hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rössypottu
Rössypottu on "rössystä" eli veripaltusta sekä perunoista ja sianlihasta valmistettava keitto. Siinä keitetään kuoritut perunat ja sianliha kypsiksi (vettä keittämiseen tarvitaan vain sen verran, että perunat ja liha peittyvät). Paloiteltu rössy lisätään keittoon, jonka annetaan kiehua vielä pari minuuttia. Mausteeksi riittää pelkkä suola. Rössypottu on erityisesti oululainen perinneruoka, joka on yleinen myös muualla Pohjois-Suomessa. Rössypottu tunnetaan myös Ruotsissa, nimellä rösch potatis. Ruokalaji lienee alkujaan Saksan Alasaksin alueelta kotoisin oleva myöhäissyksyn sadonkorjuujuhlan eli köyrin ruokalaji.
Rössy eli veripalttu voidaan valmistaa poron-, naudan- tai sianverestä. Muita aineksia ovat maito, kalja, ruisjauhot, sipuli, voi ja siirappi sekä mausteina suola, valkopippuri, muskottipähkinä ja meirami. Taikinaseos paistetaan voidellussa vuoassa; se turpoaa noin kolmanneksen alkuperäisestä koostaan. Rössyä syödään tavallisesti lämpimänä puolukkahillon kera tai kylmänä voileivällä. Entisajan rössyyn ei kuulu mausteina valkopippuri, muskottipähkinä eikä meirami. Niitä ei siihen aikaan ollut Suomessa edes saatavilla.
Rössyä on nykyisin saatavilla myös valmiina eineksenä: rantsilalainen lihanjalostusyritys Kylmänen Food Oy ja oulunsalolainen Lounastuote Oy myyvät ja valmistavat rössyä. Muita käytettyjä nimityksiä ovat rössi, rössö, roppana, kisko ja kampsu.
Syntyvyyden säännöstely
Syntyvyyden säännöstelyllä tarkoitetaan ihmisten syntymien määrän rajaamista suunnitellulle tasolle esimerkiksi perhesuunnittelun, ehkäisyn ja abortin keinoin. Kaikilla eliölajeilla on aina ja kaikkialla rajoitettu mahdollisuus lisääntyä.
Ihmisen lapsilukuun vaikuttavat monenlaiset asiat. Jos lapsikuolleisuus on korkea, iso lapsiluku takaa aktiivisen väestön uusintamisen. Kehitysmaissa onkin perheiden lapsimäärä huomattava verrattuna teollistuneisiin valtioihin, jotka ovat väestöllisen muuntumisen mallin neljännessä vaiheessa, joissa syntyvyyttä alentavat tekijät ovat yhteydessä kaupungistumiseen. Myös lastentautien hoidon ja ehkäisyn kehittyminen esimerkiksi lääkityksin ja rokotuksin sekä lapsivuode- ja imetysaikojen kehittynyt terveydenhuolto neuvola- tai muun järjestelmän avulla parantaa lasten selviytymistä aikuisikään ja siten tarve pitää väestömäärää yllä korkean syntyvyyden avulla menettää merkityksensä. Kehitysmaassa jossa lapsikuolleisuus on saatu alas lääkinnän ja parantuneiden ravinto-olojen ansiosta ollaan kuitenkin ongelman edessä. Suurempi osa lapsista jää henkiin mutta syntyvyys on edelleen korkea, tapahtuu väestöräjähdys. Tämän ehkäisemiseksi tarvittaisiin syntyvyyden säännöstelyä.
Pastori Thomas Malthus esitti 1798 julkaisussaan "An Essay on the Principle of Population" ihmisten lisääntyvän aina materiaalisen sietokykynsä rajoille, ja siten äärimmäiseen köyhyyteen, jollei ”sukupuolten välistä intohimoa” pystytä hillitsemään. Malthusin teoria vaikutti pätevän sangen hyvin ihmispopulaation kokoon ja elintasoon pitkälle 1800-luvulle, mutta 1800-luvun lopulta lähtien, alkaen Länsi-Euroopasta ja leviten sieltä myöhemmin kehittyneille alueille, talouskasvu kiihtyi ennennäkemättömäksi samalla kun väestönkasvu alkoi pienetä.
Syntyvyyden säännöstelyä perustellaan usein luonnon kantokykyyn vedoten. 1800-luvun alussa Thomas Malthus esitti kuuluisan teoriansa, jonka mukaan väestö kasvaa nopeammin kuin ruoan määrä, josta seuraa suuria ongelmia. Vaatimukset syntyvyyden säännöstelyyn maapallon ekologiseen kantokykyyn vedoten kasvoivat 1900-luvun jälkipuoliskolla. Syntyvyyden säännöstely ekologisista syistä on tärkeämpää siellä, missä kulutetaan eniten eli rikkaissa maissa. Toisaalta kehitysmaiden väestö kärsii itse enemmän omasta liikaväestöstään.
Erityisesti eräiden uskonnollisten piirien, kuten vanhoillislestadiolaisten suhtautuminen syntyvyyden säännöstelyyn on jyrkän kielteinen. Katolinen kirkko ei hyväksy raskauden ehkäisyä muuten kuin pidättäytymällä, keskeytetyllä yhdynnällä tai niin sanottujen varmojen päivien avulla.
YK:n lapsen oikeuksien julistus tähtää siihen, että jokaisella lapsella on oikeus syntyä toivottuna.
Kiina on noudattanut yhden lapsen politiikkana tunnettua ohjelmaa vuodesta 1978. Väestönkasvu on kehitysmaiden osalta saatu hallintaan kohtuullisen hyvin Itä-Aasiassa ja Etelä-Amerikassa, kun taas AIDS:ista ja äärimmäisestä köyhyydestä erityisesti kärsivän Afrikan syntyvyyden säännöstely on ongelma. Suomessa esimerkiksi Väestöliitto ja Kansaneläkelaitos ovat huolestuneita syntyvyyden liiallisesta laskusta.
Kaukokirjoitin
Kaukokirjoitin eli telex on sähkömekaaninen laite, jota käytetään merkkimuotoisten viestien lähettämiseen paikasta toiseen yksinkertaista sähköistä viestikanavaa kuten lennätinlinjaa pitkin. Tyypillinen kaukokirjoitin on paperille tulostava kirjoituskonetta muistuttava laite. Useimmissa kaukokirjoittimissa on myös ollut mahdollisuus tallentaa vastaanotetut viestit reikänauhalle ja lähettää nauhalle tallennettuja viestejä automaattisesti eteenpäin.
Kaukokirjoittimia alkoi ilmestyä lennätinlaitoksiin 1800-luvun loppupuolella, mutta nykyisin ne ovat suurelta osin poistuneet käytöstä kehittyneempien viestintämenetelmien tieltä. Esimerkiksi Sonera lopetti Telex-palvelunsa vuoden 2005 lopussa.
Kaukokirjoittimien varhaiseen kehitykseen vaikuttaneita keksijöitä olivat Royal E. House, David E. Hughes, Charles Krum ja Émile Baudot. Émile Baudotilta ovat saaneet nimensä Baudot-koodi sekä signaalinmuutosnopeuden mittayksikkö baudi.
Telex-merkki on digitaalinen, viisibittinen merkki. Reikänauhalle muodostuu tulostettaessa viisi reikäsaraketta. Kirjaimet ja numerot ovat eri merkistöinä, joiden kesken merkistö vaihdetaan tietyllä merkillä.
Amerikkalainen vuonna 1906 perustettu Teletype Corporation oli yksi tunnetuimmista kaukokirjoitinvalmistajista. Teletypen kaukokirjoittimia käytettiin paljon tietotekniikassa päätteinä, mistä on periytynyt esimerkiksi Unix-maailmassa yleinen tapa kutsua mitä tahansa päätettä TTY:ksi (lyhenne Teletypestä).
Telex-verkko on kaukokirjoitinverkko, jossa laitteet ovat yhteydessä toisiinsa puhelinverkon kaltaisella reititysjärjestelmällä. Ensimmäinen telex-verkko otettiin käyttöön Saksassa 1930-luvulla. Suomessa palvelun huippuvuosi oli vuonna 1985, jolloin telex-liittymiä oli noin 8 500. Posti- ja lennätinlaitoksen seuraaja Sonera lopetti telex-verkon Suomessa vuonna 2005.
