hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Alvin Batiste
Alvin Batiste (7. marraskuuta 1937 – 6. toukokuuta 2007) oli New Orleansissa, Louisianassa syntynyt yhdysvaltalainen jazz-klarinetisti.
Batiste levytti muiden muassa Cannonball Adderleyn ja Branford Marsalisin kanssa. Hän piti Southern Universityssä omaa jazz-instituuttiaan ja opetti esimerkiksi Henry Butleria ja Randy Jacksonia. Hän esiintyi lisäksi Ray Charlesin kanssa.
Batiste kuoli sydänkohtaukseen toukokuussa 2007.
Anžalika Ahurbaš
Anžalika Ahurbaš (, , s. 17. toukokuuta 1970, Minsk) on valkovenäläinen malli ja laulaja. Hän syntyi Minskissä ja voitti vuonna 1988 ”Miss Valko-Venäjä” -tittelin. Vuosina 1990–1995 hän kuului yhtyeeseen Verasy. Vuonna 1991 hänelle myönnettiin titteli ”Miss Photo USSR”. Verasysta lähdettyään Ahurbaš on julkaissut useita menestyksekkäitä singlejä ja muutaman albumin. Hän asuu nyt Moskovan lähistöllä sijaitsevassa Koroljovissa, ja hänellä on kolme lasta.
Anžalika Ahurbaš valittiin Valko-Venäjän edustajaksi Eurovision laulukilpailuun 2005. Alun perin kilpailukappaleeksi valittiin Beslanin koulukaappausta käsittelevä ”Boys And Girls”. Laulu sai kuitenkin Euroopassa huonon vastaanoton, ja Valko-Venäjä antoi Ahurbašin poikkeuksellisesti laulaa Kiovassa eri kappaleen. Lopulta kilpailukappaleeksi valittiin kreikkalaisen Nikos Terziksen säveltämä dance-kappale ”Love Me Tonight”. Se kuitenkin putosi jo semifinaalissa.
Josef Lhévinne
Josef Lhévinne (alk. Iosif Arkadjevitš Levin (); 13. joulukuuta 1874 Orjol – 2. joulukuuta 1944 New York) oli venäläinen pianisti.
Josef Lhévinne syntyi Orjolissa, lähellä Moskovaa. Vuonna 1885 hän aloitti opinnot Vasili Safonovin johdolla Moskovan konservatoriossa, jossa samaan aikaan opiskelivat muun muassa Aleksandr Skrjabin ja Sergei Rahmaninov. Hän suoritti ensiesiintymisensä Moskovassa jo 16-vuotiaana esittämällä Ludwig van Beethovenin 5. pianokonserton Anton Rubinsteinin johdolla. Vuonna 1895 hän voitti Anton Rubinstein -kilpailun. Valmistumisensa jälkeen Lhévinne loi menestyksekästä uraa Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Vuonna 1898 hän meni naimisiin kiovalaisen pianistin Rosina Bessien (1880–1976) kanssa, ja pariskunta muutti Berliiniin 1907. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Lhévinnet emigroituivat Yhdysvaltoihin, ja vuodesta 1924 lähtien he toimivat opettajina Juilliard Schoolissa. Josef Lhévinne kuoli sydänkohtaukseen 2. joulukuuta 1944.
Harvojen levytystensä perusteella Josef Lhévinne luetaan 1900-luvun suurimpiin pianisteihin. Hänen soitossaan ällistyttävä virtuositeetti yhdistyy runollisiin tulkintoihin, ja hänen levytyksensä muutamista Frédéric Chopinin etydeistä hakevat vieläkin vertaisiaan.
Lhévinne julkaisi vuonna 1924 kirjan "Basic Principles in Pianoforte Playing".
Harold C. Schonberg
Harold Charles Schonberg (29. marraskuuta 1915 – 26. heinäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen musiikkikriitikko, musiikkikirjailija ja lehtimies, joka kirjoitti pääasiallisesti "The New York Timesille". Hän voitti vuonna 1971 Pulitzer-palkinnon.
Schonberg syntyi New Yorkissa ja valmistui vuonna 1937 Brooklyn Collegesta. Hän täydensi opintojaan New Yorkin yliopistossa. Hän liittyi "The New York Timesiin" vuonna 1950.
Schonberg tuli tunnetuksi ankarasta kritiikistään Leonard Bernsteinia kohtaan. Hän oli myös shakin harrastaja ja julkaisi aiheesta teoksen "Grandmasters of Chess". Hänen muuhun kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu mm. merkittävien säveltäjien elämäkertoja sekä kirja suurista pianisteista. Hän kuoli New Yorkissa vuonna 2003.
Kaarina Partanen
Anja Kaarina Partanen (s. 7. tammikuuta 1942 Juankoski) on suomalainen romaanikirjailija. Hän on filosofian maisteri sekä ammatiltaan suomen kielen lehtori ja asuu Jyväskylän maalaiskunnassa.
McComb (Mississippi)
McComb on kaupunki Piken piirikunnassa Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki sijaitsee noin 130 kilometriä Jacksonista etelään.
Vuonna 2000 McCombin asukasluku oli 13 337, hieman yli tuhat enemmän kuin vuonna 1980. Kaupunki perustettiin vuonna 1872. Sen pinta-ala on 30,0 km², josta 0,52 % on vettä.
McCombin väestöstä 40,14 % on valkoisia ja 58,40 % afroamerikkalaisia. Muita etnisiä ryhmiä edustaa alle yksi prosentti kutakin. Kaupungista ovat kotoisin tunnetut muusikot Bo Diddley ja Britney Spears.
Piken piirikunta
Piken piirikunta voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Linnanmaan jäähalli
Linnanmaan jäähalli on Oulun Linnanmaan kaupunginosassa lähellä Oulun yliopistoa sijaitseva jäähalli, joka valmistui syksyllä 2000. Rakennuksessa on kaksi erillistä jääkiekkokaukaloa, joiden kummankin yhteydessä on katsomot, joissa on 300 seisomapaikkaa. Hallilla harjoittelevat niin taitoluistelijat kuin jääkiekkoilijatkin.
Hallin konehuone ja jäähdytyslaitteisto vaurioituivat pahoin tulipalossa juhannuksena 2008. Halli oli suljettuna raivaus- ja korjaustöiden ajan.
Linda Lepomme
Linda Lepomme (s. 16. maaliskuuta 1955 Lokeren) on belgialainen näyttelijä ja laulaja. Hän edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 1985 kappaleella ”Laat me nu gaan”, joka sijoittui seitsemällä pisteellä 19. ja viimeiselle sijalle.
Vuoden 1963 konklaavi
Vuoden 1963 konklaavi eli paavin valitseva kardinaalien kokous alkoi 19. kesäkuuta 1963 ja loppui 21. kesäkuuta samana vuonna. Kardinaalikollegio valitsi konklaavissa uudeksi paaviksi Milanon kardinaaliarkkipiispan Giovanni Batiista Montinin, joka otti paavilliseksi nimekseen Paavali VI:n.
Vuoden 1963 konklaavi kokoontui valitsemaan seuraajaa kuolleelle Johannes XXIII:lle, joka oli ollut ns. "välikauden paavi". Kardinaalikollegion kokoontuessa kardinaaleja oli 80, eli enemmän kuin koskaan aikaisemmin. Edellisessä eli vuoden 1958 konklaavissa kardinaalit olivat keski-iältään hyvin vanhoja, eikä uusia kardinaaleja ollut nimitetty vuosiin, mutta vuoden 1963 konklaavissa tilanne oli toinen. Paaviksi tultuaan Autuas Johannes XXIII oli heti nimittänyt 23 uutta kardinaalia, joiden joukossa oli mm. Milanon kardinaaliarkkipiispaksi kohotettu Giovanni Battista Montini. Vuoden 1963 konklaavissa kardinaalikollegio oli jakautunut vanhoillisiin sekä uudistusmielisiin kardinaaleihin.
