hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nopeudensäädin
Nopeudensäädin on laite, joka on tarkoitettu sähkömoottorin tehon ja pyörimissuunnan säätelyyn. Nopeudensäätimiä käytetään muun muassa radio-ohjatuissa pienoismalleissa.
Elektroninen nopeudensäädin () eli ESC kytkee moottorille menevän sähkövirran nopeasti päälle ja pois useita tuhansia kertoja sekunnissa. Katkomistaajuus on tyypillisesti 1–20 kHz. Moottorille menevän sähkötehon määrä riippuu päällä- ja poisoloaikojen suhteesta, joten nopeudensäädin käyttää pulssinleveysmodulaatiota (PWM). Toimintaperiaate on likimain sama kuin D-luokan vahvistimissa, paitsi että nopeudensäätimessä kytkentätaajuuden poissuodattamiseen ei välttämättä tarvita alipäästösuodinta. Radiotaajuisia häiriöitä suodattava kondensaattori on kuitenkin usein tarpeen.
Elektronisen nopeudensäätimen vaihtoehto on mekaaninen nopeudensäädin, joka säätelee moottorin tehoa vastuksien avulla. Käytännössä mekaaninen nopeudensäädin on usein potentiometri, jota käännetään servon avulla. Mekaanisen säätimen vastuksissa kuitenkin muodostuu tehohäviöitä, jotka heikentävät säätimen hyötysuhdetta ja hukkaavat osan laitteessa käytettävien akkujen energiasta lämpönä. Vastuksessa hukkaantuva teho voidaan laskea kaavalla formula_1. Elektronisessa nopeudensäätimessä hyötysuhde on parempi, koska kytkinkomponentin resistanssi on suurimman osan ajasta lähes nolla tai ääretön, jolloin virta kulkee esteettömästi tai ei ollenkaan.
Harjattomat moottorit vaativat monimutkaisempaa ohjauselektroniikkaa, sillä niissä ei ole mekaanista kommutaattoria, joka kääntäisi magneettikentän suunnan sopivaksi. Mekaanista nopeudensäädintä ei voi käyttää, sillä harjattomalle moottorille täytyy syöttää useimmiten kolmivaihevirtaa. Toimintaperiaate muistuttaa taajuusmuuttajan käyttöä oikosulkumoottorin ohjauksessa, paitsi pienoismallien moottorit ovat usein valmiiksi magnetoituja. Oikosulkumoottorissa pyörivä osa roottori tulee magneettiseksi vasta, kun staattorin magneettikenttä pyörii eri nopeudella kuin roottori.
Jakosuhdevektori
Matematiikassa jakosuhdevektori missä suhteessa annettu jana on jaettu kahteen osaan. Olkoon "a" ja "b" kaksi vektoria, jotka eivät ole yhdensuuntaisia ja jotka lähtevät samasta pisteetä "O". Olkoon "a":n päätepiste "A" ja "b":n päätepiste "B". Olkoon "p" ja "q" kaksi positiivista reaalilukua. Tällöin janan "AB" jakosuhdevektori, joka jakaa janan "AB" suhteessa "q"/"p", on jana "OC", missä "C" sijaitsee janalla "AB" siten, että "AC"/"CB"="q"/"p".
Antero Kivelä
Antero Simo Tapani Kivelä (s. 26. joulukuuta 1955 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka edusti pääsarjatasolla koko uransa Porin Ässiä. A-maajoukkueessa hän pelasi yhteensä 58 ottelua. Kivelä on toiminut myös Luvian Kiekon ringettejoukkueen päävalmentajana sekä naisten jalkapalloseuran NiceFutiksen puheenjohtajana.
Kivelä edusti Suomea vuosien 1978 ja 1979 MM-kilpailuissa sekä Lake Placidin talviolympialaisissa 1980. SM-kultaa hän voitti vuonna 1978 Ässien joukkueessa. Samana vuonna Kivelä palkittiin myös Urpo Ylönen -palkinnolla SM-liigan parhaana maalivahtina.
