﻿       
       
       חוברת ב'
       ישיבה ה'
       
       
הישיבה החמישית של הכנסת השש-עשרה
יום שלישי, כ"ג באדר א' התשס"ג (25 בפברואר 2003)
ירושלים, הכנסת, שעה 16:02
       



נאומים בני דקה 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ג באדר א' התשס"ג – 25 בפברואר 2003 למניינם. אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.
       
       חברי הכנסת הוותיקים ימתינו שנייה עד אשר אסביר לחברי הכנסת החדשים את הפרוצדורה הנהוגה בכל יום שלישי בפתיחת הכנסת.
       
       מדי יום שלישי, מחצית השעה הראשונה, היום אולי קצת יותר, מיוחדת לנאומים בני דקה של חברי הכנסת. חברי הכנסת מתכנסים באולם הישיבה, מתבקשים להצביע במקום מושבם, בזמן שההצבעה האלקטרונית כבר תהיה מרושתת על כל חבר כנסת וחבר כנסת, ולאחר מכן, בהתאם לסדר שהיושב-ראש קובע, על מנת לתת אפשרות לאיזון בין חברי הכנסת מהסיעות השונות - הוא נותן לחברי הכנסת, בערך 25 במספר, במשך חצי השעה הראשונה, לשאת נאומים בני דקה.   
       
       שימו לב, מדובר בנאומים בני דקה. אפשר פחות, אי-אפשר שיהיה יותר. כי אם מישהו מדבר יותר, הוא מדבר על חשבון אחר. לכן, שימו לב תמיד שבצד יש לכם השעון, והשניות נוקפות מאחת לאפס, ובאפס אני מצפה שחברי הכנסת יפסיקו בעצמם.
       
דוד טל (עם אחד):
       
       אולי אדוני יכול לאפשר לנו היום, לפנים משורת הדין, לדבר דקה וחצי?
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       הואיל והיום אנחנו חוגגים חג מאוד מיוחד, שלא רשום בלוח, והוא חג השלג - שכן רבים החושבים שצריך להתמודד ואפילו להילחם באיתני הטבע; אני כירושלמי צנוע חושב שאין לנו שום צורך להוכיח את יכולתנו על איתני הטבע, ואנחנו בהחלט מקבלים בברכה את השלג ואת הגשם שבא לברכה ולא לקללה, ואנחנו מקווים מאוד שנוכל להתברך בימי חג כאלה. אחת לחמש שנים נופל על ירושלים שלג, שמשבש מעט את מהלך החיים הרגיל. הדברים לא צריכים להיות בבחינת קטסטרופה. אנחנו מבינים. לא צריכים להכין ולשפוך כל כך הרבה כספים על מנת שברגע המיוחד במינו אנחנו נימצא במצב שבו יכולנו לאיתני הטבע. היום בחרתי, כמובן, להמשיך את הכנסת ואת פעולתה, אבל מתוך מתן בחירה לחברי הכנסת לבוא או שלא לבוא. אנחנו לא נקיים הצבעות, חלילה, כדי שלא נביא לידי מצב שבו נכריע כאשר חברים לא יכולים היו להגיע.
       
       אני מברך את חברי הכנסת, שהם כל כך רבים במספר, גם ותיקים, ובעיקר את החדשים, המראים באמת דבקות בחברותם בכנסת ורצון למלא את חובתם. 
       
       אני מברך את כל הבאים הנה ומבקש מכולם, מי שרוצה להצביע, על מנת שאראה שהם רוצה להשתתף בנאומים בני דקה. תודה רבה. אנחנו נתחיל, כמובן, בנציג הקואליציה. חבר הכנסת אהוד יתום, בבקשה. אחריו – חבר הכנסת אופיר פינס.
       
אהוד יתום (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביום שבו איתני הטבע מנצחים את האדם והכול סביבנו צבוע לבן, ביום שבו שואפים אנו לריאותינו אוויר הרים צח ונקי, מוצא אני לנכון להעלות בפניכם, אדוני היושב-ראש, את בעיית זיהום האוויר.
       
       מזהמי האוויר רבים הם ופוגעים בבריאותנו. אנחנו כציבור משלמים את המחיר. סקרים מעידים שמזהמי האוויר כתוצאה מפליטת גזי שרפה וחלקיקי אפר גורמים לחוליים ולתמותה רבה.
       
       אני מתכוון לעסוק בקדחתנות בכל מה שקשור למניעת זיהום אוויר מפליטת הארובות כתוצאה  מהפעלת תנורי עץ ביתיים. אומנם, כפי שלמדתי, קיים תקן בנושא, אך לא קיימת אכיפה. כמעט שאין חוקי עזר בנושא ועדיין לא קיימת מודעות ציבורית, לא לתקן ולא לגורמי הנזק ולעוצמתו. 
       
       אנחנו חולים ומתים כתוצאה מזיהום אוויר. יש לשמור על איכות החיים והבריאות ולטפל בסוגיה זו. תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת יתום, אני ממש מלא התפעלות. ברגע זה סיימת את זמנך. חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.
       
אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אהוד יתום מוכיח שהוא בא ממקום מסודר.
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לתת מחמאה גדולה למפד"ל. דווקא המפד"ל, שכולם הכו בה וכולם חבטו בה, אני רוצה לברך אותה. אתם הצלחתם לאלף את שינוי, לרסן אותם. 
       
       אני רוצה לספר לכם סיפור. טומי לפיד בא אלי בכנסת הקודמת ואמר: בוא ניזום יחד את חוק הנישואים האזרחיים. אמרתי לו: יאללה. יזמנו יחד את החוק וחתמו על החוק כל חברי שינוי, אז הם היו רק שישה, חלק מחברי מפלגת העבודה וכל חברי מרצ. הפסדנו בקריאה הטרומית ברוב קטן. אני בדקתי את החוקים שהיו לי בכנסת הקודמת, ומה שלא הצלחתי להעביר בקריאה שלישית באתי להריץ בכנסת הזאת. ראיתי את החוק הזה, באתי שמח וטוב לבב לחברי מסיעת שינוי. אמרתי: חברים, הנה זה החוק שהיה לנו יחד בכנסת הקודמת, בואו נעשה אותו יחד בכנסת הזאת. וראו איזה פלא, אף חבר כנסת משינוי לא היה מוכן לצרף את חתימתו לחוק הזה.
       
זבולון אורלב (מפד"ל):
       
       אסור לו. 
       
אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       תראו באיזו מהירות, לא להאמין, בתוך יום הצלחתם לא רק לשנות את הסטטוס-קוו, הפכתם אותו על קרבו. שינוי כבר לא יודעת מה היא רוצה מעצמה ומהציבור. שהחברים משינוי יהיו בריאים ואנחנו נעשה את מלאכתנו נאמנה. שינוי צריכה לזכור, שלא מוכרים ולא מטביעים את אוניית הדגל, גם לא עבור נזיד עדשים וגם לא עבור כיסאות בממשלה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       ואנחנו נברך מפד"ל מעתה ועד עולם הללויה.
       
       חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה. אחריו – חבר הכנסת דוד טל.
       
מאיר פרוש (יהדות התורה):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כאשר הקים מנחם בגין בתשל"ז-1977 את ממשלתו הראשונה וכרת ברית עם החרדים, הוא אמר אז, אף שהתקיפו אותו: אנחנו תנועה לאומית המכבדת את מורשת ישראל ואת מסורת אבותינו. הממשלה שנקים תיצור שותפות בגאווה ובהכרה מלאה עם אלה השומרים על גחלת היהדות שלא תכבה חלילה.
       
