hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Juhan Viiding
Juhan Viiding [vi:tiŋk] (1. kesäkuuta 1948 Tallinna, Viron SNT – 21. helmikuuta 1995 Rapla, Viro) oli virolainen runoilija, teatterinäyttelijä ja -ohjaaja.
Juhan oli perheen neljästä lapsesta nuorin ja ainoa poika. Hän oli lapsena levoton ja älyllisesti varhaiskypsä. Hän opiskeli Tallinnan konservatoriossa vuosina 1968–1972. Hänen puolisonsa on musiikinopettaja Riina Viiding.
Viiding työskenteli Viron Draamateatterissa kuolemaansa asti ja ohjasi mm. Samuel Beckettin, Eugène Ionescon ja Minoru Betsuyakun näytelmiä. Hän saavutti suosiota näyttelijänä ("Peer Gynt", "Hamlet"), ja hän esiintyi myös laulajana mm. Amor-Trio-yhtyeessä. Hän vieraili Suomessa sekä näyttelijänä että runojensa tulkitsijana.
Viiding julkaisi runojaan vuosina 1968–1978 salanimellä Jüri Üdi. Kirjailijanimen käytössä hänen esikuvakseen voidaan mainita Fernando Pessoa. 1970-luvulla Viiding oli maansa tunnetuimpia runoilijoita. Hänen runoutensa on terävän älyllistä, taiturimaista ja kielellisesti nokkelaa. Runonsäkeissä jännitys perustuu vastakohtien leikkiin: hän rinnastaa oudon ja odottamattoman, ja todellisuus kietoutuu mielikuvitukselliseen, ylevä matalamieliseen, hullunkurinen ahdistavaan, nauru kuolemanvakavaan. Viiding nojaa äkillisiin tyylinvaihdoksiin, sanojen monimerkityksisyyteen ja epäloogisiin käsiteleikkeihin. Toisin kuin monet muut sukupolvensa runoilijat, Viiding ei kirjoittanut esseitä eikä arvosteluja. Vuonna 1980 hän osallistui itsenäisyysliikehdintään ja allekirjoitti ns. neljänkymmenen kirjeen.
M. A. Numminen kirjoitti vuonna 1987 kirjan "Kirjeitä virolaiselle runoilijalle", jossa hän kuvaa Viidingulle itseään ja suomalaista kulttuuria. Viidingun runoja julkaistiin suomeksi vuonna 1988 valikoimana "Julkaistavaksi Suomen tasavallassa".
Masennukseen taipuvainen Viiding teki itsemurhan viiltämällä ranteensa auki kotinsa ulkopuolella Raplassa 21. helmikuuta 1995.
Juhan Viidingun isä Paul Viiding (1904–1962) oli tunnettu runoilija, ja myös hänen tyttärensä Elo Viiding (1974–) on runoilija.
Minun lauluni 1983–96
Minun lauluni 1983–96 on suomalaismuusikko Jussi Hakulisen toistaiseksi ainoa kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1996.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 39.
1-5, 9-17 ja 19 säv./san. Jussi Hakulinen, 7 ja 18 säv. Jussi Hakulinen.
Boston (täsmennyssivu)
Boston voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Gunnar Nilsson
Gunnar Nilsson (20. marraskuuta 1948 Helsingborg, Ruotsi – 20. lokakuuta 1978 Lontoo, Englanti) oli ruotsalainen kilpa-autoilija ja Formula 1 -kuljettaja. Hän voitti Britannian Formula 3 -mestaruuden vuonna 1975.
Nilsson kuoli kivessyöpään kuukautta ennen kuin hän olisi täyttänyt kolmekymmentä. Nilsson voitti Belgian GP:n vuonna 1977.
3.33.33
3.33.33 on suomalaisen muusikon Jussi Hakulisen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998.
3.33.33 on Jussi Hakulisen sukunimikaiman Veikko Hakulisen voittoaika vuoden 1952 talviolympialaisten 50 kilometrin hiihdossa.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 34.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Jussi Hakulinen.
Lagosuchus
Lagosuchus oli pienten arkosaurien suku, joka eli keskitriaskaudella. Se oli läheistä sukua dinosauruksille, joiden kanssa ne kuuluvat Dinosauromorpha-kladiin. "Lagosuchuksen" fossiileita on löydetty Chañares Formationista, Argentiinasta.
"Lagosuchuksesta" on löydetty hyvin epätäydellisiä jäännöksiä; ainoastaan takaraajat sekä osa selkärankaa ja lapaluuta. Nämä jäännökset kuitenkin osoittavat sen olleen kevytrakenteinen arkosauri, ja sillä oli pitkät, hoikat ja hyvin kehittyneet raajat - mikä on tyypillistä tietyille dinosauruksille. Nämä ominaisuudet sekä vertaukset "Lagosuchuksen" lähisukulaisiin ovat todisteena, että "Lagosuchus" saattoi joskus juosta takaraajoilla, vaikka se käveli suurimman osan ajastaan neljällä jalalla. "Lagosuchus" oli luultavasti ketterä lihansyöjä, joka käytti nopeutta sekä saalistuksessa että paetessa suurempia saalistajia. "Lagosuchus" oli suunnilleen fretin kokoinen, noin 30 senttimetriä pitkä.
Toinen dinosaurusten lähisukulainen, "Marasuchus lilloensis", saattaa olla "Lagosuchuksen" toinen laji.
On myös mahdollista, että "Lagosuchus" ja "Marasuchus" saattoivat olla kehitysaskel vaihtolämpöisten matelijoiden ja tasalämpöisten dinosaurusten välillä.
Vieraskirja
Vieraskirja on kirja, johon sen omistaja pyytää vieraitaan kirjoittamaan terveisiä tai vain nimikirjoituksensa. Vieraskirjaa käytetään kotona, juhlissa, museossa tai muussa julkisessa laitoksessa tai taidenäyttelyssä. Vieraskirjaan kirjoittaminen voi olla myös seremoniallinen osa arvovieraan käyntiä.
Säännöllisesti ylläpidettynä vieraskirjasta voi tulla mielenkiintoinen osa sen omistajan, kuten yksityishenkilön, perheen, yrityksen tai laitoksen historiaa. Vieraat voivat kirjoittaa kirjaan esimerkiksi kiitoksensa, runon tai kuvauksen vierailusta. Vieraiden tulisi kuitenkin saada itse päättää, kirjoittavatko siihen mitään, pelkän nimensä vai pidemmän viestin.
Monilla kutsuilla vieraskirja on korvannut perinteisen käyntikorttikulhon, johon vierailla on ollut tapana jättää oman korttinsa. Taidenäyttelyissä ja museoissa vieraskirja on tapa pitää lukua eri päivien kävijöistä ja heidän asuinpaikkakunnistaan. Näiden tietojen lisäksi näyttelyiden ja tapahtumien vieraskirjoihin kirjoitetaan yhä useammin myös kommentteja kävijän kokemuksista.
Hotellien ja muiden majoituslaitosten vieraskirjoihin asiakkaat ovat monissa maissa lain vaatimuksesta velvollisia kirjaamaan henkilötietonsa. Suomessa majoittujien tiedot kerätään irrallisilla lomakkeilla.
Vieraskirjan ja adressin välimuotoja ovat surunvalittelu- ja onnittelukirjat esimerkiksi maan suurlähetystöissä valtionpäämiehen kuoleman tai hallitsijaperheen perhetapahtuman johdosta.
Yksityishenkilöiden, julkisten laitosten ja yritysten verkkosivustoilla voi myös olla vieraskirjaksi nimetty osio, johon kävijät voivat jättää kommentteja.
Thor (satelliitti)
Thor on norjalainen tietoliikennesatelliittien perhe.
Thor-satelliittien operaattori on Telenor ASA:n tytäryritys Telenor Satellite Broadcasting. Se on tilannut vuoteen 2008 mennessä kuusi Thor-nimeä kantavaa satelliittia, Thor 1 - Thor 6. Thor 5 laukaistiin talvella 2008 ja otettiin käyttöön helmikuussa 2009.
