Fear of the Dark (albumi)
Fear of the Dark on brittiläisen metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin yhdeksäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 11. toukokuuta 1992, ja sen tuottivat yhtyeen basisti Steve Harris ja pitkäaikainen yhteistyökumppani Martin Birch, joka jäi eläkkeelle tuottajan virastaan albumin julkaisun jälkeen. Albumi jäi myös väliaikaisesti Iron Maidenin ja laulaja Bruce Dickinsonin viimeiseksi studioalbumiksi, sillä Dickinson siirtyi sooloartistiksi "A Real Live Tour" -konserttikiertueen päätyttyä vuonna 1993.
"Fear of the Dark" sijoittui Suomessa albumilistan neljänneksi ja yhtyeen kotimaassa Britanniassa albumilistan ensimmäiseksi. "Fear of the Dark" oli kolmas Britannian listaykköseksi noussut Iron Maidenin albumi. Aiemmin samaan olivat yltäneet "The Number of the Beast" 1982 ja "Seventh Son of a Seventh Son" 1988. Yhtyeen kotimaassa albumilta julkaistiin kaksi singleä; ”Be Quick or Be Dead” (brittilistan 2.) ja ”From Here to Eternity” (brittilistan 21.). Kappale ”Wasting Love” julkaistiin singlenä alun perin ainoastaan Alankomaissa, mutta myöhemmin se julkaistiin radiosoittosinglenä Yhdysvalloissa albumin markkinoinnin edistämiseksi. Kaikista edellä mainituista kappaleista tehtiin myös musiikkivideot.
Melvyn Grant piirsi albumin kansikuvan, jossa yhtyeen maskotti Eddie the Head esiintyy puussa kasvavana hirviönä. Alun perin yhtyeen aiempiin levytyksiin kansitaiteen piirtäneen Derek Riggsin oli määrä tehdä kansipiirros myös "Fear of the Darkiin", mutta yhtye ei ollut tyytyväinen Riggsin luomaan kansikuvaehdotukseen ja päätti valita Grantin piirtämään kannen. Grant on sittemmin piirtänyt muun muassa Iron Maidenin "Virtual XI"- ja "Death on the Road" -albumien kansikuvat, ja hän onkin Riggsin jälkeen toiseksi tuottoisin Iron Maidenin levytyksiin kuvituksia tehnyt taiteilija. Yhtyeen managerin Rod Smallwoodin mukaan yhtye alkoi hyväksymään piirroksia muilta taiteilijoilta, koska he halusivat tuoda Eddie the Headin hahmon 1980-luvulta uudelle vuosikymmenelle ja päivittää hahmon sarjakuvamaisen olemuksen suoraviivaisemmaksi, jotta hahmosta tulisi aiempaa uhkaavampi.
Albumi nauhoitettiin tuottaja Martin Birchin kanssa Steve Harrisin kotistudiolla Essexissä.
"Fear of the Dark" julkaistiin virallisesti 11. toukokuuta 1992. Albumi julkaistiin kolmella eri formaatilla: vinyyli- ja CD-levynä sekä C-kasettina, ja sen julkaisivat Yhdysvalloissa Epic Records ja Euroopassa EMI. Suomessa "Fear of the Dark" sijoittui albumilistan neljänneksi ja yhtyeen kotimaassa Britanniassa ensimmäiseksi. Saksassa ja Sveitsissä albumi sijoittui viidenneksi, Norjassa kuudenneksi ja Ruotsissa sekä Itävallassa kahdeksanneksi. Yhdysvalloissa albumi nousi "Billboard 200"-listan sijalle 12.
Albumin ensimmäinen single ”Be Quick or Be Dead” julkaistiin 13. huhtikuuta 1992, ja se nousi Britanniassa sijalle 2. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Wing Ko. Seuraava single ”From Here to Eternity” nousi brittilistan sijalle 21, ja kappaleen videon ohjasi Ralph Ziman. ”Wasting Love” julkaistiin myyntisinglenä ainoastaan Alankomaissa, ja myös tästä kappaleesta tehtiin musiikkivideo.
