hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Marcela Serrano
Marcela Serrano (s. Santiago) on chileläinen kirjailija. Hän opiskeli kuvataidetta Chilen katolisessa yliopistossa ja vietti välillä pitkän ajan Meksikossa.
Leuattomat selkärankaiset
Leuattomat selkärankaiset myös leuattomat kalat (Agnatha) on parafyleettinen ryhmä hyvin alkeellisia selkärankaisia eläimiä, joihin kuuluvat nykyisin elävät ympyräsuiset ja niiden fossiiliset sukulaiset konodontit (Conodonta) ja alkukalat (Ostracodermi). Nahkiaiskaloista tunnetuimpia ovat nahkiainen, merinahkiainen ja pikkunahkiainen, viiksiympyräsuisista limaajat (limanahkiaiset). Ryhmä sulkee pois kaikki leualliset selkärankaiset (Gnathostomata), ja on siksi parafyleettinen.
Leuattomat selkärankaiset ilmaantuivat kambrikaudella yli 500 miljoonaa vuotta sitten ja monimuotoistuivat, mutta sittemmin enimmäkseen väistyivät leuallisten kalojen tieltä noin 400 miljoonaa vuotta sitten.
Nykyiset leuattomat kalat ovat erikoistuneet loisimiseen ja raadonsyöntiin. Ne tarraavat elävään kalaan kiinni ja raastavat sen ihon rikki hampaillaan. Sitten ne imevät kalan verta ja syövät sen lihaa kunnes ovat kylläisiä.
Coco Bandicoot
Coco Bandicoot on fiktiivinen pelihahmo, joka on esiintynyt "Crash Bandicoot" -pelisarjan peleissä. Coco on Crashin nuorempi sisko, ja hänet nähtiin "Crash Bandicoot" -peleissä ensimmäistä kertaa "" -pelissä.
Coco on Crashin nörtti pikkusisko ja hänen tunnusmerkkeihin kuuluu muun muassa kannettava tietokone, usein vaaleanvioletti. Luonteeltaan hän on rauhallinen ja suvaitsevainen. Myöhemmissä peleissä, kuten "Crash Tag Team Racingissa" ja eteenpäin, Coco on tyttömäisempi kuin aiemmissa peleissä, eikä kanna mukanaan läppäriä. Coco näyttää myös vanhemmalta kuin ennen.
Coco esiintyi ensimmäistä kertaa pelissä "". Cocolla pääsi pelaamaan vasta ensimmäistä kertaa pelissä "". Hänellä pystyi pelaamaan vain muutamalla tasolla ja vain neljännellä päävastus-tasolla, jossa hän taistelee N.Giniä vastaan. Tämän jälkeen Coco on bongattu myös peleissä "Crash Team Racing", "", "Crash Nitro Kart", "Crash Twinsanity", "Crash Tag Team Racing", "Crash Boom Bang!", "Crash Bash" ja "" sekä Crash of the Titansissa
Coco tapasi "Crash Bandicoot 3: Warped" -pelissä Pura-tiikerin, johon hän kiintyi syvästi. Puraakin on nähty useassa "Crash Bandicoot" -pelissä. Samassa pelissä Coco otti yhteen myös Tri. N. Gin -pomovastuksen kanssa avaruudessa.
Reggina Calcio
Reggina Calcio on Reggio di Calabrian kaupungista kotoisin oleva jalkapalloseura, joka pelaa Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie B:ssä. Seura perustettiin vuonna 1914 nimellä "Unione Sportiva Reggio Calabria" ja se on historiansa aikana kokenut monia nimenmuutoksia ("SC Reggio", "Reggio FBC.", "AS Reggina", "SS La Dominante", "AS Reggina"). Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1986. Seuraa kutsutaan tunnusvärin mukaan lempinimellä "Amaranto" (tummanpunaiset).
Reggina nousi ensimmäisen kerran Italian pääsarjaan Serie A:han vuonna 1999, putosi kaksi vuotta myöhemmin Serie B:hen ja nousi uudestaan pääsarjatasolle kaudeksi 2003–2004. Italian jalkapalloskandaalin tutkimuksissa osoittautui, että Reggina oli ollut osallinen laittomuuksiin ja sen pudottamista Serie B:hen vaadittiin. Tuomio kuitenkin lieveni ja seura sai jatkaa Serie A:ssa, mutta se joutui aloittamaan kauden 2006–2007 −15 pisteellä. Seura putosi päätteeksi Serie B:hen.
Regginalla ei ole merkittäviä saavutuksia. Paras sijoitus Serie A:ssa on 10. sija kaudelta 2004–2005.
Mielenvireys
Mielenvireys ry on oululainen vuonna 1970 perustettu Mielenterveyden keskusliittoon kuuluva yhdistys. Sen tarkoituksena on aktivoida, ja yhdistää Oulun sekä ympäristökuntien alueella asuvia psyykkisistä häiriöistä kuntoutuvia henkilöitä.
Toiminta-ajatuksena on mielenterveyskuntoutujien toimintakyvyn ylläpitäminen, syrjäytymisen ehkäisy sekä aseman parantaminen luomalla edellytyksiä omaehtoiselle vertaistoiminnalle.
Yhdistyksen toimitilat sijaitsevat Oulun keskustassa, jossa järjestetään ohjattua harraste- ja viriketoimintaa sekä vertaisryhmätoimintaa arkipäivisin. Yhdistyksen jäsenillä on mahdollisuus osallistua tuettuun retki- ja harrastustoimintaan. Toimintaan osallistuu viikoittain noin 150 ihmistä.
Yhdistyksen toiminnan rahoittaa Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus.
Kirov (1936)
Kirov oli Neuvostoliiton laivaston Kirov-luokan risteilijä (projekti 26). Alus palveli Itämerellä 1930-luvulta romuttamiseensa saakka ja oli yksi harvoista suurista neuvostoliittolaisista sota-aluksista, jotka selvisivät toisesta maailmansodasta.
Alus tilattiin 29. joulukuuta Ordžikidzen telakalta Leningradista. Sen köli laskettiin 22. lokakuuta 1935 telakkanumerolla S270 ja alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1936 nimettynä venäläisen vallankumouksellisen Sergei Kirovin mukaan. Alus valmistui 23. syyskuuta 1938.
Alus osallistui Talvisodassa hyökkäykseen suomalaisia rannikkopattereita vastaan Russarössä ja Hangossa. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon "Kirov" oli kesäkuussa 1941 Ust-Dvinskissä Riianlahdella suojaamassa Irbeninsalmen miinoittamista. Saksalaisten nopea eteneminen teki kuitenkin operaation turhaksi ja aluksella oli ongelma päästä pakoon. Alus kevennettiin poistamalla kaikki turha ja se kykeni vetäytymään Tallinnaan. Elokuussa Tallinnan evakuoinnin aikana alus oli lippulaivana.
Kirov upposi saksalaisten ilmahyökkäyksessä 4. huhtikuuta 1942. Alus kuitenkin nostettiin ja korjattiin vuoden 1943 aikana.
Kesällä 1944 Kirov tuki tulellaan Viipuriin hyökkäävää puna-armeijaa. Kirov toimi harjoitusaluksena 1960-luvulta lähtien.
Kirovin käytöstä poistamisen jälkeen kaksi sen tykkitorneista asetettiin monumenttiin Pietariin.
Psalmi 23
Psalmi 23 eli "Herra on paimeneni" -psalmi on yksi tunnetuimmista psalmeista.
Runon teema asettaa Jumalan suojelijan ja ylläpitäjän asemaan ja sitä luetaan ja lainataan tavanomaisesti kristittyjen ja juutalaisten keskuudessa.
Lauluksi sen ovat sovittaneet muiden muassa Leonard Bernstein ("Chichester Psalms") ja Einojuhani Rautavaara.