Pääehdokkaina vuoden 1963 konklaavissa olivat vanhoillisten ehdokas Ildebrandi Antoniutti sekä uudistusmielisten Giacomo Lercaro ja Giovanni Battista Montini. Ehdokkaista Montinilla olisi voinut olla hyvät mahdollisuudet voittaa jo vuoden 1958 konklaavi, mutta silloin häntä ei ollut vielä nimitetty kardinaaliksi, eikä hän siten ollut sovelias paaviehdokas. Autuas Johannes XXIII:n nimitettyä hänet kardinaaliksi hänellä oli nyt realistinen mahdollisuus nousta paaviksi.
Kuten useimmista muistakin konklaaveista, ei vuoden 1963 konklaavin kulusta ole kovin tarkkoja tietoja. Konklaavi pidettiin tavalliseen tapaan Sikstuksen kappelissa, eivätkä ulkopuoliset päässeet seuraamaan salaista äänestystä.
Äänestyksen ensimmäisillä kierroksilla uudistusmielisten kardinaalien äänet jakautuivat Giacomo Lercaron ja Giovanni Battista Montinin kesken. Kolmannessa äänestyksessä Lercaron kannattajat siirtyivät tukemaan Montinia, mutta tämän saama kannatus ei vielä ylittänyt tarvittavaa kahden kolmanneksen enemmistöä. Vaikutti siltä, että konklaavi saattaisi lukkiutua, elleivät joko konservatiivit tai uudistusmieliset antaisivat periksi ja suostuisivat toista näkökantaa edustavaan paaviin. Kuudennella äänestyskerralla konservatiivit suostuivat kannattamaan Montinia ja tämä valittiin seuraavaksi paaviksi.
Ylipäällikkö Camembert
Ylipäällikkö Camembert ("High Chairman Camembert") on kuvitteellinen hahmo Prätkähiiret-sarjassa, jonka loi Rick Ungar. Hänen ensiesiintymisensä oli animaatiosarjan jaksossa "Juustokuninkaan katkuinen valtakunta, osa 1" vuonna 1993.
Ylipäällikkö Camembert toimii plutolaisten johtajana. Hän on myös usein yhteydessä alaisiinsa, varsinkin niihin jotka eivät jostain syystä onnistu tehtävissään. Camembertilla on tapana valita vaalivastustajansa, jolle hän ei voi hävitä, esimerkiksi Lalli Leipäjuusto. Diktaattorimaisen johtamisen ansiosta plutolaisista on tullut kenties Kosmoksen rikkain planeetta, siitä huolimatta planeetan luonnonvarat ja ympäristö on todella alhaisella tasolla.
1. tuotantokausi2. tuotantokausi
3. tuotantokausi
4. tuotantokausi
Nimettömänmatala
Nimettömänmatala on noin 15,5 neliökilometrin laajuinen matalikkoalue Haukiputaan ja Iin edustalla Perämerellä. Matalikon pituus kaakko–luode-suunnassa on noin kymmenen kilometriä ja leveys noin kaksi kilometriä. Matalikon keskimääräinen syvyys on noin 1,5–1,8 metriä. Pääosin hiekkapohjaisen matalikon reuna-alueet ovat varsin jyrkät, ja reunojen ulkopuolella meri syvenee pienellä matkalla 20–30 metriin.
Matalikko on nimetty sen kaakkoiskulmassa sijaitsevan Nimetön-saaren mukaan. Matalikon muut saaret ovat laaja hiekkasärkkäsaari Santapankki, Astekari sekä matalikon luoteiskärjessä sijaitseva Pallonen. Näiden lisäksi matalikon länsiosassa on nimettömiä särkkiä ja saaria. Suurhiekan matalikkoalue sijaitsee Nimettömänmatalan luoteispuolella. Alueen saarilla pesii pääasiassa vesilintuja; saarten kasvillisuus on niukkaa.
Alueelle suunnitellaan rakennettavaksi 32 tuuliturbiiniyksikköä käsittävää merituulipuistoa.
Moses Sithole
Moses Sithole (s. 17. marraskuuta 1964) on eteläafrikkalainen sarjamurhaaja, joka tunnetaan niin sanotuista ABC-murhista. ABC-murhat saivat nimensä tapahtumien alettua Atteridgevillestä jatkuen Boksburgiin ja loppuen Clevelandiin Johannesburgin lähiöihin.
5. joulukuuta 1997 Sithole tuomittiin 2410 vuodeksi vankeuteen 38 ihmisen murhasta sekä 40 raiskauksesta ja satunnaisista pienemmistä teoista aikavälillä 1994–1995. Yhdistetty rangaistus koostuu 12 vuodesta jokaista 40 raiskausta kohti, 50 vuodesta jokaista 38 murhaa kohti sekä viidestä vuodesta jokaista kuutta ryöstöä kohden.
Vuonna 2000 hänellä kerrottiin olevan AIDS.
Guy Hocquenghem
Guy Hocquenghem (3. joulukuuta 1946–28. elokuuta 1988) oli ranskalainen esseisti, kirjailija ja sukupuolivähemmistöaktivisti.
Guy Hocquenghem syntyi arvostetussa Pariisin esikaupungissa ja kävi Lycée Lakanal -koulua Sceaux'ssa. Hänen äitinsä toimi opettajana samassa kaupungissa sijaitsevassa Lycée Marie-Curiessa. Tuosta ajasta on tietoja hyvin vähän, mutta 12–13-vuotiaana otettu valokuva on kuitenkin olemassa.
Akateemisen koulutuksensa hän sai pariisilaisessa eliittikoulussa École normale supérieure (ENS), jonka oppilaaksi hän kirjoittautui 1965. Hänen elämänsä merkkipaaluksi muodostui Pariisin kevään 1968 liikehdintä ja etenkin silloin suoritettu Pariisin yliopiston Sorbonnen valtaus. Seuraavalla vuosikymmenellä hän oli itse organisoimassa tai aktiivisesti osallistui usein homojen vapautusta vaativien liikkeiden toimintaan. Erityisesti hän osallistui "Front homosexuel d'action révolutionnaire" -järjestön toimintaan ja oli sen johtavia hahmoja. Hän ystävystyi useiden Pariisissa opiskelevien ulkomaisten opiskelijoiden kanssa ja opasti heitä toimimaan uudessa kotikaupungissaan. Erityisesti hän avusti tunisialaisia opiskelijanuoria osallistumaan homojen emansipaatiota vaativan liikkeen toimintaan.
Vuonna 1972 hän julkaisi Le Nouvel Observateur -lehdessä pitkän kirjeen, jossa hän julkisesti ilmoitti olevansa homoseksuaali. Näin hänestä tuli ensimmäinen ranskalainen, joka tuli ulos kaapista lehdistön kautta ja julkisesti kertoi seksuaalisesta suuntauksestaan. Saman vuonna hän julkaisi teoksensa "Le désir homosexuel", joka on homoseksuaalisen vallankumouksen manifesti.
Vuodesta 1979 lähtien hän kirjoitti Libération-lehteen. Vuosina 1979–1986 hän opetti filosofiaan Pariisin yliopistossa sekä Vincennes-Paris-VIII-osastossa.
Guy Hocquenghem kuoli aidsiin 1988, jolloin hän oli 41-vuotias. Hänen tuhkansa on kätketty Père Lachaisen hautausmaan kolumbaarioon.
Trey Azagthoth
Trey Azagthoth (oik. George Emmanuel III, s. 26. maaliskuuta 1965 Bellingham, Washington) on Floridassa Yhdysvalloissa perustetun death metal -yhtye Morbid Angelin kitaristi ja ainut yhtyeen perustajajäsenistä, joka soittaa vielä yhtyeessä. Hänen suurimmat musiikilliset esikuvansa ovat Jimi Hendrix ja Van Halen -yhtyeen Eddie Van Halen. Hänen kitaransoittotyylistään korostuukin paljon vibrakammen käyttö, kuten Eddie Van Halen tekee. Azagthothin kiinnostukset musiikin ulkopuolella ovat anime ja videopelit.