       אתמול לפנות בוקר חתם הליכוד עם שינוי על הסכם שהוא ההיפך ממה שמנחם בגין אמר. לכן אני מציע לחברי הכנסת לקום לדקה דומייה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת פרוש. הצעתו נשמעה על-ידי חברי הכנסת. חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.
       
דוד טל (עם אחד):
       
       אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש מכיר בוודאי את מסירותם הרבה של עובדי הכנסת הזאת. היום אני רוצה לציין עובדת כנסת, מלשכת קצין הכנסת, הגברת נורית רון, אשר דאגה לכך שמשער-הגיא יימצא הרכב המתאים, כדי שחלק מחברי הכנסת יוכלו להגיע עד לכאן בשלג הזה. אני רוצה להודות לה ולכל עובדי הכנסת שעושים עבודתם נאמנה. תודה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה. חבר הכנסת אברהם הירשזון. אחריו - חבר הכנסת זבולון אורלב.
       
אברהם הירשזון (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, ראשית, אני מבקש להצטרף לברכות של חבר הכנסת טל, משום שעצם זה שהביאו אותו לכאן, יש בזה חשיבות יותר מאשר חבר כנסת אחר מבחינת האישיות שלו. אבל מאחר שהליכוד היה תמיד מפלגה חברתית, אני מבקש לדבר על נושא חברתי. 
       
       בכנסת הקודמת ניסינו להעביר כמה חוקים שיקלו את תשלום המשכנתאות על אנשים שלא יכולים לשלם אותן. בימים האחרונים ראיתי כמה פעמים שידורים בטלוויזיה על אנשים שנזרקים מבתיהם משום שידם אינה משגת לשלם משכנתאות. זו  טרגדיה גדולה מאוד, וגם בשלג כזה אנחנו לא יכולים להתעלם מכך.
       
       לכן, אני פונה אליך אישית, אדוני, כיושב-ראש הכנסת, כאמון על כל חוקי הכנסת: אנא, עשה הכול כדי שהכנסת הזאת תקדם הפעם ותסיים חוקים שישנו לחלוטין את כל ההתייחסות למשכנתאות למעוטי יכולת. תודה רבה לך.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה לחבר הכנסת הירשזון. חבר הכנסת זבולון אורלב. אחריו – חבר הכנסת איוב קרא.
       
זבולון אורלב (מפד"ל):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את היושב-ראש, שהחליט שגם ביום שלג בירושלים הכנסת תפעל, ולו גם באופן סמלי.
       
       יחד עם שמחת השלג וברכת הגשם והמים, צריך לזכור שביום קר שכזה יש מאות אלפים של אנשים, נשים וטף שקר להם, שאין להם כסף מספיק כדי לחמם את הבתים, אולי גם אין להם כסף מספיק כדי לקנות בגדים מחממים - כל אלה שחיים מתחת לקו העוני, זקנים, קשישים ובעיקר ילדים חסרי ישע. אני חושב שזו חובה של חברה, שעה שכולם יושבים בבתים המחוממים, וגם אנחנו כאן בכנסת המחוממת כראוי, לזכור את החובה הבסיסית שלנו, שהחום צריך להיות נחלת  החברה כולה ולא רק נחלתם של אנשים בודדים. 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת אורלב. חבר הכנסת איוב קרא. אחריו – חבר הכנסת אריה אלדד. 
       
איוב קרא (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני סוטה מענייני השלג והטיפול בחברי הכנסת לכיוון אחר, שהוא חשוב לכולנו.
       
       אני בא מאזור חיפה, אזור שהוא מאוד מיוחד. לפני כ=50 שנה הקימו בלב לבו של מעוז אזרחי בקריות ובחיפה מפעלים כימיים, מפעלים מאוד חשובים, וראוי לשמר אותם וגם לשמור עליהם. אבל, בתקופה האחרונה, לאור ריבוי האוכלוסייה סביב המפעלים הללו, ואני לא נכנס לפרטים בכוונה, חשוב מאוד בתקופה כזאת מיוחדת ורגישה לתת את הדעת על העברת כל המפעלים הללו ממפרץ חיפה למקום רחוק מאזרחים, רחוק מריכוז אוכלוסין. זה חשוב מאוד לאזור הזה. אני מקבל יום-יום ושעה-שעה תלונות בנושא הזה. אני מקווה שהממשלה החדשה תביא את הבשורה הטובה לאזרחי הקריות והצפון בכלל. 
       

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת איוב קרא. חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה. אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.
       
אריה אלדד (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
       אדוני היושב-ראש, ביום שלג כזה, כשרבים, יחסית, מחברי הכנסת הגיעו, עדיין יש מקומות בארץ, יש מקום בירושלים שיהודים אינם מגיעים אליו. אני מדבר על הר-הבית, על מקום המקדש. 
       
       היהודי האחרון שעלה על הר-הבית היה אריאל שרון, ראש הממשלה שלנו, ומאז, למרות מגילת העצמאות שלנו, שאומרת: חופש פולחן ושמירה על מקומות קדושים, יהודים אינם עולים 
להר-הבית.
       
יולי תמיר (העבודה-מימד):
       
       ראית מה קרה. 
       
אריה אלדד (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
       ואני קורא לחברי הכנסת, שדואגים לדמוקרטיה של ישראל, להבטיח את חופש הפולחן; ולחברי הכנסת שאמונים על נאמנותנו למקום הקדוש ביותר לעם ישראל, לפעול למען יורשו יהודים לעלות ולהתפלל בהר-הבית.  תודה רבה.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת אלדד, שגם דיבר 45 שניות. חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אחריו – חבר הכנסת מיכאל רצון, הידוע בשם מיכי.
       
עבד-אלמאלכ דהאמשה (רע"ם):
       
       כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, לאחר דבריו של חבר הכנסת אלדד, אני חייב לסטות קצת ממלתי, אבל בכל זאת אתחיל עם מה שחשבתי.  
       
       מדובר בדמוקרטיה ודמוקרטיות, ואומרים שישראל וטורקיה הן הדמוקרטיות היחידות במזרח התיכון.  בדמוקרטיה הטורקית מתכנס ברגע זה הפרלמנט כדי לאשר את תוכנית המלחמה של ארצות-הברית דרך טורקיה נגד עירק, כאשר 95% מהעם הטורקי מתנגדים למלחמה הזאת. אגב, גם הדמוקרטיה הגדולה בעולם, ארצות-הברית, עושה את המלחמה חרף רצונם והתנגדותם של כל המיליונים שבעולם, וכאשר רוב מוחלט בעולם ועשרות מיליונים יוצאים יום-יום בשעות מסוימות כדי למחות נגד התוכנית הזאת.
       
       לגבי הדמוקרטיה שלנו, הזכיר לי מר אלדד שהיום הוא יום השנה לרצח המתפללים המוסלמים במסגד בחברון. ביום הזה, ב=25 בפברואר 1994, נכנס ד"ר גולדשטיין, וברובה  16M= רצח 29 אנשים ופצע 127 נוספים. הוא הזכיר את כניסתו של מר שרון למסג'ד אל-אקצא, מה שהוא קורא הר-הבית, שהוא המסגד הגדול של המוסלמים בארץ הזאת. הוא כנראה רוצה להמשיך את הכיוון הזה, כי מר שרון לא נכנס כדי להתפלל אלא נכנס כדי לומר לעולם כולו: אני קובע פה.
       
       האם מר אלדד מזמין, חס וחלילה – אני חושב שזה לא צריך להיות כך, ואני לא מאמין שהוא רוצה בכך – גולדשטיין חדש במסג'ד אל-אקצא עכשיו, מה שהוא קורא הר-הבית?  תודה רבה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה. חבר הכנסת מיכי רצון, ואחריו – חבר הכנסת זאביק בוים.
       