1."Herra on minun paimeneni,
Ei minulta mitään puutu"
2. "Hän vie minut vihreille niityille,
hän johtaa minut vetten ääreen,
siellä saan levätä."
3. "Hän virvoittaa minun sieluni,
hän ohjaa minua oikeaa tietä
nimensä kunnian tähden."
4. "Vaikka minä kulkisin pimeässä laaksossa,
en pelkäisi mitään pahaa,
sillä sinä olet minun kanssani.
Sinä suojelet minua kädelläsi,
johdatat paimensauvallasi."
5. "Sinä katat minulle pöydän
vihollisteni silmien eteen.
Sinä voitelet pääni tuoksuvalla öljyllä,
ja minun maljani on oleva ylitsevuotavainen"
6. "Sinun hyvyytesi ja rakkautesi ympäröi 
minut
kaikkina elämäni päivinä,
ja minä saan asua Herran huoneessa
päivieni loppuun asti."
Joanna Saturna
Joanna Saturna on kahvelikuunari, joka valmistui Vlaardingenissa, Hollannissa vuonna 1903. Alus ostettiin Suomeen vuonna 2000 suoraan rahtiliikenteestä. Purjealus on hyväksytty Museoviraston ylläpitämään perinnepurjelaivarekisteriin. Alus on Suomen vanhin charter-toimintaa harjoittava purjealus.
Koppapäiset
Koppapäiset (Holocephali) on pieni rustokalojen alaluokka, johon kuuluu vain yksi elossa oleva lahko, sillikuningaskalat (Chimaeriformes). Toiseen rustokalojen alaluokkaan kuuluvat hait ja rauskut.
Sillikuningaskalojen lahko käsittää kolme heimoa ja yhteensä noin 30 lajia; näistä tunnetuin on sillikuningas. Koppapäiset ovat melko kookkaita syvänmeren kaloja jotka saalistavat pohjaeläimiä herkän kuononsa avulla.
Koppapäisillä on tyypillisesti suuri pää sekä pitkä ja kapea pyrstö. Etummainen selkäevä on lyhyt ja korkea, taempi taas pitkä ja matala. Etummaisen selkäevän ensimmäinen ruoto on muuntunut erilliseksi piikiksi, jonka tyvellä on myrkkypussi.
Toisin kuin useimmat muut kalat koppapäiset eivät niinkään ui pyrstöään vaan suuria rintaeviään liikuttamalla. Ne vaikuttavat ylipäätään kömpelöiltä.
Toisin kuin hailla, koppapäisten hampaat ovat talttamaiset ja yhteen kasvaneet kuin nokaksi, jolla kala murskaa ravintonaan käyttämänsä pohjan nilviäiset ja äyriäiset.
Koppapäiset ottavat hengityksessä tarvitsemansa veden sieraintensa kautta, toisin kuin hait, jotka hengittävät suun kautta. Kidukset sijaitsevat yhdessä kiduskammiossa.
Muiden rustokalojen tapaan koppapäisillä on sisäinen hedelmöitys. Koiraan vatsaevä on muotoutunut eväsiittimeksi. Koiraat ovat naaraita pienempiä ja niillä on usein otsassaan nuijamainen uloke, jolla koiras tarttuu naaraaseen paritellessaan. Naaras munii munansa parittain. Ne ovat suuria ja ne asetetaan pohjalle munakoteloissa, joissa on jopa 20 senttimetrin mittainen kova nahkamainen kuori. Poikaset kuorituvat noin kolmen kuukauden kuluttua.
Koppapäisten liha mainitaan maukkaaksi ja sitä syödään Kiinassa ja Uudessa-Seelannissa. Euroopassa koppapäisiä on pyydetty niiden maksan takia, jonka öljyä on käytetty voiteluaineena ja lääkintärasvana.
Lahkon nimi Chimaeriformes viittaa kreikkalaisen mytologian khimaira-taruhirviöihin, joiden rakenne oli leijonan, vuohen ja käärmeen yhdistelmä. Oudon näköisten kalojen nimet liittyvät sekasikiörakenteeseen myös muissa kielissä, niitä kutsutaan merikissoiksi, merikaniineiksi, merikoiriksi ja merilouhikäärmeiksi.
Lahkon suomalainen nimi sillikuningaskalat tulee vastaavasta ruotsinkielisestä termistä.
Koppapäisten fossiileja on löydetty jo devonikauden kerrostumista.
Klaani (täsmennyssivu)
Klaani voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Niamh Cusack
Niamh Cusack (s. 20. lokakuuta 1959, Dublin) on irlantilainen näyttelijä. Hän on irlantilaisnäyttelijä Cyril Cusackin tytär ja Sinéad Cusackin, Sorcha Cusackin ja Catherine Cusackin sisko. Niamh Cusack näytteli tohtori Kate Rowania televisiosarjassa "Sydämen asialla".
Niamh Cusack on Jeremy Ironsin käly.
Etelänpuukiipijä
Etelänpuukiipijä ("Certhia brachydactyla") muistuttaa puukiipijää. Sen elinalue rajoittuu Etelä- ja Keski-Eurooppaan. Etelänpuukiipijän erottaa Suomessakin esiintyvästä puukiipijästä lähinnä siitä, että sen kupeet ovat ruskehtavat, kun taas puukiipijällä ne ovat vaaleat. Etelänpuukiipijää ei ole tavattu Suomessa.
Etelänpuukiipijän tieteellinen lajinimi, "brachydactyla", merkitsee lyhytvarpaista. Sen takavarpaan kynsi onkin paljon lyhyempi kuin puukiipijällä, mutta tämän eron voi huomata vain tutkija, joka pitää lintua kädessään. Etelänpuukiipijä on 12-13 cm pitkä ja painaa 8-12 g.
Etelänpuukiipijän elinympäristöjä ovat lehtimetsät, puistot ja puutarhat. Esiintymisalueensa vuoristoseuduilla laji esiintyy myös havumetsissä.
Ravintona etelänpuukiipijä käyttää hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Naaras hautoo 5-7 munaansa 14-15 vuorokautta. Poikaset jättävät pesän noin 2 viikon ikäisinä.
Kaukora
Kaukora Oy on suomalainen LVS-alan laitevalmistaja. Yritys on perustettu vuonna 1976 ja se valmistaa lämmityslaitteita JÄSPI-tuotemerkillä ja sen päätuotteita ovat käyttövedenlämmittimet, keskuslämmityskattilat, energiavaraajat, kaukolämpölaitteet ja lämpötekniset erikoistuotteet. Tärkeimpiä vientimaita ovat Ruotsi, Venäjä, Saksa, Baltian-maat ja Japani. JÄSPI-tuotteet valmistetaan Kaukora Oy:n tehtailla Raisiossa ja Turussa. Vuonna 2006 yhtiön liikevaihto oli 25 milj. EUR, josta viennin osuus oli kolmannes.
Lehtovaara (Kajaani)
Lehtovaara on alle 200 asukkaan kylä Kajaanissa.
Lehtovaaran huipulta näkyy muun muassa Sotkamon radiotorni.
Lehtovaaran kylässä on Haukijärven uimaranta, jota ylläpitää järven entisöintiä varten aikoinaan perustettu Haukijärviyhdistys.
Punapyy
Punapyy ("Alectoris rufa") on peltopyytä hieman suurempi kanalintu. Sitä tavataan Lounais-Euroopassa ja Englannin eteläosissa, jonne laji on istutettu 1700-luvulla. Punapyy viihtyy viljelysmailla, mutta myös muilla kuivilla avomailla ja kivikoissa. Lajia ei tavata ollenkaan Euroopan ulkopuolella, se on mitä tyypillisin paikkalintu.