Magellan-luotain
Magellan laukaistiin avaruussukkula Atlantiksesta IUS-raketilla () 4. toukokuuta 1989 lennolla STS-30, ja se oli ensimmäinen avaruussukkulan kuljettama, planeettoja tutkiva avaruusluotain. Luotain kiersi Aurinkoa lähes puolitoista vuotta ennen kuin saavutti Venuksen. 10. elokuuta 1990 Magellan asettui Venusta kiertävälle radalle.
Magellan oli koottu suurelta osin muista luotaimista ylijääneistä osista. Magellanin runko, suuri antenni sekä rakettimoottori olivat peräisin Voyager-luotainprojektista. Pari tietokonetta ja voimansiirtojärjestelmä olivat peräisin Galileo-luotaimesta. Pienempi antenni taas oli jäänne Marsia tutkineesta Mariner 9 -luotaimesta. Lisäksi luotaimeen rakennettiin kaksi 2,5 x 2,5 metristä aurinkopaneelia sekä "synteesiapertuuritutka", jolla Venuksen pintaa kartoitettiin sen pilvien lävitse.
Magellan kartoitti Venusta kuudella havaintojaksolla syyskuusta 1990 toukokuuhun 1991, toukokuusta 1991 syyskuuhun 1992, syyskuusta 1992 toukokuuhun 1993, toukokuusta elokuuhun 1993 sekä elokuusta 1993 huhtikuuhun 1994. NASA sai luvan jatkaa tehtävää syyskuuhun. Tutkijaryhmä kavensi omaa rahoitustaan niin, että luotainta seurattaisiin lokakuuhun asti. Magellanin rataa laskettiin hiljalleen alemmas, kunnes viimeisen radankorjauksen jälkeen korkeus oli enää 138 km. 12. lokakuuta aamuyön tunteina yhteys luotaimeen katkesi sen siirtyessä Venuksen varjopuolelle. Sen jälkeen ei Magellanista kuulunut mitään. Magellan kiersi Venusta napojen yli kulkevalla radalla. Alun perin sen rata oli huomattavan elliptinen; etäisyys planeetan pinnasta vaihteli 294:stä 8 543 kilometriin. Luotaimen käydessä lähellä planeettaa sen tutka nappasi joukon hyvälaatuisia kuvia, jotka kattavat liki koko Venuksen pinnan. Magellanin kuvat ovat lisänneet tutkijoiden ymmärrystä Venuksen pinnanmuotojen synnystä.
Magellan pystyi kartoittamaan planeetan pinnasta 99%. Kuvat ja kartoitus oli paljon tarkempia kuin Neuvostoliittolaisien Venera 15:ta ja Venera 16:ta suorittamat.
Magellan oli 1990-luvun ainoa varsinainen Venus-luotain. Se sai nimensä 1500-luvun portugalilaisen tutkimusmatkailijan Fernão de Magalhãesin mukaan.
SMERŠ
SMERŠ ("СМЕРШ"; , "smert špionam"; ) oli Neuvostoliiton sisäministeriön alainen salainen järjestö toisen maailmansodan aikana. SMERŠ perustettiin Saksan tiedustelu- ja vakoilujärjestö Abwehrin vastustajaksi 19. huhtikuuta 1943.
SMERŠ oli NKVD:stä omaksi yksikökseen eriytetty itsenäinen, valtion salainen poliisijärjestö. Sen johtaja Viktor Abakumov raportoi toiminnasta suoraan Josif Stalinille.
SMERŠin tehtävänä oli etsiä, pidättää ja teloittaa kaikki epäilyttävät henkilöt puna-armeijassa. Rintamakarkurien lisäksi se kuulusteli ja teloitti tai lähetti pakkotyöhön sotavangit. SMERŠin tehtävänä oli myös sodanjälkeisen Itä-Euroopan väestön seulonta, näytösoikeudenkäyntien järjestäminen ja teloitukset.
SMERŠin erityistehtävänä oli Adolf Hitlerin löytäminen, jos mahdollista elävänä vangitseminen tai ruumiin löytäminen. Hitlerin kuoltua puna-armeijan upseerit ja SMERŠ:n agentit löysivät tämän osittain palaneen ruumiin läheltä Hitlerin bunkkeria.
Myöhemmin, KGB:n alaisuudessa SMERŠ etsi ”kansanvihollisia” Neuvostoliiton ulkopuolelta.
SMERŠ muutettiin Sotavoimien Kansankomissariaattiksi maaliskuussa 1946. Saman vuoden toukokuussa se muutettiin Sotavoimien ministeriöksi.
Kirjailija Ian Fleming käytti kuvitteellista versiotaan SMERŠistä neljässä ensimmäisessä James Bond -kirjassaan Bondin päävastustajana.
Disneyland
Disneyland on Anaheimissa, Kaliforniassa sijaitsevan Disneyland Resort -lomakeskuksen yksi teemapuisto. Sen omistaa ja sitä operoi The Walt Disney Company. 17. heinäkuuta 1955 valmistunut Disneyland on yksi Kalifornian suosituimmista turistikohteista. Se sijaitsee Anaheimissa 43 kilometriä Los Angelesin keskustasta kaakkoon. Siellä käy päivittäin noin 60 000 ihmistä.
Disneylandiin ryhdyttiin rakentamaan Star Wars Land -teemapuistoa huhtikuussa 2016.
Kalifornian Disneyland on alkuperäinen ja itsensä Walt Disneyn visioima paikka. Muita saman konseptin Disney-puistoja ovat Walt Disney World Floridassa, Tokio Disneyland, Hongkong Disneyland Resort ja Disneyland Paris Pariisin lähellä Marne-la-Valléessa.
Chad Smith
Chadwick "Chad" Gaylord Smith (s. 25. lokakuuta 1961 Michiganissa) on yhdysvaltalaisen Red Hot Chili Peppers -yhtyeen rumpali. Hän liittyi yhtyeeseen 1988 Jack Ironsin lähdön jälkeen.
Vuonna 2008, Red Hot Chili Peppersin ollessa tauolla, Smith perusti yhdessä Van Halenin Sammy Hagarin (laulu) ja Michael Anthonyn (basso), sekä sooloartisti Joe Satrianin (kitara) kanssa hard rock-superyhtye Chickenfootin.
Smith pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan soitettuaan maailman suurinta rumpusettiä (308 osaa).
Lisäksi Smith oli Travis Barkerin ja Stewart Copelandin kanssa kehittämässä vuonna 2008 ilmestyneyttä Guitar Hero - World Tourin rumpusettiä.
Smith liittyi yhtyeeseen 1988 alkuperäisen rumpalin Jack Ironsin lähdettyä, ja on ollut tauotta mukana yhtyeessä siitä lähtien. Ironsin lähtö johtui Red Hot Chili Peppersin alkuperäiskitaristin Hillel Slovakin kuolemasta, josta Irons järkyttyi suuresti. Hän osallistuu, toisin kuin rumpalit yleensä, kappaleiden tekoon. Smithin ollessa rumpalina yhtye on saavuttanut suurimman menestyksensä, monia kymmeniä miljoonia kappaleita myyneet levyt "Californication" ja "By The Way", sekä useat huippusuosion saavuttaneet maailmankiertueet. Red Hot Chili Peppers oli tauolla vuosina 2007-2010, jonka aikana Smith perusti oman yhtyeen Chickenfootin. Red Hot Chili Peppersin palattua tauolta 2010 kitaristi John Frusciante oli jo aikaisemmin eronnut yhtyeestä, jolloin myös Flean lähtökin oli lähellä. Flea kuitenkin päätti jatkaa ystävänsä lähdöstä huolimatta, sillä hän tunsi suurta rakkautta Smithiä ja erityisesti Kiedistä kohtaan. Yhtye valitsi uudeksi kitaristikseen ennenkin esiintyneen keikkakitaristin Josh Klinghofferin. Smith varmisti asian lehdistölle vuonna 2010. RHCP konsertoi muun yhtyeen kanssa Suomessa, Ratinan Stadionilla Tampereella 1.8.2012, ja esitystä on tituleerattu yhtyeen kaikkien aikojen parhaaksi.
