hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Spontaani mutaatio
Spontaani mutaatio on mutaatio, jonka syntyyn ei tiedetä selvää ulkopuolista syytä. Sellainen tapahtuu normaalisti noin joka miljoonannessa solunjakautumisessa. Mutaatiotaajuus kasvaa, jos solu altistuu mutageeneille. Mutageenit ovat tiedettyjä mutaatiota aiheuttavia tekijöitä – mutageenin aiheuttama mutaatio on siten spontaanin mutaation vastakohta.
Happy Nation
Happy Nation on Ace of Base -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992. Albumi sisältää muun muassa kappaleet ”All That She Wants”, ”Wheel Of Fortune” ja ”Happy Nation”.
Toinen versio "Happy Nation - U.S. version" julkaistiin 25. syyskuuta 1993. Yhdysvalloissa albumi tunnetaan nimellä "The Sign".
Albumi nousi listaykköseksi muun muassa Tanskassa, Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Norjassa.
Bad Salzuflen
Bad Salzuflen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Detmoldin hallintopiiriin ja Lippen piirikuntaan. Kaupunki sijaitsee Salzen laaksossa. Vuoden 2006 lopussa kaupungin asukasluku oli 54 415 asukasta. Sen pinta-ala on 100,07 neliökilometriä ja asukastiheys kaupungissa on 544 as./km².
Varhaisin maininta asutuksesta alueella on peräisin 1000-luvulta, jolloin alue tunnettiin nimellä "Uflon". Keskiajalla kaupungille toi vaurautta kukoistava suolakauppa. Sen ansiosta asutuksesta kehittyi nopeasti kaupunki, ja vuonna 1400 sen ympärille rakennettiin kaupunginmuuri torneineen ja portteineen. Menestyksekästä suolakauppaa jatkui aina kolmikymmenvuotiseen sotaan saakka. Vuonna 1818 kaupungista muodostettiin valtiollinen kylpyläkaupunki, ja kylpylää tarkoittava nimitys "Bad" liitettiin kaupungin nimeen vuonna 1914.
Sinfonia nro 25 (Mozart)
Sinfonia nro 25 g-molli (KV 183) on Wolfgang Amadeus Mozartin syys–lokakuussa vuonna 1773 valmistunut sinfonia. Sinfoniaa nimitetään toisinaan pieneksi g-molli-sinfoniaksi erotukseksi sinfoniasta nro 40.
Sinfonian säveltäminen ajoittuu aikaan, jolloin Mozart oli palannut Italiasta takaisin Salzburgiin Lucio Silla -oopperan säveltämisen jälkeen. Sen voidaan katsoa olevan osa Sturm und Drang -liikettä, joka oli säveltämisen aikaan merkittävä saksankielisessä musiikkimaailmassa. Sinfoniassa on klassiselle aikakaudelle tyypillisesti neljä osaa.
R (täsmennyssivu)
R voi tarkoittaa:
Mark Mendoza
Mark "The Animal" Mendoza, oikealta nimeltään Mark Glickman (s. 13. heinäkuuta 1955 Long Island, New York), on yhdysvaltalainen basisti. Parhaiten hänet tunnetaan hard rock -yhtye Twisted Sisterin pitkäaikaisena basistina.
Mendoza syntyi aika tavalliseen perheeseen, jolla oli varaa mutta vain hiukan. Hän kävi koulua normaalisti niin kuin muutkin lapset. Vuonna 1978 hän liittyi Twisted Sisteriin jätettyään yhtyeen The Dictators.
Eliömaantiede
Eliömaantiede eli biogeografia on tieteenhaara, joka tutkii lajien ja sitä korkeampien taksonien maantieteellistä levinneisyyttä. Lajien levinneisyyteen vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa lajiutuminen, sukupuutot, mannerliikunnot, jäätiköityminen (sekä siihen liittyvät muutokset esimerkiksi merenpinnan tasossa ja jokien reiteissä) sekä tarkasteltavan lajin ominaisuudet, kuten elinympäristövaatimukset ja dispersaalikyky eli lajin kyky levittäytyä uusille alueille.
Alfred Russel Wallacea on kutsuttu "eliömaantieteen isäksi", sillä hän teki tärkeitä tutkimuksia lajien levinneisyydestä Indonesian saarilla. Muita merkittäviä henkilöitä eliömaantieteen historiassa ovat muun muassa Robert MacArthur ja Edward O. Wilson, joiden vuonna 1967 julkaistu "The Theory of Island Biogeography" -kirja loi pohjan saarten lajiston tutkimukselle.
The Bridge (Ace of Basen albumi)
The Bridge on Ace of Base -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995.
Albumi pysyi Suomen virallisella listalla vuosien 1995–1996 välillä 25 viikkoa, joista parhaimmat sijoitukset marraskuussa 1995 viikoilla 46 ja 47 toinen sija.
Yhdysvalloissa albumi myi kolminkertaista platinaa. Siltä irrotettiin erikseen kaksi radiopromosinkkua ”Just ´N` Image” ja ”Experience Pearls”.
Albumia myytiin Britanniassa alle 40 000 kappaletta, kun edellistä albumia "Happy Nation" myytiin yli 800 000 kappaletta.
American Association for the Advancement of Science
American Association for the Advancement of Science (AAAS) on vuonna 1848 perustettu yhdysvaltalainen voittoa tavoittelematon tieteellinen seura, joka tunnetaan erityisesti "Science"-lehden julkaisijana.
Seuran tavoitteena on edistää tieteenharjoittajien välistä yhteistyötä, rohkaista tutkijoita vastuullisuuteen ja tukea tieteellistä koulutusta ja tieteestä tiedottamista ihmiskunnan parhaaksi. AAAS on maailman suurin erikoistumaton tieteellinen seura.
Place du Carrousel
Place du Carrousel on aukio Pariisissa aivan Louvren vieressä, sen länsipuolella. Aukio on saanut nimensä aurinkokuningas Ludvig XIV:n paikalla vuonna 1662 järjestämän "Grand Carrouselin" muistoksi. Carrouselit olivat Ranskassa 1600–1700-luvulla harjoitettuja suuria ratsastusspektaakkeleja. Nykyään aukiota hallitsee sen läntisellä laidalla oleva riemukaari "Arc de Triomphe du Carrousel", joka muodostaa Pariisin historiallisten monumenttien sarjan, "Axe historiquen" itäisen alkupisteen. Riemukaaren pystytti Napoleon I vuosina 1806–1808. Aukion keskellä on liikenneympyrä ja sen keskellä maan alle sijoitetun lasipyramidin "La Pyramide inverséen" kattoikkuna. Aukion itälaidalla oli vuosina 1888–1954 Léon Gambettan muistomerkki, joka on kuitenkin purettu.
Tuomas Marjamäki
Tuomas Marjamäki (s. 1978) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän työskenteli Apu-lehden toimituspäällikkönä. Vuodesta 2018 lähtien hän on toiminut vapaana kirjoittajana ja yrittäjänä.
Marjamäki on käynyt Aamulehden akatemia -koulutuksen ja työskennellyt Aamulehden lisäksi viihdetoimittajana ja uutispäällikkönä Ilta-Sanomissa. Ilta-Sanomissa hän raportoi ja bloggasi monen vuoden ajan Miss Suomi -kilpailuista, Euroviisuista ja Linnan juhlista.
