hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Fagerholmin II hallitus
Fagerholmin II hallitus oli Suomen tasavallan 40. hallitus. Hallitus oli hallituspohjaltaan punamultahallitus, jonka muodostivat Suomen Sosialidemokraattinen Puolue, Maalaisliitto ja RKP.
Vuoden 1956 presidentinvaalin ratkaisevalla kolmannella kierroksella olivat olleet vastakkain edellinen pääministeri Urho Kekkonen ja eduskunnan puhemies Karl-August Fagerholm. Kekkosen tultua valituksi uudeksi tasavallan presidentiksi maaliskuun alusta lukien presidentti J. K. Paasikivi antoi Fagerholmille tehtäväksi uuden hallituksen muodostamisen. Fagerholmin hallitus sai Kekkosen hallitukselta perinnökseen jo sitä repineet maataloustuloa, hintoja ja palkkoja koskeneet erimielisyydet, jotka kärjistyivät maaliskuun alussa puhjenneiksi yleislakoksi ja maataloustuotteiden luovutuslakoksi. Jälkimmäinen tosin päättyi jo Fagerholmin hallituksen astuessa toimeensa, koska Maataloustuottajain Keskusliitto MTK katsoi vaatimustensa tulleen täytetyiksi uuden hallituksen ohjelmassa. Yleislakon kannalta tilanne oli sikäli erikoinen, että puolueet, jotka olivat varsin lähellä työmarkkinoilla avoimesti taistelevia osapuolia, istuivat samassa hallituksessa. Tämä olikin sovun aikaansaamiseksi erittäin tärkeää, mutta samalla se rasitti suuresti puolueiden yhtenäisyyttä, etenkin SDP:tä, jota vaivasivat vakavat, paljolti Väinö Leskiseen ja Emil Skogiin henkilöityneet sisäiset jännitteet.
Fagerholmin hallituksen oikeusministerin virkaa hoiti aluksi sisäministeri Vilho Väyrynen oman toimensa ohella. Slloinen oikeusministeriön nuorempi hallitussihteeri Kai Korte on muistelmissaan arvellut, että kivuliaasti saavutettu hallituksen poliittinen tasapaino edellytti jakojäännökseksi muodostuneen oikeusministerin paikan jättämistä aluksi avoimeksi ja sen täyttämistä myöhemmin henkilöllä, joka ei järkyttäisi kyseistä tasapainoa. Oikeuskansleri Olavi Honka huomautti erään presidentin esittelyn yhteydessä, että oikeusministerin paikan pitäminen ilman vakituista haltijaa oli viikosta viikkoon ja lopulta kuukaudesta kuukauteen jatkuessaan suorastaan valtiosäännön vastaista. Toukokuussa 1956 virkaan nimitettiin Helsingin tuomiokunnan tuomari, lakitieteen lisensiaatti, poliittisesti sitoutumaton Arvo Helminen. Helminen oli oikeusministeri toisessa polvessa, koska hänen isänsä, lakitieteen tohtori Heimo Helminen oli toiminut samassa tehtävässä Vennolan toisessa hallituksessa vuosina 1921–1922.
Fagerholmin hallitus lupasi ohjelmassaan pyrkiä turvaamaan kansalaisten työnsaannin ja oikeudenmukaisen tulonjaon eri yhteiskuntaryhmien välillä sekä rahan arvon pysymisen vakaana. Samalla luvattiin pyrkiä verorasituksen keventämiseen. Kaikki nämä olivat kiitettyjä ja yhteisesti hyväksyttyjä päämääriä; sen sijaan käsitykset siitä, mitä ne käytännössä tarkoittivat ja miten ne olivat toteutettavissa, menivät jyrkästi ristiin. Näiden erimielisyyksien kärjistyminen varsinkin SDP:n sisällä johti hallituksen eroon toukokuussa 1957 ja pian koko sosialidemokraattisen puolueen muodolliseenkin kahtiajakoon.
Hallitus toimi 3. maaliskuuta 1956 – 27. toukokuuta 1957 451 päivää.
Tero Similä
Tero Similä (s. 26. helmikuuta 1980 Ylivieska) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Aikaisemmin hän edusti Ylivieskan Kuulaa ja häntä ovat valmentaneet muun muassa Erkki Mustola ja Reijo Jylhä.
Similä voitti urallaan neljä suomenmestaruutta, yhdeksän SM-hopeaa ja yhdeksän pronssia. Hän osallistui talviolympialaisiin Torinossa 2006 ja maailmanmestaruuskilpailuihin Oberstdorfissa 2005, Sapporossa 2007, Oslossa 2011 ja Val di Fiemmessä 2013. Similän paras henkilökohtainen sijoitus arvokilpailuissa oli Oberstdorfin MM-kisojen yhdistelmäkilpailun kolmastoista sija.
Maastohiihdon maailmancupissa Similä sijoittui kahdesti kymmenen parhaan joukkoon. Helmikuussa 2005 hän oli Falunissa yhdistelmäkilpailun kahdeksas ja maaliskuussa 2006 kahdeksas Oslon 50 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa.
Similä työskentelee urheiluvälinemyyjänä Rovaniemellä.
Similä kärysi dopingista keväällä 2014. Similän 9. maaliskuuta 2014 antama näyte sisälsi kiellettyä EPO-hormonia. Hän sai kahden vuoden toimintakiellon ja kaikki hänen tuloksensa 9. maaliskuuta 2014 lähtien hylättiin. Suomen Hiihtoliitto päätti lokakuussa 2014 vaatia Similältä 40 000 euron korvaukset kilpailusopimuksen rikkomisen vuoksi.
Doping-käryn julkistamisen yhteydessä Similä ilmoitti lopettavansa hiihtouransa. Hän kuitenkin palasi takaisin kisoihin kilpailukiellon päättymisen jälkeen vuonna 2016.
Raatti
Raatti on kylä Nilsiän kunnassa Pohjois-Savossa samannimisen järven länsipuolella ja Syväri-järven itärannalla, noin 13 kilometriä koilliseen Nilsiän kirkonkylältä.
Kylä on aktiivisesti mukana monenlaisessa toiminnassa, ja tarjoaa erilaisia harraste-mahdollisuuksia niin vanhoille kuin nuorillekin.
Anapola Mushkadiz
Anapola Mushkadiz on meksikolainen näyttelijä.
Mushkadiz esiintyi Carlos Reygadasin ohjaamassa elokuvassa "Batalla en el Cielo" (2005), joka oli ehdolla Cannesin elokuvajuhlilla Kultaisen Palmun saajaksi. Mushkadiz ei aiemmin ollut toiminut lainkaan näyttelijänä, vaan hän on ammatiltaan taidesuunnittelija. Sittemmin hän on esiintynyt myös italialaisen Alex Infascellin ohjaamassa kauhuelokuvassa "Hate 2 O".
Sukselaisen I hallitus
Sukselaisen I hallitus oli Suomen tasavallan 41. hallitus. Hallituksen muodostivat Maalaisliitto, Ruotsalainen kansanpuolue, sosialidemokraattien oppositio ja Suomen kansanpuolue.
Toimikautensa aluksi hallitus isännöi Neuvostoliiton puoluejohtajan Nikita Hruštšovin ja pääministerin Nikolai Bulganinin vierailua Suomessa ja ajoi eduskunnassa läpi lain vuoden 1956 yleislakon aikana tehtyihin rikoksiin ja rikkomuksiin syyllistyneiden armahtamisesta.
Kesäkuussa 1957 hallitus esitti eduskunnalle taloudellisen hätäohjelman, johon sisältyi hintojen ja verojen korotuksia sekä lapsilisien yhden maksuerän siirtäminen yli vuodenvaihteen. Ohjelman vesitti kuitenkin SKDL:n lapsilisäasiassa aloittama jarrutus, jonka vuoksi päätöksen teko siirtyi ohi vuosineljänneksen päättymisen. Kykenemättä suoriutumaan maksuistaan valtio joutui laittomaan tilaan. Vastalauseeksi tälle RKP veti ministerinsä pois hallituksesta heinäkuun alussa 1957 ja näiden tilalle nimitettiin yksi kansanpuoluelainen ja kaksi maalaisliittolaista ministeriä. Elokuussa 1957 kesken kesäloman koolle kutsuttu eduskunta yritti "mätäkuun valtiopäivillä" löytää ratkaisua valtiontalouden pulmiin, mutta tuloksetta.
