﻿
       דברי הכנסת 
       ג / מושב ראשון / ישיבות ח'--י' / כ"ט באדר א' – א' באדר ב' התשס"ג /  
	3-5  במרס 2003  / 3
       חוברת ג'
       ישיבה ח' 
       


הישיבה השמינית של הכנסת השש-עשרה
יום שני, כ"ט באדר א' התשס"ג (3 במרס 2003)
ירושלים, הכנסת, שעה 16:00
       
       
       
       



מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, כ"ט באדר א' התשס"ג, 3 בחודש מרס 2003 למניינם. אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.
       
        הודעה למזכיר הכנסת. 

מזכיר הכנסת אריה האן:

	ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - 

       לדיון מוקדם:  הצעת חוק-יסוד: מבוא לחוקה, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק הכנסת (תיקון – עונשין), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – העלאת אחוז החסימה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי תשלומים להבטחת פנסיה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הנחה במס לחייל מילואים), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – אחוז החסימה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק המפלגות (תיקון – הבטחת ייצוג), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (פומביות הדיון בבית-הדין המשמעתי), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק המעבר (תיקון – עמדת חבר ממשלה נגד הצעת הממשלה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק הכנסת (תיקון – כינוס הכנסת שלא בתקופת הכנסים), התשס"ג-2003, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – יציבות החוק), מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק הכנסת (תיקון – מספר החברים בוועדות הכנסת) (הוראת שעה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון – שכנוע קטין לשמירת מצוות או להימנע משמירת מצוות), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק שדות מוקשים (פיקוח, רישום, סימון ופינוי), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (נקודת זיכוי בחישוב נפרד), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – ועדה מיוחדת), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (שופטי תעבורה), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור שידול להמרת דת), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת משה גפני;  הצעת חוק הדיינים (תיקון – נשיא בית-הדין הרבני הגדול), התשס"ג-2003, מאת חבר הכנסת משה גפני.
       
       



בחירת נציגי הכנסת לאספה הבוחרת את הרבנים הראשיים

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חברי הכנסת, על סדר-היום: בחירת נציגי הכנסת לאספה הבוחרת את הרבנים הראשיים לישראל. מאחר שבחירות אלה הן תולדה של בג"ץ שהגישו סיעת המפד"ל ואחרים נגד יושב-ראש הכנסת ואחרים, אחזור שוב על הסיבות לקיומן של בחירות אלו. 
       
       ביום רביעי, ח' בכסליו התשס"ג, 13 בנובמבר 2002, בחרה הכנסת בחברי הכנסת אפי אושעיה, יאיר פרץ, זבולון אורלב, אברהם הירשזון ומיכאל מלכיאור לנציגיה לאספה הבוחרת את הרבנים הראשיים ואת חברי מועצת הרבנות הראשית. 
       
       בעקבות בג"ץ שהגישו סיעת המפד"ל ואחרים נגד יושב-ראש הכנסת ואחרים בנושא, הבחין בית-המשפט העליון בפסיקתו בין הבחירות לרבנים הראשיים לבין הבחירות למועצת הרבנות הראשית. 
       
       בשל העובדה שחברי מועצת הרבנות הראשית אמורים היו לסיים את תפקידם ביום י"ח בשבט התשס"ג, 21 בינואר 2003, קבע בית-המשפט שנציגי הכנסת באספה הבוחרת יהיו אלה שבחרה הכנסת. 
       
       בכל הנוגע לבחירת הרבנים הראשיים קבע בית-המשפט העליון, שנציגי הכנסת בגוף הבוחר ייבחרו על-ידי הכנסת השש-עשרה. 
       
       כהונתם של הרבנים הראשיים מסתיימת ביום כ"ט באדר ב' התשס"ג, 2 באפריל 2003. 
על-פי חוק הרבנות הראשית לישראל, על הכנסת לבחור את נציגיה לא יאוחר מחודש לפני תום מועד כהונתם, דהיינו, לא יאוחר מיום כ"ח באדר א' התשס"ג, 2 במרס 2003, ועל כן הבחירות נערכות היום. אדוני המזכיר, נדמה לי 2 באפריל. 
       
       בהתאם להוראות סעיף 62(ג) לתקנון הכנסת, בחירות הנערכות על-פי חוק ייערכו בהצבעה חשאית. 
       
       חברי הכנסת, כזכור, הכנסת מיוצגת באספה הבוחרת את שני הרבנים הראשיים בחמישה חברי הכנסת. 
       
       מולכם, בצדו הימני של האולם נמצאת תיבת קלפי. על שולחנכם מעטפה אטומה ודף עם שמות המועמדים. יש לבחור עד חמישה מועמדים ולסמן X במשבצת המקבילה לשם המועמד. בחירה של יותר מחמישה מועמדים תיפסל. 
       
       מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת, וכל חבר כנסת בהיקרא שמו, יגיע לתיבת הקלפי ויטיל בתוכה את המעטפה. 
       
       אני מבקש לבחור בשלושה חברי כנסת להיות חברי ועדת הקלפי שתספור את הקולות. אני מבקש לבחור את חברת הכנסת גילה גמליאל, את חברת הכנסת אורית נוקד ואת חבר הכנסת אמנון כהן להיות חברי ועדת הקלפי. תודה רבה. חברי הכנסת יכולים לסמן את בחירתם. 
       




חילופי גברי בוועדות הכנסת
       
היו"ר ראובן ריבלין:

       עד אשר יסמנו חברי הכנסת את בחירתם, הודעה ליושב-ראש הוועדה המסדרת, חבר הכנסת גדעון סער. 
       
גדעון סער (יו"ר הוועדה המסדרת):
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להודיע על חילופי גברי בוועדות הזמניות: בוועדת החוץ והביטחון הזמנית יחליפו חברי הכנסת אילן ליבוביץ וחמי דורון את השרים יוסף לפיד ויהודית נאות. בוועדת הכספים הזמנית יחליפו חברי הכנסת אברהם הירשזון, אהוד רצאבי ורוני בריזון את השרים ישראל כץ, יוסף פריצקי ואליעזר זנדברג. תודה. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה ליושב-ראש הוועדה המסדרת. 




בחירת נציגי הכנסת לאספה הבוחרת את הרבנים הראשיים
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       רבותי חברי הכנסת, מזכיר הכנסת יקרא בשמות החברים. מי שלא יימצא באולם, ייקרא שמו לאחר הסיבוב הראשון פעם נוספת, ולאחר מכן נסגור את הקלפי. בבקשה, מזכיר הכנסת. 

מזכיר הכנסת אריה האן:
(קורא בשמות חברי הכנסת)

	קולט אביטל	-  מצביעה
	רוחמה אברהם	-  מצביעה
	יולי-יואל אדלשטיין - מצביע
	יעקב אדרי	- מצביע
	אהוד אולמרט	- מצביע
	חיים אורון	- מצביע
	זבולון אורלב	- מצביע
	דוד אזולאי	- מצביע
	ישראל אייכלר	- מצביע
       דליה איציק	- מצביעה
       אפי איתם	- מצביע
       מיכאל איתן	- אינו נוכח
       אריה אלדד	- מצביע
       בנימין אלון	- מצביע
       טלב אלסאנע	- מצביע
       אלי אפללו           - מצביע
       גלעד ארדן	- אינו נוכח
       אורי יהודה אריאל - מצביע
       זאב בוים	- מצביע
       אברהם בורג	- מצביע
       נעמי בלומנטל	- מצביעה
       בנימין בן-אליעזר - מצביע
       אלי בן-מנחם	- מצביע
       שלמה בניזרי	- מצביע
       דניאל בנלולו	- מצביע
       רוני בר-און	- מצביע
       רומן ברונפמן	- מצביע
       רוני בריזון	- מצביע
       ויקטור בריילובסקי - אינו נוכח
       מוחמד ברכה	- מצביע
       עזמי בשארה	- אינו נוכח
       ענבל גבריאלי	- מצביעה
       מיכאל גורלובסקי	- מצביע
       זהבה גלאון	- מצביעה
       גילה גמליאל	- מצביעה
       משה גפני	- מצביע
       עבד-אלמאלכ דהאמשה - מצביע
       נסים דהן	- מצביע
       חמי דורון	- אינו נוכח
       אברהם הירשזון	- מצביע
       צחי הנגבי	- מצביע
       צבי הנדל	- מצביע
       יצחק הרצוג	- מצביע
       מגלי והבה	- מצביע
       אבשלום וילן	- מצביע
       מתן וילנאי	- מצביע
       יצחק וקנין	- מצביע
       נסים זאב	- מצביע
       ג'מאל זחאלקה	- אינו נוכח
       אליעזר זנדברג	- אינו נוכח
       יחיאל חזן	- אינו נוכח
       רשף חן  	- מצביע
       ואסל טאהא	- מצביע
       אחמד טיבי	- אינו נוכח
       דוד טל		- אינו נוכח
       יגאל יאסינוב	- מצביע
       שאול יהלום	- מצביע
       אליהו ישי	- מצביע
       אהוד יתום	- מצביע
       דני יתום		- מצביע
       איתן כבל	- מצביע
       אילנה כהן	- מצביעה
       אמנון כהן	- מצביע
       יצחק כהן	- מצביע
       רן כהן		- מצביע
       משה כחלון	- מצביע
       חיים כץ		- מצביע
       ישראל כץ	- מצביע
       אתי לבני	- מצביעה
       ציפי לבני 	- מצביעה
       לימור לבנת	- מצביעה
       דוד לוי		- מצביע
       יצחק לוי 	- מצביע
       אילן ליבוביץ	- מצביע
       אביגדור ליברמן	- מצביע
       יעקב ליצמן	- מצביע
       עוזי לנדאו	- מצביע
       יוסף לפיד	- מצביע
       עסאם מח'ול	- אינו נוכח
       מיכאל מלכיאור	- מצביע
       עמרם מצנע	- מצביע
       יעקב מרגי	- מצביע
       יהודית נאות	- מצביעה
       משולם נהרי	- אינו נוכח
       מיכאל נודלמן 	- מצביע
       דני נוה 		- מצביע
       אורית נוקד	- מצביעה
       לאה נס		- מצביעה
       בנימין נתניהו	- אינו נוכח
       מרינה סולודקין	- מצביעה
       ניסן סלומינסקי	- מצביע
       אפרים סנה	- מצביע
       גדעון סער	- מצביע
       גדעון עזרא	- מצביע
       מלי פולישוק-בלוך - מצביעה
       אברהם פורז	- מצביע
       אופיר פינס-פז	- מצביע
       גילה פינקלשטיין	- מצביעה
       מאיר פרוש	- אינו נוכח
       יוסף פריצקי        - מצביע
       שמעון פרס	- מצביע
       יאיר פרץ	- מצביע
       עמיר פרץ	- מצביע
       איוב קרא	- אינו נוכח
       אברהם רביץ	- מצביע
       ראובן ריבלין	- מצביע
       חיים רמון 	- מצביע
       אהוד רצאבי 	- מצביע
       מיכאל רצון	- מצביע
       אברהם בייגה שוחט - מצביע
       יובל שטייניץ	- מצביע
       מאיר שטרית	- אינו נוכח
       יורי שטרן	- מצביע
       אילן שלגי	- מצביע
       סילבן שלום	- מצביע
       שלום שמחון	- מצביע
       אריאל שרון	- מצביע
       עמרי שרון	- מצביע
       יוסי שריד	- מצביע
       יולי תמיר	- מצביעה

       אני חוזר לקרוא בשמות אלה שעדיין לא הצביעו. אם הם נמצאים באולם – בבקשה.

       מיכאל איתן 	- מצביע
       גלעד ארדן	- מצביע
       ויקטור בריילובסקי - מצביע
       עזמי בשארה	- מצביע
       חמי דורון	- מצביע
       ג'מאל זחאלקה	- אינו נוכח
       אליעזר זנדברג	- מצביע
       יחיאל חזן            - אינו נוכח
       אחמד טיבי	 - אינו נוכח
       דוד טל		 - אינו נוכח
       משולם נהרי	 - אינו נוכח
       עסאם מח'ול	 - אינו נוכח
       בנימין נתניהו	 - אינו נוכח
       מאיר פרוש	 - אינו נוכח
       איוב קרא	 - אינו נוכח
       אברהם רביץ	 - אינו נוכח
       מאיר שטרית	 - אינו נוכח
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       האם יש באולם חבר כנסת שלא הצביע? האם נוכח באולם חבר כנסת שלא הצביע? אם כן, שיבוא ויצביע, שאם לא כן אנחנו סוגרים את הקלפי. נמתין 20 שניות ונסגור את הקלפי. 
       
       אני מזמין את חברת הכנסת גמליאל, את חברת הכנסת נוקד ואת חבר הכנסת אמנון כהן לשמש חברי ועדת הקלפי. תודה לכם.
       

הצעה לסדר

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       רבותי חברי הכנסת, על סדר-היום הודעת הממשלה על צירוף שרים. חבר הכנסת חיים רמון ביקש הודעה לסדר לפני הדיון. בבקשה.

חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התפרסם היום שנשלחו שני מכתבים שקשורים לקואליציה, מכתב אחד של האיחוד הלאומי, שבו הם מודיעים שחלק מהחלטות הקואליציה לא מקובלות עליהם והם אומרים שההסכם הקואליציוני לא חל. הייתי מאוד מבקש שהמכתב הזה, שהוא חלק מכינון הממשלה, יונח בפני חברי הכנסת, כדי שנדע למה אנשי האיחוד הלאומי לא מסכימים וממה הם אינם מרוצים. זה בנושא הזה.
       
       הנושא השני – אנשי המפד"ל הודיעו - - -

קריאה:

	זה באותו עניין?

חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       באותו עניין, באותו עניין. אנשי המפד"ל הודיעו שני דברים: ראשית, שמשרד הדתות לא יבוטל תוך שנה; והדבר השני – שיש איזו אי-הבנה עם הרבנים שלהם באיזה נושא, וגם אותו הם מבקשים ללבן. 
       
       אני מבקש מאוד שכל הדברים האלה, שכולם קשורים לכינונה של הממשלה ולהצבעה היום, יונחו על שולחן הכנסת. כמובן, אני לא מבקש לדחות את ההצבעה היום, אבל מן הדין שהם יונחו. תודה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אני מאוד מודה לחבר הכנסת רמון. הואיל והוא היטיב לומר שנושאים אלה אינם קשורים לכינונה של הממשלה, שהרי סיעת האיחוד הלאומי כבר בממשלה, ולגבי המפד"ל לא ידוע לי על איזה מסמך בכתב; אם יש מסמך בכתב, נא להודיע, ואם אין – האם יושב-ראש סיעת המפד"ל יכול לבוא ולומר שאין מכתב כזה?


יצחק כהן (ש"ס):
       
       שמענו על זה בתקשורת.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       כמובן, אפשר להגיש הצעות לסדר לתקשורת, חבר הכנסת כהן.

שאול יהלום (מפד"ל):
       
       אדוני היושב-ראש, בשם סיעת המפד"ל אני רוצה להודיע, שאין שום מסמכים נוספים על ההסכם הקואליציוני שחולק ביום רביעי שעבר.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת יהלום. 

חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       אדוני היושב-ראש - - -

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת רמון, בבקשה.

חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       אני רוצה להבהיר.

יצחק הרצוג (העבודה-מימד):
       
       - - -
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       לא, לא, לא, חבר הכנסת הרצוג, חבר הכנסת רמון מייצג אותך מצוין. ואם לא – תלמד אותו בפעם הבאה.


חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       יושב-ראש המפד"ל אפי איתם הודיע אתמול בנאומו במרכז המפד"ל, שהם מבקשים לשנות משפט בנושא מאוד-מאוד חשוב שקשור לנישואי פסולי חיתון. זה נאמר קבל עם ועדה. דינו כדין כל מסמך על-פי החוק. כל מה שאני מבקש זה לא הרבה - שאת מה שאמר יושב-ראש המפד"ל לפני מרכז המפד"ל הוא יבהיר כאן, כדי שהכנסת תדע על סמך מה הוקמה הממשלה. תודה.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אפילו האיש הכי יפה בתל-אביב לא יכול להביא יותר ממה שיש לו, מיופיו. אם הוא אומר שהוא נאם, האם אתה משנה את עמדתך לגבי העובדה שיש מסמך בכתב, או לא? כן או לא? חבר הכנסת יהלום.

שאול יהלום (מפד"ל):
       
       אין לי מה להוסיף על הודעתי הקודמת.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       כך כתוב בסעיף 1 לחוק הממשלה. חבר הכנסת הרצוג יסביר לכם. תודה רבה.
       
       חבר הכנסת הרצוג, האם אני טועה טעות כזאת שאדוני מתעקש כל כך לתקן אותי?

יצחק הרצוג (העבודה-מימד):
       
       אני רוצה לשאול משהו אחר.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       לא, לשאול לא. אני שואל אותך: האם טעיתי באומרי שצריך שיהיה מסמך בכתב?

יצחק הרצוג (העבודה-מימד):
       
       מסמך בכתב צריך להיות בכתב.


היו"ר ראובן ריבלין:
       
       או.קיי., תודה רבה. 

יצחק הרצוג (העבודה-מימד):
       
       יש לי שאלה אחרת.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       לא, לא, אחר כך תפנה - - -

יצחק הרצוג (העבודה-מימד):
       
       אדוני היושב-ראש, מסמך אחד נוסף חסר.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       לא, לא. אני לא יכול להזמין כל חבר כנסת. חיים רמון היטיב לתאר - - - 

יצחק הרצוג (העבודה-מימד):
       
       זה בנושא אחר, אדוני היושב-ראש, אבל הוא מהותי להקמת הממשלה. אדוני היושב-ראש, אסביר על מה מדובר. 

	אדוני היושב-ראש, אתה אישרת להניח מסמך, מכתב בין ראש הממשלה לשר נתניהו. אנחנו שואלים: האם יש מכתב בין ראש הממשלה לשר אולמרט, שר התעשייה והמסחר?

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       השאלה הזאת נסתיימה בכך שאני העליתי להצבעה את הקמת הממשלה והממשלה הוקמה, והממשלה כוננה, ובזאת נסתיים העניין. אם, חלילה, מישהו אמר משהו שלא מוצא חן בעיניך – פתוחות לפניך כל אותן דרכים, ולא אני צריך ללמד אותך מה לעשות. אין לי צורך יותר.

חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       אדוני היושב-ראש, יש מכתב של האיחוד הלאומי.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       שמעתי. המכתב של האיחוד הלאומי אינו קשור בכינונה של הממשלה, שכן הממשלה כבר כוננה.

חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       לא, הוא קשור, הוא מסביר.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אני לא יודע מהו המכתב של האיחוד הלאומי. אם הוא יהיה קיים, כפי שהיטבת לומר, נבקש להציג אותו.

חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       תשאל אם הוא קיים או לא. תשאל את האיחוד הלאומי אם הוא קיים או לא.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       ההודעה על צירופם של שרי המפד"ל מתקיימת בשלב זה ביחד עם צירופו של השר נתן שרנסקי. 
       
       לגבי נושא האיחוד הלאומי – הדבר כבר עבר זמנו.

חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       לא, אדוני, מדובר על צירוף שרים איזה שהם לאחר כינון הממשלה. אדוני היושב-ראש, לא חשוב אם מדובר בצירוף שרי המפד"ל, או השר שרנסקי. אם יש מכתב שקשור לכינונה של הממשלה, צריך להניח אותו. אני לא דרשתי 24 שעות.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אברר זאת עד תום הדיון ואודיע לכם. תודה רבה.
       



הודעת הממשלה על צירוף שרים לממשלה
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום. אני מבקש מראש הממשלה למסור הודעה על צירוף שרים לממשלתו.
       
       רבותי חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיכם. ההצבעה נסתיימה. חבר הכנסת פרץ, בבקשה. בבקשה, אדוני.

ראש הממשלה אריאל שרון:
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כזכור לכם, בעת הצגת הממשלה היינו צריכים להמתין להחלטת המפד"ל בעניין מועמדיה ובקשר למסמך שלא הופץ כאן בעניין צירופו של השר שרנסקי.
       
       לכן אני פונה היום, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, ואני מתכבד להודיע לכנסת, כי הממשלה החליטה על-פי הצעתי לצרף שרים נוספים לממשלה, כלהלן: נתן שרנסקי – שר, מופקד על ענייני ירושלים, חברה ותפוצות; חבר הכנסת אפרים איתם – שר הבינוי והשיכון; חבר הכנסת זבולון אורלב – שר העבודה והרווחה, המיועד להיות שר הרווחה לאחר פיצול המשרד שיושלם בקרוב.
       
       אבקש מהכנסת לאשר את צירוף שלושת השרים לממשלה.

אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       מה עם מרידור? מה עם מרידור?

חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       מה אתה שואל?

אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       הבנתי את התשובה של ראש הממשלה.
       
ראש הממשלה אריאל שרון:
       
       תודה.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אני מודה לראש הממשלה. לכל סיעה יהיה זמן לשאול את ראש הממשלה מעל הבמה בשובה ונחת את כל השאלות שאתם שואלים. 


חיים רמון (העבודה-מימד):
       
       הוא היה כנראה רק בשביל הבחירות.
     
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אה, אתם חושבים שראש הממשלה לא ידע זאת.
       