Marjamäki on julkaissut useita elokuva-aiheisia kirjoja. Syksyllä 2007 ilmestyi teos "Naurattajat – Suomalaisen komiikan tekijät 2007–1907". Kirjassa käsitellään suomalaisia koomikkoja, komedianäyttelijöitä, -ohjaajia ja -kirjoittajia. Paljon Uuno Turhapuro -elokuvista kirjoittanut ja niiden näyttelijöitä haastatellut Marjamäki on toimittanut myös kirjan "Uuno Turhapuro – Juhlakirja" (1998) sekä tehnyt yhdessä Stiina Ikosen kanssa aforismikirjan "Uuno Turhapuron mietelmät" (2006). Suomalaisista stuntmiehistä kertovan tietokirjan "Stuntista toiseen" (2001) hän kirjoitti ammattistuntmies H-P Virkin kanssa.
Tie naisen sydämeen
Tie naisen sydämeen on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut valmistunut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Pekka Parikka ja käsikirjoittanut Jussi Kylätasku. Se perustuu Ilkka Kylävaaran romaaniin "Hulluus" ja kertoo lehtimiehestä, joka alkaa tutkia mielisairaalaan joutuneen naisen tapausta.
Colette Renard
Colette Renard (s. 1. marraskuuta 1924 Ermont, Ranska – 6. lokakuuta 2010) oli ranskalainen laulaja ja näyttelijä.
Opiskeltuaan sellonsoittoa, Colette Renard valitsi porvarillisen ammatin ja ryhtyi sihteeriksi. Hänestä kuitenkin tuli Raymond Legrandin orkesterin laulusolisti ja melko pian myös orkesterinjohtajan vaimo. Vuonna 1956 hän loi itsestään henkilökuvan "Irma", ja tarkoituksena oli esiintyminen ranskalaisessa Marguerite Monnot'n musikaalisessa komediassa "Irma la douce". Tätä musiikkinäytelmää esitettiin yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1967 saakka.
Colette Renard on vieraillut useita kertoja Olympia-areenalla ja Bobino-hallissa, jossa hän esiintyi Georges Brassensin kanssa vuonna 1976. Hänen musiikkinsa on kokenut suuria menestyksiä ja hän on levyttänyt useita albumillisia rivoja lauluja. Niistä tunnetuin on eittämättä "Les Nuits d'une demoiselle", jossa hän kuvaa suuseksin ja muiden vastaavien leikkien ihanuutta.
Colette on esiintynyt muutamissa elokuvissakin, joista tunnetummat lienevät: "Un roi sans divertissement" ja "IP 5".
Vuodesta 2004 lähtien hän loi Rachelin roolia, joka on keskeinen henkilö päivittäisessä televisiosarjassa Mistralin tuulet.
Vuonna 1998 Colette Renard julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen "Raconte-moi ta chanson" (éd. Grasset, ISBN 2-246-57411-0).
Hovinarrin paluu!
Hovinarrin paluu! on Petri Nygårdin kolmas studioalbumi joka julkaistiin 25. tammikuuta 2002. Albumi on kaikkein heikoimmin menestynyt Nygårdin albumeista. Levy pysyi ainoastaan yhden viikon Suomen virallisella listalla, sijalla 38.
CD-levyltä löytyy myös "Petri Nygård" -lyhytelokuva, musiikkivideot "Petri hallitsee liigaa" ja "Vitun suomirokki" -kappaleista sekä Virtua Nygård-peli. "Puhu hiljaa rakkaudesta" -kappaleella on "Kummisetä" -elokuvan tunnusmusiikkia.
Suomen Kultaseppien Liitto
Suomen Kultaseppien Liitto (SKuL) on vuonna 1905 perustettu jalometallialan toimiala- ja edunvalvontajärjestö. Liitto julkaisee Kello & Kulta -lehteä yhdessä Suomen Kelloseppäliiton kanssa. Liittoon voivat kuulua kulta- ja hopeaseppien lisäksi korumuotoilijat sekä alalla toimivat yritykset. Yhdistyksistä liittoon kuuluvat Kaivertajat, Suomen Hopeasepät ja Suomen Gemmologinen Seura.
Maarit (albumi)
Maarit on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1973.
Levyn ovat tuottaneet Love Recordsille Otto Donner, Måns Groundstroem ja Atte Blom. Äänitys on tehty Finnvox Studioilla vuonna 1973 ja äänittäjinä ovat toimineet Erkki Hyvönen ja Paul Jyrälä. CD-masteroinnin on tehnyt Mika Jussila Finnvoxilla vuonna 1991. Levykannen on tehnyt Anita Westin/SAFTRA.
Maaritin lisäksi levyllä ovat mukana Otto Donnerin kuorot ja studio-orkesteri, Jim Pembroken ja Jukka Gustavsonin yhtyeet sekä Isokynä Lindholmin ja Pekka Järvisen rockbändit.
Leroy &amp; Stitch
Leroy & Stitch on Walt Disney Television Animationin tuottama animaatioelokuva vuodelta 2006. Se on vuosina 2003–2006 esitetyn "Lilo & Stitch" -televisiosarjan päätös. Sarja on spin-off vuoden 2002 samannimisestä elokuvasta.
"Leroy & Stitch" sai ensi-iltansa Disney Channelilla 23. kesäkuuta 2006 ja se esitettiin myös Toon Disneyllä 26. kesäkuuta. Elokuva julkaistiin DVD:nä Yhdysvalloissa jo 27. kesäkuuta 2006, muutama päivä televisioesityksen jälkeen.
Lilo, Stitch, Jumba ja Pleakley ovat suorittaneet tehtävänsä muuttaa hyviksi kaikki ilkeät kokeet ja löytää niille sopivan kodin. Kaikki saavat oman palkintonsa: Lilo pääsee Maahan kokeiden kaitsijaksi, Stitch IPA:n (Iso Punainen Alus) kapteeniksi, Pleakley arvostetuksi Maantieteen professoriksi, ja Jumba saa takaisin laboratorionsa, Galaksin asetuotannon. Kaikki halusivat tietenkin käyttää palkintonsa, mutteivät silti halunneet tuottaa Lilolle pahaa mieltä. Lilo kuitenkin päästi ystävänsä avaruuteen, paikkoihin, joihin he kuuluvat. Samaan aikaan Gantu lentää "kaksipaikkaisella" vankila-asteroidille ja vapauttaa pomonsa tohtori Johannes von Hamsterin. Apulaisensa (josta ei juurikaan ollut apua), kokeen numero 625, hän jättää lentokyvyttömälle alukselleen.
Gantu onnistuu vapautustehtävässä, joten kaksikko suuntaa Jumban laboratoriolle ja pakottaa tämän tekemään uuden version Stitchistä, ilkeämmän ja vahvemman. Koe saa nimekseen Leroy, ja harmin taatakseen Hamsteri kloonaa Leroysta itselleen kokonaisen ilkiöarmeijan. Tämän jälkeen hän lähettää tielleen tulleet Jumban, Pleakleyn ja Stitchin mustaan aukkoon kuolemaan, ja panee Leroyn IPA:n uudeksi kapteeniksi. Hamsterin, Gantun ja kloonikokeiden suuntana on Galaksin liiton päämaja, planeetta Turo, Leroyn on Kauain saari Havaijilla, jossa sen täytyy kerätä kaikki kokeet yhteen aukealle paikalle ja tuhota.
