In this task your given a passage and a question in Catalan, you must answer the question based on the passage. The answer to the question can be extracted directly from the passage. The question will have a single correct answer. The answer will be a continuous span of text from the given passage. The correct answer will be short; it will not be more than a few words.

Input: Consider Input: Passage: Molts creuen que el cartell «We Can Do It!» es va basar en una imatge monocroma de Geraldine Hoff feta per l'agència United Press a Ann Arbor (Michigan) als Estats Units a principis de 1942, quan ella tenia 17 anys.[16][19][20] En la fotografia, Hoff porta lligat al cap un mocador tipus bandana amb punts, i s'inclina sobre una màquina estampadora de metall mentre manipula els controls a l'alçada de les seves cames.[20] Hoff va deixar la feina a la fàbrica poc després que es fes la fotografia quan es va assabentar que la màquina estampadora havia lesionat la mà de l'anterior operari, ja que temia posar en perill la seva afició a tocar el violoncel.[16] Va trobar una altra feina com a mesuradora de temps en una altra fàbrica.[21]
Question: De qui creuen que era la imatge del cartell «We Can Do It!»?

Output: de Geraldine Hoff


Input: Consider Input: Passage: L'última etapa (1906-1911) situa la seva obra en una reflexió sobre l'origen i la finalitat religiosa de l'home. Feu una crida als seus coetanis impulsant la recerca d'una fe viva i reflexionà a fons sobre la relació entre el temps i l'eternitat. Maragall conclogué que els humans han de convertir tots els instants en eterns, assolint una reconciliació del més enllà amb el més ençà.[75]
Question: On es situa l'última etapa la seva obra?

Output: en una reflexió sobre l'origen i la finalitat religiosa de l'home


Input: Consider Input: Passage: Als anys 1990 rebé una sèrie d\'encàrrecs institucionals: el 1991 realitzà Les quatre cròniques, a la Sala Tarradellas del Palau de la Generalitat de Catalunya.[41] El 1992 s\'encarregà de la decoració mural dels pavellons de Catalunya i del Comitè Olímpic Internacional per l\'Exposició Universal de Sevilla.[8] Aquell mateix any se suscità una forta polèmica pel projecte encarregat per l\'Ajuntament de Barcelona per decorar la Sala Oval del Palau Nacional de Montjuïc, seu del MNAC. Tàpies projectà una escultura en forma de mitjó, de 18 metres d\'altura; segons ell, la seva significació era la d\'"un humil mitjó a l\'interior del qual es proposa la meditació i amb el qual vull representar la importància en l\'ordre còsmic de les coses petites". Malgrat tot, a causa del rebuig popular al projecte i a l\'oposició de la Generalitat de Catalunya, l\'obra finalment no es dugué a terme. Tot i així, anys més tard l\'artista reprengué el projecte i construí la seva obra a la terrassa de la Fundació Antoni Tàpies, com a principal obra representativa de la Fundació després de la seva reobertura el 2010, després de dos anys de reforma del museu. Malgrat tot, no es construí el projecte original de 18 metres, sinó una versió reduïda de 2,75 metres.[45]
Question: Què realitza Tàpies el 1991 per a la Sala Tarradellas?


Output: Les quatre cròniques