Hän pelasi Ässien ykkösmaalivahtina vuosina 1974–1983, jonka jälkeen Kivelä menetti paikkansa Kari Takolle. Hänen lähdettyään Pohjois-Amerikkaan, nousi Kivelä jälleen joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Ässien lisäksi hän pelasi kaudella 1984–1985 kuusi ottelua Joensuun Kiekko-Poikien I-divisioonajoukkueessa. Peliuransa jälkeen Kivelä valmensi vuosina 1992–1994 Kalajoen Junkkareita I-divisioonassa. Pelaajapulan vuoksi hän myös pelasi yhden ottelun hyökkääjäna.
Valmennettuaan jääkiekon juniorijoukkueita, Kivelä ryhtyi syksyllä 1999 Kaukalopalloliigassa pelanneen Porin Kärppien päävalmentajaksi. Vuonna 2002 hän alkoi valmentamaan Luvian Kiekon joukkuetta Ringeten SM-sarjassa.
Kivelä työskentelee Porin kaupungilla työsuojeluvaltuutettuna. Hän on myös Porin kaupunginvaltuuston jäsen Vasemmistoliiton edustajana. Vuonna 1993 ilmestyi Lauri Järvisen kirjoittama Kivelän elämäkerta "Antero Kivelä – Ässäjunkkari".
Kino Kangassalo
Kino Kangassalo oli alun perin YleQ:n elokuvaohjelma, jota kuultiin kanavalla huhtikuusta 2004 syyskuuhun 2006. Sitä toimittivat Olli Kangassalo ja Mika Niva.
Kangassalon toimittama samanniminen elokuva-arvosteluohjelma jatkui Radio Suomessa ja YleX:ssä vuoden 2006 loppuun asti. Ohjelma esitteli kaikki viikon ensi-illat Kangassalon arvostelemana.
Jonas Hellborg
Jonas Hellborg (7. kesäkuuta 1958) on ruotsalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa seuraavien muusikkojen kanssa: John McLaughlin, Bill Laswell, Shawn Lane, Jens Johansson ja Buckethead.
Hellborg aloitti musiikkiuransa studiomuusikkona 1976. Montreux’n jazzfestivaaleilla Sveitsissä 1980 hän saavutti kuuluisuutta. Vuonna 1981 hän muutti New Yorkiin, perusti oman levy-yhtiön, "Day Eight Music"in, joka on nykyään "Bardo Records". Hänen varhainen levytyksensä, "Elegant Punk", osoitti hänen virtuoosimaiset kykynsä. Levyn yksi puoli sisälsi soolobassonsoittoa ja toinen puoli nauhatonta bassoa ja nauhallista bassoa yhdessä. Nauhallisella bassolla hän soitti sointuja ja sooloja nauhattomalla bassolla soitettujen melodioiden päälle. Myöhemmät albumit, kuten "Axis", olivat enemmän rockpainotteisia. Niissä hän toi esiin varhaiset vaikutteensa: Led Zeppelin, Black Sabbath, Jimi Hendrix, Cream ja Johann Sebastian Bach.
Hellborgin kaksikaulainen nauhaton ja nauhallinen Wal-merkkinen basso antaa hänelle monipuoliset musiikilliset mahdollisuudet. Hän on soittanut Mahavishnu Orchestrassa ja myöhemmin akustisesti John McLaughlinin kanssa. Hän äänitti akustisella bassolla muutamia CD-levyjä, joissa oli sekä espanjalaisia että intialaisia vaikutteita. Vuonna 1990 hän äänitti kokeellisen "Jonas Hellborg Group" -levyn, missä hän itse soittaa kaksikaulaista Wal-bassoaan, Anders Nord 4, 5 ja 10-kielisiä bassokitaroita ja Jamie Salazar digitaalisia MIDI-rumpuja.
Vuodesta 1995 tuli musiikillisesti Hellborgin tuotteliain vuosi. Hän soitti 'Memphis Monster'in, eli kitaristi Shawn Lanen, kanssa ja perusti kokeellisen fuusiojazz-yhtyeen. Alkuvuosina heillä oli mukanaan rumpali Jeff Sipe ja myöhemmin mukaan liittyi intialaiset muusikot V. Selvaganesh ja Umamahesh. Näin he muodostivat omalaatuisen itä–länsi -fuusion, kenties paljolti John McLaughlinin Shakti-yhtyeeltä vaikutteita saaneen kokoonpanon. He julkaisivat useita täysin improvisoituja livelevyjä ("Temporal Analogues of Paradise") ja joitakin studioalbumeja ("Good People in Time of Evil", "Icon"). Tämä kokoonpano julkaisi myös live-DVD:n, "Paris"in. Yhtye lopetti, kun Shawn Lane ei enää halunnut jatkaa.