Telenor ASA tilasi Orbital Sciences Corporation-yhtiöltä (OSC) syyskuussa 2006 GEO-radan tietoliikennesatelliitin, joka sai nimen Thor 2R, joka muutettiin Thor 5:ksi, kun satelliitti valmistui tehtaalta. Satelliitin hinta oli 217 miljoonaa dollaria. Se perustuu OSC:n satelliittiin STARTM. Satelliitti laukaistiin 11. helmikuuta 2008 International Launch Services (ILS) käyttäen venäläistä Proton-kantorakettia.
The Thor 5 toimii KU-taajuuskaistalla välittäen TV-ohjelmia 0,8 astetta läntistä pituutta asemasta geosynkrooniselta kiertoradalta. Satelliitissa on 24 transponderia ja sen lähetysteho on 3600 W. Satelliitti painaa 1960 kg. Sen lähetysalue kattaa Pohjoismaat, Itä-Euroopan ja Keski-Idän Sen toiminta-aika on 15 vuotta. Satelliitti korvasi Thor 2-satelliitin joka on nykyisin 5 astetta itään.
Aiemmat Thor-satelliitit ovat
Brianin elämä
Brianin elämä on Monty Python -ryhmän käsikirjoittama ja ohjaama komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1979. Elokuvassa Graham Chapman esittää Brian Cohenia, joka syntyi samaan aikaan kuin Jeesus ja jota erehdytään siksi pitämään messiaana.
Vuonna 2000 "Total Film" -lehti äänesti "Brianin elämän" kaikkien aikojen parhaaksi komediaksi. Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Brianin elämä" äänestettiin kaikkien aikojen 28. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi "Brianin elämän" kaikkien aikojen kuudenneksi hauskimmaksi komediaksi.
Uskontoa satirisoivan huumorinsa vuoksi elokuva joutui monissa maissa paheksunnan, sensuurin ja elokuvatarkastajien hampaisiin. Joissakin maissa, kuten Suomessa ja Britanniassa elokuvaa esitettiin leikattuna versiona ja julkaisun aikoihin taas muutamat maat kuten Norja ja Irlanti kielsivät sen esittämisen kokonaan. Elokuvan tekijät kokivat Norjan sensuurin niin huvittavaksi että naapurimaassa Ruotsissa sitä päätettiin markkinoida julisteissa lauseella ”Niin hauska, että kiellettiin Norjassa!”
Elokuvan kuvattiin pääasiassa Tunisiassa.
Panoz Roadster
Panoz (AIV) Roadster on yhdysvaltalaisen Panozin urheiluautomalli, joka esiteltiin vuonna 1992. Siinä on V8-moottori, se on viisivaihteinen ja sen huippunopeus on 210 kilometriä tunnissa. Muita Panozin malleja ovat muun muassa Panoz Esperante.
Hubert Aquin
Hubert Aquin (24. lokakuuta 1929 Montreal, Kanada – 15. maaliskuuta 1977 Montreal, Kanada) oli kanadalainen kirjailija, esseisti ja elokuvaohjaaja. Hän kirjoitti ranskaksi.
Aquin valmistui yliopistosta 1951. Tämän jälkeen hän opiskeli Pariisissa vuosina 1951−1954. Palattuaan kotimaahansa hän teki töitä Radio-Canadassa vuodesta 1954 vuoteen 1959.
Vuodesta 1961 vuoteen 1968 Aquin toimi aktiivisesti Quebecin itsenäistymisen hyväksi. Vuonna 1964 hän ilmoitti työskentelevänsä itsenäisyyden hyväksi terrorismin kautta. Hänet pidätettiin pian tämän jälkeen ja lähetettiin neljäksi kuukaudeksi psykiatriseen sairaalaan. Siellä hän kirjoitti ensimmäisen romaaninsa "Prochain épisode", joka kertoo vangitusta vallankumouksellisesta.
Novellin kertojan itsetuhoiset ajatukset ennakoivat Aquinin omaa kuolemaa; hän teki itsemurhan maaliskuussa 1977. Hän jätti itsemurhaviestin, jossa hän kertoi tekonsa olleen positiivinen valinta.
Tom Ruegger
Thomas Charles Ruegger (s. 4. huhtikuuta 1956 Plainfield, New Jersey) on yhdysvaltalainen animaatioiden käsikirjoittaja, tuottaja, ohjaaja ja animaattori, joka on palkittu useaan kertaan Daytime Emmyllä.
Ruegger kasvoi Metuchenissa, New Jerseyssä, jossa hän kävi high schoolinsa. Koulussa Ruegger toimi muun muassa oppilasjohtokunnan puheenjohtajana, sekä vara kapteenina koulun jalkapallo- ja yleisurheilujoukkueissa. Lisäksi Ruegger oli sarjakuvapiirtäjänä koulunsa lehdessä. High Schoolin jälkeen hän opiskeli Dartmouth Collegessa New Hampshiressa, jossa Ruegger muun muassa loi tunnusta saaneen 10 minuuttia kestäneen animaation "The Premiere of Platypus Duck" ja toimi myös ohjaajana Dartmouth Film Societylle.
Hänellä on kolme lasta Nathan, Luke ja Cody Ruegger, jotka olivat muun muassa isänsä tuottamissa animaatiosarjoissa Tiny Toonsissa, Animaanisissa ja Histeria!:ssa ääninäyttelijöinä.
Ruegger muutti Kaliforniaan, jossa hän yritti löytää itselleen töitä ja soitti kolikkopuhelimesta Hanna-Barberan studiolle, jossa hän sai kutsun William Hannalta tulla paikan päälle esittämään kykynsä. Ruegger sai kuukauden koeajan ja työskenteli aluksi apulaisanimaattorina. Hän oli mukana 1970-luvulla varsinaisena animaattorina piirrossarjoissa, kuten "The World's Greatest SuperFriends", "Scooby-Doo and Scrappy-Doo" ja "Kivisten ja Sorasten uudet seikkailut". 1980-luvulla hän työskenteli käsikirjoittajana ja tuottajana Hanna-Barberan piirrettyjen parissa, kuten "Yogi's Treasure Hunt", "Snorkkelit", "The 13 Ghosts of Scooby-Doo ja Pound Puppies".
Sittemmin Ruegger siirtyi työskentelemään Warner Bros. Animationille vuonna 1989, jonka myötä hänet tunnetaan erityisesti useiden piirrossarjojen tuottamisesta, käsikirjoittamisesta, sekä luomisesta, kuten "Tiny Toons", "Animaaniset", "Äly ja Väläys", "Batman" ja "Histeria!". Menestyksensä myötä Ruegger toimi Warner Bros. Animationin puheenjohtajana.
Vuonna 2002 hän perusti oman animaatiostudion Tom Ruegger Productions ja neljä vuotta myöhemmin Ruegger tuotti muun muassa 40 jaksoa kestäneen animaatiosarjan Animalia. Sittemmin Ruegger siirtyi 2011 "Walt Disney Television Animationille" töihin ja työsti pilottia nimeltä 7D, joka ei kuitenkaan päässyt tuotantoon.
San Bruno
San Bruno on kaupunki San Mateon piirikunnassa, San Franciscon lahden ympäristössä Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Kaupungissa oli 41 415 asukasta vuonna 2009. San Brunon pinta-ala on 14,1 km, ja asukastiheys 2 839 asukasta per neliökilometri.
San Franciscon kansainvälinen lentoasema sijaitsee kaupungin läheisyydessä.
San Brunon lähistöllä tapahtui syyskuussa 2010 kaasuräjähdys, jota seurasi tulipaloja. Useita ihmisiä kuoli ja kymmeniä loukkaantui onnettomuudessa.
Clovis Cornillac
Clovis Cornillac (s. 16. elokuuta 1968) on ranskalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Asterix Olympialaisissa, Olemisen sietämätön keveys ja  Lucky Luke – Lähde länteen!.
