hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Direct Énergie
Direct Énergie (UCI-tunnus DEN) on ranskalainen ammattilaispyöräilytalli, joka kilpailee UCI Professional Continental -tasolla. Ranskalainen sähkön- ja kaasuntuottaja Direct Énergie tuli tallin pääsponsoriksi kaudelle 2016. Joukkueen aiempi pääsponsori oli autovuokrausyritys Europcar. Sitä ennen talli tunnettiin nimellä Bbox Bouygues Télécom. Se osallistui kauteen 2009 saakka UCI ProTour-sarjaan. Kaudelle 2010 UCI ei myöntänyt ProTour-lisenssiä, joten talli kilpaili seuraavat neljä vuotta UCI Professional Continental -tasolla, kunnes nousi World Tour -tasolle 2014. Kaudelle 2016 se putosi jälleen Professional Continental -tasolle.
Talli perustettiin vuonna 1984 nimellä "System U". Talli kuitenkin lopetti toimintansa heti seuraavana vuonna. Vuonna 1986 tallin johto vaihtui ja toiminta käynnistyi uudestaan. Urheilupäälliköksi (Directeur sportif) valittiin valmentaja Cyrille Guimard, joka toi talliin suojattinsa Laurent Fignon'in, joka oli lähellä voittoa vuoden 1989 Ranskan ympäriajossa. Pääsponsorin vaihduttua kaudeksi 1990 talli muutti nimekseen "Castorama".
Vuonna 1992 Guimard nousi tallipäälliköksi ja Bernard Quilfen urheilupäälliköksi. Vuonna 1995 tallipäälliköksi valittiin entinen ammattipyöräilijä Jean-René Bernaudeau. Vuosiksi 1996–1999 talli vetäytyi ammattilaistasolta ja keskittyi kasvattamaan uusia ajajia. Bernaudeau ryhtyi luomaan Vendéen alueelle tasokasta amatööritason pyöräilytallia Vendée U'ta.
Vuonna 2000 talli liittyi ammattilaistallien joukkoon ja muutti nimensä muotoon "Bonjour". Tallin urheilupäällikkönä jatkoi Jean-René Bernaudeau. Vuonna 2003 talli vaihtoi nimekseen ensin "Brioches La Boulangèrere" ja sitten "Bouygues Télécom". Joukkueen pääsponsorina oli tuolloin ranskalainen matkapuhelinoperaattori. Vendée U valmentaa edelleen nuorista ajajia ammattilaisiksi ja Team Europcarin ajajista merkittävä osa on entisiä Vendée U'n jäseniä.
2000-luvun alkuvuosina talli loi itselleen vahvan imagon nuorten lupaavien ajajien kasvattajana. Muun muassa Fabrice Salanson, Thomas Voeckler ja Sylvain Chavanel ovat ajaneet tallissa. Salansonin menehtyminen sydänkohtaukseen vuonna 2003 oli kova isku tallille. Tästä huolimatta Voeckler piti Ranskan ympäriajon johtajan keltaista paitaa 10 päivän ajan vuoden 2004 ympäriajossa. Voeckler piti samaan aikaan hallussaan myös Ranskan mestarin paitaa ja näin hänestä tulikin kansallinen sankari.
Viime vuosien merkittävimmät saavutukset ovat olleet Xavier Florencion voitto Clásica de San Sebastiánissa 2006, Voecklerin (2007) ja Pierrick Fédrigon (2008) voitot GP Ouest-France -kilpailussa, Anthony Charteaun mäkikirikilpailun voitto Ranskan ympäriajossa 2010, Pierre Rollandin nuorten kilpailun voitto Ranskan ympäriajossa 2011 ja Thomas Voecklerin mäkikirikilpailun voitto Ranskan ympäriajossa 2012. Vuoden 2011 Tourilla Voeckler piti toistamiseen kymmenen päivää kokonaiskilpailun johtajan keltaisa paitaa. Tallin ajajat ovat lisäksi saavuttaneet etappivoittoja suurissa ympäriajoissa.
Destiny (Stratovariuksen albumi)
Destiny on Stratovarius-yhtyeen seitsemäs albumi. Albumin ensimmäinen single ”S.O.S.” nousi nopeasti singlelistan sijalle kolme ja kappaleen musiikkivideota esitettiin useaan otteeseen televisiossa. Syyskuussa 1998 ilmestynyt "Destiny" oli odotetusti suuri menestys ja meni välittömästi Suomen albumilistan kärkipaikalle. "Destiny" on Stratovariuksen progressiivisimpia albumeita.
Sävellykset ja sanoitukset: Timo Tolkki, ellei toisin mainita.
Bonuskappaleet:
Japanin Alpit
Japanin Alpit ovat vuoristo Japanin pääsaaren Honshūn keskiosassa. Japanin korkein vuoristo koostuu Hida-, Kiso- ja Akaishi-vuoristoista (Pohjois-, Keski- ja Etelä-Alpeista).
Etelä-Alpeilta noin 60 km itäkaakkoon sijaitsevan Fujin (3 776 m) jälkeen seuraavaksi korkeimpia vuoria Japanissa ovat Etelä-Alppien Kitadake (3 193 m) ja Pohjois-Alppien Hotakadake (3 190 m). Keski-Alppien korkein vuori on Komagatake (2 956 m).
Jacksoninkameleontti
Jacksoninkameleontti "(Trioceros jacksonii)" on Tansanian ja Kenian vuoristoalueella tavattava kameleontti. Alkuperäisen alueensa lisäksi lajia tavataan vieraslajina Yhdysvaltojen Havaijilla. Lajilla on kolme alalajia, "T. j. jacksonii", "T. j. xantholophus" ja "T. j. merumontana".
Jacksoninkameleontit ovat yleensä pituudeltaan 15-35 senttimetriä. Tavallisesti lajin yksilöt ovat vihreitä, mutta ne pystyvät vaihtamaan väriään tummemmaksi ja jopa mustaksi. Lajin uroksilla on päässään kolme pitkää sarvea, jollaiset puuttuvat lajin naarailta. Sen selässä pitkin selkärankaa on pieniä piikkejä. Jalan varpaista kaksi osoittaa sisäänpäin ja kolme ulospäin, mikä on sopeuma puissa elämiseen. Laji voi käyttää myös häntäänsä tarttumavälineenä. Päässään jacksoninkameleontilla on kaksi silmää, joiden pupillien osa näkyy niitä peittävän nahan alta. Kameleontti voi liikuttaa kumpaakin silmää toisistaan itsenäisesti ja 180 astetta.
Jacksoninkameleonttia tavataan Keniassa ja Tansaniassa korkeilla, yli 1 500 metriä merenpinnasta olevilla paikoilla. "T. j. jacksonii" alalajia tavataan Nairobissa, Kimakian metsäasemalla ja Mount Kenyan lounaispuolella. Varmentamattomien tietojen mukaan sitä on myös Mombon alueella Tansaniassa Usambaran länsipuolella. "T. j. merumontana" alalajia tavataan vain Arushan piirissä Meruvuorella. "T. j. xantholophus" alalajia tavataan Mount Kenyan itä- ja pohjoisrinteillä.
Lajia tavataan myös vieraslajina Havaijilla. Sitä päästettiin ensimmäisen kerran luontoon Oahulla vuonna 1972. Vapautetut yksilöt olivat alun perin menossa eläinkauppaan. Sittemmin sitä on tavattu myös Havaijin saarella, sekä Mauilla ja Kauailla. Lajia pidetään uhkana joillekin Havaijin alkuperäisistä lajeista.
Lajin yksilöt elävät pääosin puissa ja välttävät maahan lasekutumista. Lajin yksilöitä tavataan tavallisesti pensas- ja metsäalueilla, mutta joskus myös kaupunkialueella.
