Desmond Bagley
Desmond Bagley ( 29. lokakuuta 1923 Kendal – 12. huhtikuuta 1983 Southampton) oli brittiläinen journalisti ja jännityskirjailija. Hän oli Alistair MacLeanin aikalainen. Molemmat olivat aikanaan tunnetuimpia lajityypin edelläkävijöitä. Bagleyn kirjoja on käännetty yli 20 kielelle.
Bagley syntyi Kendalissa, Westmorlandissa, Pohjois-Englannissa. Hän aloitti koulunsa Boltonissa ja Blackpoolissa, mutta jätti sen kesken jo 14-vuotiaana ja alkoi tehdä sekalaisia hommia muun muassa kirjapainossa ja tehtaissa. Toisen maailmansodan aikana hän päätyi työnjohtajaksi lentokoneen osia valmistavalle tehtaalle kotirintamalla.
Sodan jälkeen 22-vuotias Bagley päätti muuttaa Etelä-Afrikkaan, minne hän vaelsi vuosien 1946–1950 aikana maateitse Afrikan mantereen halki, pohjoisesta etelään, rahoittaen samalla matkansa työllään. Johannesburgissa Bagley työskenteli sanomalehtimiehenä ja kriitikkona ja vuonna 1959 hän tapasi siellä tulevan vaimonsa. 1960-luvun puolivälissä, ensimmäisen romaaninsa menestyksen jälkeen, hän ryhtyi kokopäivätoimiseksi kirjailijaksi. Vuonna 1965 Bagleyt palasivat Britanniaan ja asettuivat asumaan aluksi Devoniin, myöhemmin Englannin kanaalissa sijaitsevalle Guernseyn saarelle. Bagleyn ennenaikainen kuolema 59-vuotiaana johtui aivohalvauksesta.
Bagley kärsi koko elämänsä ajan pahasta änkytyksestä, jonka hän itse arveli vaikuttaneen siihen, ettei hän onnistunut löytämään vakituista työtä, vaan päätyi työskentelemään freelancerina. Änkytys oli myös syynä siihen, ettei hän päätynyt sodassa rintamalle.
Bagley seurasi aktiivisesti aikaansa ja oli kiinnostunut monista hyvinkin erilaisista asioista. Milloin hän ei matkustellut maailmalla etsimässä aiheita ja tutkimassa tarinoidensa taustoja, Bagley harrasti muun muassa purjehtimista, lukemista, klassista musiikkia, elokuvia, matematiikkaa, ohjelmointia ja sotahistoriaa.
Bagley kirjoitti kaikkiaan 16 täysimittaista toimintaromaania, jotka kaikki on suomennettu. Teokset sijoittuivat usein eksoottisiin ympäristöihin kuten Meksikoon ("Vivero"), Islantiin ("Islannin peli"), Uuteen-Seelantiin ("Lumi vyöryy"), Keniaan ("Safari") sekä Suomeen, Norjaan ja Neuvostoliittoon ("Suomalainen nuorallatanssi"). Bagley matkusti paljon ja pyrki tekemään huolellista taustatyötä. Suomessa hän perehtyi muun muassa "Kalevalaan", paperitehtaisiin, Sompion luonnonsuojelualueeseen ja saunaan.
Bagleyn ensimmäinen romaani "The Golden Keel" ("Kultainen köli") ilmestyi vuonna 1963 ja nousi saman tien menestykseen. Kirja perustui toisen maailmansodan aikaiseen huhuun, josta Bagley oli kuullut kapakassa Johannesburgissa. Viimeiset teokset "Night of Error" ja "Juggernaut" julkaistiin Bagleyn kuoleman jälkeen, ne viimeisteli kirjailijan vaimo Joan Margaret Bagley (o.s. Brown). Alun perin "Night of Error" oli kirjoitettu jo 1960-luvun alkupuolella "Kultaisen kölin" jälkeen.
Elinaikanaan Bagleyltä julkaistiin myös kaksi novellia, joista ensimmäinen jo tammikuussa 1957 Argosy-lehdessä. Kolmas novelli on julkaistu postuumisti romaanien uusintapainosten yhteydessä. Sen Bagley kirjoitti 1960-luvulla viihdyttääkseen jouluvieraitaan kotitalossaan Totnesissa.
Bagleyn kirjoitustekniikasta kerrotaan legendoja. Hänen väitetään naputelleen käsikirjoituksensa yhdellä sormella. Ainakin hän suosi kirjoitustapaa, jossa kirjan taustat selvitetään ensin perusteellisesti ja sen jälkeen sulkeudutaan muulta maailmalta ja keskitytään kirjoittamiseen.HarperCollins on julkaissut vuonna 2009 uusintapainokset Bagleyn kaikista 16 romaanista kahdeksana tuplaniteenä (englanniksi). Jokaisessa on lisäksi ekstrana novelli tms. Bagleyn lyhyt kirjoitus.