In this task your given a passage in Catalan. you must ask a question in Catalan, that is relevant to the passage. A question that is constructed should be precise and based on factual information from the passage. A constructed question should be: (a) unambiguous (b) be directly answerable from the passage (c) have a unique answer (d) have an answer that is a continuous span of text from the passage. Try to avoid formulating questions that (a) can be answered without referring to the passage, or (b) use exactly the same words or questions given in the passage. Try to make the question fluent in the language used. You have to create exactly one question.

Ex Input:
Les condicions de la classe obrera en aquesta època eren de misèria, amb jornades de 16 hores diàries de dilluns a dissabte, sense vacances, jubilació ni segur mèdic, sense cap estabilitat contractual, i en pèssimes condicions de salubritat. La majoria d'obrers residia als barris d'El Raval i Sant Pere, prop de les fàbriques, de les quals els arribava la contaminació fins a la llar. La dieta alimentària de les classes populars se centrava en fècules (pa, llegums i patates), bacallà i sardines. Per això la desnutrició, al costat del tifus i la tuberculosi, eren els principals problemes de salut que solien tenir els treballadors.[474] En aquesta època l'esperança de vida era baixa: en la seva Monografia estadística de la classe obrera (1867), Ildefons Cerdà assenyalava que l'esperança de vida era de 38,3 anys per als rics i 19,7 per als pobres.[475] Cal assenyalar que a mitjans de segle hi havia un índex d'analfabetisme del 46,5 %, major en el segment femení que en el masculí.[476]

Ex Output:
Quina era la jornada laboral que feia la classe obrera?


Ex Input:
L\'obra mostra el taller-botiga d\'un orfebre equipada amb joies i objectes finament treballats que s\'exposen als prestatges de la dreta. Al centre, assegut davant del taulell de treball, hi ha la figura principal de l\'orfebre pesant un anell de noces amb una balança.[2] Va vestit amb una elegant túnica de color vermell i una mena de casquet del mateix color al cap. Drets darrere seu hi ha una parella jove i aristocràtica amb vestits sumptuosos que estan comprant l\'anell de noces. Sobre el taulell, pintada en trompe-l\'oeil,[9] es troba una faixa utilitzada a les cerimònies d\'esposalles, unes monedes i un mirall convex que reflecteix la plaça del mercat a l\'exterior de la botiga.[2] A la part frontal del taulell, l\'artista va signar i datar l\'obra amb el text "PETRº·XPI·ME·FECIT·Aº·1449".[10]

Ex Output:
Què mostra l'obra?


Ex Input:
L'arribada de la Segona Guerra Mundial va retardar tots els plans d'expansió. Des de mitjans de la dècada de 1940 els bombardejos del Blitz van conduir a la utilització de les estacions del metro com a refugis aeris. Les autoritats inicialment van intentar evitar que les estacions s'utilitzessin com a refugis, però més tard van subministrar lliteres, latrines i serveis d'alimentació. Més tard es van arribar a construir vuit regufis a gran profunditat sota algunes estacions per a ser utilitzats com a refugis (cada nivell podia soportar fins a 8.000 persones) i ser reconvertits en noves línies paral·leles després de la guerra. Algunes d'aquestes estacions es van convertir en les oficines del govern. Alguns exemples són Down Street, que es va utilitzar com a seu del Railway Executive Committee (comitè executiu de ferrocarril) i per a reunions del Gabinet de Guerra abans que es finalitzessin les obres del Cabinet War Rooms;[16] Brompton Road, utilitzada com a centre de control d'anti-bombardejos i que actualment l'utilitza la universitat naval, London's University Royal Naval Unit (URNU), i aèria, University London Air Squadron (ULAS).

Ex Output:

Què va retardar els plans d'expansió?