Syyskuun alussa hallitusta puolestaan täydennettiin viidellä SDP:n skogilaisen vähemmistön niin kutsutulla ”ottopoikaministerillä”. SDP:n johto paheksui nimityksiä voimakkaasti, koska puolueen päättävät elimet oli asiassa sivuutettu. SDP vaati kyseisiä ministereitä eroamaan hallituksesta ja näiden kieltäydyttyä ilmoitti, etteivät nämä edustaneet puoluetta hallituksessa. Pääministeri Sukselainen katsoi kuitenkin hallituksensa pohjan laajenneen 66:sta 90 kansanedustajaan. Tapaus kiihdytti SDP:ssa puhjenneita sisäisiä kiistoja ja johti osaltaan puolueen hajoamiseen. Repeämä ulottui lisäksi ammattiyhdistysliikkeeseen SAK:n opposition perustaessa muutamaa vuotta myöhemmin uuden keskusjärjestön Suomen Ammattijärjestön (SAJ). Myös Työväen Urheiluliitto (TUL) hajosi.
Niin kutsuttuihin ottopoikaministereihin kuulunut, vain 27-vuotias Olli J. Uoti oli Suomen siihen saakka nuorin valtioneuvoston jäsen; hänet syrjäytti Paasion toisen hallituksen opetusministeriksi helmikuussa 1972 tullut 26-vuotias Ulf Sundqvist.
Hallitus toimi 27. toukokuuta 1957 – 29. marraskuuta 1957 187 päivää. Hallitus sai lokakuussa eduskunnalta vasemmistopuolueiden esittämän epäluottamuslauseen äänin 75−74 ja jatkoi toimitusministeristönä marraskuun lopulle.
Saattohinaaja
Saattohinaaja (englanniksi "escort tug") on hinaajatyyppi, joka on köydellä kiinni säiliöaluksen tai muun suuren aluksen perässä. Hinaaja seuraa täydessä vauhdissa mukana ja tarvittaessa ohjaa saatettavaa alusta, hidastaa sitä tai pysäyttää sen kokonaan.
Baltimax-säiliöalus pysähtyy 14 solmun (26 km/h) nopeudesta noin 10 laivanmitan eli noin 3 kilometrin matkalla. Alus kuitenkin menettää helposti ohjattavuutensa koneiden käydessä täydellä teholla takaperin. Siksi käytetään ja usein nimenomaan vaaditaan käytettäväksi saattohinaajaa.
Saattohinaajan noin 80-metrinen keulaköysi kiinnitetään säiliöaluksen perään avomerellä. Hinaajan on kyettävä ohjaamaan säiliöalusta vetämällä sen perästä sivulle ja vaihtamaan nopeasti puolta, jotta kääntyminen pysähtyy. Perinteinen hinaaja kellahtaa kuitenkin herkästi kumoon, jos hinausköyteen kohdistuu äkillinen veto. Siksi saattohinaaja vaatii erityissuunnittelua, vaikka se saaristoväylällä ja satamassa toimii kuten tehokas tavallinen satamahinaaja. Saattohinaajalle alusten saattaminen on mahdollista kovassakin merenkäynnissä, sillä vakiovoimavintturi pitää köyden kireyden haluttuna.
Saattohinaajat jaetaan kahteen ryhmään sen perusteella, että ovatko potkurit aluksen perässä ("stern drive") vai aluksen pohjan alla ("tractor tug").
Petri Skriko
Petri Kalevi Skriko (s. 13. maaliskuuta 1962 Lappeenranta) on entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Skriko oli laitahyökkääjä.
Skriko aloitti uransa SM-liigassa 1980 Saimaan Pallon paidassa pelattuaan jo sitä ennen SaiPan riveissä yhden kauden I-divisioonassa. Kaudella 1983–1984 Skriko teki SM-liigauransa ennätyksen saalistamalla 32 pelatussa ottelussa 25 maalia ja 26 syöttöpistettä. Kauden jälkeen Vancouver Canucks varasi Skrikon NHL:ään kahdeksannella kierroksella numerolla 157. Hän siirtyi Canuksiin syksyllä 1984.
Kuuden ja puolen kauden Canucks-ura päättyi kun Skriko kaupattiin Boston Bruinsiin kesken kauden 16. tammikuuta 1991. Kaupassa Bruins luovutti Canucksille toisen kierroksen varausvuoron seuraavan kesän varaustilaisuuteen. Canucks käytti vuoron varaamalla Mike Pecan. Skriko pelasi kauden loppuun Bruinsin organisaatiossa, mutta tilille kertyi vain 28 peliä.
Seuraavalla kaudella 1991–1992 Skriko ehti pelata kahdeksan ottelua Bruinsin paidassa ennen kuin hänet 29. lokakuuta treidattiin jälleen. Nyt suuntana oli Winnipeg Jets, joka luovutti Bostonille keskushyökkääjä Brent Ashtonin. Kauden 1992–1993 alussa Skriko teki vapaana pelaajana sopimuksen San Jose Sharksin kanssa, mutta pelasi siellä vain 17 ottelua ennen sopimuksen purkua ja siirtymistään takaisin SM-liigaan. Skriko pelasi kauden loppuun Kiekko-Espoon joukkueessa ja teki 18 ottelussa yhdeksän tehopistettä. Tämän jälkeen Skriko pelasi vielä kuusi kautta Tanskan pääsarjassa Herning Blue Foxin joukkueessa. Tänä aikana Skriko oli voittamassa neljästi Tanskan-mestaruutta.
NHL:ssä Skrikon saldoksi kertyi runkosarjassa yhteensä 541 ottelua, joissa syntyi 183 maalia ja 222 syöttöä eli yhteensä 405 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän keräsi 28 ottelussa viisi maalia ja yhdeksän syöttöä eli 14 tehopistettä.
Pelaajauransa jälkeen Skriko on toiminut valmentajana muun muassa SaiPassa ja Tanskassa, jossa hän myös pelasi peliuransa loppuvuosina. SaiPassa Skrikon pelinumero 9 on jäädytetty ja nostettu Kisapuiston jäähallin kattoon. Kesällä 2006 Skriko aloitti pelaajatarkkailijana NHL-seura Washington Capitalsin organisaatiossa. Skriko on valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 141.
Skriko on naimisissa Agnes Skrikon kanssa.
Kymen vaalipiiri
Kymen vaalipiiri oli Suomen eduskuntavaalien vaalipiiri vuosina 1948–2013. Vaalipiiri käsitti Kymenlaakson ja Etelä-Karjalan maakuntien alueet. Vuoden 2011 vaaleissa Kymestä valittiin eduskuntaan kaksitoista kansanedustajaa. Vuonna 2013 vaalipiiri yhdistettiin Etelä-Savon vaalipiirin kanssa, ja niistä muodostettiin Kaakkois-Suomen vaalipiiri. Vuosina 1950–1988 vaalipiiriä käytettiin myös presidentin valitsijamiesvaaleissa.
Kymen vaalipiiri muodostettiin vuonna 1948, kun entiset Kymen läänin läntinen ja Kymen läänin itäinen vaalipiiri yhdistettiin. Nämä olivat perua vastaavista Viipurin läänin vaalipiireistä, jotka nimettiin uudelleen vuonna 1945, kun suurin osa Viipurin läänistä luovutettiin Neuvostoliitolle. Vuonna 1948 vaalipiiristä valittiin vielä 32 kansanedustajaa, kun Karjalan siirtoväki äänesti pääosin entisen kotipaikkansa mukaan Kymen läänin vaalipiirin ehdokkaita. Vuonna 1949 Kymen lääniin ja siten Kymen vaalipiiriin liitettiin Uudenmaan läänistä Anjalan, Elimäen, Iitin, Jaalan ja Kuusankosken kunnat.