מיכאל רצון (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה לברך את ידידי ורעי רובי ריבלין, שעדיין לא היתה לי ההזדמנות לברך אותו מעל הבמה.
       
       אני רוצה לנצל את ההזדמנות של דקה שיש לי ולפנות מפה אל ראש הממשלה, שהוא מנהיג המדינה אבל גם מנהיג הליכוד, שהיא הסיעה הגדולה ביותר בבית הזה, ולומר לו שאמיתות שלמות שנשמרות פה עשרות בשנים נשברות עכשיו. בריתות עם הסיעות החרדיות של עשרות בשנים נשברות פה.  אמיתות שלמות שגדלנו עליהן מתווכחים עליהן מעל דפי העיתונות:  כן מדינה פלסטינית, לא מדינה פלסטינית.
       
       אני פונה אליך, ראש הממשלה, מעל הבמה הזאת:  אנא, הינך מנהיג הליכוד, תפנה גם אל חברינו, תדבר גם אתנו, איננו יכולים לעמוד מן הצד כאשר מתחוללים דברים כאלה ומובאים יום-יום על דפי העיתונים.  תודה רבה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל רצון.  מיכי, האם אדוני נאם את נאומו הראשון?
       
מיכאל רצון (הליכוד):
       
       בכנסת הזאת.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       נכון, אבל אדוני נאם לפני כן. יש לי פה בעיה עם חברי כנסת חדשים שמבקשים לדבר היום לראשונה. הנוהג בכנסת הוא, שלאחר נאום ראשון של חבר כנסת, הבא אחריו מדבר על עברו ובדרך כלל בשבחו. לכן מי שמבקש לדבר היום ברשות הדקה, יש לנו קושי להתייחס אליו כנואם נאום ראשון.  אני ממליץ בפני חברי הכנסת החדשים לנאום את נאומם הראשון מעל הבמה על מנת לאפשר גם לפרוטוקול להלל, לשבח ולהביא את עברם בפני הציבור כולו.
       
       חבר הכנסת בוים.
       
בנימין אלון (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
       הנוהג הוא שאסור להפסיק אותם, ואז הם יכולים לדבר גם שעה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       לא חשבתי על תקנה זו, אבל היא תקנה שהיושב-ראש לא יכול לעמוד בפניה.
       
       חבר הכנסת נסים זאב, אחריו – חבר הכנסת זאב בוים.  בבקשה, חבר הכנסת בוים.
       
זאב בוים (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, בסוף לא הבנתי אם הנאום בן דקה של חבר הכנסת מיכי רצון נחשב לנאום ראשון או לא.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       הואיל ואנחנו בנאומים בני דקה, הוא נחשב נאום ראשון, אבל הוא לא נאם בפעם הראשונה, כי זו היתה בכנסת של 1996.
       
זאב בוים (הליכוד):
       
       בכל מקרה, יש לי הכבוד והעונג לברך את חבר הכנסת מיכי רצון, באמת חבר טוב, שבא לכנסת לא בדיוק כחבר כנסת חדש. הוא כבר היה בכנסת, טעם ממנה, ואין לי ספק שהוא מביא ניסיון עשיר לכנסת הזאת.  הוא איש רב-פעלים ועשה הרבה למען המדינה בתחום השירות הצבאי, הוא אלוף-משנה במילואים.  בתקופה הזאת צריך לציין במיוחד את העובדה שיש לו הרבה ניסיון בפעילות בתחום פיקוד העורף, ועד עכשיו הוא היה איש עסקים מצליח. אלה מקצת הדברים חוץ מהפעילות הציבורית, כמובן, במסגרת תנועת הליכוד.  ברוך הבא בצל הכנסת. אין לי ספק שתתרום תרומה גדולה וחשובה לעבודתה.
       
       אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לידיעה שקראתי לפני ימים אחדים, וכולנו שמענו עליה, על עוד מקרה אלימות בין כותלי בית-ספר. הפעם אלימות קשה של הורים כלפי מנהלת בית-ספר עד כדי כך ששברו את ידה והיא נזקקה לטיפול רפואי. דומה שכבר הסכנו לתופעות כאלה של אלימות. אני מכיר גם את התיאוריה והתפיסה שאומרת כי חברה שנמצאת בקונפליקט ממושך אין פלא שהאלימות פושה בה ונוגעת בכל מרכיביה, לרבות  באזרחינו הצעירים.  יכול להיות, אני לא מתווכח עם התפיסה הזאת. אולי זו עוד סיבה לסיים את הקונפליקט, בכל מה שקשור בנו, לצערנו זה לא קשור רק בנו.
       
       אני רוצה לומר, שעד שזה יבוא, יש לנו עוד הרבה מה לעשות, ולצערנו לפעמים בלי משים אנחנו עושים בדיוק דברים הפוכים מתיקון המצב, אנחנו מרעים אותו. אני רוצה לתת דוגמה או שתיים.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       ולכן?  אדוני, לא הבאתי  בחשבון את הדקה שבה דיברת בשבחו של חברנו המשותף 
חבר הכנסת מיכאל רצון, אבל אתה צריך להגביל את עצמך בדקה ולא לתת דוגמאות.
       


זאב בוים (הליכוד):
       
       אם כך, אמנע מהדוגמאות לכך שאנחנו מרעים את המצב. כדאי שבבית הזה ניקח לתשומת לב, שהגיעה העת לטפל במיוחד במערכת החינוך טיפול אחר, ולא להפוך אותה שעיר לעזאזל לכל פגעי החברה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה. חברת הכנסת רוחמה אברהם, את שמה לב איך אני מנהל את הישיבה?  אולי בעתיד את תצטרכי לנהל אותה.
       
רוחמה אברהם (הליכוד):
       
       - - -
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       רק אמרתי משאלת נפש.
       
       חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת צבי הנדל.  אחריו – חבר הכנסת מיכאל גורלובסקי.
       
נסים זאב (ש"ס):
       
       כשאנחנו עוסקים בעניין השלג, אומר את הפסוק:  אם יהיו חטאיכם כשנים כשלג ילבינו.  בוודאי, השלג מסמל את הטהרה, הטיהור והזיכוי של עם ישראל, בוודאי של כנסת ישראל, שזקוקה לזה מאוד.
       
       בעניין המהותי של יום השלג. האם ידוע שיישובים רבים שרויים בלי חשמל?  שכונה כמו קריית-משה נותרה ללא חשמל. אתמול בשעה 24:00 לא יכולתי להגיע מנווה-יעקב אל מרכז העיר, כשהיו חמישה סנטימטרים של שלג. אנחנו הולכים לספוג את הטילים מעירק כשאנחנו לא מסוגלים לספוג אפילו 20 סנטימטרים של שלג.  רבותי, צריכים לעשות חשבון נפש.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת נסים זאב היה כל כך הרבה שנים סגן ראש העיר ירושלים, ובוודאי אז יכול היה לדאוג לנושא הזה.
       
       בבקשה, חבר הכנסת צבי הנדל.  אחריו – חבר הכנסת מיכאל גורלובסקי.
       
צבי הנדל (האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו):
       
       מכובדי היושב בראש, חברי חברות וחברי הכנסת, מאחר שאין פה אף אחד משינוי, לאחר דבריו של אופיר פינס אני רואה צורך להגן על שינוי, ולא כל כך להחמיא למפד"ל, שלא תשמין מנחת. אנחנו ניכנס בעזרת השם לקואליציה למורת רוחך, כן, ולא תהיה מדינה פלסטינית, אף שאתה רוצה, ואנחנו נעלה למסגד אל-אקצא.
       
עבד-אלמאלכ דהאמשה (רע"ם):
       
       אני אשמח - - -
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       כל הדו-שיח הוא על חשבונך, חבר הכנסת הנדל.