       טוב, רבותי חברי הכנסת, אנחנו פותחים בדיון. הדיון הוא סיעתי והדוברים נרשמו על-פי מצוות סיעתם. ראשונת הדוברים היא חברת הכנסת גילה גמליאל, אך הואיל והיא עדיין עסוקה בספירה, נזמין את חבר הכנסת מיכאל מלכיאור כראשון הדוברים. לאחר מכן נשלב את חברת הכנסת גילה גמליאל בדיון. אחריו - חבר הכנסת אילן שלגי, וחבר הכנסת שלמה בניזרי יצטרך לברך את חבר הכנסת אילן שלגי; הוא יצטרך להתכונן על מנת לברכו אחרי נאומו הראשון. תודה. בבקשה, חבר הכנסת מלכיאור. 
       
מיכאל מלכיאור (העבודה-מימד):
       
       כבוד יושב-ראש הכנסת, עמיתי חברי הכנסת, מאוד הייתי רוצה לברך על ההסכם הייחודי שנעשה בין המפד"ל לבין שינוי. כפי שאמרו לי חברים בכירים במפד"ל, הם הפכו עכשיו להיות מימד, זה לקח להם 15 שנה. הדברים כתובים במצע ובאמנה של מימד. 
       
       במשך 15 שנה ספגנו לא רק ביקורת אלא אמרו לנו: זה סוף המדינה היהודית. רק עכשיו, במערכת הבחירות, היה לנו ויכוח נוקב עם חברי המפד"ל, שאמרו שחייבים מפלגה דתית כדי שלא תהיה פרצה בחוק הנישואין וכדי שלא יהיה רישום נישואין לפסולי חיתון. אני זוכר, למשל, שחבר הכנסת שאול יהלום אמר בדיון פומבי באוניברסיטת בר-אילן בנושא הזה, שזה סוף המדינה היהודית, ואני מצטט: "כל הדבר הזה יביא לאילנות יוחסין וחס ושלום יפלג את העם היהודי". 
       
       אני יכול לקבל שתי עמדות. אפשר לברך  על כך שסוף-סוף המפד"ל הגיעה לעמדה לגבי פירוק משרד הדתות, שהיה צריך להיעשות מזמן; פירוק המועצות הדתיות, שיש בהן רק הוצאות על חשבון המדינה בלי להביא תועלת בנושא הדתי; והאפשרות להרחיב את הקירבה לבורא עולם בתוך העם היהודי. 
       
       אני מוכרח להגיד, שיש פסול גדול אחד בעניין הזה: שעושים את הדבר רק כשרוצים להיכנס לממשלה. זאת אומרת, אם היה פה עניין אידיאולוגי - כמו ששמענו את השר אפי איתם, שרוצים לקרב דתיים וחילונים - למה לא עשו את זה לפני שנה? למה לא עשו את זה לפני חצי שנה? למה לפני חודש הלכו למערכת הבחירות עם מצע והבטיחו לבוחרים שכל הדברים האלה לא יהיו אם מצביעים מפד"ל? יום אחרי  הבחירות אנחנו רואים שהדברים אפשריים, כי אפשר להגיע לכיסאות הממשלה. אני מוכרח להגיד, שראש הממשלה באמת היה נדיב בחלוקת הכיסאות.
       
       עם זאת, אני לא רוצה להיות קטנוני בשעה כזאת, ודבר שבא שלא לשמה יכול להיות בסופו של דבר לשמה. אני רק חושש מהקולות שאני שומע בין שינוי לבין המפד"ל, כי אהבה שתלויה בדבר - זה בעייתי.  מייד כשצריכים לפרש, צריך רק לשנות כמה מלים בחוק הנישואין, בעצם צריך לשנות רק מלה אחת: מ"כן" ל"לא"; או שצריך לשנות את הנושא של פירוק משרד הדתות, כשפתאום לא צריך לפרק את משרד הדתות. לצערנו, אנחנו יודעים לאן הדברים מובילים באהבה שתלויה בדבר. 
       
       עם צירוף המפד"ל עכשיו לממשלה אני רוצה להוסיף עוד נקודה מאוד בעייתית. השר איתם הודיע בראיונות ביום שישי, שכל מה שראש הממשלה אומר בנושא של המדינה הפלסטינית וההסכמים העתידיים, הכול מס שפתיים. שר בכיר, חבר בממשלה, במטבחון ובכל המערכת מודיע קבל עם ועולם, שהכול מס שפתיים. מה אזרחי ישראל אמורים לחשוב כאשר הם שומעים את הדבר הזה? אם הכול מס שפתיים בעיני חברי הממשלה, ראוי שראש הממשלה יבהיר בפני הציבור אם הוא באמת מתכוון לדבר הזה. אז יוצא שכנראה שר בכיר לא דובר אמת, או לא מבין ללבו של ראש הממשלה; או אם נכון מה שאומרים השר איתם ואנשים אחרים, שהכול מס שפתיים והכול כדי למכור לציבור דבר שלא יבוא לעולם, אז יש לנו בעיה הרבה יותר חמורה לגבי עתידה היהודי של מדינת ישראל. 
       
       לסיום, חוץ מלברך את המצטרפים לממשלה, תנו לי לברך שבאמת תהיה הצלחה. בשביל כל עם ישראל אני מקווה שתהיה הצלחה. 
       
       אני גם רוצה להגיד מלה לשר שרנסקי, שמצטרף לממשלה במשרד מאוד מעניין. זה משרד שהיתה לי הזכות להתחיל בו לפני ארבע שנים בממשלת ברק. אז התחלנו עם שום דבר והקמנו משרד לכל דבר לענייני חברה ותפוצות, ועכשיו מיתוסף פה העניין של ירושלים. אני מקווה מאוד ומתפלל, שבכל הנושאים האלה, שהם בוודאי לא שנויים במחלוקת: הבעיות החברתיות החמורות, השסעים החמורים בין יהודים לבין ערבים, בין דתיים לבין חילונים, בין עולים לבין ותיקים – יוכל לטפל השר שרנסקי  וגם לפתח את הקשר שלנו עם העם היהודי. 
       
       אנחנו בוודאי לא נהיה אופוזיציה לא לעולם היהודי ולא לעם היהודי, לא למדינת ישראל ולא לחברה במדינת ישראל. אנחנו נהיה אופוזיציה לוחמת לממשלת ישראל, אבל אני באמת רוצה לברך את השר שרנסקי שיוכל להמשיך את הפעילות הזאת ואולי להביא לכך שיהיה בממשלה משרד קבוע לענייני חברה ותפוצות. אני חושב שהדבר נחוץ וחשוב לעתידו של העם היהודי. תודה רבה. 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אני מאוד מודה לך. אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת אילן שלגי לנאום את נאומו הראשון. לאחר מכן השר לשעבר – אני עדיין לא רגיל לקרוא לו השר לשעבר – שלמה בניזרי, על מנת שיישא את דבר ש"ס, ויחד עם זה יברך שלא על חשבונו את חבר הכנסת שלגי.
        
אילן שלגי (שינוי):
       
       אדוני היושב-ראש, אני מברך אותך על היבחרך ומאחל לך הצלחה. 
       
       חברות וחברי הכנסת, חברי הממשלה החדשה, לרבות שרי המפד"ל שיושבעו היום, חברים בממשלה ציונית. חברי הקואליציה כולם נמנים עם אלה שעמדו כאן בטקס פתיחת הכנסת ושרו את ההמנון הלאומי "התקווה" בקול ובגאווה. חברי הכנסת היהודים שלא ניאותו להשתתף בשירת "התקווה", נמצאים כולם באופוזיציה, ועל זה אני, החילוני, אומר לכם: שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.
       
       אני משבח את חברינו מהמפד"ל, אנשים מאמינים באל ושומרי מצוות, ואני מכבד את אמונתם. הם גם מוכנים לקבל שלאזרחים כמוני מותר להאמין ולחשוב אחרת. הם מוכנים לכבד את אמונתנו החילונית הליברלית ברוח האדם, בזכותו לכבוד, לחירות, לשוויון ולחופש הביטוי. אנשי המפד"ל הם אנשי תורה ועבודה, אנשי גמרא וגם אנשי מדע והשכלה ואנשים שמשרתים בצה"ל. הם אזרחים שרוצים ויודעים לתת למדינה ולא רק לקבל ממנה. 
       
דוד אזולאי (ש"ס):
       
       זה ההכשר שאתה נותן להם? 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       נאומו הוא נאום ראשון, אין מפריעים. בבקשה. 
       
אילן שלגי (שינוי):
       
       רעבע ליצמן, נישט מער קיין מתונעס. גייט צו די מיליטער, גייט ארבייטן, באצולט שטוייערן ווי אלע. בשביל מי שלא הבין - - - 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       לא להפריע לנואם. זו לא שפה רשמית, הוא אמר את אשר אמר. תסביר לו אחרי נאומו. 
       
אילן שלגי (שינוי):
       
       בשביל מי שלא הבין: אין יותר מתנות, לכו לצבא, לכו לעבוד ושלמו מסים כמו כולם. 
       
       שמעתי שאתם, החרדים, תסרבו לצרף את אנשי המפד"ל למניין. מכאן אני מבין שגם לא תצטרפו למניין שלהם. אני מודיע לחברי המפד"ל: אם יחסרו לכם חברים למניין, אני אשמח מדי פעם להצטרף למניין שלכם. 
       
נסים זאב (ש"ס):
       
       תיחנקו אתם טוב טוב. 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת זאב נסים, אולי אדוני לא הבין – נאומו הוא נאום ראשון. מותר לו גם לעשות טעויות בנאום הראשון, ואתם לא תהסו אותו, כי זה פוגע בכבודה של הכנסת. 
       
אילן שלגי (שינוי):
       
       אתם, אנשי יהדות התורה וש"ס, פועלים לפי ציווי של מישהו או משהו עליון. המתווך ביניכם לבינו זה מועצת החכמים או מועצת גדולי התורה. המועצות האלה גם מינו אתכם לרשימה לכנסת - אגב, כולכם גברים ומאותה עדה - ומי שהצביע לכם בבחירות, עשה כן על-פי מצוות רבנים, או מחשש מחרמות או מעין הרע. 
       
       את חברי הכנסת של שינוי בחרו חברי מועצת שינוי בבחירות דמוקרטיות למופת, וביום הבחירות הצביעו לשינוי קרוב ל=400,000 אזרחים חופשיים, שבחרו בנו כדי להביא לכך ששינוי תהיה בממשלה ולא אתם. הם רצו להחזיר את המדינה לאלה שמקיימים אותה, שמגינים עליה, שעובדים ומשלמים מסים, ואומנם כך יהיה. 
       
       אילו הרמב"ם, מורה ההלכה הגדול, שהיה גם רופא, היה בינינו היום, הוא היה בוש בכם. אילו הופיע היום הרמב"ם, הרי הייתם בוודאי מכתירים אותו כגדול הדור. הוא היה אומר לכם, לא ביידיש, אלא בעברית גרונית, "לכו לעבוד". הנה ציטוט מהלכות תלמוד תורה לרמב"ם: כל המשים על לבו שיעסוק בתורה ולא יעשה מלאכה ויתפרנס מן הצדקה, הרי זה חילל את השם וכיבה מאור הדת, וביזה את התורה וגרם רעה לעצמו, ונטל חייו מן העולם הבא, וסופו שיהיה מלסטם את הבריות.
       
       לא אסתיר כי יש לי מחלוקת מדינית עם חברי מהמפד"ל, אולם אני משוכנע כי ראש הממשלה יקיים את התחייבותו לפעול על-פי מתווה בוש ולקדם את התהליך המדיני. זה תהליך שאנו חייבים, למעננו ולמען הדורות הבאים, להתקדם בו בהתמדה ולהביא לישראל שלום גם תוך ויתורים כואבים, אך תוך שמירה על גבולות ביטחון והסדרי ביטחון. תודה רבה. 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אני מאוד מודה לחבר הכנסת שלגי, שגם עמד בלוח הזמנים. השר לשעבר שלמה בניזרי יברך וישיב. רבותי, לא קל לפעמים להתאפק כאשר חבר כנסת נואם את נאומו הראשון, והוא נאום מתריס, אבל זאת החובה שלנו. בבקשה, קודם נתחיל בדברי הברכה. 
       
שלמה בניזרי (ש"ס):
       
       אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית, ברכותי לחבר הכנסת אילן שלגי על בחירתו לכנסת. למרות כל הוויכוחים האידיאולוגיים שיש בינינו, אני מקווה שתהיה לו עבודה פורייה ואני מאחל לו הצלחה. 
       
       אני חושב שאחרי הנאום הראשון אתה זקוק להרבה ברכות, אבל אני אתחיל רק בנקודה אחת, לפני שאתמקד בכוכבי הערב שהם נציגי המפד"ל – בממשלה החדשה שנבחרה ושהיום היתוספו אליה עוד שלושה שרים, ואנחנו מקבלים ממשלה של לפחות 23 שרים, כאשר אני זוכר שהובטח לנו שיהיה בה מניין ח"י, 18 שרים. 
       
       אני עומד להגיד עכשיו משפט, ואני יודע שכולם ישיבו לי: עוד פעם הוצאת את השד העדתי? מה לעשות, השד הזה קיים. מתוך 23 שרים, אנחנו מוצאים ארבעה מזרחים, ושניים מהם שרים בלי תיק. שאלו אותי פעם מה זה שר בלי תיק, אז אמרתי שזה נהג עם רשיון בלי רכב. זה בדיוק המצב, בזבוז כספי המדינה. כשרוצים לסתום למישהו את הפה, לאותם אזרחים דפוקים, "נותנים" להם ארבעה שרים, שניים מהם בלי תיק, ואם תנסה להגיד משהו בעניין, ישאלו אותך: עוד פעם אתה מוציא את השד העדתי? האם אנחנו עד כדי כך דפקטיבים שאין מתוכנו המתאימים לכהן כשרים? האם לא הוכחנו עד היום, כאשר היו 50% שרים מזרחים, שאנחנו יודעים לתפקד? למה אתם תמיד מנסים לסתום רק את הפה שלנו, כשאנחנו מנסים להעיר הערה שהיא צודקת ואמיתית? 
       
       אשר לכם, אנשי המפד"ל, אני שומע אתכם בימים האחרונים, כאשר אתם מסבירים למה נכנסתם לקואליציה. אתם שואלים: האם ש"ס חיכתה לנו בקדנציות האחרונות, מאז 1999? אתם שואלים: האם היא נכנסה אתנו לקואליציה, או שהיא נדחפה והשאירה אותנו בחוץ? האם זה נימוק שבגללו נכנסים לקואליציה ומוכרים את תורת ישראל? הרי זו בושה וכלימה. הרי זה הנימוק שאני שומע כל הזמן – למה נכנסנו לקואליציה? כי ש"ס לא חיכתה לנו בפעם הקודמת. 
       
שאול יהלום (מפד"ל):
       
       לא, כי אתם בוכים. 
       

שלמה בניזרי (ש"ס):
       
       אנחנו לא בוכים על שום דבר, אני בוכה עליכם. על אלה אני בוכה, כפי אומר הנביא, עיני עיני יורדה מים, כאשר אני מתעורר בבוקר, שומע את כותרות הרדיו וקורא בעיתונים מה עושה פורז. האם אתה באמת מצפה שהם ישתנו? שמעתי את ידידי חבר הכנסת אורלב, שהוא השר שיחליף אותי במשרד, והוא אומר: רבותי - גשר. אני מחפש לראות את הגשר הזה. רבותי, על איזה גשר אתם מדברים, על גשר חד-סטרי או על הגשר של חכמי חלם שהיה בו בור שרק נופלים לתוכו? על איזה גשר אתם מדברים? אתם משלים את עצמכם. 
       
       בשבוע שעבר אמרתי למפד"ל – בבדיחות, אל תיקחו את זה ברצינות – פתי מאמין לכל דבר. אתם עדיין פתיים ומאמינים שטומי לפיד וחבריו שלגי והאחרים עומדים להשתנות. הרי הם צוחקים עליכם, ואומרים: איזה טיפשים חברי המפד"ל, חשבנו שהם, אנשי הציונות הדתית, חכמים, אבל איזה דתיים הם אלה? הדת הזאת העבירה אותם על דתם ועל דעתם.
       
       האם אתה מאמין שהוא ישתנה? שים לב, טומי לפיד כל יום אומר ומכריז: מה לעשות, מפלגת העבודה לא נכנסה לקואליציה. אם היתה נכנסת לקואליציה, היינו משיגים הסכמים יותר טובים. מה אומר לך טומי לפיד? חבר'ה, שיטת הסלאמי עובדת פה. הוא למד מערפאת איך עובדים לאט-לאט. הוא אשכנזי, אבל הוא יודע את השיטה הערבית ויודע איך עובדים לאט-לאט. 
       
       שים לב, היה לכם זמן - סייעתא דשמיא שלא נכנסתם עד היום לקואליציה. שים לב, מיום חמישי ועד היום - פורז נכנס למשרדו. הוא יודע לעבוד, אני מכיר אותו היטב. איזה הצהרות הוא כבר הצהיר. הוא מדבר על כך שיכניס את כל הגויים למדינת ישראל, אבל אתם, אנשי הציונות הדתית, כל הזמן מנסים לרדת עלינו ואומרים שאנחנו לא ציונים מספיק לשיטתכם. הרי בנינו את המדינה הזאת כדי שתהיה בית לאומי לעם היהודי, לא בנינו בית לכל אומות העולם. הבוקר שמעתי אותו במו אוזני מדבר על זכות השיבה. הוא לא מתנגד לזכות השיבה. שימו לב לדברים שהוא אמר בבוקר. הוא מדבר על בסיס הומני. אם זה על בסיס הומני, זה יכול להיות 200,000 או 300,000 איש. האם שכחתם שהוא הגיע מספסלי מרצ? הוא מדבר על עליית עולים מרוסיה ועל כך שצריך לאפשר לכל יהודי שמרגיש יהודי לעלות ארצה, כלומר, לכל גוי שמרגיש שהוא יהודי. מה, יהדות נקבעת לפי רגשות? 
       
       תפתחו קצת את העיניים ותבינו מה קורה פה. אני אומר לכם באופן אישי, שירד מעלי הנטל הכבד של כל בעיות הרווחה – זה בסדר, לא על זה אני בוכה, לא על עתידי ולא על עתידו של אחר. אנחנו נהיה חלק מממשלות העתיד ואנחנו נסתדר גם בעתיד. אבל מה יהיה? בישיבה שלכם עם שינוי אתם נותנים הכשר לכל השנאה שלהם, למחרחרי הריב, למסיתים. 
       
       האם אתם באמת מאמינים שאנחנו כל כך נוראים? איפה חבר הכנסת שלגי שכרגע דיבר? האם אנחנו לא משלמים מסים? האם אתה משלם מסים יותר ממני? האם אתה רצת על הג'בלאות בלבנון יותר ממני, שאתה יכול לדבר על זה בכלל? כל החבר'ה שלך הם ג'ובניקים.
       
אילן שלגי (שינוי):
       
       הבנים שלך ירוצו...
       
שלמה בניזרי (ש"ס):
       
       אתה אל תדבר על הילדים שלי, הם עוד לא הגיעו לגיל צבא. 
       
שאול יהלום (מפד"ל):
       
       הם לא ישרתו בצבא. 
       
שלמה בניזרי (ש"ס):
       
       אני וחבר הכנסת אופיר פינס שירתנו באותה יחידה בצבא, הוא היה קצין שלי. תשאל את חבר הכנסת וקנין ואת כל חברי הכנסת מש"ס מה הם עשו בצבא. אז אתה אומר שאתם שירתתם בצבא יותר מאתנו? האם אתה משלם מסים יותר ממני? אבא שלי שירת בצבא, אתה יודע? כל האחים והאחיות שלי שירתו בצבא. 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת בניזרי, זמנך תם, אבל מכיוון שאתה בירכת את חבר הכנסת שלגי, אני אתן לך עוד חצי דקה כדי להשלים את הרעיון. 
       
שלמה בניזרי (ש"ס):
       
       זה נאום ראשון של חבר כנסת שהרבה שנים לא היה חבר כנסת, אחרי כל כך הרבה שנים שכיהנתי כשר. 
       
       רבותי, אתם תפסיקו להסית את העם ולהגיד שאנחנו לא משרתים בצבא ולא משלמים מסים. מספיק כבר. קיבלתם 15 מנדטים של שנאה ושל הרס, אז מספיק, תירגעו. אתה לא משלם יותר ממני ואתה לא משרת יותר ממני. אלה שלומדים תורה הם יותר טובים ממך ומאלף כמוך. הם תורמים למדינה ולעם ישראל יותר מאלף פרזיטים כמוכם. מי אתם בכלל שתבואו להטיף לנו מוסר? לומדי התורה הם הפאר של עם ישראל. אני הייתי בצבא מפקד והייתי חייל, ואני אומר שהם יותר טובים מכל אחד מאתנו. 
       
       שיהיה לכם ברור שאנחנו לא באים להתנצל פה על כך שהם לומדים תורה, כי הם ימשיכו ללמוד תורה. גם אם תקבלו 120 מנדטים, אתם לא  תגייסו יהודי אחד לצבא. 
       