Lakkautettaessa 2013 vaalipiiriin kuuluneet kunnat olivat Hamina, Iitti, Imatra, Kotka, Kouvola, Lappeenranta, Lemi, Luumäki, Miehikkälä, Parikkala, Pyhtää, Rautjärvi, Ruokolahti, Savitaipale, Taipalsaari ja Virolahti.
Vaalipiirin entisiä kuntia olivat Anjala, Anjalankoski, Elimäki, Haapasaari, Jaala, Joutseno, Karhula, Kuusankoski, Kymi, Lappee, Lauritsala, Nuijamaa, Saari, Simpele, Sippola, Suomenniemi, Uukuniemi, Valkeala, Vehkalahti ja Ylämaa.
Anal Cunt
Anal Cunt oli yhdysvaltalainen grindcore -yhtye. Seth Putnam perusti sen vuonna 1988 Massachusettsissa.
Anal Cunt herätti huomiota epäkorrekteilla kappaleillaan, kuten ”I Sent Concentration Camp Footage to America's Funniest Home Videos”, ”I Sent a Thank You Card to the Guy Who Raped You”, ”I Lit Your Baby on Fire”, ”You're Pregnant, So I Kicked You in the Stomach” ja ”Chris Barnes is a Pussy”.
Yhtyeen sanoituksissa keskeisiä teemoja olivat muun muassa naisviha, homofobia, antisemitismi ja rasismi. Yhtyeen sanoituksissa esiintyi myös loukkauksia muita saman genren yhtyeitä sekä Anal Cuntin entisiä jäseniä kohtaan. Yhtyeen kaikkea pilkkaava, mitään kumartelematon ja kieron huumorintajun sävyttämä linja piti, sillä esimerkiksi kappaletta "You're In A Coma" innostuttiin soittamaan Putnamin tapauksen jälkeen.
Lokakuussa 2004 Putnam sai sairauskohtauksen ja vaipui kahdeksi kuukaudeksi koomaan nautittuaan crackia, heroiinia, alkoholia ja suuren määrän Ambien-unilääkettä. Lääkärit uskoivat Putnamin joutuvan vegetatiiviseen tilaan loppuelämäkseen, mutta hän toipui. Keikoille Putnam palasi, tosin ensimmäisen esiintymisensä hän joutui hoitamaan istualtaan.
Yhtyeen solisti Seth Putnam kuoli 11. kesäkuuta 2011 sydänkohtaukseen. Putnamin kuoleman aikaan Anal Cunt oli parhaillaan studiossa nauhoittamassa uutta materiaalia. Tämän jälkeen yhtye lopetti toimintansa. Kitaristi Josh Martin kuoli tapaturmaisesti toukokuussa 2018.
Ventoniemi
Ventoniemi Oy on vuonna 1928 perustettu linja-autoliikennettä harjoittava perheyritys. Ventoniemi Oy liikennöi vakiovuoroliikennettä Uudenmaan ja Hämeen alueilla. Ventoniemi Oy on hyvin merkittävä tilausajoliikenteen hoitaja Uudellamaalla ja pääkaupunkiseudulla. Busseja (65 kpl) Ventoniemellä on 16-paikkaisista pikkubusseista isoon 66-paikkaiseen bussiin asti. Varikot sijaitsevat Hyvinkäällä, Jokelassa, Lammilla, Riihimäellä ja Mäntsälässä. Yhtiön perusti Väinö Ventoniemi vuonna 1928 aloittaen taksiliikenteen Mäntsälässä. 1950-luvulla liiketoiminnan kasvaessa rakennettiin Jokelaan liiketilat ja autotallit huoltotiloineen. Ventoniemi Oy on mm. yritysostojen myötä kasvanut. 70-luvulla toiminnan yhä kasvaessa rakennettiin Hyvinkäälle uudet toimitilat, ja samalla toimialat eriytettiin osakeyhtiöihin, jolloin syntyivät Ventoniemi Oy ja Ventoniemen Sora Oy.
Henkilökuntaa Ventoniemi-yhtiöillä on n. 150.
Ventoniemen Sora Oy jalostaa ja toimittaa soraa ja kiviaineksia Etelä-Suomen rakentajille ja rakennusteollisuudelle. Kuljetuskalustona 15 perävaunullista kuorma-autoa. Ventoniemen Sora Oy toimittaa kaikki rakentamiseen tarvittavat soralaadut.
Ventoniemi Yhtiöt on edelleen perheyritys ja yritystoimintaa hoitaa jo kolmas polvi.
Perustajan, Väinö Ventoniemen, poika Tapio Ventoniemi (1936–2015)) toimi yrityksessä nuoresta lähtien ja vielä senkin jälkeen kun jäi virallisesti eläkkeelle vuonna 2000.
Tauno Hannikainen
Tauno Heikki Hannikainen (26. helmikuuta 1896 Jyväskylä – 12. lokakuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari. Hannikainen opiskeli sellonsoittoa muun muassa Pablo Casalsin johdolla Pariisissa 1920-luvun alussa ja orkesterinjohtoa Pariisissa, Wienissä ja Berliinissä vuosina 1924–1930. Hän toimi Chicagon sinfoniaorkesterin apulaiskapellimestarina vuosina 1947–1950 ja Helsingin kaupunginorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1951–1963. Tauno Hannikainen oli säveltäjä P. J. Hannikaisen poika. Hänen veljensä Ilmari, Arvo ja Väinö Hannikainen olivat myös merkittäviä konserttimuusikoita ja säveltäjiä.
Hannikainen palasi Suomeen, kun Chicagon orkesterin johtoon nousi Rafael Kubelík, mikä oli Hannikaiselle suuri pettymys, kun hän ei odotustensa vastaisesti saanut itse paikkaa. Hän katsoi olevansa Kubelíkia arvostetumpi kapellimestari ja merkittävien konserttien kritiikin perusteella olikin, mutta hän johti paljon populaarikonsertteja ollessaan "adjacent conductor". Hän ei halunnut jäädä Kubelíkin alaiseksi, mutta jos valituksi olisi tullut joku hänen mielestään merkittävämpi, kuten Arturo Toscanini, Wilhelm Furtwängler tai Bruno Walter, hän olisi jäänyt.
Hannikainen on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Kansalliskirjastoon on digitoitu Hannikaisen 621 nauhaa käsittävä kelanauhakokoelma, jossa on nauhoituksia hänen omista konserteistaan ja kollegoiden konserteista sekä perhekeskusteluja. Nauhoituksista monet ovat NEB-radioyhtiön lähetyksistä tehtyjä nauhoituksia ajalta, jolloin Hannikainen asui Yhdysvalloissa. Nauhoissa on eniten hänen omista esityksistään tehtyjä taltiointeja, muun muassa Chicagon kaudelta 1940-luvulta. Hannikaisen kuoleman jälkeen nauhat oli lahjoitettu Jyväskylän konservatoriolle, jolla ei kuitenkaan ollut varaa arkistoida niitä. Kapellimestari Tuomas Hannikainen löysi ne vuonna 2000 konservatorion rehtorin autotallista.
Alençon
Alençon on Normandiassa, Ranskassa sijaitseva Ornen departementin pääkaupunki. Kaupunki kuuluu Basse-Normandien hallintoalueeseen. Kaupunki sijaitsee noin 170 kilometrin päässä Pariisista. Vuonna 2006 kaupungin asukasluku oli 28 458 ja väestötiheys 2 664,4 asukasta neliökilometrillä.
Kaupungin merkittävin teollisuudenala on muoviteollisuus.