Punapyylle on tunnusomaista vaalea leukalappu, jota ympäröi musta reunus. Rinnassa ja kyljissä on mustia poikittaisviiruja. Linnun selkäpuoli on harmaanruskehtava ja jalat sekä nokka punaiset. Vaaran uhatessa punapyy mieluummin pakenee juosten kuin lähtee lentoon. Punapyy on 33–34 cm pitkä ja painaa 500–700 grammaa.
Punapyyllä on Euroopassa lähisukulaisia lajeja, joilla kaikilla on pystyviiruinen kylkikuvio. Kivikkopyy asustaa Apenniinien niemimaan vuoristoissa, Alpeilla ja Balkanin niemimaalla. Vuoripyytä tavataan puolestaan Balkanin koillisosissa ja Turkissa. Koska punapyy ja sen lähisukulaiset ovat tyypillisiä paikkalintuja, on luonnollista, että lajeja ei ole tavattu Suomessa.
Naaras munii 10–17 munaa ja hautoo niitä noin 25 vuorokautta. Poikaset oppivat nopeasti ottamaan lentopyrähdyksiä.
Punapyyt syövät siemeniä, silmuja ja maassa eläviä selkärangattomia.
Onni Määttänen
Onni Henrik Määttänen (10. helmikuuta 1908 Ilomantsi – 13. kesäkuuta 2010 Joensuu) oli Mannerheim-ristin ritari n:o 119 ja ainoa 100 vuotta täyttänyt ritari. Sodan jälkeen Määttänen toimi maanviljelijänä Ilomantsin Maukkulassa vuoteen 1979 saakka. Hänelle on myönnetty talousneuvoksen arvonimi. Määttänen asui Joensuussa.
Talvisodassa Määttänen palveli lähellä kotiseutuaan Ilomantsin lohkolla toimien komppanianvääpelinä. 13. joulukuuta 1939 hän haavoittui lievästi Oinassalmella.
Jatkosodassa Määttäsestä tuli kaukopartiomies Osasto Kuismasen riveihin. Ritarinimitykseensä 1. elokuuta 1943 mennessä ErP 4:n kaukopartionjohtaja, vääpeli Määttänen oli ehtinyt suorittaa 16 partiomatkaa. Määttänen oli mukana esimerkiksi Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoamisretkellä.
Ritarinimityksen perusteluissa mainitaan hänen yhtenä ominaisuutenaan mielenmaltti. Tämä ilmeni hieman erikoisella tavalla hänen haavoittuessaan eräällä partiomatkalla. Määttänen salasi haavoittumisensa ja toimi partiossa loppumatkan ajan tavalliseen tapaan. Toiset saivat tietää vammasta vasta partion palattua tukikohtaan.
Määttäsen viimeinen partiomatka on kuuluisa. Seitsemän miehen partio toimi Karhumäen eteläpuolella syyskuussa 1944. Muonan loppuessa partio yritti saada yhteyden yksikköönsä täydennyksen tilaamista varten, mutta yhteyttä Kyynel-radiolla ei saatu. Yksi partion miehistä oli lisäksi kuumeessa. Kun vastaus viimein saatiin, viesti kuului: "Sotatoimet loppuneet tulkaa kotiin niin kuin pääsette". Paluumatka kävellen olisi vienyt kolme viikkoa. Seuraavassa yhteydessä partiolle kuitenkin luvattiin noutolento. Lento oli poikkeuksellinen, koska se tapahtui Neuvostoliiton puolelle ilman lupaa aselevon ollessa jo voimassa.
Hänet ylennettiin ylivääpeliksi 24. helmikuuta 1968.
Kun Määttänen täytti 10. helmikuuta 2008 100 vuotta, hänen syntymäpäiviään juhlittiin Pohjois-Karjalan Prikaatissa. Paikalla oli lähes 400 kutsuvierasta. Juhlapuheen pitänyt Itä-Suomen sotilasläänin komentaja kenraalimajuri Jukka Pennanen luonnehti Määttästä poikkeukselliseksi sotilaaksi ja ihmiseksi. Pennanen välitti myös Puolustusvoimien komentajan amiraali Juhani Kaskealan sekä puolustusministeri Jyri Häkämiehen tervehdyksen ja onnittelut Määttäselle.
Mannerheim-ristin ritareista paikalla olivat Tuomas Gerdt ja Pentti Iisalo. Myös Iisalo piti juhlapuheen Määttäselle. Iisalo kuoli itse 8 kk myöhemmin samana vuonna. Neljäs elossa ollut ritari Heikki Nykänen ei päässyt osallistumaan juhliin.
Määttänen asui kotonaan 97-vuotiaaksi asti ja asui sen jälkeen joensuulaisessa sairaskodissa aina kuolemaansa saakka. Määttänen kuvaili vointiaan vielä hyväksi 100-vuotissyntymäpäivänsä aattona. Hän ei kuitenkaan enää osallistunut Itsenäisyyspäivän vastaanotolle.
Määttänen kuoli 102-vuotiaana sairaalassa Joensuussa.
Martti Viitanen
Martti Juho Viitanen (5. tammikuuta 1913 Oulujoki – 22. tammikuuta 1980) toimi Rafael Paasion 1. hallituksen sisäasiainministerinä 27. toukokuuta 1966 ja 30. marraskuuta 1967 välisen ajan sekä myöhemmin Paasion 2. hallituksessa 23. helmikuuta 1972 – 4. syyskuuta 1972. Puoluekannaltaan Viitanen oli sosiaalidemokraatti. Koulutukseltaan Viitanen oli oikeustieteen kandidaatti. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni.
Viitanen jäi eläkkeelle Vaasan läänin maaherran virasta lokakuun alussa 1977.
Antti Tuisku (albumi)
Antti Tuisku on "Idols"-ohjelman kautta poplaulajaksi päässeen Antti Tuiskun toinen albumi, joka julkaistiin 11. toukokuuta 2005 Sony BMG -levy-yhtiön kautta.
"Antti Tuisku" oli Suomen albumilistalla 20 viikkoa, joista ykkösenä ensimmäiset kaksi ja lisäksi vielä yhden myöhemmin. Maan kymmenen myydyimmän albumin joukossa se oli 11 viikon ajan.
Albumilta julkaistiin kaksi singleä, joista ensimmäinen oli ”Tyhjä huone”, joka nousi ilmestyttyään suoraan Suomen singlelistan kärkipaikalle. Yhteensä se vietti listalla kahdeksan viikkoa. Toisena singlenä, joskin vain promona, julkaistiin tuplasingle, joka sisälsi kappaleet ”Läpi jään” ja ”Yksityinen”.
Robert Gates
Robert Michael Gates (s. 25. syyskuuta 1943 Wichita, Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka oli 22. Yhdysvaltain puolustusministeri ja keskustiedustelupalvelu CIA:n johtaja. Gates toimi CIA:n johtajana 6. marraskuuta 1991 – 20. tammikuuta 1993. Yhdysvaltain senaatti nimitti hänet 6. joulukuuta 2006 Yhdysvaltain puolustusministeriksi äänin 95–2 Donald Rumsfeldin erottua tehtävästä. Gates vannoi virkavalan ja aloitti tehtävässä 18. joulukuuta.
Hän jatkoi puolustusministerin tehtävää myös demokraattien Barack Obaman voitettua vuoden 2008 presidentinvaalit, vuoteen 2011 asti.
Gatesilla ja hänen vaimollaan, Beckyllä, on kaksi lasta, ja puoluekannaltaan hän on sitoutumaton, joka kuitenkin sanoo ajattelevansa republikaanien tavoin.
Gates ei osallistunut Obaman virkaanastujaisiin, vaan vietti ajan sotilastukikohdassa Washingtonin ulkopuolella. Hän on kuudentena protokollassa korvaamassa presidenttiä ja ylempää johtoa mahdollisen "katastrofin" varalta.