       אני רק מרחם על חברי המפד"ל. אני  מרחם עליהם. ראיתי איזה חיוכים, אהבה ממבט ראשון כרגע ראיתי בינם לבין אנשי שינוי. אהבה ממבט ראשון – אני מאחל לכם גם גט ממבט שני בהקדם האפשרי. איזה איחולים איחל לכם כרגע שלגי. חבר הכנסת איתם, אם תיתקעו בלי מניין, הוא וטומי לפיד אמרו שהם מוכנים לבוא ולהשלים לכם מניין. באיזה ברכות הם מברכים אתכם... האם אתה מאמין שהם ישתנו? היהפוך כושי עורו ונמר חברבורותיו? האם אתה מאמין שהאנשים האלה ישתנו? 
       
אברהם בורג (העבודה-מימד):
       
- - -
       
שלמה בניזרי (ש"ס):
       
       אתה יודע מה, אני מצדיע להם על כך שהם הצליחו בקטע שלהם. הבושה והעוון על צווארכם. יש לכם עוד כמה שעות, שעה-שעתיים, אולי לחזור בתשובה, אולי לשנות את ההחלטה הנוראית שלכם ולתקן את דרככם. 
       
שאול יהלום (מפד"ל):
       
       למה זה כל כך כואב לך?
     
שלמה בניזרי (ש"ס):
       
       עורו ישנים, הקיצו מתרדמתכם. הכיסא הזה הוא רק זמני בעולם הזה. אני אומר לך, הייתי שר. זה זמני. חבל לכם על הנאת רגע לאבד את העולם הבא, את העולם כולו.  שימו לב מה עשיתם – פירוד עצום בעולם הדת, בעולם התורה. 

שאול יהלום (מפד"ל):
       
       סיעת ש"ס דואגת לחילול השם.

שלמה בניזרי (ש"ס):
       
       הוצאתם את עצמכם מעולם התורה, עבור מה? עבור בצע, עבור נזיד עדשים. כשאנחנו הלכנו לממשלת השמאל, צעקתם שאנחנו מכרנו את המדינה. 

שאול יהלום (מפד"ל):
       
       - - - 

שלמה בניזרי (ש"ס):
       
       מכרנו את המדינה מול תורת ישראל? אני מקווה שאולי יהיה לכם איזה הרהור לשמוע לרבניכם שמתנגדים להיותכם פה.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה. אני מבקש מחברי הסיעות השונות – יש לכם שמונה דקות, אל תפצלו את הזמן. אם חבר הכנסת בניזרי, כאש בעצמותיו הדברים שהוא רוצה לומר,  יוותר חברו וייתן לו מנה גדושה יותר. אבל אל תבואו אלי לבקש מנות גדושות על חשבון הכנסת במקום על חשבון הסיעות. חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.  אחריו – חבר הכנסת אפי איתם. 

חיים אורון (מרצ):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את חבר הכנסת שלמה בניזרי על נאום הבכורה שלו כחבר כנסת, ולאחל לו עוד הרבה נאומים. 
       
       אני מוכרח לומר, שבממשלה המשונה הזאת יש בן אחד שהוא מאוד במקומו, וזה המפד"ל. המפד"ל נמצאת בדיוק במקום שהיא נמצאת בו בממשלה שהוקמה עכשיו. מהי הממשלה הזאת בעצם?  אמר זאת בדיון פה בשבוע שעבר השר אביגדור ליברמן. זו קואליציה בין המפד"ל לאיחוד הלאומי בנושא הלאומי, וזו קואליציה בין האיחוד הלאומי לשינוי בנושא החברתי. זבולון אורלב, בנושא החברתי אתה במיעוט בממשלה, דע לך. חברי שינוי, בנושא המדיני אתם במיעוט זניח בממשלה הזאת. 
       
       מי נכנס ומי לא נכנס לממשלה הזאת?  הנגיד לשעבר, פרנקל, אמר: אני לא נכנס להיות שר אוצר בממשלה שאין לה גם סדר-יום מדיני. לביבי, סליחה, לשר האוצר הנוכחי, זה בכלל לא הפריע.  הוא לא צריך סדר-יום מדיני. הוא מאמין שאפשר להבריא את הכלכלה בלי סדר-יום מדיני. כל כך הוא מאמין, חבר הכנסת רמון, שגם בגירעון חודשי של כמעט 3 מיליארדי שקלים, לשר האוצר הנוכחי יש פתרון – נוריד את המסים.  שמעתם, אנשי שינוי?  להם יש מקום בממשלה. 
       
       למי אין מקום בממשלה, אדוני היושב-ראש?  אין מקום בממשלה הזאת לידידך ולידידי, השר לשעבר דן מרידור, שהוא איש ליכוד. הוא לא איש מרצ. הוא חניך ארץ-ישראל השלמה, חניך תורת ז'בוטינסקי. הוא זז קצת, אז בממשלה הזאת אין לו מקום. אבל לאנשי שינוי, שהיו אתנו בהפגנות של "שלום עכשיו" עוד לפני כמה חודשים, להם אין עם זה בעיה. משום שדן מרידור לא בממשלה, אבל אברהם פורז – אני לא מדבר על טומי לפיד, טומי לפיד היה איש ימין ונשאר איש ימין; אגב, גם בנושאים החברתיים וגם בנושאים המדיניים – אבל אתם, אני לא רוצה לנקוב בשמות, אני מכיר אתכם אחד-אחד, עמדנו יחד בהפגנות, מה קרה? אני השתניתי? אתם השתניתם? דן מרידור לא בממשלה, ביבי שר האוצר התחרה כשר חוץ בממשלה הקודמת בקיצוניות שלו, ולכם אין בעיה. 
       
       עם כל הכבוד, חבר הכנסת יהלום וחבר הכנסת שלמה בניזרי, לסימפוזיון הגדול על מקומה של השבת בעם היהודי – אגב, אתם מכירים אותי, הייתי שותף להרבה מאוד סימפוזיונים כאלה, ואני חושב שאפילו ניסיתי בסימפוזיונים האלה למצוא גשרים  כלשהם – אבל, חברות וחברי הכנסת, עכשיו, במרס 2003, זאת השאלה? או עם פרסום הגירעון היום? ומה שקרה הלילה בעזה? ומה שקרה הלילה בטול-כרם? ומה שקרה הלילה בקסבה של שכם?  הנושאים האלה לא על סדר-היום.  פורז ייתן רשות בערים מסוימות למכור חזיר - כן או לא. נו, באמת, לא צריך בשביל זה את פורז היום. האמינו לי, אומרים לי שאני אפילו מתמצא בתחום הזה, לא צריך את פורז בשביל זה. זה כבר מסודר. אבל, לכל השדים והרוחות, משהו קורה בארץ הזאת. הצלחתם בימים האחרונים לתת הרגשה שכאילו כל הבעיה של עם ישראל היא מי יכופף למי את הידיים – האם סטטוס-קוו אומרים בלועזית או סטטוס-קוו, לגרסתה של המפד"ל, אומרים בעברית. מה זה מעניין אותי? 

דוד אזולאי (ש"ס):
       
       אבל איך אומרים את זה בעברית?


חיים אורון (מרצ):
       
       חבר הכנסת אזולאי, זה כרגע לא מעניין אותי כל כך. האמן לי, אנחנו ניפגש בעוד שנה ואז יתברר שלסגן השר יצחק לוי, גם הוא ידידי, יש פרנסה לקדנציה שלמה, והוא יפרק ויפרק ויפרק את משרד הדתות. האמינו לי, אני מצוי בזה. תשאלו את השר לשעבר יוסי ביילין. אפשר את זה לגמור בשבועיים. מי שמוכן לאכול את הלוקשים שמפרקים, ולא מפרקים, צריך שנה. ואז ממנים במשרד ראש הממשלה סגן שר שימכור את הלוקש הזה לציבור. אבל עזבו אותי עם הסיפורים האלה. אני בעד פירוק המשרד, אני בעד ביטול המועצות הדתיות, אבל, חברות וחברי הכנסת, עם כל הכבוד, היום, במרס 2003, אצלי זה מופיע במקום ה=15, ה=17, בסדר העדיפויות. איפה הדברים האחרים? עם מה אתם באים בדברים האחרים, חוץ ממלים על תהליך שלום? 
       
       חבר הכנסת אילן שלגי, שאני מברך אותו על נאום הבכורה שלו, מאוד מאמין שאריק שרון פשוט לא ירפה דקה אחת והוא הולך לבצע את מתווה בוש. חבר'ה, אני מעריך אתכם יותר מדי. אתם הרי יודעים שזה לא נכון. אתם יודעים שהוא לא מתכוון. כי אם הוא היה מתכוון באמת, דן מרידור היה שר. אם הוא היה מתכוון באמת, מצנע היה בממשלה, אני אומר לכם בכל האחריות. אם הוא היה מתכוון באמת, מפלגת העבודה  היתה בממשלה. ההוכחה הכי טובה שהוא לא מתכוון באמת, חוץ מאשר להשתמש בכם בתור כיסוי, אני לא רוצה להגיד למה, היא שתי העובדות הללו. 
       
       לכן, מבחינתה של המפד"ל, זה ממש מה שהיא רוצה. יעלה אחרי השר לעתיד אפי איתם ויגיד: זה בדיוק מה שרציתי. רציתי ממשלה שתמנע את הקמתה של מדינה פלסטינית, ורציתי ממשלה שמפלגת העבודה לא תהיה בה. הוא הצליח. יעלה אחר כך עוד הפעם אביגדור ליברמן ויגיד: רציתי ממשלה עם סדר העדיפויות הזה ועם סדר העדיפויות הכלכלי-החברתי של ביבי נתניהו. המפד"ל נמצאת באמצע הסיפור הזה. מבחינתה אין בעיה. אבל, מה אתם עושים שם? 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת אורון, טעיתי בשעון, יש לך שש דקות. חמש דקות חלפו, ידע אדוני שיש לו עוד דקה. 

חיים אורון (מרצ):
       
       לכן, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נצביע נגד הממשלה, כי אנחנו חושבים שזו ממשלה רעה. אבל, כפי שאמרתי קודם - - - 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       זאת הפתעה...

חיים אורון (מרצ):
       
       זאת הפתעה גדולה...

יחיאל חזן (הליכוד):
       
       מה זאת ממשלה רעה?  תן מאה ימי חסד.  אלה ססמאות. 

חיים אורון (מרצ):
       
       חבר הכנסת חזן, אני נורא אוהב – תשאל את זאביק בוים – שקוראים לי קריאות ביניים. אגיד לך מה זו  ממשלה רעה: ממשלה רעה זו  ממשלה שאין שום קשר בין מה שהיא אומרת לפני הבחירות ובין מה שהיא מבצעת אחרי הבחירות. ראה גודלו של השולחן הזה. 

מיכאל גורלובסקי (הליכוד):
       
       - - - 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת גורלובסקי, אפשר לקרוא קריאות ביניים רק אם יושבים במקום. 

חיים אורון (מרצ):
       
       ממשלה רעה זו  ממשלה שמתכוונת ללכת בדרך מדינית שהיא המשך של הקטסטרופה של השנתיים האחרונות.

דניאל בנלולו (הליכוד):
       
       אם הייתם בממשלה, זה היה משנה את המצב? 
       
חיים אורון (מרצ):

         ממשלה רעה זו  ממשלה שבנושאים הכלכליים והחברתיים דרדרה את מדינת ישראל למקום הכי נמוך שבו היא נמצאת.  זו ההגדרה שלי לממשלה רעה. 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת גורלובסקי, לא להפריע לחבר הכנסת אורון לסיים. דווקא בגלל קריאות הביניים אני נותן לו עוד חצי דקה לסיים.

חיים אורון (מרצ):
       
       זה הטריק בכנסת: אתם קוראים קריאות ביניים, ואני מקבל עוד זמן.

דניאל בנלולו (הליכוד):
       
       תאמין לי שאנחנו נלמד את זה מהר.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת דניאל בנלולו. פעם היה דני, היום הוא דניאל.

חיים אורון (מרצ):
       
       לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו נמשיך ונשכנע את העם היושב בציון. הוא הצביע באופן מאוד ברור בבחירות האחרונות. הוא נתן לממשלה שמורכבת היום רוב ברור לשלוט. תפקידנו הוא לשכנע אותו שהממשלה הזאת היא אומנם ממשלה רעה, ואת זה נעשה. תודה רבה.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       רבותי חברי הכנסת, יש לי בעיה. חבר הכנסת לשעה אפי איתם, שהיה שר ועומד להיות שר, נואם את נאומו הראשון כחבר הכנסת. ישקול חבר הכנסת אייכלר אם לברך אותו אחרי הנאום, שכן הוא נאם פעמים רבות בכנסת בתור שר. יעלה ויבוא חבר הכנסת אפי איתם. בבקשה.
       
       חבר הכנסת יצחק כהן רוצה לשאול שאלה. לא ברורה לי הפרוצדורה, אבל אשמח ללמוד עליה. חבר הכנסת יצחק כהן, לא לנצל לרעה את העובדה שנתתי לך לדבר.

יצחק כהן (ש"ס):
       
       אדוני היושב-ראש, אני מודה לך. ההסכם שהונח על השולחן בין הליכוד לישראל בעלייה טומן בחובו כיסוי חובות של 14,765,000 שקלים מתאגיד לתאגיד. בהתייעצות עם היועצת המשפטית של הכנסת, הגברת אנה שניידר, נאמר שכל מיזוג בין מפלגות צריך קודם כול לעבור את האישור של ועדת הכנסת, ואחרי זה לעלות למליאה. כידוע, ועדת הכנסת עדיין לא דנה בזה. אני מבקש להוריד את זה לוועדת הכנסת.
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה. כל מה שעושות שתי המפלגות – מודיעות לכנסת על ההסכם ביניהן, וועדת הכנסת תדון בזה. מציגים לפניכם את העניין כדבר ששייך לכינונה של הממשלה ולהכנסתו תחת כנפי הממשלה של השר לעתיד נתן שרנסקי. אין שום בעיה בעניין זה. תודה רבה. חבר הכנסת איתם, בבקשה.

אפי איתם (מפד"ל):
       
       כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברוך השם, באמת הצלחנו. זו  איננה אהבה ממבט ראשון. זו  איננה אהבת בוסר. זו  ברית של אמיצים, שרואה בהתגבהות הגדות, כשנחל עמוק של פירוד הולך וחותר, הולך וממצק אותן, עד שנראה שלא ניתן יהיה עוד לגשר ביניהן. ואנחנו, כמי שזימן לנו ריבונו של עולם צומת חשוב ביותר, עמדנו והכרענו, לא הכרעה של פוליטיקאים קטנים, אלא הכרעה היסטורית, להיות הראשונים שמנסים למוסס את הר החשדנות, הפילוג והשנאה, שהולך וחותר בתוך החברה שלנו, עד כדי סכנה לקיומה.
       
       נכון, היה לנו קל ופשוט לחזור ולהתבצר במה שנראה המחנה הטבעי שלנו, המחנה הפשוט. ושם להוסיף עוד חומה ועוד נדבך  - -
       
דוד אזולאי (ש"ס):
       
       למחנה ששונא דתיים.
       
אפי איתם (מפד"ל):
       
       - - ומשם לשלח בליסטראות של מלים קשות, שהופכות לאנשים קשים, שהופכות לארץ ולחברה קשה, והכרענו אחרת.
       
דוד אזולאי (ש"ס):
       
       אתה נתת ידך לשבור את המחנה הדתי.
       
אפי איתם (מפד"ל):
       
       הכרענו להושיט יד וללכת בדרך לא קלה.
       
דוד אזולאי (ש"ס):
       
       עם מי? עם טומי לפיד ששונא יהודים?
       
אפי איתם (המפד"ל):
       
       בדרך שתדרוש אולי דבר שכבר נשכח משדות הפוליטיקה שלנו – מעט אחריות, מעט ענווה, מעט נכונות לחשוב שגם בצד השני יש קורטוב של אמת.
       
משה גפני (יהדות התורה):
       
       כמה זה עולה לנו, כל העניין הזה?
       
אפי איתם (המפד"ל):

	וכשמישהו עומד על הדוכן הזה, לשונו בוטה - -

משה גפני (יהדות התורה):
       
       כמה תיקים זה עולה?

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       חבר הכנסת גפני.

אפי איתם (המפד"ל):
       
       - - נחפזת, מתלהמת, לומר על 400,000 בוחרים, לוחמים בצה"ל, משלמי מסים, שהם ארס והרס וערב רב, הרי הוא נותן את ידו לחמור שבחטאים - -

משה גפני (יהדות התורה):
       
       ואם  יורידו מתנחלים, זו  תהיה אהבת ישראל או שזו  תהיה מחלוקת?

אפי איתם (המפד"ל):
       
       - - לפלג ולהטיל מום ודופי ביהודים כשרים וראויים.
       
       נולדתי בקיבוץ עין-גב לפני 50 שנה, ואבא ואמא שלי, שניהם מבתים דתיים, באו לארץ הזאת - -
       
עסאם מח'ול (חד"ש-תע"ל):
       
       פאשיסטים הם פאשיסטים, לא משנה באיזו דת הם.

אפי איתם (המפד"ל):
       
       - - ואני זוכר כמו היום את אבא שלי חותר עם סירת הלוקס הקטנה אל תוך הלילה, לעבר מוצב כורסי, ואני עומד שם על המזח הקטן בעין-גב ורואה את הכדורים הנותבים חותכים באוויר מעל הראש של אבא שלי, דייג עברי אמיץ, גם אם לא שומר שבת וגם אם לא אוכל כשר, עם רגש יהודי עמוק, עם חובה ציונית עד כלות. משם, מן התלם הזה שפתחו בחלקות המריבה בתל-קציר, ומן החברה הזאת שרצו לבנות בה אמות מידה חדשות של שותפות ושל שוויון - מן הגדה הזאת אני בא. 400,000 האחים שלי, בני המשפחה שלי, שותפים לבית הלאומי שלי, לא יישארו בחוץ.

	אחר כך הלכתי אל הישיבה ואל עולם התורה, דרך שדות הקרב של מדינת ישראל, וראיתי אנשים צעירים, דתיים וחילונים, נשרפים למוות באותו טנק, חושפים את עצמם לאש, למען חייה של מדינת ישראל. אחר כך גם התוודעתי אל המקורות של הכוח והאמונה הנצחיים שלנו דרך בית-המדרש. ואיש לא יאמר לי שבין הגדות הללו לא ניתן לבנות גשר. נכון, כשבונים גשר על מים סוערים יש רגעים קשים, יש רגעים שנדמה שאולי עדיף לחזור אל הגדה הבטוחה ולהתייאש מן המעשה, ובאמת, כל העולם כולו גשר צר מאוד, והעיקר לא לפחד כלל.

	אנחנו, המפד"ל, הולכים למהלך שאין ערוך לחשיבותו, ולא נרפה ממנו ולא ניבהל, לא מנבואות ייאוש ולא מנבואות חרון, אלא בסבלנות ובענווה נתווה יום ליום, שעה לשעה, את הדרך הקשה, אבל זו שאין בלתה. כי מה האלטרנטיבה? מה צופן לנו העתיד אם לא נלך בדרך הזאת? חרון, פירוד, זעם, שיהפכו את הבית שלנו מבית שכולנו יכולים לחיות בו לבית ריב ומדון.

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       חבר הכנסת איתם, אני מבקש שתסיים, זמנך תם.
       
אפי איתם (המפד"ל):
       
       קיבלנו כיסאות ואנחנו נשתמש בהם כדי להושיט יד לחלשים, כדי להקים קורת גג ולהביא רווחה וסעד לנזקקים רבים. 

עסאם מח'ול (חד"ש-תע"ל):
       
       אתה מסוכן. אתה סכנה לכנסת. 

אפי איתם (מפד"ל):
       
       ולא נבחין בין חובש כיפה סרוגה לגלוי ראש, לחובש כיפה שחורה או מי ששטריימל על ראשו. 
       
	אני רוצה לברך מכאן גם את ידידי זבולון אורלב, שנבחר לשר הרווחה - - 

קריאה:
       
       - - -

אפי איתם (מפד"ל):
       
       והעבודה? עוד נראה. - - חברי לסיעה, ובעצם למפד"ל כולה. אנחנו חוזרים אל תפקידנו המרכזי בחברה הישראלית, בלי בושה, בלי רתיעה ובלי התנצלות, ובעזרת השם נעשה ונצליח. 

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת איתם. 
       

בחירת נציגי הכנסת לאספה הבוחרת את הרבנים הראשיים
       
היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       אני רוצה לקרוא לכם את תוצאות הבחירות לנציגי הכנסת לאספה הבוחרת את הרבנים הראשיים לישראל: הצביעו 110 חברי הכנסת. מספר הקולות הכשרים – 109. מספר הקולות הפסולים – 1.
       
       חבר הכנסת חיים אורון – 25 קולות. חבר הכנסת אורי אריאל – 52 קולות. חבר הכנסת דניאל בנלולו -  68 קולות. חבר הכנסת משה גפני – 62 קולות. חבר הכנסת יצחק הרצוג – 75 קולות. חבר הכנסת שאול יהלום – 75 קולות. חבר הכנסת יאיר פרץ – 80 קולות. לפיכך נבחרו חבר הכנסת יאיר פרץ, חבר הכנסת שאול יהלום, חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת יצחק הרצוג וחבר הכנסת דניאל בנלולו להיות נציגי הכנסת לאספה הבוחרת את הרבנים הראשיים לישראל על-פי חוק הרבנות הראשית לישראל, התש"ם-1980. אני מודה לוועדת הקלפי. 
       
