In this task your given a passage and a question in Catalan, you must answer the question based on the passage. The answer to the question can be extracted directly from the passage. The question will have a single correct answer. The answer will be a continuous span of text from the given passage. The correct answer will be short; it will not be more than a few words.

Q: Passage: L'any 1914 va ser aprovat un nou projecte d'Enric Monserdà i Vidal, on el disseny mantenia l'estil gòtic històric del lloc. Es va construir un cadirat gòtic, un paviment amb representacions dels escuts dels gremis i la ciutat, com el que es veu al retaule de la Mare de Déu dels Consellers de Lluís Dalmau de l'any 1443[26] i el retaule d'alabastre col·locat a la capçalera del saló, representant un escut de la ciutat custodiat per dos macers[27] i a la seva part baixa les escultures de La Verge de la Mercè, amb sant Andreu i santa Eulàlia en ambdós costats seguits d'uns medallons representant l'escut de Sant Jordi i el Llibre dels Privilegis de Barcelona i al bordó del retaule les escultures dels consellers Joan Fiveller i Rafael Casanova.[28] La data de realització del retaule fou el 1924. Als murs laterals del saló hi són les escultures del rei Jaume I i de sant Jordi realitzades per Manel Fuxà, col·locades sota un coronament amb pinacles gòtics reconstruïts l'any 1998 per l'escultor Medina Ayllón. El 1996 es va procedir a la seva restauració, liderada per María Luisa Aguado Martínez.
Question: Què mantenia el projecte d'Enric Monserdà i Vidal?

A: l'estil gòtic històric
****
Q: Passage: Primerament, comparant els dos textos es pot apreciar com la idea del que s'entén per una vida plena i exitosa no ha canviat tant des de l'època de Jane Austen fins a l'actualitat.[35] A principis del segle xix, l'objectiu d'una dona no era tenir una carrera professional. De fet, per aquell temps, les dones amb prou feines podien estudiar. Només rebien classes de dansa, piano i poc més. Una situació que les podia deixar en la misèria si no aconseguien un bon matrimoni que els garantís cert benestar econòmic. D'aquesta manera, hom pot comprendre la importància del matrimoni que deixa entreveure Jane Austen a Orgull i prejudici. Ans al contrari, a El diari de Bridget Jones es mostra com, a finals dels anys 90, en general, les dones ja han rebut la mateixa educació que els seus compatriotes masculins i poden participar, per tant, en el mercat laboral i accedir a la seva pròpia independència econòmica. És evident doncs, que en aquests dos-cents anys de diferència, la situació de la dona ha evolucionat evitant que per ella, el matrimoni sigui un destí necessari. Malgrat tot i paradoxalment, per les dones del segle XXI encara és important atrapar un marit i moltes, igual que les germanes Bennet d'Orgull i prejudici, somnien encara en fer un bon matrimoni. Aquest és doncs, un tema recurrent en les dues històries: el desig, tant d'Elizabeth Bennet com de Bridget Jones, de trobar l'home adequat per casar-se.
Question: Què no ha canviat tant des de l'època de Jane Austen fins l'actualitat?

A: la idea del que s'entén per una vida plena i exitosa
****
Q: Passage: Ermione és rellevant precisament pel caràcter innovador de les formes i els números musicals. És cert que les estructures del bel canto hi són, les àries, les cabalettas, es poden distingir perfectament, però s'aprecien certes irregularitats que atorguen a aquesta òpera un valor afegit. Els números no sempre es desenvolupen en l'ordre previst, les àries són sovint interrompudes pels comentaris d'altres personatges i del cor (que participa en l'acció a més de comentar-la) i hi ha un nombre molt més gran d'ensembles que de formes solistes. Però el moment de l'òpera més nou és el ja comentat monòleg d'Ermione al final del segon acte (Che feci? Dove son?). Aquesta combinació de recitatius i ariosos és com a mínim poc freqüent en una òpera italiana d'aquesta època i es tracta d'un pas molt important en la transició des de les inamovibles estructures de l'òpera per números cap a la llibertat dramàtica que culminaria a finals de segle.[4]
Question: Per què Ermione està considerada una òpera rellevant?

A:
pel caràcter innovador de les formes i els números musicals
****