צבי הנדל (האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו):
       
       הוא לא על חשבוני, הוא מפריע לי.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       לא, הוא לא מפריע לך.  אתה פונה אליו ומבקש ממנו שיפריע לך.  בבקשה.
       
צבי הנדל (האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו):

       אני רוצה לומר, שאחרי שהיו דיונים על חוק טל, למשל, ואין חילוקי דעות על כך שיש לנו עניין גדול שהחרדים בחורי הישיבה יתגייסו לצבא, לא פחות מאף אחד אחר, אבל צריך לעשות זאת מתוך אהבה ולא מתוך שנאה.  חוק טל בא לפתור בעיה, חסרים בו ארגומנטים וצריך לתקן אותם, כי אין בו  כל הפתרונות.  אמרתי לצוות המשא-ומתן – הם הסכימו אתי – שאם הם יביאו משהו יותר טוב מזה שבא לפתור בעיות, בבקשה.  מה אני רואה בהסכם?  שיש הסכמה שמבטלים את חוק טל ויעשו איזה חוק אחר שיהיה חייב להיות מוסכם על שינוי.  ויש לי עוד דוגמאות.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אין עוד דוגמאות.
       
צבי הנדל (האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו):

       
       אני אומר ששינוי הם צדיקים, עשו את מלאכתם נאמנה.  אני בהלם מחברי במפד"ל.  תודה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה לחבר הכנסת הנדל.  אני מבקש להירגע.
       
       חבר הכנסת מיכאל גורלובסקי, בבקשה, יעלה ויבוא ואנחנו מברכים אותו על נאומו הראשון. אחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.
       
מיכאל גורלובסקי (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהזדמנות זו אני רוצה לברך את מפלגת העבודה על כך שסוף-סוף יש לה מנהיג שיכול לעמוד בהתחייבות שהוא נתן בקדנציה האחרונה שלו. הוא התחייב שלא ייכנס לממשלה, ואני מברך אותו על שהוא עמד בכך. בעוד כחודש ימלאו 15 שנה לעלייתי ארצה. אני עקבתי אחרי הפוליטיקה הישראלית, וזו הפעם הראשונה שאני רואה במפלגת העבודה מנהיג שידע לעמוד בהתחייבות שלו.  אני מברך על כך את המפלגה הזאת.  תודה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת גורלובסקי על הערותיו הראשונות. חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת משה גפני.
       
אורי יהודה אריאל (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, יישר כוח ליושב-ראש על כינוס המליאה, תמשיך כך.  אני רק מבקש את השפעתך האישית בתוקף תפקידך לעזור לכך ששאר סיעות הבית יצטרפו ליוזמת האיחוד הלאומי הן לקיצור הפגרה, שהיא בגדר שערורייה, והן לקיצוץ משכורות בשנה הקשה הזאת כדוגמה אישית לשאר חלקי העם, בגדר נאה דורש ונאה מקיים.
       
       בסוף אני רוצה לומר יישר כוח גם לעמותת "אורות חסד", שעוסקת בימים אלה וברגעים אלה בחלוקת תנורים, שמיכות ואוכל לנזקקים. ראויים הם "אורות חסד" לכל עזרה וסיוע. יישר כוח להם ולמתנדבים.  תודה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת אריאל.
       
       לפני שחבר הכנסת גפני יישא את נאומו בן הדקה, חבר הכנסת אריאל, הנושא והשאלה אם לקצר את הפגרה לא היו עולים כלל על סדר-היום אם לא היו בחירות.  לצערנו הרב, בקדנציה האחרונה נקלענו לשלוש מערכות בחירות בתוך ארבע שנים, שזה דבר רע, והכנסת ביטלה את זמנה שלוש פעמים במשך החורף.  יש כל כך הרבה דברים שצריך לעשותם בפגרות - - 
       
נסים זאב (ש"ס):
       
       ועוד היד נטויה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       נכון. - - שצריך לשקול לעשות זאת אולי באופן חד-פעמי. אני חושב ששמונת החודשים שהאבות המייסדים קבעו כזמן ישיבותיה של הכנסת מספקים מבחינת הפרלמנט, כאשר בזמן הפגרה חברי הכנסת גם עמלים בוועדות וגם עושים את תפקידם, כפי שעושים זאת חברי פרלמנטים רבים בעולם כולו. בהחלט יצטרך להיות דיון פומבי לא ברמה הפופוליסטית, אלא ברמה העניינית.  תודה רבה לאדוני.
       
       בבקשה, חבר הכנסת משה גפני, ואחריו – חברת הכנסת ענבל גבריאלי.
       
משה גפני (יהדות התורה):
       
       אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את חבר הכנסת מיכאל רצון. אנחנו, סיעת יהדות התורה, סיעה שלא חייבת להיות בקואליציה. בעשור האחרון היינו אופוזיציה לממשלת ברק, היינו אופוזיציה לממשלת רבין.  היינו בקואליציה עם שמיר ועם נתניהו. היום לראשונה יש ראש ממשלה מהליכוד שאין לו קואליציה עם יהדות התורה. זה רע מאוד מבחינת הליכוד, לא בטוח שזה רע מאוד מבחינתנו. אני מודה לך וממש התרגשתי מהדברים שלך, ואני יודע שזו לא הדעה היחידה בליכוד.
       
       אדוני היושב-ראש, אני רוצה להצטרף לחבר הכנסת אריאל, לא להתרגש כל כך משינוי - - -
       
קריאה:
       
       לחבר הכנסת הנדל.
       

אורי יהודה אריאל (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
       - - - כמוני.
       
משה גפני (יהדות התורה):
       
       כן, אבל זה היה בשיחות פרטיות.
       
       אני מבקש להגיד לכנסת מה דרשו רבני המפד"ל, שקראו לתמוך במפד"ל, לגבי ההסכם של נישואים וגירושים שהם עשו עם שינוי. רבני המפד"ל דרשו מן המפד"ל בנוגע לפסולי חיתון שהדברים יובאו לאישור הרבנות הראשית; למחוק מההסכם את אזרחי ישראל הוותיקים ולהשאיר את העולים; למחוק בית-משפט למשפחה;  ורק כששני בני-הזוג אינם יהודים.
       
       בהסכם, כפי שהוא נוסח על-ידי אהוד אולמרט, המפד"ל כתבו כך, ואני רוצה לקרוא לכם:  נוכח המצב שבו אלפי עולים וגם אזרחי ישראל ותיקים אינם יכולים להינשא בנישואים דתיים בהתאם לנהוג בישראל, תמנה הממשלה ועדה שתגבש הצעות לרישום מעמד בישראל של שני בני זוג שלפחות אחד מהם אינו יכול להינשא על-פי הדין הדתי החל עליו. הרישום ייעשה כאמור בבית-משפט למשפחה.
       
       זאת אומרת, על-פי המפד"ל יש נישואים אזרחיים כאשר מדובר בנישואי תערובת, והרבנות הראשית נמחקה על-ידי המפד"ל. תודה רבה.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לך על כך שעמדת בדקה וחצי. חברת הכנסת, האם ביקשת לשאת נאום? לא ביקשת. חברת הכנסת רוחמה אברהם, בבקשה. חברי הכנסת, מי מהנוכחים לא דיבר ומבקש לדבר? 

מאיר פרוש (יהדות התורה):
       
       אפשר לדבר עוד הפעם?

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       לא, לא, לא. אחרי זה נראה. חברת הכנסת רוחמה אברהם, ואחריה - סגן השר אזולאי. 

רוחמה אברהם (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, ראשית אני רוצה להודות לך על משאלת הלב שלך, ואני בהחלט מקבלת את זה כמחמאה. 
       