Smith on muiden Red Hot Chili Peppersin jäsenten tapaan ollut huumeriippuvainen sekä alkoholisoitunut, mutta on nykyisin kuivilla. Hän on avautunut julkisuuteen alkoholismistaan, ja kuinka se on vaikuttanut hänen yksityiselämäänsä.
Smith oli mukana yhdessä yhtyeensä muiden jäsenten, laulaja Anthony Kiediksen, basisti Flean ja kitaristi Josh Klinghofferin sekä entisen rumpalin Jack Ironsin kanssa mukana julkistamistilaisuudessa, jossa Red Hot Chili Peppers liitettiin Rock´n Roll Hall Of Fameen vuonna 2012. Smith valittiin musiikkilehti Rolling Stonen "kaikkien aikojen parhaat rumpalit" - listan sijalle 87.
Smithillä on kuusi lasta eri avioliitoista.
Stadium Arcadium kiertuesetti
Lisäksi perkussioita, kuten lehmänkello.
Hurrikaani Andrew
Hurrikaani Andrew oli yksi tuhoisimmista Yhdysvaltoihin iskeneistä hurrikaaneista. Se raivosi 16.–28. elokuuta 1992. Trooppinen hirmumyrsky iski ensin Luoteis-Bahamalle, sitten Etelä-Floridaan, missä se aiheutti suurimmat tuhonsa, ja lopulta Etelä-Louisianaan. Andrew tappoi 26 ihmistä, aiheutti epäsuorasti 39 ihmisen kuoleman ja aiheutti yhteensä 25 miljardin dollarin vahingot (vuoden 1992 dollareissa) ollen kallein Yhdysvaltoihin iskenyt luonnonkatastrofi. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin ensin neljänteen luokkaan, mutta jälkianalyysissä sen todettiin olleen voimakkaimmassa luokassa 5 (tuulet yli 69 m/s).
Andrew kehittyi trooppisesta aallosta Afrikan rannikolla 14. elokuuta. 16. elokuuta siitä kehittyi trooppinen matalapaine ja seuraavana päivänä "trooppinen myrsky Andrew". Sen kehittyminen oli hidasta johtuen epäsuotuisista olosuhteista, mutta Andrewn ollessa Bermudan ja Puerto Ricon välimaastossa 22. elokuuta se saavutti hurrikaanin voiman tuulten puhaltaessa yli 33 metriä sekunnissa. Se vahvistui nopeasti ja saavutti seuraavana päivänä jo kategorian 4 voiman Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Lievän heikkenemisen ja Bahaman ylityksen jälkeen Andrew saavutti voimakkaimman, kategorian 5 voiman samalla iskien Etelä-Floridaan 24. elokuuta. Hurrikaani jatkoi länteen Meksikonlahdelle, jossa se jatkoi pohjoiseen ja iski Louisianan rannikolle kategorian 3 voimalla.
Rantauduttuaan Andrew heikkeni nopeasti, 10 tunnissa trooppiseksi myrskyksi ja siitä 12 tunnissa trooppiseksi matalapaineeksi.
Myrskyvuoksi aiheutti pahinta tuhoa Bahamalla Eleutheran saarella. Kaksi havaintoa on säilynyt: näissä paikoissa vedenpinta nousi 5,3 ja 7,2 metriä keskimääräisen yläpuolelle.
Tiedot yksityisiltä ilmapuntareilta auttoivat osoittamaan Andrewn keskuksen ilmanpaineen olleen 922 mb Floridan Homesteadissa tehden siitä kolmanneksi voimakkaimman Yhdysvaltoihin iskeneen hurrikaanin. Andrewn voimakkaimpia tuulia ei saatu mitattua johtuen mittalaitteiston rikkoutumisesta. Eräs asema mittasi tuulennopeudeksi 63 m/s (228 km/h) puuskien ollessa ylimmillään 89 m/s (321 km/h). Yhdysvaltojen kansallinen hurrikaanikeskus mittasi suurimmiksi tuulenpuuskiksi 73 m/s (263 km/h). Andrew luokiteltiin aluksi kategorian 4 hurrikaaniksi iskiessään Floridaan, mutta myöhemmät tutkimukset vuonna 2002 osoittivat yhtämittaisten tuulten olleen 74 m/s (265 km/h) jolloin sen todettiin olleen kategorian 5 hurrikaani Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla.
Kuten kaikissa hyvin voimakkaissa myrskyissä (kategoriat 4 ja 5), Andrewn pahimman tuhon ei arvella johtuneen suoraviivaisista tuulista vaan pyörteistä, joita Andrewssa oli jopa tuhansia. Monet näistä pystyttiin jäljittämään jopa useiden kilometrien matkalta kun ne yleensä tuhosivat jokaisen rakennuksen tieltään.
Andrew aiheutti 23 kuolemaa Yhdysvalloissa ja kolme Bahamassa. Hurrikaani aiheutti 26,5 miljardin dollarin vahingot Yhdysvalloissa, josta miljardin dollarin vahingot aiheutuivat Louisianassa ja loput Etelä-Floridassa. Toisin kuin useimpien hurrikaanien, Andrewin tuhot aiheutuivat pääasiassa sen tuulista. Bahamalla Andrew aiheutti 250 miljoonan dollarin vahingot.
Bangladeshin sykloni 1991
Bangladeshin sykloni 1991 oli nimeämätön trooppinen hirmumyrsky, joka iski Chittagongin alueelle Bangladeshiin 29. huhtikuuta 1991. Sen yhtämittaiset tuulet puhalsivat n. 70 m/s (257 km/h) ja ilmanpaine myrskyn keskuksessa oli 898 mb.
Ainakin 138 000 ihmistä sai surmansa myrskyn takia. Useimmat kuolemat aiheutuivat hukkumisista, ja suurin osa kuolleista oli lapsia ja vanhuksia. Myrskyn aineelliset vahingot olivat 1,5 miljardia dollaria.
Vastauksena pääministeri Khaleda Zian avunpyyntöön käynnistettiin kansainvälinen sotilasoperaatio Sea Angel (""Merienkeli"") 30. huhtikuuta. Ensimmäisiä auttajia oli yhdysvaltalainen laivasto-osasto, joka oli palaamassa Persianlahden sodasta. Operaatioon osallistuivat myös Yhdistynyt kuningaskunta, Kiina, Intia, Pakistan ja Japani. Operaatio päättyi 15. kesäkuuta 1991 ja sen on arvioitu pelastaneen noin 30 000 ihmisen hengen.
Hurrikaani Mitch
Hurrikaani Mitch oli voimakkaimpia trooppisia hirmumyrskyjä, joita on koskaan havaittu. Sen voimakkaimmat tuulet puhalsivat 80 m/s (290 km/h). Mitch raivosi Keski-Amerikassa 22. lokakuuta – 5. marraskuuta 1998. Lähes 10 000 ihmisen vahvistettiin kuolleen, ja yli 9 000 katosi. Mitch on eniten ihmisiä surmannut hurrikaani yli 200 vuoteen.
Kuolemat aiheutuivat pääosin tulvista, kun hitaasti liikkunut hurrikaani ja sittemmin trooppinen myrsky tuotti lähes 90 cm sadetta. Sademäärään vaikutti myös korkea vuoristo, joka voimisti sadetta entisestään. Kymmenet tuhannet kodit vahingoittuivat tai tuhoutuivat.
Hurrikaani Mitch alkoi afrikkalaisesta trooppisesta aallosta, joka tuli Atlantin ylle 10. lokakuuta. Aallon liikuttua läpi Atlantin Karibianmerelle se alkoi voimistua Etelä-Karibialla Kolumbian pohjoispuolella. Siitä tuli trooppinen matalapaine 22. lokakuuta ja "trooppinen myrsky Mitch" myöhemmin päivällä sen liikkuessa hitaasti länteen.