Kati Venäläinen
Kati Susanna Venäläinen (o.s. Sundqvist, s. 15. helmikuuta 1975 Noormarkku) on Noormarkun Nopsaa edustava suomalainen hiihtäjä. Venäläinen on 164 senttimetriä pitkä ja hän painaa 58 kilogrammaa. Venäläisen valmentajana toimi hänen miehensä Mika Venäläinen.
Venäläisen paras saavutus on sprinttihiihdon MM-hopea vuoden 2001 MM-kisoista. Venäläinen on ollut mukana kolmissa olympialaisissa (1998, 2002 ja 2006). Niistä paras henkilökohtainen sijoitus on takaa-ajon 16. sija Salt Lake Cityssä 2002. Sen lisäksi hän on sijoittunut 41:nneksi perinteisen tyylin 15 kilometrillä 1998, 28:nneksi perinteisen tyylin 10 kilometrillä ja seitsemänneksi viestissä 2002 sekä 29:nneksi sprintissä, 44:nneksi perinteisen tyylin 10 kilometrillä ja seitsemänneksi viestissä 2006.
Maailmancupissa Venäläinen on sprintissä ollut parhaimmillaan kolmas (28. helmikuuta 2000 Tukholmassa), muilla matkoilla yhdeksäs (Falunissa 2001 10 km:llä).
Rudi Ball
Rudi Ball (27. maaliskuuta 1910 Berliini – syyskuu 1975 Johannesburg) oli saksalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Ball oli hyökkääjä.
Ball oli ainoa juutalainen Saksan joukkueessa talviolympialaisissa 1936.
Ball nimettiin Hockey Hall of Fameen vuonna 2004.
Ball aloitti uransa Berliner SC -joukkueessa, jossa hän pelasi 1928–1933. Tämän jälkeen hän pelasi vuoden EHC St. Moritzissa, ja kaksi vuotta Diavoli Rossi Nerissä, kunnes palasi takaisin Berliner SC:hen, jossa jatkoi vuoteen 1944. Vuodet 1946–1948 Ball pelasi vielä SG Eichamp Berlinissä, jonka jälkeen hän muutti Etelä-Afrikkaan. Etelä-Afrikassa Ball edusti Tigers IHC:tä kaudella 1949–1950 ja Wolves IHC:tä kaudella 1950–1951. Ball lopetti uransa vuonna 1952. Uransa aikana Ball voitti Saksan jääkiekkomestaruuden kahdeksan kertaa ja Etelä-Afrikan mestaruuden kerran (1951). Ball on myös kolminkertainen Spengler Cupin voittaja.
Maajoukkueurallaan Ball esiintyi Saksan paidassa 49 kertaa. Näissä otteluissa hän teki 19 maalia. Saksan rivissä hän oli voittamassa olympiapronssia 1932 ja MM-hopeaa 1930. Ball ja miekkailija Helene Mayer olivat ainoat juutalaiset osallistujat Saksan joukkueissa vuoden 1936 olympialaisissa. Vuonna 2004 Ball valittiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton Hall of Fameen.
Aimo Rikka
Aimo Rikka (23. tammikuuta 1915 Kotka – 17. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen kommunisti, joka toimi Suomi-Neuvostoliitto-Seuran pääsihteerinä vuosina 1944–1947 sekä myöhemmin suomalais-neuvostoliittolaisen kauppakamarin pääsihteerinä.
Työläisperheestä lähtöisin ollut Rikka kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1935 ja opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa. Hänet valittiin 1937 Akateemisen Sosialistiseuran (ASS) puheenjohtajaksi ja siellä hän tutustui vasemmistoälykköihin kuten Mauri Ryömään ja Elvi Sinervoon. Talvisodan aikana Rikka yritti piiloutua maan alle, mutta jäi kiinni ja joutui Ryömän tavoin vankileirille Tammisaareen. Sodan jälkeen perustettiin vuonna 1940 Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seura, jossa Ryömä toimi puheenjohtajana ja Rikka sihteerinä. Järjestön suosio kasvoi nopeasti, joten viranomaiset lakkauttivat sen. Jatkosodan aikana Rikka oli jälleen maan alla ja pyöritti Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) salaista toimintaa. Hän ajautui tällöin kilpailuun samoissa tehtävissä toimineen Yrjö Leinon kanssa. Vuonna 1942 Valpo sai selville Rikan salaisen asunnon sijainnin, jolloin hänet pidätettiin ja tuomittiin kuolemaan. Presidentti Risto Ryti kuitenkin armahti hänet 1943 ja tuomio muutettiin elinkautiseksi. Rikka vapautui sodan päätyttyä vuonna 1944.
Jatkosodan jälkeen Rikasta tuli vastaperustetun uuden Suomi-Neuvostoliitto-Seuran pääsihteeri. Hän joutui kuitenkin pian epäsuosioon SKP:ssä. Suurimpana syynä tähän olivat kriittiset näkemykset Neuvostoliitosta, joita hän oli esittänyt vierailtuaan ensi kertaa Moskovassa vuonna 1946. Hänet syrjäytettiin SNS:n johdosta seuraavana vuonna ja erotettiin lopulta SKP:stä kesällä 1952 ”puoluevastaisuudesta” syytettynä. Vuonna 1968 Rikalle tarjottiin mahdollisuutta palata puolueeseen, mutta hän ei ottanut jäsenkirjaa vastaan. Hän toimi 1947–1983 suomalais-neuvostoliittolaisen kauppakamarin pääsihteerinä ja sai 1972 konsulin arvonimen.
Risto Mattila
Risto Mattila (s. 4. helmikuuta 1981 Kannus) on suomalainen uransa lopettanut lumilautailija ja big airin maailmanmestari vuodelta 2003.
Mattila oli Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 16:s ja Torinon olympialaisissa 2006 kymmenes half-pipessa. Hän voitti urallaan muun muassa US Openin (2005), European Openin (2005) ja Nissan X-Trailin (2007).
Vuoden suomalainen lumilautailija Mattila oli vuosina 2003 ja 2004.
Mattila aloitti lumilautailun 13-vuotiaana Louekalliolla yhdessä olympia-pronssimitalisti Markku Kosken kanssa. Hänen seuransa on Snowboard Junkies. Hän harrastaa lumilautailun lisäksi tennistä, skeittausta ja breakdancea. Lumilautailu on kuitenkin ainoa laji, jota hän on harrastanut kilpailumielessä.
Uittamo
Uittamo on kaupunginosa Turussa, noin neljä kilometriä etelään keskustasta. Naapurikaupunginosia ovat pohjoisessa Pihlajaniemi ja Puistomäki sekä idässä ja etelässä Ispoinen. Lännessä alue rajoittuu mereen, Hirvensalon manner-Turusta erottavaan Pitkäsalmeen. Uittamon asukasluku on 4 066 (2015).
Alueen pohjoisosissa, Puistomäen puoleisella reunalla on naapurikaupunginosien tapaan 1900-luvun alkuvuosikymmeninä rakennettuja omakotitaloja. 1960- ja 1970-luvuilla Uittamolle rakennettiin kerrostaloalueita, joiden kutsumanimet ovat "Vanha-Uittamo", "City-Uittamo" ja "Meri-Uittamo". Pitkäsalmen rannalla, entisen naulatehtaan tontilla on 1980-luvulla rakennettu Naularannan rivitaloalue.
Uittamolla toimii ala-asteen koulu, kuntosali ja päivittäistavarakauppa, joka sijaitsee "keskustan" pienessä liikekeskuksessa. Uittamolla on sijainnut myös aikoinaan suosittu Uittamon uimalaitos, josta alue on saanut nimensä. Uimalaitos lakkautettiin 1900-luvun puolivälissä, mutta Uittamon Kansanpuistossa sijaitseva tanssilava Uittamon Paviljonki on jatkanut toimintaansa. Jatkosodan aikana Uittamolla toimi yksi Turun kolmesta ilmatorjuntapatterista, jonka jäännökset (kutsumanimeltään "bunkkerit") ovat yhä nähtävissä. Myöhemmin toinen Turun Ilmatorjuntapatteriston kevyistä pattereista oli sijoitettuna Uittamoon vuoteen 1953 asti.