       שנית, אני בהחלט מצטרפת לחברי מיכי רצון, וגם אני קוראת מכאן לראש הממשלה בכל זאת לבוא אתנו בדברים. 
       
       שלישית, אני מבקשת להסב את תשומת לב חברי הכנסת ואדוני היושב-ראש לכתבה שפורסמה היום בעיתון במוסף הכלכלי תחת הכותרת: "משרד השיכון לא משחרר כספי סיוע למשפחות עולים חדשים וקשישים". מסתבר שמפלגה מסוימת הציגה את זה בקמפיין שלה לפני שהיא העלתה את זה בפני ועדת הכספים. אני מבקשת מאדוני היושב-ראש להעלות את הנושא על סדר-יומה של ועדת הכספים, על מנת ש=2,000 משפחות עולים וקשישים לא ימצאו את עצמן מחוסרות דיור. תודה רבה לכם. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה, ואם משאלת לבך תתקבל אחרי בקשתי, את חסכת אפילו 21 שניות מהמועד שהיה לך. אני מברך אותך על נאומך הראשון. 
       
       אדוני סגן השר אזולאי, בבקשה. 

דוד אזולאי (ש"ס):
       
       אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את חבר הכנסת מיכי רצון ואת חברת הכנסת רוחמה אברהם על דבריהם, אבל מה שאני הולך לומר כרגע מאוד קשור למה שאמרתם, ואני מציע שתקשיבו. 
       
       השר אליהו ישי, כשר הפנים, פועל רבות למען הבאתה של שארית הפליטה מאתיופיה. והנה שר הפנים המיועד, אברהם פורז משינוי, הצהיר היום לאחד העיתונים, שיפעל לשנות את ההחלטה של אלי ישי ובכך למנוע את עלייתה של שארית יהודי אתיופיה לארץ. זאת הממשלה ההולכת ונרקמת, חברי בליכוד. תודה. 


היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה. שימו לב, חברי חברי הכנסת, עברה מחצית השעה כמעט מאז התחלנו את הישיבה    ו=18 חברי כנסת הספיקו לדבר. זה בערך המצב בכל שבוע, ואני שמח שרוב חברי הכנסת, בעיקר החדשים, עמדו בלוח הזמנים ועדיין לא התקלקלו. הואיל ואין לנו סדר-יום נוסף, אני מאפשר לחברי הכנסת התבטאות נוספת, על מנת שלא יאמרו שיושב-ראש הכנסת סותם את פיותיהם של חברי הכנסת. באופן חד-פעמי ופעם אחת במושב אשמח לאפשר לחברי הכנסת לדבר פעם נוספת. חבר הכנסת פרוש, אתה הראשון שביקשת. אתה מעביר את זה לחבר הכנסת גפני? בבקשה. חבר הכנסת גפני, ואחריו - חבר הכנסת אורלב, שכבר מוביל ברשימת הנואמים. 

משה גפני (יהדות התורה):
       
       אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על שאפשרת לי לדבר פעם נוספת. 
       
       כיושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת בקדנציה הקודמת, הייתי שותף למאבק, עם חברת הכנסת יהודית נאות, המיועדת להיות השרה לאיכות הסביבה, ועם חבר הכנסת אברהם פורז, שהיה יושב-ראש ועדת הכלכלה, גם בגלל דרישת הארגונים הירוקים וגם כיוון שחבר הכנסת פורז הגדיר את הנושא כשחיתות פוליטית, נגד העברת מינהל התכנון ממשרד הפנים למשרד ראש הממשלה. עכשיו, תמורת נזיד עדשים ועבור כיסאות בממשלה, כאשר הריר נוזל להם מהשפתיים, הם מסכימים לעשות שחיתות שלטונית בחצות הליל, לפגוע באיכות הסביבה ולפגוע בדברים הכי יקרים. אני חבר כנסת החרד לנושא איכות הסביבה, אבל הם, כמפלגה שבין היתר דיברה על זה, הולכים לעשות את זה בחצות הליל, על מנת שפורז יקבל את משרד התקשורת לתוך משרד הפנים שהוא יתמנה לעמוד בראשו. הוא מכר את מינהל התכנון תוך כדי שחיתות פוליטית, תוך כדי פגיעה בכל נושא איכות הסביבה, בכל הארגונים הירוקים ובאזרח הקטן שחרד לנוף ולסביבה. הוא הולך למכור את זה ולהעביר את זה למשרד ראש הממשלה. 
       
       הם טירונים פוליטים והם אינם יודעים שגם כאשר עושים שחיתות פוליטית צריך להסתיר אותה. אפילו להסתיר אותה הם לא יודעים, ואת כל עקרונותיהם הם מוכרים. 
       
       אני רק חרד לכך שיחד עם מכירת העקרונות שלהם, גם המפד"ל מכרה את עקרונותיה. לא לחינם הלך זרזיר אצל העורב, אלא כיוון  שהוא מינו. 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חן-חן לחבר הכנסת גפני, שגם הפעם לא עמד בלוח הזמנים. חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו - חבר הכנסת אלי אפללו. 

זבולון אורלב (מפד"ל):
       
       אדוני היושב-ראש, אני בהחלט מבין את כעסם ואת כאבם של אנשי האיחוד הלאומי, של ש"ס ושל יהדות התורה, באשר הם נשארו כרגע בחוץ. אני מניח שהם בוודאי היו רוצים להיות במצבה של המפד"ל, כחותמת ראשונה. 
       
אני מבין היטב את תוגת חברי הכנסת והמפלגות שנמצאים באופוזיציה, אבל אני רק יכול להרגיע ולומר, שיש הישג גדול בשמירת הססטוס-קוו, ואותם שינויים הם שינויים שיביאו לקידוש השם. 
       
       בעשר השנים האחרונות הביאו המפלגות החרדיות לכך ששינוי הגיעה ל=15 מנדטים. זאת האמת. צריך להוביל את יחסי דת ומדינה ודתיים וחילונים באופן אחר, באופן של הידברות, באופן של שכנוע, באופן של חיים ביחד. עם ישראל צריך להיות עם אחד, ואני שמח שהצלחנו להביא את תנועת שינוי לוותר ולהתפשר, כדי לשמור על צביונה היהודי של מדינת ישראל. 
       
       לעניין שדיבר עליו חבר הכנסת גפני, אני חושב שיש ליקוי גדול בכך שיש רק שתי ועדות זמניות – כספים וחוץ וביטחון - ואני אינני נוגע בדבר. יש יותר מדי זמן שבו אין פיקוח של הכנסת על עבודת הממשלה. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה. הממשלה כרגע לא קיימת, כי היא בחזקת ממשלת מעבר. 
       
       אני מברך את הצופה היחיד שנמצא ביציע, מר מאיר כהן מרמלה, אשר מוכיח שגם הציבור עינו פקוחה, ואפילו בימי שלג, כאשר קשה לעלות לירושלים. ברוכה העיר רמלה וברוכה העיר שיש לה אזרחים כמוהו, שהרי ירושלים עתידה להגיע עד דמשק. 
       
       חבר הכנסת אלי אפללו, בבקשה. אחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה. 

אברהם הירשזון (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, הרשה לי לברך את חבר הכנסת אפללו אחרי נאומו. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אשמח לאפשר לחבר הכנסת הירשזון לתת את הברכה לחבר הכנסת אפללו אחרי נאומו הראשון. חבר הכנסת אפללו, דקה ועשר שניות רק כיוון  שאתה נואם נאום ראשון. 

אלי אפללו (הליכוד):
       
       אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת הנכבדים, אני רוצה לברך את יושב-ראש הכנסת בהצלחה בתפקיד. אנחנו גאים בך על התפקיד הזה שנבחרת לשרת בו. 
       