Edelleen hitaasti liikkuva Mitch saavutti hurrikaanin voiman 24. lokakuuta, ja voimistuttuaan nopeasti se saavutti 5. luokan voiman ja ilmanpaine sen keskustassa laski samalla 905 mb:iin, joka on matalimpia mitattuja ilmanpaineita Atlantin hurrikaaneilla. Hitaan liikkumisensa ja heikkenemisensä vuoksi Mitch iski Hondurasin pohjoisrannikolle 2. luokan hurrikaanina. Se heikkeni maan yllä trooppiseksi matalapaineeksi siirtyessään samalla Guatemalan ylle 31. lokakuuta. Meksikonlahdella siitä tuli jälleen "trooppinen myrsky Mitch," ja se iski Floridan länsirannikolle 5. marraskuuta.
Hurrikaani Mitch oli eniten ihmisiä surmannut hurrikaani vuoden 1780 suuren hurrikaanin jälkeen. Aineellisten vahinkojen arvellaan olevan lähellä viittä miljardia Yhdysvaltain dollaria. Suurin osa vahingosta aiheutui Hondurasissa ja Nicaraguassa, mutta myös El Salvador ja Guatemala saivat osansa myrskyn tuhoista. Nicaraguassa mutavyöryt surmasivat yli 2 000 henkeä ja jättivät satojatuhansia kodittomiksi. Taloudelliset tuhot arvioitiin miljardiksi Yhdysvaltojen dollariksi. Hondurasissa 50 jokea tulvi ja 70 % maatalouden sadosta tuhoutui. Kuukausi myrskyn jälkeen 5 657 ihmistä oli julistettu kuolleeksi ja yli 8 000 kadonneeksi.
Catherine Deneuve
Catherine Deneuve (oik. Catherine Dorléac; s. 22. lokakuuta 1943 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä.
Maurice Teynacin ja Renée Deneuven tytär Catherine Deneuve suoritti elokuvadebyyttinsä elokuvassa "Les Collegiennes" vuonna 1956, jolloin hän oli vain teini-ikäinen. Hänen vuotta vanhempi sisarensa Françoise Dorléac oli suosittu näyttelijä ennen traagista kuolemaansa autokolarissa vuonna 1967. Deneuven läpimurto tuli elokuvamusikaalista "Cherbourgin sateenvarjot" (1964), josta on tullut eräs eurooppalaisen elokuvan suurimmista klassikoista. Sitten valmistuivat englantilais-ranskalaisena yhteistyönä Roman Polańskin ohjaama "Inho" (1965) ja Luis Buñuelin surrealistinen mestariteos "Päiväperho" ("Belle de Jour", 1967).
Deneuve voitti parhaan naispääosan Césarin vuonna 1981 osastaan elokuvassa "Viimeinen metro" ("Le Dernier métro"). Toinen parhaan naispääosan César tuli vuonna 1992 roolista elokuvasta "Indokiina"; samasta elokuvasta tuli myös parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuus. Tämän lisäksi hän on ollut Mariannen rintakuvan mallina vuonna 1985.
Deneuve on UNESCOn hyvän tahdon lähettiläs ja hänellä on kaksi lasta: Christian Vadim (s. 1963) suhteesta ohjaaja Roger Vadimiin ja Chiara Mastroianni (s. 1972) nelivuotisesta suhteesta näyttelijä Marcello Mastroianniin. Deneuve on ollut naimisissa kerran, vuosina 1965–1972, brittiläisen valokuvaajan David Baileyn kanssa.
Kommandiittiyhtiö
Kommandiittiyhtiö (lyhenne "ky") on henkilöyhtiö, jolla on vähintään yksi "vastuunalainen yhtiömies" ja vähintään yksi "äänetön yhtiömies" ("kommanditääri"). Kommandiittiyhtiötä on kutsuttu myös nimellä äänetön yhtiö.
Kommandiittiyhtiö eroaa avoimesta yhtiöstä vain siten, että vastuunalaisen yhtiömiehen lisäksi yhtiössä on vähintään yksi äänetön yhtiömies. Äänettömän yhtiömiehen vastuu rajoittuu hänen sijoittamaansa pääomaan, joka voi olla rahaa tai apportti. Äänettömällä ei ole oikeutta osallistua yhtiön hallintoon, ellei siitä erikseen olla yhtiösopimuksessa määrätty. Äänetön yhtiömies saa voitto-osuutensa velkojien jälkeen ennen vastuunalaisia yhtiömiehiä; jäljelle jäävä voitto kuuluu vastuunalaisille yhtiömiehille. Muut äänettömän yhtiömiehen oikeudet määritellään yhtiösopimuksessa (korvaus sijoituksesta yms.). Vastuunalainen yhtiömies vastaa yrityksen veloista ja sitoumuksista koko omaisuudellaan, mutta päättää yrityksen toiminnasta.
Kommandiittiyhtiön nimessä tulee olla sana "kommandiittiyhtiö" tai sen lyhenne ("ky"), ruotsiksi "kommanditbolag" ("kb"). Nimessä ei saa olla äänettömän yhtiömiehen nimeä.
Yhtiölle voidaan haluttaessa rekisteröidä rinnakkaistoiminimi muillakin kielillä kuin suomeksi tai ruotsiksi. Kaupparekisteri antaa kommandiittiyhtiölle seuraavat käännökset:
Kommandiittiyhtiötä voidaan käyttää kiinteistörahastojen rakenteena. Vaikka ky-yhtiörakennetta ei ole tarkoitettu alun pitäen kiinteistörahastojen rakenteeksi, se valitaan veroedullisin perustein. Näiden rahastojen kautta kaikki institutionaaliset sijoittajat voivat käyttää velkavipua hyväkseen, mikä on lainsäädännön mukaan suorissa kiinteistösijoituksissa mahdotonta.
Kommandiittiyhtiö voi tehdä toimintavarauksen.
Avoin yhtiö
Avoin yhtiö (aik. myös "kauppayhtiö") on yhtiömuoto, jossa kaikki yhtiömiehet vastaavat henkilökohtaisesti yhtiön veloista ja muista velvoitteista sekä omasta että muiden yhtiömiesten puolesta.
Avoin yhtiö on itsenäinen oikeushenkilö. Se perustetaan kahden tai useamman yhtiömiehen tekemällä yhtiösopimuksella. Yhtiömiehinä voi olla joko luonnollisia henkilöitä tai yhteisöjä, kuten muita yrityksiä.
Mikäli yhtiön kaikki yhtiömiehet eivät ole vastuullisia, vaan mukaan tulee myös pelkässä rahoittajan asemassa olevia äänettömiä yhtiömiehiä, yhtiöstä tulee kommandiittiyhtiö.
Avoimet yhtiöt ovat Suomessa verraten harvinaisia. Avoimia yhtiöitä oli 31.3.2013 kaupparekisterissä 12 531, mikä muodosti 2 % kaikista yrityksistä. Avointen yhtiöiden määrä on ollut laskusuunnassa.
Avoimen yhtiön hyviä puolia esimerkiksi osakeyhtiöihin verrattuna on verrattain suuri sopimusvapaus yhtiötä muodostettaessa. Lainsäädäntö antaa melkoisen paljon vapautta sopia yhtiön sisäisestä hallinnosta ja valtasuhteista, ainoastaan harvat lakipykälät ovat pakottavia. Avoimen yhtiön voi myös perustaa välittömästi, sillä avoin yhtiö katsotaan muodostuneeksi samalla hetkellä kun yhtiösopimus allekirjoitetaan. Vastaavasti avoimen yhtiön huonoja puolia on juuri yhtiömiesten rajaton ja henkilökohtainen vastuu yhtiön veloista, samalla kun jokaisella yhtiömiehellä on valta hoitaa yhtiön välttämättömiä tai hyödyllisiä asioita ilman erityistä lupaa toisilta yhtiömiehiltä. Tämän vuoksi avoimet yhtiöt vaativat yhtiömiehiltä paljon keskinäistä luottamusta.
Suomessa avoimen yhtiön toiminimessä tulee olla sanat "avoin yhtiö" tai "öppet bolag". Vaihtoehtoisesti nimestä on muutoin käytävä ilmi, että yhtiömiehiä on vähintään kaksi (esimerkiksi "Virtanen & Lahtinen" tai "Virtanen & kumppanit").