Helsingfors Ångfartygs Aktiebolaget
Helsingfors Ångfartygs Aktiebolaget ("Helsingin Höyrylaiva Oy") oli laivayhtiö, joka oli perustettu Helsingissä vuonna 1869. FÅA hankki osake-enemmistön varustamosta vuonna 1916 ja yhtiö fuusioitui FÅAan vuonna 1920. Yhtiön toimitusjohtajana toimi mm. Victor Ek.
Cartosat
Cartosat on intialainen kaukokartoitussatelliittien sarja, jotka toteuttaa Intian avaruusjärjestö.
Ensimmäiset Cartosat-nimen saaneet satelliitit olivat IRS-satelliitteja, akronyyminsäkin mukaan "intialainen kaukokartoitussatelliitti". Myös myöhemmät satelliitit on kehitetty alkuperäisen IRS-satelliitin perustalta.
Cartosat-2A laukaistiin 28. huhtikuuta 2008. Se korvaa Cartosat-2 satelliitin, johon ilmeisesti tuli sen laukaisun aikana vaurioita.
Cartosat-2A on varustettu yhdellä pankromaattisella kameralla. Kuvien resoluution on alle yksi metri ja kuvan leveys on 10 km. Satelliitin asentoa voidaan suunnata 45 astetta nopeasti. Satelliitin ratakorkeus on 630 km.
Satelliitti laukaistaan 5. toukokuuta 2010.
Yvonne de Bruyn
Yvonne de Bruyn (oik. de Bruyn-Ouboter, ent. "de Bruyn-Luhtala", 17. toukokuuta 1934 – 12. kesäkuuta 2013 Orimattila) oli vuoden 1954 Miss Suomi. Silloin 17. tammikuuta järjestettyihin Miss Suomi -kilpailuihin Helsingin Messuhallissa osallistui 23 ehdokasta. Tuomaristossa olivat lehdistön, kuvanveiston ja elokuvan edustajat. Yvonne de Bruyn oli historian ainoa aatelista sukua olevan Miss Suomi. Hänet valittiin Miss Eurooppa -kilpailussa perintöprinsessaksi.
Myöhemmin de Bruyn toimi muun muassa Finnkarelia Virke Oy:n pr- ja tiedotusjohtajana sekä johtoryhmän jäsenenä. Viimeksi hän asui Orimattilassa ja toimi muun muassa paikallismatkaoppaana ja useissa luottamustehtävissä.
De Bruyn oli 175 cm pitkä ja painoi Miss Suomi -voittonsa aikaan 63 kg.
Bernard (animaatiosarja)
Bernard on tietokoneanimaatiosarja, jossa seikkailee utelias jääkarhu nimeltä Bernard, joka matkustaa ympäri maailmaa. Jaksoja on tuotettu yhteensä 156 kappaletta ja ne kestävät kukin kolme minuuttia. Sarjassa ei ole lainkaan puhetta. Se sai muun muassa Stuttgartin animaatioelokuvatapahtumassa ehdokkuuden parhaasta animaatiosarjasta vuonna 2006.
Finnjolla
Finnjolla on miesten kilpapurjehdusluokka kesäolympialaisissa. Finnjollalla kilpaillaan yksin ja se luokitellaan "heavy"-kategoriaan. Jollan on suunnitellut ruotsalainen Rickard Sarby 1949 kilpajollaksi Helsingin olympialaisiin 1952.
Purjehtijalla olisi hyvä olla painoa vähintään 85 kg, mieluiten yli 90 kg. Olympiatasolla finnjollan purjehtijoiden painojakauma liikkuu noin 85–115 kg:n välillä. Finnjollan luokkasääntö tarjoaa suhteellisen vapaan mahdollisuuden muokata maston taipuisuutta ja purjeen muotoja. Finnjollan maksiminopeus on noin 30 solmua.
Nykyään luokan suosio Suomessa on jälleen kasvanut. Finnjollalla purjehditaan aktiivisesti kilpaa Suomessa. Suomen Finnjollapurjehtijat järjestää vuosittain leirejä ja suomenmestaruuskilpailut luokan aktiiveille purjehtijoille.
Menestyneimpiä suomalaisia finnjollailijoita ovat muiden muassa vuoden 1980 olympiavoittaja Esko Rechardt, Kim Weber, Jan Winqvist sekä Peter Tallberg. Tapio Nirkko on osallistunut luokassa vuosien 2008 ja 2012 olympialaisiin.
François Arnail
François Arnail, Jaucourt’n markiisi, myöhemmin keisarikunnan kreivi, (14. marraskuuta 1757 – 5. maaliskuuta 1852) oli ranskalainen aristokraatti ja poliitikko, jonka ura ulottui vallankumouksen alusta aina Ranskan toisen tasavallan aattoon. Hänen nimestään käytetään useita versioita, kuten François-Arnail ja François Jaucourt.
François Arnail syntyi 14. marraskuuta 1757 ja lähti jo nuorena sotilasuralle. Vuosina 1788–1792 hän toimi 2. ratsuväen rykmentin everstinä. Sen lisäksi hän loi poliittisen uran toimien ensin Seine-et-Marnen departementin hallinnossa ja vuodesta 1791 alkaen lakiasäätävässä kokouksessa. Hän kuului Perustuslain ystäviin eli Club des Feuillantsiin ja koetti edistää yhdessä toisten samanmielisten kanssa maltillisuutta. Heinäkuussa 1792 hänen edustajanpaikkansa sai Ségrétier, ja pian Jaucourt asetettiin syytteeseen taantumuksen edustajana.
Vallankumouksen väkivaltaisuuksia paeten Jaucourt vietti useita vuosi maanpaossa. Hän oleskeli ensin Britanniassa ja sitten Sveitsissä, josta hän palasi Napoleon Bonaparten noustua valtaan. Jaucourt nousi ylähuoneeseen ja sai keisarikunnan kreivin arvon. Keisarikunnan kaaduttua hän toimi väliaikaishallinnossa ja sitten Ludvig XVIII:n ministerinä kohoten ylimpien neuvonantajien joukkoon.
Hän jatkoi ylähuoneen jäsenenä halki heinäkuun vallankumouksen ja Ludvig Filipin lyhyen hallintokauden, mutta Ranskan toisen tasavallan synnyttyä hän vetäytyi yksityishenkilöksi. Ennen uskonnonvapauslain säätämistä syntynyt Jaucourt oli kastettu varmuuden vuoksi katoliseen uskoon, mutta vanhuutensa vuosina hän pyrki edistämään protestanttien asemaa ja toimi vuodesta 1815 Pariisin protestanttisen raamattuseuran puheenjohtajana. Pitkän elämänsä lopuksi Jaucourt ehti vielä nähdä Napoleon III:n valtaannousun. Hän kuoli 5. helmikuuta 1852 Presles’ssä, Seine-et-Marnen departementissa.
Satu Procopé
Satu Charlotta Procopé (o.s. Östring; s. 1947) on vuoden 1966 Miss Suomi. Hän on myös Miss Scandinavia, Miss Universumin 1. perintöprinsessa ja Miss Eurooppa -kilpailujen 4. perintöprinsessa. Miss International Beauty -kilpailuissa hän oli 1969 1. perintöprinsessa, mutta saman vuoden Miss La Maja -kisoissa hän ei päässyt finaaliin. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen maisteri.
Östring meni naimisiin synnytys- ja naistentautilääkäri, dosentti Berndt-Johan Procopén kanssa.
Östring nousi vuonna 1978 hetkeksi uudelleen julkisuuteen tanssittuaan presidentti Urho Kekkosen kanssa linnan juhlissa.
1990-luvun lopulla Procopé toimi muutaman vuoden Uukuniemen kunnanjohtajana. Johtajuus päättyi keväällä 2000 kuntalaisten erimielisyyksiin erityisesti maakunnanvaihdosasiassa. Hän on ollut ehdolla eduskuntaan ja EU-parlamenttiin. Vuoden 1999 EU-vaaleissa äänimäärä riitti keskustan ensimmäiseksi varaedustajaksi asti.
Mario Stecher
Mario Stecher (s. 17. heinäkuuta 1977, Eisenerz) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti olympiakultaa yhdistetyn joukkuekilpailussa Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010 sekä pronssia Salt Lake Cityssä 2002 ja Sotšissa 2014.