Lilosta tuntuu siltä, ettei kaikki ole kohdallaan. Hän tahtoisi soittaa Stitchille, mutta kenelläkään ei ole "avaruuskännykkää" - paitsi Gantulla. Lilo lähtee tämän alukselle ja tapaa siellä hylkäämisestä tympääntyneen 625:n, joka ei valitettavasti ole yhteistyönhaluinen - ennen kuin Lilo keksii antaa hänelle nimen. 625 saa nimekseen Reuben ja lupaa korjata hajonneen avaruuspuhelimen. Soiton jälkeen kuitenkin paljastuu, että IPA:ta ohjaa väärä Stitch. Lilo ja Reuben päättävät korjata Gantun aluksen, lentää planeetta Turolle ja varoittaa Galaksien liittoa. Valitettavasti he kuitenkin myöhästyivät ja Hamsteri on jo ehtinyt ottaa paikan neuvoston puheenjohtajana. Lilo saa kuulla Hamsterin suunnitelmista tuhota kaikki kokeet, ja on heti valmis lähtemään pelastamaan ne. Hamsteri kuitenkin panee Lilon ja Reubenin vankityrmään ja antaa Gantulle potkut. Gantu ei tietenkään ole mielissään tästä ja päättää auttaa tytön ja kokeen pakoon. Matkalla Maahan he kohtaavat Jumban, Pleakleyn ja Stitchin, jotka ovat onnistuneet välttämään kuoleman mustassa aukossa. Yhdessä he lähtevät Maahan pelastamaan Stitchin serkut, josta syntyy geenimutaatioiden välinen taistelu. Rakkaus ja ystävyys ovat tietenkin lopussa voittajia, eikä kenenkään tarvitse enää sen jälkeen miettiä, minne todella kuuluu.
Viis’ pientä
Viis' pientä on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1975.
Tunturikirjosiipi
Tunturikirjosiipi ("Pyrgus andromedae") on paksupääperhosten heimoon kuuluva perhoslaji. Se on elinympäristövaatimuksiltaan tunturien ja vuoristojen perhoslaji.
Muiden "Pyrgus"-suvun lajien tapaan tunturikirjosiiven siivissä on ruskealla pohjalla selkeärajaisia, muodoltaan nelikulmaisia valkoisia pilkkuja. Takasiiven yläpinnassa minkäänlaisia pilkkuja ei pientä pitkänomaista keskitäplää lukuun ottamatta ole, mikä erottaa tunturikirjosiiven monista lähisukulaisistaan, ei kuitenkaan kaikista. Etusiiven tyvi on vaaleakarvainen. Siipien alapinnat ovat vihertävän tai kellertävän ruskeat, valkotäpläiset. Takasiiven alapinnan poikki kulkee katkonainen vaalea juova, jonka keskivaiheilla sisäreunassa on likimain suorakulmainen lovi. Siipiripset ovat valkeat, suonten kohdilta tummat. Siipien kärkiväli on 27–29 mm.
Tunturikirjosiipiä tavataan Suomessa vain Enontekiön suurtuntureilla ja muualla Pohjoismaissa Ruotsin ja Norjan tuntureilla. Etelämpänä Euroopassa laji elää Alppien, Pyreneiden, Karpaattien ja Dalmatian vuoristoalueilla.. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopusta heinäkuun puoleen väliin.
Tunturikirjosiipi elää nimensä mukaisesti tuntureissa ja vuoristoissa. Sitä tavataan vuoristoniityillä, tunturikankailla koivuvyöhykkeen yläosassa ja jopa paljakalla. Useimmin sen tapaa yksitellen tunturien kukkaniityiltä, yleensä kalkkivaikutteisilla alueilla. Vain harvoin perhosia on pienellä alalla useita. Tunturikirjosiipi viihtyy aurinkoisilla, mutta tuulensuojaisilla paikoilla ja lepää usein paljaalla kalliolla siivet sivuille levitettyinä. Perhonen on arka ja lentää nopeasti.
Lajin elintavat tunnetaan hyvin puutteellisesti. Naaras munii lehtien alapinnoille ja osa toukista kehittyy hyvin nopeasti koteloituen jo noin kuukauden kuluttua ja talvehtivat koteloina. Sen sijaan osa toukista on hidaskasvuisia ja talvehtivat toukkana kaksi kertaa. Alpeilla havaittu vuorovuotisuus perhosten esiintymisessä viittaa kehityksen olevan siellä aina kaksivuotinen. Toukkia ei ole tavattu Suomessa.
Suomessa tunturikirjosiipi on vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT)
Toukan ravintokasvi on tuntematon. Sellaiseksi on arveltu hanhikkeja ("Potentilla"), tunturipoimulehteä ("Alchemilla glomerulans"), mutta perhosen on nähty munivan lapinvuokolle ("Dryas octopetala") joka myös selittäisi perhosen levinneisyyden Alpeilla muninta on havaittu myös rätvänällä ("Potentilla erecta") ja kasvatetut toukat ovat kelpuuttaneet ravinnokseen ahomansikan ("Fragaria vesca").
Siivet saan
Siivet saan on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1978.
Nimikappale on versio Minnie Ripertonin kappaleesta "Reasons". "Helmet kyynelten" on alun perin Jackson Brownen
"Here Come Those Tears Again". "Istun tässä pöydässä taas" on käännös Otis Reddingin hitistä "Sittin' On The Dock of The Bay."
Marraskuun lauluja II
Marraskuun lauluja II on Viikatteen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Levy on julkaistu normaalin CD-formaatin (RA141, RA141SP) lisäksi myös tuplavinyylinä (LONG-021), joka sisältää myös edellisen pitkäsoiton, "Marraskuun lauluja I" ja c-kasettina (LONG020). Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
"Marraskuun lauluja II":lta julkaistiin ensimmäinen single "Me olemme myöhäiset" 12. syyskuuta 2007. Singlen bonusraitana on albumille sisältymätön kappale "Mintun ja Vernerin häävalssi". Singlen nimikkokappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jossa nähdään mm. Kai Lehtinen sheriffinä.
Levyn kappale ”Ensimmäinen runo” on cover-versio Amorphiksen "Tales from the Thousand Lakes" -albumin kappaleesta ”In the Beginning”.
"Marraskuun lauluja I" edusti musiikillisesti Viikatteen nopeatempoisempaa ja aggressiivisempaa puolta, "Marraskuun lauluja II" taas on yleisilmeeltään hitaampi, raskaampi ja melankolisempi kuin edeltäjänsä.
Sanoitukset Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.
Nykyajan lapsi
Nykyajan lapsi on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1980.
Kaikki kappaleet säveltänyt Sami Hurmerinta.
Elämän maku (Maaritin albumi)
Elämän maku on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1981.
The Last Vegas
The Last Vegas on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye.
The Last Vegas tavoittelee soittotyylillään 1970-luvun hard rockia.
Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Lick 'em and Leave 'em" 2003 ja levystä tuli heti menestys. Siitä lähtien The Last Vegas on keikkaillut useasti monien artistien kanssa, mukaan lukien Black Stone Cherry, Jackyl, Crossfade, Buckcherry, Urge Overkill, Nashville Pussy, Local H, Roky Erickson, My Life With The Thrill Kill Kult ja muita.
Nukun radio päällä
Nukun radio päällä on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 6. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1983.
Kaikki kappaleet sovittanut Sami Hurmerinta, ellei toisin mainittu.
Hurrikaani Frances
Hurrikaani Frances oli kuudes nimetty trooppinen myrsky vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden neljäs trooppinen hirmumyrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin toiseksi korkeimpaan eli 4. luokkaan. Myrsky aiheutti tuhoja Floridassa samoilla alueilla kuin Hurrikaani Charley vain kolme viikkoa aikaisemmin.
Francesin lasketaan aiheuttaneen suoraan seitsemän ihmisen kuoleman: yhden Bahamalla, yhden Ohiossa ja viiden Floridassa. Välilliset vaikutukset surmasivat nelisenkymmentä muuta ihmistä, useimmat heistä Floridassa. Aineelliset vahingot olivat mittavat: vakuutusyhtiöiden raporteista voidaan laskea rakennusvaurioiden summaksi yhdeksän miljardia silloista Yhdysvaltain dollaria. Erityisen kallista tuhoa tuli Cape Canaveralin avaruuskeskuksen alueella.