Avoimesta yhtiöstä käytetään yleiskielessä joskus lyhennettä "ay". Kaupparekisteri ei kuitenkaan hyväksy tätä lyhennettä osaksi yhtiön toiminimeä, koska se ei ole toiminimilain mukainen eikä yksiselitteinen (lyhenne voi tarkoittaa avoimen yhtiön lisäksi muun muassa ammattiyhdistystä). Rajoitus koskee myös ruotsinkielistä lyhennettä "öb".
Yhtiölle voidaan haluttaessa rekisteröidä rinnakkaistoiminimi muillakin kielillä kuin suomeksi tai ruotsiksi. Kaupparekisteri antaa avoimelle yhtiölle seuraavat käännökset:
Avoin yhtiö voi tehdä toimintavarauksen.
Rajavastuuyhtiö
Rajavastuuyhtiö on suomenkielinen nimitys pienille pääomayhtiölle, jossa yhtiömiesten vastuu yrityksen veloista ja muista sitoumuksista on rajattu kiinteään summaan, yleensä osuuksina. Suomessa tätä yhtiömuotoa vastaa lähinnä yksityinen osakeyhtiö, jossa osakkaat eivät vastaa yhtiön velvoitteista henkilökohtaisesti.
Yhtiömuoto poikkeaa julkisesta osakeyhtiöstä lähinnä siten että se ei voi listautua pörssiin eikä laskea liikkeelle joukkovelkakirjalainoja. Myös osakkaiden lukumäärä on yleensä vähäisempi vaikka sitä ei osakeyhtiölaissa ole rajoitettu. Saksassa yksityistä osakeyhtiötä vastaa ns. rajavastuuyhtiö, lyhenne GmbH ("Gesellschaft mit beschränkter Haftung") suomeksi "yhtiö rajoitetulla vastuulla" ja julkista osakeyhtiötä Aktiegesellschaft, lyhenne AG, Isossa-Britanniassa yksityistä osakeyhtiötä vastaa Ltd ("Limited Company") ja julkista osakeyhtiötä plc "(public Limited company)", Italiassa S.r.l. (Società a Responsabilità Limitata), Tanskassa ApS tai Aps ("Anpartsselskab"), Tšekissä s.r.o (společnost s ručením omezeným), Virossa OÜ ("Osaühing") sekä Yhdysvalloissa LLC ("Limited Liability Company"). Brittiläinen "Public limited company" on asiallisesti muodoltaan suomalaisen osakeyhtiön kaltainen.
Venäläisessä yhtiölainsäädännössä rajavastuuyhtiö on 'rajoitetun vastuun yhteisö' (Общество с ограниченной ответственностью, obštšestvo s organitšennoi otvestvennostju, ООО). Ukrainassa yhtiölainsäädännössä rajavastuuyhtiö on 'rajoitetun vastuun yhteisö' (Товариство з обмеженою відповідальністю, tovarystvo z obmeženoju vidpovidalnistju, TOV). Se ei perustu osakkeisiin, vaan yhtiöjärjestyksessä mainittuihin osuuksiin, minkä vuoksi yhtiöjärjestystä pitää muuttaa, mikäli osuuksien haltijoiden keskinäinen suhde muuttuu, joku siirtää osuutensa toiselle tai joku hankkii jonkun toisen osuuden. Näin ollen osuudenhaltijat eivät voi siirtää osuuksiaan toisten tietämättä niin kuin osakeyhtiössä, jossa osakekirja on siirtokelpoinen kolmansien osapuolten tietämättä, mikäli yhtiössä ei ole osakassopimusta tai etuosto-oikeutta yhtiöjärjestyksessä. OOO on tämän vuoksi suosittu yhtiömuoto tytäryhtiöissä, joka rajaa emoyhtiön vastuut, mutta antaa tulosyksilölle autonomian. Esimerkiksi joidenkin kustantamojen toimituksen muodostavat lehdestään kustantamon omistaman rajavastuuyhtiön.
Kvartsi-iskos
Kvartsi-iskos arkeologian tuntema kivikautisten kvartsiesineiden valmistuksesta syntynyt kvartsin palanen tai sirpale. Kvartsi-iskoksia irtoaa kvartsista, kun sitä muotoillaan esineeksi iskemällä toisella kivellä.
Suomessa, jossa hapan maaperä on tuhonnut lähes kaikki elolliset jäänteet kivikaudelta, kvartsi-iskokset ovat kivikautisen asutuksen tärkeitä tunnusmerkkejä. Useat asuinpaikat on löydetty kvartsi-iskosten perusteella.
Pluto (jumala)
Pluto (kreikka: Πλούτων, "Ploutōn") on roomalaisessa mytologiassa manalan ja sen rikkauksien jumala. Häntä vastaa kreikkalaisessa mytologiassa Haades.
Vaikka Plutoa verrataan manalan jumalana usein Saatanaan, roomalaiset eivät nähneet häntä pahana hahmona. Jumalaa pidettiin kullan, hopean ja muiden maanalaisten rikkauksien antajana. Kääpiöplaneetta Pluto on nimetty hänen mukaansa.
Styks
Styks ( 'viha') on kreikkalaisessa mytologiassa manalan pääjoki, joka kiersi sen ympäri yhdeksän kertaa. Sen uskottiin olevan myös alkulähde samannimiselle joelle Arkadiassa. Tarinan mukaan Akhilleus kastettiin Styksiin lapsena, jolloin hän sai vahingoittumattoman ihon, kaikkialta paitsi kantapäästä, ja Aleksanteri Suuri myrkytettiin sen vedellä.
Styks-virran lautturi oli nimeltään Kharon, joka kolikkoa vastaan kuljetti vainajan Haadeeseen. Jos jostain syystä vainajalla ei ollut maksua lautturille, hän ei päässyt joen yli vaan hänen sielunsa jäi ikuisiksi ajoiksi vaeltelemaan. Antiikin Kreikassa oli hyvin yleinen tapa laittaa vainajalle yksi kolikko suuhun takaamaan manalaan pääsyn.
Styks oli myös Okeanoksen ja Tethyksen vanhin tytär, okeanidi. Hän sai Pallaksen kanssa lapset Nike, Kratos, Zelos ja Bia. Hänen mainitaan saapuneen ensimmäisenä lastensa kanssa Zeuksen avuksi titanomakhian alettua, ja tästä kiitokseksi jumalat alkoivat vannoa valansa hänen nimeensä, ja hänen lapsensa saivat asua Zeuksen luona.
Styx
Styx on yhdysvaltalainen rockyhtye. Se perustettiin Chicagossa vuonna 1961 nimellä "The Tradewinds". Yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Dennis DeYoung, Chuck Panozzo ja John Panozzo. Myöhemmin mukaan liittyivät James Young ja John Curulewski. Tällä kokoonpanolla yhtye teki levytyssopimuksen Wooden Nickel Recordsin kanssa vuonna 1971.
Styxin ensimmäinen albumi oli "Styx" (1972). Läpimurtoalbumi oli vuonna 1973 julkaistu "Styx II", joka myi kultaa. Sillä ollutta kappaletta "Lady" soitettiin radiossa ahkerasti. Vuonna 1975 Styx päätti vaihtaa levy-yhtiötään. Uudeksi levy-yhtiöksi tuli A&M Records. Pian levy-yhtiön vaihdon jälkeen John Curulewski lähti yhtyeestä. Hänet korvasi laulaja-kitaristi Tommy Shaw. Ensimmäinen hänen kanssaan tehty albumi oli "Crystal Ball" vuodelta 1976. Sitä seurannut "The Grand Illusion" (1977) myi platinaa.
Styxin ensimmäinen levytys 1980-luvulla oli konseptialbumi "Paradise Theater" (1981). Vuonna 1984 ilmestyi yhtyeen ensimmäinen livealbumi, "Caught in the Act".