Tapio Luusua
Tapio Petteri Luusua (s. 4. elokuuta 1981 Pelkosenniemi) on entinen suomalainen freestyle-hiihtäjä.
Hän on kumparelaskun hopeamitalisti sekä parikumpareiden pronssimitalisti Japanin Inawashirossa 2009 käydyistä freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailuista. Lisäksi hän on voittanut kaksi maailmancupin osakilpailua kumparelaskussa. Salt Lake Cityn olympialaisissa Luusua sijoittui viidenneksi. Luusua valittiin myös Torinon olympialaisiin, mutta hän joutui viime hetkellä jäämään kisoista pois selittämättömien päänsärkykohtausten vuoksi.
Luusuan seura oli Pyhätunturin Slalom Seura. Luusua on 185 senttiä pitkä ja painaa 75 kiloa. Hänen valmentajanaan toimi Pekka Lehtikallio. Hän on opiskellut Lapin yliopistossa laskentatointa ja hänellä on tutkinto alalta.
Luusua lopetti urheilu-uransa kauden 2009–2010 jälkeen.
1349 (yhtye)
1349 on norjalainen black metal -yhtye. Se sai alkunsa vuonna 1997, kun Alvheim-yhtye hajosi ja jotkut sen jäsenistä halusivat perustaa uuden yhtyeen. Yhtyeen nimi viittaa vuoteen 1349, jolloin musta surma levisi Norjaan. Yhtye on saanut paljon huomiota rumpali Frostin kautta, joka soittaa tunnetussa black metal -yhtyeessä Satyricon. 1349 on myös esittänyt Mayhemin kappaleen ”Buried by Time and Dust” debyyttilevyllään "Liberation".
Menachem Mendel Schneerson
Menachem Mendel Schneerson (18. huhtikuuta 1902 Mikolajiv, Ukraina – 12. kesäkuuta 1994) oli merkittävä ortodoksijuutalainen rabbi ja Chabad Lubavitch -järjestön seitsemäs ja viimeinen "rebbe" (henkinen johtaja). Schneerson tunnettiin lempinimellä The Rebbe.
Schneerson ilmoitti maailman olevan pelastuksen ja Messiaan ("Mashiach") tulon kynnyksellä ja monet hänen kannattajistaan juhlivat häntä hänen elinaikanaan kauan odotettuna juutalaisena Messiaana.
Pneumatologia
Pneumatologia (< , "henki" ) tarkoittaa kristinuskossa oppia Pyhästä Hengestä ja toisaalta sitä tutkivaa akateemisen teologian osa-aluetta. Akateeminen pneumatologia on osa dogmatiikkaa ja systemaattista teologiaa.
Filon Aleksandrialainen on pneumatologian perustanlaskijoita. Pneumatologiaa kehitti patristisella ajalla etenkin Augustinus. Pyhä Henki on "patris et filii copula", rakkauden side Isän ja Pojan mutta myös Jumalan ja uskovien välillä: kirkko on 'Pyhän Hengen temppeli'.
Katoliset korostavat Pyhän Hengen inspiroineen kirkon, joka kanonisoi Raamatun; protestantit korostavat Pyhän Hengen inspiroineen apostolit, jotka kirjoittivat Raamatun.
Shaolin
Shaolin () on chán-buddhalainen (zen) luostarialue Kiinan Henanin maakunnan Zhengzhoun prefektuuritason kaupungin Denfengin piirikuntatason kaupungissa, 13 kilometriä Denfengin keskuksesta luoteeseen.
Perimätiedon mukaan 500-luvulla elänyt, Intiasta muuttanut zenbuddhalainen munkki Bodhidharma saarnasi ja mietiskeli siellä. Hän kehitti keskeisen pohjan chán-buddhalaisuudelle. Shaolinin temppelissä harjoitetun näkemyksen keskeisenä voimaannuttavana hahmona on Kinnara-jumalatar. Luostari kasvoi erityisesti Sui- ja Tang-dynastioiden aikana. Rosvojen ja muiden vihollisten uhkaamina Shaolin-munkit kehittivät itsepuolustuslajeja, jotka nykyään tunnetaan Shaolin kungfuna. Shaolinin munkkien elämä on askeettista ja kurinalaista.
Vuonna 2010 luostari on lisättiin Denfengin "Taivaan ja maan keskuksen" historiallisten kohteiden osana Unescon maailmanperintölistalle.
Rotting Christ
Rotting Christ on kreikkalainen black metalia esittävä yhtye. Se perustettiin Ateenassa vuonna 1987.
Józef Rotblat
Sir Józef Rotblat (4. marraskuuta 1908 Varsova, Puola – 31. elokuuta 2005 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli puolalaissyntyinen, pitkään Britanniassa työskennellyt fyysikko. Vuonna 1995 Rotblat sai Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä Pugwash Conferences on Science and World Affairs -organisaation kanssa ydinaseriisunnan edistämisestä.
Rotblat valmistui Varsovan yliopistosta ja työskenteli yliopistossa ja muissa tieteellisissä instituutioissa vuoteen 1939 asti. Silloin hän sai työpaikan Liverpoolin yliopistosta. Vuonna 1944 hänet palkattiin Yhdysvaltoihin ydinpommin valmistamista tavoittelevaan Manhattan-projektiin. Kun hänelle selvisi, ettei Natsi-Saksa pystyisi valmistamaan vastaavaa pommia, hän erosi hankkeesta ja palasi Liverpooliin. Vuonna 1950 hän siirtyi Lontooseen harjoittamaan lääketieteellistä fysiikkaa.
Rotblantista tuli yksi huomattavimmista ydinvarustelukisan arvostelijoista. Hän allekirjoitti Russellin–Einsteinin manifestin 1955 ja perusti Bertrand Russellin kanssa Pugwash-konferenssin 1957. Hän toimi kylmästä sodasta huolimatta lännen ja idän tieteilijöiden välisenä yhdyssiteenä. Hän ajatteli, että tieteilijöillä tulisi olla lääkärien Hippokrateen valaa vastaava moraalinen ohjeisto.
Master of Orion II
Master of Orion II: Battle at Antares ("MOO2") oli menestyksekkään "Master of Orion" -strategiapelin jatko-osa. Pelin kehitti edeltäjänsä tapaan Simtex ja MicroProse julkaisi pelin Windows 95 ja MS-DOS -versiot vuonna 1996. MOO2:sta julkaistiin myös versio Macintosh-laitteille vuonna 1997.
Suurimpina muutoksina edeltäjäänsä verrattuna saapuivat moninpeli ja johtajien lisääminen. Johtajille oli erikoisominaisuuksia, jotka vaikuttivat muun muassa planeetan tuotantoarvoihin tai aluksen ominaisuuksiin. Peli lisäsi myös kolme uutta rotua ja mahdollisuuden luoda omansa. Jokaisen rodun taipumus tutkia tiettyä tieteenhaaraa poistettiin, jotta tutkimus olisi enemmän yhdenmukaisempaa. Pelaajalle annettiin nyt myös säätää hallitsemiaan planeettoja yksityiskohtaisemmin, nyt pelaajalla oli käytännössä mahdollisuus päättää muun muassa jokaisen yksittäisen rakennuksen valmistumisesta. Osa näistä uudistuksista olivat lainattu suoraan Simtexin edellisestä pelistä, Master of Magicista.
Vaikkakin MOO2 oli ilmestyessään välitön menestys, edellisen sarjan osan fanit ottivat pelin vastaan ristiriitaisin tuntein. Toiset pitivät lisääntyneistä pelimahdollisuuksista ja toiset taas suosivat alkuperäisen yksinkertaisempaa lähestymistapaa. Suurin osa pelaajista piti peliä kuitenkin onnistuneena jatko-osana.
Kyseinen peli on keskimmäinen kolmen pelin sarjasta. Master of Orion 3:sen kehitti Quicksilver Software- pelistudio ja sen julkaisi Infogrames 25 helmikuuta, 2003.