Philadelphia Toboggan Company
Philadelphia Toboggan Company (nyk. Philadelphia Toboggan Coasters) on maailman vanhin yhä toiminnassa oleva vuoristoratoja valmistava yritys. Yrityksen perustivat vuonna 1904 Henry Auchy ja Chester Albright, ja sen päämaja on Hatfieldissä Pennsylvaniassa.
Yritys valmisti useita huvipuistolaitteita, kuten karuselleja ja puisia vuoristoratoja. Sen karusellit olivat arvostettuja yksityiskohtaisten kaiverrustensa ja tyylikkään koristelunsa ansiosta. Tunnetuimpia yhtiön palveluksessa olleita kaivertajia olivat Daniel Müller, John Zalar ja Frank Carretta. Yhtiön karuselleja, joita valmistettiin kaikkiaan 87 kappaletta vuosina 1904–1934, on yhä toiminnassa Yhdysvalloissa.
Vuonna 1991 yhtiö vaihtoi nimekseen "Philadelphia Toboggan Coasters". Nykyään sitä johtaa Tom Rebbie, ja yritys valmistaa ja entisöi pääasiassa vuoristoratoja.
Tuuli ja taivas
Tuuli ja taivas on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 7. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986.
Brittney Wilson
Brittney Meriah Wilson (s. 26. maaliskuuta 1991 Chilliwack, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka on ollut neljä kertaa Young Artist -ehdokkaana.
Wilson aloitti näyttelijänuransa 6-vuotiaana ja on esiintynyt yli 30 televisio- ja radiomainoksissa. Roolisuorituksista Wilson onkin saanut jo yhteensä kuusi ehdokkuutta ja kenties tunnetuin rooli on Myra tv-sarjassa "Romeo!". Ennen "Romeo!"-sarjaa hän esiintyi usein televisiosarjoissa vierailevissa rooleissa. Kuitenkin "Romeo!"-sarjan aikana Wilson esiintyi elokuvissa kuten "Zolar", "Best Friends" ja "Chasing Christmas".
Näyttelyn ohella Wilson on tehnyt muutamia dubbausrooleja animesarjoihin kuten "Hamtaro" ja "Inuyasha". Varsinaisia äänirooleja hän on tehnyt muun muassa "Polly and the Pockets" -sarjaan, josta Wilson sai Young Artist -ehdokkuuden, sekä "Johnny Test", jossa hän ääninäytteli sarjan päähahmon siskoa Mary Testiä.
Wilson on myös toiminut laulajana ja on pyrkimässä levytysuralle.
Tuskan tanssi
Tuskan tanssi on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 8. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988.
Jotain on mulla mielessäni
Jotain on mulla mielessäni on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 9. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990.
Levystä julkaistiin remasteroitu CD-versio 10. syyskuuta 2007. Sillä on bonuskappaleina kolme maxisingle-raitaa.
Raymond Legrand
Raymond Legrand (1908 Pariisi – 1974 Pariisi) oli ranskalainen orkesterinjohtaja ja säveltäjä. Hän oli säveltäjä Gabriel Faurén oppilas ja jo varhain teki tunnetuksi itsensä töillä, jotka käsittelivät harmonisointia, instrumentointia ja orkestrointia.
Hän sävelsi myös runsaasti varieteemusiikkia sovittaen musiikkia Ray Venturan orkesterille, aina siihen saakka kun hän perusti oman orkesterina. Hänen oman orkesterina solisteina esiintyivät monet myöhemmät kuuluisuudet, kuten Irène de Trébert, Maurice Chevalier, Georges Guétary ja Tino Rossi.
Legrand tuli tunnetuksi myös elokuvien musiikin tekijänä. Tunnetuin lienee "Mademoiselle Swing", jonka ohjaksi Richard Pottier vuonna 1942.
Raymond Legrandin ensimmäisestä avioliitosta Marcelle der Mikaelian, Jacques Héllan sisaren, kanssa hänelle syntyi poika Michel Legrand, josta tuli isäänsäkin kuuluisampi säveltäjä. Toisen avioliittonsa Raymond Legrand solmi sihteerinsä ja orkesterinsa laulajan Colette Renardin kanssa.
Mulan 2
Mulan 2 () on Disneyn "Mulan"-elokuvaan perustuva jatko-osa. Elokuvan ensi-ilta oli 1. helmikuuta 2005. Elokuvan ovat ohjanneet Darrell Rooney ja Lynne Southerland.
Mulan on rohkea tyttö, joka pelasti Kiinan hunneilta yhdessä Mushu-lohikäärmeen kanssa. Mulan on solmimassa avioliittoa, jota ennen hän saa suuren haasteen. Hänen on vietävä keisarin kolme tytärtä Mongoliaan, muuten mongolit uhkaavat hyökätä Kiinaan. Mulan lähtee suureen seikkailuun kohti Mongoliaa mukanaan suuri apujoukko.
Jos tahdot tietää
Jos tahdot tietää on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 10. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993.
Gambling with the Devil
Gambling with the Devil on power metal -yhtye Helloweenin 31. lokakuuta 2007 julkaistu kahdestoista studioalbumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 34.Single julkaistiin CD-formaatissa ainoastaan Japanissa. Muualla sen voi ostaa vain internet-latauksena.
Michael Melchior
Michael Melchior (, s. 31. tammikuuta 1954 Tanska) on tanskalaissyntyinen rabbi ja israelilainen poliitikko. Hän on naimisissa ja hänellä on viisi lasta.
Melchior edustaa työväenpuolueen kanssa liittoutunutta Meimadia, ja hänet valittiin Knessetiin ensimmäisen kerran 1999. Hän on koulutus- ja kulttuurivaliokunnan puheenjohtaja. Hän oli sosiaali- ja diaspora-asioiden ministeri vuodesta 1999, sen jälkeen apulaisulkoministeri vuoteen 2002. Vuonna 2005 hän oli opetus-, kulttuuri- ja urheiluministeri ja sen jälkeen sosiaali- ja diaspora-asioiden ministeri.
László Bodrogi
László Bodrogi (s. 11. joulukuuta 1976 Budapest) on unkarilaissyntyinen maantiepyöräilijä, joka on vuodesta 2008 lähtien ollut Ranskan kansalainen. Hän on asunut Ranskassa 1990-luvun alusta ja myös hänen vaimonsa on ranskalainen. Hän kilpaili ammattilaisena 2000–2012.
Tempoajon erikoismiehenä tunnettu Bodrogi voitti MM-kilpailujen aika-ajossa pronssia Plouayssa vuonna 2000 sekä hopeaa Stuttgartissa 2007.
Timo Mikkilä
Timo Mikkilä (16. lokakuuta 1912 Lahti – 18. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen pianotaiteilija. Hänet tunnetaan myös arvostettuna pedagogina.
Mikkilän ensiesiintyminen tapahtui Helsingissä vuonna 1932. Hän opiskeli ensin vuosina 1928–1930 yksityisesti ja sitten vuosina 1930–1932 Helsingin konservatoriossa. Siellä hän opiskeli Martti Paavolan johdolla. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1932, ja sen jälkeen hän opiskeli Pariisissa usean vuoden ajan. Mikkilä opetti pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1938–1948; vuosina 1955–1975 hän toimi siellä pianonsoiton professorina.
Hänet palkittiin vuonna 1953 Pro Finlandia -mitalilla.
Timo Mikkilän kolmas puoliso oli viulutaiteilija Seija Salmiala, Bruno Salmialan tytär. Lapsia viisi kahdesta aiemmasta avioliitosta.