       
הודעת הממשלה על צירוף שרים לממשלה
       
היו"ר אלי בן-מנחם:

       אני מזמין את חבר הכנסת ישראל אייכלר. אחריו - חבר הכנסת מוחמד ברכה. בבקשה, חבר הכנסת אייכלר. 
       
ישראל אייכלר (יהדות התורה):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חבר הכנסת החדש, אפי אפרים איתם, שהוא איש שכל מה שנעשה פה השבוע, מעשה הזוועה שאנחנו עוד נדבר עליה – נעשה על-ידו, כך אני מאמין, בתום לב, מול כל ערלי הלב שזממו את כל המהלך הזה. אני מאחל לו שיצליח בתפקידו כשר השיכון לבנות את ארץ-ישראל, ויזכור כי גם ירושלים, גם הגליל, גם הנגב – הם ארץ-ישראל. וכאב למשפחה ברוכת ילדים אני מברך אותך, אפי, שתזכה ל"א סך יידיש נחת", ותזכור שמשפחות רבות תלויות בפת לחמן בקצבאות, ואל תבצע את מזימות ממשלת הזדון לפגוע בעניי ישראל. והברכה האחרונה, שתשרוד את מאורות – כתבתי "הנחשים", אבל אני לא רוצה להגיד; שתשרוד את המאורות של האנשים שרוצים להכשיל אותך במפד"ל, ובכל זאת תצליח, בעזרת השם, בדרכך. 
       
       בסופו של דבר תזכור, שמי שהגן על אפי איתם ברדיפות שהיו לו בצבא בכל השנים, היו הראשונים – החרדים, ושתזכה לפרק את הממשלה בקרוב, ולקבל את פני משיח צדקנו שיקים את מלכות ישראל בארץ-ישראל. תודה. עד כאן הברכות, וזה לא על חשבון זמני.

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       זה היה על חשבון הזמן שלך, והיתה לך דקה וחצי. תמשיך. 

ישראל אייכלר (יהדות התורה):
       
       מקובל, אדוני היושב-ראש, שברכות לא נחשבות בזמן. אם אדוני היושב-ראש - - -

קריאות:
       
       - - -

ישראל אייכלר (יהדות התורה):
       
       אני רוצה להיות בסדר עם היושב-ראש, אני חדש. 
       
       לעצם העניין - אני רוצה לומר דבר אחד קודם, לפני שנכנסים לעצם העניין. מסתובבת פה טענה, שהחרדים בוכים, מייללים, כיוון שהם לא בקואליציה. אז אני רוצה לומר לכם שאני מברך: ברוך שפטרנו מהקואליציה הרעה. גם אם לא היתה שינוי, והיינו צריכים לשבת עם הליכוד, ושמענו את הגזירות שהליכוד רוצה לגזור על עניי ישראל ולהרוס את מדינת הרווחה, אני שמח ומודה לקדוש-ברוך-הוא שאני לא צריך להרים את היד בשביל גזירות נגד מדינת ישראל, ואני שמח שאנחנו באופוזיציה, כך שלא זה העניין. 

אלי אפללו (הליכוד):
       
       - - -

ישראל אייכלר (יהדות התורה):
       
       לא. אני רוצה להגיד לך, אתה יכול להאמין לי שאני באמת שמח שאנחנו לא צריכים לתת יד, כי היתה לנו דילמה קשה מאוד אם היינו צריכים להצביע בשביל הגזירות האלה של ממשלת הליכוד. 
       
       אבל גם למפד"ל אני רוצה לומר – הם אומרים שאנחנו כועסים שהם תפסו ראשונים. אם הייתם הולכים עם הליכוד או עם העבודה והייתם עושים קואליציה – מברוכ. שיהיה לכם לבריאות. משרד הרווחה, משרד השיכון, הקדמתם את ש"ס, פעם הם הקדימו אתכם – זו הפוליטיקה, אין שום בעיה עם זה. הבעיה המרכזית שיש לי אתכם היא בדבר אחד. חז"ל אומרים, שכאשר הקדוש-ברוך-הוא ברא את הברזל התחילו העצים מרטטים ורועדים שיכריתו אותם. אמר להם הברזל: האחד מכם ייכנס בי? ואין לכם מה לחשוש, כי כל גרזן צריך קת של עץ. אתם, המפד"ל, קת העץ שנכנסה לגרזן שתכרות – חס וחלילה, היא לא תצליח, אך היא רוצה לכרות את היהדות ואת היהודים החרדים מארץ החיים. זה הפשע הגדול של המפד"ל בכניסה הזאת לקואליציה; לא זה שהצלחתם להיכנס לקואליציה - שיהיה לכם לבריאות. 

רוני בריזון (שינוי):
       
       מישהו רוצה לכרות אותך מארץ החיים? 

ישראל אייכלר (יהדות התורה):
       
       כן. אני מדבר עכשיו על ההסתה שנוהלה בבחירות, ומאות אלפי אנשים האמינו שהחרדים הם האסון למדינה. אני לא רוצה להזכיר מדינות רבות ששם הציגו את הציבור היהודי באותם תארים שהוצגו החרדים בבחירות האלה, ועל הגל הזה נכנסו אנשים. אתם נתתם לגיטימציה למסר הזה לעם, נגד הציבור החרדי. בזה אנחנו רואים את הדבר הנורא. 
       
       אני אמשול לכם משל. תארו לעצמכם שהמפד"ל או אנחנו היינו עושים הסכם עם מפלגה ערבית שרוצה לפרק את ההתנחלויות, שאנחנו נפרק רק חלק מההתנחלויות, ולא את כולן. מה הייתם אומרים עלינו, שאנחנו עשינו דבר כזה נגד ההתנחלויות? וכי לא יהיו העניינים היהודיים כל כך חשובים כמו ההתנחלות? הרי ההתנחלות היא חלק מהעניין של ארץ-ישראל. 
       
       דבר נוסף שאני רוצה לומר - זה לא רע שהחרדים לא בקואליציה, וכבר אמר הנביא: "לך עמי, בא בחדריך, וסגר דלתיך בעדך, חבי כמעט רגע עד יעבור זעם", אבל עצם העובדה, ואת זה אני אומר גם לאנשי שינוי, ואני יודע שיש גם שם אנשים טובים - - - 
       
שאול יהלום (מפד"ל):
       
       יש אנשים טובים בשינוי? 

ישראל אייכלר (יהדות התורה):
       
       כמו שיש אנשים טובים במפד"ל, יש גם אנשים טובים בשינוי. לכן אני אומר: מותר שמפלגה או ציבור לא יהיו בקואליציה, זה לא אסון. אבל להכריז על "ממשלה בלי חרדים", כמו שהיו מכריזים על "ממשלה בלי ערבים", או "ממשלה בלי מרוקאים", כדגל, כסמל? זו גזענות שלא תתקבל היום, לא באירופה ולא בארצות-הברית ולא בשום מקום. לשלול ציבור בגלל היותו כזה, זה דבר נורא ואיום, ועל זה לא ייסלח. אני מקווה שהכנסת לא תיתן לפאשיזם ולגזענות הזאת לעבור. 
       
       אני רוצה לצטט את מנחם בגין, זיכרונו לברכה. כאשר המפד"ל נכנסה לממשלת בן-גוריון הוא אמר: "אחת הסיעות המרכיבות את הקואליציה אלה אנשים שאמרו שבשום פנים ואופן לא יצטרפו לממשלה בלי חוק שבת שחקיקתו הובטחה לפני חמש שנים. אחרי 'כל נדרי' זה שמענו הודעה לפיה סיעה זו בשום פנים ואופן לא תצטרף לממשלה בלי חוק ההסמכה. ההסמכה איננה והכניסה ישנה. לפתע נודע כי אפשר בלי חוק שבת, בלי חוק ההסמכה, אלא עם החוק הקיים. במשך כל השנים וכל החודשים לא היתה ידועה עובדה זו". כבר בימי מנחם בגין הפירה המפד"ל הבטחות לבוחריה, ונכנסה עם בן-גוריון לממשלה, כך שאין בכך כל חידוש. 

היו"ר אלי בן מנחם:
       
       חבר הכנסת אייכלר, הוספתי לך דקה שלמה, ואני מבקש שתסיים. 

ישראל אייכלר (יהדות התורה):
       
       אני רוצה רק לסיים במשפט אחד לאריאל שרון. אדוני אריאל שרון, ראש הממשלה, דע לך, אתה כבר ראש הממשלה. אני מבקש ממך בשם כל עניי ישראל ובשם כל הציבור היהודי בארץ-ישראל, אל תרים את ידך נגד היהדות. אל תרים את ידך נגד עניי ישראל. דע לך שכלכלת ישראל לא תיוושע מזה. דע לך שמדינת ישראל לא תיוושע מזה שתפגע ביהדות, ואל תבייש את זיקנותך לאחר שיש לך זכויות גדולות מצעירותך. 

       ואם חס וחלילה יבוא יום ומישהו יושיב אותך על ספסל הנאשמים בבלגיה או במקום אחר, כפושע מלחמה, חס וחלילה, תזכור שהמפד"ל היתה זאת שהכריעה פה בכנסת בעד מסירתך לוועדת החקירה לטבח סברה ושתילה, ועדת-כהן, וכל גדולי התורה החרדים צעקו "געוואלד" נגד הדבר הזה וקראו לזה מסירה ודיבה רעה.
       
       אז גם במצב הזה תזכור מי הם חבריך, ובסופו של דבר, כאשר תרד מכיסא ראש הממשלה, תזכור שאנחנו מחכים לך למטה. תודה רבה.

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר. אני מזמין את חבר הכנסת מוחמד ברכה - יש לך שלוש דקות. אחריו כתוב לי "עם אחד", וראיתי כאן את חבר הכנסת עמיר פרץ.

מוחמד ברכה (חד"ש-תע"ל):
       
       אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו לא צריכים להרבות במלים על-אודות כינונה, הרכבה ומעלליה של הממשלה הזאת, שהיא המשך של הממשלה הקודמת, אבל אני רוצה לנצל את הזמן שברשותי כדי להעמיד את הכנסת בפני דבר שמנסים להעלים מעיניה.
       
       אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הבוקר ביקרתי במקום שבו נהרסו אתמול 17 בתים. זה לא היה בח'אן-יונס במסגרת של המלחמה נגד הפלסטינים, נגד העם הפלסטיני; זה לא היה בקסבה של שכם במסגרת הכיבוש; זה היה בתוך מדינת ישראל, בכפר-קאסם. 
       
       אני חושב שחלק מקיהות החושים שאופפת ושולטת ואוכלת כל חלקה טובה - גם בבניין הזה וגם בחברה הישראלית - היא דבר שפשוט אין להשלים אתו. 
       
       17 בתים נהרסו אתמול בכפר-קאסם במין מבצע צבאי שהשתתפו בו מאות שוטרים, מאות מג"בניקים ומאות חיילים, שנהגו בברוטליות באנשים, הכו אותם. כל מי שהתקרב ספג מנחת זרועם של מה שנקרא כוחות הביטחון.
       
	אני הייתי רוצה שדווקא שר הפנים ישמע את הדברים האלה – שר הפנים החדש ושר התשתיות החדש – אני לא בטוח, או אני לא יודע אם המגמה של ההריסה אתמול היתה להספיק לפני שהם ייכנסו למשרדיהם, אולי הם היו דנים בעניין הזה בצורה אחרת. 

       אבל הדבר החמור, רבותי חברי הכנסת, הוא לא רק הריסת הבתים, אלא הריסת הבתים בניגוד לצו מפורש של בית-משפט. אני מחזיק בידי את צו בית-המשפט מ=29 בדצמבר 2002, ששם הוטל קנס על אזרחים שבנו את הבתים – הקנס בסך 4,000 שקל – שחולק לתשלומים, כך שהתשלום הראשון יהיה ב=1 בפברואר, לפני כחודש, והאנשים שילמו את הקנס הזה. אבל בסעיף השני של ההחלטה – ואני מאוד מבקש שכבוד השר ישמע – ניתן בזאת צו להריסת המבנה נשוא כתב האישום, ואולם צו זה ייכנס לתוקפו ב=1 בספטמבר 2003 ויפקע מאליו אם עד למועד זה יחזיק הנאשם בהיתר דין. זאת אומרת, בית-המשפט בפירוש אסר את הריסת הבתים האלה – הטיל עליהם קנס, כן – כדי לאפשר להם להשיג את היתר הבנייה כדין, ואתמול באו הדחפורים והחיילים והשוטרים ואנשי משמר הגבול כדי לבצע את ההריסה.
       
       המחזה שניבט מול עיני היה מחזה של פשע שלא יסולח. 

יחיאל חזן (הליכוד):
       
       למה פשע? למה?

מוחמד ברכה (חד"ש-תע"ל):
       
       פשע, פשע. קודם כול, אסור להרוס בית - - - 

יחיאל חזן (הליכוד):
       
       בנייה בלתי חוקית, למה פשע? - - -

מוחמד ברכה (חד"ש-תע"ל):
       
       קודם כול, אסור להרוס בית. דבר שני, אסור לפעול בניגוד להחלטה מפורשת של בית-המשפט.
       
       האדמה - טוענים שהיא אדמת מינהל. האדמה הזאת היא האדמה של האנשים שבנו עליה. 

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       חבר הכנסת ברכה, זמנך תם, אנא ממך.

מוחמד ברכה (חד"ש-תע"ל):
       
       אני מסיים, אדוני. 
       
       האדמה הופקעה מידי האנשים כאילו לצורכי ציבור, ואחר כך שום דבר לא נעשה בה, אלא רצו להכריז עליה כחלקות למכירה במסגרת "בנה ביתך". 
       
       כפר-קאסם היום כבר חנוק מהצד הזה שבו נהרסו הבתים. ממזרח נמצאת אורנית, בין 
כפר-קאסם לבין "הקו הירוק"; ממערב - כביש חוצה-ישראל; מדרום - אזור התעשייה של ראש-העין. זו הריאה היחידה שכפר-קאסם עוד יכולה לנשום דרכה, לקלוט את הילודה הטבעית, את הגידול הטבעי באוכלוסייה.
       
       אני אומר – רבותי, אם הכנסת היא הגוף המפקח על עבודת הממשלה, אני חושב שהכנסת צריכה להגיד את דברה בנושא הזה, שממשלה – בהחלטה מודעת, תוך התנהגות ברוטלית, אלימה, כלפי אזרחים – מפירה צו בית-משפט, הורסת את הבתים של האנשים על כליהם, על ריהוטם, על הדברים שלהם. אני חושב שאם - - -

רוני בר-און (הליכוד):
       
       תגיש תלונה במשטרה - - -

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       חבר הכנסת בר-און, הוא כבר מסיים. אלה המלים לסיום. חבר הכנסת בר-און, אנא ממך. אני מבקש מחבר הכנסת ברכה לסיים.

מוחמד ברכה (חד"ש-תע"ל):
       
       אני אענה לחבר הכנסת בר-און.

רוני בר-און (הליכוד):
       
       הכתובת לתלונה הזאת היא המשטרה, לא הכנסת. אם מישהו הפר צו של בית-משפט, כפי שאתה מתאר, תיגשו למשטרה.

מוחמד ברכה (חד"ש-תע"ל):
       
       אדוני חבר הכנסת בר-און, אל תפטור את עצמך כל כך בקלות. הכנסת היא הגוף המפקח על עבודת הממשלה; המשטרה היא אחת מזרועות הממשלה. למי להתלונן במשטרה? למח"ש? 
       
       אני חושב שהכנסת, הריבון של המדינה, צריכה להגיד את דברה בנושא של הפרת צו בית-משפט. אבל הדבר הראשון והחשוב הוא נטילת קורת-גג של אנשים שחיים על אדמתם. זה הדבר העיקרי. אתה לא יכול להסתתר מאחורי פרוצדורות ושיקולים ביורוקרטיים - תלך להתלונן. אני בא כנבחר ציבור להעלות את צעקתם של בוחרי, ואתה צריך להתייחס – וכל הכנסת הזאת צריכה להתייחס לדבר הזה. תודה רבה, אדוני. 

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה. אני מזמין את חבר הכנסת עמיר פרץ - שלוש דקות. אחריו - חבר הכנסת עזמי בשארה.

עמיר פרץ (עם אחד):
       
       אדוני היושב-ראש, קודם כול הרשה לי לברך אותך. זאת ההזדמנות הראשונה שלי לברך אותך על תפקידך כסגן יושב-ראש הכנסת ולאחל לך הצלחה בתפקידך ובכל מעשיך.

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       תודה רבה.

עמיר פרץ (עם אחד):
       
       חברי חברי הכנסת, אין ספק שהקמת הממשלה הזאת היא אחד התהליכים המאוד-מאוד מעניינים שהיו במדינה בתקופה האחרונה. ואני, כפי שאתם יודעים, מאוד מתעניין בהסכמים ובדרך שבה שני צדדים נושאים ונותנים, ואני תמיד מתעניין לדעת מי הצד המרוויח, מי הצד המפסיד. כי הרי כלל ידוע הוא, שרק כאשר שני הצדדים לא מרוצים, כנראה יש הסכם טוב. 
       
       אז בפעם הקודמת דיברנו על ההצלחה הגדולה של שינוי, על ההצלחה שלהם לצאת עם הסכם מכובד מאוד, ובאמת רכוש גדול לקחה לה אותה מפלגה, והיום אני רוצה לדבר קצת על המפד"ל, כי גם המפד"ל – אם לא שמתם לב – ניהלו בהחלט משא-ומתן לא רע. 
       
       שימו לב, למפד"ל יש שישה מנדטים. אני רוצה לשבח אתכם. אני, כמי שאלוף בהסכמים - - -

זבולון אורלב (מפד"ל):
       
       אחד שלך.

עמיר פרץ (עם אחד):
       
       עם שישה מנדטים הם קיבלו את שר הבינוי והשיכון. אחר כך אומרים שהמשרד לענייני דתות – ברור לכם שהם יודעים את הכללים בישראל, שכל מה שזמני מאוד, קבוע; כי כמה שאומרים שהוא יפורק, כשהוא יפורק - תודיעו לנו. אז אנחנו יודעים שמה שזמני מאוד, יהיה מאוד-מאוד קבוע, אז זה משרד.
       
       אחר כך הם אמרו – כדי להיות נחמדים עם הנושאים ונותנים אתם – שהם לוקחים רק את הרווחה. הם לא רוצים את העבודה, רק את הרווחה. ברור שאי-אפשר לפרק את משרד העבודה והרווחה. מה, מפרקים את משרד העבודה והרווחה בקלי קלות? 

זבולון אורלב (מפד"ל):
       
       אתה לא תיתן.

עמיר פרץ (עם אחד):
       
אז היום אנחנו הולכים להשביע את שר השיכון, את סגן השר שהוא השר לענייני דתות - -

שאול יהלום (מפד"ל):
       
       השיכון והבינוי.

עמיר פרץ (עם אחד):
       
       השיכון והבינוי, סליחה. - - וכמובן, הולכים להשביע את שר העבודה והרווחה. 
     
       אני אומר לך, אדוני, זבולון אורלב, כל הכבוד, באמת "שאפו". אבל אני מקווה שמה שאומרים שלא לשמה – יבוא לשמה בסופו של דבר. שבאמת, אם כבר משרד העבודה והרווחה נשאר כפי שהוא ואם כבר התוכנית של הממשלה לפרק את המשרד הזה לא יוצאת לפועל בגלל בעיות טכניות או חוקתיות כרגע - ואני אומר לך, שאף  שאתם נמצאים ברכוש גדול בממשלה, עיני לא צרה בכם, אבל אני חושש מאוד שאם יצליחו לפרק בסופו של דבר את משרד העבודה והרווחה, מדינת ישראל תחזור 30 שנה אחורה. כי הרי מה המשמעות? אם יהיה לנו משרד רווחה, המשמעות היא שחוזרים לתקופת הסעד. זאת האמת. יהיה שר שכל תפקידו להיות ממונה על הביטוח הלאומי, השר לענייני הביטוח הלאומי, שר החלכאים והנדכאים, שר המסכנים. כל האגף להכשרה מקצועית, שבדרך כלל שימש זרוע משלימה למתרחש בביטוח הלאומי, לא קיים. 

היו"ר אלי בן-מנחם:

	חבר הכנסת עמיר פרץ ידידי, זמנך תם.

עמיר פרץ (עם אחד):
       
       אם נפל בחלקנו להוציא את אותו תפוח רקוב מתוך ההסכם הקואליציוני, של פירוק משרד העבודה והרווחה, זו  תהיה אחת הבשורות החשובות, שהכנסת יכולה לשפר בהסכם הקואליציוני הזה, שכולו חלוקת שלל. אם כבר חלוקת שלל, לכולכם, ברוך השם, נוזל ריר מהשפתיים, לכולם, אז אתם יכולים להיות מספיק חסודים זה לזה ולהשאיר את משרד העבודה והרווחה במתכונתו, כי זה באמת דבר חשוב ומהותי למדינת ישראל. 

היו"ר אלי בן-מנחם:

	תודה רבה לחבר הכנסת עמיר פרץ. 

אברהם בורג (העבודה-מימד):
       
       רק תיקון אחד, יש להם יותר משרדים מבוחרים. 

