instruction:
In this task you are given a passage in Bulgarian as the input content. You are expected to generate a suitable title for the passage which accurately summarizes the contents of the passage. The input is provided in the form of a long passage comprising of multiple sentences. The output should be restricted to a maximum of 20 words which describe the passage and its contents. The output can include words from the passage.
question:
Content:Ревизионизмът, исторически феномен, враждебен на марксизма   От възникването на работническото движение до ден-днешен вътре в него се води напрегната борба между две течения, революционното и опортюнистическото.   В хода на историята опортюнизмът приемаше различни и многобройни лица, маскираше се под „ляво крило“ и под дясно крило.   Тази статия се занимава с дясното крило на опортюнизма или ревизионизма, заложил основите на политическото течение, известно днес като социалдемокрация, природата на което през 20-ти век беше подложена на мутация и от течение в работническото движение се превърна в политическо движение, което е безкомпромисен защитник и съществена крепост на монополистичния капитализъм. Ревизионизмът се появява в последните години на 19-ти век, когато след смъртта на Фридрих Енгелс в социалистическото движение започва открита война, възглавена от немеца Едуард Бернщайн, чийто афоризъм „движението е всичко, крайната цел – нищо“ стана знаме на последователите на ревизионистичната теория и нейната политическа практика.   Ленин спори с тези възгледи: „… с тази крилата фраза Бернщайн изразява същността на ревизионизма по-добре от многото си дълги разсъждения. От случай към случай определят поведението си, приспособяват се към събитията на деня, към повратливостта на политическите нищожества, забравят коренните интереси на работническата класа и основните черти на целия капиталистически строй, на цялата капиталистическа еволюция, жертват тези коренни интереси заради действителните или предполагаемите изгоди на момента, – такава е ревизионистичната политика. И от самата същност на тази политика произтича с очевидност, че тя може да приема безкрайно разнообразни форми и че всеки колкото и да е „нов“ въпрос, колкото и да е неочакван и непредвидим обратът на събитията, макар този обрат само в миниатюрна степен и за много малък срок да променя основната линия на развитие, – неизбежно ще предизвиква винаги едни или други разновидности на ревизионизма“.  Ревизионизмът, твърдейки че е станала радикална промяна на обществено-икономическите условия, се прояви като течение, открито враждебно на марксизма, отричайки основните постулати на марксистката наука: В сферата на философията те излизаха с отрицание на нейния партиен и класов характер, следвайки на буксир след буржоазната „наука“ и хващайки се за „неокантианските“ теоретици.  В областта на икономиката те отричаха теорията на стойността, закона за капиталистическото натрупване и закона за абсолютното и относителното обедняване на работническата класа в новите условия на капитализма.   Беше заявено, че концентрацията и стесняването на дребното производство от едрото в селското стопанство не се случва навсякъде.   Те защитаваха тезата за това, че в търговията и промишлеността процесът на концентрация на собствеността протича крайно бавно.   Те казваха, че едрите капиталистически компании ще спрат с анархията в производството и по този начин автоматично ще доведат до намаляване на противоречията между наемните работници и буржоазията. В областта на политиката ревизионизмът се опита да преразгледа това, което действително е основата на марксизма – учението за класовата борба.   Политическата свобода, демокрацията и всеобщото избирателно право ще унищожат почвата за класова борба – говорят ни ревизионистите.   Тъй като – продължават те – доколкото в демокрацията господства „волята на мнозинството“, не трябва нито да гледаме на държавата като на орган на класово господство, нито да се отказваме от съюз с прогресивната, социал-реформаторска буржоазия срещу реакцията. За Ленин ревизионизмът – преразглеждането на марксизма – е едно от най-главните, ако не и най-главното, проявления на буржоазното влияние върху работническата класа и буржоазно развращаване на наемния труд.  В своята работа „Крахът на II Интернационал“ той дава следната оценка на опортюнизма:   „Опортюнизмът е принасяне в жертва на временните интереси на нищожно малцинство работници коренните интереси на масите или, другояче казано, съюз на част от работниците с буржоазията срещу масата на работническата класа.“.  Факт е, че идеологията е отражение в съзнанието на хората на обективно съществуващи социални условия и главно – отражение на господстващите производствени отношения.   По този начин, както смята Ленин, ясно се изографисват историческите корени на феномена на ревизионизма и неговата класова природа.   „… във всяка капиталистическа страна редом до работническата класа винаги стоят широки слоеве от дребна буржоазия, дребни стопани. Капитализмът се е родил и постоянно се ражда от дребното производство. Цял ред „средни слоеве“ неминуемо отново се създава от капитализма(…) Тези нови дребни производители също неминуемо отново се захвърлят в редиците на наемния труд. Съвършено естествено е, че дребнобуржоазния мироглед отново и отново се просмуква в редовете на широките работнически партии. Съвършено ясно е, че така трябва да бъде и ще бъде винаги чак до победата на социалистическата революция…“  Накратко, марксизмът-ленинизмът подчертава три съществени особености на десния опортюнизъм или ревизионизма:  1. Ревизионизмът е международно явление, тъй като е социален продукт на определена историческа епоха.  2. Ревизионизмът редовно се появява в работническите партии, отчитайки цикличния характер на капиталистическото развитие, и може да приема различни форми.  3. Десният опортюнизъм, преразглеждайки основните остулати на марксизма, изкривява революционния характер на работническата партия, отклонявайки я от нейната основна цел: разрушаването на икономическата и политическата власт на буржоазията.   Характеризирайки реформистката политическа практика, произтичаща от теоретичните положения на ревизионизма, Ленин доказва, че буржоазията с едната си ръка дава реформи, а с другата винаги си ги взима обратно, свежда ги до нищо, използва ги за поробване на работниците, за разделянето им на отделни групи и за увековечаване на наемното робство.   Затова реформизмът, дори тогава, когато е напълно искрен, на практика се превръща в оръдие, с помощта на което буржоазията подкупва и обезсилва работниците.   Опитът на всички страни показва, че работниците, доверили се на реформистите, винаги се оказват излъгани. автори: Раул Мартинес и Рамон Лопес, ЦК на Комунистическата партия на народите на Испания
answer:
Социалдемокрацията — оръдие на управляващата олигархия