Michiko
Michiko, Japanin keisarinna, (syntyjään Michiko Shōda, 正田　美智子, "Shōda Michiko", s. 20. lokakuuta 1934 Tokio) on Japanin hallitsevan keisarin Akihiton puoliso. Hän on ensimmäinen ei-ylhäistä sukua oleva, joka on naitu keisarilliseen perheeseen. Michiko oli aiemmin kruununprinsessa ja myöhemmin keisarinna, ja hänestä on tullut kautta aikain näkyvin ja matkustanein keisarinna Japanin historiassa.
Michiko ja Akihito vihittiin 10. huhtikuuta 1959. Keisaripari heistä tuli keisari Hirohiton 7. tammikuuta 1989 tapahtuneen kuoleman jälkeen.
Keisarinnan sanotaan olevan suomalaisen musiikin ja Muumien ystävä. Hän on myös soittanut pianoa ja esiintynyt valikoiduille vieraillensa.
Akihitolla ja Michikolla on kolme lasta:
Uusinta Ensemble
Uusinta Ensemble on suomalainen kamariyhtye, joka on keskittynyt nykymusiikin esittämiseen. Vuoteen 2013 saakka yhtye tunnettiin nimellä ”Uusinta-kamariyhtye”, englanniksi "Uusinta Chamber Ensemble".
Uusinta perustettiin vuonna 1998 säveltäjä Osmo Tapio Räihälän aloitteesta, ja alkuvaiheessa sen jäsenistössä oli poikkeuksellisen runsaasti säveltäjiä, kuten Max Savikangas, Riikka Talvitie, Kimmo Leppälä ja Lauri Toivio. 
Yhtye on kantaesittänyt runsaasti suomalaisten ja Pohjoismaiden säveltäjien musiikkia. Viime vuosina sen ohjelmisto on laajentunut jatkuvasti, mihin on vaikuttanut sen yhteistyö eri kansainvälisten toimijoiden ja festivaalien kanssa. Kotimaan lisäksi Uusinta Ensemble on esiintynyt Ranskassa, Espanjassa, Tanskassa, Norjassa, Ruotsissa, Saksassa, Virossa, Itävallassa ja Yhdysvalloissa. Yhtyeen New Yorkin debyytti huhtikuussa 2014 oli laajasti huomattu arvostelumenestys. Uusinta Ensemble julkaisi ensimmäisen levynsä, "at the edge of timen" vuonna 2004. Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat eturivin nuoren polven suomalaisia muusikoita. Uusinta Ensemblen taiteellisena johtajana toimii säveltäjä Perttu Haapanen.
Uusinta Ensemblen sisällä toimii vakiintuneena kokoonpanona Uusinta-jousikvartetti. Uusinta Ensemble on tehnyt yhteisesiintymisiä mm. Helsingin kamarikuoron, ranskalaisen Ensemble Alephin, saksalaisen ensemble adapterin ja espanjalaisen Ensemble Espai Sonorin kanssa.
Uusinta Ensemble on kantaesittänyt mm. Oscar Bianchin Kimmo Hakolan, Osmo Tapio Räihälän, Olli Koskelinin, Veli-Matti Puumalan, Sebastian Fagerlundin ja Max Savinkankaan musiikkia. Kaudella 2009-2010 yhtye oli mukana EU:n tukemassa -projektissare:new -projekti Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla, jolla promotoitiin eurooppalaista nykymusiikkia useissa Euroopan maissa. Hankkeeseen osallistui Suomesta Uusinta Ensemblen lisäksi Lapin kamariorkesteri. Uusinta Ensemble juhli syyskaudella 2009 toimintansa 10. vuotta. Helsingin Musiikkitalossa syksyllä 2011 alkanut Klang-nykymusiikkisarja sai alkunsa Uusinta Ensemblen piiristä.
Uusinta Ensemblen yhteydessä toimi aiemmin myös taidemusiikin julkaisemiseen keskittynyt Uusinta Kustannusosakeyhtiö, joka sittemmin on eriytetty yhtyeen toiminnasta.
Master of Magic
Master of Magic ("MoM") on vuoropohjainen fantasiastrategiapeli. Pelin kehitti Steve Barcian luotsaama Simtex, jonka käsialaa olivat myös kaksi ensimmäistä Master of Orion -peliä.
Pelissä on monia samanlaisuuksia alkuperäisen Civilizationin kanssa, vaikkakin se käsittelee maailmaa, jossa taikuus on arkipäivää. Pelissä on kaksi toisiinsa yhdistynyttä maailmaa, valoisa maa ja tummasävytteinen "Myrror".
Uudelleenpelattavuudeltaan peli on omaa luokkaansa, kuten myös pahoista peliin jääneistä ohjelmointivirheistä. Huolimatta tästä, fanit eivät hyläneet peliä. Peli oli omiaan näyttäessään tietä tuleville vuoropohjaisille fantasiastrategiapeleille. Huhut jatko-osasta elävät yhä.
MoM liittyy vain löyhästi Simtexin Master of Orion -pelisarjaan. Master of Orionin muurahaismainen Klackon-rotu on yksi valittavista vaihtoehdoista ja pelin esittelemä idea kehittyvistä sankareista löysi tiensä Master of Orion II:een.
Gustav Jaenecke
Gustav Jaenecke (22. toukokuuta 1908 Berliini – 30. toukokuuta 1985 Bonn) oli saksalainen jääkiekkoilija ja tennispelaaja. Hän pelasi 1923–1945 Berlin Schlittschuhclubissa ja kävi vuonna 1944 pelaamassa myös SC Brandenburg Berlinissä. Jaenecke muutti 1945 Garmisch-Partenkircheniin ja siirtyi SC Reisensee -joukkueeseen. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 1951.
Jaenecke voitti urallaan 15 Saksan jääkiekkomestaruutta: Berlin Schlittschuhclubissa 1924–1926, 1928–1933, 1936 ja 1937, SC Brandenburgissa 1944 ja SC Reisenseessä 1947, 1948 ja 1950. Saksan jääkiekkomaajoukkueessa Jaenecke pelasi 1928–1939. Hän oli mukana voittamassa olympiapronssia 1932 olympiakisoissa.
Jaenecke pelasi jääkiekkouransa ohella myös tennistä. Hän voitti tenniksen Saksan-mestaruuden vuonna 1932 ja edusti Saksaa viidesti Davis Cupissa.
Jaenecke oli naimisissa tennistähti Gottfried von Crammin entisen puolison Elisabeth "Lisa" von Dobeneckin kanssa. Myöhemmin he erosivat ja Lisa meni naimisiin Wolfgang Ammanin kanssa.
Myllyoja
Myllyoja voi tarkoittaa:
Marttila (täsmennyssivu)
Marttila voi tarkoittaa seuraavia:
Dindo Yogo
Théodore "Djangi" Dindo Yogo (30. joulukuuta 1955, Lokutu – 23. elokuuta 2000) oli kinshasankongolainen laulaja ja laulunkirjoittaja. Hän aloitti uransa yhtyeessä Orchestre Macchi 1970-luvun alussa. Myöhemmin hän toimi laulajana yhtyeessä Zaïko Langa Langa. Vuonna 1991 Yogo erosi Zaïko Langa Langasta ja aloitti soolouran. Sooloura jatkui siihen asti, kun Dindo Yogo kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2000.
Syndicate
Syndicate on Bullfrog Productionsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema taktinen ammuntapeli. Peli kehitettiin Peter Molyneux’n johdolla MS-DOS:lle ja Amigalle vuonna 1993, ja kahtena seuraavana vuonna tehtiin pelin menestyksen myötä käännöksiä muille laitteille. "Syndicate" on samannimisen pelisarjan ensimmäinen peli. Pelille julkaistiin myös "American Revolt" -lisälevy.