היו"ר אלי בן-מנחם:

	אני מזמין את חבר הכנסת עזמי בשארה. יש לך שלוש דקות. אחריו - חברת הכנסת מרינה סולודקין. 

עזמי בשארה (בל"ד):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני שמח שחברי ש"ס כבר נרגעו קצת מהדיון מי בפנים, מי בחוץ, שנוכל קצת לדבר על מדיניותה של הממשלה הזאת ולא על למה ש"ס איננה בפנים. אני לא יכול להזיל דמעה על כך שאלי ישי כבר לא שר הפנים, ממש לא יכול. האיש הפסיק במכה אחת את כל התהליך של איחוד המשפחות ממניעים גזעניים גרידא. הוא אמר: ריבוי דמוגרפי של הערבים בארץ. הוא קרא לזה אפילו "זכות שיבה זוחלת". זה שאנשים מתחתנים, זה זכות שיבה זוחלת. הדיון הזה אם ש"ס בפנים או ש"ס בחוץ הוא בכלל לא הנושא. 
       
       מותר גם, כאשר אנחנו מצביעים נגד הממשלה ונגד צירוף השרים, להזכיר שזה לא אישי ושאני יכול לאחל אישית לאדם כמו זבולון אורלב הצלחה בתפקידו, כי הכרתי אותו אישית בוועדת החינוך של הכנסת, עבדנו שנים ביחד, ואני יודע איך הוא יכול לעבוד. העניין של המדיניות הוא לא עניין אישי. אבל אני לא יכול להגיד דברים אישיים דומים לשר השיכון החדש. 
       
       למנות את אפי איתם לשר השיכון – יש פתגם כזה, לא מעובדיה יוסף, אף  שמופיעה  בו המלה "עז", שממנים את העז להיות גנן – הוא יבנה בשטחים התנחלויות. מה זה לתת את משרד השיכון לאדם כמו אפי איתם? זה כמו שאדם כמו אריק שרון ייקח את הנגב, כי הוא מהדרום, יש לו שם התיישבות יחידים, חוות יחיד. אריק שרון יכול לשבת על אלפי דונמים, אבל את הערבים באלפיהם צריכים לרכז בדונמים מסוימים. למה את היהודים צריך לפזר בנגב אבל את הערבים צריך לרכז? זה מה שנקרא תכנון, וזה לא גזענות ואין לזה שום קשר לגזענות. זה ליברליזם, חברי הכנסת משינוי. 
       
       יהיה לנו אברהם פורז כשר הפנים, ויהיה מבחן. אנחנו הכרנו את אברהם פורז כליברל בנושאים כלכליים. בזה נגמר הליברליזם אצלו. אנחנו נבחן עכשיו במשרד הפנים אם הוא ליברל באמת או ליברל רק בדברים כלכליים, כי אנחנו מכירים הרבה אנשים ימנים באירופה, כמעט על סף הימין הקיצוני, שהם ליברליים מאוד מבחינה כלכלית. אם השר אברהם פורז לא ייצור הבדל בכל הנוגע לאיחוד משפחות בין ערבים ללא-ערבים – בדרך כלל אומרים בין יהודים ללא-יהודים, אני אגיד בין ערבים ללא-ערבים – אם הוא יעשה הבדל בין איחוד משפחות של פועלים זרים עם יהודיות או יהודים לבין איחוד משפחות של ערבים. 
       
       עד עכשיו שינוי לקחה משרדים בלי ערבים, למשל התשתיות נלקח בלי התכנון, או הפנים נלקח בלי התכנון והבנייה, התכנון והבנייה הלך לראש הממשלה. מינהל מקרקעי ישראל הלך, אני לא יודע לאן. לקחו משרדים בלי ערבים. אני לא יודע במה הם יתעסקו, אבל אברהם פורז לא יכול לברוח מאיחוד משפחות. נראה את הליברליזם שלו, אם הוא רק ליברליזם בענייני כלכלה או לא. 
       
       את הנושא העיקרי הזכיר לנו דווקא חיים אורון, שאף  שמצטערים על כך שמרצ כל כך נחלשה בבחירות האלה, לפחות חזר לכנסת חיים אורון, שהוא פרלמנטר מחונן, והוא הזכיר לכולנו את הנושא העיקרי, מה שקורה היום בעזה ובשכם וכו'. מפלגה כמו שינוי תהיה שותפה בממשלה לאותם פשעים שמתנהלים היום בשטחים הכבושים, ואלה פשעים, אין לזה הסבר אחר. אשה הרה  נהרגה אתמול, ואדם שאין לו כלום נהרג, וגבר עם הבן שלו נהרג כשהבית נהרס עליו אתמול בעזה. כוחות הביטחון מודים בזה. מה שקורה עכשיו בשטחים, בשכם ובעזה במיוחד, זה סגרים ממושכים. 

היו"ר אלי בן-מנחם:

	חבר הכנסת בשארה. 

עזמי בשארה (בל"ד):
       
       אני מסיים, אדוני. יהיו לנו הרבה שנים, אני לא אגיד את הכול באותו נאום, אין צורך. אתה יודע מה? תודה רבה, אדוני היושב-ראש. 

היו"ר אלי בן-מנחם:

	תודה רבה לחבר הכנסת עזמי בשארה. אני מזמין את חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה. אחריה - חבר הכנסת טלב אלסאנע. 

מרינה סולודקין (ישראל בעלייה):
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר המתאם, קודם כול ברכות לראש הממשלה, מכל הלב, שהוא וצוות המשא-ומתן סיימו את הדבר הכי קשה, הרכבת הממשלה. ברכות לשר אפי איתם, לשר זבולון אורלב ולשר נתן שרנסקי, שהיום נכנסים לתפקידים חשובים מאוד למדינה. 
       
       שמעתי היום הרבה דברים, כמה מהם לא נכונים כלל. אמרו לנו שהציר המדיני בממשלת שרון הוא המפד"ל והאיחוד הלאומי. לא נכון. הציר המדיני הוא העמדות של ראש הממשלה ושל הליכוד, והם מתונים, גם המפד"ל ושינוי והאיחוד הלאומי. 
       
       אמרו לנו שהציר החברתי הוא שינוי והאיחוד הלאומי. גם זה לא נכון. יש מפלגת שלטון בת 40 חברים, ויש עמדות של מפלגת השלטון בנושאים חברתיים מאוד חשובים. ודאי שאנחנו צריכים לומר לשר האוצר החדש, שצריך למצוא פתרונות לעניין החברתי והכלכלי, ושרק מצמצום לא יצא דבר ולא יהיו למפלגת השלטון 40 מקומות בכנסת הבאה. אנחנו רוצים גם לצאת מהמשבר וגם לתת פתרונות לאבטלה, למשבר הכלכלי ולכל מיני נושאים אחרים. 
       
       אמרו לנו גם ששינוי לא יכולה להצליח בנושא דת ומדינה. גם זה לא נכון, מכיוון שאם שינוי והמפד"ל לא הגיעו לפתרונות של גיור עם פנים אנושיות, לנישואים אזרחיים ולדברים אחרים, יש מפלגת שלטון, והליכוד צריך לתת פתרון לעשרות אלפי פסולי חיתון. הגיע הזמן. 
       
       אני מאחלת לממשלה ולכנסת עבודה פורייה, ושנצליח ביחד. תודה רבה.

היו"ר אלי בן מנחם: 

	תודה רבה לחברת הכנסת מרינה סולודקין. 


מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 
       
היו"ר אלי בן מנחם:
 
       הודעת מזכיר הכנסת. 

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 

       ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת החלטות ועדת הכספים לגבי הצווים הבאים: 1. צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 110), התשס"ג-2002; 2. צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 115), התשס"ג-2003; 3. צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה) (מס' 3), התשס"ג-2003. 
       
       ההחלטות האמורות יקבלו תוקף בתום שבעה ימים מיום הנחתן האמור, אם לא יודיע חבר הכנסת לפני כן על רצונו שהכנסת תבטל אותן. תודה.
        



הודעת הממשלה על צירוף שרים לממשלה

היו"ר אלי בן-מנחם: 

	אני מזמין את חבר הכנסת טלב אלסאנע. לרשותך שלוש דקות. אחריו - חברת הכנסת אורית נוקד. 

טלב אלסאנע (רע"ם):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בממשלה הזאת, שברור שאנחנו מתנגדים לה באופן נחרץ וחד-משמעי, יש שתי תקוות. התקווה הראשונה שאני רואה אותה היא מינויו של אברהם פורז לתפקיד שר הפנים. אני סבור שזהו מינוי טוב ומוצלח, במיוחד אחרי שראינו את המדיניות של ש"ס, שהיתה התעללות והתנכלות לאזרחים – במיוחד אלה שאינם נמנים עם הבוחרים של ש"ס. זאת כאשר הגורם האזרחי איננו ממלא תפקיד, כששר הפנים הקודם, אלי ישי, בישיבת ממשלה בחודש מאי שעבר, הקפיא כליל את איחוד המשפחות והשתמש בעניין איחוד המשפחות או האזרחות כסנקציה: הוא הפך להיות בית-משפט, שופט, ושלל אזרחויות וגרם להרס של התא המשפחתי. לכן, לדעתי טוב שפטרנו מש"ס, שעכשיו חבריה מייללים. 

אמנון כהן (ש"ס):

	אנחנו מחייכים. 

טלב אלסאנע (רע"ם):
       
       אתם מחייכים, כן. אנחנו רואים איזה חיוך זה. לדעתי עכשיו הם נזכרו שהם המקופחים, אבל כשהם הגיעו לשלטון הם ידעו לקפח אחרים. 
       
       מצד שני, פרט למינוי של אברהם פורז ושל אורלב, לדעתי הממשלה הזאת היא ממשלה שאין בה שום תקווה. היא כביכול מרימה את דגל השלום, אבל כשאני רואה את אפי איתם ואת ליברמן, אני אומר: אוי לשלום הזה. הם מוציאים שם רע למלה שלום. 
       
       זו ממשלה שתהיה רצופת אסונות וגרימת שכול ויתמות. רק לפני יומיים, כשנכנסו לסג'עיה, נכנסו לבית רב-קומות, בדקו את הבית, לא מצאו אף אחד, שום מבוקש. הבעלים של הבית מוכר, הוא נכנס ויוצא ממחסומי צה"ל. הלכו ופוצצו את הבית של חג' פוואז אבו-עקר. 
       
       ומצד שני היא גם הרימה את הדגל החברתי, היא כביכול הולכת להתמודד עם האבטלה והעוני. אבל אני חושב שכשהמשענת של הממשלה היא המפלגות שמהוות את הפטרונים להתנחלויות מצד אחד ומפלגת שינוי מצד שני – שום בשורה חברתית לא תצמח מהממשלה הזאת לדעתי. זו ממשלה שמצד אחד תעמיק יותר את האבטלה ואת העוני, ומצד שני תגרור את האזור כולו לסף תהום של שפיכות דמים, הרס ודמעות. 
       
       מה שמצער, כבוד היושב-ראש, הוא שבמשך השנתיים כבר כל אחד ראה וכל אחד הגיע למסקנה עד כמה כל אחד משני הצדדים – הצד הישראלי מצד אחד והצד הפלסטיני מצד שני – יכול לגרום הרס לצד האחר. כל צד כבר יודע את הפוטנציאל הטמון בצד השני, את יכולת ההרס בצד השני. אז הגיע הזמן להסיק, שאם כבר אפשר לגרום לכאב, צריך למצוא את הדרך לרווחת הצד השני על-ידי מדיניות אחרת. 
       
       אדוני היושב-ראש, במשפט אחרון אני רוצה לומר, שהאוכלוסייה הערבית מצפה למדיניות אחרת, מעבר למשפט הסתמי שאמר ראש הממשלה כאן – שהולכים לפתוח פרק חדש. בכל פעם הפרק הזה חוזר על עצמו, אותה מדיניות. הציבור הערבי מצפה למדיניות אחרת הן בקשר לתוכניות המיתאר של היישובים הערביים, הן בכל הנוגע לפתרון בעיית הזוגות הצעירים ולפתרון בעיית היישובים הלא-מוכרים, והן בנוגע לקליטת אקדמאים ערבים במשרדי הממשלה ובחברות הממשלתיות. זה יהיה המבחן למושג הסתמי הזה – פרק חדש בממשלתו של שרון. לדעתי, אחרי שהוא חילק את אגף התכנון למשרד התעשייה והמסחר וגם את המינהל, הוא בעצם רוקן את המשרד, הוא עשה הפרטה של תפקיד ראש הממשלה לכל מיני משרדים ממשלתיים. כל שר הפך להיות אפוטרופוס בנחלתו, במשרדו. 
       
       אני מקווה שהממשלה הזאת – לפחות במה שהובטח כאן, פתיחת פרק חדש – אכן תיתן תוכן אמיתי לפרק, שמשמעו שוויון על בסיס אזרחי שווה. 
       
       לכן, אנחנו נתנגד למינוי, כי לדעתי המינוי של המפד"ל – צירוף המפד"ל והמינוי של אפי איתם – אינו מבשר טובות. תודה רבה. 
       
היו"ר אלי בן מנחם: 

	תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע. אני מזמין את חברת הכנסת אורית נוקד. הוקצבו לך ארבע דקות. אחריה – חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך. 

אורית נוקד (העבודה-מימד):
       
       אדוני השר המתאם, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת וחברות הכנסת, בעוד כשעה תושלם השבעתה של הממשלה ה=30 למדינת ישראל – ממשלה שמתיימרת להביא אופטימיות ושינוי, ממשלה אשר מתגאה בבנייתו של גשר בין דתיים לחילונים, ממשלה אשר מבשרת על שינוי כלכלי, חברתי, מדיני וביטחוני. 
       
       כשבוחנים את ההסכם הקואליציוני בין הסיעות השונות, אין מנוס מלהציב סימן שאלה גדול לגבי מהותו של השינוי. 
       
       בראשית דברי ברצוני לברך מעל במה זו את סיעות האיחוד הלאומי והמפד"ל על ניהול משא-ומתן מוצלח במיוחד בהיבט המדיני-הביטחוני. וכמובן, ברצוני לברך את סיעת שינוי על כך שבבחירה מושכלת ומודעת בחרה לנטוש את ההיבט המדיני ולשמש הסמן השמאלי של ממשלה ימנית זו. 
       
       אדוני היושב-ראש, אני תמהה אם הבשורה הכלכלית-החברתית החדשה אשר מוצגת בפני הציבור תוכל להתממש נוכח ההרכב החדש-ישן של הקואליציה; אם אכן יועברו כספים מההתנחלויות לטובת עיירות הפיתוח, השכבות החלשות, הגמלאים והמובטלים כאשר משרד השיכון יהיה מוחזק בידי המפד"ל; אם אכן תוקפא או תצטמצם בנייתן של תשתיות התחבורה והכבישים בהתנחלויות נוכח העובדה שההחלטה על כך נמצאת בידיה של סיעת האיחוד הלאומי. 
       
       אני מאמינה שיש לקדם את התהליך המדיני על מנת להציל את המשק מסכנת קריסה כלכלית, אך אינני מוצאת את הדברים הללו בחזון המדיני שהממשלה מציגה. 
       
       אין בלבי ספק לגבי הרצון של כולנו להשיג שלום אמת עם שכנינו הערבים, ועל כן אני שואלת: האם יש אפשרות לקדם את תהליך השלום על-פי מתווה בוש, כאשר יש התנגדות מפורטת ונחרצת של סיעות האיחוד הלאומי והמפד"ל להקמתה של מדינה פלסטינית? האם אכן ניתן לאשר בממשלה הנוכחית הסכם שלום הנשען על חזונו של הנשיא בוש? האם ארצות-הברית תסכים להעביר את סיוע החירום נוכח הרכב הממשלה הנוכחית? 
       
       אדוני היושב-ראש, יורשה לי לברך על ניסיון הגישור בין דתיים לחילונים, אך נדמה כי ציבור חרדי שלם ננטש. הוא ננטש אך ורק משום היותו חרדי. האם זהו בסיסו של הגשר שנועד לקרב לבבות בחברה הישראלית? האם זו הדרך להשגת צדק חברתי? 
       
       אני בספק אם נוכל למצוא בממשלה זו את התשובות על השאלות הללו. לדאבוני איני מוצאת בשורה חדשה בכינונה של ממשלת ישראל ה=30. אני סבורה כי ממשלה זו תשמר ואולי אף תרחיב את השסע החברתי-הכלכלי במדינת ישראל, וגם תשמר את הסטטוס-קוו המדיני-ביטחוני. 
       
       עם זאת, ברצוני לאחל לראש הממשלה ולממשלתו הצלחה. אני בטוחה שהם יהיו זקוקים לה. 


היו"ר אלי בן-מנחם: 

	תודה רבה לחברת הכנסת אורית נוקד. אני מזמין את חברת הכנסת מלי פולישוק. אחריה – חבר הכנסת מגלי והבה. מלי פולישוק, מוקצבות לך שלוש דקות. בבקשה. 

מלי פולישוק-בלוך (שינוי):
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שינוי עשתה מהפכה - מהפכה אזרחית. את ניצני המהפכה ראינו אתמול במשרד הפנים. את כותרות המהפכה ראינו היום בעיתונות - מהפכה אזרחית. 
       
       יחד אתכם, חברי הכנסת מהעבודה, יכולנו להשיג הרבה יותר, אני מודה. אבל אתם כרגיל טועים, אתם מטעים את הציבור, ואתם עושים את כל הטעויות האפשריות. אין לכם על מי להלין, רק על עצמכם. אל תבואו אלינו בטענות. 
       
       שינוי לא מפירה את הבטחותיה לבוחרים, היא גם לא תפר את הבטחותיה לבוחרים, אין לכם מה לחשוש. ואל ידאג חיים רמון – שכמובן איננו כאן, כי להקשיב זה קשה, יותר טוב לנאום – אנחנו נקפיד שההסכם אתנו יקוים במלואו, לרבות  ביטול משרד הדתות. אל חשש. 
       
       הרכב הממשלה החדשה, בלי חרדים, זה כשלעצמו סיפור הצלחה, לשם כך שלחו אותנו בוחרינו. תאמינו לי, היה שווה. 
       
       חבר הכנסת שוחט דיבר ביום חמישי על ה"פראיירים"; על ה"פראיירים" שהצביעו שינוי. נכון, הם היו "פראיירים" – הם הלכו בבוקר לעבודה כדי להתפרנס, הם שילמו מסים מאוד גבוהים, הם קיימו את חוקי המדינה, הם הלכו או שלחו את בניהם ובנותיהם לצבא. הם נשאו בכל הנטל, והם קיבלו הרבה פחות קצבאות ילדים. מה הם קיבלו בתמורה? עוד נטל על הכתפיים, עוד אוכלוסיות שלא הולכות להתפרנס, עוד אוכלוסיות גדולות מאוד שחיות על חשבונם. אז ה"פראיירים" של אתמול, מר שוחט - שגם הוא איננו פה כמובן - נמאס להם להיות ה"פראיירים" ולכן הם עשו מעשה והצביעו שינוי. הם הצביעו שינוי כדי לחלק את הנטל באופן שוויוני; כדי שגם הילדים שלהם, אותה חבורה שכמובן איננה, ילכו לצבא, כדי שכל ילד יקבל קצבת ילדים שווה, ושכל אחד מאתנו וגם הם ילכו להתפרנס, וכדי שנוכל להפנות את תקציב המדינה לאפיקים יצרניים. 
       
       אז אנחנו כאן, חברי הכנסת, במטרה אחת חשובה, לדעת להבחין בין עיקר לבין טפל, לדעת מה הבעיה האמיתית של מדינת ישראל היום. הבעיה הקיומית שלנו היא אפילו לא הבעיה של הטרור, היא לא האינתיפאדה, אלא זו הבעיה הכלכלית-החברתית שאנחנו נתקלים בה בכל מקום. אפילו לא נישואים אזרחיים, שביום חמישי שמענו כאילו זו בעיית הבעיות של מדינת ישראל. לאלה, פסולי החיתון, זו באמת בעיה רצינית, ואת זה פתרנו. 
       
       אז לחברי ממרצ חיים אורון, שכל כך דואג איך אני וחברי משינוי יכולים לשאת או להיכנס לממשלה כזאת - נכון, יש לנו בעיה, אני מודה, נכון, צריך להגיע להסדר מדיני, זה המפתח, אבל בכך נגמרת ההסכמה שלי אתם. המחלוקת שלי עם אנשי מרצ היא ארוכת שנים, ואני לא אפתח פה בשיעור היסטוריה, אבל הם לא מבינים שהבעיה הכלכלית דחופה יותר ושאי-אפשר לחכות עם הבעיות האלה עד שפעמי השלום יהיו פה. כי עד שיהיה שלום לא יהיה בשביל מי לעשות את השלום.
       
       אנחנו צריכים עכשיו לדאוג שלאנשים תהיה עבודה. אנחנו צריכים לדאוג שהחברה המתפוררת שלנו תתאחה, ולכן הלכנו יחד עם המפד"ל, ולכן ויתרנו על הדברים שוויתרנו, כדי לשנס מותניים - -  

היו"ר אלי בן-מנחם:

	חברת הכנסת מלי פולישוק, זמנך תם. 

מלי פולישוק-בלוך (שינוי):
       
       אני מסיימת. - - כדי שיהיה לנו פה עתיד, כדי שהחבר'ה הצעירים שלנו לא יעזבו אותנו, כי אין לנו עתיד בלי הצעירים ובלי המוכשרים שבהם. 
       