Maailmancupin osakilpailuvoittoja Stecherillä on 12 kappaletta. Kaikkiaan hän on sijoittunut palkintokorokkeelle 43 kertaa (16.12.2012 mennessä).
Tangshanin maanjäristys
Tangshanin maanjäristys on eräs maailmanhistorian tuhoisimmista luonnonkatastrofeista. Se tapahtui 28. heinäkuuta 1976 Tangshanin kaupungin ympäristössä. Maanjäristys oli voimakkuudeltaan eri arvioiden mukaan 7,8 – 8,2 Richterin asteikolla, ja se kesti noin kymmenen sekuntia. Maanjäristys tappoi arvion mukaan 242 400, jonka lisäksi 164 000 ihmistä loukkaantui. 16 tuntia myöhemmin maanjäristystä seurasi jälkijäristys, joka oli voimakkuudeltaan 7,8 Richterin asteikolla. Se lisäsi kuolleitten määrää. Ihmishenkien lisäksi myös aineelliset vahingot olivat mittavat, muun muassa Tangshan tuhoutui maan tasalle.
Camp Lazlo
Camp Lazlo on yhdysvaltalainen Cartoon Network Studiosin tuottama ja Joe Murrayn luoma kolme kertaa Emmylla -palkittu animaatiosarja. Sarja keskittyy partiolaistyyliseen kesäleiriin, jossa seikkailevat erinäiset eläimet, joista päähahmona toimii brasilialainen hämähäkkiapina Lazlo. Sarjasta tuotettiin 61 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuosien 2005–2008 aikana.
Tarina seuraa Pimpleback-vuorilla sijaitsevaa Camp Kidney leirintäalueen tapahtumia, jossa päähahmona on energinen brasilialainen apina Lazlo. Hän viettää aikaansa leirintäalueella kahden parhaan ystävänsä kanssa Rajin ja Clamin. Heidän leirinjohtajana on vanha hirvi Lumpus, joka ei kestä Lazlon tahattomia tempauksia, joiden seurauksena myös muut leiriläiset käyvät Lumpusin hermoille.
Miss Eurooppaa metsästämässä
Miss Eurooppaa metsästämässä on Erik Blombergin ohjaama suomalainen elokuva, joka tehtiin Suomessa vuonna 1955 pidetyn Miss Eurooppa -kilpailun yhteydessä. Elokuvan pääosissa ovat Lasse Pöysti sekä edellisen vuoden Miss Suomi -kilpailun kansikuvatyttö Liisi Hokkanen, joka on myöhemmin tunnettu nimellä Lippe Suomalainen.
Aikalaisarvioissa elokuvassa ei nähty juuri mitään myönteistä. Ainoastaan Matti Viljasen musiikkia pidetään jonkinlaisena elokuvaa koossapitävänä aineksena. Myöhemmin on sanottu, että se on uutisaineiston höysteeksi koottu komediatarina, jossa Pöysti erään kriitikon mukaan toilailee sietämättömän lapsekkaasti. Toisaalta on kritiikissä kuitenkin todettu, että dokumentaarisista aineksista ja Pöystin tilannekomiikasta syntyy kiinnostavaa ajankuvaa.
Sanidiini
Sanidiini on kalimaasälvän (K,Na)(Si,Al)O korkean lämpötilan muoto. Sanidiinia esiintyy tyypillisesti felsisissä vulkaniiteissa, kuten obsidiaanissa, ryoliitissa ja trakyytissa. Saniidiini kiteytyy monokliinisessä kidejärjestelmässä. Alhaisemmissa lämpötiloissa vakaita kalimaasälvän polymorfeja ovat mikrokliini ja ortoklaasi.
Korkean lämpötilan ja nopean jäähtymisen johdosta sanidiini voi sisältää enemmän natriumia kuin kaksi alhaisemmissa lämpötiloissa vakautuvaa polymorfia. Sanidiini ja albiitti muodostavat isomorfisen seossarjan, jonka välijäseniä kutsutaan anortoklaaseiksi. Albiittijakso myös suotautuu, ja siitä syntyvä kryptopertiitti on parhaiten havaittavissa elektronimikroanalysaattorilla.
Levottomat 3 - Movie Soundtrack
Musiikkia Elokuvasta Levottomat 3 on Levottomat 3 -elokuvan 16. tammikuuta 2004 julkaistu soundtrack-albumi.
Barcroft Boake
Barcroft Henry Thomas Boake (26. maaliskuuta 1866 – 2. toukokuuta 1892) oli australialainen runoilija.
Boake syntyi Sydneyssä. Hän työskenteli maanmittarina Uudessa Etelä-Walesissa ja Queenslandissä, mutta hänet muistetaan parhaiten runoistaan, jotka julkaistiin kokoelmana viisi vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Boake kärsi kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä ja hänen uskotaan tehneen itsemurhan. Hänet löydettiin hirttäytyneenä 10. maaliskuuta 1892, kahdeksan päivää katoamisensa jälkeen. Hänen uskotaan riistäneen henkensä masennuksen tai yksipuolisen rakkauden takia.
J. P. Calderon
John Paul "J.P." Calderon (s. 5. syyskuuta 1975 Santa Monica, Kalifornia) on tosi-tv-henkilö, malli ja lentopalloammattilainen. Hänen ensiesiintymisensä televisiossa oli suositussa yhdysvaltalaissarjassa "Selviytyjät". Hän oli mukana 13. tuotantokaudella, jossa kilpailtiin Cookin saarilla. Myöhemmin hän palasi televisioon tosi-tv-sarjassa "Janice Dickinsonin mallitoimisto", joka kuvaa kyseisen entisen huippumallin perustaman mallitoimiston arkea. Sarjan tuoman kuuluisuuden myötä hän oli "Instinct Magazinen" helmikuun miesmalli.
Calderon kasvoi Marina del Reyssä Kaliforniassa ja kävi Kalifornian yliopistoa. Yliopistossa hän pelasi lentopalloa maanlaajuisessa yliopistosarjassa. Hän valmistui vuonna 2000. Tämän jälkeen Calderon oli apuvalmentaja Long Beachin yliopiston naisten joukkueessa viiden vuoden ajan. Hän valmensi samalla junioreiden maajoukkueen mitalille nuorten olympialaisissa. Lopetettuaan valmentamisen yliopistossa ja junioreissa hänestä tuli ammattilaisrantalentopalloilija Yhdysvalloissa.
Selviytyjissä Calderon aloitti viiden hengen ryhmässä Hispanikin heimossa. Heimojen yhdistämisen jälkeen hänestä tuli Rarotongan jäsen. Calderon oli ensimmäinen jäsen, joka äänestettiin heimosta, ja koko kilpailusta pois. Hän ehti olla mukana kilpailussa vain 11. päivää. Suuri syy J.P:n äänestämiseen pois kilpailusta oli hänen hyvä fyysinen kuntonsa, joka toisi hänelle paljon voittoja lähestyvissä yksilökilpailuissa.
Vuonna 2007 Calderon esiintyi tosi-tv-sarjassa "Janice Dickinsonin mallitoimisto" (engl. "The Janice Dickinson Modeling Agency"). Ohjelmassa Calderon sanoi toivoneensa jo nuoresta asti olevansa malli jonain päivänä. "Instinct Magazine" teki sarjan jälkeen Calderonista pääjutun lehteensä, jossa Calderon tunnusti olevansa homoseksuaali.
Ville Lehtonen
Ville Lehtonen (s. 6. helmikuuta 1985 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Lehtonen edusti Turun Palloseuraa vuosina 2003–2008. Hän on pelannut myös ranskalaisen FC Metzin junioriakatemiassa kahden kauden ajan. 
Lehtonen joutui lopettamaan uransa vuonna 2008 leikkausvirheen vuoksi.
Hän on pelannut 13 nuorten maaottelua ja 30 poikamaaottelua.
