Kartli
Kartli () on historiallinen alue Georgian keski- ja itäosissa. Sen läpi virtaa Mtkvari-joki, jonka varrella maan pääkaupunki Tbilisi sijaitsee. Antiikin kirjoittajat tunsivat Kartlin nimellä Iberia, ja sillä oli keskeinen rooli georgialaisten poliittisessa ja etnisessä yhtenäistymisessä keskiajalla. Kartlilla ei ole tarkasti määriteltyjä rajoja, ja ne ovatkin vaihdelleet rajusti alueen historian aikana. Kun Georgian kuningaskunta jakautui pienempiin osiin 1400-luvulla, Kartlista tuli oma kuningaskuntansa, jonka pääkaupunkina toimi Tbilisi. Nykyisin Kartli on jaettu useaan hallinnolliseen alueeseen.
Kartlin historiallisella alueella elävät georgialaiset tunnetaan nimellä "kartleli" () ja he muodostavat yhden suurimmista georgialaisista alaheimoista. Valtaosa heistä on ortodoksikristittyjä ja puhuu murretta, joka on muodostanut pohjan nykyiselle georgian kirjakielelle.
Nimi "Kartli" esiintyy ensimmäisen kerran kirjoitettuna 400-luvun tekstissä "Tsamebaj tsmidisa Šušanikisi dedoplisaj" (), joka on vanhin säilynyt georgiankielinen teos. Keskiaikaisen kronikan "Kartlis tskhovreba" mukaan Kartli on saanut nimensä georgialaisten myyttiseltä kantaisältä Kartlosilta, joka rakensi kaupungin Mtkvarin varrelle; sitä kutsuttiin nimellä Kartli (luultavasti myöhempi Armazi), ja nimi yleistyi myöhemmin tarkoittamaan koko Kartlosin ja hänen jälkeläistensä hallitsemaa maata. Kartlos vaikuttaa olevan keskiajan keksintö, ja teoria hänestä Kartlin perustajana ei ole vakuuttava. Keskiaikainen kronikoitsija käyttää hänen nimestään luonteenomaisesti muotoa, jossa on kreikan nominatiivisuffiksi –ος ("os"), ja yrittää siten Georgia State Universityn Stephen Rappin mukaan "tuoda kertomukseen mielikuvan antiikista".
Professori Giorgi Melikišvili on liittänyt Kartli-nimen sanaan "karta" (), jota käytetään mingrelin kielessä (georgian lähisukulaiskieli) ja joissakin länsigeorgialaisissa murteissa. Se tarkoittaa "karja-aitausta" tai "aidattua paikkaa". Juuri "kar" esiintyy lukuisissa paikannimissä ympäri Georgiaa, ja Melikišvilin näkemyksen mukaan sen merkitys on samanlainen kuin vastaavalla indoeurooppalaisella kantasanalla; vertaa germaaninen "gardaz" ("aidattu alue", "piha"), liettuan "gardas" ("aidattu paikka", "aita", "karja-aitaus"), muinaiskirkkoslaavin "gradu" ("puutarha", myös "kaupunki") ja heetin "gurtas" ("linnoitus"). Nimeä on yritetty liittää myös antiikin lähteiden khaldoi- ja gorduene-kansojen nimiin.
Kartlin ja sen kansan muodostumista ei tunneta hyvin. Ratkaiseva rooli prosessissa oli useilla muinaisilla, pääosin anatolialaisilla heimoilla, jotka siirtyivät nykyisen Georgian alueelle ja sulautuivat paikallisiin asukkaisiin. Tapahtumat saattavat heijastua kertomukseen Arian-Kartlista, keskiaikaisen kronikan "Moktsevaj Kartlisaj" mainitsemasta puolilegendaarisesta maasta, josta georgialaisten väitettiin alun perin olevan kotoisin.
200-luvulla eaa. Kartli ja sen alkuperäinen pääkaupunki Mtskheta (jonka seuraajaksi Tbilisi nousi 400-luvulla) muodostivat ytimen, jonka ympärille muinainen georgialainen kuningaskunta kehittyi. Kreikkalais-roomalainen maailma tunsi valtion nimellä Iberia. Kartlin asema maan keskeisenä etnisenä ja poliittisena alueena kasvoi edelleen, kun se kääntyi kristinuskoon 300-luvulla, ja se muodosti myöhemmin pohjan Georgian yhdistymiselle keskiajalla. Kartli sijaitsi Bysantin ja Persian kulttuuripiirien välissä, ja sinne kehittyi eloisa kristitty kulttuuri; Kartli oli ainoa kartvelilainen alue, jolla oli oma kirjakielensä. Kun arabit ottivat hallintaansa Tbilisin 700-luvulla, alueen poliittinen keskus siirtyi lounaaseen päin, mutta ajan georgialaiset oppineet antoivat Kartlille laajemman merkityksen, jossa se tarkoitti kaikkia niitä keskiaikaisen Georgian maita, joita sitoivat yhteen uskonto, kulttuuri ja kieli. Eräässä keskiajan Georgian kirjallisuuden useimmin lainatuista katkelmista 800-luvun kirjoittaja Giorgi Mertšule toteaa: "Ja Kartli koostuu siitä laajasta maasta, jonka alueella liturgia ja kaikki rukoukset lausutaan georgian kielellä. Mutta [vain] "Kyrie eleison" lausutaan kreikaksi, [fraasi] joka tarkoittaa georgiaksi "Herra armahda" tai "Herra ole meille armollinen".
Kun useat georgialaiset valtiomuodostelmat yhdistyivät Georgian kuningaskunnaksi 1000-luvun alussa, nimet "Kartli" ja "Kartveli" muodostivat pohjan nimelle "Sakartvelo", jota georgialaiset alkoivat käyttää omasta maastaan. Georgialainen sirkumfiksi "sa"-X-"o" on tavallinen maantieteellinen ilmaisu, joka tarkoittaa "aluetta jossa X asuu", missä X on esimerkiksi etnisen ryhmän nimi.
Keskiajalla Kartli jaettiin perinteisesti suunnilleen Mtkvaria pitkin kolmeen pääalueeseen:
Suurin osa näistä maista kuuluu nykyään Georgian Šida Kartlin (pääkaupunkina Gori) ja Kvemo Kartlin (pääkaupunkina Rustavi) hallintoalueisiin ("mkhare"), mutta myös Samtskhe-Džavakhetiin (pääkaupunkina Akhaltsikhe) ja Mtskheta-Mtianetiin (pääkaupunkina Mtskheta). Huomattava osa Zemo Kartlista kuuluu nykyisin Turkkiin.