       אני רוצה לומר מלה על דבריו של מיכאל רצון – הוא מביע את משאלת לבם של כמה וכמה חברי כנסת בליכוד, ואני מקווה שראש הממשלה יקשיב לדברים ויתחשב בהם. 
       
לעניין עצמו, נבחרתי מטעם הגליל והעמקים, ובכנסת הזאת אפעל כמיטב יכולתי בנושאי התעשייה. היום יש לנו מקרה ראשון בעפולה, מפעל "תדיראן", שמנסה להתמודד נגד היבוא מהמזרח הרחוק, שתו התקן שלו לא שווה לתו התקן שלנו והתחרות לא שווה ולא הוגנת. בגלל התחרות הלא-הוגנת והלא-שווה הזאת, עובדי התעשייה הולכים ונעלמים. אני מקווה שהכנסת הזאת תוכל להשכיל ולהבין, שאם לא נחוקק חוקים שישוו את היבוא לייצור בארץ, אנחנו נגרום לאבטלה ולגידול באבטלה. אני מקווה שכולנו נשכיל להבין, שההצלחה של מדינתנו היא בתעסוקה. אני מודה לכם, רבותי. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת אפללו ותודה על נאומו הראשון. חבר הכנסת הירשזון עולה על הבמה רק כדי לברך את חבר הכנסת אפללו על נאומו הראשון. 

אברהם הירשזון (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, ברשותך וברשות חברי הכנסת, לכבוד ולעונג לי לברך חבר ורע, אלי אפללו, שנכנס לכנסת בפעם הראשונה כנציג העמקים. דרכו הציבורית של אלי אפללו היא דרך רבת שנים, ראשית במועצת העיר עפולה ולאחר מכן כראש מועצת תפן. אין לי ספק שאלי אפללו יכבד את הכנסת ואת סיעת הליכוד בשני דברים מרכזיים: ראשית, בהבנתו ובעזרתו לתעשייה בישראל, ושנית, בכל הקשור לנושאים חברתיים. 
       
       אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, משהו אישי – אלי אפללו ניסה לעשות דיאטה, ולא רזה, כי הוא כולו לב גדול. בעזרתו, בעזרת הלב הגדול שלו, תהיה עזרה רבה לזולת והכנסת תתברך בו. תודה רבה, אדוני היושב-ראש. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת הירשזון, אני שמנתי בגלל האוכל ולא בגלל הלב. 
       
       חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה. אחריו - חבר הכנסת מאיר פרוש. 

עבד-אלמאלכ דהאמשה (רע"ם):
       
       כבוד היושב-ראש, נדמה לי שאדוני קצת טעה כאשר הקדים את דבריו של מר הירשזון. אומנם הוא הוקדם כדי לברך את חבר הכנסת אפללו, ועל זה אני שמח – את זה רציתי לעשות בזמן ובשעה הנכונה, אבל אני אעשה זאת עכשיו, אף  שלא אוכל להתעלות לאותה דרגה של מר הירשזון. 
       
       אני מברך את חבר הכנסת אפללו פעמיים - פעם כחבר כנסת חדש ופעם כחבר כנסת שכן, מהאזור שלשנינו יש הכבוד להשתייך אליו. נפגשנו כבר קודם ודיברנו בעניין הזה. 
       
       
ברשותך, אדוני, בדקה וחצי הקודמת שדיברתי עמדתי בזמן כדוגמה טובה לחברי הכנסת החדשים, והיו כמה שאלות שרציתי לשאול. 
       
       השאלה הראשונה היא, איך הדבר מתיישב, איך זה שהדמוקרטיה הגדולה בעולם רוצה דווקא מסיבות דמוקרטיות להחליף את המשטר בעירק, כאשר כל העולם, לרבות העם בארצות-הברית, ברובו המכריע, מתנגד למלחמה הזאת? איך זה דמוקרטי ואיך זה שהדמוקרטיה הגדולה בעולם, חרף רצונו של העולם כולו, תלך לעשות שם מלחמה? 
       
       אני יודע שיש עם אחד, חבר הכנסת הירשזון, שכן תומך במלחמה הזאת, עם יחיד, לבושתי ולצערי. כנראה בישראל יש 60% שתומכים במלחמה, כאשר אין רוב כזה בשום מדינה אחרת בעולם, לרבות בארצות-הברית עצמה. 
       
       שאלה שנייה: איך זה מתיישב עם דמוקרטיה שדווקא אנחנו וטורקיה, הדמוקרטיות הגדולות במזרח התיכון, תומכות במלחמה הזאת? על מה ועל שום מה? למה לנו לתמוך בזה שהדיקטטורה הגדולה בעולם תבוא ותשליט פה סדרים ותשנה את הגבולות?
       
       שאלה שלישית: שמחתי שמרזל לא נבחר לכנסת מסיבה אחת – שלא יהיו לנו גולדשטיינים מוצהרים בכנסת הזאת. חבר הכנסת אלדד, אני מברך אותך על היבחרך לכנסת, ואני רוצה לברך אותך שתוכיח פה שחס וחלילה, לא אתה ולא חברי מפלגתך יש בהם מרזלים מוסווים בכנסת הזאת. תודה רבה. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת דהאמשה, אתה רוצה לקלקל את הדוגמה המצוינת שנתת קודם? 

עבד-אלמאלכ דהאמשה (רע"ם):
       
       לא, אני שמח על זה ואני רוצה לברך.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אני לא מדבר על התוכן. אינני רגולטור לתוכן, אני רק רגולטור לזמן. אנחנו מדברים במסורת נאומים בני דקה, ונמשיך להקפיד עליהם. חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה. אחריו - חבר הכנסת אריאל.

מיכאל איתן (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה לסדר. יכול להיות שהגעתי קצת מאוחר, אבל נאומו הראשון של חבר כנסת חדש – אני זוכר את הנאום הראשון שלך ואת הנאום הראשון שלי – לא מתאים לנאומים בני דקה. 


היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אדוני חבר הכנסת, הוותיק באולם הזה כרגע, אני מוכרח לומר לך שהזהרתי את חברי הכנסת הנואמים ואמרתי להם: אני הייתי לחבר הכנסת בשנת 1988 ואתה בשנת 1984, וארבעה חודשים חיכינו עד אשר נאמנו את נאומנו הראשון, ולכן הברכה שהיתה באה בעקבותיו היתה גם היא בהקפדה רבה, משום שכולם ידעו מתי הוא נאמר. הצעתי להם לא להשתמש בדקה, אבל כנראה רוח הפרלמנטריזם שאותו למדו מקודמיהם, כמוך, הביאה אותם לידי מצב שבו הם כבר יכולים לנאום בלי בעיה. 

רוני בר-און (הליכוד):
       
       בקצב שהכנסות מתחלפות אי-אפשר לחכות ארבעה חודשים. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת פרוש, ברשותך, ימתין אדוני. 
       
       רבותי חברי הכנסת, יש לי הכבוד והעונג לקדם בברכה את סגן שר החוץ היפני, אשר הגיע לארצנו לביקור. אנחנו לא מבורכים לאחרונה בביקורים רבים, ואנחנו מקדמים בברכה את סגן השר. אנחנו מבקשים באמצעותו להעביר את ברכת הפרלמנט הישראלי לעם ביפן, העם שיש לנו אתו קשרים רבים ומסורת מאוד מבורכת. תודה רבה, אדוני, וכל טוב. 
       
       חבר הכנסת פרוש, בבקשה. 