Ykskivi (Haukipudas)
Ykskivi on pieni, karu ja asumaton saari Rivinnokan niemen edustalla Kiiminkijoen suistossa Haukiputaan edustalla Oulussa Perämerellä. Saari sijaitsee Kiiminkijoen etelärannalla Rivinnokan läntisimmän kärjen eli Tupurinnokan edustalla Kaasamatalan eli Rivinleton luodon kaakkoispuolella. Saari on merilintujen, pääasiassa lokkien pesimäalue.
Ruuvit löysällä
Ruuvit löysällä tarkoittaa seuraavia:
Nuno Bettencourt
Nuno Bettencourt (oik. Nuno Duarte Gil Mendes Bettencourt, s. 20. syyskuuta 1966, Praia da Vitoria, Terceira, Azorit) on portugalilaissyntyinen yhdysvaltalainen kitaristi, joka on tunnettu parhaiten bostonilaisen funk metal -yhtye Extremen soolokitaristina ja lauluntekijänä. Nuno on nuorin kymmenestä sisaruksesta ja altistui jo nuorena monenlaisille musiikkityyleille ja bändeille musikaalisten perheenjäsentensä ansiosta, esimerkiksi Nunon isä oli tunnettu portugalilainen kapellimestari. Nuno aloitti musiikkiharrastuksensa rumpujen takana, mutta siirtyi sieltä 14-vuotiaana kitaraan. Nuno soittaa rumpujen ja kitaran lisäksi ainakin pianoa ja bassokitaraa.
Vuonna 2009 Bettencourt liittyi R&B-artisti Rihannan taustayhtyeeseen Rihannan Last Girl on Earth Tourille.
Cynthia Lennon
Cynthia Lillian Lennon (o.s. Powell, 10. syyskuuta 1939 Blackpool, Lancashire, Englanti – 1. huhtikuuta 2015 Mallorca, Espanja) oli John Lennonin ensimmäinen vaimo.
Cynthia tapasi John Lennonin taiteellisessa collegessa 1950-luvulla. He avioituivat vuonna 1962, ja vuonna 1963 syntyi heidän ainoa yhteinen lapsensa Julian Lennon.
Cynthia ja John erosivat, kun John tapasi japanilaisen taiteilijan Yoko Onon. Cynthia oli Lennonin jälkeen kolmesti naimisissa ja asui Mallorcalla Espanjassa.
Cynthia Lennon kuoli 75-vuotiaana syöpään kotonaan Mallorcalla 1. huhtikuuta 2015.
Richard Eberhart
Richard Ghormley Eberhart (5. huhtikuuta 1904 – 9. kesäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen runoilija.
Eberhart syntyi Minnesotassa, ja vuonna 1930 julkaistiin hänen ensimmäinen kokoelmansa "A Bravery of Earth". Vuonna 1937 ilmestynyt "Reading the Spirit" sisältää "The Groundhogin", yhden hänen tunnetuimmista runoistaan.
Eberhart meni vuonna 1941 naimisiin Helen Butcherin kanssa ja sai kaksi lasta. Hän voitti uransa aikana Pulitzer-palkinnon ja National Book Awardin. Hän kuoli 101-vuotiaana.
Silvana Mangano
Silvana Mangano (23. huhtikuuta 1930 Rooma, Italia – 16. joulukuuta 1989 Madrid, Espanja) oli italialainen näyttelijä.
Mangano oli sisilialaisen veturinkuljettajan ja englantilaisen naisen tytär. Hän kouluttautui tanssijaksi ja työskenteli myös valokuvamallina ennen kuin voitti Miss Rooma -kauneuskilpailut. Hän sai elokuvissa pikkuosia, mutta nousi maailmanmaineeseen elokuvan "Katkeraa riisiä" (1949) tähtenä. Hän avioitui samana vuonna elokuvan tuottajan Dino De Laurentiisin kanssa. "Katkeran riisin" jälkeen hän sai useita pääosia. Vaikka hän oli taitava näyttelijä, hän jäi pian kahden muun italialaisen elokuvatähden, Sophia Lorenin ja Gina Lollobrigidan varjoon.
Avioliitossa De Laurentiisin kanssa hän sai neljä lasta. Hän jätti puolisonsa 1983 ja muutti Madridiin, mutta virallista avioeroa hän ei ottanut. Mangano kuoli keuhkosyöpään 59-vuotiaana.
Friskala
Friskala on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Hirvensalon saaren kaakkoisosassa. Alueeseen kuuluu myös Iso-Vihtilän saari. 
Alueella sijaitsee Friskalan kartano.
Friskala oli aiemmin asukasluvultaan yksi Turun pienimmistä kaupungiosista, mutta on kasvanut nopeasti. Vuonna 2007 alueen väkiluku oli 295 ja vuonna 2015 uusien pien- ja rivitaloalueiden myötä 792 asukasta.
Vuonna 2009 Friskala oli Turun toiseksi hyvätuloisin pienalue viereisen Papinsaaren jälkeen.
Friskalan kartano on Hirvensalon ainoa historiallinen herraskartano, jonka omistajiin – eivät välttämättä asukkaisiin – ovat kuuluneet muiden muassa Knut Posse sekä saksalaisperäinen Fresen eli Friskin suku, josta nimi Friskala tulee. Friskalan pientalovaltainen kaava sai lainvoiman vuonna 2003, ja monet uudet kadut saivat nimensä entisistä omistajista. Ennen kartanon perustamista 1400-luvulla alue tunnettiin Ravasen tai Ravaksen nimellä ja kartanon perustamisen jälkeen Friiskylänä tai Friskalana.
Kaerla
Kaerla on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee keskustasta pohjoiseen, tiheästi rakennetun Runosmäen vieressä. Alue kuuluu Tampereentien kaupunginosiin. Kaerla on suurimmaksi osaksi omakotialuetta, mutta kaupunginosan laidoilla on kerrostaloja Nättinummen I- ja II-alueilla sekä Pallissa. Kaerlassa sijaitsee Impivaaran liikuntakeskus ja siihen kuuluva Impivaaran uimahalli, joka valmistuessaan vuonna 1975 oli isoin lajiaan Pohjoismaissa, ja se on edelleen Suomen suurin uimahalli allaspinta-alaltaan. Vuonna 2007 alueen väkiluku oli 2 187.
Kaupunginosassa sijaitsee Nunnavuori-niminen mäki, jonka korkeus on 64 metriä merenpinnan yläpuolella.
Alueella sijaitsee myöhäisrautakautinen Mullin kalmistoalue, jolla on suoritettu koekaivaus 2002 ja kasvistonkartoitus 1992.
Illoinen
Illoinen () on Turun kaupunginosa joka sijaitsee Hirvensalon länsirannalla. Maaseutumainen Illoinen on yksi Turun pienimpiä kaupunginosia: vuonna 2015 alueen väkiluku oli 90.
Illoisissa on Turun kaupungin siirtolapuutarha, joka rakennettiin 1980-luvulla korvaamaan Kupittaan siirtolapuutarha. Illoisten kaakkoisosassa on pieni ja matala Illoistenjärvi, jonka veden ovat aikoinaan pilanneet rannalla sijainneen Rothbergin kahvipannutehtaan myrkkypäästöt. Illoisissa on toiminut myös tiilitehdas 1800-luvulta ainakin 1940-luvulle asti.
Kaistarniemi
Kaistarniemi () on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Hirvensalon saaren kaakkoiskulman samannimisellä niemellä. Niemen kärjessä on Papinsaaren kaupunginosa.
Kaistarniemen tilastoalueen asukasmäärä on 2010-luvun alkupuoliskon vuosina ollut runsaat 650 henkeä. Vuonna 2009 Kaistarniemi oli Turun kolmanneksi hyvätuloisin pienalue läheisten Papinsaaren ja Friskalan jälkeen.