Timo Mikkilä kuoli sairaalassa Helsingissä 93-vuotiaana tammikuussa 2006. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Brian McClair
Brian John McClair (s. 8. joulukuuta 1963 Bellshill, Skotlanti) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet tunnetaan parhaiten ajastaan Manchester Unitedissa, jossa hän pelasi vuosien 1987 ja 1998 välillä 398 ottelua. Lempinimellä "Choccy" tunnettu skotti edusti urallaan myös Motherwellia ja Celticia. Nykyisin hän toimii ManUn nuorisoakatemian managerina.
Manchester Unitediin McClair siirtyi Celticista vuonna 1987 ja debyyttinsä hän teki 15. elokuuta 1987 ottelussa Southamptonia vastaan. Ensimmäisellä kaudella McClair teki 24 liigamaalia, ollen ensimmäinen ManU-pelaaja sitten George Bestin, joka pystyy rikkomaan 20 liigamaalin rajan kaudessa. Unitedissa McClair oli voittamassa neljää Valioliigamestaruutta, kolmea FA Cupin voittoa, yhtä liigacupia ja Cup voittajien Cupia.
Skotlannin maajoukkuetta McClair edusti 27 kertaa, tehden 2 maalia.
Rami Eskelinen
Rami Kalevi Eskelinen (s. 14. elokuuta 1967, Helsinki) on suomalainen rumpali, joka soitti muun muassa jazzyhtye Trio Töykeissä.
Eskelinen aloitti rumpujensoiton muusikkoisänsä innostamana. Vuonna 1982 hän aloitti opiskelun Oulunkylän pop- & jazzkonservatoriossa ja soitti kesäisin muun muassa Tapani Kansan ja Meiju Suvaksen yhtyeissä. Valmistuttuaan vuonna 1988 Oulunkylän pop- & jazzkonservatoriosta hän siirtyi jatko-opintoihin Sibelius-Akatemiaan ja samana vuonna perustettiin Trio Töykeät. Vuodesta 1990 vuoteen 1993 Eskelinen opiskeli Yhdysvalloissa New Yorkin Manhattan School of Musicissa.
Trio Töykeiden lisäksi Eskelinen on soittanut muun muassa Espoo Big Bandissa, Big Bad Familyssä sekä Jukka Gustavsonin ja Laura Sippolan yhtyeissä. Ulkomaisista muusikoista hän on soittanut muun muassa pianisti Gil Evansin ja trumpetisti Lew Soloffin yhtyeissä. Hän on opettanut rumpujen soittoa Espoon pop- & jazzopisto Ebelissä vuodesta 1996.
Eerik Siikasaari
Eerik Jari Siikasaari (s. 8. lokakuuta 1957) on suomalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa jazzyhtye Trio Töykeissä.
Siikasaari aloitti musiikkiharrastuksen kuusivuotiaana pianonsoitolla. 12-vuotiaana hän vaihtoi sähköbassoon ja neljä vuotta myöhemmin kontrabassoon. Hän opiskeli Pop & Jazz Konservatoriossa sekä Sibelius-Akatemiassa. Trio Töykeiden lisäksi Siikasaari on soittanut muun muassa Jukkis Uotila Quartetissa, Seppo Paakkunaisen Karelia-yhtyeessä, Jukka Perkon ja Jukka Linkolan yhtyeissä, Espoo Big Bandissa, Perkon ja Severi Pyysalon Poppoossa sekä Heikki Virtasen ja Teppo Hauta-ahon kanssa Töölö Bass Trio -yhtyeessä.
Siikasaari sai vuoden 1995 Yrjö-palkinnon. Hän on Suomen Jazzlegenda nro 30. Siikasaari on opettanut bassonsoittoa Espoon pop- & jazz-opisto Ebelissä vuodesta 1996.
The Giant Leap
The Giant Leap on vuonna 2005 Helsingissä perustettu melodinen rock-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Petri Somer, Sebastian Rejman ja Sami Lehto.
The Giant Leap muokkautui nykyiseen muotoonsa, kun perustajajäsenet Sebastian ja Petri tutustuivat Sami Lehtoon kesällä 2005. Sebastian ja Petri vastaavat kappaleiden kirjoittamisesta ja Sami kappaleiden sovitus- ja tuotantopuolesta. Yhtyeen kaikilla jäsenillä on vuosien musiikillinen tausta.
The Giant Leapin musiikki sijoittuu melodisen rockin ja powerpopin välimaastoon sekoittaen eri tyylilajeja aina soulista countryyn. Yhtyeen syksyllä 2007 julkaistun esikoisalbumin kappaleet ovat syntyneet vuosien varrella.
Yhtyeen ensimmäinen single "All In My Head" jaettiin radioille toukokuun lopussa, ja se nousi kesällä 2007 radioiden yhdeksi soitetuimmista kappaleista. Elokuussa kappale oli parhaimmillaan Suomen toiseksi soitetuin kappale.
Yhtyeen toinen single "Somebody Else" jaettiin radioille 17.9.2007, ja kappaleeseen tehtiin myös musiikkivideo. 
Yhtyeen kaksi ensimmäistä singleä löytyvät 31. lokakuuta 2007 julkaistulta "Another Day Rising" -albumilta.
7. joulukuuta 2007 yhtye toimi Bryan Adamsin lämmittelijänä hänen Suomen-keikallaan. Yhtyeen laulaja Sebastian nähtiin keväällä 2010 luotsaamassa Helsingin kuoroa Nelosen Kuorosota-ohjelmassa.
Yhtyeen toinen albumi "The Giant Leap" ilmestyi 3.3.2010.
Yhtye on tällä hetkellä keikkatauolla Sebastianin tehdessä juontokeikkoja. Sen lisäksi Sebastian tekee musiikkia nykyään myös Sebastian & The 4th Line Band -yhtyeen riveissä.
Astiahuilu
Astiahuilu kuuluu maapallon vanhimpiin soittimiin. Se oli tunnettu jo kivikaudella ja vanhoissa korkeakulttuureissa kaikkialla maailmassa. Materiaali voi olla keramiikkaa, posliinia, sarvea, puuta, muovia. Tavataan myös näkinkengästä ja hedelmänkuoresta, kuten kookospähkinästä ja kalebassista valmitettuja huiluja.
Kuten muissakin huilusoittimissa, ilmavirta kulkee joko huulten ohjaamana tai äänikanavaa pitkin aukossa olevaan särmään, joka halkaisee ilmavirran. Ilmavirta alkaa värähdellä ja tuottaa äänen.
Astiahuilun pohjasävelen korkeus riippuu ilmakammion tilavuudesta. Pieni huilu tuottaa korkeita ääniä, suuri matalia. Huilun kyljissä olevia sormireikiä avaamalla tuotetaan useampia ääniä. Yksinkertaisimmissa pilleissä on vain 0–3 sormiaukkoa. Useampireikäisillä voidaan tuottaa jopa 1,5 oktaavin asteikko. Sormituksia on monenlaisia, huilun rakentaja voi luoda omansa. Tunnetuin on italialaisen Donatin keksimä 10 -reikäinen okariina, joka tuottaa diatonisen asteikon.
Useimmiten astiahuilu on tyypiltään  tulppakanavahuilu, jossa ohut kanava johtaa ilman särmään ; vertaa: nokkahuilu. Astiahuilu voi olla myös reunahuilun kaltainen; vertaa: panhuilu. Soitinsystemaattisesti ääni syntyy astiahuilussa kuten vihellys. Mikäli astiahuilun ilmakanavan tilavuus on portaattomasti säädettävissä (kuten viheltäessä), luetaan astiahuilu liukuhuiluihin.