מאיר פרוש (יהדות התורה):
       
       אדוני היושב-ראש, מאחר שאפשרת לי לעמוד כאשר חבר הכנסת איתן הציע את מה שהציע, אני בטוח שחבריו החדשים היו מתברכים בו אם היה מציע להם חדרים טובים...  אני מבין שהוא יושב-ראש הוועדה לנושא הזה. 
       
       לגופו של עניין, אף  שחבר הכנסת אורלב לא נמצא פה, אני  חייב לומר לפרוטוקול ולהיסטוריה, שאנחנו, במשא-ומתן ביום חמישי בשבוע שעבר, אף שהציעו לנו תיקים מכובדים וכל הדברים האלה, אמרנו שאנחנו לא מסכימים לשנות בסטטוס-קוו כהוא-זה. מצער אותנו מאוד שמפלגה שקרויה דתית, מתברר שלמרות זאת שנאבקה שנים על העניין של סטטוס-קוו, במו-ידיה נתנה לפגוע בסטטוס-קוו. זו החומרה שבדבר. זה הדבר שכואב.
       
       אנחנו יודעים עד כמה האיחוד הלאומי בתוכו מתנדנד לעשות את המעשה, אם להצטרף לקואליציה. אני רק חרד לליכוד ולראשו, כאשר אני רואה את המצעד של חברי הכנסת שנותנים גיבוי ליהדות התורה ולש"ס, ופוחדים מהמעשה שראש הממשלה רוצה לעשות – להקים מדינה פלסטינית. אתה כיושב-ראש, אף  שאתה של כולם, אתה עדיין, איך אמרת, תלמידו של מנחם בגין ומשליחיו של זאב ז'בוטינסקי, ואתה צריך לפעול ולעשות הכול כדי שהמדינה הפלסטינית הזאת לא תקום. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת פרוש. חבר הכנסת אריאל, ואחריו – סגן השר וקנין. 
       
אורי יהודה אריאל (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מפנה את דברי לחברי בליכוד. שמענו את חברי הכנסת אפללו ורצון. הייתי שמח מאוד אילו ניצלתם את ההזדמנות שניתנה על-ידי היושב-ראש עוד לדקה של נאום, כדי להתייחס לשיתוף המפלגות החרדיות בקואליציה. האם מר בוים, למשל, הוא נגד? אני מעריך שלא. אני מעריך שהוא תומך. אינני רוצה להמשיך הלאה. אני משוכנע שגם אחרים כך. ראויה הכנסת, ראוי הציבור, שעמדתכם תישמע בעת הזאת לפני שהדברים נסגרים. נשמח לשמוע דעתו של כל אחד ואחד בעניין החשוב הזה. תודה. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת אריאל. סגן השר וקנין, ואחריו – חבר הכנסת יתום.
       
זאב בוים (הליכוד):
       
       אנחנו נשמח לשמוע במשא-ומתן  אם האיחוד הלאומי - - - 

אורי יהודה אריאל (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
- - -           

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת אריאל, יתכבד אדוני וישב. רק רגע, סגן השר. אין בנאומים בני דקה קריאות ביניים. מה, זה לא ידוע לכם? 

אברהם הירשזון (הליכוד):
       
       תאמר לו חתימה טובה, כי הם כבר חתמו. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       בעזרת השם כולם יחתמו. 

אורי יהודה אריאל (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
       מי חתם? 

יאיר פרץ (ש"ס):
       
       - - - 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת פרץ, אדוני יושב-ראש סיעת ש"ס, אתה מפריע לסגן השר ממפלגתך.

יצחק וקנין (ש"ס):
       
       אדוני היושב-ראש, הייתי רוצה לענות לחבר הכנסת דהאמשה, ואני חושב שהוא מכיר את דעותי,   בעניין של הדמוקרטיה הקטנה, כשהוא התכוון למדינת ישראל, שעומדת לימין ארצות-הברית, בקשר למלחמה עם עירק.
       
       אני רוצה להגיד לך משהו, ידידי היקר. לפני כ=11 שנה, במלחמת המפרץ, מדינת ישראל ספגה קיתונות של "סקאדים", הרס וחורבן, ועמדנו בשילוב ידיים מוחלט מול כל אותה מלחמה של סדאם חוסיין נגד מדינת ישראל. לא הגבנו בטיל אחד או בירייה אחת. מה אתה מצפה שהעם בישראל יעשה? ימחא כפיים לסדאם חוסיין? יש פתגם שאומר: מי שנכווה ברותחים, נזהר בפושרים, בקרים. אנחנו נכווינו ברותחים מסדאם חוסיין, אז מה אתה מצפה שנעשה?  לכן התגובה בעם ישראל היא טבעית, והיא צריכה להיות כזאת. אני חושב שצריך לבער את הדיקטטור הזה מן העולם. אין לו חלק בעולם. זה אחד שלא בוחל בשום דרך. לכן כך עם ישראל חושב. 

עבד-אלמאלכ דהאמשה (רע"ם):
       
       - - -     
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לסגן השר וקנין. חבר הכנסת יתום, בבקשה. האם יש עוד מי מחברי הכנסת שביקש לדבר ולא נתתי לו? יאמר זאת עכשיו ולא יטען אחר כך.  חבר הכנסת כחלון, בהחלט.

אהוד יתום (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, ניתן להצטער על כל מפלגה ציונית אמיתית בעלת ערכים, כמו יהדות התורה וכמו ש"ס, שלא מצטרפת לממשלה. אבל אני בכל אופן רואה כאן הסתמנות מאוד מעניינת, וכדאי שתשמע, חבר הכנסת אלדד, של חזית לאומית אמיתית שתשמור על מדינת ישראל, על יהודה ושומרון ועל חבל עזה.  אני מברך את הקואליציה הזאת, אני מקווה שהיא עוד תתרחב.
       
       לך, חבר הכנסת דהאמשה, אילולא עשה בגין מנהיגנו את אשר עשה ב=1981, היינו היום ניתנים לאיום אמיתי של פצצת גרעין. אם ארצות-הברית הגדולה החליטה לעשות את מה שהיא עושה היום, טוב לנו לשבת בצל ולהמתין למעשיה של הגדולה בדמוקרטיות. תודה רבה לך, אדוני.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת יתום. יעלה ויבוא חבר הכנסת כחלון. האם זה לאדוני נאומו הראשון?

משה כחלון (הליכוד):
       
       כן. נאומי הראשון.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       מיקי, האם אתה מוכן להכביר מלים ולברכו אחריו? 

מיכאל איתן (הליכוד):
       
       בשמחה. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת כחלון, בבקשה. 

משה כחלון (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, התכוונתי לקבל את ההמלצה שלך ואת נאומי הראשון אכן לשאת מעל הדוכן, אבל אחרי הדברים של אורי אריאל ושל כמה  מחברי אני חושש שמא הדברים יובנו שלא כהלכה, וזאת לאחר שהחלפתי עמם כמה מלים.
       
       לנו יש אמון מלא בראש הממשלה. אנחנו סומכים על התבונה הפוליטית שלו. צר לנו שלא כך כל החברים בקואליציה, או רובם. אבל שלא יתפרשו הדברים שחלק מהסיעה חושב בניגוד לדעתו של ראש הממשלה. יש השגות לחברים בסיעה, אבל ההשגות שלנו יבואו לידי ביטוי בישיבת הסיעה, והן לא צריכות להישמע  מעל דוכן הכנסת.
       
       אני רוצה להתחיל מהסוף.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אתה מסיים בסוף עכשיו.

משה כחלון (הליכוד):
       
       לא, רובי. אני רוצה להתחיל בסוף. היתה לי בעיה בבית-הספר, שכל הזמן המורה היה אומר לי: אתה גם מאחר וגם לא מגיע בזמן...
       
       רובי, אני רוצה לברך אותך ולומר לך שמאוד נהניתי מהנאום הראשון שלך.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה. 