Vuonna 1990 laulaja-kitaristi Tommy Shawin korvasi Glen Burtnik. Uudella kokoonpanolla julkaistiin albumi "Edge of the Century" (1990), joka myi kultaa. Yhtye julkaisi vuonna 1995 ensimmäisen kokoelmansa, "Styx Greatest Hitsin". John Panozzo ei huonon terveydentilansa vuoksi kyennyt osallistumaan enää vuoden 1996 kiertueelle. Hän kuoli myöhemmin samana vuonna, ja hänet korvasi Todd Sucherman. Vuonna 1999 ilmestyi "Brave New World", Styxin ensimmäinen studioalbumi yhdeksään vuoteen. Dennis DeYoung ja Chuck Panozzo jättivät yhtyeen samana vuonna. DeYoungin korvasi Lawrence Gowan. Chuck Panozzo kertoi kaksi vuotta eroamisensa jälkeen, 2001, olevansa HIV-positiivinen. Glen Burtnik lähti Styxistä vuonna 2004. Hänen seuraajakseen valittiin Ricky Phillips, joka oli aiemmin toiminut muun muassa yhtyeissä The Babys ja Bad English. Styxin uusin albumi on "Big Bang Theory", joka julkaistiin 10. toukokuuta 2005.
Suomessa yhtye ei ole saanut koskaan suurta suosiota. Parhaiten tunnetaan Riki Sorsan laulama käännösversio ”Joki” Styxin kappaleesta ”Boat on the River” albumilta "Cornerstone". Ensimmäisenä suomenkielisenä käännösversiona kappaleen lauloi kuitenkin Taiska 1980-luvulla nimellä ”Aamulla yksin”. Nämä käännösversiot ovat siis eri sanoituksilla.
"South Park" -televisiosarjassa Eric Cartmanilla oli pakkomielle Styxin ”Come Sail Away” -kappaleesta. Jaksoa on esitetty Suomen TV:ssä useampaan kertaan.
Marcello Mastroianni
Marcello Vincenzo Domenico Mastroianni (28. syyskuuta 1924 Fontana Liri, Italia – 19. joulukuuta 1996 Pariisi, Ranska) oli italialainen näyttelijä.
Mastroianni syntyi Apenniineilla pienessä Fontana Lirin kylässä. Mastroianni kasvoi kuitenkin Torinossa ja Roomassa. Toisessa maailmansodassa hän joutui natsien vangiksi mutta pääsi pakenemaan ja piiloutui Venetsiaan.
Hän aloitti näyttelijän työnsä 1940-luvun puolivälissä ja rupesi opiskelemaan näyttelemistä. Hänen ensimmäinen kunnon rooli oli elokuvassa oli "Kurjat" ("I miserabili", 1948, perustuu Victor Hugon teokseen "Kurjat").
Pian hänestä tuli kansainvälinen romanttinen tähti, osan elokuvasta "Suuri keikka Madonna-kadulla" ("I Soliti ignoti", 1958) ja etenkin Federico Fellinin elokuvan "Ihana elämä" ("La dolce vita", 1960) takia, jossa hänen vastanäyttelijänä oli Anita Ekberg. Hänen seuraava ikimuistettava roolinsa oli turhautuneen elokuvaohjaajan rooli Fellinin elokuvassa "8½".
Mastroianni oli naimisissa italialaisen näyttelijän Flora Carabellan (1926-1999) kanssa, joka näytteli monissa elokuvissa mm. "Culastrisce nobile veneziano" ja "La fine del mondo nel nostro solito letto in una notte piena di pioggia", he olivat naimisissa vuodesta 1948 Mastroiannin kuolemaan asti; heillä oli yksi lapsi, Barbara. Lisäksi hänellä oli yksi tytär, Chiara Mastroianni, pitkäaikaisen rakastajattaren, ranskalaisen näyttelijän Catherine Deneuven kanssa; molemmat olivat hänen kuolinvuoteensa ääressä, kun hän kuoli haimasyöpään 72-vuotiaana.
Liv Ullmann
Liv Johanne Ullmann (s. 16. joulukuuta 1938 Tokio, Japani) on norjalainen näyttelijä, kirjailija ja elokuvaohjaaja.
Liv Ullmann syntyi Tokiossa, jossa hänen insinööri-isänsä työskenteli tuolloin. Perhe muutti Kanadaan toisen maailmansodan puhjettua ja palasi Norjaan, kun Ullmann oli kuusivuotias. Hän kasvoi Trondheimissa, Norjassa. Hän on asunut myös New Yorkissa monta vuotta.
Ullmann opiskeli näyttelijäksi Lontoossa Webber Douglas Academyssa. Ennen elokuvauraansa hän esiintyi näyttämöllä Stavangerissa ja Oslossa.
Ullmann nousi kansainväliseen kuuluisuuteen Ingmar Bergmanin elokuvissa, mutta hän on esiintynyt myös muissa ruotsalaisissa ja ulkomaisissa elokuvissa, kuten Jan Troellin ohjauksessa elokuvissa "Maastamuuttajat" ja "Raivaajat".
Ullmann näytteli yhdeksässä Ingmar Bergmanin ohjaamassa elokuvassa. Ullmannilla on Bergmanin kanssa yhteinen tytär, kirjailija Linn Ullmann. Heidän suhteestaan on tehty dokumenttielokuva "Liv ja Ingmar".
Kerberos (täsmennyssivu)
Kerberos voi viitata seuraaviin asioihin:
Kuuma linja
Kuuma linja on puhelin- tai tietoliikennelinja, joka on varattu vain yhtä yhteyttä varten.
Kuuluisin kuuma linja avattiin 20. kesäkuuta 1963 Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton johtajien välille kylmän sodan aikana. Vallalla on yleisesti ollut väärinkäsitys, että kyseessä oli puheyhteys. Yhteys oli kuitenkin kaukokirjoitinyhteys eli telex. Katsottiin että puhelimitse tapahtuvassa yhteydenpidossa on liiaksi väärinkäsityksen vaaraa, ja toisaalta puhelinten suojaus salakuuntelulta oli kehittymätöntä. Kuuman linjan toiminta tarkistettiin kerran tunnissa testiviesteillä.
Kuuma linja perustettiin, kun Yhdysvaltojen presidentin John F. Kennedyn ja Neuvostoliiton Nikita Hruštšovin välinen yhteydenpito Kuuban ohjuskriisin aikana vuonna 1962 oli ollut vaarallisen hidasta. Kuumaa linjaa käytettiin ensimmäisen kerran 1967 kuuden päivän sodan aikana.
Linjan tarkasta reitistä ei ole julkistettua tietoa, mutta tiettävästi kaapeliyhteys kulki Suomen kautta. Ensin sen reitti oli Moskovasta Tallinnaan, sieltä Porkkalaan ja ilmajohtoa myöten Helsinkiin, jossa sen yksi solmukohta oli puhelinkonttori Postitalon kolmannessa kerroksessa. Sen jälkeen se kulki maajohtona Espoon, Vihdin, Lohjan, Suomusjärven kautta Turkuun, josta se lähti merikaapelina Tukholmaan. Myöhempi reitti kulkikin Moskovasta Leningradin kautta Lappeenrantaan, Kouvolaan, Lahteen ja Helsinkiin. Lisäksi oli käytössä radioyhteyteen perustunut varalinja, joka kulki Marokon Tangerin kautta.
Reitin kulkua on arvioitu sen katkeamista koskevien uutisten perusteella. Katkeamisia sattui Suomessa usein esimerkiksi maankaivuutöiden yhteydessä. Katkeamisia tapahtui myös ulkomailla, esimerkiksi Tanskassa neuvostoliittolainen alus katkaisi kaapelin vetäessään hiekkasärkälle ajautunutta alusta irti.
Linja toimi Suomen kautta vuoteen 1978, jolloin kaapeli ja radioyhteyteen perustunut varalinja korvattin kahdella satelliittiyhteydellä. Alkuperäinen Suomen kautta kulkenut kaapeliyhteys oli vielä tämän jälkeen vuoteen 1988 varayhteytenä. Silloin Neuvostoliitto suostui Yhdysvaltojen jo aiemmin toivomaan telex-yhteyden lopettamiseen, ja tilalle tulivat telefaksit. Vuodesta 2008 kuuma linja on toiminut sähköpostiyhteytenä suojatussa verkossa.
Elokuvissa esitettiin usein, että kuuman linjan kummassakin päässä olisi ollut punaisen värinen puhelin, vaikka todellisuudessa se ei ollut lainkaan puhelinyhteys.