Pelin ulkoasu on kytköksissä kyberpunk-teemaiseen maailmaan, joka ottaa laajalti vaikutteita "Akira"- ja "Blade Runner" -elokuvista. Maailmaa pyörittävät suuret monikansalliset yhtiöt, syndikaatit. Pelaaja asetetaan pienen monikansallisen yhtiön johtajaksi lopullisena tavoitteena maailmanherruus.
Pelimekaniikka muodostuu neljän kyborgiagentin (tai muokkaamattomien ihmisten) muodostaman ryhmän ohjaamisesta, tavoitteena läpäistä pelin sanelemat tehtävät. Yleensä tehtävien teemat pyörivät kilpailevien ryhmittymien toiminnan vahingoittamisen ympärillä.
Pelaaja joutuu myös keräämään varoja rahoittaakseen aseistukseen ja kyborgi-implanttien kehitystyön, pelissä tämä tapahtuu verottamalla hallitsemiaan alueita. Toisin kuin muutamat aikansa pelit, jotka rankaisevat viattomien siviilien vahingoittamisesta tai palkitsevat väkivaltaisista teoista, Syndicate jättää vain moraalisen vastuun pelaajan itsensä harteille. Pelille julkaistiin jatko-osa "Syndicate Wars" vuonna 1996. Helmikuussa 2012 "Syndicatesta" julkaistiin uusi versio.
Cappuccino
Cappuccino [] on juoma, jossa espressokahviin on lisätty kuumaa maitoa ja maitovaahtoa. Cappuccino on vakiinnuttanut asemansa länsimaisissa kahviloissa suosittuna kahvijuomana. Perinteinen cappuccinon määritelmä on kolmasosa espressoa, kolmasosa kuumaa maitoa ja kolmasosa maitovaahtoa.
Maito vaahdotetaan espressokoneen kyljessä olevalla höyryputkella. Maitoa höyrytettäessa barista yrittää saada aikaiseksi mikrovaahtoa. Hyvällä mikrovaahdolla taitava barista voi luoda latte-artia. Mikrovaahto on rakenteeltaan silkkipintaista, hyvin juoksevaa, pienen pieniä ilmakuplia sisältävä neste. Höyrytettäessä maidon proteiinit denaturoituvat ja osaltaan luovat vaahtokuplia. Höyrytetyn maidon ja mikrovaahdon maku on makeampi kuin esimerkiksi sauvasekoittimella luodun vaahdon. Tämä johtuu höyrytyksen johdosta tapahtuneisiin muutoksiin maidon rakenteessa.
Cappuccinon ei tule olla pinnaltaan täysin valkoista, vaan cremaa pitää näkyä laidoilla. SCAA:n baristamestaruuskilpailujen tuomarin käsikirjan mukaan: "Maun pitää olla tasapainoinen, maidon makeuden ja espresson perustan luoma harmonia. Juoma ei saa olla liian maitoinen, espresson maun tulee olla selkeästi erottuva".
Cappuccino tarjoillaan posliinikupista sekä esteettisistä että käytännöllisistä syistä. Posliinikuppi säilyttää lämmön paremmin kuin esimerkiksi pahvinen kertakäyttökuppi. Juoman päällä oleva mikrovaahto toimii eristeenä ja pitää juoman pidempään lämpimänä. Hyvä cappuccinokuppi on pyöreäpohjainen ja ylöspäin levenevä. Tällöin vaahdotettu maito pyörähtää ideaalisesti kahvin sekaan ja sekoittuu siihen hyvin. Ylöspäin levenevä reuna helpottaa myös cappuccinon pintaan maitovaahdolla tehtävää kuviointia, latte-arttia.
Kotimaassaan Italiassa cappuccinoa nautitaan vain aamupäivisin, esimerkiksi voisarven kera.
Kaupoissa on saatavilla myös valmispusseihin tai rasioihin pakattua cappuccinojauhetta, joka sekoitetaan kuumaan (yleensä noin 80 °C) veteen.
Sana 'cappuccino' tarkoittaa kapusiiniveljeskuntalaista () ja yleisen uskomuksen mukaan juoma on nimetty näin, koska veljeskunnan käyttämä ruskea kaapu on juoman värinen.
Juliette Gréco
Juliette Gréco (s. 7. helmikuuta 1927 Montpellier, Ranska) on ranskalainen chanson-laulaja ja näyttelijä. Hän oli toisen maailmansodan jälkeisessä Ranskassa vaikuttaneiden boheemien taiteilijajoukkojen tähti. Monet Saint-Germain-des-Prés’n älyköt, kuten Jean-Paul Sartre ja Boris Vian, pitivät häntä muusanaan. Greco rakastui Miles Davisiin tämän käydessä Pariisissa vuonna 1949 ja he melkein menivät naimisiin.
Greco on konsertoinut Suomessa useita kertoja, muun muassa 77-vuotiaana keväällä 2004.
Juliette Gréco syntyi Montpellier’ssa korsikalaiselle isälle ja äidille, joka oli aktiivisena Ranskan vastarintaliikkeessä Hérault’n departementissa Etelä-Ranskassa. Grécon isovanhemmat hänen äitinsä puolelta kasvattivat hänet. Gréco itse liittyi vastarintaliikkeeseen ja joutui Gestapon kiinniottamaksi siskonsa kanssa ollessaan 16-vuotias.
Gréco oli vangittuna Fresnes’n vankilassa useiden kuukausien ajan. Päästessään vapaaksi hän käveli 12 kilometriä takaisin Pariisiin.
Piraijat
Piraijat (Serrasalmidae) on Etelä-Amerikan Atlanttiin laskevissa joissa elävä kaikkiruokainen kalaheimo. Piraijat luetaan tetrakalojen lahkoon Characiformes, ja aiemmin niitä pidettiin tetrojen heimon (Characidae) alaheimona (Serrasalminae). Nimellä "piraijat" on suomalaisessa kalanimistössä viitattu yhtäältä koko Serrasalmidae-heimoon (alaheimoon), toisaalta nimellä on yleisemmin ja etenkin muissa kielissä viitattu ahtaammassa mielessä vain viiteen lihanahneeseen sukuun "Catoprion, Pristobrycon, Pygocentrus, Pygopristis" ja "Serrasalmus" (tribus Piranha), joiden lisäksi heimossa on 13 muutakin sukua, muun muassa kasvisravintoa suosivat "Colossoma" ja "Myleus". Yhteensä heimoon kuuluu noin 90 lajia.
Lihaa syövistä lajeista kuuluisin on punapiraija ("Pygocentrus nattereri").
Jähmettyminen
Jähmettyminen on nesteen muuttuminen kiinteään olomuotoon. Sen erikoistapaus "jäätyminen" tarkoittaa nestemäisen veden muuttumista kiinteäksi. Jähmettyminen on sulamisen vastakohta.
Aineen jähmettyessä vapautuu lämpöenergiaa sulamislämmön määrittelemän verran. Jähmettymisessä aineen lämpötila ei muutu. Alijäähtymisellä tarkoitetaan tilannetta, jossa neste pysyy nestemäisenä, vaikka sen lämpötila laskee alle jähmettymispisteen.
Muista alkuaineista poiketen helium ei jähmety pelkkää lämpötilaa alentamalla edes absoluuttisen nollapisteen tuntumassa, vaan sen jähmettämiseen tarvitaan alhaisen lämpötilan lisäksi painetta.
Pittsburgh Steelers
Pittsburgh Steelers on Yhdysvalloissa NFL:ssa pelaava amerikkalaisen jalkapallon seura. Se pelaa American Football Conferencessa pohjoisessa divisioonassa. Seuran kotipaikka on Pittsburgh, Pennsylvania ja kotikenttä Heinz Field. Joukkue on pelannut NFL:n loppuottelussa Super Bowlissa kahdeksan kertaa ja voittanut kuudesti (kausilla 1974, 1975, 1978, 1979, 2005 ja 2008), mikä on NFL:n ennätys. Viiteen mestaruuteen ovat pystyneet San Francisco 49ers, Dallas Cowboys sekä New England Patriots.