Kaistarniemessä sijaitsevat muun muassa Pyhän Henrikin ekumeeninen taidekappeli (Seiskarinkatu 35) sekä Harry Kivijärven veistos "Teema" (Kuhanpuisto, Rälssinkatu 1). Seiskarinkadun päässä rannalla on Lounais-Suomen Syöpäyhdistyksen palvelukeskus Meri-Karina.
Kaistarniemen rakentaminen alkoi vuonna 1989 valmistuneesta ensimmäisen osan rakennuskaavasta. Sanan "kaistare" sanotaan tarkoittavan verkonkuivatuspaikkaa, ja alueen uusien katujen nimistö on siksi otettu kalastusvälineistä: Nuottakatu, Rysäkatu, Mertakuja jne.
Kukola
Kukola on kaupunginosa Turussa. Se sijaitsee Hirvensalon keskiosassa.
Turun Kukolassa sijaitsee Hirvensalon suurin koulu, Wäinö Aaltosen koulu, kuten myös saaren ainoa kirjasto.
Kun monet muut Hirvensalon kaupunginosat ovat kasvaneet nopeasti 2010-luvulla rakentamisen myötä, Kukolan tilastoalueen asukasluku on pysynyt runsaan 1 500 asukkaan tuntumassa.
Impivaara (täsmennyssivu)
Impivaara voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Miikka Lommi
Miikka Lommi on suomalainen musiikkivideo-ohjaaja. Nykyisin hän työskentelee Kennel Helsinki -yrityksessä. Miikka Lommi on ohjannut muun muassa musiikkivideoita Bomfunk MC’s:lle, Kemopetrolille, Husky Rescuelle ja Deep Insightille.
Rachel Bolan
Rachel Bolan (oik. James Southworth, s. 9. helmikuuta 1966) on New Jerseystä kotoisin olevan metalliyhtye Skid Row'n basisti ja toinen perustajajäsen yhdessä Dave "The Snake" Sabon kanssa. Bolan on laulanut KISS-yhtyeen entisen Kitaristi Ace Frehleyn kahdella sooloalbumilla ja perustanut Prunella Scales -yhtyeen vain Skid Rown Thickskin-albumilla soittaneen rumpali Phil Varonen kanssa.
Saramäki
Saramäki () on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee keskustasta pohjoiseen. Alue kuuluu Maaria-Paattisten alueeseen ja on erittäin harvaan asuttu. Vuonna 2004 alueen väkiluku oli 530, ja se väheni vuosittain 1,7 %:lla. Alueen väestöstä 16,6 % oli alle 15-vuotiaita, kun taas 15,09 % oli yli 65-vuotiaita. Alueen väestöstä 95,28 % puhuu äidinkielenään suomea ja 0,75 % ruotsia.
Lassila & Tikanojalla on alueella aluehallinnon toimitilat sekä ongelmajäteyksikkö. Alueella sijaitsi myös Suomen Rakennusjätteen Lajittelu- ja Kierrätyskeskus Oy, joka on muuttanut 2000-luvun lopulla Topinojan kaatopaikan läheisyyteen..
Kakolana tunnettu Turun vankila muutti Saramäkeen syksyllä 2007. Itse rakennus valmistui jo vuotta aiemmin, mutta sen käyttöönotto viivästyi.
Ailuromantia
Ailuromantia (tunnetaan myös nimellä felidomantia) on ennustusmenetelmä, joka käyttää kissoja ennakoimaan tulevaisuuden tapauksia, varsinkin säätä.
Spyro: A Hero’s Tail
Spyro: A Hero’s Tail on Spyro-pelisarjan viides osa. Se julkaistiin Amerikassa vuonna 2004 ja muualla maailmassa hieman myöhemmin. Peli on julkaistu PlayStation 2-, Xbox- ja Nintendo GameCube -konsoleille.
Pelin pelaaminen on pääpiirteissään samanlaista kuin muidenkin Spyro-pelien, mutta pelaaminen on hieman erilaista: ennen peliä ohjattiin PlayStation-ohjaimen vasemmalla puolilla olevilla näppäimillä, nyt ohjataan ohjaimen alaosassa olevilla sauvoilla.Pelissä ei käytetä enää edellisistä peleistä tuttuja tavanomaisia portaaleja ja peli on selvästi edeltajiänsä synkempi ja vaikeampi, koska joissakin tehtävissä on monta vaikeustasoa. Lisäksi jalokivien keruu vaihtuu kristallien keräämiseen, minkä lisäksi kristalleja on vaikeampi löytää ja ansaita. Pelissä on useita tasoja ja musiikkiraidat ovat huolellisemmin tehtyjä. Huomattavin muutos on tapahtunut ohjausnapeissa ja liikkeissä. Entisissä Spyro-peleissä neliö-napista puskettiin ja O-napista syöstiin tulta, tässä pelissä päinvastoin. Head Bash-liike saadaan aikaiseksi painamalla kahdesti X-nappia ja sitten O. Kuten edellisessä pelissä, tässäkin Spyro kykenee syöksemään muutakin kuin tulta: sähköä, vettä (veden avulla tosin vain liikutetaan mekanismeja, jolloin esim. ovet avautuvat, vihollisiin se ei juuri tehoa) ja jäätä, kunhan näitä voimia hallitsevat keijut ensin pelastetaan kenttäpomoilta vuorotellen. Eräs suuri muutos on Sparxin ylimääräinen elämäpiste, jonka voi ostaa Moneybagsin kaupasta. Tällöin Sparx on viimeisillä voimillaan punainen. Peliin on lisätty myös automaattisia toimintoja joita edelliset osat eivät sisältäneet; jos Spyron lentokorkeus ei riitä tasanteen päälle liitämiseen, hän tarttuu sen reunaan ja vetää itsensä ylös asti. Jos Spyro taas putoaa liian korkealta, hän alkaa huutaa. Jos pelaaja lopettaa pelaamisen muutaman minuutin ajaksi, Spyro nukahtaa. Kaikkein huomattavimpia muutoksia ovat henkilöiden ulkonäön vaihtuminen, sekä Spyron uudet kyvyt; kaksoishyppy, puolapyörintä, siipisuoja (tuttu eräästä aiemmasta osasta) ja kalliokiipeily (ts. seinähyppy).
Dave Sabo
Dave ”The Snake” Sabo (s. 16. syyskuuta 1964 Perth Amboy, New Jersey) on yhdysvaltalaisen, New Jerseyssä perustetun metalliyhtye Skid Row’n kitaristi ja toinen perustajajäsen basisti Rachel Bolanin kanssa. Hän sai lempinimen ”The Snake” (”käärme”), kun näki kerran unen käärmeestä. Dave soitti kitaraa myös hetken aikaa Bon Jovissa, kunnes Jon otti Richie Samboran hänen tilalleen.
Pat Monahan
Patrick "Pat" Monahan (s. 28. helmikuuta 1969 Erie, Pennsylvania) on Grammy awardin voittaneen Train-yhtyeen keulahahmo, laulaja ja lauluntekijä. 
Hän kirjoitti ja lauloi Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2:n tunnuslaulun "Ordinary", mutta Trainin teki tunnetuksi kappale "Drops Of Jupiter", joka 2001 voitti kaksi Grammya (Best Rock Song and Best Instrumental Arrangement Accompanying Vocalists). Kappale on aistikas taideteos, jossa sekoittuvat monet eri instrumentit. Kappaleen sanoitus on runollinen, ja Monahan kirjoitti kappaleen edesmenneelle äidilleen, joka kuoli syöpään.
Patrick näytteli myös ainakin yhdessä CSI jaksossa.
Maanpää
Maanpää on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee samannimisellä niemellä Hirvensalon länsirannalla. Maanpäähän kuuluu myös Hirvensalon länsipuolisia saaria.
2010-luvun alkupuolen ajan maaseutumaisen Maanpään tilastoalueen väkiluku oli noin 100.
