text: En forskremt skikkelse i skyggen
  Fillete og fattig, men vakker og rik
  Fælen og forvridd, men ingen stakkar:
  Hun gjemmer seg så godt hun kan
  Hun er forhatt av de fleste
  Men elsket av de aller beste
  Reiser gjerne langt og lenge
  Hun går alene, barbeint i skiten
  På ubrukte veier, gjengrodde stier
  I dyretrakk og farlige leier
  Oppover, til himmelens rand
  I lasten; galskap i bøtter og spann
  Himmelen revner når hun når opp:
  Hymnen tar slutt for saueflokk
  Lyse lokker, lure smil
  Blåe blikk, bak sjalet
  Melkehvit hud, kritthvite tenner
  Latteren skremmer de fleste