Urokset taistelevat keskenään alueista ja naaraista käyttäen päässään olevia sarvia. Jacksoninkameleonttien parittelurituaalit muistuttavat niiden uhkailueleitä. Naarasta houkutellakseen uros vaihtelee väriään, paisuttaa kurkkuaan ja nostaa etujalkansa kohti kohdettaan. Naaras voi vastata eleisiin samalla tavalla, jolloin parittelua ei tapahdu. Jos naaras ei vastaa, uros parittelee sen kanssa usean päivän ajan. Naaras ei muni, vaan poikaset kehittyvät sen sisällä 190 päivän ajan. Syntyessään poikasia ympäröi munapussi, jonka läpi ne rikkoutuvat synnytyksen jälkeen. Syntyessään poikaset ovat noin 5,5 senttimetriä pitkiä ja ne kasvavat sukukypsiksi yhdeksän tai kymmenen kuukauden päästä.
Jacksoninkameleontin ruokavalio koostuu suurimmaksi osaksi hyönteisistä ja hämähäkeistä. Ne pysyttelevät tavallisesti paikoillaan ja odottavat saaliin saapuvan niiden luokse. Saaliin kameleontti nappaa kielellään, jolla on pituutta noin puolet kameleontin ruumiin pituudesta.
Polttoväli
Optisen systeemin polttoväli on mitta sille, miten paljon se kokoaa tai hajottaa valoa. Systeemin optinen taittokyky on sitä suurempi mitä pienempi on sen polttoväli.
Optinen taittokyky on polttovälin käänteisluku ja sen yksikkö on "dioptria" eli 1/m. Koveran linssin polttoväli on negatiivinen ja kuperan positiivinen.
Paksuille linsseille, joiden paksuutta ei voida approksimoida nollaksi, ja useamman optisen elementin systeemeille eli linssien ja/tai peilien yhdistelmille voidaan määrittää efektiivinen polttoväli.
Billy the Kid, pikku nappula
Billy the Kid, pikku nappula on seitsemäs Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Suomeksi albumi julkaistiin 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Billy the Kid -niminen lainsuojaton on asettunut Fort Weaklingiin. Kukaan kaupunkilaisista, edes sheriffi, ei uskalla vangita häntä ja kaikki pelkäävät häntä. Onneksi muutama urhea henkilö kaupungissa, The Fort Weakling Clarion -sanomalehden päätoimittaja Josh Belly, sheriffi sekä saluunan omistaja, haluavat Billy the Kidin telkien taa, mutta kellään heistä ei ole tarpeeksi rohkeutta pidättää Billy the Kidiä. Kaupunkilaisten onneksi Lucky Luken reitti osuu Fort Weaklingiin. Lucky Luke lupautuu toimittamaan Billy the Kidin telkien taa, ja hän ryhtyy yhdessä Josh Bellyn ja sheriffin kanssa lietsomaan vastarintaa Billy the Kidiä vastaan. Lucky Luke saa Billyn vangittua, mutta koska kellään kaupunkilaisella ei ole rohkeutta todistaa Billyä vastaan, hän pääsee vapaaksi. Lopulta Lucky Luke turvautuu äärimmäiseen tehokeinoon. Hän alkaa esittää pahimman luokan lainsuojatonta saadakseen Billyn näyttämään kaupunkilaisten silmissä harmittomalta. Lopulta suunnitelma onnistuu ja Billy the Kid tuomitaan 1 247 vuodeksi pakkotyöhön.
Tokeegekko
Tokeegekko ("Gekko gecko") on yöaktiivinen kiipeilevä lisko, joka elää pääosin Aasiassa, Intiasta Vietnamiin ja Indonesian saaristossa.
Laji elää puissa, asutusten lähistöllä ja kaupungistumisen myötä jopa kaupungeissa ja asunnoissa.
Tokeegekko on väritykseltään siniharmaa ja siinä on punertavia täpliä. Tokeegekko pystyy kiipeämään mitä kummallisimmissa paikoissa, sillä sen jaloissa on tarttumalevyt, jotka koostuvat mikroskooppisen pienistä tarttumasukasista, ja tämä mahdollistaa sen, että lisko todellakin voi roikkua lasikatosta pää alaspäin, ja jopa yhden varpaan varassa. Tokeegekon silmäluomet ovat kasvaneet yhteen ja tämän vuoksi lisko ei räpyttele silmiään.
Tokeegekkonaaras on koirasta huomattavasti pienempi, siinä missä aikuisen koiraan koko voi olla mitä vain 25:stä sentistä jopa 40 senttiin, naaraat ovat yleensä 20-28 senttimetriä. Sukupuolen voi myös tunnistaa siitä, että koiraalla on rauhasrivi hännän tyvessä.
Tokeegekko on todella aggressiivinen laji, jota ei kannata mennä koskemaan paljain käsin, sillä terävät leuat ja vahva puruvoima ovat melko kivulias yhdistelmä. Ravinnokseen tokeegekko syö pääosin hyönteisiä, mutta myös selkärangalliset eläimet voivat joutua sen saaliiksi jos ne ovat tarpeeksi pieniä.
Tokeegekko lisääntyy munimalla. Laji muuraa munat kiinni muninta-alustaansa poikkeuksia lukuun ottamatta. Munat särkyvät helposti. Vain koiraat päästelevät "TO-KEE" huutoa soidinäänenään.
Tokeegekkoa pidetään myös lemmikkinä, mutta se ei ole aloittelija-ystävällinen aggressiivisuutensa, vaativien olosuhteiden, ja yöaktiivisuutensa vuoksi. Toisin kuin suosittu serkkunsa leopardigekko, tokee vaatii korkean terraarion, ja korkean kosteusprosentin, 70-90%, pysyäkseen terveenä. Terraario-oloissa tokeegekko syö sirkkoja, jättijauhomatoja, ja muita liskojen ruokaeläimiä.
Beletti
Beletti ("Hemigalus derbyanus") on Myanmarissa, Sumatralla, Borneossa, Malesiassa ja Thaimaassa elävä noin 80 senttimetrin pituinen (josta hännän osuus on noin 30 cm) sivettieläin, jolla on hoikka, pitkänomainen ruumis ja kapea, suippo kuono. Turkin väri vaihtelee vaaleasta appelsiininväriseen. Päässä ja selässä on tummia poikkiraitoja, kuten myös hännän tyvessä.
Beletti on yöeläin, hyvä kiipeilijä ja sopeutunut puissa liikkumiseen. Siitä onkin käytetty myös nimeä palmusivettikissa. Se etsii ruokansa puiden ohella myös metsän pohjakerroksista ja virtojen varsilta. Se syö pääasiassa matoja ja kulkusirkkoja, mutta myös muurahaisia, hämähäkkejä, äyriäisiä, maa- ja vesikotiloita sekä sammakoita.
Beletin lisääntymistavoista ei tiedetä paljoa.
Daltonit tekevät parannuksen
Daltonit tekevät parannuksen on kahdeksas Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Senaattori Jonas O'Joice on laatinut uuden lakiehdotuksen, jonka nojalla vankeja lasketaan kuukaudeksi ehdolliseen vapauteen. Jos he käyttäytyvät rikkeettä tämän ajan, vangit voivat palata vapaina yhteiskuntaan, mutta jos he tekevät koeaikana pienenkin rikoksen, he palaavat vankilaan lopullisesti. Lakiehdotusta täytyy tietenkin kokeilla, onko se toimiva, joten valtion pahimmat rikolliset, Daltonin veljekset, päästetään tekemään kokeen. Lucky Luke saa valvoa suoritusta. Daltonit suunnittelevat olevansa kunnolla kuukauden ja sitten nitistävänsä Lucky Luken, sillä ilman häntä mikään valamiehistö ei uskalla tuomita heitä. Aluksi Daltonien on vaikea sopeutua, ja muutaman kerran on lähellä, etteivät he joudu takaisin vankilaan. Lopulta Averell huomaa, että kuukauden viimeinen päivä on jo ruksattu. Silloin Daltonit alkavat ryöstää kaupunkilaisia ja lopulta ottavat senaattori O'Joicen ja Lucky Luken vangeikseen. Lopulta kuitenkin Daltonit huomaavat, että Averell on ruksannut kalenterista väärän kuukauden päivät; koeaikaa olisi siis vielä kaksi päivää jäljellä. Daltonit eivät siis selvinneet kokeesta ja joutuivat takaisin vankilaan.