Turun Työväen Pursiseuran kotisatama on Pitkäkarin saarella Maanpään edustalla ja huoltosatama sen lähellä Maanpään kärjessä.
Maanpään ja Sipsalon muodostama niemi oli 1500-luvulla erillinen saari, joka kuului hallinnollisesti eteläpuolella sijaitsevaan Satavaan. Piispa Olavi Maununpoika oli 1450-luvulla antanut Maanpään tilan kalastajalleen uudistaloksi. 1500-luvun puolivälissä Maanpää ja viereinen Jänessaari olivat muutaman vuoden läänitettyinä piispa Mikael Agricolalle. Sen jälkeen molemmat tilat olivat maanvouti Ragnald Halvardinpojan ja sitten de la Gardien suvun omistuksessa. Vuonna 1655 Maanpää oli läänitettynä Juho Kurjelle ja 1700-luvun alussa välskäri Johannes Delphendalin asuma ratsutila. 1700-luvun puolivälissä Maanpää jaettiin Länsi- ja Itätaloon, jota 1930-luvulla isännöi agronomi Karl Sonck. Nykyinen Itätalon päärakennus on hänen veljensä, arkkitehti Lars Sonckin piirtämä.
Sipsalon maatilalla Maanpään Seulussa toimi 1750-luvulta alkaen kasvitieteilijä Pehr Kalmin perustama Turun akatemian koepuutarha, jossa hän viljeli eri puolilta maailmaa saamiaan kasveja siemenistä ja juurakoista. Puutarha lakkautettiin 1772, mutta yhä alueelta löytyy Kalmin istuttamia kasveja.
Maanpään niemellä on ollut useita Frithiof Strandellin suunnittelemia jugendhuviloita 1900-luvun alusta: Villa Tallbacka, Villa Solbacka ja Villa Lindbacka Seulussa sekä yhä jäljellä oleva Villa Allila. Lisäksi Seulussa on August Heleniuksen piirtämä, vuonna 1884 rakennettu puuhuvila, jonka rakennuttaja oli peilitehtailija J. M. Westling.
Moikoinen
Moikoinen () on kaupunginosa Turussa ja sijaitsee Hirvensalon itäosassa. Moikoinen on Kukolan ohella saaren suurimpia asutuspaikkoja ja siellä onkin useita palveluita kuten kauppoja, kirkko sekä nuorisotalo. Vuonna 2004 alueen väkiluku oli 1 880 ja se väheni vuosittain 4,15 prosentilla. Kun monet muut Hirvensalon kaupunginosat ovat kasvaneet nopeasti 2010-luvulla rakentamisen myötä, Moikoisten tilastoalueen asukasluku on pysynyt runsaan 1 750 asukkaan tuntumassa.
Mantereen ja Hirvensalon välisen Hirvensalonsillan toinen pää on Moikoisissa.
Oriniemi
Oriniemi on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Hirvensalon lounaisosassa. Alueeseen kuuluu myös Nepon saari Hirvensalon ja Satavan välissä. 2010-luvun alkupuoliskolla metsäisen ja harvaan asutun Oriniemen tilastoalueen väkiluku oli noin 170.
Oriniemessä on partiolaisten ja muiden nuorisojärjestöjen suosima ulkoilualue majoitustiloineen.
Battle Royale II: Requiem
Battle Royale II: Requiem ( "Batoru rowaiaru tsū: "Rekuiemu"") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut japanilainen toimintaelokuva. Se on vuonna 2000 ensi-iltansa saaneen elokuvan "Battle Royale" jatko-osa.
Ensimmäisen osan ohjaaja Kinji Fukasaku alkoi ohjata jatko-osaa "Battle Royale II: Requiem", mutta Fukasakun kuoltua 12. tammikuuta 2003 hänen poikansa Kenta Fukasaku ohjasi elokuvan loppuun isänsä muistoksi. Kinji Fukasaku ehti ohjata vain kohtauksen, jossa näyttelee Takeshi Kitano.
Tällä kertaa luokkaa ei usuteta toistensa kimppuun vaan he taistelevat ryhmänä terroristijoukkoa vastaan jota johtaa Shuya Nanahara. Jokaisella oppilaalla on myös pari ja jos oppilaan pari kuolee, kuolevat molemmat.
Papinsaari
Papinsaari () on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Hirvensalon kaakkoisreunalla Kaistarniemen kärjessä Friskalan itäpuolella.
Papinsaari oli aiemmin saari, mutta nykyisin sen yhdistää Kaistarniemeen kapea kannas. Jyrkkämaastoisen ja kallioisen Papinsaaren korkein kohta on noin 40 metriä merenpinnasta.
1900-luvun loppuun asti Papinsaaressa oli parikymmentä omakotitaloa ja noin 80 eritasoista kesämökkiä. Lautarakenteisista mökeistä valtaosa on purettu. Kaavan valmistuttua 1998 on Papinsaaresta noin vuodesta 2000 alkaen alettu kehittää yksilöllistä ja korkealaatuista asuinaluetta arkkitehtien suunnittelemine pien- ja rivitaloineen. Monista asunnoista on merinäköala, ja monet rakennukset sijaitsevat poikkeuksellisen lähellä rantaa. Toisaalta alueen kaavoitusta on kritisoitu liian pienistä tonteista johtuvasta rakennusten lähekkäisyydestä sekä värien ja muotojen kirjavuudesta.
Vuonna 2004 Papinsaaren väkiluku oli 158, vuonna 2010 asukkaita oli 341 ja vuonna 2015 kaikkiaan 378. Kolmannes alueen asukkaista oli vuonna 2004 alle 15-vuotiaita ja vain 4 prosenttia yli 65-vuotiaita. Vuonna 2009 Papinsaari oli Turun hyvätuloisin pienalue, seuraavina naapurialueet Friskala ja Kaistarniemi.
Papinsaaren länsipuolella on linnustostaan tunnettu Friskalanlahti ja itäpuolella Pitkäsalmi, jonka vastarannalla sijaitsevat Uittamo ja Katariinanlaakso.
Toijainen
Toijainen () on lähiö ja kaupunginosa Turussa. Se sijaitsee Hirvensalon saaren keskikohdassa.
Toijainen on 2010-luvulla kasvanut nopeasti lapsiperheiden pien- ja rivitaloalueeksi. Vuoden 2010 lopussa tilastoalueen väkiluku oli 346 ja vuoden 2015 lopussa 846. Alle kouluikäisiä (0–6-vuotiaita) oli vuonna 2010 suhteellisesti toiseksi eniten Turussa eli 18,5 prosenttia, kun taas 20–29-vuotiaita oli kuudenneksi vähiten koko kaupungissa, vain 3,5 prosenttia. Asukkaista ruotsinkielisiä oli 15,3 prosenttia, joka on suhteellisesti laskettuna toiseksi eniten kaupungissa. Lähes kaikki Toijaisten asukkaat asuivat omistusasunnoissa.
Toijaistentien varrella on noin yhden hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue Tammimäki, peltojen ympäröimä metsäinen kukkula. Sen etelä- ja lounaisrinteellä on läpimitaltaan lähes kolmemetrisiä siirtolohkareita.
Toijainen on kehittynyt samannimisestä yksinäistalosta, josta löytyy merkintä vuodelta 1453. 1500-luvulla Toijainen oli ensin kolme, sitten kaksi taloa käsittävä kylä. 1700-luvulla talot olivat Nauvon Gyttjan ja Kirjaisen ratsutilan aputiloja. Isojaossa 1805 talojen nimiksi on merkitty Norrgård ja Södergård, ja tilat yhdistyivät 1800-luvun lopulla. 1900-luvun alussa Toijaisten tilan omistaja vaihtui usein, kunnes Kustaa Wahala myi tilan vuonna 1912 Turun kaupungille lukuun ottamatta itselleen erottamaa Hirvelän tilaa, joka sekin kuitenkin tuli pian kaupungin omistukseen. Hirvelän alueesta on kehittynyt nykyinen Lauttaranta.