       אני רק רוצה לברך את ראש הממשלה, שהעז לעשות יחד אתנו את השינוי, כי אף אחד מכם לא האמין שהוא אכן יהיה. אני רוצה לברך את ראש הממשלה, שהבין סוף-סוף שחייבים להוציא את החרדים מהממשלה, לנתק אותם מהתקציבים של המדינה, כדי שניתן יהיה לעשות את השינויים הכלכליים ההכרחיים. 
       
       אני גם מברכת על הרעיון לשלב את השר שטרית במשרד האוצר, כי השילוב של כלכלה וחברה - חד הם, הם חייבים ללכת ביחד. 
       
       אני אסיים בכך – וזו לא מליצה – שאנחנו באים להציל את המדינה, לא את מפלגת העבודה, סליחה, את המדינה שלנו. כי יש לנו רק אחת, ואין לנו שום מקום אחר, רק כאן. תודה. 

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       תודה רבה לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך. אני מזמין את חבר הכנסת מגלי והבה. הוקצבו לך חמש דקות. אחריו – חבר הכנסת אופיר פינס-פז.  חבר הכנסת והבה, זהו נאום הבכורה שלך, ואני מאחל לך הצלחה בכנסת. אני מכיר אותך עוד לפני שהיית חבר כנסת, ואני סמוך ובטוח שתצליח. בבקשה. 

מגלי והבה (הליכוד):
       
       תודה. 
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חברת הכנסת החדשה מלי פולישוק-בלוך, שיהיה לך בהצלחה. 
       
       הרשני בפתח דברי לברך גם אותך, שזו הפעם הראשונה שאני נואם ואתה בתפקיד סגן יושב-ראש הכנסת. שיהיה לנו בהצלחה. 
       
       היום תושלם השבעת השרים וממשלה חדשה יוצאת לדרך בראשותו של אריאל שרון, ועל כך אני מברכו ומברך את השרים החדשים. 
       
       אדוני היושב-ראש, מדינה היא פעימה של אחווה, הבנה, הזדהות וחלום. אלה המרכיבים את זהותה ואת החברה שעליה היא בנויה. כך אני רואה את מדינתי, מדינת ישראל, ומבחין בגודל השעה ובצומת הדרכים שבפתחו עומדים הממשלה ונבחרי העם. 
       
       כעוזרו של ראש הממשלה לקשרים עם העולם הערבי בשבע השנים האחרונות, אני מרשה לעצמי להתייחס לשתי נקודות חשובות בנאומו בעת השבעת הממשלה ביום חמישי שעבר. הראשונה, בהתייחסותו לתהליך המדיני ובהדגשת מחויבותו לתהליך השלום, באומרו: תמורת שלום יש נכונות לפשרות כואבות. החזרה לתהליך השלום, לדעתי, תביא לשינוי הדרמטי, החשוב והנחוץ ביותר לכל אזרחי המדינה והאזור, המתגעגעים לשקט, לביטחון ולשגשוג הכלכלי, ותחזיר לנו את שיתוף הפעולה עם המדינות השכנות אשר עמן יש לנו הסכמי שלום. האתגר לא פשוט, הכדור מונח לפתחה של הרשות הפלסטינית, שתצטרך להפסיק את הטרור והאלימות ולחזור לתהליך השלום. כולנו צריכים לשאוף לכך. 
       
       הנקודה השנייה בנאומו של ראש הממשלה היא הפרק החדש ביחסי המדינה עם ערביי ישראל - צר לי שכל חברי הכנסת הערבים לא נמצאים, אבל אני מניח שהם ישמעו את הדברים - הפרק החדש ביחסי המדינה עם ערביי ישראל, שרבים מהם מאמינים באזרחותם וחשובה להם השותפות וההשתלבות בחיי המדינה. לכל אלה אומר, מוטלת חובה על הממשלה לסגור את הפערים ולטפל בבעיות הבוערות על מנת להגיע לשוויון ולשותפות מלאה מחד גיסא, ומאידך גיסא, מוטלת על ערביי ישראל האחריות שלא להיגרר להקצנה ולמנגינות לא רצויות לטובת כולם ולמען כולם. 
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום זה לא נשאר לי אלא לומר עד כמה אני נרגש וגאה לעמוד כאן כבן העדה הדרוזית, עדה שרואה עצמה שותפה מלאה להצלחות מדינת ישראל. העדה שותפה בבניית עמודי התווך של החברה והכלכלה במדינת ישראל, והיא שותפה מלאה בקרב על ביטחון ישראל. 
       
       על כל אלה ממשלת ישראל חייבת להעמיד את זכויותיהם של הדרוזים בראש סולם העדיפויות, למען השתלבותם המלאה בחיי המדינה, במטרה להביאם למחוזות העשייה, למחוזות ההצלחה ולמחוזות נושאי פרי בכל תחום ותחום. על מנת שלא תישאר מחויבות הממשלה בקווי היסוד כמס שפתיים, אעמוד על המשמר ואלחם לביצוע הדברים. 
       
       אדוני היושב-ראש, אני עומד פה ולבי אומר תודה לכל חברי חברי מרכז הליכוד, בוחריו ונבחריו, אשר נתנו בי אמון והציבו אותי בשורה אחת עם נבחרי העם, ובזאת אני מבטיח להם שאפעל למענם, לשירותם ולשירות כל אזרחי מדינת ישראל.
        
היו"ר אלי בן-מנחם:

       תודה רבה לחבר הכנסת מגלי והבה. אני  מזמין את חבר הכנסת אופיר פינס-פז. אחריו -  חבר הכנסת רשף חן. 

אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מגלי והבה, חברי חברי הכנסת - חבר'ה, אתם בליכוד מתנשקים, חבל על הזמן. אתם יודעים להתנשק, חבל על הזמן. 
       
       אני רוצה לברך את חבר הכנסת הטרי מגלי והבה לרגל נאומו הראשון מעל בימת הכנסת. מגלי לא התחיל היום את חייו הציבוריים. הוא היה מנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה אזורי בקדנציה הקודמת, תחת השר לשעבר רוני מילוא. הוא תושב בית-ג'ן בצפון, סגן-אלוף במילואים, ושימש גם ראש הצוות הישראלי לשיחות הכלכליות עם הפלסטינים ולשיחות השלום. לא שזה עשה שלום, אבל זו  התנסות חשובה. אני רוצה לברך אותך לרגל נאום הבכורה שלך כאן, בבית הזה, ולאחל לך עוד נאומים רבים בדיונים שיהיו לפנינו. 
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בצער רב קיבלנו את הודעת ראש הממשלה. לא די שראש הממשלה החליט לצרף את סיעת המפד"ל לקואליציה שלו ולממשלה שלו, ובעינינו זאת החלטה שבעצם היתה  נייר הלקמוס – האם ראש הממשלה אכן מדבר אתנו אמת וכוונותיו רציניות, או שהוא עובד עלינו? הוא עבד עלינו, משום שראש ממשלה שרוצה את המפד"ל בקואליציה שלו, חבל שיבזבז את זמננו וידבר על מדינה פלסטינית, וחבל שידבר על פינוי התנחלויות. כל הדברים שהוא אמר לנו הם עורבא פרח, כי סיעת המפד"ל אומרת בגילוי לב, שהיא לא מוכנה לוויתור הקל שבקלים. לא שהיא לא מוכנה להוריד התנחלות, היא לא מוכנה להוריד בית בהתנחלות. לא רק שהיא לא מוכנה להוריד בית בהתנחלות, אלא אפילו התייצבה לצדם של המאחזים הלא-חוקיים, במיוחד השר איתם ואחרים. על מה אנחנו מדברים ואל מי אנחנו מדברים? 
       
       הוסיף ראש הממשלה לדעתי ולצערי חטא על פשע והחליט שהשר אפי איתם, לא רק שהוא יהיה בממשלה שלו, הוא יהיה שר השיכון והבינוי. זאת אומרת שהוא יהיה ממש האיש שימשיך לבנות בהתנחלויות, לגרום לנו אין סוף בעיות, להרחיק מאתנו את השלום עד אין סוף ולייצר עובדות בשטח, שכולנו נשלם עליהן מחיר מאוד יקר. 
       
       אמרה סיעת האיחוד הלאומי, או אחת המפלגות המרכיבות אותה, שהיא חתמה על ההסכם אבל היא מסתייגת מההסכם בסעיפים הכי מהותיים שלו. אני אומר לכם, שכל קווי היסוד, כל ההסכם הקואליציוני הזה לא מחזיק מים. יש כאן חתימה ובריחה מחתימה. זה היה מין דו-שיח שהסתיים באיזו חתימה, ואחר כך כולם הסתייגו ממנה. חברי מהליכוד, אתם הקמתם, לדעתי, ממשלה זמנית. 

דניאל בנלולו (הליכוד):
       
       זמנית לארבע שנים ושמונה חודשים. זמנית מאוד.


אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       תזכרו. אני מעריך שהממשלה הזאת לא תכהן יותר משישה, שמונה או עשרה חודשים. אם היא תכהן שנה, אני אהיה מאוד מופתע. לא במקרה אמרתם שבתוך שנה מפרקים את משרד הדתות, כי אתם אומרים: או שהפריץ ימות או שהסוס ימות, משהו יקרה. למפד"ל אין שום כוונה לפרק את משרד הדתות, ואני אומר את זה לחברי משינוי. 

משה כחלון (הליכוד):
       
       או שהעבודה תזחל לממשלה. 

אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       למה לך? אני אומר לחברי משינוי, שהממשלה הקודמת החליטה על פירוק משרד הדתות. לא היה לכם בעניין הזה שום הישג, וההישג היחיד שצריך להיות לכם הוא בביצוע ההחלטה. אני שומע את הקולות שבאים מסיעת המפד"ל, ואני מוטרד מכך שלא בטוח שאני אזכה בכנסת הזאת לראות את המשרד הזה מתבטל. 
       
       אני רוצה להפנות מלת ביקורת אחרונה לראש הממשלה. ראש הממשלה בא והתהדר שהוא הולך לקצץ במספר המשרדים, לקצץ במספר השרים, לקצץ במשרות סגני השרים, ואני רוצה אגב כך לברך את סגן השר החדש והטרי מהבוקר במשרד התעשייה והמסחר, ידידנו מיכי רצון. לראש הממשלה אין בעיה והוא הוכיח זאת תמיד – כדי לפתור בעיות פוליטיות הוא מוכן לשלם מחיר יקר מקופת המדינה, מחיר כבד מכסף ציבורי, מחיר עצום על חשבון הציבור. 

זאב בוים (הליכוד):
       
       ממי הוא למד?

אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       לא ייאמן איך הממשלה הזאת לא מתביישת למנות אין סוף שרים, אין סוף סגני שרים, ועושה את כל התרגילים. 

מיכאל גורלובסקי (הליכוד):
       
       איפה היית? איפה היית?


אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       חברי מגלי והבה, עכשיו בירכתי אותך, ואני אומר לך: אל תסתפק במועט, אל תהיה צנוע. תעשה קצת "אבו עלי" על ראש הממשלה, והוא ממנה אותך לסגן שר מחר בבוקר. אל תסתפק במועט. ראש הממשלה הזה הוכיח שהוא סחיט ולחיץ עד קצה גבול היכולת. המצאתם המצאה לא נורמלית – אני חבר של מאיר שטרית המון שנים, אבל לא האמנתי בחיים שלי שמאיר שטרית יהיה שר במעמד סגן שר במשרד שר האוצר וכל התרגילים האלה, אלוהים יעזור. 
       
       חברים, צריך לנהל מדינה, צריך לנהל ממשלה, לא לשחק את המשחקים של הכיסאות המוזיקליים האלה, שכולם תולדה של שיקולים פוליטיים והחלטות פוליטיות ונועדו לייצר רק דבר אחד: הסכמה רחבה בתוך הליכוד והסכמה רחבה בתוך הקואליציה. האחריות היום היא עליכם. אתם צריכים לנהל את מדינת ישראל ולהצעיד אותה קדימה. 
       
אלי אפללו (הליכוד):
       
       מאמינים בך, מצנע. 
       
אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       לא יעזור אם תמנו עוד שלושה שרים, עוד שני שרים או עוד סגן שר אחד. מה שאתם צריכים לעשות הוא לתת תשובות אמיתיות על הבעיות המדיניות, על הבעיות הביטחוניות ועל הבעיות הכלכליות והחברתיות. אני אומר לכם שאלה הדברים המרכזיים, והקואליציה הזאת היא באמת קואליציה מוזרה. 
       
דניאל בנלולו (הליכוד):
       
       אתה מתגעגע לממשלה, אז תיכנס. 
       
אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       אני לא מתגעגע לממשלה, פשוט משום שמעולם לא הייתי בממשלה. 
       
היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       אתם לא רוצים להתקדם היום? תנו לו לומר משפט סיום. 
       

אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       חברים, צר לי לומר לכם, אבל אתם התחלתם ברגל שמאל. מה שהתחייבתם לו, לא קיימתם. אין סיעה אחת בקואליציה הזאת שעמדה בהתחייבויות שלה לבוחר. מפלגת העבודה עמדה. אומנם אנחנו הולכים לדרך קשה, לדרך חתחתים, אבל לאט-לאט נוכיח לציבור שאין קיצורי דרך. 
       
מיכאל גורלובסקי (הליכוד):
       
       לאט-לאט תגיעו לעשרה מנדטים. 
       
אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       אל תדאג, אל תדאג. 
       
אלי אפללו (הליכוד):
       
       העם מאמין במצנע.
       
אופיר פינס-פז (העבודה-מימד):
       
       אני רוצה לאחל לכם הצלחה, כי בסופו של דבר הממשלה היא ממשלה של כולם, אבל אם לא תצליחו, נחליף אתכם. 

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       תודה לחבר הכנסת אופיר פינס. אני מזמין את חבר הכנסת רשף חן, שהוקצבו לו שלוש דקות. אחריו ידבר יושב-ראש הכנסת לשעבר, אברהם בורג. 
       
רשף חן (שינוי):
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "מעשה בנוכרי אחד שבא לפני שמאי, אמר לו: גיירני על מנת שתלמדני כל התורה כולה כשאני עומד על רגל אחת. דחפו באמת הבניין שבידו. בא לפני הלל, גייריה. אמר לו: דעלך סני לחברך לא תעביד - זו היא כל התורה כולה, ואידך – פירושה הוא, זיל גמור".
       
       כאשר הרבה מאוד שנים אחר כך חיפשו הוגי הליברליזם עיקרון של צדק אוניברסלי, לא במקרה נבחר עקרונו של הלל הזקן, ונקבע כי "את השנוא עליך אל תעשה לחברך", הוא עקרון הצדק האוניברסלי הליברלי. וכך, שלא במקרה, תמצית תורת משה כולה על רגל אחת ותמצית הליברליזם המערבי המודרני אחד הן.
       
       על כן, רבותי, ידענו כי אין כל סתירה בין היהדות והדת היהודית ובין דמוקרטיה וליברליזם. על כן ידענו כי מדינה יהודית ודמוקרטית איננה צירוף של ניגודים, אלא מקשה אחת היא, בלתי ניתנת להפרדה, המבטאת נאורות וסובלנות וכבוד הדדי.
       
       רבות דובר על הקרע בעם היהודי היושב בציון, ויש אשר ייחסו זאת למחלוקת בין דתיים לחילונים. הקרע קיים והוא אמיתי וחמור, אך אין הוא בין דתיים לחילונים כלל. המחלוקת בינינו, בין מפלגת שינוי לבין המפלגות החרדיות, איננה תיאולוגית. המחלוקת בינינו היא אזרחית ופוליטית. המחלוקת היא בין מי שמבין שחברה, כל חברה מאז ומעולם, חייבת להיות מושתתת על העיקרון העתיק של כבוד הדדי, על ערבות הדדית באמת ובמעשה, ועל ההבחנה בינו לבין מי שבחר להוציא עצמו מהכלל ולסרב לקחת חלק בנטל המשותף של קיום החברה הישראלית.
       
       לכן אני מבקש לברך במיוחד על הקואליציה שבין שינוי למפד"ל, שאותה אנחנו מתבקשים לאשר היום, אשר כוללת, כמובן, גם מפלגות אחרות. זו קואליציה המבהירה הלכה למעשה, כי כל מי שמוכן לקחת חלק בבניין הארץ ובהגנתה הוא בעל ברית, ללא קשר למידת אמונתו או למנהגיו. 
       
       רבות דובר, רבותי, על חוקה לישראל. דומני כי ניתן לומר בעניין זה סעיף אחד: את השנוא עליך אל תעשה לחברך, ואידך - פירושה הוא, זיל גמור.

היו"ר אלי בן-מנחם:
       
       תודה רבה לחבר הכנסת רשף חן. אני מאחל לך הצלחה בכנסת. אני מזמין את חבר הכנסת אברהם בורג. הוקצבו לך חמש דקות. אחריו – חבר הכנסת אהוד רצאבי.
       
אברהם בורג (העבודה-מימד):
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד לעלות לבמה מייד לאחר דבריו החינניים של רשף חן, שלחלקם הסכמתי ולאלה שלא הסכמתי אשמח להתנגד בהזדמנות אחרת. אגיד כך: כל מיני מפלגות שלחו לכנסת כל מיני נציגים מחיפה. אני שמח מאוד ללמוד שהנציג החדש של שינוי הוא נציג יוצא מן הכלל. אני מקווה שנציגים נוספים ממפלגות נוספות שנשלחו לכנסת מחיפה, יוכיחו את עצמם לפחות באותה רמה של איכות, של רהיטות וגם של ניסיון לחבר, ואני מקווה גם של הצלחה, את המסורת והמודרנה זו בזו. יישר כוח ובהצלחה רבה.
       
       בראשית הדברים ביקשתי לעלות ולברך את השרים המצטרפים היום. אבל שמעתי חלק מן הדברים שנאמרו, ואני מבקש להעיר שתי הערות בשולי הדברים. 
       
       ראשית, אני באמת מבקש לברך, בייחוד את סיעת הליכוד, אני רואה כאן את יושב-ראש הסיעה לשעבר, את ידידי זאב בוים, את השר המקשר, ובהצלחה רבה. אני ממש ממש שמח שתהליך השבעת הממשלה נגמר היום. תארו לכם אם היתה עוד השבעה אחת, ועוד השבעה אחת, ועוד השבעה אחת, כבר הייתם נאלצים לתת קצת ועדות לאופוזיציה מרוב שלא היו ג'ובים שלא לקחתם בממשלה. אז ממש תודה על סוף התהליך. 
       
       בהקשר זה אני מבקש לברך את כל תופסי התפקידים, את מיכי רצון, ידידי מילדות ומנוער, את כל לוטשי העיניים, את ידידי יובל, את כל האחרים, על כל התפקידים שקיבלתם, ולתפארת מדינת ישראל. באמת אני מברך מקרב לב. אני באמת מקווה ומאחל בהצלחה.
       
       שמעתי גם את חברת הכנסת פולישוק מדברת על כך ששינוי לא שינתה את הבטחתה לבוחר. אני באמת חושב שזה ראוי. שמעתי את יושב-ראש שינוי במו אוזני. כנראה יש איזה בעיות שמיעה, גם הראייה זה לא מה שהיה פעם, גם הבלורית כבר לא מקורזלת, גם השמיעה שלי זה לא מי יודע מה. שמעתי אותו אומר ששינוי לא תשב בממשלה ימנית. ושמעתי אותו אומר ששינוי לא תהיה הסמן השמאלי של הממשלה. אז אני שמח שליברמן בממשלה. ליברמן בממשלה – זאת אומרת שזוהי ממשלה מרכזית, זה משהו "מיינסטרימיסטי", זו בדיוק ההבטחה לציבור, אין אפילו סטייה של מילימטר, זה על הפלס. שלא לדבר על אפי איתם. הוא בכל זאת אדם מתון, אדם רגוע, אדם בלי תפיסת עולם משיחית כזאת או אחרת. חברת הכנסת פולישוק, ממש ההבטחה לציבור במיטבה, אבל לא בדיוק.

מלי פולישוק-בלוך (שינוי):
       
       אני דיברתי על העיקר ולא על הטפל.


אברהם בורג (העבודה-מימד):
       
       אהה, בוודאי, ללא ספק. אין ספק, גברתי הנכבדה, שכאשר אתה מפר הבטחה היא הטפל, וכאשר אתה עושה את מה שאתה רוצה זה העיקר. העיקר שלך טפל בעיני, והטפל בעיני עיקר לך. בעיני הונית את הציבור, וזה בסדר, אולי בשביל זה בחרו אותך, אולי זה השינוי.

מלי פולישוק-בלוך (שינוי):
       
       כשנהיה 61 – אני מבטיחה לך.