Astiahuiluihin luetaan mm.:
New Zealand Idol
NZ Idol on uusiseelantilainen versio brittiläisestä "Pop Idol" -televisio-ohjelmaformaatista.
Ohjelman on tuottanut FremantleMedia. Uudessa-Seelannissa on järjestetty tähän mennessä kolme Idol-kautta.
Ensimmäisen kauden voitti Ben Lummis (2004), toisen Rosita Vai (2005) ja kolmannen Matthew Saunoa (2006).
Kenneth Matthews
Kenneth "Ken" Joseph Matthews (s. 21. kesäkuuta 1934 Birmingham, Englanti) on brittiläinen entinen kilpakävelijä, jonka kilpailumatkana oli 20 kilometriä.
Matthews voitti olympiakultaa Tokion kesäolympialaisissa 1964 20 kilometrillä. Tuolloin hän teki uuden silloisen olympiaennätyksen 1.29.34. Pari vuotta aikaisemmin (1962) hän voitti Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa 20 kilometrillä, joten hän oli yksi ennakkosuosikeista voittamaan olympialaisissa. Hän voitti kahdesti 20 kilometrin kävelyn maailmancupin: Luganossa 1961 ajalla 1.30.55 ja Varesessa 1963 ajalla 1.30.11 .
Hänelle myönnettiin olympiamenestyksestään 14 vuotta myöhemmin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi MBE(Brittiläisen imperiumin jäsen).
The Burning
The Burning on power metal -yhtye Thunderstonen vuonna 2004 julkaistu toinen studioalbumi.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 13.
Gustav Dentzel
Gustav A. Dentzel (9. elokuuta 1846 – 1909) oli saksalaissyntyinen, sittemmin Yhdysvaltoihin muuttanut karusellinvalmistaja, joka oli alan pioneereja Yhdysvalloissa. Dentzelien perheyrityksen valmistamat suuret, käsin puusta kaiverretut näyttävät karusellit olivat jo omana aikanaan hyvin arvostettuja. Niistä enää parikymmentä on toiminnassa Yhdysvalloissa.
Dentzel oli oppunut puusepän ammatin isältään Michael Dentzeliltä, jolla oli kokemusta myös karusellien valmistuksesta. 1860-luvun alussa Gustav lähti Yhdysvaltoihin, jonne oli muuttanut hänen veljistään jo kolme, ja asettui Philadelphiaan. Ensimmäinen karuselli oli niin suuri menestys, että Dentzel perusti muutamaa vuotta myöhemmin oman yrityksen, G.A. Dentzel Steam and Horse Power Carousel Companyn. Aluksi karusellit olivat yksinkertaisia ketjukaruselleja, joita pyöritettiin käsin. Vähitellen yritystoiminta laajeni ja Dentzel palkkasi palvelukseensa useita työntekijöitä, joista ensimmäisiä oli John Müller. Müllerin kuoleman jälkeen hänen kaksi poikaansa, Daniel ja Alfred, jäivät Dentzelin hoiviin. Danielista tuli sittemmin erittäin taitava ja tunnettu karusellinkaivertaja. Veljekset kuitenkin jättivät Dentzelin perustaakseen oman yrityksen, eikä Dentzel myöhemmin enää suostunut palkkaamaan heitä uudelleen palvelukseensa. Toinen tunnettu Dentzelin palveluksessa ollut kaivertaja oli Italiasta saapunut rutiköyhä puuseppä Salvatore Cernigliaro, joka siirtyi myöhemmin Philadelphia Toboggan Companyn leipiin.
Gustav Dentzelillä ja hänen vaimollaan Marylla oli viisi lasta. Dentzel kuoli vuonna 1909, minkä jälkeen liiketoimintaa jatkoi hänen poikansa William Dentzel. Hän palkkasi Müllerin veljekset takaisin yhtiön palvelukseen. Laman myötä karusellien kysyntä väheni, ja William Dentzelin kuoltua vuonna 1928 Philadelphia Toboggan Company osti Dentzelin yrityksen irtaimiston. Jälkeläiset William Henry Dentzel II ja William Henry Dentzel III ovat kuitenkin jatkaneet suvun karuselliperinteitä valmistamalla joitakin pieniä karuselleja. William Henry Dentzel III on valmistanut muun muassa aurinkovoimalla toimivia karuselleja.
Ming-Na Wen
Ming-Na Wen (s. 20. marraskuuta 1963 Coloane, Macao), myös Ming-Na, Ming Na, Ming Na Wen tai Ming Wen; on macaolais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea lääkäri Jing-Mei ”Deb” Chenin roolista televisiosarjassa "Teho-osasto" sekä "Mulan"-piirroselokuvien nimiosan ääninäyttelijänä. Syksystä 2013 lähtien hän on esiintynyt yhdessä pääosista televisiosarjassa "S.H.I.E.L.D. Agentit".
Ming-Na on syntynyt Macaossa, josta hän muutti Hongkongiin ja nelivuotiaana isäpuolensa kotimaahan Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli teatteria Carnegie Mellon -yliopistossa. Uransa alulla Ming-Na näytteli teatterin ohella esimerkiksi saippuasarjassa "As the World Turns" vuosina 1988–1991 sekä elokuvissa "Ilon ja onnen tarinat" (1993) ja "Street Fighter" (1994). Vuonna 1995 hän sai roolin "Teho-osastosta". Ming-Na näytteli sarjassa sen ensimmäisellä tuotantokaudella ja palasi viiden vuoden tauon jälkeen kuudennelle kaudelle vuonna 2000. Hän poistui sarjasta 11. kaudella vuonna 2004.
Ming-Na on ollut vuodesta 1995 lähtien naimisissa näyttelijä Eric Michael Zeen kanssa. Heidän tyttärensä Michaela Zee on toiminut ääninäyttelijänä muutamissa Disney Channelin animaatiosarjoissa.
BGM-71 TOW
BGM-71 TOW on yhdysvaltalainen panssarintorjuntaohjus, jonka kehitti Hughes Aircraft Company 1960-luvun lopulla. TOW tulee sanoista "Tube launched, Optically tracked, Wire command link guided."
TOW:n valmistus aloitettiin vuonna 1968 ja se otettiin käyttöön vuonna 1970. Ohjus on yksi yleisimmin käytettävistä panssarintorjuntaohjuksista maailmassa. Nykyisin tuotettavat TOW:t pystyvät lävistämään kaikkien tällä hetkellä tunnettujen panssarivaunujen panssarin. Suomessa Puolustusvoimien käyttämä järjestelmä on saanut nimen PstOhj 83 M.
Tuhkakeskiviikko
Tuhkakeskiviikko () on läntisen kristikunnan kirkkovuodessa juhla, joka aloittaa pääsiäistä edeltävän 40 päivän paastonajan. Tuhkakeskiviikko on kirkkovuodessa laskiaissunnuntaita seuraava keskiviikko, joka samalla lopettaa paastoa edeltävän karnevaali- tai laskiaisajan. Paastonaika jatkuu tuhkakeskiviikosta pääsiäislauantaihin. Tuhkakeskiviikon ja pääsiäislauantain väliin jää, nämä päivät mukaan luettuina, 46 päivää, mutta paastopäivien lukumääräksi tulee 40, koska paastonajan sunnuntait ja palmusunnuntai eivät ole paastopäiviä. 40 päivän paastonaika muistuttaa Jeesuksen paastosta autiomaassa ennen hänen julkisen toimintansa alkua. Sen tarkoituksena on valmistaa kristittyjä pääsiäisen viettoon, auttaa heitä miettimään syntejään ja puutteitaan sekä tekemään niistä parannusta kehottaen heitä samalla lähimmäisenrakkauden tekoihin.