Särkilahti
Särkilahti on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Hirvensalon keskiosassa, lounaasta Hirvensalon sisäosaan työntyvän samannimisen lahden pohjukassa.
Alueella vuodesta 1958 sijainnut Särkilahden alakoulu lakkautettiin vuonna 2007.
2010-luvun alkupuoliskolla Särkilahden tilastoalueen väkiluku kasvoi 115:stä 149:ään.
Turun kaavoituksessa suunnitellaan Särkilahden alueelle niin sanottua Kanavakaupunkia, jonka ytimenä olisi Särkilahden ja Pukinsalmen yhdistävä kanava Maanpään ja Jänessaaren välissä.
Kombank arena
Kombank arena () on sisäurheiluareena Belgradissa Serbiassa. Rakennus avattiin virallisesti vuonna 2004, ja sen omistaa Belgradin kaupunki.
Areena on suunniteltu urheiluareenaksi esimerkiksi koripalloa, käsipalloa, lentopalloa ja tennistä varten. Areenalla voidaan putkirakenteisten katsomoiden ansiosta järjestää myös yleisurheilun sisätapahtumia, mutta 48 000 neliömetrin pinta-alallaan se soveltuu hyvin myös kulttuuritapahtumien näyttämöksi. Katsomoihin mahtuu enimmillään 20 000 henkeä, mikä tekee areenasta Serbian suurimman urheiluhallin. Areena maksoi noin 70 miljoonaa euroa.
Hallin suunnittelu alkoi jo vuonna 1989, koska tarkoituksena oli rakentaa pääareena silloiselle Jugoslavialle myönnettyä vuoden 1994 koripallon MM-turnausta varten.
1991 rakennukselle oli valittu paikka. Kuitenkin MM-turnaukseen oli aikaa enää kolme vuotta, ja megarakennuksen rakentamiseen olisi tarvittu liki ennätyssuoritus. Projekti jaettiin 126 yrityksen tehtäväksi.
1992 Jugoslavian hajoaminen oli alkanut, Ja YK:n sanktioiden johdosta hallihankkeen päätukija, yhdysvaltalainen HOK-yhtiö vetäytyi hankkeesta. Hallin rakennustyöt jatkuivat edelleen.
Vuoden 1993 tapahtumien johdosta Jugoslavia menetti vuodelle 1994 tarkoitetut MM-kilpailut. Kilpailut järjestettiin lopulta Hamiltonissa ja Torontossa, Kanadan Ontariossa.
Huolimatta ongelmista, hallin rakennustyöt jatkuivat vielä vuoteen 1995, jonka jälkeen seurasi muutaman vuoden tauko, ja rakennustyöt jatkuivat taas 1998. Belgradille myönnettiin kansainvälinen pöytätennisturnaus vuodelle 1999. Tässä vaiheessa rakennus oli jo muodossaan, ja sisätiloja viimeisteltiin. Taas kerran Belgrad menetti turnauksen, tällä kertaa Kosovon sodan johdosta.
2000 Serbia ja Montenegro sai uuden vakaan hallinnon, ja areena voitiin ottaa käyttöön. Vuonna 2005 areenalla pelattiin koripallon EM-kilpailuiden otteluja.
Alkuvuoteen 2006 areena sai toimia suurtapahtumien järjestäjänä tilapäisluvalla. Palosuojausjärjestelmät eivät täyttäneet eurooppalaisvaatimuksia. Halli avattiin uudelleen marraskuussa 2006 vaatimukset täyttävänä.
Areenalla on esiintynyt muun muassa David Copperfield, Phil Collins, 50 Cent, Rihanna, Rolling Stones sekä joukko paikallisia artisteja.
Vuonna 2008 Beogradska arena isännöi Eurovision laulukilpailua. Helmikuussa 2008 keskusteltiin viisujen siirtämisestä muualle johtuen Kosovon itsenäisyysjulistuksen aiheuttamista mellakoista, mutta EBU päätti myöhemmin puhelinkonferenssissa, että kilpailut säilytetään Belgradissa järjestäjän luvattua, että se pystyy huolehtimaan turvallisuudesta.
Mitaka
Mitaka () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Setagayan ja Suginamin erillisalueisiin sekä Chōfun, Koganein ja Musashinon kaupunkeihin. Mitakassa on 186 166 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 16,42 neliökilometriä.
Nykyisen muotoinen Mitakan kaupunki perustettiin vuonna 1950. Kaupungin läpi kulkee 1600-luvulla rakennettu Tamagawan akvedukti, jonka tarkoitus oli toimittaa juomavetta Edoon. Osamu Dazai teki täällä itsemurhan heittäytyessään kanavaan. Mitakassa on suuri Inokashiran puisto, jonka reunalla sijaitsee animestudio Ghiblin toimintaa esittelevä Ghibli-museo. Kaupungissa sijaitsee lisäksi International Christian University, yksi Japanin johtavista yksityisistä yliopistoista.
Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja ja Keiō-rautateiden Inokashira-linja.
Balls of Steel
Balls of Steel on Wildfire Studiosin kehittämä flipperitietokonepeli. Peli on julkaistu vuonna Windowsille. Balls of Steel on luultavasti ainoa flipperipeli jolle on annettu ikärajoitus. Balls of Steel -niminen flipperipeli esiintyi pelissä Duke Nukem 3D. Tällöin sitä ei kuitenkaan voinut pelata, vaan se oli pikemminkin koriste.
Balls of Steel sisältää Duke Nukem -teemaisen kentän, josta löytyy grafiikkaa pelistä Duke Nukem 3D sekä Jon St. Johnin ääninäyttelyä (Duke Nukemin alkuperäinen ääninäyttelijä).
Balls of Steel sisältää viisi erilaista alustaa.
Pelin oli myös tarkoitus sisältää kenttä nimeltä Devil's Island, mutta peliä kehitellessä Pinball Wizards sai mahdollisuuden luoda Duke Nukem teemaisen kentän, ja siten Devil's Island piti poistaa jotta saataisiin tilaa Duke Nukem kentälle. Wildfire Studios meni kuitenkin myöhemmin parantelemaan Devil's Islandia ja julkaisi kentän yksittäisenä pelinä.
Santtu (Prätkähiiret)
Santtu ("Charlene "Charley" Davidson") on kuvitteellinen hahmo Prätkähiiret-sarjassa, jonka loi Rick Ungar. Hänen ensiesiintymisensä oli animaatiosarjan jaksossa Hanat auki! vuonna 1993.
Santtu on taitava mekaanikko, joka omistaa korjaamon Chicagossa. Hän oli ensimmäinen naaraspuolinen ihminen, joka ystävystyi Prätkähiirien kanssa, kun he pelastivat hänet Rasvanahan uhkailuista. Tämän myötä Santtu on pitänyt hiirien pyörät hyvässä kunnossa ja auttaa heitä taistelemaan Leipäjuustoa vastaan. Hänen korjaamonsa onkin ollut usein hyökkäysten kohteena ja Rasvanahkakin yritti tarjota Leipäjuuston sopimusta korjaamosta (uusissa jaksoissa Palkki, joka kuitenkin erittäin harvoin yrittää päästä eroon Santun korjaamosta). Luonteeltaan Santtu on itsenäinen, vahvatahtoinen ja älykäs. Hiirikolmikon Vinskistä on tullut Santun kiinnostuksen kohde pikkuhiljaa, vaikka he ovatkin yleensä napit vastakkain lähes joka asiasta. Eikä Santtu jätä yhtäkään tilaisuutta käyttämättä, jossa hän saa viisastella Vinskille.