Vasara (täsmennyssivu)
Vasara voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Duane Hanson
Duane Elwood Hanson (17. tammikuuta 1925 Alexandria, Minnesota – 6. tammikuuta 1996 Boca Raton, Florida) oli yhdysvaltalainen kuvanveistäjä, joka tunnetaan hyperrealistisista veistoksistaan. Hanson otti tavallisesti muotit elävistä malleista, ja teki sitten niiden pohjalta valoksia, käyttäen materiaalina muun muassa polyesteriä ja lasikuitua. Hanson maalasi valokset ihonvärillä ja vaatetti veistokset, jolloin syntyi vaikutelma elävistä ihmisistä. Hansonin työt olivat varsinkin 1960-luvulla usein yhteiskunnallisesti kantaa ottavia. Hanson otti töissään kantaa muun muassa sodankäyntiin ja kodittomuuteen.
Hanson opiskeli ensin Macalester Collegessa Minnesotassa, josta hän jatkoi Minnesotan yliopistoon ja edelleen Cranbrook Academy of Art -oppilaitokseen Michiganiin. Opiskelujensa jälkeen Hanson toimi opettajana Saksassa, jossa ollessaan hän tutustui George Grygoon. Grygon aiemmin tekemät polyesteri- ja lasikuituteokset toimivat innoituksena monille Hansonin omista teoksista. Hanson palasi 1960-luvun alussa takaisin Yhdysvaltoihin ja asettui aloilleen Atlantaan. Hanson ryhtyi työskentelemään polyesterin ja lasikuidun kanssa vuonna 1963 ja julkaisi ensimmäisen täysikokoisen veistoksensa vuonna 1967.
Maksim Gorki (1938)
Maksim Gorki oli Neuvostoliiton laivaston Kirov-luokan risteilijä, joka nimettiin venäläisen kirjailijan Maksim Gorkin mukaan.
Alus rakennettiin Ordžikidzen telakalla Leningradissa, jossa sen rakennustyöt aloitettiin 1936. Se laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1938 ja alus otettiin palveluskäyttöön 25. lokakuuta 1940.
Itämeren laivastoon liitetty "Maksim Gorki" oli kesäkuussa 1941 Daugavgrīvassa Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon. Aluksen ensimmäisenä tehtävänä oli suojata miinanlaskuoperaatioita Suomenlahden suulle. Eräällä tällaisella matkalla suojausosasto meni 23. kesäkuuta suoraan miinakenttään, jolloin yksi hävittäjä upposi ja toinen vaurioitui. "Maksim Gorkin" keula tuhoutui, mutta alus kykeni menemään omin voimin Vormsiin ja edelleen Tallinnan kautta Pietariin telakalle korjattavaksi.
Aluksen korjaukset olivat vielä kesken, kun sitä tarvittiin Pietarin puolustuksen tukena. Alus sijoitettiin merikanavaan tykistöasemaksi. "Maksim Gorki" taisteli Pietaria piirittäviä saksalaisia joukkoja vastaan ampuen pääaseillaan 2 311 laukausta. Saksan kenttätykistö osui 18. syyskuuta alukseen, mutta vauriot jäivät vähäisiksi. Alukseen osui 23. syyskuuta ilmahyökkäyksen aikana. Alus oli uudelleen ilmahyökkäyksen maalina 4. huhtikuuta 1942, mutta alukseen ei osuttu. Tämän jälkeen alukseen osui jälleen kenttätykistön kranaatteja. Alus oli kesäkuussa vaurioiden korjaamiseen jälkeen jälleen toimintakykyinen.
Alus osallistui tammikuussa 1944 Puna-armeijan suurhyökkäyksen tukemiseen tulittamalla saksalaisten asemia. Alus tuki hyökkäystä Kraassela-Ropsunhoviin ja kesäkuussa 1944 Viipuriin. Näiden toimien jälkeen alus ei osallistunut hyökkäykseen.
"Maksim Gorki" poistettiin palveluksesta helmikuussa 1956. Alusta käytettiin sen jälkeen koealuksena,kunnes se hinattiin 18. huhtikuuta 1958 Martin telakalle Pietariin romutettavaksi.
Varaanit
Varaanit (Varanidae) ovat suuria tropiikin liskoja. Varaanien heimoon kuuluu nykyisin ainoastaan yksi suku, "Varanus", johon kaikki tunnetut varaanilajit on sijoitettu.
Myöhäisellä liitukaudella kehittyneet varaanit ovat eräitä vanhimmista elossa olevista liskoista. Ne ovat sukua 136–65 miljoonaa vuotta sitten eläneelle mosasaurille.
Varaanilajeja on kaikkiaan noin 90, joista pienimmät ovat noin 20 senttimetrin pituisia ja suurimmat yli kolmimetrisiä. Varaaneille tyypillisiä piirteitä ovat käärmemäinen kieli, pitkä kaula, vahvat jalat ja voimakas häntä.
Uusia lajeja on löytynyt vielä 2010-luvulla.
Varaanit elävät enimmälti maalla, mutta monet niistä ovat ketteriä kiipeilijöitä ja hyviä uimareita. Niiden poikkeuksellinen juoksukyky verrattuna muihin liskoihin johtuu siitä, etteivät ne käytä samoja lihaksia hengittämiseen ja liikkumiseen. Varaanit liikkuvat pääosin päivisin ja useimmat lajit etsivät aktiivisesti ravintoa. Varaanien elinympäristöä ovat trooppiset ja aavikkomaiset alueet. Lajeja voi tavata Afrikasta, joistain Aasian osista ja Australiasta.
Pitkäkaulaiset varaanit tarkkailevat lähettyvillä olevia vihollisia pitämällä päätään pystyasennossa. Ne pelottelevat vihollisiaan kauemmaksi huitomalla hännällään ja sihisemällä äänekkäästi. Varaanit voivat myös avata suunsa, pullistaa kaulaansa ja laajentaa kehoaan näyttääkseen suuremmalta. Varaaneilla on voimakas häntä, jolla ne voivat iskeä lujaa ja tarkasti. Ne eivät pudota häntäänsä vaaran uhatessa, kuten jotkut muut liskolajit tekevät.
Varaaneilla on terävät ja pitkät kynnet sekä niiden leuat ovat vahvat. Varaanit ovat lihansyöjiä ja syövät ravinnokseen lähes kaikkea mitä pystyvät nielemään. Varaanit nielaisevat käärmeiden tapaan saaliinsa kokonaisena. Varaanien ravintoon kuuluvat esimerkiksi hyönteiset, linnut, pienet nisäkkäät, matelijat ja niiden munat sekä raadot. Lajit, jotka elävät vesistöjen läheisyydessä syövät mieluusti kaloja.
Varaanilajien sukupuolilla on ulkonäöllisesti hyvin vähän jos ollenkaan eroa. Varaanit munivat 7–35 pehmeäpintaista munaa, tyypillisesti joen varsille pieniin koloihin tai vesistöjen lähettyvillä sijaitseviin puihin. Lisääntymiskausien aikaan joidenkin lajien koiraiden on havaittu taistelevan keskenään. Hautomiskausi kestää kahdeksasta kymmeneen viikkoa. Mustavesivaraanin hautomisaika on kuitenkin kahdeksasta kahteentoista kuukauteen.Luettelo suvun "Varanus" alasuvuista.Varaanilaji, jota ei ole määritetty mihinkään edellisistä alasuvuista: "Varanus spinulosus", Salomoninsaarilla elävä laji.
Josh Wink
Josh Wink (oik. Joshua Winkleman) (s. 1970) on yhdysvaltalainen DJ ja muusikko, joka on vaikuttanut merkittävästi elektronisen tanssimusiikin kehitykseen.
Winkin musiikki tuli julkisuuteen vuonna 1995 superhitin "Higher State of Consciousness" myötä. Tämä kappale oli vuoden suurimpia klubihittejä ja siivitti tietä hiteille "Don't Laugh" ja "Are You There?". Samoihin aikoihin Wink perusti oman levy-yhtiönsä Ovum Recordingsin ystävänsä King Brittin kanssa.