אברהם בורג (העבודה-מימד):
       
       אחרי שאמרנו את הדברים האלה, לאחר הדברים האלה, אני מבקש לברך. לצערי, אין כאן אף אחד מידידי מהמפד"ל. אני מאוד שמח על הצטרפות המפד"ל לממשלה הזאת. אני אומר את הדברים האלה הפעם ללא ציניות וללא סרקזם. כאב לי מאוד - ואמרתי את הדברים גם בפורומים אחרים, ואני רוצה להגיד אותם גם במליאת הכנסת – כאב לי מאוד הביטוי: ממשלה חילונית. אפשר להרכיב כל קואליציה שרוצים במדינת ישראל. כשאתה אומר ממשלה חילונית, המשמעות של זה היא שמדינת ישראל חוזרת עשרות שנים אחורה ושיש אנשים שהממשלה הזאת לא יכולה להיות ממשלה שלהם. אני אינני אדם חילוני. אני אדם מסורתי. אני אדם דתי. אני אדם מאמין. אני אדם שומר מצוות; לפחות חלק מן המצוות אני משתדל לשמור. כשאומרים לי שממשלת ישראל היא ממשלה חילונית, אומרים לי: אין לך חלק בה. ממשלה צריכה להיות ממשלה של עם שלם, של ציבור שלם, גם של אלה שלא בחרו בה.
       
       בהקשר זה אני חושב שההצטרפות של המפד"ל היא נכונה מאוד. אגיד יותר מזה. שנים יש לי ויכוח אידיאולוגי גדול מאוד  בתוך בית הציונות הדתית: האם מותר היה לה לציונות הדתית להסתגר בד' אמותיה ולהעמיד את התורה כולה על רגל אחת, על רגל ההתיישבות וההתנחלות? או האם התכנים האחרים והערכים האחרים של הציונות הדתית היו צריכים לשמש אותה כחלק מן הדיאלוג עם ציבורים יותר רחבים? לצערי, בשנים האחרונות השליחים הפוליטיים של הציונות הדתית בגדו בחלק מן המשימות שלהם. קיימת העובדה שעכשיו הציונות הדתית, לצד מה שהיא תעשה, ונתווכח אתה את הוויכוח הזה, בנושאי ארץ-ישראל השלמה, התנחלויות, ניסיון למנוע את תהליך השלום, שזה ויכוח פוליטי, מושיטה היום יד החוצה מתוך התיבה, כמעט הייתי אומר מתוך הגטו שהיא סגרה עצמה בתוכו, ואומרת: אני הולכת לעסוק בעניינים חברתיים אחרים ונוספים, והראשון שבהם הוא השיתוף עם שינוי. 
       
       שינוי לא יקבלו את כל מה שהם רוצים והמפד"ל לא יקבלו את כל מה שהם רוצים, אבל עצם ההידברות בין עמדה דתית מוחלטת לבין עמדה חילונית מוחלטת היא בעלת חשיבות עצומה. אני לא יודע מה יצא מזה. יכול שלא יצא מזה שום דבר. אבל אם זו תהיה התרומה היחידה של הממשלה הזאת – לו זה יהא חלקנו, לו זו תהיה ברכה בעמלנו. 
       
       אני מבקש להגיד יותר מזה. הציבור החרדי, שחלקם חברינו מן הבית וחלקם אנחנו מכירים ממקומות אחרים, עוד נמצא באיזה STATE OF MIND, מצב נפשי של חשבון נפש - מה עשינו רע שראש הממשלה כל כך היטיב אתנו? באמת. מה עשינו לו כל כך רע שהגיעה לנו כזאת מתנה גדולה שהוא שלח אותנו לאופוזיציה? מה, תמכנו בו בניגוד לרצונו? עזרנו לו כשהוא לא רצה? ובכל זאת, ראש הממשלה היטיב עמם כדרכו ושלח אותם לדרכם. אני לא חושב שזה כל כך רע. לא נמצאים כאן יותר מדי נציגים של המפלגות החרדיות. אני אומר לידידי אמנון לוי, לידידי יצחק כהן, שזה לא כל כך נורא.

יצחק כהן (ש"ס):
       
       הכוהנים.

אברהם בורג (העבודה-מימד):
       
       הכוהנים והעם. זה לא כל כך נורא. יכול להיות, ואני אומר זאת מנקודת מבט של מי שיודע כמה זה כואב, שיותר מדי שנים הייתם בשלטון. לפעמים טוב לצאת הצדה, להסתכל על זה מנקודת מבט אחרת, אולי כדי להיטהר, אולי כדי להתנקות, אולי כדי להתחדש. יש בזה יתרונות שמביאים עוצמה.
       
       אחד הדברים שכידיד אני ממליץ לקחת לתשומת לב - - -
       
יצחק כהן (ש"ס):
       
       זה נכון גם למפלגת העבודה. 
       
אברהם בורג (העבודה-מימד):
       
       זה קורה לנו, ללא צל של ספק. אתה יודע את עמדתי, חבר הכנסת יצחק כהן, איפה היתה צריכה להיות מפלגת העבודה – לא שלטון בכל מחיר. שלטון זה כמו חולצה, אם אתה לא מחליף זה מסריח. צריך להחליף, צריך להתחדש, צריך לשנות, צריך לרענן. 
       
היו"ר אלי בן-מנחם:

	חבר הכנסת בורג.


אברהם בורג (העבודה-מימד):
       
       סיימתי את הדקה הראשונה, נותרו לי עוד שתיים, מייד אסיים. 
       
       את הדבר הבא אני רוצה להגיד לחברי מן המפלגות החרדיות. חלק לא מבוטל מהצבעת המחאה הכועסת שהביאה את שינוי לעוצמה הגדולה שלה, הוא בגללכם. גם אתם נדרשים לעשות את חשבון הנפש: האם לא הייתם מנותקים מדי, האם לא דאגתם רק לשלכם ולא לציבור יותר רחב על מנת - - - 
       
זאב בוים (הליכוד):
       
       נכון, נכון.
       
אברהם בורג (העבודה-מימד):
       
       בסופו של דבר, אם מה שייווצר מן הכנסת הזאת - קואליציה, אופוזיציה, אנחנו נריב בלי סוף, נשתף פעולה, נתחבר ונתפרק בכנסת כמו שצריך – ומה שירחף מעל הכנסת הזאת הוא הסיכוי לנסות לקיים שיח חדש בין דתיים לבין חילונים, בין דמוקרטיה לתיאוקרטיה, בין דת למדינה, בין הכנסת לבית-הכנסת, יכול להיות שכל העסק היה שווה רק בשביל תחילתו של הדיאלוג הזה. 
       
       על הדבר היחיד הזה אני מבקש לאחל הצלחה לממשלה, על כל השאר תסתדרו לבד. תודה רבה. 
       


היו"ר אלי בן-מנחם:


       תודה רבה לחבר הכנסת אברהם בורג. אני מזמין את חבר הכנסת אהוד רצאבי - איננו נוכח. הזמנתי את חבר הכנסת אהוד רצאבי, ונהוג שאם מישהו מחליף, הדבר מגיע לידיעתנו לפני כן. 
       
אילן ליבוביץ (שינוי):
       
       הודענו. 
       
היו"ר אלי בן-מנחם:

       	
       אצלי זה לא רשום.  אתה תעלה אחרי חבר הכנסת מיכאל נודלמן. חבר הכנסת מיכאל נודלמן, בבקשה. 
       
זאב בוים (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, חבר כנסת חדש לא מכיר את כל הסידורים. 
       
היו"ר אלי בן-מנחם:

       	
       חבר הכנסת בוים, אפשרתי לו לעלות אחרי חבר הכנסת נודלמן. סגן היושב-ראש, חבר הכנסת הירשזון, יחליף אותי, זה יהיה רשום והוא ידבר. יש נהגים ונהלים שאנחנו צריכים לשמור עליהם. בבקשה, חבר הכנסת נודלמן. הוקצבו לך שלוש דקות. 
       
מיכאל נודלמן (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי ויכוחים בין דתיים ובמפלגות דתיות, ויכוחים מי יותר חרדי, מי יותר יהודי, מי שומר יותר על הצביון היהודי. יש לי הרגשה לא כל כך טובה. אני רואה במשא-ומתן בין אנשי המפד"ל ושינוי, שאלה אנשים אמיצים שרוצים להגיע לאיזה הסכם חברתי שהמפלגות החרדיות לא רצו לשמוע ממנו ומהציבור. 
       
       הוויכוחים האלה מתקיימים בזמן שעומדות מול הממשלה משימות קשות, ובהן הצלת המדינה מהמשבר הכלכלי-החברתי. עוד פעם אני אומר: אסור לעשות זאת בצורה של קיצוצים, כי כל הזמן אנחנו מקצצים ואחר כך שומעים שיש יותר אבטלה. זה טבעי. הממשלה הקודמת לא חשבה בצורה כלכלית, היא חשבה בצורה חשבונית, וזה הביא לתוצאות לא טובות. אנחנו צריכים לנצח את הטרור ולהגיע לשלום ולחיי חברה טובים.
       
       שמעתי פה מג'ומס ביקורת על הממשלה החדשה. הוא אמר מעל הבמה הזאת, שהממשלה הזאת גרועה. אני מבין שכך מדבר נציג ממפלגת מרצ, כי הם איבדו קולות. מה לעשות? עכשיו יש ממשלה אחרת. אני בטוח שיש בליכוד אנשים שיכולים לעזור להוציא את המדינה ממשברים כאלה, ושיש בשינוי אנשים עם ידע איך לצאת מהמשבר הכלכלי. גם במפלגה שלי יש חברים שיש להם מספיק ידע איך לעשות את זה.
       
       אני רוצה לברך את הממשלה החדשה ואת השרים החדשים ולאחל להם עבודה פורייה ומשגשגת. 
       
       רצוני להוסיף כמה מלים: לשר הבינוי והשיכון אני רוצה לאחל הצלחה, כשאנחנו יודעים באיזה משבר מצוי ענף הבנייה. אנחנו גם יודעים שיש קבוצה גדולה של כמעט 100,000 אנשים שאין להם דירות וגם אין להם תקווה לדירה. אלה גמלאים, סטודנטים ומי שסיים שירות בצבא. יש רק פתרון אחד, והוא בנייה של דיור להשכרה. זה הדבר הכי חשוב. חוץ מזה אני מקווה ששר השיכון יממש הבטחות של השר הקודם ויזכה את הגמלאים ששוכרים דירות לתקופה ארוכה בתוספת שמגיעה להם על-פי התקן החדש. זה לא בסדר שבמשך חודשיים אנשים זקנים לא מקבלים את התוספת המגיעה להם. 
       
       אני רוצה להגיד כמה מלים לשר העבודה והרווחה. עבדתי עם זבולון אורלב בקדנציה הקודמת בוועדת החינוך וראיתי איזה בן-אדם הוא. זה אדם עם ידע, עם אופי, ואני מאחל לו את כל הדברים הטובים  - הצלחה בעבודה הכל-כך קשה שבמשרד העבודה והרווחה. 
       
       אני מאחל לממשלה החדשה הצלחה. 
       
היו"ר אברהם הירשזון:


	אדוני, תודה רבה לך. חבר הכנסת אילן ליבוביץ - בבקשה, אדוני. שלוש דקות לרשותך. 



אילן ליבוביץ (שינוי):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הייתי יכול להתחבר מאוד לסוף דבריו של חבר הכנסת אברהם בורג ולברכות שלו לממשלה החדשה. 
       
היו"ר אברהם הירשזון:


       אל תתחבר לבורג כל כך מהר. תחשוב פעמיים. 
       
אילן ליבוביץ (שינוי):
       
       כמי שעסק במקצוע עריכת-הדין עד לאחרונה,  אחרי שקוראים את פסק-הדין נהוג לומר אצלנו,  שכאשר שני הצדדים לא יוצאים מרוצים מאולם בית-המשפט, סימן שהשופט פסק כמו שצריך. מכיוון שאני יודע שלפחות אצלנו, בשינוי, יצאנו כשלא כל תאוותנו בידנו, ואני יודע שגם במפד"ל לא כל כך מרוצים מההסכם הקואליציוני, אז כנראה זה הסכם טוב. כאשר אני רואה את השצף-קצף שבו יוצאות הסיעות החרדיות נגד המפד"ל על ההסכם הקואליציוני, אני אומר: רבותי, כנראה עשינו עסקה טובה. 
       
       כל מה שאוכל לומר בשלב זה הוא: נכון, לא השגנו את כל מה שרצינו ולא את כל ההבטחות שהבטחנו לבוחר לפני הבחירות נוכל לקיים. הייתי רוצה לראות שכל זוג צעיר במדינה הזאת יכול להינשא בדרך שהוא רוצה, ולאו דווקא אצל הרב החרדי, אצל הרב האורתודוקסי; הייתי רוצה שיהיו נישואין אזרחיים. הייתי רוצה שתהיה תחבורה בשבת, כדי שאותו אדם שאין לו רכב והוא לא יכול להגיע לחוף הים בשבת יוכל לעשות זאת, ולא רק אותם אנשים שיש להם ממון בכיסם ורכב ליד הבית. אבל כנראה לא נוכל להשיג את הכול, בטח לא בקדנציה הזאת, בטח לא עם 15 חברי כנסת. אולי בפעם הבאה, כאשר נהיה 30, נוכל להשיג יותר מזה. אני חושב שבשלב הזה השגנו את המקסימום שאנחנו יכולים להשיג במסגרת המשא-ומתן הקואליציוני. 
       
       כל מה שאני יכול לאחל זה הצלחה גם לשרי המפד"ל שמצטרפים היום, גם לשרים של שינוי וגם לשאר השרים בממשלה החדשה. יחד נתחיל לעשות את השינוי לחברה אזרחית מתוקנת יותר. תודה רבה. 
       
היו"ר אברהם הירשזון:


       תודה רבה לך, אדוני. חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה. 
       
אורי יהודה אריאל (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר המשפטים - ראשית איחולי לך כיושב-ראש חדש-ישן, וברכות לנואם לפני, חבר הכנסת אילן ליבוביץ. אני מאחל לך ולחבריך הצלחה רבה. יש לנו עוד זמן ארוך לעבוד יחדיו. 
       
       אדוני שר המשפטים, היום ערב ראש חודש אדר ב', שעליו נאמר "מרבים בשמחה". יש סברה שהמן היה מעירק, ויכול להיות שהדברים מתקשרים – בכל מקרה בעוד שבועיים  מגיע חג הפורים, ואני מקווה שהכנסת הזאת תהיה בפגרה בימים האלה ותוכל לחוג עם כל עם ישראל. 
       
       אדוני השר לשעבר, סגן השר במשרד לביטחון פנים, בימים אלה שמענו את מפקד מחוז ירושלים במשטרת ישראל, ניצב מיקי לוי, שאמר שלטעמו ולדעתו ניתן לפתוח את הר-הבית לביקור יהודים. זו  הודעה מאוד משמחת מבחינתנו. אחרי שראש ממשלה עלה להר-הבית – ומאז הר-הבית סגור למבקרים זה שנתיים וחצי, אבל הוא סגור רק ליהודים ולנוצרים, בזמן שערבים עולים לשם - הגיע הזמן לפתוח אותו לביקור של כולם. המצב הזה של אפליה רק כלפי יהודים במקום הקדוש ביותר הוא בלתי אפשרי. 
       
       היום יום שני. בבוקרו של יום קראנו שיר שהיו הלוויים אומרים בבית-המקדש: "שיר מזמור לבני קרח. גדול ה'  ומהלל מאד בעיר אלהינו הר קדשו. יפה נוף משוש כל הארץ הר ציון ירכתי צפון קרית מלך רב". אני מקווה שראש הממשלה ינחה את מי שצריך לפתוח את הר-הבית, לפתוח אותו לביקורם של כל האנשים שחיים פה במדינת ישראל. 
       
       הממשלה הזאת היא ממשלה מורכבת, הייתי אומר רבגונית, והמבחן יהיה ביכולתה לתפקד ביחד ולהגיע אל המוסכם. יכול להיות שעל הממשלה הזאת נאמר בשיר של ראש חודש: "מה רבו מעשיך ה'  כלם בחכמה עשית מלאה הארץ קניניך". אני מאחל לשרים החדשים בממשלה, ובהזדמנות זאת גם לסגני השרים שיעלו מחר, הצלחה רבה, ויהי נועם השם עלינו ומעשי ידינו כוננה עלינו. תודה.
       
היו"ר אברהם הירשזון:
       
       תודה רבה לך, אדוני. חברת הכנסת אתי לבני. אחריה - חבר הכנסת מתן וילנאי. האם זה הנאום הראשון של גברתי?
       
אתי לבני (שינוי):
       
       אכן זה הנאום הראשון שלי, וזה מאוד מרגש. 
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בנאומי הראשון עם הצגת הממשלה אני רוצה לדבר על שלוש נקודות. אני רוצה לברך על ההסכם שעשינו עם המפד"ל. נכון שכל אחת משתי הסיעות לא קיבלה את כל מה שהיא רצתה, אבל אני חושבת שהתקדמנו, לפחות אנחנו, לקראת מדינה יהודית, שוויונית, ללא כפייה, מדינה שיותר נוח ונעים לאזרחים לגור בה. 
       
       אני רוצה לומר, שאין מונופול לחברי הכנסת אייכלר ובניזרי על פרשנות ההלכה ועל היהדות, גם לנו אין  מונופול על הדברים האלה. אני מחזיקה פה אמנה שהגיעו אליה פרופסור רות גביזון והרב מדן, שהוא רב אורתודוקסי, במסגרת המכון לדמוקרטיה. הם הסכימו על הרבה מאוד  נושאים, והדבר יכול להוות בסיס לחוקה. שר המשפטים, השר טומי לפיד משינוי, ואנחנו בוועדת החוקה, חוק ומשפט, מבטיחים לקדם את החוקה במסגרת ההסכמות בין כל חלקי העם. 

	דבר שני – אני רואה שיש 23 שרים וארבעה סגני שרים, ואני לא רואה ביניהם שר לענייני תרבות. אני חושבת שאי-מינוי שר לענייני תרבות מהווה זלזול, הבעת אי-אמון ואי-מתן חשיבות לנושא התרבות. אני אזרחית ישראלית יהודייה, והתרבות הישראלית והיהודית היא המהות של היותי יהודייה וישראלית. בכל מדינה מתוקנת באירופה יש שר לענייני תרבות ולענייני מורשת. 

רוני בר-און (הליכוד):
       
       שרת החינוך היא שרת התרבות. 

אתי לבני (שינוי):
       
       זה לא אותו דבר; כשאחוז אחד מתקציב משרד החינוך מוקדש לתרבות וכשאין שר שזה עיקר מעייניו ואלה הנושאים שהוא מקדם, זה לא נקרא לתת מקום וחשיבות לתרבות. 
       
       נושא נוסף שאני רוצה להעלות במסגרת הצגת הממשלה – השר בניזרי דיבר על ארבעה שרים מעדות המזרח. הוא ספר אותם. אני מניחה, שאם הוא היה בממשלה, הוא לא היה סופר אותם. אני חושבת שהעלאת הנושא המזרחי, האפליה וההתבכיינות הזאת שוב ושוב הן  בלתי נסבלות, אבל מה שמאוד מרגיז אותי זה שבממשלה הזאת יש רק שלוש נשים. שלוש נשים מתוך 27, זה אולי 11%. יש 15% חברות כנסת, וזה בלתי נסבל, כי צריך להיות ייצוג לנשות ישראל, שהן 51% מכלל הציבור הישראלי. צריך להיות ייצוג לנשים מזרחיות, רוסיות ואתיופיות, אבל אלה צריכות להיות נשים שתבאנה את דבר הנשים לכנסת ישראל. תודה. 
       
היו"ר אברהם הירשזון:
       
       תודה רבה, גברתי. חבר הכנסת מתן וילנאי, ואחריו – חבר הכנסת אלי ישי.
        
מתן וילנאי (העבודה-מימד):
       
       כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זה היה הנאום הראשון של חברת הכנסת אתי לבני. אני שמח לברך אותך, בעיקר לאור ההתייחסות שלך לנושא התרבות - וגם אני אגיד עליו כמה  מלים - עורכת-דין, עורכת הביטאון של לשכת עורכי-הדין, לוחמת לזכויות האשה, דבר שתמיד הפריע לי, כי תמיד אני שואל למה נשים לוחמות למען זכויות האשה ולא גברים. אני רואה את עצמי לוחם בעניין הזה. אתי, אני מאחל לך הצלחה - תעשי את זה כמו שאת יודעת. 
       
       ראש הממשלה לא נמצא כאן, אז אני אדבר אליו באמצעות שליחיו. אני באמת רוצה בהצלחתה של הממשלה הזאת. אני מכיר את הבעיות הנערמות לפתחה של הממשלה, אני יודע להעריך את כובד המשקל שמוטל על ראש הממשלה ועל השרים, וכאזרח פשוט במדינה הייתי רוצה שהממשלה הזאת תצליח ותעביר אותנו ממצב  בעייתי מאוד לעולם אחר לחלוטין. לצערי, אני חושש שזה לא הולך לקרות. 
       
       אני חושש, מכיוון שההישענות על מפלגות ימין, כמו האיחוד הלאומי והמפד"ל, לא תפתור את הבעיות האמיתיות שלנו. אני מכיר היטב את העולם מהכיוון הזה. אני גדלתי בבית של ארץ-ישראל השלמה. אני יודע על מה מדובר. אני כל חיי הפעלתי כוח, כוח צבאי, ואני יודע למה אפשר להגיע אתו, ובאותה מידה למה אי-אפשר להגיע אתו. אני חושש שהתפיסה שבכוח נפתור את העניין אינה נכונה. אנחנו נמצאים בה למעלה משנתיים מסיביות, אינטנסיביות, ושום דבר לא נפתר. נראה כאילו הממשלה רוצה להמשיך בזה. זה לא יוביל אותנו לשום מקום. 
       