Sirpa Koivu
Sirpa Koivu (s. 15. tammikuuta 1938) on vuoden 1956 Miss Suomi. Kilpailuun oli valittu 28 kokelasta 90 ehdokkaan joukosta. Arkipuku-, uimapuku- ja juhlapukukierrokset käytiin yleisön edessä täydessä Messuhallissa. Tuomaristossa oli elokuva-alan, kuvanveiston ja julkisen sanan edustajia. Koivu valittiin voittajaksi yksimielisesti. Hän oli valinnan aikaan 18-vuotias salolainen leninkiliikkeen työntekijä ja mannekiini. Miss Maailma- ja Miss Eurooppa- kilpailuissa Koivu ei saavuttanut menestystä.
Kilpineito
Kilpineito tai aseneito (islanniksi "skjaldmær") on islantilaisissa saagoissa esiintyvä naimaton nuori nainen, joka osallistui taisteluihin. 
Tunnetuimpia heistä olivat Hervör "Hervörin saagassa" ja Brynhildr "Völsungain saagassa".
Muutamat antiikin ja keskiajan historioitsijat kertovat, että pohjoisten kansojen joukkoihin olisi todellisuudessakin kuulunut naissotureita. Saxo Grammaticus mainitsee, että Tanskan puolen joukkoihin olisi kuulunut kolmesataa naispuolista taistelijaa Bråvallan taistelussa. Antiikin historioitsijoiden mukaan myös kimbrien, markomannien ja goottien armeijoissa olisi sotinut naisia. On kuitenkin epäselvää, onko näiden kertomusten taustalla todellisia tapahtumia vai vain myyttejä.
Pfaffenhofen an der Ilm
Pfaffenhofen an der Ilm (virallisesti Pfaffenhofen a.d.Ilm) on kaupunki Saksassa, Baijerin osavaltion keskiosassa Münchenin pohjoispuolella. Se on samannimisen piirikunnan suurin kaupunki.
Varhaisin maininta Pfaffenhofen an der Ilmista on vuodelta 1140. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1438. Vuonna 1632 kaupunkiin iski rutto, 1 800 asukkaasta jäi henkiin vain 700. Itävallan perimyssodan aikana 15. huhtikuuta 1745 kaupungin läheisyydessä käytiin ankara taistelu ("Schlacht bei Pfaffenhofen") Ranskan ja Itävallan joukkojen välillä. Taisteluihin osallistui noin 12 200 henkilöä, joista kaatui, haavoittui tai merkittiin kadonneeksi noin 3200. Kaupungin kehitys sai merkittävän sysäyksen rautatiestä 1860-luvulla. Asukasluku kasvoi neljään tuhanteen 1900-luvun alkuun mennessä. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunki on saanut muuttajia Münchenistä, entisen DDR:n alueelta sekä Pohjois-Saksasta. Väkiluku ylitti 20 000 vuonna 1992.
Pfaffenhofen a.d.Ilmin huomattaviin rakennuksiin kuuluu "Die Stadtpfarrkirche St. Johannes Baptist" jota alettiin rakentaa 1393 goottilaisen tyylin mukaan. Edellinen kirkko tuhoutui kaupungin suurpalossa 1388. Kirkon 77 metriä korkea torni valmistui 1531. Kirkon läheisyydessä on kaupungin uusgoottilainen raatihuone. Pfaffenhofenissa on tavanomaisten oppilaitosten lisäksi musiikkioppilaitos, joka tarjoaa monentasoista säveltaiteen opetusta noin 600:lle opiskelijalle. Kaupungissa sijaitsevat muun muassa elintarviketuottaja "HiPP"in ja vaateripustimia valmistavan "MAWA"n tuotantolaitokset. Paikallinen olutpanimo "Brauhaus Pfaffenhofen" valmistaa "Urbanus"-nimistä olutta. Kaupungissa toimii urheiluseura "EC Pfaffenhofen", jonka lajeja ovat jääkiekko, taitoluistelu sekä curlingin kaltainen "Eisstockschiessen". Kaikkiaan urheiluseuroja on yli 50.
Moottoritie A9 (Berliini–München) kulkee Pfaffenhofen a.d.Ilmin itäpuolelta. Etäisyys Münchenistä on noin 40 km ja Berliinistä noin 490 km. Kaupungin halki kulkee Nürnberg–Ingolstadt–München -rautatie. Pfaffenhofenin aseman etäisyys Münchenin päärautatieasemalta on 49,7 km. Münchenin lentoasemalle ("Franz Josef Straußin lentoasema") matkaa kertyy noin 45 km.
Apumatti
Apumatti on shakkiongelma, jossa molemmat osapuolet toimivat yhdessä tavoitteena mustan matitus. Kaikkien siirtojen tulee olla normaalien shakkisääntöjen mukaisia. Eli jos musta tekee jollain siirrolla shakin valkean tulee reagoida siihen, vaikka he pelaavatkin ”samalla puolella”. Apumateissa musta yleensä siirtää ensin ja valkea jatkaa, ja viimeisellä valkean siirrolla mustasta tulee matti. Esimerkiksi kahden siirron apumatissa musta aloittaa, valkea jatkaa, musta siirtää ja valkea matittaa. Siksi myös mustan siirto merkitään ensin.
Esimerkkiongelmassa on apumatti kahdeksassa siirrossa Z. Maslarilta (Die Schwalbe 1981). Ratkaisu on seuraava (Musta aloittaa):
Joskus myös valkea aloittaa siirtämään, mikä merkitään ongelmaan puolikkailla. Jos kyseessä on apumatti 2.5 siirrossa, valkea siirtää kolme ja musta kaksi kertaa. Apumatteja voi yhdistellä muihin shakkiongelmiin, kuten sarjasiirtoisiin. Niissä toinen osapuoli siirtää ensin tietyn määrän siirtoja ja lopuksi toinen matittaa yhdellä siirrolla.
Ensimmäisen apumattiongelman julkaisi saksalainen suurmestari Max Lange saksalaisessa lehdessä vuonna 1854. Ongelma alkoi valkean siirrolla, ja siinä oli useita tapoja päästä samaan mattitilanteeseen. Tätä kutsutaan ongelmissa duaaliksi, jota pidetään ongelman arvoa laskevana tekijänä nykyisin. Yhdysvaltalainen shakkiongelmien tekijä Sam Loyd julkaisi ensimmäisen standardiapumatin Chess Monthly -lehdessä. Siinä musta aloitti ja se sisälsi yhden houkutuksen. Siinäkin oli yksi sivuratkaisu, mutta se oli silti paljon parempi kuin Langen ongelma. Tämä apumatti oli perusta nykyiselle apumattigenrelle. Apumatti on nykyään toiseksi suosituin shakkiongelmien muoto heti tavallisen matin jälkeen, eikä sitä enää lueta satushakin osaksi.
Goatmoon
Goatmoon on suomalainen yhden miehen black metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2002 Lappeenrannassa.
Jaakko Lähde (artistinimitys BlackGoat) perusti Goatmoonin entisen bändinsä Count Lähteen raunioista. Goatmoon äänitti kuusi demoa vuosina 2002–2005. Joulukuussa 2004 Goatmoon julkaisi ensimmäisen albuminsa Werewolf Recordsin kautta. Osa kuuntelijoista luokittelee yhtyeen NSBM-yhtyeeksi, koska lyriikoissa käsitellään valkoista ylivaltaa ja antisemitismiä. Loputon Gehennan liekki -dokumentissa Lähde sanoo, että hänet on tuomittu hautakivien kaatamisesta.
Barbara Bach
Barbara Bach (s. 27. elokuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän näytteli Bond-tyttö Anya Amasovaa elokuvassa "007 rakastettuni" vuonna 1977. Hän on naimisissa muusikko Ringo Starrin kanssa.
Bach syntyi New Yorkin Queensissä Marjorie ja Howard Goldbachin viidestä lapsesta vanhimpana. Hänen isänsä oli Australian juutalainen ja äiti katolinen. Barbara kävi katolisen koulun, jonka lopetti kuusitoistavuotiaana, koska halusi malliksi. Hän pääsikin heti mallilistojen kärkeen.