Totuutta ja tehtävää (albumi)
Totuutta ja tehtävää on Maija Vilkkumaan viides albumi ja ensimmäinen kokoelma-albumi. Levyllä on kolme suurinta hittiä kaikilta Vilkkumaan studioalbumeilta sekä neljä uutta kappaletta. Mukana ovat myös "Ei"-levyltä pois jäänyt ”Ne jotka tyytyy” ja "Säkenöivää voimaa – tribuutti Sielun Veljille" -kokoelmalla ilmestynyt ”Pohjois-Amerikka”. Aiemmin julkaistuja kappaleita ei äänitetty uudelleen, vaan niistä on levyllä alkuperäiset versiot.
"Totuutta ja tehtävää" -albumin ensimmäinen single ”Hei tie” oli Vilkkumaan ensimmäinen Suomen virallisen singlelistan kärkeen noussut julkaisu. Levyltä julkaistiin myös promosingle ”Saaressa”.
Albumia on myyty Suomessa yli 25 620 kopiota. Se nousi ilmestyessään Suomen virallisen listan neljännelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 15 viikkoa.
Sävellykset ja sanoitukset ovat Maija Vilkkumaan, paitsi kappaleessa ”Pohjois-Amerikka”, jonka on säveltänyt Sielun Veljet -yhtye ja sanoittanut Ismo Alanko.
Ligue Européenne de Natation
Ligue Européenne de Natation eli Euroopan uimaliitto on Euroopan maiden uimaliittojen kattojärjestö, joka perustettiin Budapestissä 1926. Sen lyhenne on LEN. Siihen kuuluu 50 kansallista uimaliittoa. LEN:in päämaja on Roomassa. Uinnin lisäksi LEN:in alaisuudessa toimivat vesipallo, taitouinti, ja uimahypyt. LEN toimii Kansainvälisen Uimaliitto FINA:n alaisuudessa.
Falanukki
Falanukki ("Eupleres goudotii") on Pohjois-Madagaskarilla elävä noin 50 senttimetrin pituinen (hännän pituus on noin 23 cm) mangusteja muistuttava petonisäkäs, joka kuitenkin kuuluu endeemiseen "Eupleridae"-heimoon (Madagaskarin petoeläimet). Sillä on pitkä ja hoikka ruumis, suippo kuono ja lyhyet jalat. Takajalat ovat etujalkoja pidemmät ja häntä on paksu ja tuuhea.
Falanukki on huono kiipijä ja hyppääjä, mutta hypähtelee hitaasti maassa etsiessään etenkin matoja, mutta myös hyönteisiä, vesikotiloita, sammakoita ja jopa pikkunisäkkäitä ja lintuja. Se menee mielellään veteen ajamaan saalistaan. Ravinnon riittäessä se kerää rasvavarastoa häntänsä tyveen ja tarvittaessa elää sen turvin.
Falanukit elävät koko elämän kestävässä parisuhteessa, ja kukin pari merkitsee reviirinsä perärauhasten ja pään rauhasten eritteillä. Naaras synnyttää täysin karvaisen ja avosilmäisen poikasen noin neljän kuukauden kantoajan jälkeen. Emo imettää poikasta yhdeksän viikkoa.
Falanukit ovat harvinaistuneet luonnonsuojelualueiden ulkopuolella metsien hävityksen, liiallisen pyydystyksen ja saarelle tuodun pikkusivettikissan ("Viverricula indica") synnyttämän kilpailun vuoksi, ja siksi ne ovat vaarantuneita.
Erittäin hyvä
Erittäin hyvä on Mascaran ainoa studioalbumi joka ilmestyi vuonna 1997 ja myi noin 12 000 kappaletta.
Calamity Jane (albumi)
Calamity Jane on yhdeksäs Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Albumi julkaistiin suomeksi 1973 Soile Kaukorannan ja Heikki Kaukorannan suomentamana. Albumista on julkaistu suomeksi 5 uusintapainosta.
Apasseille on myyty tuliaseita, ja Lucky Luke on tutkimassa asiaa ja on matkalla El Plomoon, joka vaikuttaa olevan asekaupan keskus. Matkalla hän tapaa Calamity Janen, joka lyöttäytyy Luken matkaan. Calamity Jane aikoo asettua saluuna-hotelliin asumaan, eikä paikan omistaja August Oyster pidä lainkaan ajatuksesta. Lopulta Calamity Jane tarjoutuu ostamaan koko rakennuksen pussillisella kultaa, mutta ensin Calamity Janen on voitettava Oysterin voimakkain mies, Baby-Sam, kädenvääntökisassa. Kuin ihmeen kaupalla Calamity Jane voittaa ja saa saluunan omakseen. August Oyster ei pidä siitä, sillä he tarvitsevat saluunaa; se on tärkeä osa asekauppaa, sillä kellarista johtaa salakäytävä luolaan, jossa aseita ja ammuksia säilytetään. Ilman saluunaa Oyster ei voi toimittaa aseita apasseille. Oyster yrittääkin rauhoitella apasseja ja koettaa polttaakin saluunan, jottei asekaupasta päästä selville. Lopulta Lucky Luke löytää luolan, jossa aseita säilytetään, ja nappaa Oysterin ja Baby-Samin. Myös apassien hyökkäys kaupunkiin torjutaan ja August Oyster ja Baby-Sam toimitetaan telkien taakse.
Pyhä Dionysius
Pyhä Dionysius () on katolinen marttyyri ja pyhimys. Kolmannella vuosisadalla hän oli Pariisin piispa. Hän koki marttyyrikuoleman noin vuonna 250. Dionysiusta pidetään Pariisin suojeluspyhimyksenä, ja hän kuuluu neljäntoista hädässäauttajan pyhimysryhmään. Muita ryhmään usein liitettäviä pyhimyksiä ovat Barbara, Blasius, Erasmus, Pyhä Yrjö, Katariina Aleksandrialainen, Kristoforos ja Margarita Antiokialainen.
Legendan mukaan Dionysius käveli teloituksensa jälkeen päättömänä Saint-Denisin kirkkoon asti, minkä jälkeen hän kaatui siellä olevaan hautaan. Kirkossa olevia hautoja käytettiin monien kuolleiden Ranskan kuninkaiden hautapaikkoina.
Suomessa Maarian kirkko on ollut pyhitetty Pyhälle Dionysiukselle.
Ruskomangusti
Ruskomangusti ("Salanoia concolor") on noin 40 cm:n mittainen (josta hännän osuus 15–20 cm) ja 800 g:n painoinen Madagaskarin koillisosissa elävä petoeläin. Sen turkki on pääväriltään punaruskea, mutta seassa on myös mustaa ja keltaista karvaa.
Ruskomangustit lepäävät yön kaivamassaan tai omimassaan tunnelissa tai ontossa puussa. Päivällä ne etsivät etenkin hyönteisiä, mutta myös sammakkoeläimiä, matelijoita ja jopa pikkunisäkkäitä ja lintuja. Ruskomangustit syövät linnun munan sisällön, jonka ne saavat esiin ottamalla munan takajalkojensa väliin ja paiskaamalla sen taaksepäin kiveä tai puuta vasten.