       הקשר המובהק בין חברה לכלכלה ולמצב ביטחוני, נדמה לי שנעשה יותר ויותר מנת חלקה של החברה הישראלית - וההבנה העמוקה בחברה, למרות תוצאות הבחירות, שזה לא ייגמר בכוח ושיש קשר בין הדברים. החברה הישראלית מבינה זאת למרות מספר המנדטים הגבוה שקיבלו  מפלגות הימין. על זה אני מצר ומצטער.

	אני גם מצטער על שהממשלה רחבה כל כך. אני מבין את זה בממשלת אחדות, שיש בה שבע או שמונה מפלגות, וכל אחת צריכה לקבל את פת-הלחם שלה. אני לא מבין את זה בממשלה של ארבע מפלגות. זה לא היה צריך להיראות כך, ואני לא מדבר על הפרת ההבטחה שבעניין. אני מדבר עניינית על הצורך ועל היכולת ועל כמה שרים צריך באמת כדי להתמודד עם הבעיות שמדינת ישראל מתמודדת אתן.  ממשלה מסורבלת היא לא ערובה לממשלה יעילה. כנראה ההיפך הוא הנכון. 

	בתוך הדבר הזה אני רוצה לייצג את התרבות הישראלית, מכיוון שבקלי-קלות חתכו שוב את התרבות ואת הספורט וחיברו אותם למשרד החינוך, שאליו היו מחוברים שנים ארוכות, וניתקו אותם ממשרד המדע. עם כל ההערכה והכבוד שיש לי לשרת החינוך, היא לא יכולה להשתלט על זה. 

היו"ר אברהם הירשזון:

	חבר הכנסת אמנון כהן, לא יעלה על הדעת שאתה תפריע לנואם.
 

מתן וילנאי (העבודה-מימד):
       
       הם שניהם חברים שלי, אמנון ואהוד.

היו"ר אברהם הירשזון:
       
       עם חברים כאלה אתה מסודר. 

מתן וילנאי (העבודה-מימד):
       
       אמנון, שמעת? עם חברים כאלה אני מסודר. 

היו"ר אברהם הירשזון:
       
       הוא יודע את זה. 


מתן וילנאי (העבודה-מימד):
       
       התרבות הישראלית פעם אחר פעם מקבלת מכה, פעם אחר פעם פוגעים בה, בעבור כסף שהוא כסף ענק לתרבות, שהוא כסף ענק לכל אחד מאתנו, אבל הוא כסף קטן לתקציב מדינה 
של - - - 
       
היו"ר אברהם הירשזון:
       
       השרים, בבקשה. 

מתן וילנאי (העבודה-מימד):
       
       לימור, אני מדבר על התרבות כרגע.  זה כסף קטן לתקציב של 270 מיליארד שקל, שזה תקציב המדינה שאנחנו עוסקים בו. אני קורא מכאן לראש הממשלה  לקבל החלטה שלא קשורה לשום יועץ ולשום נייר מטעה ולשום גרף כזה או אחר, ולקבוע קטגורית שתקציב המדינה לא פוגע בתרבות הישראלית, שבקושי מצליחה להתקיים בתנאים שבהם אנחנו נמצאים. זה לא יהיה מקרו-כלכלי, זה לא יפגע בשום דבר, זה יחזיר עטרה ליושנה בכל מה שקשור לתרבות הישראלית.
       
       הדבר האחרון,  אני מברך את הממשלה ומאחל לה הצלחה, ומזכיר לה שאנחנו מהאופוזיציה נעקוב ונסתכל, וכאשר הממשלה תפעל היטב  נתמוך בה, וכאשר הממשלה לא תפעל בצורה הנכונה נהיה אופוזיציה אחראית, ממלכתית, לא כפי שזכינו לקבל, כשאנחנו היינו בשלטון, מהאופוזיציה של הליכוד. אנחנו ננהג בעניין הזה אחרת. תודה רבה לכם. 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת, כבוד השר וסגן ראש הממשלה עד לפני ימים מספר, אלי ישי, יעלה ויבוא. 

אליהו ישי (ש"ס):
       
       אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אדבר פחות על ההבטחה לבוחר ל=18 שרים, כאשר היום ממנים 23. אילו היתה פה ממשלה רחבה יחד עם העבודה, אולי היתה הצדקה ל=23, 24 שרים. הולכים לקצץ עשרות מיליונים ולפגוע בשכבות החלשות, לפגוע יותר ויותר, והנה בממשלה צרה  יש מקום ל=23 שרים.  על זה נדבר בהמשך, כשיתחילו לבוא הקיצוצים הקשים.
       
       אבל הדבר הקשה ביותר והכואב ביותר הוא שחשבתי שאולי אם המפד"ל מצטרפת לממשלה, משהו יישמר מול הברית החדשה עם שינוי. הסטטוס-קוו נעלם לראשונה מאז קום המדינה ועד היום. זה דבר קשה, כואב, דבר שייזכר לדיראון עולם. בן-גוריון לא הקים מדינה כזאת. מנהיגי המפד"ל, אלה שהקימו את הציונות הדתית, מתהפכים היום בקבריהם, כשרואים את הכותרת הזאת היום: "שר המשפטים לפיד מגיש חוק נישואין אזרחיים" - כותרת ראשית ב"ידיעות אחרונות": "מהפכה אזרחית".

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       כבוד יושב-ראש ש"ס, הרי אדוני בתור חבר כנסת ותיק יודע שאסור להציג מסמכים בפני הכנסת. 

אליהו ישי (ש"ס):
       
       זה לא מסמך, זה עיתון. 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       לצורך העניין עיתון זה מסמך. אפילו חברת הכנסת לבני כבר יכולה - - - 

אליהו ישי (ש"ס):
       
       אני מפנה אתכם לעיתון "ידיעות" של היום - - - 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       זה אתה יכול לעשות.

אליהו ישי (ש"ס):
       
       "מהפכה בצלחת – משרד הפנים לא ימנע עוד מכירת בשר לא כשר". אני רוצה לומר לכם, שמעכשיו אפשר להשיג בשר חזיר - - - 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       יעשה לי טובה, אדוני, ולא ייתן לי להפר ברגל גסה - - -

אליהו ישי (ש"ס):
       
       - - - אפשר להשיג בשר חזיר במדינת ישראל בהכשר של הרב יצחק לוי. אפשר פשוט להשיג את זה. אפשר גם לערוך נישואים אזרחיים, נישואי תערובת, התבוללות. אני מוכן להכין לאפי איתם כרטיס ביקור כעורך חופה. בהכשר של אפי איתם אפשר לערוך נישואי תערובת והתבוללות.
       
       האם למדינה הזאת התפללנו? האם לא רצינו, אדוני היושב-ראש, שתוקם מדינת ישראל, מדינה יהודית? זה החלום של העם היהודי? בשביל זה באנו לארץ? ההורים שלך, זיכרונם לברכה, למה באו לארץ? ההורים שלנו, למה באו לארץ? באו לפה, לארץ, להקים מדינה יהודית, והנה היום - - - 

אילן שלגי (שינוי):
       
       אבל לא רק היהדות שלך. גם אנחנו יהודים.

אליהו ישי (ש"ס):
       
       אתה מדבר על סוג יהדות אחר? אני זוכר שאמרת בנאום הקודם, שאתה רוצה לשבת ליד אשתך בבית-הכנסת. אתה יכול לשבת ליד אשתך בקונצרט, באופרה, בתיאטרון.

אילן שלגי (שינוי):
       
       אני רוצה לשבת ליד אשתי בבית-הכנסת.

אליהו ישי (ש"ס):
       
       אבל אם אתה באמת רוצה להתפלל לקדוש-ברוך-הוא ואתה מאמין בבורא עולם, לך לפי התקנון, לפי התורה ולפי ההלכה.  אם אתה רוצה להקניט, זה כבר עניין אחר.

אילן שלגי (שינוי):
       
       יותר טוב שתלך לצבא.

אליהו ישי (ש"ס):
       
       לך לקונצרט או לתיאטרון. בית-כנסת זה בית-כנסת, עם כל הכבוד. תכבד גם את המקום. 

אילן שלגי (שינוי):
       
       רוב היהודים מתפללים - - - 
       

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת שלגי, אפשר לקרוא פעם, פעמיים. אתה חושב שחבר הכנסת ישי לא שמע מה שאמרת לו?

אליהו ישי (ש"ס):
       
       לכן, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו כמובן נצביע נגד - נגד מכירת חזיר, נגד התבוללות, נגד נישואי תערובת, נגד ההכשר שסיעת המפד"ל, תנועת המפד"ל, נותנת להתבוללות, נותנת למכירת חזיר. היא נתנה את ידה לסוף דרכה של מדינת ישראל כמדינה יהודית. 
       
        אני חושב שזה אחד הימים הקשים ביותר, המצערים ביותר, העצובים ביותר וקורעי הלב של העם היהודי. כפי שראינו גם בסקרים של סוף השבוע, רוב אזרחי מדינת ישראל לא רצו לראות ממשלה כזאת. 
       
       לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו כמובן נצביע נגד מינוי השרים, ונבטיח פה בקומה זקופה אופוזיציה לוחמת, אחראית, ונעשה הכול להחזיר את הצביון היהודי והזהות היהודית למדינת ישראל, מדינת היהודים. 
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה לחבר הכנסת אלי ישי, אליהו ישי. גברתי חברת הכנסת דליה איציק, האם אתם מקיימים הנהלת סיעה זוטא כאן? חברת הכנסת גמליאל לא נאמה קודם את נאומה, כיוון שהיא היתה בוועדת הספירה לבחירת מועמדי הכנסת, ולכן תבוא ותדבר עכשיו.
       
גילה גמליאל (הליכוד):
       
       כבוד יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, שרים ושרות, כנסת נכבדה, הממשלה החדשה יוצאת לדרך וצריך לברך על כך. 
       
       ראשית, אני רוצה לברך את השר הנכנס, נתן שרנסקי, שהצטרף לממשלה - בהצלחה בתפקידו. משמחת מאוד העובדה שנתן שרנסקי, האיש שהיה אסיר ציון, מופקד עתה כשר על ציון, על ירושלים. עם ישראל כולו מכיר ומוקיר את פועלו הרב של נתן שרנסקי במאבקו לעלייה לארץ-ישראל. הצטרפות מפלגת ישראל בעלייה לליכוד היא צעד מבורך, אשר מעיד על השתלבות מהירה ומוצלחת של רוב ציבור העולים בחברה הישראלית.
       
       לחברינו מהמפד"ל, השרים החדשים אפי איתם וזבולון אורלב, שלוחה גם כן ברכת הדרך. אפי איתם, מנהיג חדש במפד"ל, המוביל את תנועת המפד"ל בדרך נכונה ובתבונה להצטרפות לממשלה יחד עם חבריו לסיעה. זבולון אורלב, איש חינוך ותיק, ידוע בפעילותו הפרלמנטרית הרבה והמוצלחת. יש לו הכשרון לנהל בהצלחה את משרד הרווחה, החשוב במיוחד בימים אלו של מצוקה חברתית וכלכלית.
       
       אני רוצה לציין את כניסתה של חברת הכנסת מטעם המפד"ל, גילה פינקלשטיין. עצם הכניסה של אשה לשורות המפד"ל ראויה גם היא לציון לשבח, אך אסור לנו לשכוח שאנו זקוקים, כמובן, לייצוג גבוה יותר ושוויוני יותר של נשים, במיוחד בכנסת ישראל, שהיא פני החברה.
       
       אני קוראת בהזדמנות זו לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אשת חינוך זה 30 שנה, ליטול חלק ולסייע לפעילות למען נשים בוועדה לקידום מעמד האשה, אשר אני עומדת בראשה.
       
       הבחירה של המפד"ל לשבת בממשלה אחת עם מפלגת שינוי, תחת שלטון הליכוד, במגמה להגיע לפשרה ולאחדות בין דתיים לחילונים, מסמלת דרך חדשה לקראת פיוס לאומי ועונה על רצון הציבור כולו בישראל ללכידות חברתית. אחדות אין פירושה ויתור על האמונה וההשקפות, אחדות פירושה מדינה צודקת יותר, בריאה יותר וחזקה יותר.
       
       לפני זמן קצר נאם כאן מעל בימת הכנסת אחד מחברי מפלגת העבודה והעז לטעון שממשלת אריאל שרון, ממשלת הליכוד, שרק נכנסה לשלטון, היא ממשלה זמנית. הכיצד אתה מעלה על הדעת, חבר הכנסת אופיר פינס, מדי שנתיים לבזבז כספי ציבור ואזרחים במדינה הזאת, על מנת לבוא וליצור בחירות מדי שנתיים, כשהכנסת הזאת רק היום משביעה את שלושת השרים הנוספים שלה?
       
       העם הביע אמון מלא באריאל שרון ראש הממשלה, בממשלת הליכוד. הליכוד קיבל 40 מנדטים; מפלגת העבודה קיבלה אי-אמון מלא, בסך הכול 19 מנדטים. הייתי מצפה ממנה לתת את המינימום הנדרש, לפחות מאה  ימי חסד.
       
       לצערי, מפלגת העבודה לא גילתה  אחריות לאומית ולא הצטרפה לממשלה שלנו. אני רואה את זה כצעד חמור ביותר ועצוב מאוד. ממש עצוב שזה קורה. אבל איך אומרים? עדיף מאוחר מאשר אף פעם לא. כך שאני מקווה שתתעשתו עם הזמן.
       
       כאן אני פונה אל כל סיעות הבית על מנת לומר להן: יש קווי יסוד לממשלה הזאת, וכל מי שרואה לנכון צריך להצטרף אלינו.
       
       אני רוצה לברך את ראש הממשלה אריאל שרון, את הממשלה שהיום מתחילה דרך חדשה, דרך מוצלחת, להתמודדות עם כל האתגרים שעומדים לפנינו - החברתיים, הכלכליים, הביטחוניים, הלאומיים. אני מאחלת לכם הצלחה, וכולנו מאחוריכם. תודה רבה.
       

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       תודה רבה. אחרון הדוברים – יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת גדעון סער.
       
גדעון סער (הליכוד):
       
       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לפנות לידידי אלי ישי. אני חושב שאתה הולך בקו מוטעה. כל הקו הזה של ההשתלחות במפד"ל, אני בטוח שאתה יודע שזה קו מוטעה. אני אגיד לך למה לדעתי אתה יודע שזה קו מוטעה: אתה מכיר את הכוח של המתינות ושל דרך הפשרה. אתה תמיד העלית על נס אותם רבנים שמעלים על נס את כוח ההיתר, את כוח המתינות. מה שחשוב בהסכם הזה שהושג בין סיעות שינוי והמפד"ל הוא הפשרה או הניסיון להגיע לאיזון בין זרמים שונים ביהדות.
       
משה גפני (יהדות התורה):
       
       למה לא צירפתם אותם לקואליציה הקודמת, אם זה כל כך טוב?

גדעון סער (הליכוד):
       
       אתה דיברת בנאום, עוד ביום השבעת הממשלה, על דגם חדש של יהודי. אין דגם אחד של יהודי. יש הרבה סוגים של יהודים, וכולם יהודים כשרים באותה מידה. אלי, אנחנו מכבדים את העמדה שלכם. אתם הבהרתם, אם ניקח את הדוגמה הקיצונית ביותר, מדוע שני אנשים שאתם טוענים שאינם יהודים - אנחנו מקבלים את זה, כי הם אינם יהודים לפי ההלכה - שעלו לארץ לפי חוק השבות, והם אולי החיילים הטובים ביותר בצה"ל, אינם יכולים להינשא לפי ההלכה. אתם אמרתם: לא רק שאינם יכולים להינשא לפי ההלכה, אינם יכולים להינשא בכלל, על-פי כל שיטה שהיא. אני לא מדבר על מסלול אלטרנטיבי, אני מדבר על אלה שאתם אומרים מראש שהם לא יכולים להינשא כדת משה וישראל. בדקתם את העניין הזה, וגם יהדות התורה בדקה, ואמרתם שלדבר הזה אתם לא יכולים להסכים. אבל גם מדינה מתוקנת איננה יכולה להסכים שקהל רב כל כך מקרב אזרחיה לא יוכל להינשא בשום דרך.
       
       אני חושב שצריך לעשות חשבון נפש. אך בכל הנאומים של סיעות יהדות התורה וש"ס לא שמעתי פעם אחת חשבון נפש בשאלה איך הגיעה סיעת שינוי ל=15 מנדטים. יכול להיות שהיה צורך לדבר גם על זה.
       
       אני פונה לאנשי סיעת ש"ס בעיקר, כשאתם משתמשים ברטוריקה שאין לה יסוד ושהיא חסרת רסן: אני מזכיר לכם, כשאתם הייתם חברים בממשלות, גם בממשלת יצחק רבין, זיכרונו לברכה, גם בממשלתו של אהוד ברק, שעשו דברים שלשיטתנו נגדו באופן מוחלט את האינטרס הלאומי, לא בדיוק הסתכלתם אחורה איפה נמצא הליכוד. היה לכם טוב בממשלה גם אם הליכוד לא היה בתוכה. לכן, בצניעות, כשאתם מדברים על זה.
       
משה גפני (יהדות התורה):
       
       הליכוד לא צריך לעשות חשבון נפש כעת?

גדעון סער (הליכוד):
       
       לאנשי העבודה ומרצ אני אגיד רק דבר אחד: אני יודע שהייתם רוצים להרכיב ממשלה שמרכיב כזה של פשרה בענייני דת ומדינה, שיש בו גם מן החידוש, הוא מעיקריה. זה לא הובלט, לפי דעתי, מספיק בדבריכם.
       
       לסיכום, כל מי שעומד על הדוכן הזה ברור לו שלכולנו יש גורל אחד. מה שחשוב הוא שנדע בתוך עצמנו למצוא את הכוחות ולמצוא את הפשרות ולמצוא את האיזון הפנימי.

משה גפני (יהדות התורה):
       
       כמה שילמתם על אהבת ישראל הזאת?

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       חבר הכנסת גפני, אומנם נשארו לו שש דקות, אבל לא את כולן הוא השאיר לך לקרוא קריאות ביניים. 
       
       תודה רבה, רבותי חברי הכנסת. אנחנו נעבור עכשיו להצבעה על הודעת הממשלה על צירוף שרים, כפי שנמסרה על-ידי ראש הממשלה אריאל שרון. צירוף השרים, לפי סדר האל"ף-בי"ת: זבולון אורלב, אפי איתם ונתן שרנסקי.
     
משה גפני (יהדות התורה):
       
	אדוני היושב-ראש, אפשר להבדיל בין נתן שרנסקי לבין השרים של המפד"ל בהצבעה? 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אנחנו מבקשים להצביע על הודעת ראש הממשלה, שכוללת את שלושת השרים. אדוני יחליט איך הוא רוצה להצביע, וכמובן נכבד את הצבעתו ונמנה אותה. 
       
משה גפני (יהדות התורה):
       
       זו הצבעה אחת? 

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       ההצבעה היא הצבעה אחת. אני מבקש, חברת הכנסת דליה איציק, האם חבר הכנסת יצחק הרצוג יהיה? האם אדוני ממנה מונה אחר? חבר הכנסת דניאל בנלולו, בבקשה. קום. 
       
       ובכן, רבותי, מי בעד אישור הודעת הממשלה בדבר צירוף השרים - ירים את ידו. נא למנות. 

הצבעה
       
בעד הודעת הממשלה –  65
נגד - 41
נמנעים – אין
הודעת הממשלה על צירוף שרים לממשלה נתקבלה.

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אני מאוד מודה למונים, דניאל בנלולו ויצחק הרצוג. ובכן, אני קובע שבהצבעתם של 65 חברי כנסת, לעומת 41 מתנגדים ובאין נמנעים, נתקבלה ברוב קולות הודעת הממשלה על צירוף השרים זבולון אורלב, אפי איתם ונתן שרנסקי.
        



הצהרת אמונים של חברי הממשלה
       
היו"ר ראובן ריבלין:
       
       מזכיר הכנסת, נא להשביע את השרים. אני מבקש להזמין את השר זבולון אורלב לבוא ולהצהיר הצהרת אמונים. 

זבולון אורלב:
       
       אני זבולון אורלב, בן טובה, זכרה לברכה, ונפתלי מרדכי בליטשטיין, ייבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת. 

(חותם על ההצהרה)

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       יעלה ויבוא להצהיר הצהרת אמונים השר אפי איתם. 

אפי איתם:
       
       אני אפרים אפי איתם, בן גרשון, זכרו לברכה, ואסתר, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת. 

(חותם על ההצהרה)

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אני מתכבד להזמין את השר נתן שרנסקי להצהיר פעם נוספת הצהרת אמונים. 

נתן שרנסקי:
       
       אני נתן שרנסקי, בן בוריס שרנסקי ואידה מילגרום, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת. 

(חותם על ההצהרה)

היו"ר ראובן ריבלין:
       
       אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי וחברותי חברי הכנסת, תם סדר-היום. ישיבת הכנסת הבאה - מחר, יום שלישי, ל' בחודש אדר א' התשס"ג, 4 במרס 2003, בשעה 16:00.  ישיבת הכנסת נעולה. 
       
הישיבה ננעלה בשעה 19:18.
     
עמוד 80 מתוך 80