Tuhkakeskiviikko on saanut nimensä lännen kirkossa 1000-luvulla alkaneesta tavasta sirotella paastonajan aluksi ylleen tuhkaa katumuksen ja parannuksen merkiksi. 1100-luvulla tuli tavaksi, että sirottelussa käytetty tuhka tehtiin polttamalla edellisen vuoden palmusunnuntaina siunatut palmunoksat.
Nykyään katolisessa kirkossa diakoni tai pappi piirtää tavallisimmin tuhkan ja öljyn tai veden seoksella ristin katumuksentekijän otsaan lausuen samalla sanat: ”Tehkää parannus ja uskokaa evankeliumi” () tai ”Muista, ihminen, että olet tomua ja tomuksi sinun pitää jälleen tuleman” (vrt. ). Mahdollista on toki sekin, että tuhkaa ripotellaan katumuksentekijän päähän.
Tuhkakeskiviikon tekstit ja rukoukset puhuvat parannuksesta ja katumuksesta, ja jumalanpalvelus on tämän teeman sävyttämä. Liturgisena värinä on violetti, katumuksen väri.
Katolisessa kirkossa tuhkakeskiviikko on pitkäperjantain ohella ainut velvoittava paasto- ja abstinenssipäivä. Kaikkia täysi-ikäisiä katolilaisia, joiden terveys sen sallii, velvoittaa tällöin kirkon käsky pidättäytyä liharuokien nauttimisesta ja paastota nauttimalla päivässä vain yksi ateria.
Luterilaisuudessa tuhkakeskiviikon viettäminen käytännössä lakkasi uskonpuhdistuksen jälkeen, mutta 1900-luvun jälkipuoliskolla tapa on uudestaan alkanut elpyä. Nykyisin voimassa olevassa Suomen luterilaisen kirkon kirkkokäsikirjassa on tekstit ja rukoukset tuhkakeskiviikkoa varten sekä ohjeet juhlan viettämiseksi. Myös luterilaisessa messussa pappi voi katumuksen vertauskuvaksi piirtää tuhkalla ristin seurakuntalaisten otsaan sanoen: ”Ota vastaan katumuksen merkki.”
Idän kristillisyydessä tuhkakeskiviikkoa ei vietetä, koska siellä paastonaika on alkanut jo laskiaissunnuntain (eli sovintosunnuntain) iltana.
Pfalzgalerie Kaiserslautern
Pfalzgalerie Kaiserslautern on taidemuseo Kaiserslauternin kaupungissa Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Sen perusti Karl Spatz vuonna 1874. Taidemuseo esittelee pääosin maalaus- ja veistostaidetta 1800-luvulta 2000-luvulle. Museorakennus on rakennettu vuosien 1875 ja 1880 välillä uusrenessanssityyliin museon perustajan Spatzin suunnitelmien pohjalta.
The Nanny
The Nanny voi viitata seuraaviin asioihin:
M/S Finnfighter
M/S Finnfighter () on ruotsalaisen Rederi AB Transatlanticin omistukseen rekisteröity ro-lo-alus (ro-ro- ja lo-lo-aluksen yhdistelmä). Alus on rakennettu vuonna 2001 Stocznia Gdynia, S.A. -nimisellä telakalla, Gdyniassa, Puolassa. "Finnfighter" on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Helsingborg.
Finnfighterin sisaraluksia ovat M/S Oranjeborg, M/S TransWood ja M/S TransPine.
Aluksen tilasi suomalainen Palkkiyhtymä. Joulukuussa 2001 alus luovutettiin Nedd Investmentsin omistukseen, joka rahtasi aluksen B&N Nordsjöfraktille. Finnfighter rekisteröitiin Ruotsin lipun alle ja sen kotisatamaksi tuli Skärhamn. Tämän jälkeen F-ships aloitti liikennöinnin Finnfighterillä, välillä Suomi–Yhdysvallat. Vuonna 2004 Gorthons Lines osti laivan ja rekisteröi sen Helsingborgiin.
Maaliskuussa 2005 Finnfighter rekisteröitiin Rederi AB Transatlanticin omistukseen. Helmikuussa 2006 alus meni Blohm + Vossin telakalle Hampuriin Saksaan pidennettäväksi.
Aliens versus Predator (videopeli)
Aliens versus Predator on Rebellion Developmentsin kehittämä ja Fox Interactiven julkaisema tieteismaailmaan sijoittuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 1999 Microsoft Windowsille ja OS X:lle. Rebellion antoi pelin lähdekoodin jakeluun vuonna 2001, jonka jälkeen siitä tehtiin epävirallinen Linux-versio.
Peli pohjautuu löyhästi samannimiseen sarjakuvaan, jota julkaisee DC Comics. Pelissä on kolme kampanjaa: Predator, Alien ja Colonial Marine (siirtokuntien merijalkaväki). Kaikki kampanjat nivoutuvat tavalla tai toisella yhteen, mutta niiden päämäärät ovat erilaiset.
Predatorin tehtävänä on etsiä käsiinsä ja surmata alien-kuningatar saadakseen suunnattomasti kunniaa yhteisössään. Siinä sivussa predator teurastaa lukemattomasti alieneita, merijalkaväen sotilaita ja epäonnisia siviileitä. Predatorin pitää myös pelastaa vangittu klaanitoverinsa ihmisten tutkimuskeskuksesta. Predatorin kampanjaan kuuluu myös elokuvista tuttu elementti, eli surmattujen vihollisten kallojen kerääminen. Kerätyt kallot avaavat uusia koodeja, jotka muuttavat pelikokemusta.
Alienin kampanjan tarkoituksena on suojella kuningatarta ja yhdyskuntaa ihmisiltä ja predatoreilta. Alien on ketterä ja nopea, voi kiivetä seinillä ja hypätä useita kymmeniä metrejä ja repiä vihollisensa palasiksi hetkessä. Aseina sillä on häntä, kynnet ja hampaat. Alien näkee pimeässä Navigation Sense:n avulla. Normaalinäöllä pelattaessa alienin näkökentässä olevia ihmisiä ympäröi sininen ja predatoreja vihreä feromoniaura.
Sotilaan tehtävänä on selviytyä hengissä ja surmata alien-kuningatar. Sotilaan kentät koostuvat ahtaista käytävistä, pimeistä huoneista ja vilkkuvista valoista ja on tunnelmaltaan hyvin ahdistava. Sotilas ei kestä juuri mitään, vaan menehtyy helposti vammoihinsa. Sotilaan valtti ovatkin raskaat aseet. Pelissä on kolme vaikeusastetta: training, realistic ja director’s cut. Pelin läpäistyään pelaaja pääsee pelaamaan lisäkenttiä esimerkiksi Alienin kenttiä predatorilla tai sotilaalla. Kenttiä saa lisää läpäisemällä pelin vaikeammilla asetuksilla.
Pelillä on myös Monolithin kehittämä jatko-osa "Aliens versus Predator 2", jonka Sierra ja Fox Interactive julkaisivat vuonna 2001. Molemmat pelit ovat saaneet pääasiassa hyviä arvioita pelisivustoilta ja alan lehdiltä. "Aliens versus Predator 2" sai vuonna 2002 nimellä "" julkaistun laajennuksen. Vuonna2010 "Aliens versus Predator" pelisarjaan julkaistiin kolmas osa "Aliens vs. Predator".