Pohjois-Suomen Rautatieharrastajat
Pohjois-Suomen Rautatieharrastajat ry eli lyhyemmin PoRha on suomalainen rautatieliikennekerho, jonka kotipaikka on Oulu. Yhdistys omistaa kaksi Dm7-kiskobussia eli lättähattua, yhden Dm7-junan EFiab-sarjan liitevaunun, sähköradan huoltovaunun, rata-auton, kaksi moottoriresiinaa sekä Valmet-laituriauton. Yhdistyksellä on Trafin myöntämä liikennöintilupa koko Suomen rataverkolle. Elokuussa 2000 perustetun yhdistyksen toiminta keskittyy rautatie- ja pienoisrautatieharrastuksen kehittämiseen ja ylläpitoon sekä rautatiehistoriallisen esineistön, perinteiden ja kulttuurin taltiointiin. Näiden lisäksi yhdistys keskittää voimansa omistamansa rautatiekaluston säilyttämiseen, kunnossapitoon sekä kalustolla järjestettäviin jäsen-, yleisö- sekä tilausmatkoihin. Näiden lisäksi yhdistys ylläpitää myös rautatieliikennearkistoa sekä harjoittaa näyttelytoimintaa. Yhdistyksellä on myös oma pienoisrautatie.
Yhdistyksen nettisivut
Anders Ramsay
Anders Ramsay -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Leon Fleisher
Leon Fleisher (s. 23. heinäkuuta 1928) on yhdysvaltalainen pianisti ja kapellimestari.
Fleisher syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, jossa hän aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana. Hän teki julkisen ensiesiintymisensä 8-vuotiaana ja esiintyi jo 16-vuotiaana Pierre Monteux'n johtamien New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Hän sai opetusta Artur Schnabelilta.
Fleisher ehti tehdä lukuisia levytyksiä Clevelandin orkesterin (kapellimestarina George Szell) kanssa, mutta menetti 1960-luvulla oikean käden käyttökykynsä kärsittyään fokaalisen dystonian. Hän jatkoi kuitenkin vasenkätisen ohjelmiston tulkitsemista.
Fleisher on tullut tunnetuksi varsinkin Johannes Brahmsin ja Ludwig van Beethovenin pianokonserttojen tulkinnoistaan. Kapellimestarinuransa hän aloitti vuonna 1967.
Fleisher on voittanut mm. Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun vuonna 1952.
Musashimurayama
Musashimurayama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Tokion Fussan, Higashiyamaton ja Tachikawan kaupunkeihin, Mizuhon maaseutukaupunkiin sekä Saitaman prefektuurin Tokorozawan kaupunkiin. Musashimurayamassa on 72 314 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 15,32 neliökilometriä.
Nykyisen muotoinen Musashimurayaman kaupunki perustettiin 3. marraskuuta 1970. Kaupungin pohjoisosassa kohoavat Sayaman kukkulat. Osa Yokotan lentotukikohdasta sijaitsee Musashimurayaman alueella. Kaupunki on Tokion metropolin kaupungeista ainoa, jonka alueella ei kulje rautateitä.
Piero Bellugi
Piero Bellugi (14. heinäkuuta 1924 Firenze – 10. kesäkuuta 2012 Firenze) oli italialainen kapellimestari.
Bellugi opiskeli sävellystä Luigi Dallapiccolan sekä orkesterinjohtoa Igor Markevitšin, Rafael Kubelíkin ja Leonard Bernsteinin johdolla. Hän johti 1960-luvulla Darius Milhaud’n 10. sinfonian ja Goffredo Petrassin "Settimo Concerton" kantaesitykset.
Bellugi toimi mm. Oregonin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1959–1961. Tälle kaudelle ajoittui myös hänen debyyttinsä La Scalassa. Hänet nimitettiin tammikuussa 2004 Teatro Massimon taiteelliseksi johtajaksi Palermossa.
Bellugin poika David on huiluvirtuoosi.
Jerzy Semkow
Jerzy Semkow (12. lokakuuta 1928 Radomsko – 23. joulukuuta 2014 Lausannen lähistö, Sveitsi) oli puolalaissyntyinen kapellimestari. Hän opiskeli orkesterinjohtoa Artur Malawskin johdolla Krakovassa ja Jevgeni Mravinskin johdolla Leningradissa.
Semkow toimi muun muassa Saint Louisin sinfoniaorkesterin (1975–1979) ja Rochesterin filharmonikkojen ylikapellimestarina. Hän toimi lisäksi Varsovan oopperan taiteellisena johtajana.
Semkow oli Ranskan kansalainen ja asui Pariisissa.
Charquemont
Charquemont on kaupunki Ranskan itäosassa, aivan lähellä Sveitsin rajaa. Se sijaitsee 60 kilometrin päässä Besançonista itään. Kaupungissa on 2 387 asukasta (vuonna 2006).
Virma
Virma () on kylä Suman kylähallintoalueella Sorokan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Virma sijaitsee Virmajoen suulla Vienanmeren rannalla, 18 kilometriä Sumasta luoteeseen. Kylän halki kulkee maantie Sorokasta Sumaan. Vuonna 1996 Virmassa oli 54 asukasta, jotka saivat elantonsa pääasiassa kalastuksesta. Virman asemakylä sijaitsee Virman kaakkoispuolella. Virman ortodoksinen Pietarin ja Paavalin kirkko on rakennettu puusta 1700-luvulla.
Virma on perustettu 1600-luvulla. Virma kuului ennen 1920-lukua kuntaan, jolloin siitä muodostettiin Sorokan piiriin kuuluva Virman kyläneuvosto. Kyläneuvostoon ei kuulunut muita kyliä. Kyläneuvostossa oli 584 asukasta vuonna 1926, jotka kaikki olivat venäläisiä.
Karsten Andersen
Karsten Andersen (16. helmikuuta 1920 Kristiania – 15. joulukuuta 1997 Oslo) oli norjalainen kapellimestari ja viulisti. Hän toimi Bergenin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina vuosina 1964–1985. Lisäksi Andersen toimi Norjan kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa 1964.
Andersenista tuli vuonna 1985 orkesterinjohdon professori Norjan valtion musiikkiakatemiassa.
Laugardalsvöllur
Laugardalsvöllur on jalkapallo- ja yleisurheilustadion Reykjavíkissa. Se on Islannin kansallisstadion, jossa muun muassa Islannin jalkapallomaajoukkue pelaa kotiottelunsa. Se on myös pääsarjaseura Fram Reykjavíkin kotikenttä. Stadionin yleisöennätys on 20 204, 18. elokuuta 2004 Islannin ja Italian välisessä jalkapallomaaottelussa, jonka kotijoukkue voitti maalein 2–0.
Aldo Ceccato
Aldo Ceccato (s. 18. helmikuuta 1934, Milano) on italialainen kapellimestari.
Ceccato opiskeli Giuseppe Verdi -konservatoriossa, Berliinissä ja myöhemmin kapellimestari Sergiu Celibidachen johdolla. Hän on Accademia di Santa Cecilian jäsen ja Itä-Michiganin yliopiston kunniatohtori. Hänelle on myönnetty Brahms-mitali ja kunniamerkki "Cavaliere di Gran Croce".
Ceccato toimi vuosina 1973–1977 Detroitin sinfoniaorkesterin, 1985–1990 Bergenin filharmonisen orkesterin, 1990–1991 Slovakian filharmonisen orkesterin, 1991–1994 Espanjan kansallisen orkesterin sekä 1995–2002 Brnon filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina.
Sugarcult
Sugarcult on vuonna 1998 muodostettu yhdysvaltalainen pop-punk-/voimapopyhtye Santa Barbarasta, Kaliforniasta.