Vuonna 1971 Bach työskenteli muiden Bond-tyttöjen kuten Claudine Augerin ja Barbara Bouchetin kanssa pienissä elokuvissa. Vuonna 1975 hän erosi miehestään Augusto Gregorinistä ja muutti takaisin Yhdysvaltoihin kahden pienen lapsensa kanssa. Vuonna 1977 hän sai roolin Bond-elokuvasta "007 rakastettuni" ja hänestä tuli suosittu seksisymboli. Hän ei ole työskennellyt näyttelijänä vuoden 1986 jälkeen. Yhteensä hän on tehnyt 28 elokuvaa. Hän esiintyi useissa miehensä Ringo Starrin musiikkivideoissa.
Vuonna 1966, Rooman lennolla, hän tutustui italialaiseen liikemieheen Augosto Gregoriiniin. He menivät naimisiin vuonna 1968, ja ensimmäinen lapsi Francesca Gregorini syntyi elokuussa 1968. Poika Gianni syntyi vuonna 1972. Eron jälkeen hän tapasi vuonna 1980 Ringo Starrin elokuvan "Caveman" kuvauksissa. He menivät naimisiin seuraavana vuonna.
XL Recordings
XL Recordings on brittiläinen itsenäinen levy-yhtiö, jonka Nick Halkes, Tim Palmer ja Richard Russell Beggars Banquet Recordsin kanssa perustivat vuonna 1989. Levy-yhtiö julkaisi tällöin pääasiassa rave- ja dance-musiikkia.
Radioheadin keulahahmo Thom Yorke julkaisi soololevynsä "The Eraserin" XL:n kautta heinäkuussa 2006. Myös Radioheadin albumit "In Rainbows" (2007) ja "A Moon Shaped Pool" julkaistiin XL:n kautta. Yhtiö osti oikeudet myös Radioheadin EMI:lle vuosina 1993–2003 levyttämiin albumeihin.
1990-luvun lopulla XL:n musiikkityyli laajeni toisiin genreihin kuten freak-folkiin, vaihtoehtorockiin ja hip hopiin. Levy-yhtiölle levyttäneitä artisteja ovat muun muassa:
TBD Records
TBD Records (ennen Side One Recordings) on yhdysvaltalainen levy-yhtiö, jonka perustajat ovat Coran Capshaw, Ron Lafitte ja Phil Costello. Se on ATO Recordsin sivuyhtiö, ja sen emoyhtiö on Sony BMG. Yhtiö perustettiin elokuussa 2007.
Jenny Lind
Jenny Lind, "oik. Johanna Maria Lind, myöh. Lind Goldschmidt" (6. lokakuuta 1820 Tukholma – 2. marraskuuta 1887 Malvern, Englanti), oli ruotsalainen oopperalaulaja. Hänet tunnettiin kutsumanimellä "Ruotsin satakieli". Hän oli sopraano ja saavutti valtaisan suosion Yhdysvaltain kiertueellaan vuonna 1850. Lindin lahjakkuus havaittiin jo nuorena: hänen ollessaan yhdeksänvuotias Ruotsin kuninkaallisen oopperan tanssijan Lundbergin palvelija kiinnitti huomionsa hänen erityiseen lauluääneensä. Seuraavana päivänä palvelija järjesti tapaamisen Lundbergin kanssa, mikä auttoi Lindiä pääsemään Kuninkaalliseen teatterikouluun.
Jenny Lindin puoliso vuodesta 1852 oli saksalaissyntyinen pianisti ja säveltäjä Otto Goldschmidt (1829–1907).
Jenny Lind on Ruotsin 50 kruunun setelin aiheena. Norwegian Air Shuttle on maalauttanut hänen kuvansa yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön.
De Broglien aallonpituus
De Broglien aallonpituus on hiukkasen aallonpituus kvanttimekaniikassa.
Louis de Broglie huomasi, ettei fotoni ole ainoa hiukkanen, jolla on sekä hiukkasluonne että aaltoluonne. Vuonna 1924 hän teki väitöskirjassaan hypoteesin, että myös ainehiukkasilla, kuten elektroneilla, on aaltoluonne. Hän esitti hiukkasten aallonpituuden laskemiseen kaavan :
jossa
Hypoteesi hiukkasten aallonpituudesta liittyy aalto-hiukkasdualismiin, josta johtuen tietyt hiukkasiin ja sähkömagneettiseen säteilyyn liittyvät fysikaaliset ilmiöt voidaan selittää joko aaltoliike- tai hiukkaskuvassa. Aaltoliikekuvassa selittyviä ominaisuuksia ovat muun muassa interferenssi esimerkiksi diffraktion yhteydessä ja polarisaatio. Hiukkasluonne taas selittää valosähköisen ilmiön, mustan kappaleen säteilyn ja Comptonin sironnan.
Aeropro
Aeropro .s.r.o. on slovakialainen kevytilmailun lentokoneiden valmistaja.
Yhtiö on valmistanut lentokoneita vuodesta 1990. Yhtiön tuote oli aluksi nimeltaan FOX, mutta sen nimi muutettiin muotoon Eurofox vuoden 1995 aikana uudistetun mallin myötä. Lentokone uudistettiin myös vuonna 1999. Yhtiön tehtaat sijaitsevat Nitrassa, Lounais-Slovakiassa.
Eurofox-konetta markkinoidaan Euroopassa ultrakevyenä lentokoneena ja USA:ssa LSA-luokan lentokoneena.
Eurofox-koneita on myyty alkuvuoteen 2010 mennessä noin 300 kappaletta.
Bonnaroo
Bonnaroo Music and Arts Festival on vuotuinen nelipäiväinen musiikkifestivaali, jonka järjestävät Superfly Productions ja AC Entertainment Manchesterissa, Tennesseen osavaltiossa Yhdysvalloissa. Festivaali järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2002. Se pidetään 2,8 neliökilometrin laajuisella alueella maatilalla. Pääareenalle, What Stagelle, mahtuu 100 000 ihmistä ja toiselle areenalle, Which Stagelle, 30 000 ihmistä.
Kymmenes Bonnaroo-festivaali järjestetään 9.-12. kesäkuuta 2011. Päälava "What Stagen" esiintyjiä ovat mm. Arcade Fire, The Decemberists, Eminem, Black Uhuru, Wiz Khalifa ja The Black Keys.
Vuoden 2008 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 12.-15. kesäkuuta 2008. Vuoden 2007 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 14-17. kesäkuuta 2007. Kaikki 80 000 lippua myytiin. Vuoden 2006 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 16-18. kesäkuuta 2006. Kaikki 80 000 lippua myytiin.Vuoden 2005 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 10-12. kesäkuuta 2005, ja yli 75 000 ihmistä tuli festivaaleille.Vuoden 2004 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 11-13. kesäkuuta 2004, ja kävijöitä oli yli 90 000. Vuoden 2003 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 13-15. kesäkuuta 2003, ja kävijöitä oli noin 80 000. Vuoden 2002 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 21-23. kesäkuuta. Yli 70 000 lippua myytiin.
Synteettinen kuitu
Synteettinen kuitu eli tekokuitu on ihmisen kehittämää ja kemiallis-fysikaalisin menetelmin valmistamaa kuitua, joka pyrkii jäljittelemään luonnonkuituja tai olemaan ominaisuuksiltaan niitä jossain suhteessa parempaa. Ensimmäiset synteettiset kuidut keksittiin 1800-luvun lopulla, ja 1940-luvulta lähtien niistä on tullut erittäin tärkeitä raaka-aineita erityisesti tekstiilien valmistuksessa (mm. nailon, elastaani ja viskoosi), mutta myös monilla muilla tuotannon aloilla (mm. lasikuitu, mineraalivilla ja kevlar).
Tekokuituja valmistetaan pääasiassa sulattamalla tai liuottamalla polymeerejä, keraameja tai metalleja pehmeäksi massaksi ja puristamalla massa sitten suulakkeen pienten reikien läpi väliaineeseen, joka kovettaa sen ohuiksi säikeiksi eli kuiduiksi.