Musiikkityyliltään Winkin tuotanto on acid housen ja teknon välimaastossa, lainaten aineksia muistakin tyyleistä. "Higher State of Consciousness" -kappaletta pidetään acid-musiikin merkittävimpiin kuuluvana klassikkona.
Monet kappaleista on julkaistu eri väännöksillä Winkin taiteilijanimestä, esimerkiksi "Winc" tai "Winx". Omien projektiensa lisäksi hän on uudelleenmiksannut tunnettujen muusikoiden ja yhtyeiden, kuten Depeche Mode ja Moby, kappaleita.
Brad Park
Douglas Bradford ”Brad” Park (s. 6. heinäkuuta 1948 Toronto, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Park pelasi uransa parhaat vuodet New York Rangersin joukkueessa. Rangers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella vuoden 1966 amatöörien varaustilaisuudessa. Hän ehti pelata vähän aikaa Buffalo Bisonsin AHL-joukkueessa ennen kuin aloitti New Yorkissa 1968. Nopeasti hänestä kehittyi Rangersin paras puolustaja, ja taitavaa mailankäsittelijää alettiin verrata Bobby Orriin.
Parkista tehtiin joukkueen varakapteeni, ja myöhemmin kapteenina hän johti keväällä 1972 Rangersin Stanley Cupin finaaliin Boston Bruinsia vastaan, jonka se kuitenkin hävisi. Saman vuoden syksynä Park edusti Kanadaa Neuvostoliittoa vastaan pelatussa Summit Series -tapahtumassa. Kauden 1975–1976 Rangers aloitti heikoimmin miesmuistiin, ja seura hankkiutui eroon kovapalkkaisista veteraaneistaan. Marraskuussa 1975 suuressa vaihtokaupassa Park, tähtihyökkääjä Jean Ratelle ja farmiliigapelaaja Joe Zanussi vaihdettiin Boston Bruinsin maineikkaaseen keskushyökkääjään Phil Espositoon ja puolustaja Carol Vadnaisiin.
Kauppa ei ollut huono Rangersillekaan, mutta Bruins osui siinä suoranaiseen kultasuoneen. Bostonissa Park pelasi yhä huipputasolla valmentaja Don Cherryn alaisuudessa. Hän tuli toiseksi Norris Trophy -palkintokisassa Bruinsin pelipaidassa. Vuosina 1977 ja 1978 Park ja Boston Bruins ylsivät Stanley Cupin loppuotteluihin, mutta Montreal Canadiens voitti kummallakin kerralla. Parkin Boston-jakson viimeinen tähtihetki oli vuoden 1983 playoffissa, jossa hän teki maineikkaan voittomaalin jatkoajalla Buffalo Sabresin verkkoon seitsemännessä ja ratkaisevassa pudotuspelissä.
Seuraavaksi kaudeksi Park siirtyi Detroit Red Wingsiin vapaana pelaajana ja voitti Bill Masterton Trophy -palkinnon tehtyään Red Wingsin kausiennätyksen puolustajien syöttötilastossa. Kauden 1984–1985 jälkeen yhä tehokas pelaaja joutui lopettamaan uransa polvivammojen takia. Seuraavana vuonna hän vielä valmensi Detroitin joukkuetta jonkin aikaa.
Prey (videopeli)
Prey on Human Head Studiosin kehittämä ja 2K Gamesin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2006 Microsoft Windowsille, Xbox 360:lle, OS X:lle ja vuonna 2008 myös Linuxille. Xbox 360 -version on kehittänyt Venom Games. "Preyssä" käytetään id Tech 4 -pelimoottoria.
Peli alkaa siitä, kun pelin päähenkilö Tommy, hänen isoisänsä Enisi ja Tommyn tyttöystävä, Jen, kaapataan jättimäiseen avaruusalukseen.
Pelistä on julkaistu mobiiliversio nimellä "Prey Mobile 3D".
Pelille oli myös kehitteillä jatko-osa, mutta vuonna 2014 projekti vahvistettiin peruutetuksi. Oikeudet peliin siirtyivät Bethesda Softworksille, jonka tytäryhtiö Arkane Studios kehitti vuonna 2017 julkaistun pelin "Prey".
Johannes Kastaja (EP)
Johannes Kastaja -EP on CMX:n ensimmäinen julkaistu äänite vuodelta 1988. Levy on uudelleenjulkaistu vuonna 2002 yhdessä "Kolmikärki"-albumin uusintajulkaisun kanssa sekä osana "Kolmikärjen Veljeskunta" -boksia. EP äänitettiin Ahti Kortelaisen Tico Tico Studiossa.
Levyn musiikki on pelkistettyä, nopeatempoista hardcore punkia. Musiikissa kuuluu vahvasti Terveet Kädet -yhtyeen vaikutus. Kappaleista puolet on laulettu englannin kielellä.
Sävellykset ja sanoitukset A. W. Yrjänä, ellei toisin mainita. Sovitukset CMX.
Afrikanmanaatti
Afrikanmanaatti ("Trichechus senegalensis") on yksi kolmesta manaattilajista. Neljästä jäljellä olevasta sireenieläinlajista afrikanmanaattia on tutkittu vähiten. Afrikanmanaatista ei ole paljoakaan valokuvia, mutta vaikkei siitä tiedetä paljoakaan, ovat tiedemiehet kuitenkin sitä mieltä, että afrikanmanaatit muistuttavat Länsi-Intiassa eläviä lamantiineja eli kynsimanaatteja ("Trichechus manatus").
Afrikanmanaatit elävät merien rannikkovesillä ja estuaarialueilla sekä makean veden vesistöissä Afrikan länsirannikolla Senegal-joelta Angolan rannikolle laskevalle Kwanza-joelle asti. Afrikanmanaatteja elää seuraavien maiden alueella: Gambia, Liberia, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Norsunluurannikko, Ghana, Mali, Nigeria, Kamerun, Gabon, Kongon tasavalta, ja Kongon demokraattinen tasavalta.
Vaikka krokotiilit ja hait toisinaan tappavat manaatteja, niiden pahin vihollinen on ihminen, joka uhkaa niiden kantaa salakalastuksella, elinalueita hävittämällä ja ympäristöä saastuttamalla.
Nadia Farès
Nadia Farès (s. 20. joulukuuta 1973, Marrakech, Marokko) on marokkolais-ranskalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Apinan tarina" (äänirooli, 1999), "Purppuravirrat" (2000) ja "Kahden tulen välissä" (2002).
Pekka Hallberg
Pekka Ilmari Hallberg (s. 12. kesäkuuta 1944 Joensuu) on suomalainen juristi, joka toimi korkeimman hallinto-oikeuden presidenttinä 1993–2012. Hän on Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden dosentti ja Joensuun yliopiston julkisoikeuden dosentti. Hän on väitellyt sekä oikeustieteen (1978) että valtiotieteen tohtoriksi (2004). Hän on myös varatuomari (1972).
Hallberg on ollut korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä vuodesta 1979 ja presidentti vuodesta 1993 vuoteen 2012. Lisäksi hän on toiminut oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena, Suomen akatemian tutkijana ja hallinto-oikeuden virkaa toimittavana professorina. Hallberg on ollut keskeisesti mukana viimeisimmissä valtiosääntöuudistuksissa ja osallistunut erityisesti perusoikeussäännösten kehittämiseen ja soveltamiseen myös käytännössä.
Hallberg oli puheenjohtaja Paavo Lipposen pääministerikaudella asetetussa, vuosina 1999–2003 toimineessa kielilakikomiteassa, jonka toiminnan tuloksena Suomeen säädettiin uusi kielilaki ja uusi kielitaitolaki.