Ruskomangustit elävät pareittain. Pari merkitsee reviirinsä perärauhasten eritteellä. Ruskomangustin lisääntymisestä ei tiedetä juuri muuta kuin se, että naaras saa kerrallaan vain yhden poikasen. Laji on vaarantunut elinympäristön tuhoutumisen takia.
Ruskomangusti luokiteltiin aiemmin "Salanoia"-suvun ainoaksi lajiksi. 2000-luvulla Madagaskarin keskiosista kuitenkin löydettiin tieteelle aiemmin tuntematon nisäkäslaji, "Salanoia durrelli", joka osoittautui ruskomangustin lähisukulaiseksi ja sijoitettiin sen kanssa samaan sukuun.
Ei (albumi)
Ei on Maija Vilkkumaan kolmas ja myydyin studioalbumi. Sitä on myyty yli 120 000 kappaletta, ja se on yksi kaikkien aikojen myydyimmistä suomalaisista albumeista. Albumi julkaistiin 7. maaliskuuta 2003. Vuotta aiemmin Vilkkumaa lähti New Yorkiin kirjoittamaan lauluja albumia varten.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 56 viikkoa.
Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Maija Vilkkumaa sekä sovittanut Kokko, Kosonen, Pennanen, Pethman ja Vilkkumaa.
Herakleen pylväät
Herakleen pylväät on antiikin ajalta peräisin oleva nimitys nykyisen Gibraltarinsalmen molemmilla puolilla oleville korkeille kallioille, Gibraltarille ja Ceutalle.
Nimeä käytti muun muassa Platon puhuessaan, että tarumainen Atlantis sijaitsee Herakleen pylväiden toisella puolella. Tarun mukaan Atlas niminen titaani oli kapinointinsa takia tuomittu kannattelemaan taivaankantta. Hänet vapautti siitä tarusankari Herakles pystyttämällä salmeen pylväät, jotka erottivat maan ja taivaan toisistaan. Kreikkalaiset pitivät meressä horisontin takana olevia pylväitä läntisimpänä maanäärenä jonka jälkeen alkoi meri mitä kutsuttiin nimellä Atlantis.
Saarlooswolfhond
Saarlooswolfhond (myös saarloosinsusikoira) on suuri Alankomaissa kehitetty koirarotu, joka muistuttaa sutta sekä ulkonäöltään että käyttäytymiseltään. Se on kotimaansa ulkopuolella harvinainen.
Saarlooswolfhond muistuttaa ulkonäöltään hieman sutta/saksanpaimenkoiraa. Koira on korkeuttaan pitempi, suuri ja hoikka mutta voimakasrakenteinen. Silmät ovat hiukan vinot ja väriltään mielellään keltaiset. Korvat ovat pystyt, hyvin liikkuvat ja kolmiomaiset, kärjistään pyöristyneet. Tuuhea häntä on hieman kaareutunut ja ulottuu koiraa kintereisiin. Koiran turkki on myös tuuhea ja muodostaa pään ympärille rodulle ominaisen kauluksen. Värejä ovat harmaan ja ruskean eri sävyt sekä vaaleat sävyt kermanvalkoisesta valkoiseen. Saarlooswolfhond liikkuu kevyesti ja voi väsymättä ravata hyvin pitkiä matkoja.
Luonteeltaan saarlooswolfhond on itsenäinen, omapäinen ja vieraita kohtaan varautunut. Isännälleen se on uskollinen, vieraisiin suhtautuu epäluuloisesti. Tuntiessaan olevansa uhattuna koira pakenee herkästi. Sen laumavaisto on susimaisen voimakas, ja koira tarvitsee päättäväisen omistajan laumansa johtoon. Se ei myöskään viihdy yksikseen. Saarlooswolfhond tarvitsee luonnollisesti paljon tilaa ja liikuntaa. Koira on älykäs, mutta koulutuksen onnistuminen vaatii omistajalta lempeää ja kärsivällistä asennetta.
Rodun isä oli hollantilainen Leendert Saarloos (1884–1969), joka halusi kehittää saksanpaimenkoiraa terveemmäksi ja käyttöominaisuuksiltaan paremmaksi lisäämällä siihen enemmän luonnollisia piirteitä. Hän risteytti 1920-luvun alussa saksanpaimenkoirauros Gerard van der Fransenumin naarassuden kanssa, ja takaisinristeyttämällä pennut hän sai kantayksilöiksi koiria, joissa oli neljäsosa suden perimää. Saarloos itse kutsui rotua "eurooppalaiseksi susikoiraksi", mutta kun Hollannin kennelliitto rekisteröi rodun vuonna 1975, se nimettiin kehittäjänsä mukaan saarlooswolfhondiksi. Leendert Saarloos ei kuitenkaan päässyt jalostustyössään haluamaansa tulokseen, sillä uusi rotu ei ollut toivotunlainen käyttökoira, vaikka saarlooswolfhondeja aluksi koulutettiin menestyksellisesti sokeiden opaskoiriksi ja pelastuskoiriksi. FCI hyväksyi rodun vuonna 1981.
Live +1
Live +1 on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Frehley's Cometin live-EP vuodelta 1988. EP on nauhoitettu 4. syyskuuta 1987 Chicagon Argon Ballroom-klubilla, ja sen ovat tuottaneet Ace Frehley, Tod Howarth, John Reagan ja Scott Mabuchi.
Metrinen tensori
Metrinen tensori eli perustensori on avaruutta kuvaava symmetrinen tensori, joka kertoo kuinka etäisyydet kyseisessä avaruudessa tulee mitata. Se on siis avaruuden metriikan esitys. Jos avaruuden metrinen tensori tunnetaan, tunnetaan koko avaruuden geometria. Metrisellä tensorilla on aina kaksi indeksiä, mistä syystä se voidaan esittää matriisimuodossa.
Mielivaltaisessa avaruudessa etäisyys kahden pisteen formula_1 ja formula_2 välillä saadaan käyränpituuden kaavasta
missä on käytetty Einsteinin summaussääntöä. Käyränpituuden kaavassa esiintyvät kertoimet formula_4 ovat avaruuden metrisen tensorin komponentit. Metrinen tensori on "symmetrinen", eli
Jos metriikka antaa mille tahansa kahdelle pisteelle aina etäisyyden, joka on positiivinen (tai nolla), metriikan sanotaan olevan positiividefiniitti ja tällöin puhutaan Riemannin metriikasta. Jos etäisyys voi olla myös negatiivinen, kyseessä on pseudo-Riemannin metriikka. Jälkimmäisiä tulee vastaan esimerkiksi suhteellisuusteoriassa (ajanluonteiset pinnat).
Jos avaruuden koordinaatisto voidaan lausua karteesisten koordinaattien avulla, metrisen tensorin laskeminen on helppoa Jacobin matriisin avulla. Jos formula_6 on koordinaatistomuunnosta vastaava Jacobin matriisi ja formula_7 sen transpoosi, metrinen tensori
Metrisen tensorin avulla mikä tahansa differentiaalinen etäisyys formula_9 voidaan Einsteinin summaussääntöä käyttäen kirjoittaa
Erityisesti jos tensorin kaikki nollasta eroavat komponentit ovat diagonaalilla, tämä on sama kuin
Tilanteessa, jossa formula_12 on euklidinen metriikka (ks. esimerkit alla) tämä vastaa täsmälleen Pythagoraan lausetta, kuten tietysti pitääkin.