Myöhemmin Hellborg työskenteli mystisen Bucketheadin kanssa ja julkaisi albumin "Octave Of Holy Innocents". Vuonna 2005 hän perusti Jonas Hellborg Trion ruotsalaisen kitaristi Mattias Eklundhin ja rumpali Niclas Campagnolin kanssa. Kokoonpanon ensiesiintminen oli Mumbaissa. Sitä seurasi kiertue Intiassa.
Vaikkei Hellborg koskaan ole noussut suureen kaupalliseen menestykseen, hän on silti yksi fuusion taitavimmista soittajista ja on arvostettu maailmanlaajuisesti musiikkipiireissä.
Pitkän Jussin majatalo
Pitkän Jussin majatalo (Fawlty Towers) on englantilainen BBC:lle tehty brittikomedia, josta ilmestyi 6 jaksoa vuonna 1975 ja toiset 6 vuonna 1979. Lyhyydestään huolimatta sarja on yhä yksi suosituimpia lajityypissään. Vuonna 2000 British Film Instituten kyselyssä ammattilaiset valitsivat sarjan kaikkien aikojen parhaaksi brittiläiseksi TV-ohjelmaksi.
Sarja sijoittuu kuvitteelliseen John Cleesen esittämän kummallisen Basil Fawltyn johtamaan "Fawlty Towers" -hotelliin Torquayn lomailukaupungissa Englannin lounaisrannikolla. Cleese käsikirjoitti sarjan yhdessä silloisen vaimonsa Connie Boothin kanssa. Myös Boothilla oli sarjassa rooli tarjoilija Pollyna.
Sarjan ensimmäisen tuotantokauden (1975) tuotti ja ohjasi John Howard Davies ja toisen (1979) tuotti Douglas Argent ja ohjasi Bob Spiers.
Sarja on julkaistu VHS- ja DVD-tallenteina.Jokaisessa jaksossa nähdään myös satunnaisissa kohtauksissa Ballard Berkeleyn esittämä majuri Gowen, vanha, hidasälyinen ja höperö herrasmies joka tuntuu aina pitävän Basilin puolia, mutta saattaa joskus tietämättään lisätä omat mausteensa katastrofeihin. Hän on pisimpään hotellissa majaillut asukas. Jaksojen ensimmäinen kohtaus, jossa hänet nähdään, sisältää lähes aina saman kaavan; majuri tiedustelee Basililta, onko hänet tilaamansa sanomalehti jo tullut, ja vastaus on yleensä ei.
Toisella kaudella vakiohenkilöiden joukkoon tuli mukaan kokki Terry jota esitti Brian Hall. Ensimmäisellä kaudella kokkia näytettiin vain yhdessä jaksossa ja hän oli tuolloin kreikkalainen Kurt.
1. Hienostelua ("A Touch Of Class")
2. Remonttimiehet ("The Builders")
3. Hääjuhlat ("The Wedding Party")
4. Hotellitarkastaja ("The Hotel Inspectors")
5. Gourmet-ilta ("Gourmet Night")
6. Saksalaiset ("The Germans")
7. Kommunikaatio-ongelmia ("Communication Problems")
8. Psykiatri ("The Psychiarist")
9. Waldorfin salaatti ("Waldorf Salad")
10. Savusilli ja ruumis ("The Kipper And The Corpse")
11. Hääpäivä ("The Anniversary")
12. Basil-rotta ("Basil The Rat")
Tracy Lipp
Tracy Lipp (oikealta nimeltään William Tracy) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on syntyisin Yhdysvalloista. Lipp on tehnyt yhteistyötä muun muassa Tiktakin, Gimmelin, Janina Fryn (o.s. "Frostell"), Laura Voutilaisen, Lordin ja Technicolourin kanssa. Tracy Lipp on levyttänyt myös itse laulamiaan kappaleita.
Lisäksi Tracy Lippin kappaleesta "Into the light" on tehty käännöskappale, jonka on levyttänyt Ilkka Jääskeläinen debyyttialbumillaan Vuosisadan rakkaustarina.