Hallberg ilmoitti kiinnostuksensa asettua ehdolle vuoden 2012 presidentinvaaleihin kansalaisliikkeen riveistä, mutta päätti lokakuussa 2011 jättäytyä ulos vaaleista.
Hallberg valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1992.
Kaksi ulkomaalaista isoäitiä määrättiin käännytettäviksi Suomesta keväällä 2010. Hallberg vastusti KHO:n päätöstä, jossa hylättiin äidin tekemä valitus. Hallberg jäi kuitenkin vähemmistöön kun KHO äänesti asiasta. Hallberg lähetti kirjeen poliisiylijohtaja Mikko Paaterolle ja käännyttämisestä vastaaville poliiseille ja esitti "”tuomioistuimen kannalta”", ettei käännytyksiä kannattanut kiirehtiä seurauksella, että poliisi viivästytti käännyttämisiä. Eduskunnan oikeusasiamies Petri Jääskeläinen käsitteli Hallbergin menettelyä. Jääskeläisen mukaan presidentti Hallberg puuttui tuomioistuimen sisäiseen riippumattomuuteen, kun hän esitti "”tuomioistuimen kannalta”" näkemyksiä käännytysten täytäntöönpanosta. Myöhemmin Hallberg kiisti, että hän olisi viivyttänyt käännytyspäätöksen täytäntöönpanoa. Hän korosti oman näkemyksensä inhimillisyyttä.
Joensuussa syntynyt Hallberg on viettänyt lapsuutensa Porissa ja kirjoittanut ylioppilaaksi Porin Lyseosta vuonna 1963. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1978.
Hallberg toimii Pohjois-Karjalan valtuuskunnan puheenjohtajana ja hänet nimettiin myös Itä-Suomen yliopiston neuvottelukunnan puheenjohtajaksi joulukuussa 2007. Hallberg toimi vuoteen 2011 asti Maanpuolustuskurssiyhdistyksen puheenjohtajana.
Hallintoneuvos
Hallintoneuvos oli Suomessa korkeimman hallinto-oikeuden jäsenen virkanimike vuoden 2016 loppuun saakka.
Vuoden 2017 alusta alkaen korkeimman hallinto-oikeuden jäsenen virkanimikkeenä on oikeusneuvos. Korkeimmasta hallinto-oikeudesta annetun lain mukaan korkeimmassa hallinto-oikeudessa on presidentin lisäksi muina jäseninä vähintään 15 oikeusneuvosta (vuoden 2017 alusta alkaen).
Hallintoneuvoksiksi on nimitetty perinteisesti hallinto-oikeuksien tuomareita, KHO:n esittelijöitä, lainsäädäntöneuvoksia, oikeustieteen tutkijoita ja virkamiehiä etenkin verotuksen ja ympäristöasioiden alalta.
Peter Englund
Peter Englund (s. 4. huhtikuuta 1957 Boden) on ruotsalainen historioitsija ja kirjailija. Englund oli Ruotsin akatemian jäsen 2002–2018, mutta erosi Metoo-kohun seurauksena. Englund toimi akatemian pysyvänä sihteeri vuosina 2009–2015. Hän on aiemmin ollut tutkijana Uppsalan yliopistossa sekä professorina Dramatiska Institutetissa.
Englund opiskeli arkeologiaa, historiaa ja teoreettista filosofiaa Uppsalan yliopistossa ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1983. Hän suoritti tohtorintutkinnon 1989 väitöskirjalla "Det hotade huset" (), joka käsitteli 1600-luvun ruotsalaisen aatelin maailmankuvaa. Vuotta ennen tohtoriksi valmistumistaan hän julkaisi arvostetun kirjan "Pultava".
Vuonna 1993 Englund sai August-palkinnon ja vuonna 2002 Selma Lagerlöfin kirjallisuuspalkinnon. Englundin tuotanto käsittelee pääasiassa Ruotsin suurvalta-ajan historiaa sekä 1900-luvun sotahistoriaa. Hänet tunnetaan helposti lähestyttävästä kirjoitustyylistään.
Englundin teoksia "Ofredsår" (suom. "Suuren sodan vuodet") ja "Den oövervinnelige" (suom. "Voittamaton") kohtaan on esitetty kritiikkiä epätäsmällisyydestä. Brittiläinen 1600-luvun historian asiantuntija Robert I. Frost on huomauttanut, että Puolan historian kohdalla "kirjoittaja tekee useita virheitä, ja tekstiä leimaa täsmällisyyden puute, mutta kaikkia virheitä on turha luetella". Samoin Peter Johnsson osoittaa kirjassaan "Polen i historien" noissa teoksissa joukon nationalistisia tai asenteellisia väitteitä.
Lätäseno
Lätäseno () on joki Käsivarren Lapissa. Se on Muonionjoen suurin sivujoki ja noin sadan kilometrin pituinen. Sen latvahaaroja ovat Poroeno () ja Rommaeno (). Korkeusero Poroenosta Markkinan kylään joen suussa on 265 metriä. Joki on koskimelojien suosima melontareitti, ja tärkeä kalastusmatkailukohde. Siellä kalastetaan lohia, taimenia, siikaa, harjusta, ahventa ja haukea.
Lätäsenon valuma-aluen pinta-ala on 2 152,09 km², josta Suomen puolella on 2 039,18 km². Suomen ulkopuolinen osa valuma-alueesta on Norjaa, jonka puolelle joen valuma-alue lähellä vedenjakajaa paikoin hiukan ulottuu.
Józef Łuszczek
Józef Łuszczek (s. 20. toukokuuta 1955) on puolalainen maastohiihdon maailmanmestari.
Vuoden 1978 maailmanmestaruuskilpailuissa Lahdessa Łuszczek voitti miesten 15 kilometrin matkan, sai pronssia 30 kilometrillä ja sijoittui seitsemänneksi 50 kilometrillä.
Łuszczek ei päässyt vuoden 1976 olympialaisiin katkaistuaan jalkansa ennen kisoja. Lake Placidin olympialaisissa 1980 hän sijoittui viidenneksi 30 kilometrin, kuudenneksi 15 kilometrin ja 17:nneksi 50 kilometrin matkalla. Oslon MM-kilpailuissa 1982 hänen paras sijoituksensa oli 15. sija 30 kilometrillä. Sarajevon olympialaisissa vuonna 1984 Łuszczek sijoittui 27:nneksi 50 kilometrillä, 36:nneksi 15 kilometrillä ja 41:nneksi 30 kilometrillä.
Łuszczek valittiin Puolan vuoden 1978 urheilijaksi.
Emmi
Emmi on naisen etunimi. Nimen alkuperäinen muoto on saksalaisperäinen "Emerentia", joka tulee sanoista "ermin" tai "irmin", jotka tarkoittavat suurta ja voimakasta. Nimellä on myös latinalainen alkuperä "Emerentius", joka tarkoittaa ansaitsevaa. Nimen kolmas alkuperä on kreikkalainen. Kreikkalaisen alkuperän mukaan nimi 'Emmi' tarkoittaa ystävällistä ja hellää. Suomessa nimi on vuoden 2015 loppuun mennessä annettu 11 075 naiselle ja muutamalle miehelle.
Psalm 9
Psalm 9 (1984) on chicagolaisen Trouble-yhtyeen esikoisalbumi. Sitä pidetään yhtenä doom metalin klassikoista. Yhtye oli juuri päässyt Metal Blade Records -levy-yhtiölle. Alun perin albumi oli nimikkolevy mutta sitä alettiin kutsua kuuluisan toiseksi viimeisen kappaleen mukaan nimellä "Psalm 9". Siinä lainataan psalmia 9: "The lord will be a refuge for the oppressed, a refuge in times of trouble" (). Myöhemmissä painoksissa "Psalm 9" lisättiin kannessa. Tyyliltään "Psalm 9" on sekoitus 1960–1970-lukujen rockia ja Black Sabbathin kaltaista hitaampaa heavy metalia. Albumin tunnelma on painostava ja äänimaailma raskas. Sanoituksissaan Eric Wagner käsittelee kristinuskon lisäksi kantaa ottavasti aiheita kuten sotaa kappaleessa "Bastards Will Pay". "Tales of Brave Ulysses" on coveri Cream-yhtyeen kappaleesta, jonka kirjoitti Eric Clapton.