question:
Content:“Плаващите Кейове на художника от български произход Христо Явашев-Кристо е най-посещаваното художествено събитие на 2016 г. с 1,2 млн. души, разходили се по инсталацията в езерото Изео за 12 дни. Това съобщава “Дневник”, позовавайки се на проучването на The Art Newspaper, където последният проект на световноизвестния артист се класира преди изложби на Музея на модерното изкуство в Ню Йорк - MoMA, Метрополитън, Третяковската галерия и експозиции на импресионисти и стари майстори. Кристо и жена му Жан-Клод разработват планове за инсталацията за пръв път през 1970 година. Това е първият мащабен проект на българския артист след Портите, създаден от двойката през 2005 година, както и след смъртта на жена му през 2009 г. Произведението е финансирано единствено от приходите на Кристо от картините му. Най-посещаваната изложба за миналата година – Постимпресионистки шедьоври от колекцията на музея Д'Орсе Musée d’Orsay, събра близо 9700 посетители дневно в културния център на Рио де Жанейро, или общо 750 000 суши. Културният център държи първите три места за най-популярни изложби за 2016 г., включително скулптурите на Патриция Пичини, изобразяващи хибриди между животни и хора, с 8,300 посетители дневно. В топ десет са още Джером Бел в Музея на модерното изкуство в Ню Йорк, Шедьоврите на Реноар в Токио, Фрида Кало: Сюрреалистките в изкуството в Сао Пауло, Manux x Machina - модата в ерата на технологиите в музея Метрополитън, 200-годишнината от рождението на Иван Айвазовски в Третяковската галерия в Москва, скулптурите на Пикасо отново в МоМА и Йеронимус Бош в Холандия. Изложба на френски импресионисти беше най-популярната в Лондон с близо 5100 посетители на ден в Кралската академия на изкуствата – значително повече от други големи институции за изкуство в британската столица, като на второ място е Тейт Модърн с изложба на картините на Джорджия О’Кийф. Забелязва се и драстично намаляване на посетителите на музеи във Франция и Белгия заради намаляването на туризма към страните след терористичните атаки. Гостите на Лувъра са намалели с 1,2 милиона от предишната година и близо 2 милиона от 2014 г. Въпреки това музеят продължава да е най-посещаваният в света със 7,4 милиона гости за 2016 година. Кралският музей на изящните изкуства в Белгия също беше засегнат със само 497 000 посетители, в сравнение със 776 000 души през 2015 г. Главните музеи в Мадрид за сметка на това са значително по-популярни – музеят Кралица София прие 400,000 души повече от предишната година, стигайки 3,6 милиона, а Прадо надхвърли 3 милиона посетители, благодарение на друга изложба на Йеронимус Бош.
answer:
Плаващите кейове на Кристо са най-посещаваното художествено събитие за 2016 г


question:
Content:Среднощно строителство на нова кооперация в ж.к. „Изгрев“ буквално изпъна нервите на жители в съседните блокове. Невероятен шум посред нощ лиши хората от възможността им да спят. Вместо сладки сънища и тишина, те получиха мощен рев в резултат от дейността на бетоновоз, оплакаха се потърпевши, цитирани от БургасИнфо, които са изпратиха видео и снимки. „Посред нощ беше, събота срещу неделя, минава 23,00 часа, а работници изливат бетон току под прозореца ми! Работят няколко часа вече на лампи и нямат намерение да спират. Уморена съм, как да спя на този шум? Като им се работи, когато другите почиват, да си боядисват тихичко, защо трябва целият район да страда покрай техният бетон“, каза изнервена съседка от блок 7 в ж.к. „Изгрев“. След подаден сигнал на 12, е дошла полиция на обекта и бетоновозите са се оттеглили. Половин час по-късно са приключили и строителните работи и шумът е утихнал.  „Не съм човек, който е дребнав и създава проблеми, но нека фирмите мислят не само за сроковете и работата си, а и за съседите, за да няма конфликти“, казаха местни жители. Facebook коментари comments
answer:

Бургазлии изреваха: Подлудиха ни, вие ще спите ли така? (СНИМКИ/ВИДЕО)