Kaksiulotteisessa napakoordinaatistossa
Tätä vastaava Jacobin matriisi on
joten napakoordinaatiston metriseksi tensoriksi saadaan
joka sievenee muotoon 
Joskus tässä etumerkit valitaan toisin päin, eli aikakoordinaattia vastaava alkio formula_20 ja paikkakoordinaatit formula_21. Valinnalla ei periaatteessa ole merkitystä.Pallon pinta on yksinkertainen esimerkki kaarevasta avaruudesta.kuvaa avaruutta minkä tahansa formula_25-massaisen pallonmuotoisen kappaleen (vaikkapa tähden tai planeetan) ympärillä. Sen tunnetuin ominaisuus on mustan aukon mahdollisuus.
Serenadi neljälle Daltonille
Serenadi neljälle Daltonille on kymmenes Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Suomeksi se julkaistiin 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Vankila on täynnä ja Daltonit joudutaan siirtämään toiseen vankilaan lähelle Meksikon rajaa. Daltonit lukitaan panssaroituun vaunuun, ja pieni saattue lähtee viemään Daltoneita kohti Rio Grandea. Kun yö koittaa, saattue jää Rio Granden viereen nukkumaan. Joen toisella puolella meksikolainen rikollinen Emilio Espuelas joukkoineen havaitsee vankasti vartoidun vaunun. He luulevat että vaunussa on jotain hyvin arvokasta ja he ryöstävät vaunun ja vievät sen Meksikon puolelle. Lucky Luke saa tehtäväkseen toimittaa Daltonit takaisin Yhdysvaltain puolelle vankilaan, sillä Meksikon viranomaiset eivät suostu ottamaan Daltoneita taakakseen. Daltonit lyöttäytyvät Espuelasin joukkoihin ja alkavat ryöstellä kaupunkeja. Lopulta Lucky Luke saa rikkaan tilanomistaja Don Doroteon avulla Daltonit kiinni ja palauttaa heidät Yhdysvaltojen puolelle vankilaan.
Elohopeaa
Elohopeaa on Smakin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2006.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 9.+ Piiloraitana kesäkumi-biisi '06; Antaa palaa vaan.
J. Karjalainen Electric Sauna (albumi)
J. Karjalainen Electric Sauna on J. Karjalaisen kokoonpanolla J. Karjalainen Electric Sauna levyttämä ja julkaisema studioalbumi. Se on Karjalaisen uran kahdestoista ja J. Karjalainen Electric Sauna -kokoonpanon ensimmäinen studioalbumi. "J. Karjalainen Electric Sauna" julkaistiin 1. huhtikuuta 1996 ja sen tuottivat J. Karjalainen, Mitja Tuurala ja Tommi Viksten. Albumi äänitettiin Finnvox -äänitysstudiolla Helsingin Pitäjänmäellä sekä Keltaisessa talossa Kosken asemalla ja miksattiin sekä masteroitiin Finnvoxissa.
"J. Karjalainen Electric Sauna" on yksi Karjalaisen uran kaupallisesti menestyneimpiä albumeita. Sitä on myyty Suomessa yli 78 000 kappaletta, ja se on hänen uransa kolmanneksi myydyin albumi. Se ylitti sekä kulta- että platinalevyn myyntimäärän vuonna 1996. "J. Karjalainen Electric Sauna" nousi Suomen virallisella listalla ykköseksi viikolla 14/1996, ja se piti kärkisijaa hallussaan yhteensä yhdeksän viikon ajan. Albumi palkittiin Emma-gaalassa vuoden 1996 parhaana albumina. Lisäksi J. Karjalainen palkittiin vuoden miessolistina, kappale ”Missä se Väinö on?” vuoden biisinä ja Tommi Viksten vuoden tuottajana.
Levy-yhtiö Poko Rekords julkaisi albumin vuonna 1996 CD-levynä ja C-kasettina. Warner Music Finland julkaisi albumin uudelleen CD-levynä vuonna 2013.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen sekä sovittanut J. Karjalainen Electric Sauna.
Fritz Wunderlich
Friedrich "Fritz" Karl Otto Wunderlich (26. syyskuuta 1930 – 17. syyskuuta 1966), oli saksalainen tenori.
Wunderlich syntyi Kuselissa Rheinland-Pfalzissa musikaaliseen perheeseen. Hänen äitinsä oli viulisti, ja hänen isänsä, joka kuoli kun Wunderlich oli vasta viisivuotias, oli sellisti, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Perhe eli taloudellisesti ahtaissa oloissa, ja kerrotaan että Wunderlich toimi leipurina ja aloitti laulunopinnot naapureiden ja ohikulkijoiden kannustamana, kun hänen luontainen musikaalisuutensa ja kaunis äänensä herättivät huomiota. Hän sai stipendin Freiburgin musiikkiakatemiaan, jossa hän opiskeli käyrätorvensoittoa ja laulamista. Lisäansioita hän ansaitsi tanssimuusikkona.
Oopperalavalla Wunderlich esiintyi ensi kerran vuonna 1954 musiikkiakatemian esityksessä Mozartin Taikahuilun Taminon roolissa. Jo vuonna 1955 hän sai kiinnityksen Württembergin valtionoopperaan, jossa hän nousi nopeasti tähtikaartiin päästyään sairastuneen kollegan tilalle lavalle Taminon rooliin. Vuosina 1960–1963 Wunderlich kuului Baijerin valtionoopperan solistikaartiin. Vuodesta 1963 aina kuolemaansa asti Wunderlich oli Wienin valtionoopperan solisti. Vuodesta 1959 hän esiintyi myös säännöllisesti Salzburgin musiikkijuhlien solistina. Hänen uransa oli edelleen nousussa, kun hän kuoli tapaturmaisesti vuonna 1966 kaaduttuaan portaissa.
Uransa alussa Wunderlich tunnettiin ennen kaikkea esimerkillisenä Mozart-tenorina. Hän kuitenkin laajensi aluettaan kattamaan koko lyyrisen tenorifakin alueen. Hänen loistelias, kristallinen äänensä ja taloudellinen, harkittu tulkintatyylinsä tekivät hänestä myös erinomaisen lied-laulajan varsinkin Schubertin ja Schumannin laulusarjojen tulkkina.
Wunderlich äänitti elinaikanaan paljon materiaalia, jota on julkaistu lukuisina levyinä hänen kuolemansa jälkeen.
Saattue Uuteen Meksikoon
Saattue Uuteen Meksikoon on järjestyksessä 11. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Lucky Luken tehtäväksi on annettu viedä Billy the Kid Teksasista Uuteen Meksikoon tuomioistuimen eteen tuomittavaksi siellä tehdyistä rikoksistaan. Ensimmäiseksi Billy the Kid ja Lucky Luke pysähtyvät Gun Gulchiin. Asukkaat pelkäävät Billyä, sillä hän teki myös siellä rikoksia. Viettäessään yötä Gun Gulchin vankilassa Billy tapaa pikkurikollisen nimeltä Bert Malloy. Billy huijaa omaavansa suuren aarteen, jotta Bert auttaisi Billyä pakenemaan Lucky Lukelta matkan aikana. Matkalla Bert koettaa useaan otteeseen auttaa Billyn pakoon, mutta yritykset epäonnistuvat kerta toisensa jälkeen. Lopulta Bert huijaa kokonaisen rikolliskoplan mukaan yritykseen. Huijaus epäonnistuu ja Lucky Luke ja Billy the Kid onnistuvat pakenemaan. Lopulta Lucky Luke ja Billy pääsevät Bronco Puebloon, jossa tuomioistuin on. Billy onnistuu pakenemaan, mutta lopulta Bert paljastaa Billyn vahingossa ja molemmat joutuvat tuomioistuimen eteen.
Michel Pavon
Michel Pavon (s. 7. marraskuuta 1968) on ranskalainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän toimii FC Libournen päävalmentajana.