Plastiikkakirurgia
Plastiikkakirurgia tarkoittaa korjaavaa kirurgiaa, jolla muokataan kehon epämuodostumia tai kehoon tulleita vammoja mahdollisimman normaaleiksi ja toimiviksi. Plastiikkakirurgia jaetaan kahteen alueeseen. Rekonstruktiiviseen plastiikkakirurgiaan, jolla pyritään palauttamaan ruumiinosan toiminta mahdollisimman normaaliksi ja samalla myös normaalin näköiseksi, ja kosmeettiseen tai esteettiseen kirurgiaan, jolla pyritään muuttamaan ruumiinosan toiminta tai ulkonäkö asiakkaan toiveiden mukaiseksi. Rekonstruktiivisen ja kosmeettisen kirurgian raja on kuitenkin hyvin häilyvä. Kosmeettista plastiikkakirurgiaa ei periaatteessa tehdä julkisen terveydenhuollon piirissä.
Termi tulee kreikan kielen sanasta "plastikos," suomeksi "muokata" tai "muotoilla", eikä sillä ole siinä mielessä suoraa yhteyttä muoviin tai ”muoviseen” leikkaukseen, joihin se helposti yhdistetään.
Viime vuosina kosmeettinen plastiikkakirurgia on ollut vahvassa nousussa, sillä tekniikat ovat parantuneet ja halventuneet. Myös aiheeseen liittyvät draamasarjat ja tosi-TV-sarjat, joissa ihmisille suoritetaan täydellinen muodonmuutos, ovat lisänneet leikkausten muodikkuutta.
Suomessa esteettiseen plastiikkakirurgiaan erikoistuminen ei ole mahdollista.
Ennen potilasvahinkolain muutosta vuonna 1999 esteettinen kirurgia ei ollut Suomessa lain piirissä, mutta nykyisin sitä pidetään terveyden- ja sairaanhoitoon kuuluvana. Potilasvakuutuskeskus myöntää kuitenkin korvausta vain silloin, kun leikkaus on tehty väärällä menetelmällä ja Suomessa. Jos asiakas on tyytymätön esimerkiksi leikatun nenän ulkonäköön, hän joutuu turvautumaan kuluttaja-asiamieheen. Esteettisen kirurgian toimenpiteisiin liittyy merkittäviä riskejä. Esimerkiksi joka kolmas rintaimplanttileikkauksessa käynyt on kokenut ongelmia, ja joka viides leikkaus joudutaan uusimaan. Myös kosmeettisen kirurgian markkinointi on ajoittain ollut asiatonta, ja sitä on esimerkiksi kohdistettu alaikäisiin. Kuluttaja-asiamies on tällöin joutunut puuttumaan markkinointiin.
Kirkonlattia
Kirkonlattia on kansanomainen nimitys laakeille ja laaja-alaisille kivilatomuksille, jotka ovat ihmisen tekemiä ja lähinnä pronssikaudelle ajoittuvia. Kirkonlattialatomukset ovat ilmeisesti kiviröykkiöhautoihin eli hiidenkiukaisiin verrattavia hautarakennelmia, mutta muodoltaan poikkeuksellisia. Kuuluisimpia on Satakunnassa Sammallahdenmäellä "Kirkonlaattiaksi" kutsuttu iso neliskulmainen latomus joka on ajoitettu pronssikaudelle.
Torsten Stålhandske
Torsten Stålhandske (1. syyskuuta 1593 Porvoon pitäjä – 21. huhtikuuta 1644 Haderslev) oli suomalainen Ruotsin armeijassa palvellut ratsuväen kenraali ja hakkapeliittojen päällikkö kolmikymmenvuotisen sodan aikana.
Torsten Stålhandsken isä oli Torsten Svensson (Stålhandske) Länsi-Götanmaalta Ruotsista ja äiti Carin Lydikintytär (Jägerhorn) Uudeltamaalta. Stålhandske oli vuonna 1643 hoidettavana Stettinissä haavojensa vuoksi ja tänä aikana hän avioitui 9. huhtikuuta Arvid Henrikinpoika Hornin tyttären Kristiinan kanssa. Stålhandske kuitenkin menehtyi jo seuraavana vuonna Tanskan sotaretkellä sairauteen. Hänen hautamuistomerkkinsä on Turun tuomiokirkossa.
Torsten Stålhandske aloitti sotilasuransa eversti Patrick Ruthwenin asepoikana ja oli tämän mukana rekrytointiretkellä Skotlannissa. Hän matkusti henkivartiokaartin vänrikkinä Kustaa II Adolfin mukana Preussiin 1622. Vuonna 1626 hänet ylennettiin majuriksi Arvid Hornin (k. 1653?) jalkaväkirykmenttiin, mutta hän siirtyi jo seuraavana vuonna Åke Tottin ratsuväkirykmenttiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1629 johtamaan suomalaisia hakkapeliittoja.
Ruotsin liittyessä kolmikymmenvuotiseen sotaan 1630 Stålhandske oli mukana Pommerissa ja seuraavana vuonna Breitenfeldin taistelussa. Vuonna 1632 hänet ylennettiin everstiksi ja ratsumiehineen hän oli ratkaisevassa roolissa Lützenin taistelussa, jossa Kustaa II Adolf sai surmansa.
Kesäkuussa 1634 Stålhandske haavoittui Hamelin taistelussa. Vuonna 1635 hän liittyi kenraalimajurina Johan Banérin johtamaan armeijaan. Hän valtasi 35 lippua Wittstockin taistelussa ja ajoi vihollisen pakenemaan. Huhtikuussa 1642 hän haavoittui vakavasti Breitenfeldin toisessa taistelussa. Toukokuussa hänet nimitettiin ratsuväen kenraaliksi. Hän kokosi pitkillä sotaretkillään huomattavan omaisuuden. Hänen vaimonsa Kristiina lahjoitti Aarhusin piispalta sotasaaliiksi otetun kirjaston Turun akatemialle.
Jeanne Moreau
Jeanne Moreau (23. tammikuuta 1928 Pariisi – 31. heinäkuuta 2017 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja laulaja. Hän näytteli yli 50-vuotisen uransa aikana yli 120 elokuvassa.
Hän opiskeli konservatoriossa Pariisissa. Vuonna 1947 hän teki teatteridebyyttinsä Avignonin teatterifestivaaleilla. 20-vuotiaana hän oli jo Ranskan suosituimpia teatterinäyttelijöitä Comédie-Françaisessa. Suuri kiitos kuuluu Louis Mallelle hänen antamastaan kannustuksesta, kun he tekivät yhdessä elokuvan "Hissillä mestauslavalle" vuonna 1958.
PuTTY
PuTTY on telnet- ja ssh-asiakasohjelma ja pääte-emulaattori. Sitä käytetään etenkin Windows-käyttöjärjestelmissä SSH-palvelimen käyttämiseen. Useimmista Windows-ohjelmista poiketen se tarvitsee toimiakseen pelkän exe-tiedoston, jota ei tarvitse erikseen asentaa, joten se on helposti haettavissa pikaista tarvetta varten sellaisille koneille, joissa sitä ei ennestään ole.
PuTTY on vapaa avoimen lähdekoodin ohjelmisto, ja se on nykyisin saatavilla myös Linuxille ja Unixeille, sekä epävirallisena käännöksenä myös Symbian OS:lle ja Windows Mobilelle.
Puttystä on myös Nutty-niminen versio, joka osaa avata nettiosoitteet tuplaklikkaamalla niitä hiirellä, sekä Putty Tray -niminen versio, jossa on uusia ominaisuuksia.
Thetis
Thetis () on kreikkalaisessa mytologiassa merenneito, nymfi, yksi viidestäkymmenestä nereidistä ja Nereuksen ja Doriksen tytär. Antiikin runoilijat käyttivät hänestä myös nimitystä "hopeajalkainen".
Thetistä kosivat sekä Zeus että Poseidon. Kun he saivat kuulla ennustuksen, jonka mukaan Thetiin pojasta tulisi isäänsä mahtavampi, he päättivät varmuuden vuoksi naittaa Thetiin Peleukselle. Thetis vastusti aluksi avioliittoa. Saatuaan hyviä neuvoja kentauri Kheironilta Peleus sitoi Thetiin kiinni tämän nukkuessa ja esti näin tätä muuttamasta muotoaan ja karkaamasta. Thetis suostui menemään naimisiin Peleuksen kanssa ja he saivat lopulta pojan, Akhilleuksen.