Pittsburghin kaupungin ammattilaisurheilujoukkueet käyttävät mustaa ja keltaista väreinään, ja niin myös Steelers historiansa alusta asti. Steelers nimi viittaa Pittsburghiin rautakaupunkina. Alunperin nimi oli Pirates, mutta välttääkseen sekaannuksen kaupunkin Baseball-joukkueeseen, Pittsburgh Piratesiin, joukkue vaihtoi nimensä Steelerssiin. Steelersin logo on pysynyt muuttumattomana koko sen historiansa ajan. Nykyinen peliasu esiteltiin vuonna 1968 ja siihen on sen jälkeen tehty vain marginaalisen pieniä muutoksia.
Kaudella 2017 Steelers pitää peliasuissaan oikean rinnan kohdalla muistomerkkiä seuran pitkäaikaisen omistajan ja puheenjohtajan Dan Rooneyn kunniaksi. Rooney menehtyi 13. huhtikuuta 2017.
Koko yli 80-vuotisen historian aikana Steelerssillä on ollut 16 päävalmentajaa, joista kymmenen vietti koko NFL-päävalmennusuransa Steelerssissä. Joe Bach valmensi Steelerssiä kahteen otteeseen ja Walt Kiesling kolmeen otteeseen. Toisen maailmansodan seurauksena Steelers jakoi joukkueen vuonna 1943 Philadelphia Eaglesin ja vuonna 1944 Chicago Bearsin kanssa. Kiesling jakoi tällöin valmennusvastuun Greasy Nealen sekä Phil Handlerin kanssa. Steelers on tunnettu kärsivällisyydestään päävalmentajia kohtaan. Viimeisimmät valmentajapotkut Steelers on antanut vuonna 1968 Bill Austinille ja kaudesta 1969 alkaen Steelerssiä on päävalmentanut vain 3 eri päävalmentajaa.
Sulaminen
Sulaminen on kiinteän olomuodon muuttumista nesteeksi. Sulaminen on jähmettymisen vastakohta. Lämpötilaa, jossa aine sulaa kutsutaan sulamispisteeksi.
Aineen sulattamiseen tarvitaan lämpöenergiaa sulamislämmön määrittelemän verran, reaktio on siis endoterminen. Puhtaan aineen sulaessa lämpötila aineessa ei muutu. Epäpuhdas aine on täysin kiinteää soliduslämpötilan alapuolella ja täysin sulaa likviduslämpötilan yläpuolella. Näiden välillä sula ja kiinteä esiintyvät saman aikaisesti.
Seattle Seahawks
Seattle Seahawks on Yhdysvalloissa NFL:ssa pelaava amerikkalaisen jalkapallon seura. Se pelaa National Football Conferencen läntisessä divisioonassa, NFC Westissä. Seuran kotipaikka on Seattle, Washington. Joukkue liittyi NFL:ään vuonna 1976.
Seahawks voitti helmikuussa 2014 Super Bowlin. Joukkue kukisti ottelussa Denver Broncosin murskaavasti pistein 43–8. Seahawks ei ollut aiemmin voittanut NFL:n mestaruutta.
Caffè latte
Caffè latte () on kahvijuoma, jossa käytetään noin neljännes espressoa ja kolme neljännestä vaahdotettua maitoa. Kuuma espresso (noin 7 cl) kaadetaan lasin pohjalle, jonka päälle kaadetaan höyryllä vaahdotettua maitoa (noin kaksi desilitraa).
Caffè latte on tapana juoda korkeista laseista. Myös muut erilaiset latte-johdannaiset makukahvit juodaan korkeista laseista. Pinnalla on lähes poikkeuksetta maitovaahtoa.
Sana "latte" on italiaa ja tarkoittaa maitoa. Englanninkielisissä maissa lattella viitataan kahveihin, joiden tekemiseen on käytetty kuumaa maitoa. Italiassa näitä kutsutaan nimellä "caffè e latte" tai yleisemmin "caffellatte", joka tarkoittaa "kahvia ja maitoa". Ranskassa café au lait on vastaava mutta ei sama asia.
Vielä 1980-luvulla, jos Italiassa tilasi latten, sai lasin maitoa. Termi latte on muualla maailmassa yleistynyt tarkoittamaan caffè lattea.
Bullfrog Productions
Bullfrog Productions oli brittiläinen pelitalo, jonka perustivat Peter Molyneux ja Les Edgar Guildfordissa vuonna 1987. 
Molyneux ja Edgar olivat aiemmin tehneet tietokantaohjelmiston ja päättivät siirtyä tekemään pelejä ja aloittivat kääntämällä "Druid II:n" Amigalle.
Bullfrogin ensimmäinen peli oli tuntemattomaksi jäänyt Bullfrogin itse Amigalle julkaisema "Adrum" vuodelta 1987. Seuraavana vuonna Amigalle ja Atari ST:lle ilmestyi räiskintäpeli "Fusion", joka ei saanut erityisen hyvää vastaanottoa. Sen sijaan vuoden 1988 "Populous" nosti Bullfrogin heti kuuluisaksi nimeksi. Peli oli ensimmäinen jumalpeli-genren edustaja. Siinä pelaaja taisteli toista jumalaa vastaan opastaen omaa kansaansa ja tehden ihmeitä. Seuraava peli oli "Flood" (1990), omaperäinen tasohyppely, joka sai hyvin myönteiset arviot alan lehdistössä. Peli oli kuitenkin luonteeltaan ehkä hieman liiankin omituinen saadakseen suurempaa suosiota, eikä sitä käännetty Amigalta ja ST:ltä muille laitteille. Samana vuonna ilmestyi "Powermonger", joka oli Populouksen kuvakulmasta kuvattu reaaliaikainen sotapeli. Siinä pelimaailma oli tehty hämmästyttävän yksityiskohtaisesti ja esimerkiksi kaikkien ruudulla näkyvien hahmojen iän ja ammatin pystyi tarkistamaan. Peli sai monilta tahoilta ylistystä, mutta ei miellyttänyt kaikkia arvostelijoita. Vuonna 1992 ilmestyi "", joka oli ensimmäisen Populouksen rajusti laajennettu versio. Se sai erittäin hyvän vastaanoton.
Vuoden 1993 "Syndicate" oli tulevaisuuteen sijoittunut isometrisestä näkökulmasta kuvattu räiskintäpeli, jossa ohjattiin neljää kyborgia. Siitä tuli jatko-osineen erittäin suosittu. Samoin seuraava peli, huvipuiston rakenteluun keskittyvä "Theme Park", oli menestys. Se jäi Bullfrogin viimeiseksi Amiga-peliksi ("Populous II" oli viimeinen ST-peli). Lentävää taikamattoa kyytiläisen näkökulmasta simuloiva "Magic Carpet" (1994) sekä futuristista kilpa-ajoa tarjonnut "Hi-Octane" jatkoivat hyvin menestyneiden pelien sarjaa. Seuraavana vuonna "Magic Carpet" sai myös jatko-osan. Vuoden 1997 "Dungeon Keeper" kuuluu niihin Peter Molyneux’n peleihin, joiden ympärillä hänen katsotaan luoneen ylimitoitettuja odotuksia. Aivan huonoja arvosteluja sekään ei kuitenkaan alan toimittajilta saanut.
Pelit julkaissut Electronic Arts osti Bullfrogin vuonna 1995. Molyneux’sta oli tullut Electronic Artsin varapuheenjohtaja ja konsultti vuonna 1994, kun EA oli hankkinut huomattavan osan Bullfrogin osakkeista. Molyneux jätti Bullfrogin elokuussa 1997 perustaakseen uuden pelitalonsa, Lionhead Studiosin. Ensimmäinen Molyneux’n lähdön jälkeen julkaistu peli oli vuonna 1998 ilmestynyt "", joka sai peliarvostelijoilta sekalaisia arvosteluja. Viimeiset Bullfrogin nimeä kantaneet pelit julkaistiin vuonna 2001.