Pavon aloitti ammattilaisuransa Toulouse FC:n riveissä. Pavon pelasi Toulousessa vuodesta 1986 vuoteen 1994 esiintyen 197 ottelussa ja tehden niissä 29 maalia. Pavon pelasi myös Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Toulousen edustusaikanaan.
1994 Pavon siirtyi Montpellier’hen lisähaasteiden toivossa. Pavon pelasi Montpellier’ssa kaksi kautta jonka jälkeen siirtyi Girodins de Bordeaux'n riveihin. Pavon sopeutui nopeasti uuteen seuraansa ja nousi kapteeniksi. 1997 ja 1998 Pavon esiintyi liigacupin finaalissa ja 1999 Pavon oli mukana voittamassa Ranskan-mestaruutta. Pavon pelasi viimeisen otteluns Bordeaux'ssa elokuussa 2000, jonka jälkeen hän siirtyi Espanjan Segunda Divisióniin ja sevillalaisen Real Betisin riveihin kolmen vuoden sopimuksella. Paha loukkaantuminen päätti kuitenkin Pavonin pelaajauran vuonna 2001.Pavon palasi takaisin Bordeaux'hon lokakuussa 2003 ja hän korvasi päävalmentajana erotetun Élie Baupin. Kauden 2004–2005 aikana Pavon kärsi sydänvaivoista ja päätti jättää päätoimisen valmennuksen. Kesäkuussa 2005 Pavonin seuraajaksi nimettiin brasilialainen Ricardo. Pavon jatkoi kuitenkin uraansa Bordeaux'n organisaatiossa valmennuksen koordinointitehtävissä.
Kesällä 2010 Pavon palasi Bordeaux'n edustusjoukkueen valmennusryhmään Jean Tiganan apuvalmentajaksi. Hän erosi tehtävästään helmikuussa 2011 Bordeaux'n kehnon menestyksen vuoksi.
Kaudeksi 2013/14 Pavon palasi jälleen valmennustehtäviin amatööriseura ES Blanquefortin päävalmentajana. Kauden jälkeen hän siirtyi amatööriseura FC Libournen päävalmentajaksi.
Daltonin muori
Daltonin muori on järjestyksessä 12. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi 1971 Soile Kaukorannan ja Heikki Kaukorannan suomentamana.
Lucky Luke on saattanut kultakaivoksen palkkakuljetusta Cactus Junctioniin. Hän päättää asettua kaupunkiin muutamaksi päiväksi. Daltonin muori eli Daltonin veljesten äiti asuu pienessä mökillä kaupungin liepeillä. Hän lähettää pojillensa vankilaan kirjeen, ja he pakenevat vankilasta ja asettuvat asumaan muorin taloon. Samaan aikaan Lucky Luke on saanut vankilan johtajalta kirjeen, jossa häntä pyydetään ottamaan Daltonit kiinni. Muori piilottelee Daltoneita mökissään Lucky Luken vierailun ajan. Seuraavana päivänä Daltonit käyvät muorin kanssa ryöstämässä kauppoja Cactus Junctionissa. Kun Lucky Luke tällä kertaa käy Daltonin muorin mökillä, he ovat jo livistäneet. Hän löytää vain Rantanplanin, joka oli kiinnitettynä Joeen. Muori ja Daltonit muuttavat hylättyyn kaivokseen asumaan ja alkavat ryövätä lähikaupunkeja. Heitä ei saada kiinni, kunnes Lucky Luke keksii ovelan juonen ja nappaa Daltonit kiinni.
Perhospuutarha
Perhospuutarha on perhosia houkutteleva puutarha-alue, jonne perhoset poikkeavat ruokailemaan. Perhoset voivat olla peräisin laajalta alueelta.
Monet perhoslajit ovat vähentyneet perinnemaisemien harvinaistuessa, koska yleensä juuri ketojen ja niittyjen kukkaset houkuttelevat perhosia. Perhospuutarhoilla voidaan auttaa uhanalaisten perhoslajien säilymistä. Samoin jos sinne valitaan lähiseudun luonnonkasveja ja erityisesti harvinaistuneita lajeja, niin puutarha auttaa myös niiden säilymistä.
Perhosten ruokavalion tärkeä osa on kukkien mesi. Perhospuutarhaa suunniteltaessa sinne kannattaa valita eri aikaan kukkivia mesikasveja, niin perhosiakin riittää paikalle pidemmän ajan. Kukkivia kasveja tulisi olla kaikkina aikoina kasvukaudesta. Erityisesti keväällä ja syksyllä, kun kukkivia luonnokasveja on vähän, puutarha tarjoaa perhosille ruokaa. Tosin kukinnan pääpainon pitäisi olla keskikesällä ja alkusyksyllä, jolloin perhosia on eniten. Yöllä ja päivällä liikkuville perhosille tulisi myös olla omat vaihtoehtonsa. Esimerkiksi näsiä, olkikukka, siankärsämö ja alppiasteri houkuttelevat perhosia. Huonosti niitä houkuttelevat taas esimerkiksi kielo ja varjoisassa kasvavat alppiruusut. Samoja kukkia kannattaa istuttaa samaan kohtaan suurempi ryhmä, että perhoset havaitsevat ne paremmin.
Koska useimmat perhoslajit tarvitsevat aurinkoa, on puutarhalle järkevintä valita aurinkoinen paikka. Sen olisi myös hyvä olla mahdollisimman suojassa tuulelta. Sopivat olosuhteet saadaan suojaavien rakenteiden sijoittelulla: pohjoispuolella olisi hyvä olla esimerkiksi tuulensuojaistutuksia, kun taas etelä- ja länsipuolilla ei saisi olla mitään varjostavaa.
Henri Sanson
Henri Sanson (1767–1840) oli Ranskan virallinen pyöveli, joka mestasi useita Ranskan suuren vallankumouksen merkkihenkilöitä. Hänen mestaamiinsa henkilöihin kuuluvat muun muassa Charlotte Corday, kuningatar Marie Antoinette, Jaques-René Hebért, Georges Danton ja itse Robespierre. Henrin isä Charles-Henri Sanson oli ensimmäinen giljotiinin käyttäjäksi valtuutettu pyöveli. Charles-Henri mestasi kuningas Ludvig XVI:n poikansa ja kahden veljensä toimiessa pyövelinrenkeinä.
Kaikki neljä Sansonia olivat paikalla Salpêtrièren mielisairaalan pihalla, kun giljotiinia kokeiltiin ensi kerran 20. maaliskuuta 1793. Giljotiinin tehokkuus oli uutta pyöveleille, ja laite otettiin pian käyttöön. Noin kuukautta myöhemmin maantierosvo Nicolas Jacques Pelletier mestattiin ensimmäisenä henkilönä giljotiinilla. Henri Sansonin poika Henri-Clement jatkoi isiensä ammatissa. Hän aloitti isänsä renkinä ja oppipoikana jo varsin nuorena ja oli mukana mestaamassa muun muassa Robespierreä.
Henri-Clement Sanson oli tämän kuuluisan pyövelisuvun viimeinen jäsen. Koska pyövelien oli käytännössä mahdotonta päästä naimisiin muiden kuin saman ammatin harjoittajien tyttärien kanssa, eikä yhtään sellaista enää löytynyt, hän kuoli naimattomana ja lapsettomana.
Tämän jälkeen viralliseksi pyöveliksi valitun henkilön todellinen henkilöllisyys pidettiin salassa teloituskäytännön loppuun asti; viran haltijasta käytettiin nimikettä ""Monsieur de Paris"" (suom. Pariisin herra), jonka suojassa pyöveli vältti julkisuuden loppuun asti. Myös elokuvista ja kirjallisuudesta tunnettu punainen pyövelin huppukaapu poistettiin käytöstä ja virallinen teloittaja käytti tavallista tummaa pukua ja knallia työasunaan. Viimeinen pyöveli oli Marcel Chevalier, joka siviiliammatiltaan oli kirjanpainaja.