Nymfi
Nymfit () ovat kreikkalaisen mytologian luonnonhengettäriä, vuorten, vesistöjen, metsien ja puiden naispuolisia jumaluuksia.
Nymfit ovat yleensä sidoksissa johonkin tiettyyn paikkaan tai maanmuotoon. He liikkuivat usein jumalien ja jumalattarien seurassa. Satyyrit pitivät nymfeistä ja halusivat usein tyydyttää halunsa näiden kanssa.
Koska nymfejä kutsuttiin asuttamansa luonnonosan tai maantieteellisen sijainnin mukaan, oli heitä lukematon määrä kaikkialla. Nymfejä oli maalla (dryadit), meressä (nereidit) ja makeissa vesissä (najadit), puissa (Hamadryadit) ja Haadeksessa (Eurydike). Lisäksi nymfeiksi laskettiin klassiset muusat ("Korykian nymfit").
Vaikka nymfit eivät olleet kuolemattomia, he olivat silti pitkäikäisiä. Nymfejä pidettiin ihmiselle hyödyllisinä, mutta he eivät aina olleet hyväntahtoisia. Tunnetussa tarinassa Hylas oli hakemassa vettä lammesta, kun yksi tai useampi nymfi ihastui hänen ulkonäköönsä ja sieppasi hänet luokseen lähteeseen. Myös Skylla oli alun perin nymfi, ja Kirke muutti hänet kuusipäiseksi hirviöksi. Tavallinen kuolevainen, joka kohtasi nymfin kasvoista kasvoihin, joutui tämän pauloihin.
Nymfien kultti alkoi levittäytymisensä koko kreikkalaiseen maailmaan Homeroksen ajoista alkaen, ja lopulta heistä tuli osa roomalaista jumaltarustoa. Nymfejä palvottiin usein luolissa, kuten Varin kaupungin lähettyvillä, jonne Arkhedemos perusti pyhätön vuoren nymfille. Taiteessa nymfejä saatettiin kuvata tanssivina tyttöinä Hermeksen ja Pan-jumalan seurassa.
Vectrex
Vectrex on 8-bittinen kotikäyttöön tarkoitettu pelikonsoli, joka tuli markkinoille vuonna 1982. Laitteen kehittäjä on John Ross.
Vectrex on tiettävästi ainoa kotikäyttöön tarkoitettu viihde-elektroniikan laite, joka käyttää televisiotyylisen rasteripiirtonäytön sijaan sisäänrakennettua vektorigrafiikkaan perustuvaa näyttöä, joka piirtää pikseligrafiikan sijaan suoraan pisteestä toiseen johtavia viivoja. Vectrexille olikin saatavilla käännöksiä muun muassa Atarin suosituista vektoripohjaisista peleistä kuten Asteroidsista. 3D-grafiikkaa ei Vectrexillä teknisistä edellytyksistä huolimatta kuitenkaan juuri näkynyt.
Vectrexille ilmestyy edelleen harrastajavoimin pelejä 2–5 pelin vuositahtia. Monet uusista peleistä lyövät alkuperäiset laudalta laadullisesti ja teknisesti. 3D-pelejä Vectrexillä pystyi pelaamaan erityisten 3D-lasien avulla. Lisäksi konsolille on valokynä ja sittemmin harrastelijoiden rakentamia lisälaitteita (muun muassa halvempi versio 3D-laseista ja pelien kehitykseen tarkoitettuja laitteita).
Laitteen myynti päättyi vuonna 1984.
Satyyri
Satyyrit () ovat kreikkalaisessa mytologiassa miespuolisia luonnonhenkiä, jotka vaeltavat metsissä ja vuoristossa. Heidät kuvattiin puolittain eläimiksi, joilla on pukin sarvet sekä vuohen jalat ja häntä. Siten niillä on paimenjumala Panin piirteitä.
Sanan "satyros" alkuperäksi arvellaan sanaa "tityros", joka tarkoittaa oinasta. Vanhempia satyyrejä kutsuttiin yleensä sileeneiksi, kun taas nuoremmat tunnettiin nimellä "satyriskoi". Satyyrien suvun kantaisänä pidetään Silenosta, ja heidän sanotaan olevan Hermeen poikia.
Satyyrit ovat toisaalta ihmisen vihollisia, toisaalta halukkaita etsimään seksuaalisia nautintoja nymfien ja najadien kanssa. Yliaktiivisesta sukupuolivietistä on käytetty nimeä "satyriasis".
Homeros ei mainitse satyyreita lainkaan, mutta Hesiodos viittaa heihin monikossa ja kuvaa heitä kelvottomiksi ja hyödyttömiksi.
Alun perin satyyrit kuvailtiin antiikin kreikkalaisessa taiteessa ja kirjallisuudessa karkeamuotoisiksi ihmishahmoiksi, joskin heillä oli pienet sarvet ja pukin tai hevosen häntä. Satyyrit esitettiin usein päihtymyksen jumala Dionysoksen seuralaisiksi, jotka kantoivat viinimaljoja ja thyrsos-sauvoja. Kreikkalaisissa Dionysioksen juhlissa esitettiin karkeita ilveilyjä eli satyyrinäytelmiä. Viimeistään Rooman valtakunnan aikana satyyreihin sekoittui vaikutteita fauneista, jolloin satyyreille ilmestyivät myös pukinjalat ja päähän ajoittain jopa täysikokoiset oinaansarvet. Samalla satyyrien muodot kuitenkin pyöristyivät ja inhimillistyivät.
Antiikin satyyrikertomuksiin sisältyvät usein lemmenseikkailut tai niiden yritykset nymfien kanssa villeine tansseineen ja takaa-ajoineen. Taiteessa satyyrit esitetään usein korostetusti irstailijoina ja seksuaalisesti kiihottuneina, mutta kun barokki ja klassismi ottivat satyyrit uudelleen aiheena mukaan taiteeseen, tällaiset piirteet olivat jo tyystin hävinneet.
Risto Nieminen (kulttuurivaikuttaja)
Risto Juhani Nieminen (s. 25. toukokuuta 1956 Kisko) on Lissabonissa toimivan Gulbenkian-säätiön musiikkiosaston johtaja huhtikuusta 2009. Hänen toimenkuvaansa kuuluu Gulbenkianin sinfoniaorkesterin ja kuoron sekä konserttisalin toiminnan organisointi.
Vuosina 1997–2009 Nieminen toimi Helsingin juhlaviikkojen taiteellisena johtajana. Vuodet 1991–1996 hän oli Pariisin Pompidou-taidekeskuksen IRCAM-musiikkikeskuksen taiteellinen johtaja.
Vuosina 1989–1991 Nieminen palveli Radion sinfoniaorkesterin intendenttinä. Sitä ennen hän työskenteli Yleisradion musiikkiosaston toimittajana ja uuden musiikin tuottajana vuodesta 1981. Nieminen valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1985 pääaineenaan musiikkitiede.
Nieminen herätti vuonna 2009 vilkasta kulttuuripoliittista keskustelua Suomen Kuvalehden haastattelussa esittämillään näkemyksillä suomalaisesta kulttuuripolitiikasta. Hän arvosteli muun muassa sijoittamista seiniin sisällön sijasta ja pääkaupungin muiden kulttuurilaitosten yhteistyöhaluttomuutta juhlaviikkojen kanssa. Haastattelua kommentoitiin muun muassa Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa myönteisenä keskustelunherättäjänä, mutta esimerkiksi Asko Sarkola ei allekirjoittanut kritiikkiä.
Hauhon musiikkijuhlat
Hauhon musiikkijuhlat on järjestetty vuosittain vuodesta 2002 kesällä Hauholla, joka vuodesta 2009 on kuulunut Hämeenlinnaan. Juhlien painotus on jousimusiikissa. Esityspaikkoina palvelevat Hauhon seurakunnan keskiaikaa edustava harmaakivikirkko, Hahkialan kartano ja Hauhon pappila, viime vuosina myös Hattulan kirkko sekä Hämeenlinnan kirkko ja vanha palokunnantalo. Festivaalin suunnittelusta ja taiteellisesta johdosta on alusta asti vastannut alttoviulisti Olli Kilpiö sellisti Mikko Ivarsin kanssa.