Świnoujście
Świnoujście [,ɕvinɔ'ujɕtɕe] () on 40 854 (2009) asukkaan kaupunki Puolan luoteisnurkassa Länsi-Pommerin voivodikunnassa. Kaupunki sijaitsee Usedomin ja Wolinin saarilla.
Swinemünde perustettiin Swinan, Oderin laskujoen, läntiselle rannalle pienen kylän paikalle vuonna 1748. Fredrik II Suuren aikana Swinemünde linnoitettiin ja se sai kaupunginoikeudet 1765. Se toimi Stettinin (Szczecin) ulkosatamana. Nykyään (2011) kaupunkien yhteinen Szczecin-Świnoujścien satama on Puolan 2. suurin kauppasatama.
Swinemünden merkitys pieneni, kun Itämerestä rakennettiin kanava suoraan Stettiniin 1800-luvun lopussa. Kaupunki kärsi toisessa maailmansodassa raskaista pommituksista ja ainakin 23 000 siviiliä kuoli. Sodan jälkeen kaupunki luovutettiin Puolalle ja saksalaisasukkaat karkotettiin.
Pultava (kirja)
Pultava (alkuteos "Poltava") on ruotsalaisen historioitsijan ja kirjailijan Peter Englundin vuonna 1988 julkaistu läpimurtoteos, joka käsittelee nykyisen Ukrainan alueella sijaitsevan Pultavan kaupungin lähellä vuonna 1709 käytyä Pultavan taistelua. Englund kirjoitti teoksen samanaikaisesti vuonna 1989 valmistuneen väitöskirjansa kanssa. Kirja oli suuri myyntimenestys: sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 250 000 kappaletta, ja se on käännetty lukuisille kielille.
Perustuslaillinen liberaalipuolue (Nicaragua)
Perustuslaillinen liberaalipuolue (esp. "Partido Liberal Constitucionalista") on nicaragualainen puolue. Puolue erosi Liberal Internationalista 2005.
PLC on Nicaraguan itsenäistymisestä 1830-luvulta asti peräisin olevan liberaalipuolueen jälkeläinen. Kun liberaalit hävisivät sisällissodan konservatiiveille 1850-luvulla, he palasivat valtaan 1893 presidentti Jose Santos Zelayan myötä. Yhdysvaltain miehityksen myötä liberaalit pidettiin pois vallasta. He palasivat hallitukseen konservatiivien kanssa vasta 1926 kapinan myötä. Osa liberaaleista tuki Anastasio Somoza Garcíaa, joka löi Augusto César Sandinon toisen liberaaliryhmän, joka jatkoi taistelua vielä 1926 jälkeen. Liberaalit ja konservatiivit marginalisoituivat Somozan perheen perustaman kansallisen liberaalipuolueen myötä, kunnes sandinistit syöksivät Somozan diktatuurin vallasta 1979.
Tuolloin liberaalit olivat hajonneet moneen ryhmittymään, jotka yhdistyivät 1990 vaaleihin UNOn ("Unión Nacional Opositora") alle vastustamaan sandinisteja. 1990-luvun lopulla monet ryhmät yhdistyivät presidentti Arnoldo Alemánin johdolla perustuslailliseksi liberaalipuolueeksi. Alemán tuomittiin myöhemmin 20 vuodeksi vankilaan korruptiosta.
Puolueessa on vuoden 2001 jälkeen ollut monia ristiriitoja ja Bolañosin APREn ("Alianza por la República") lisäksi siitä erosi 2006 toisen presidenttiehdokkaan Eduardo Montealegren "Alianza Liberal Nicaragüense".
Parlamenttivaaleissa 4. marraskuuta 2001 puolue sai 53,2 % äänistä ja 47 paikkaa 90:stä kansalliskokouksessa ("Asamblea Nacional"). Samana päivänä sen ehdokas Enrique Bolaños Geyer voitti presidentinvaalit, mutta erosi myöhemmin puolueesta. Marraskuun 2006 vaaleissa se sai 25 92:sta paikasta. Vuoden 2006 presidentinvaaleissa sen ehdokas oli José Rizo Castellón.
Syngman Rhee
Syngman Rhee, "Li Sin-men" eli "Lee Seungman" (26. maaliskuuta 1875 – 19. heinäkuuta 1965) oli korealainen poliitikko ja vuosina 1948–1960 Etelä-Korean ensimmäinen presidentti.
Rhee toimi vuodesta 1911 lähetyssaarnaajana ja itsenäisyystaistelijana. Rhee oli vahvasti kommunismin vastainen. Hän johti Etelä-Koreaa Korean sodassa. Hän vastusti voimakkaasti Korean jakoon perustuvan aseleposopimuksen jatkamista. Hän joutui eroamaan painostuksen alla huhtikuussa 1960, kun levottomuuksissa vastustettiin kiisteltyjä vaaleja.
Rhee kuoli maanpaossa Havaijilla.
The Skull
The Skull on chicagolaisen Trouble-yhtyeen toinen ja synkin doom metal -albumi. Se julkaistiin vuonna 1985. Edeltäjänsä tapaan sitä pidetään yhtenä genren klassikoista. Albumi nauhoitettiin Preffered Sound -studiossa Woodland Hillsissa ja Track Recordilla Los Angelesissa. Albumin tuottivat jälleen Bill Metoyer, Brian Slagel ja Trouble. Ennen albumin julkaisua yhtye teki haastattelun eräällä yhdysvaltalaisella kaapelikanavalla ja esitti livenä studiossa vanhan ja uuden albumin kappaleita. Albumilla yhtye antaa erityiskiitokset roudarille Ron Holznerille, joka toimi basistina kiertuilla Sean McAlliserin lähdettyä yhtyeestä. Albumin nauhoitusten jälkeen myös rumpali Jeff Olson jätti yhtyeen ja hänen tilalleen tuli Dennis Lesh.
Musiikillisesti albumi jatkaa Judas Priestin ja Black Sabbathin perinteiden mukaista raskasta linjaa. "The Skull" on yhtyeen painostavin, synkin ja masentavin albumi. Sanoituksissa kuitenkin heijastui toivon kipinä kristillisestä näkökulmasta, näennäisestä lohduttomuudesta huolimatta. Sanoittaja Eric Wagner on kertonut eräässä haastattelussa, että tuolloiset raamatulliset sanoitukset olivat paras tapa ilmaista yhtyeen tuntemuksia, ilman mitään evankeliointitarkoitusta. Ennen kaikkea sanat kuvastavat yhtyeen tuolloista huonoa henkilökohtaista olotilaa. Myöhemmin sanoitukset muuttuivat henkilökohtaisemmiksi, raamatullisten teemojen jääden taka-alalle. "The Skull" jäi edeltäjänsä varjoon, vaikka monet pitävät sitä yhtenä 1980-luvun merkittävimmistä doom metal -albumeista.
Nagatan lause
Algebrallisessa geometriassa Nagatan lause kuuluu seuraavasti: Jokainen separoitu varisto voidaan upottaa täydellisen variston avoimeksi alivaristoksi.
Shafarevich, I. R. (Ed.): "Algebraic Geometry I"
Run to the Light
Run to the Light on chicagolaisen Trouble-yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Albumilla yhtye alkoi sekoittaa tyyliinsä aineksia muista genreistä eikä sen musiikki ollut enää doom metalille ominaisesti hidasta. Kappaleesta ”Run to the Light” kuvattiin musiikkivideo.