משה כחלון (הליכוד):
       
       אני מצטער שהנאום שלי הוא מהצד, אבל הנאום השני יהיה כפי הנראה מעל הדוכן. תודה רבה. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת כחלון. חבר הכנסת מיכאל איתן, האם אדוני יואיל לברך את חבר הכנסת כחלון על נאומו הראשון? אני מאוד מודה לאדוני. 

נסים זאב (ש"ס):
       
       אדוני היושב-ראש, אני אוכל גם לדבר?

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אתה תהיה אחרון הדוברים.

מאיר פרוש (יהדות התורה):
       
       לפי המסורת.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת כחלון יואיל לשבת. חבר הכנסת מיכאל איתן רוצה לברך אותו על נאומו הראשון.

מיכאל איתן (הליכוד):
       
       כאשר הצעתי שהנאומים הראשונים של חברי הכנסת החדשים יהיו שם, מעל הדוכן, זה היה מתוך כוונה שכאשר אני אצטרך לברך אותם, גם אני אוכל לעמוד שם ולעשות את זה משם. בכל מקרה, יש לנו כאן נוהג חדש, והנוהג עושה את שלו. אולי גם הנאום הראשון מעל הדוכן עדיין יהיה הנאום החגיגי הראשון. למשל, יש נוהל בכנסת שאין קוראים קריאות ביניים בנאום הראשון. יש עוד נוהל שאומר, שבנאומים בני דקה אין קוראים קריאות ביניים. יוצא עכשיו שאם הנאום הראשון הוא בזמן של נאומים בני דקה, עדיין נשמרת לך הזכות שלא יקראו לך קריאות ביניים בנאום הראשון מעל הדוכן. לכן הנאום הראשון נשאר הנאום הראשון מעל הדוכן, לפחות בכל מה שקשור לקריאות הביניים.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       פרשנות מעניינת. 

מיכאל איתן (הליכוד):
       
       אני מוכן להוסיף גם בעניין הברכה. אם הזדמן לי לברך את משה כחלון, אני עושה את זה מקרב לב. אני מכיר את הקריירה של משה, שהתחיל באמת מנקודת התחלה שספק אם אפשר היה לתת סיכוי רב  לכך שיום אחד הוא יהיה חבר בכנסת ישראל. הוא עשה זאת בדרך הקשה, בעשר אצבעותיו, גם בכל מה שקשור להתקדמות הפוליטית, אבל לא רק. גם בכל מה שקשור ללימודים, לשיפור עצמי, ואני בטוח מהיכרותי אתו, שכשהוא הגיע הנה, הוא לא הגיע אל המנוחה ואל הנחלה, אלא הוא הגיע למקום שממנו הוא ינצל את המירב כדי לשפר ולשכלל את עצמו ולתרום את תרומתו לטובת התנועה שהוא מייצג, לטובת הציבור שהוא מייצג, והכי חשוב אצלנו -  לטובת המדינה והעם. בהצלחה.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה. חבר הכנסת נסים זאב הוא בדרך כלל הדובר האחרון בכל ישיבות הבית. ידבר גם הוא הפעם לפני שננעל את הישיבה. 

נסים זאב (ש"ס):
       
       אדוני היושב-ראש, כשביקשתי לדבר  היה פה צבי הנדל, ורציתי להעביר את הבקשה, כי אני באמת מאמין שדמעותיו היו מתוך כנות ונגד ההסכם הקואליציוני שנחתם בין המפד"ל לבין הליכוד יחד עם שינוי.  למעשה הוא הזכיר פה שתי נקודות חשובות: חוק נישואים אזרחיים וחוק טל, ואמר: אנחנו לא היינו נותנים יד למעל כזה. לכן אני פונה אליו, לאיחוד הלאומי: עדיין ביכולתם לשנות את הגזירה, את מה שהמפד"ל עשתה עם שינוי. 
       
       אני יודע שהערב האיחוד הלאומי עומדים לחתום הסכם. אני פונה אליהם: אל נא אחי תרעו. לא לחתום בלי לעמוד על העקרונות של הרבנים, כמו הרב שפירא, שאנשי המפד"ל הטעו אותו. יש זעם על המפד"ל מפני שרימו את הרב שפירא ולא אמרו לו את האמת, והם נתלים באילן גדול. אבל, לצערי הרב, הכול בשקרים. לכן יש עוד מקום לתקן, ואני מאמין שביכולתו של האיחוד הלאומי לתקן, ואנא מכם, תתקנו.   אל תיתנו יד לאיש שהניף בריש גלי יד נגד תורת השם ואמר, אני רוצה ממשלה חולנית. חוליים אנחנו לא רוצים בממשלת ישראל. 



היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב. אחרון הדוברים, ולא יאמר אדם שחלילה  לא נתנו לו לדבר בכנסת ישראל - חבר הכנסת הרב אייכלר. בבקשה. כל מי שהערב רצה לראות "פוליטיקה" ולא הצליח, יראה את הפרומו עכשיו.

ישראל אייכלר (יהדות התורה):
       
       אדוני היושב-ראש, אכן הנושא שאני רוצה להעלות קשור לחופש הביטוי ולחופש הדיבור. אני מאוד חרד, עם הקמתה הצפויה של הממשלה האליטיסטית, שמדברת בשם החופש, החירות והליברליזם, שעלולה לפגוע בחופש הביטוי ובחופש הדת במדינת ישראל.
       
       אחת הדוגמאות שהיו השבוע היא, שבתיאטרון "הקאמרי" הזמינו אנשים פרטיים ושילמו עבור אולם להרצאתו של הרב אמנון יצחק, שבה ידוברו דברי תורה לעילוי נשמת הקדושים שנהרגו בקיבוץ מצר, לפי רצונו של הרב, והתיאטרון "הקאמרי", אחרי שנודע להם שמדובר באירוע יהודי דתי עם הרב אמנון יצחק, הודיעו על ביטול. זה ביטול בלתי חוקי של חוזה חוקי שנחתם עם התיאטרון "הקאמרי". רק היום קבע בית-המשפט שכן אפשר להופיע שם. מדובר פה בתיאטרון שהמחזות הכי קשים והכי אנטישמיים מוצגים אצלו בשם התרבות, והם רצו דווקא לבטל הופעה של הרב אמנון יצחק מפני שזה מאורע לא תרבותי.   
       
       אני חרד לחופש הביטוי  ומבקש מהכנסת לעמוד על החירות והדמוקרטיה, שחופש הדת יישמר במדינה הדמוקרטית הזאת. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת אייכלר, אולי אדוני לא יודע, אבל הוא כיוון באמת לכוונת המחוקק כאשר בא וקבע נאומים בני דקה. אדוני הגיש הצעה דחופה לסדר-היום בנושא שעליו הוא דיבר כרגע, וההצעה הזאת משום סדרי העדיפויות לא אושרה. והנה, אדוני מצא בנאום בן דקה את האפשרות להעלות את הנושא ביום שלישי, יום קודם להעלאת ההצעות לסדר-היום, וכיוון לדעת קטנים, ואנחנו שמחים שבזמננו כיוונו לדעת גדולים.  

ישראל אייכלר (יהדות התורה):
       
       תודה רבה. 


היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אני מאוד מודה לחבר הכנסת אייכלר.
       
       רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום של יום שלג, שהוא יום חג. ישיבת הכנסת הבאה - מחר, יום רביעי, כ"ד באדר א' התשס"ג, 26 בחודש פברואר 2003 למניינם, בשעה 11:00. תם סדר-היום. הישיבה נעולה. 

הישיבה ננעלה בשעה 17:00.
       
       
       
       

     
עמוד 33 מתוך 33

