Huntu
Huntu on ohut ja mahdollisesti läpinäkyvä liinamainen vaatekappale, joka puetaan pään tai vartalon ympärille siten, että se roikkuu alareunastaan vapaana. Huntuja on käytetty useissa eri kulttuureissa.
Joissain kulttuureissa, joissa suku järjestää avioliiton ja aviomies ei saa nähdä vaimoaan ennen häitä, on vaimo vielä häissäkin hunnutettuna. Joskus myös sulhanen on hunnutettu. Huntu riisutaan joko häätilaisuudessa tai vasta hääyönä. Näin varmistetaan myös, etteivät aviopuolisoiden henkilökohtaiset mielipiteet kumppanin ulkonäöstä ole sukulaisten hyväksi katsoman avioliiton esteenä. Häätilaisuuden aikana tai sen jälkeen sulhasen on mahdotonta perääntyä kunnialla.
Länsimaisessa orientalismissa itämainen hunnuttautuminen on mielletty osaksi haaremilaitosta ja se on lisännyt itämaisen naisen eksotiikkaa länsimaisesta näkökulmasta.
Hunnuttautuminen on ikivanha Lähi-idän kulttuureihin kuulunut tapa, jossa huntu liitetään naisen siveyteen ja kunnollisuuteen. Hunnulla pyritään peittämään hekumallisiksi mielletyt naisen hiukset ja estämään miesten syntisiä ajatuksia. Hunnuttautuminen kuuluu niin juutalaiseen, islamilaiseen kuin kristilliseen kulttuuriin Ortodoksijuutalaiset naiset peittävät päänsä hunnulla tai huivilla.
Lännessä morsian voi käyttää häissään "morsiushuntua", joka alun perin on symboloinut neitsyyttä. Nykyaikana hunnun käyttö liittyy enemmän romanttiseen hääsymboliikkaan. Leski on voinut käyttää suruajan "suruhuntua", joka on merkinnyt sitä, että nainen on muiden miesten saavuttamattomissa, eli tavallaan edelleen uskollinen kuolleelle aviomiehelleen.
Hunnuksi kutsutaan myös eräisiin kansallispukumalleihin kuuluvaa kokovalkoista päähinettä; sen koko voi vaihdella otsalle kiinnitetystä napista (Sakkolan - Raudun puku) aina koko pään peittävään ja joskus selkäänkin yltävään liinaan (Kaukolan puku). Huntu on Suomen kansallispuvuissa nimenomaan karjalainen päähine; kansallispukusääntöjen mukaan sitä käyttävät naimisissa olevat luterilaiset naiset, ortodoksisilla naimisissa olevilla naisilla on päähineenä sorokka.
Myös kristillisessä perinteessä naiset ovat usein peittäneet päänsä kodin ulkopuolella noudattaen Paavalin kehotusta ""Sen sijaan jos nainen on avopäin, kun hän rukoilee tai profetoi, hän häpäisee päänsä, sillä sehän on samaa kuin hän olisi antanut ajaa hiuksensa pois"" (1 Kor. 11:6). Myöhempinä aikoina pään peitteenä oli hattu tai huivi, mutta keskiajalla naiset yleisesti hunnuttautuivat. Edelleenkin huntu on säilynyt osana sekä katolisen että ortodoksisen kirkon nunnan pukua. Tämä siitäkin huolimatta, että hameen helma on saattanut lyhentyä ja puku muuten modernisoitua. Eräänlainen jäänne hunnuttautumisesta on myös esikoislestadiolaisten naisten tapa käyttää huivia kirkossa tai hengellisissä tilaisuudessa. Hunnuttautuminen on omaksuttu kristinuskoon juutalaisesta kulttuurista, jossa se oli yleistä kristinuskon syntyessä.
Monissa islamilaisissa kulttuureissa naisen täytyy käyttää kasvojen valtaosan peittävää huntua, tai ainakin hiukset peittävää huivia tai huppua aina ollessaan tilassa, jossa on vieraita miehiä. Tämä tapa ei välttämättä ole kuulunut alkuperäiseen islaminuskoon ainakaan yhtä voimakkaana ja velvoittavana kuin mitä se on nykyajan islamistisessa valtioissa. Ristiretkestä Jerusalemiin on säilynyt arabialainen kuvaus, jonka mukaan kauniiden tyttöjen täytyi käyttää huntua, koska he häpesivät. Hunnutus on omaksuttu islaminuskoon persialaisesta kulttuurista. Alun perin sitä ei sen piirissä tunnettu, mutta se levisi nopeasti persialaisen kulttuurin islamilaistumisen myötä. Koraanissa, toisin kuin Raamatussa, ei ole mainintaa hunnuista, vaan siellä ainoastaan kehotetaan naisia pukeutumaan siveellisesti. Näin ollen hunnuttautuminen on korkeintaan uskonnollista tulkintaa, ei Koraanin velvoite. Toisaalta islamin profeetta Muhammad määräsi naiset peittämään ruumiinsa kasvoja (toisten mukaan silmiä) ja käsiä lukuun ottamatta. Eräät islamin tulkinnat edellyttävät koko vartalon peittämistä. Kokovartalohuntua kutsutaan burkhaksi. Suomessa etenkin monet nuoremmat islaminuskoiset maahanmuuttajat ovat siirtyneet hunnun käytöstä huivin käyttöön.