Klagenfurter Dom
Klagenfurter Dom on tuomiokirkko itävaltalaisen Klagenfurtin kaupungin keskustassa. Se on pyhitetty pyhälle Pietarille ja Paavalille. Kirkon rakennuttivat Kärntenin protestanttiset säädyt 1500-luvun toisella puoliskolla. Vastauskonpuhdistuksen myötä kirkko kuitenkin päätyi katoliselle sääntökunnalle jesuiittaveljestölle. Roomalais-katolisen Gurkin hiippakunnan tuomiokirkkona kirkko on toiminut vuodesta 1787 lähtien.
Innsbrucker Dom
Innsbrucker Dom on itävaltalaisessa Innsbruckin kaupungissa sijaitseva roomalais-katolisen Innsbruckin hiippakunnan tuomiokirkko. Se on rakennettu vuosien 1717 ja 1727 välisenä aikana barokkityyliin arkkitehtien Johann Georg Fischerin ja Johann Jakob Herkomerin suunnitelmien pohjalta. Kirkon pääalttarin kuuluisa maalaus "Mariahilf" on taidemaalari Lucas Cranach vanhemman työtä. Kirkko vaurioitui toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta se jälleenrakennettiin myöhemmin.
Penkkiurheilu
Penkkiurheilu on käsite, joka tarkoittaa urheilun seuraamista.
Urheiluliikkeessä ja myös liikuntatieteessä penkkiurheilu on perinteisesti käsitetty passiiviseksi, moraalisesti paremman ”oikean urheilun” vastakohdaksi ja korostettu aktiivisen urheilun kansanterveydellisiä vaikutuksia. Urheilua seuraava henkilö eli penkkiurheilija on voitu kuvata jopa stereotyyppisesti olutta keskimäärin liikaa nauttivaksi henkilöksi, niin sanotuksi sohvaperunaksi, joka vain passiivisesti odottaa urheilun seuraamisen aiheuttamaa jännitystä tapahtuvaksi. Onpa urheilua seuraavaan yleisöön liitetty jopa huligaanijoukonkin leimaa, pohjautuen erityisesti jalkapallokatsomoissa viime vuosikymmeninä esiintyneisiin levottomuuksiin.
Vuonna 1994 kaksi yhdysvaltalaista tutkijaa väitti, etä television urheilu vastaa miehisessä kulttuurissa naisten saippuaoopperaa. Viestintätutkija Veijo Hietala kirjoitti aiheesta: ”Ja kun ajatellaan urheilun kansallista ja poliittista panostusta, asia saattaa tuntua vieläkin oudommalta: tähän yksinkertaiseen saippuaoopperaan satsattaville rahasummille on huomattavasti helpompi saada yksimielinen kansallinen hyväksyntä kuin vaikkapa maataloustukiaisille.”
Penkkiurheilun harrastuneisuus korreloi aiemman aktiiviurheilun harrastuneisuuden kanssa, kun henkilö ikääntyy. Kuitenkin ilmiötä ja sen merkitystä on tutkittu vähän. Penkkiurheilusta on osittain tullut lähes pop-musiikkiin verrattava populaarikulttuurin ilmiö, jossa urheilijoilla voi jopa olla omat faninsa siinä missä viihdetaiteilijoillakin. Muun elämyshakuisuuden ohella ilmiön on nähty vallanneen alaa jopa uskonnon korvaajana ihmisten arjessa.
Suomalaisten tutkimusten mukaan lähes puolet suomalaisista seuraa jotensakin aktiivisesti jotakin urheilua paikan päällä, kentän reunalla tai vaikkapa ladun varrella. Eräs pitkään vallinnut harhaluulo on ollut, että penkkiurheilija olisi kiinnostunut urheilusta ylipäätään. Suomalaisen tutkimuksen mukaan kilpaurheilusta kiinnostuneista henkilöistä kaksi kolmasosaa oli seurannut paikan päällä vain yhtä lajia, 25 % kahta lajia, ja vain 7 % suomalaisista oli seurannut useampaa kuin kahta lajia. Penkkiurheilu on siis lajeittain varsin eriytynyttä.
Maltan muinaiskulttuuri
Maltan muinaiskulttuuri on Maltan saarille Välimeren muista kulttuureista vuosisatojen aikana levinnyt muinainen kulttuuri. Maltalla on ajanjaksolla 4000–2500 eaa. rakennettuja rakennelmia. Näin vanhoista kulttuureista ei ole säilynyt kirjoituksia, joten päätelmät Maltan kivikautisesta kulttuurista perustuvat puhtaasti arkeologisiin löytöihin.
On väitetty, että Maltan poikkeuksellisen runsaat löydöt perustuvat saarten maaperään, josta on voitu nostaa rakennukseen sopivaa hiekkakiveä mielin määrin hyödyntämättä muinaismuistoja, ja sen vuoksi kivikautiset temppelit ovat säilyneet hajottamattomina. Niin tai näin, Maltan kivikautisen kulttuurin saavutuksille ei tunneta vastinetta muualta maailmasta.
Merkittävimmät ja parhaiten säilyneet muinaistemppelit ovat Tarxien Vallettan lähistöllä ja Haqar Quim (arabiaa, ) saaren lounaisrannikolla sekä maanalainen luolasto Hal Saflienin hypogeum lähellä satamaa. Muita merkittäviä muinaismuistoja ovat Mnadrjan, Kordin, Ta' Hagratin, Skorban ja Borg In-Nadurin temppelit Maltan pääsaarella ja Ġgantijan rauniot Gozon saarella. Maltan kivikautiset temppelit on yleensä rakennettu kolmi- tai viisilehtisen apilan muotoon, Tarxienin ja Hagar Quimin suurissa temppeleissä on jopa kuudesta seitsemään osiota. Samanmuotoisia rakennelmia ei ole tavattu muualta maailmasta.
Maltan temppeleitä väitetään maailman vanhimmiksi vapaasti seisoviksi kivirakennelmiksi. Niistä aikaisimmat ovat melko yksinkertaisia kuoppahautoja, joista vanhimmat ovat noin kahdeksan tuhatta vuotta vanhoja. Kivikautisen kulttuurin kukoistuskautena noin 3000–2500 eaa. rakennetuille suurimmille temppeleille ei tunneta vastineita muualta maailmasta. Vaikuttaa siltä, että kivikautinen kukoistus on päättynyt äkillisesti noin 2500 eaa. ja Malta on ollut tyystin asumaton 2500–1000 eaa., kunnes se on pronssikaudella asutettu uudelleen Apenniinien niemimaalta, Sisiliasta ja kauempaa aina Foinikiasta asti.
Maltan muinaiskulttuuriin liittyy myös muita erikoisia piirteitä. Lähes kaikki säilyneet veistokset kuvaavat nykykatsannon mukaan ylettömän lihavia naisia. Hypogeumiin haudatuista useista tuhansista vainajista vain yksi on kyetty tunnistamaan mieheksi. Lisäksi kivikautiselta ajalta ei ole säilynyt jänistä suuremman eläimen tappamiseen sopivia aseita.
Edellä mainittujen seikkojen vuoksi Malta on saavuttanut kulttimainetta jonkinlaisen alkuperäisen matriarkaalisen ja rauhanomaisen kulttuurin alkukotina. Onkin kiistämätöntä, että esimerkiksi Mnadrjan temppeli on rakennettu pikemminkin kaunista näköalaa kuin helppoa puolustettavuutta ajatellen. Näin vanhoista ajoista puheen ollen on kuitenkin vaikea tietää, onko Malta ollut vain eristetty rauhanomainen saareke keskellä sotaista merta vai onko se itse asiassa vain ainoa olosuhteiden oikusta säilynyt esimerkki siitä, millaista elämä on 6 000 vuotta sitten ollut laajemmallakin alueella.