Tekokuidut jaetaan seuraaviin ryhmiin:
Tekokuituja valmistetaan lähinnä neljällä eri menetelmällä:
Mikrokliini
Mikrokliini (KAlSiO) on tärkeä magmakiviä muodostava tektosilikaattimineraali. Se on runsaasti kaliumia sisältä kalimaasälpä. Mikrokliini sisältää usein pieniä määriä natriumia. Se on yleinen graniiteissa ja pegmatiiteissa, ja mineraalia muodostuu ortoklaasin hitaan jäähtymisen aikana, sillä se on ortoklaasia vakaampi alhaisimmissa lämpötiloissa.
Sanidiini on kolmas kalimaasälvän polymorfi, joka on vakaa ortoklaasia korkeammissa lämpötiloissa. Mikrokliini voi olla väriltään kirkas, valkoinen, vaaleankeltainen, tiilenpunainen tai vihteä, ja sille on luonteenomaista risuaitakaksostuminen, joka on seurausta monokliinisen ortoklaasin muutoksesta trikliiniseksi mikrokliiniksi.
Mikrokliini on kemiallisesti samanlainen monokliinisen ortoklaasin kanssa, mutta koska se kuuluu trikliiniseen järjestelmään, särmäkulma on aavistuksen suoraa kulmaa pienempi. Mineraali on täysin säännöllinen kaliummaasälvän trikliininen muunnos ja on ortoklaasin kanssa dimorfinen eli kaksimuotinen.
Mikrokliini ja ortoklaasi ovat monelta fyysiseltä osaltaan identtisiä, mutta mikrokliini voidaan erottaa röntgensäteillä tai optisella tutkimuksella. Polarisoivalla mikroskoopilla tutkittaessa mikrokliinissä näkyy pikkuruista kertauskaksostumista, joka muodostaa ristikkomaisia rakenteita, joista ei voi erehtyä.
Pertiitti on joko mikrokliiniä tai ortoklaasia, jossa esiintyy ohuita suotautuneen albiitin lamelleja.
Amatsonikivi eli amatsoniitti on kaunis, mikrokliinin vihreä muunnos. Sitä ei löydy Amazonin altaan alueelta, mutta sen nimenneet espanjalaiset tutkijat ilmeisesti sekoittivat sen toiseen alueelta löytyvään vihreään mineraaliin.
Myös natriumia sisältävää anortoklaasiksi nimettyä kalimaasälpää esiintyy. Se on kiteinen KAlSiO:n ja NaAlSiO:n kiinteä liuos, jossa kalium-alumiinisilikaatti on hallitsevassa osassa.
Mark Stent
Mark Stent on englantilainen musiikkituottaja ja teknikko, joka on työskennellyt sellaisten artistien kuten The KLF, Björk, Muse, Radiohead, Keane, Depeche Mode, Erasure, Hard-Fi, Massive Attack, Janet Jackson, Madonna, Marilyn Manson, Dave Matthews, No Doubt, Beth Orton, Oasis, Gwen Stefani, Spice Girls, Take That, Linkin Park, Craig David, S Club 7, Wheatus, U2, Britney Spears, Goldfrapp ja Maroon 5 kanssa. "Spike" toimii pääosin miksaajana.
Stent työskentelee Olympic-studioilla Barnesissa Lontoossa. EMI maksoi rakennuksen ja Stent sen välineet.
Frederick Boyle
Frederick William Boyle (s. 1949) on melbournelainen mies, joka surmasi vaimonsa Edwina Boylen (1953–1983) lokakuussa 1983. Boyle piilotteli vaimonsa ruumista pihallaan olevassa tynnyrissä lähes 23 vuoden ajan. Kahdelle tyttärelleen Boyle uskotteli, että heidän äitinsä oli karannut rekkakuskin matkaan. Edwina Boylen ruumiin löysi Frederick Boylen vävy siivotessaan perheen kodin takapihaa lokakuussa 2006. Edwinan ruumis löytyi 170-litraisesta tynnyristä, johon Frederick Boyle oli hänet paniikissa piilottanut.
Boyle kiisti syyllisyytensä vaimonsa kuolemaan, mutta helmikuussa 2008 12-jäseninen valamiehistö katsoi hänet syylliseksi. Maaliskuussa 2008 Boyle tuomittiin murhasta 21 vuodeksi vankeuteen. Hän voi anoa ehdonalaiseen vapauteen 17 vuoden vankeuden jälkeen.
Lyngdal
Lyngdal on Norjan kunta ja kaupunki Länsi-Agderin läänissä maan etelärannikolla. Se rajoittuu lännessä Farsundiin, pohjoisessa Kvinesdaliin ja Hægebostadiin sekä idässä Audnedaliin ja Lindesnesiin. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Lyngdalin kunnassa oli 8 011 asukasta.
Paikkakunnan perinteisiä elinkeinoja ovat olleet maanviljely, metsätalous, kalastus ja merenkulku. Kaupankäynnillä ja kestikievareilla on myös pitkät perinteet. Maatilojen ohessa on ollut myllyjä ja sahoja.
Kuningas Pyhä Olavi on perimätiedon mukaan hakenut suojaa Sælørin saariston luonnonsatamasta 1028. Agnefestin luonnonsatama haki luotsipaikkaoikeuksia () vuonna 1771.
Lyngdalin seurakuntapiiri () koostui jo satoja vuosia sitten Kvåsin, Ån ja Austadin seurakunnista, jossa Ån kirkko toimi pääpaikkana. 1600- ja 1700-luvuilla monet muuttivat Hollantiin ja 1800–1900-luvuilla Yhdysvaltoihin.
Nykyinen Lyngdalin kunta perustettiin vuonna 1963 Austadin, Kvåsin ja Lyngdalin kuntien sekä Spangereidin kunnan länsiosien yhteenliittymänä.
Sitriini
Sitriini on kvartsin muunnos. Sen väri vaihtelee kalpeankeltaisesta ruskeaan. Sitriinissä esiintyy rautaepäpuhtauksia, ja sitä on vain vähän luonnossa. Suurin osa kaupallisesta sitriinistä on itse asiassa keinotekoisesti lämpökäsiteltyä ametistia tai savukvartsia. Suurin luonnollisen sitriinin tuottaja on Brasilia ja suurin osa sen sitriinistä tuotetaan Rio Grande do Sulin osavaltiossa.
Muinoin sitriiniä kannettiin mukana suojaamassa käärmeiden myrkkyä ja pahoja ajatuksia vastaan.
Hiottua sitriiniä on silminnähtävästi lähes mahdotonta erottaa keltaisesta topaasista.
Sitriiniä kutsutaan myös nimillä Bahian topaasi, Intialainen topaasi, Kultatopaasi, Kvartsitopaasi, Madeiran topaasi, Palmira-topaasi, Rio Granden topaasi, Salamancan topaasi, Serra-topaasi, Skotlantilainen topaasi ja Topaasikvartsi.
Sérgio Mendes
Sérgio Mendes (s. 11. helmikuuta 1941 Niterói, Brasilia) on brasilialainen bossa nova -pianisti ja orkesterinjohtaja. Hän on voittanut Grammy-palkinnon vuonna 1992 ja hänellä on useita Yhdysvaltojen top-10 -listalle nousseita kappaleita. Mendesiä pidetään yhtenä bossa novan suurimmista vaikuttajista.
Mendes pääsi jo 1950-luvun lopulla soittamaan yhdessä Antônio Carlos Jobimin yhtyeeseen. Vuonna 1961 hän julkaisi yhtyeensä Sexteto Bossa Rio kanssa esikoisalbuminsa "Dance Moderno". Kierrettyään Yhdysvaltoja ja Eurooppaa yhtyeensä kanssa Mendes asettui Yhdysvaltoihin vuonna 1964. Muutaman huonommin menestyneen levyn jälkeen Mendesin läpimurto tapahtui Sérgio Mendes & Brasil '66- yhtyeen levytyksellä Jorge Benin kappaleesta "Mas que Nada". Yhtyeen menestys jatkui Bacharach/David-, Beatles- ja Simon & Garfunkel- covereilla.