Iron Maiden käynnisti albumia promotoineen "Fear of the Dark Tour" -maailmankiertueen vuoden 1992 kesällä. Kiertueen aikana yhtye vieraili myös Suomessa ja oli pääesiintyjänä massiivisella Monsters of Rock -festivaalilla jo toista kertaa urallaan. Yhtyeen esiintyminen nauhoitettiin ja julkaistiin myöhemmin livealbumina ja -videona "Live at Donington". Jo marraskuussa päättynyt 65 esiintymisen pituinen "Fear of the Dark Tour" sai jatkoa seuraavana keväänä "A Real Live Tour" -kiertueen käynnistyessä. Vuonna 1993 yhtye julkaisi myös kaksi uutta, vastikään nauhoitettua livealbumia "A Real Live One" ja "A Real Dead One". "Fear of the Dark Tourin" päätöskonsertti soitettiin Tokiossa, Japanissa 4. marraskuuta 1992.
Bruce Dickinsonin ja Janick Gersin säveltämä albumin avausraita ”Be Quick or Be Dead” on sanoituksiltaan hyvin samankaltainen "No Prayer for the Dying" -albumin ”Holy Smoke” -kappaleen kanssa. Kappale on hyvin nopeatempoinen ja käsittelee politiikan ahneuksia ja korruptiota.
Steve Harrisin blues-vaikutteinen ”From Here to Eternity” vaikuttaa kertovan naisen suhteesta moottoripyöräänsä, mutta todellisuudessa kappaleen sanoituksissa on viittauksia seksuaaliseen kanssakäymiseen. Niin ikään Harrisin säveltämä ”Afraid to Shoot Strangers” kuvaa taisteluun valmistautuvan sotilaan ajatuksia; vaikka kappaleen sotilas onkin vain armeijan pelinappula, hän on silti taistelukentällä ihminen epäilyksineen ja tunteineen.
”The Fugitive” pohjautuu vuosina 1963-1967 esitettyyn televisiosarjaan "Takaa-ajettu" ja Dickinsonin ja Dave Murrayn kappale ”Chains of Misery” kertoo Dickinsonin mukaan jokaisen ihmisen olkapäällä istuvasta vääryyksiin johdattavasta paholaisesta. ”Weekend Warrior” käsittelee jalkapallohuliganismia ja nimiraita ”Fear of the Dark” nimensä mukaisesti pimeän pelkoa; kappaleen sanoitukset kertovat miehestä, joka illan pimetessä alkaa huolestumaan kuvitelmistaan, koska hänen mielikuvituksensa käy ylikierroksilla. Kappaletta kirjoittaessaan Steve Harris hyödynsi omia lapsuudenaikaisia pelkojaan pimeällä yksin olemisesta. Kappaleesta on sittemmin tullut yksi yhtyeen suosituimmista.Soundin Antti Mattila sanoi yhtyeen ”terästäytyneen musiikillisesti "Fear of the Darkilla" kehnomman vastaanoton saaneen "No Prayer for the Dyingin" jälkeen”, mutta albumilla oli hänen arvionsa mukaan myös liikaa kappalemateriaalia. Allmusicin Greg Prato mainitsi ”albumin menettävän tehokkuuttaan liiallisten huonojen sävellysten, kuten ’Childhood’s Endin’ ja ’Chains of Miseryn’ vuoksi”, mutta kehui albumin erottuvan edukseen suositun thrash metalin aikakaudella muun muassa nopeatempoisen ”Be Quick or Be Deadin” johdosta. Sputnikmusikin Mike Stagno sen sijaan kritisoi albumilla laulaja Bruce Dickinsonin raspista ja raaempaa laulutyyliä, minkä vuoksi moni albumin kappale ei noussut juurikaan suosituksi.
Vuoden 2008 Kerrang!-lehden julkaisemalla tribuuttialbumilla "Maiden Heaven" oli yksi cover-kappale, nimiraita ”Fear of the Dark”, jonka esitti Fightstar-yhtye.ja;