Flair
Flair eli flairtending on näyttävää baarimestarin työskentelyä, jossa hän heittelee pulloja ja suorittaa muitakin normaaliin baarityöskentelyyn liittyviä toimintatapoja näyttävillä ja akrobaattisesti vaikeilla tekniikoilla. Flairtendingissä pidetään MM-kisoja. Kisoissa ei arvostella ainoastaan tekijän teknisiä taitoja, vaan baarimestarin tulee myös pystyä tekemään tasapainoinen, miellyttävä ja kaupallisesti hyväksyttävä juomasekoitus.
Flairtending voidaan jakaa kahteen osioon sen merkityksen mukaan. "Workflair" tarkoittaa työn ohessa suoritettavaa taidokasta ja näyttävää baarityöskentelyä. "Showbartending" on enemmän viihteellisyyteen perustuvaan ja rekvisiitan käytön hyväksyvää esiintymisluonteista baarityöskentelyä. Jälkimmäisessä juuri kilpaillaan huomioon ottaen valmistettavien juomasekoitusten laatu.
Trouble (Troublen albumi)
Trouble on chicagolaisen Trouble-yhtyeen vuonna 1990 julkaistu neljäs albumi. Tässä vaiheessa yhtye siirtyi Metal Blade Records -levy-yhtiöltä Def Americanille, jota johti Rick Rubin. Levy-yhtiön vaihdoksen myötä yhtyeen tyyli vaihtui doom metalista doom/stoner-akselille. Rubin tuotatti musiikista Troublen aiempaa materiaalia tarttuvampaa ja suoraviivaisempaa. Äänimaailmaltaan albumi on Rubinin tuotannolle ominaisesti kuiva ja raskas. Balladi ”The Misery Show’s (Act II)” on jatko-osa "Run to the Light" -albumin samannimiselle kappaleelle. Kappaleista ”Psychotic Reaction” ja ”At the End of My Daze” kuvattiin musiikkivideot.
Jean Renoir
Jean Renoir (15. syyskuuta 1894 Pariisi, Ranska – 12. helmikuuta 1979 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja kirjailija. Renoirin elokuvatuotanto koostuu yli neljästäkymmenestä elokuvasta mykkäelokuvien ajalta aina 1960-luvun loppuun. Kuuluisimpia Renoirin elokuvia ovat vuonna 1937 valmistunut ensimmäiseen maailmansotaan sijoittuva pasifistinen "Suuri illuusio" sekä toisen maailmansodan kynnyksellä valmistunut "Pelin säännöt" (1939).
Jean Renoir syntyi 15. syyskuuta 1894 Montmartressa Pariisissa. Hänen isänsä oli tunnettu impressionistinen taidemaalari Pierre-Auguste Renoir, ja Jeanin lapsuudenkodissa taide oli aina läsnä.
Renoir valmistui Aix-en-Provencen yliopistosta vuonna 1913 ja liittyi ratsuväkeen. Renoir haavoittui ensimmäisessä maailmansodassa jalkaan. Toivuttuaan hän liittyi sotaan ilmavoimissa.
Toipumisaikanaan Pariisissa Renoir tutustui mykkäelokuviin kuten Chaplinin elokuviin. Hän opiskeli sodan jälkeen keramiikantekoa lähellä Nizzaa, jossa hänen perheensä asui. Vuonna 1920 hän meni naimisiin aiemmin isänsä mallina toimineen Andrée Heuschlingin kanssa ja muutti Marlotteen, kylään Pariisin lähellä.
Renoir kirjoitti elokuvakäsikirjoituksen, josta tehtiin elokuva "Catherine" (1923). Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli "La Fille de l’eau" (1924). 1920-luvun lopulla Renoir sai innoitusta Émile Zolasta ja H. C. Andersenista. Hänen mykkäelokuvansa eivät vielä menestyneet, ja hän ajautui rahoitusvaikeuksiin. Äänielokuvan myötä 1930-luvulla Renoir ohjasi monet merkittävimmistä elokuvistaan, vaikka niidenkin menestys jäi vain keskinkertaiseksi. Renoirin merkittävimpiä elokuvia tuolta ajalta oli "Suuri illuusio" (1937), joka kertoo ensimmäisen maailmansodan sotavangeista, sekä "Pelin säännöt" (1939), jota pidetään nykyisin Renoirin mestariteoksena.
Toisen maailmansodan aikana Renoir muutti Hollywoodiin, teki siellä useita elokuvia ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden. Hän erosi ja meni naimisiin Dido Freiren kanssa 1944. Renoirin ensimmäinen värielokuva oli Intiassa kuvattu "Joki" (1951).
Renoir palasi Eurooppaan 1950-luvun alussa ja jatkoi elokuvien tekemistä siellä. Viimeiset elokuvansa hän ohjasi 1960-luvulla. Hän kuoli 12. helmikuuta 1979 Los Angelesissa.
Renoir kirjoitti myös näytelmän, novellin, elämäkertateoksen isästään (1962) ja omaelämäkerran (1974).
Ukkosenjohdatin
Ukkosenjohdatin on rakennusten suojana toimiva järjestelmä, jonka tehtävänä on johtaa salama maahan niin, että se ei aiheuta vahinkoa. Tavallinen ukkosenjohdatin on rakennusta ylemmäs kohoava metallinen piikki eli salamansieppain, johon on yhdistetty maahan johtavat kaapelit. Nämä on yhdistetty maassa olevaan rengasjohtoon ja tämä kauemmas tehtyyn maadoitukseen.
Salama etsii lyhimmän reitin maahan ja iskee salamasieppaimeen, josta sähkövirta johtuu kaapeleita pitkin maahan. Näin sähkövirta ei pääse kulkemaan rakennuksen osien läpi eikä aiheuta esimerkiksi palovaaraa. Järjestelmä muodostaa niin sanotun Faradayn häkin, joka estää salamaa tunkeutumasta häkin sisäpuolelle. Rengasjohto torjuu lisäksi maan kautta tulevat, esimerkiksi puun juurien ohjaamat jännitteet. Koko rakennelma kytketään sähkömaadoitukseen.
Uuden ajan ensimmäiset ukkosenjohdattimet rakensi 1700-luvulla yhdysvaltalainen keksijä Benjamin Franklin. Ukkosenjohdattimien käytöstä on kuitenkin viitteitä jo antiikin ajalta, jolloin egyptiläisiin ja minolaisiin temppeleihin rakennettiin metallisia mastoja, joiden tarkoituksena mahdollisesti oli vetää salamoita puoleensa.
Juan Sebastián Verón
Juan Sebastián Verón (s. 9. maaliskuuta 1975 La Plata, Argentiina) on uransa jo kertaalleen vuonna 2014 lopettanut, mutta sitä uudelleen vuonna 2017 jatkava argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Verónin viimeinen joukkue ammattilaistasolla ennen ensimmäistä lopettamistaan vuonna 2014 oli Estudiantes. Nykyisin Véron toimii Estudiantesin puheenjohtajana, joka on myös hänen kasvattajaseuransa. 41-vuotiaana hän solmi vielä seuran kanssa joulukuussa 2016 uuden 18 kuukauden pelaajasopimuksen. Hän on edustanut urallaan myös Boca Juniorsia, Sampdoriaa, Parmaa, Laziota, Manchester Unitedia, Chelseaa ja Inter Milanoa.
Verón pelasi myös Argentiinan maajoukkueessa ja edusti maataan MM-kisoissa vuosina 1998, 2002 ja 2010.
Véron tunnetaan erittäin taitavana sekä peliä tekevänä ”keskikentän moottorina”. Laziota edustaessaan hän kuului absoluuttisesti maailman parhaisiin pelaajiin.
Véronin lempinimi ”la brujita” tarkoittaa noitaa ja tulee hänen luovasta ja taitavasta pelityylistä, sekä tekniikastaan.
Mestaruudet