Tim Pagnotta tapasi ex-rumpali Ben Davisin koulun tupakkatauolla. Kaksi alkoivat soitella yhdessä. Pagnotta tapasi Airin Olderin musiikintunnilla, jossa Tim kopioi Olderin vanhaa työtä. Heistä tuli ajallaan hyviä kavereita ja Pagnotta kutsui Olderin soittamaan bändin kanssa. Kokoonpano silloin oli Davis rummuissa, Tim lauloi ja soitti kitaraa ja Older bassoa. Marko Desantis liittyi myöhemmin bändiin tavatessaan Timin Superdrag -nimisen bändin konsertissa. Pagnotta kutsui Desantisin soittamaan kitaraa bändiin, vaikka ei ollut kuullut tämän soittavan nuottiakaan aikaisemmin. Kenny Livingston korvasi myöhemmin Davisin, joka lähti soolouralle.
Sugarcult julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa Eleven -nimisen levyn vuonna 1999. Heidän toinen pitkäsoittonsa Wrap Me Up In Plastic julkaistiin vuonna 2000. Vuonna 2001 julkaistiin yhtyeen kolmas albumi Start Static, joka sisälsi hitit "Pretty Girl", "Stuck In America" ja "Bouncing Off The Walls". Toukokuussa 2002 bändi julkaisi uudestaan "Wrap Me Up In Plastic" -albumin.
Huhtikuun 13. päivä 2004 bändi julkaisi albumin Palm Trees And Powerlines. Albumi sisälsi hitit "Memory" ja "She's The Blade".
2005 bändi julkaisi live-levyn Back To The Disaster ja ainoastaan Japanissa julkaistun A Hard Day's Night EP:n. Uusin kokopitkä on nimeltään Lights Out, joka tuli ulos vuonna 2006.
Australian Grand Prix 2002
Australian Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. maaliskuuta 2002 Melbourne Grand Prix Circuitilla. Kilpailu oli kauden 2002 ensimmäinen kilpailu, ja sen voitti Michael Schumacher.
Kilpailussa F1-debyyttinsä tekivät Mark Webber, Felipe Massa, Takuma Satō ja Allan McNish.
Heti kilpailun alussa Ralf Schumacher ja Rubens Barrichello kolaroivat, ja Schumacherin auto teki korkean ilmalennon. Törmäyksestä syntyi ketjukolari, jonka seurauksena kahdeksan autoa keskeytti. Kolarin syypää oli Ralf Schumacheria estellyt Rubens Barrichello.
Mika Salo saavutti Toyotan ensimmäisen pisteen tallin ensimmäisessä kilpailussa. Mark Webber ajoi pisteille uransa ensimmäisessä kilpailussa. Kilpailu oli Kimi Räikkösen ensimmäinen McLaren-tallissa. Hän saavutti siinä ensimmäisen palkintopallisijoituksensa ja nopeimman kierroksensa.
Moskova ei usko kyyneliin
Moskova ei usko kyyneliin () on neuvostoliittolainen elokuva, joka valmistui vuonna 1979. Elokuvan on käsikirjoittanut Valentin Tšernyh ja ohjannut Vladimir Menšov. Pääosia näyttelevät Aleksei Batalov ja Menšovin vaimo Vera Alentova.
Elokuvasta tuli Neuvostoliiton suosituimpia elokuvia. Katsojia oli 80 miljoonaa, kun yleensä suosikkielokuvilla katsojia oli 40–70 miljoonaa. Elokuva palkittiin myös Oscarilla (paras ulkomaalainen elokuva).
Maalaistytöt Katerina, Ludmila ja Antonina saapuvat Moskovaan vuonna 1958 ja joutuvat asuntolassa asumaan yhteiseen huoneeseen. Myöhemmin heistä tulee ystäviä.
Katerina työskentelee tehtaassa ansaitakseen rahaa. Hän tapaa juhlissa televisiossa työskentelevän kameramiehen Rudolfin. Rudolf viettelee Katerinan, ja sen seurauksena Katerina tulee raskaaksi. Rudolf ei suostu menemään naimisiin tytön kanssa, ja Katerina jää yksin lapsensa kanssa. Yläluokkaan kuuluva Rudolfin äiti tarjoaa Katerinalle rahaa, jotta tämä jättäisi hänen poikansa rauhaan, mutta Katerina ei suostu ottamaan rahoja vastaan. Samaan aikaan Antonina menee naimisiin rakennustyöläisen Nikolain kanssa, ja Ludmila pyörittelee miehiä ympärillään.
Neljätoista vuotta myöhemmin Katerina on tehtaan johtaja ja murrosikäisen Aleksandran äiti. Katerina tapaa Goša-nimisen miehen, ja he alkavat seurustella. Yllättäen paikalle saapuu Rudolf, joka haluaa sopia välinsä naisen kanssa ja tavata tyttärensä.
Arne Rancken
Arne Wilhelm Rancken (28. kesäkuuta 1880 Pirkkala – 17. elokuuta 1954) oli suomalainen arkkitehti, historioitsija ja heraldikko.
Ranckenin vanhemmat olivat ylikielenkääntäjä, kapteeni Wilhelm Rancken ja Gerda Brakel. Hän valmistui arkkitehdiksi 1905 ja toimi Arabian tehtaan arkkitehtina 1906–1908 sekä vuodesta 1908 alkaen Taideteollisen keskuskoulun kaavapiirustuksen opettajana ja piirustuksenopettajana eri kouluissa. Rancken oli Helsingin kaupunginmuseon hoitajana 1920–1949, Suomen taideteollisen yhdistyksen museon intendenttinä 1921–1928 ja rahastonhoitajana 1922–1942 sekä muinaistieteen toimikunnan arkkitehtina 1922–1947.
Rancken oli Arkitektgilletin varapuheenjohtaja 1927–1928 sekä puheenjohtaja 1929–1931 ja 1939–1941. Hän toimi Tekniska föreningen i Finlandin varapuheenjohtajana 1933–1935, taideteollisen museon johtokunnan puheenjohtajana 1935–1946 ja Ehrensvärd-seuran varapuheenjohtajana 1942–1947.
Rancken on kirjoittanut Helsingin historiasta ja suomalaisista vaakunoista. Hänen lahjoittamansa Axel ja Mina Federleyn muotokuvat ovat Helsingin kaupunginmuseon kokoelmissa.
Näistä kunnista Kalanti oli ainoa, joka ei ollut kaksikielinen tai ruotsinkielinen.
Rancken suunnitteli myös joitakin kirkkojen korjaus- tai restaurointitöitä:Seuraavat sankarihautausmaiden muistomerkit on Rancken suunnitellut:
Leberin synnynnäinen amauroosi
Leberin synnynnäinen amauroosi on ryhmä synnynnäisen tai vauvaiässä alkavan sokeuden aiheuttavia autosomin kautta resessiivisesti periytyviä sairauksia.
Leberin synnynnäiseen amauroosiin ei ole parantavaa hoitoa. Sairaus on harvinainen, ja sen arvioitu esiintyvyys on noin 2–3 / 100 000. Se on kuitenkin melko tärkeä synnynnäisen sokeuden aiheuttaja (noin 10–18 %).
Kris Boyd
Kris Boyd (s. 18. elokuuta 1983 Irvine) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Glasgow Rangersia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Boyd aloitti uransa Kilmarnockissa, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi kaudella 2000/01. Kuusi kautta kestäneen Kilmarnock-aikansa aikana Boyd pelasi 153 liigaottelua, tehden 64 maalia. Hänet valittiin kaudella 2002/03 joukkueen vuoden parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.
Rangersiin Boyd siirtyi 1. tammikuuta 2006, kun siirtoikkuna avautui. Debyyttinsä hän teki 7. tammikuuta 2006 Skotlannin Cupin kolmannen kierroksen ottelussa Peterheadia vastaan. Boyd teki ottelussa hattutempun. Kauden päätteksi skotti oli toiseksi paras maalintekijä Euroopassa. Kaudella 2006/07 Boyd voitti sarjan maalikuninkuuden 20 maalilla.
Skotlannin maajoukkuetta Boyd on edustanut 7 kertaa ja tehnyt 5 maalia.
Skotlannin Valioliiga 2008-2009 (1)
Skotlannin Liigacup 2007-2008 (1)
Skotlannin cup 2007-2008, 2008-2009 (2)