Daltonien pako
Daltonien pako on 13. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi 1974 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Lucky Luke on läpikulkumatkalla Whatta Gulchin läpi, ja Daltonit ovat lähistöllä vankilassa. Uutisen kuuleminen saa Joe Daltonin raivon valtaan, sillä hän vihaa Lucky Lukea ja on aina halunnut ampua hänet eikä näin hyvää tilaisuutta halua menettää. Niinpä yön tullen Daltonit pakenevat vankilasta. Kun Daltonit tietävät, että heitä ajetaan takaa, he lähtevät nopeasti karkuun. Vain vähän ajan kuluttua he ovat kylväneet pakokauhua ympäri länttä, ja Daltonit ovat lavastaneet Lucky Luken lännen "pahimmaksi" roistoksi, mikä aiheuttaa Lukelle vielä enemmän harmia. Lopulta Daltonit ottavat Lucky Luken vangiksi mutta eivät tapa häntä vaan pistävät hänet siistimään piilomajaansa ja tekemään ruokaa. Lopulta kun Joe on aikeissa ampua Lucky Luken, Luke osoittautuu kuitenkin nopeammaksi ampujaksi ja näin hän saa vangittua Daltonit ja toimitettua heidät vankilaan.
Jacobin matriisi
Jacobin matriisi on matriisi, joka kuvaa muunnoksen kahden avaruuden välillä. Se on nimetty saksalaisen matemaatikon Carl Gustav Jacobin mukaan.
Koordinaatistomuunnoksen lisäksi Jacobin matriisin merkitys tulee siitä, että se kuvaa annetun funktion parasta lineaarista approksimaatiota annetussa pisteessä, mistä syystä se esiintyy monissa numeerisen matematiikan sovelluksissa. Jacobin matriisilla on myös suuri merkitys dynaamisten systeemien tutkimuksessa, sillä sen avulla voidaan tutkia systeemin dynamiikkaa attraktorin läheisyydessä.
Muunnoksen "F" : R → R eli kuvauksen formula_1-ulotteisesta avaruudesta, jonka koordinaatit ovat formula_2 formula_3-ulotteiseen avaruuteen, jonka koordinaatit ovat formula_4 kuvaa Jacobin matriisi
Huomattakoon erityisesti, ettei Jacobin matriisin tarvitse olla neliömatriisi. Jacobin matriisi merkitään usein kompaktimpaan muotoon
Jacobin matriisin determinanttia kutsutaan Jacobin (funktionaali)determinantiksi. Niissä pisteissä, joissa muunnoksen "F" determinantti eroaa nollasta, kuvaus on kääntyvä eli käänteiskuvaus "F" : R → R on olemassa. Dynamiikkaa tutkittaessa on yleensä kiinnostavaa tietää, eroaako Jacobin determinantti ykkösestä, sillä se kertoo, säilyttääkö systeemi faasiavaruuden tilavuuden.
Karteesisen koordinaatiston ja napakoordinaatiston välillä on yhteys
Jacobin matriisin laskemiseksi on laskettava vastaavat osittaisderivaatat
Näin siis muunnoksen napakoordinaatistosta karteesiseen koordinaatistoon kuvaa matriisi, jossa osittaisderivaatat muuttujan r suhteen on sijoitettu ensimmäiseen sarakkeeseen ja osittaisderivaatat muuttujan theta suhteen on sijoitettu toiseen sarakkeeseen
Kenties tärkein ominaisuus Jacobin matriisilla liittyy Jacobin determinantin laskemiseen, mikä puolestaan liittyy integraalien muuttujien vaihtoon. Nimittäin jos "F" : R → R on jatkuvasti derivoituva ja injektiivinen jossain avoimessa joukossa formula_14, joka on R osajoukko ja lisäksi kaikkialla täällä joukossa funktion F Jacobin matriisi on kääntyvä, niin jos "g" : R → R on jatkuva joukossa formula_14, niin
Tässä funktio J on funktion F Jacobin matriisi pisteessä x. Sen determinanttia kutsutaan myös Jacobin determinantiksi.
Yllä esitetyssä esimerkissä on oikeastaan laskettu Jacobin matriisi muuttujanvaihdolle, joka muuttaa polaarikoordinaatit karteesisiksi. Tälle oikeastaan pätee tämä lause, mikä helpottaa useiden kaksiulotteisten integraalien laskemista.
Nutria
Nutria eli rämemajava ("Myocastor coypus") on jyrsijöihin kuuluva noin 45–60 cm:n pituinen (hännän pituus on 25–42 cm) nisäkäslaji, jonka alkuperäinen esiintymisalue on Etelä-Amerikassa, mutta se on levinnyt vieraslajina Pohjois-Amerikkaan, Eurooppaan, Itä-Afrikkaan ja Pohjois-Aasiaan. Uusilla elinalueillaan rämemajavista on paikoitellen ollut paljon haittaa alkuperäiselle luonnolle, ja lajia pidetään siksi yhtenä sadasta haitallisimmasta vieraslajista. Nutriaa pidetään tarha- ja lemmikkieläimenä Suomessakin.
Nutria elää soiden, järvien ja jokien rannoilla, on taitava uimari ja sukeltaja ja näyttää rottamaista häntää lukuun ottamatta majavalta. Sen takajaloissa on räpylät ja turkki on tuuhea.
Nutria syö vesikasveja ja mahdollisesti nilviäisiä. Se kaivaa käytäviä jokipenkkoihin, raivaa selviä polkuja ja on paikoin varsin haitallinen viljelyksille. Turkistarhoilta karanneet nutriat ovat vallanneet uusia alueita kaikkialla maailmassa ja niitä pidetään paikoin tuhoeläiminä. Suomen oloissa nutria ei menesty luonnossa.
Nutria synnyttää vuodessa 2–3 poikuetta, joissa kussakin voi olla jopa kymmenen poikasta. Kantoaika on 132 vuorokautta. Nutrian poikaset ovat uintitaitoisia jo muutamia tunteja syntymän jälkeen.
Lauluja rakastamisen vaikeudesta (Badding)
Lauluja rakastamisen vaikeudesta (AMT 2502) on Rauli Somerjoen kokoelma-albumi vuodelta 1988. Rauli Somerjoella on LP-vinyylin lisäksi "Lauluja rakastamisen vaikeudesta"-niminen CD-albumi (Megamanian sekä AMT:n julkaisemana), jossa on eri kappalelistaus. Kansi: Jussi Aho. Valokuva: Risto Vuorimies.
A-puoli
B-puoli
Direktflyg
Direktflyg (Svenska Direktflyg AB) on ruotsalainen vuonna 2000 perustettu alueellinen lentoyhtiö.Heinäkuussa 2015:
Direktflygin laivasto heinäkuussa 2015:
Raitalehvähevonen
Raitalehvähevonen, aikaisemmilta nimiltään merilohikäärme ja levämerihevonen ("Phycodurus eques") on meressä elävä merihevosille sukua oleva kala. Se on "Phycodurus"-suvun ainoa laji.
Raitalehvähevonen on saanut nimensä vartaloaan peittävistä lehvämäisistä ulokkeista. Ne eivät ole liikuntaelimiä vaan ainoastaan naamioitumiskeino. Raitalehvähevonen liikkuu läpinäkyvien eviensä avulla, ja näyttää meressä ajelehtivalta merilevätukolta. Kala voi kasvaa noin 35 sentin pituiseksi.
Raitalehvähevonen syö planktonia, levää ja muuta vedessä ajelehtivaa ravintoa.