1970-luvulla Mendes julkaisi edelleen säännöllisesti albumeja, mutta niistä ei noussut edeltäjiensä veroisia menestyksiä. Vasta vuoden 1983 single "Never Gonna Let You Go" toi Mendesille tämän uran suurimman hitin. 1990-luvun lopulla alkanut kasvanut kiinnostus lounge-musiikkiin on nostanut Mendesin uudelleen esiin. Vuonna 2006 joukko yhdysvaltalaisia hiphop- ja soulmuusikkoja levytti "Timeless"- tribuutti-albumin Mendesille.
The Eraser
The Eraser on Radioheadin laulajan Thom Yorken sooloalbumi, joka julkaistiin 10. heinäkuuta 2006 Britanniassa ja 11. heinäkuuta Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Albumi nousi sijalle 3 Britannian albumilistalla ja sijalle 2 Billboard 200-listalla Yhdysvalloissa, myyden yli 90 000 kopiota ensimmäisellä viikollaan. "The Eraser" oli ehdokkaana sekä Mercury-palkinnon ja vuoden 2007 Grammy-palkinnon (paras vaihtoehtoalbumi) saajaksi.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Thom Yorke, ellei toisin mainittu.
Savukvartsi
Savukvartsi on väriltään ruskeasta mustaan vaihteleva kvartsin muunnos. Se syntyy ilmeisesti alumiinipitoisen vuorikiteen luonnollisesta (tai keinotekoisesta) säteilytyksestä. Erittäin tummanruskeista ja mustista savukvartseista käytetään nimitystä morion.
Kuten muutkin kvartsijalokivet, savukvartsi on piidioksidikide (SiO), jonka vähäiset rautaepäpuhtaudet antavat sille sen värin.
Savukvartsia on myös kutsuttu virheellisesti savutopaasiksi.
Kaskenkatu–Aurakatu
Kaskenkatu-Aurakatu () on yksi Turun keskustan ruutukaava-alueen nk. perspektiivikaduista. Se kulkee Aurakadun nimisenä Puolalanmäeltä, Turun taidemuseon edustalta, Aurajoelle, josta se jatkuu Kaskenkatuna Kaskenmäen yli. Aurajoen yli katu kulkee Auransiltaa pitkin. Kaskenkatu muuttuu Kunnallissairaalantien risteyksen jälkeen Kaskentieksi, joka puolestaan yhdistyy Kaarinaan kulkevaan Uudenmaantiehen.
Pituutta Aurakadulla on noin 700 metriä ja Kaskenkadulla noin 800 metriä.
Kaskenkatu ja Aurakatu muodostavat yhden kolmesta C. L. Engelin Turun palon jälkeen suunnitteleman ruutukaavan muita leveämmistä kaduista, ns. perspektiivikadusta, joille oli suunniteltu myös silta Aurajoen yli.
Kadut tunnettiin Itäisenä ja Läntisenä Aurakatuna 1890-luvulle asti, jolloin perustettu nimistökomitea muutti Läntisen Aurakadun nimeksi pelkän Aurakadun, ja Itäisen Aurakadun nimeksi Kaskenkadun.
Kadut yhdistävä Auransilta valmistui nykyiseen muotoonsa vuonna 1907.
Vuonna 1957 Aurakadun ja Eerikinkadun kulmaan asennettiin Turun ensimmäiset liikennevalot. Vuonna 1995 Aurakatu muutettiin Linnankadun ja Yliopistonkadun väliltä joukkoliikennekaduksi.
Aurakadun varrella sijaitsevat muiden muassa seuraavat rakennukset, alkaen Aurajoelta:
Kaskenkadun varrella sijaitsevat:
Kaskenkatuun rajoittuvat Vartiovuorenmäen puistoalue ja Samppalinnanpuisto, sekä Hämeenkadun ja Itäisen Rantakadun välissä sijaitseva Runeberginpuisto.
Syöttöshakki
Syöttöshakki, jota kutsutaan myös häviäjän shakiksi tai itsemurhashakiksi on shakin variaatio, jossa on tarkoituksena syöttää omat nappulansa vastustajalle. Pelin voittaa se pelaaja, jonka kaikki nappulat on lyöty. Kaikki nappulat liikkuvat ja lyövät normaalisti, mutta muutama erikoissääntö pätee.Syöttöshakissa pätevät myös ikuinen shakki, 50 siirron sääntö ja siirtojen toisto, jotka aiheuttavat tasapelin. Tasapeli seuraa myös, jos kumpikaan pelaaja ei voi enää menettää kaikkia nappuloitaan. Näin käy esimerkiksi, jos jäljellä ovat vain eriväriset lähetit tai samalla rivillä olevat sotilaat, jotka eivät ole ohittaneet toisiaan.
Pakollisen syömisen takia syöttöshakissa seuraa usein pitkiä siirtosarjoja, joissa toinen pelaaja joutuu syömään paljon vastustajan nappuloita. Tämä tarkoittaa sitä, että pienikin virhe voi helposti pilata koko pelin.
Häviäviin avauksiin kuuluvat 1. b4, d3, d4, e4, f4, h3, h4, Rc3 ja Rf3. Nämä kaikki avaukset on ratkaistu tietokoneilla, ja jos valkea pelaa jonkin näistä ensimmäisenä siirtonaan, musta voi pakottaa itselleen voiton. Useat kokeneet syöttöshakin pelaajat muistavat ulkoa vaadittavat siirtosarjat.
Capucine
Capucine (oik. Germaine Lefebvre, 6. tammikuuta 1928 – 17. maaliskuuta 1990) oli ranskalainen näyttelijä ja malli, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Simone Clouseauna elokuvassa "Vaaleanpunainen pantteri".
Germaine Lefebvre syntyi Saint-Raphaëlissa, Varissa. Hänen ollessaan 17-vuotiaana ajamassa vaunuissa Pariisissa, mainoskuvaaja huomasi hänet. Hänestä tuli pian menestynyt vaatemalli. Hän työskenteli mm. Christian Diorille. Malliaikanaan hän otti uuden nimen Capucine (ranskaa koristekrassille). Tänä aikana hän tapasi tulevan näyttelijättären Audrey Hepburnin. Molemmat olivat malleina Ranskassa ja heistä tuli ystävät Capucinen elämän loppuun asti. Hepburn esti monta kertaa Capucinen itsemurhayritykset (he asuivat kummatkin Sveitsissä).
Capucine teki filmidebyyttinsä vuoden 1949 elokuvassa "Rendez-vous de Juillet". Elokuvan kuvauksissa hän tapasi Pierre Trabaudin ja he menivät naimisiin seuraavana vuonna. Avioliitto kesti vain kuusi kuukautta eikä Capucine mennyt enää uudestaan naimisiin. Vuonna 1957 elokuvaohjaaja Charles K. Feldman löysi hänet mallintöistä New York Citystä. Feldman toi hänet Hollywoodiin oppimaan englantia ja näyttelemistä ohjaaja Gregory Ratoffin opastuksella. Hän solmi sopimuksen Columbia Picturesin kanssa ja teki ensimmäisen englanninkielisen roolinsa elokuvassa "Rakkauden unelma" vuonna 1960. Capucine teki vielä kuusi suurta elokuvaa ennen muuttoaan Sveitsiin. Hän jatkoi elokuvien tekoa Euroopassa.
Capucine tapasi näyttelijä William Holdenin 60-luvun keskivaiheilla. Kumpikin oli pääosassa elokuvissa "Leijona" (1962) ja "7. aamunkoitto" (1964). Vaikka Holden oli naimisissa näyttelijätär Brenda Marshallin kanssa, hän ja Capucine aloittivat suhteen, joka kesti kaksi vuotta. He pysyivät ystävinä Holdenin kuolemaan asti vuonna 1981.
Capucine kärsi kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä koko elämänsä ja yritti itsemurhaa useita kertoja. Vuonna 1990 hän hyppäsi kuolemaansa kahdeksankerroksisesta talosta 62-vuotiaana Lausannessa, Sveitsissä.