Raitalehvähevonen elää Australian etelä- ja länsiosien lähivesissä ja pysyttelee matalissa, lämpimissä vesissä. Raitalehvähevosta tavataan usein Laminariales-lahkon ruskolevien ympäröimillä kivillä noin 3–50 metrin syvyydessä.
Naaras tuottaa 100–250 mätimunaa. Koiras kantaa munia pyrstönsä alapinnalla noin yhdeksän viikkoa, kunnes ne ovat valmiita kuoriutumaan. Kuoriutuminen kestää 24–48 tuntia, jonka aikana koiras auttaa poikasia kuoriutumaan heiluttamalla pyrstöään.
Raitalehvähevosen kanta on heikentynyt merien saastumisen ja liian kalastuksen takia.
Hutiat
Hutiat ("Capromyidae") ovat 20–60 cm:n pituisia marsumaisia jyrsijöitä, joita elää ainoastaan Karibian saarilla. Hutioilla on tanakka ruumiinrakenne, suuri pää ja lyhyet jalat. Monissa suhteissa, kuten paksun karvapeitteensä rakenteen johdosta, ne muistuttavat rämemajavaa eli nutriaa. Suurimmat hutialajit voivat painaa 7 kg.
Useimmat hutiat syövät hedelmiä ja lehtiä, toiset lajit voivat joskus myös napata pienen selkärangattoman tai matelijan. Osa lajeista elää maassa, osa on hyviä kiipeilijöitä, jotka etsivät ravintoa myös puista. Hutiat ovat päiväaktiivisia. Ne eivät kaivaudu maahan, vaan käyttävät suoja- ja pesäpaikkoinaan puun- tai kallionkoloja.
Hutioita on tunnistettu noin 20 lajia, joista kuitenkin sukupuuttoon kuolleita tiedetään tai epäillään olevan noin puolet. Monille lajeille kohtalokkaita ovat olleet ihmisen Karibian saaristoon tuomat vieraslajit, kuten koirat ja mangustit. Kuubassa hutioita on metsästetty lihan vuoksi. Runsaimpia lajeja pidetään jopa maanviljelystuholaisina, toiset taas ovat uhanalaisia.
Hutioiden neljästä alaheimosta vain kaksi on hengissä.
Brörup-interstadiaali
Brörup-interstadiaali eli "MIS 5c" 106 000 - 100000/93000 vuotta sitten oli lämmin vaihe viime jääkauden alkuvaiheessa, Herning-jäätiköitymisen jälkeen. Tundran raja kulki Etelä-Lapissa ja Keski-Ruotsissa, ja koivumetsien eteläraja Pohjois-Pohjanmaalla ja Etelä-Lapissa. Etelä- ja Keski-Suomessa kasvoi havumetsää, mm mäntyjä. Pohjois-Saksan heinäkuun keskilämpötila oli +15 C, ja Etelä-Suomen yli +10 C.
Kaudesta käytetään myös nimityksiä happi-isotooppivaihe 5c, Peräpohjolan ja Fanan interstadiaali.Ollaan sitä mieltä, että tällä kaudella Skandien jäätikkö suli lähes kokonaan tai kutistui huomattavasti. Luultavasti oli vain muutamia pienehköjä jäätiköitä Kölivuoristossa. Itse Brörupissa kuusi ja mänty yleistyivät kauden keskivaiheille mennessä huomattavasti. Kauden alussa koettiin "Rhamnus"-huippu.
Erään arvion mukaan jäätikkö ulottui läntisimpään Ruotsiin ja Norjan tuntureille alueilla, joiden korkeus oli noin 1000 m.
Erään arvion mukaan Kölivuoriston jäätikkö oli hajonnut kolmeen osaan, joista pohjoisin ulottui Trondheimin ja Mo i Ranan välimaastosta hieman Tromssan pohjoispuolelle. Maailmassa merenpinta oli noin 20 m alempana kuin nyt Brörup- ja Odderade-vaiheiden aikana.
Jää ulottui ehkä Osloon asti tai melko lähelle sitä. Jää oli vetäytynyt Herning-stadiaalista noin 200 km. Jäätä saattoi olla Suomen käsivarren Lapissa. Novaja Zemlja ja Sevarnaja Zemlja olivat saman jääkuvun alla, ja Huippuvuorten ja Frans Joosefin maan yllä oli suuret erilliset jäätiköt. Lämpimimmillään Brörup-kauden vuoden keskilämpötila oli 3-4 °C nykyistä alempi. Alankomaissa oli heinäkuun keskilämpötila 16 astetta, tammikuun keskilämpötila -9 astetta, ja siellä kasvoi metsää. Pohjois-Saksassa kulki tuolloin mäntymetsän ja leveälehtisten puiden raja. Siellä kasvoi koivua, mäntyä, kuusta ja lehtikuusta. Brörupia edeltänyt Amersfoort oli Alankomaissa heinäkuun keskilämpötilaltaan noin 15 C.
Alussa Pohjanmaalla kasvoi avoimia koivumetsiä, seassa katajaa, ja suuri osa kasvillisuudesta oli saroja ("Cyperaceae"), heiniä ("Poaceae") ja ruohoja. Lopulta mänty levisi Pohjanmaalle muutamaksi tuhanneksi vuodeksi, vaikka oli yhä nykyistä kylmempää. Mänty ja koivu olivat pääasialliset puut, kuusi ja leppä harvinaisia, ja nämä kasvoivat pääosin Pohjanmaan itäpuolella.
Skyways
Skyways (aikaisemmin Skyways Express) oli ruotsalaisen Avia Express -lentoyhtiön markkinointinimi. Yhtiö joutui konkurssiin 22. toukokuuta 2012. Yhtiö lensi Ruotsin sisäisiä sekä Ruotsin ja Norjan välisiä lentoja. Lisäksi yhtiöllä oli reittikohteina Kööpenhamina, Riika, Vilna, Berliini ja Geneve. Vuonna 2008 yhtiö lensi myös jonkin aikaa Helsingin ja Sundsvallin välistä reittiä.
Yhtiöllä oli aikaisemmin yksityinen pääomistaja ja SAS 25 %:n vähemmistöosakkaana. Joulukuussa 2010 yhtiö ilmoitti, että sen uudeksi omistajaksi on tullut Manswell Enterprises -niminen yhtiö. Kysymyksessä on ukrainalaisen oligarkin Ihor Kolomoyskyin määräysvallassa oleva yhtiö, joka on rekisteröity Kyprokselle.
Yhtiön laivasto käsittää 10 Fokker 50 -konetta.
Skywaysin lentoja operoivat vuonna 2011 Avia Expressin lisäksi tanskalainen DAT Danish Air Transport ja ukrainalainen Dniproavia.
Ellen Elzerman
Ellen Louise Elzerman (s. 22. tammikuuta 1971 Bussum, Pohjois-Hollanti), on entinen alankomaalainen selkäuimari, joka osallistui Kesäolympialaisiin 1992, jossa hän osallistui 100 (aika 1.03,93) ja 200 metrin (2.17,34) selkäuinteihin, joissa hän karsiutui alkuerissä, sekä 4 x 100 metrin sekauintiviestiin (joukkueella Elzerman, Kira Bulten, Inge de Bruijn, ja Marianne Muis, 8. sija, aika 4.10,87).
Vuonna 1991 Elzerman osallistui pitkän radan EM-Kilpailuihin, joissa hän voitti kaksi pronssia 4x200 metrin vapaauintiviestissä (joukkueella Elzerman, Baukje Wiersma, Diana van der Plaats, Karin Brienesse, aika 8.13,97) ja 4x100 metrin sekauintiviestissä (joukkueella Elzerman, Bulten, Inge de Bruijn, Brienesse, aika 4.14,03). Lisäksi Elzerman oli 100 metrin selkäuinnissa seitsemäs ajalla 1.03,34.