Olkikoirat
Olkikoirat ("Straw Dogs") on Sam Peckinpahin elokuva vuodelta 1971. Se käsittelee sulkeutuneessa maalaisyhteisössä piilevää väkivaltaa, muukalaisvihaa ja lopulta tarvetta ja oikeutta puolustautua jouduttaessa hyökkäyksen kohteeksi. Elokuvan nimi on peräisin kiinalaisesta Tao Te Chingin tekstistä. Ohjaus on peckinpahlaisittain tyyliteltyä ja väkivallan kohoaminen lopun huippua kohti tehokasta. Elokuvan mukaan meillä kaikilla on katkeamispisteemme ja sisällämme asuu tappaja, kunhan vain oikeat olosuhteet tulevat vastaan. Elokuvasta on myös uusintaversio Olkikoirat (2011), joka ei kuitenkaan menestynyt taloudellisesti.
Dustin Hoffman esittää matemaatikko David Sumneria, joka muuttaa nuoren vaimonsa Amyn (Susan George) kanssa Yhdysvalloista Englannin maaseudulle rauhallisempaan työympäristöön sekä pakoon Amerikassa kohtaamaansa väkivaltaa. Elokuvan alun maalaisidylli muuttuu kuitenkin pian kyräilyn, kiusanteon, vihan ja himon noidankattilaksi. "Olkikoiria", aikansa mittapuulla hyvin väkivaltaista elokuvaa, sensuroitiin useaan otteeseen. Muun muassa raakaa raiskauskohtausta lyhennettiin elokuvan uuden 'virallisen version' levitykseen.
Yes (albumi)
Yes on vuonna 1969 julkaistu brittiläisen Yes-yhtyeen debyyttialbumi. Vaikka moni musiikkikriitikko piti albumia vahvana alkutyönä, se ei ollut iso kaupallinen menestys, osittain yhtyeen ja tuottajien kokemattomuudesta johtuen. Albumi jäi myös Led Zeppelinin aikaisemmin samana vuonna julkaistun debyyttialbumin varjoon.
Levyn kahdeksasta kappaleesta kaksi on covereita, joita yhtye käyttää osoittaakseen mieltymyksensä uudelleentyöstää muiden kappaleita: The Beatlesin ”Every Little Thing” ja The Byrdsin ”I See You”.
Kappaleet ”Beyond and Before” sekä ”Sweetness” periytyivät "Yesin" välittömältä edeltäjältä Mabel Greer’s Toyshop -yhtyeeltä, jonka kokoonpanossa Clive Bailey oli mukana.
Albumin sävellyksistä ”Looking Around” ja ”Survival” julkaistiin uudelleen 1974 yhtyeen "Yesterdays"-kokoelma-albumilla.
”Dear Father” julkaistiin ensimmäisen kerran viimeisteltynä seuraavan albumin promootiosingleksi irrotetun ”Sweet Dreams” -kappaleen B-puolena. ”Dear Father” oli "Yesterdays"-kokoelman ennen albumilla julkaisematon raita.
Time and a Word
Time and a Word on vuonna 1970 julkaistu Yes-yhtyeen toinen albumi. Tämä albumi jäi yhtyeen alkuperäiskokoonpanon viimeiseksi; kitaristi Peter Banks erotettiin jo ennen albumin julkaisua.
Banksin rooli yhtyeen kitaristina oli vähentynyt johtuen päätöksestä käyttää jousisoitinsovituksia suurimmassa osassa albumin kappaleissa. Yhtyeen sisäiset jänniteet kasvoivat tämän seurauksena, kunnes levyn nauhoitusten päätyttyä vuoden 1970 alussa yhtyeen muut jäsenet pyysivät Banksia lähtemään yhtyeestä. Banksin korvasi muutama kuukausi myöhemmin Steve Howe, joka on albumin USA-version kansikuvassa vaikka ei soitakaan levyllä."Time and a Word" julkaistiin vuonna 2003 uudelleenmasteroituna painoksena, joka sisälsi lisäksi seuraavat kappaleet:
Kappaleista "Then", "Sweet Dreams", "Astral Traveller", "Dear Father" ja nimikappale "Time and a Word" julkaistiin 1974 kokoelmalla "Yesterdays".
Albumin kannen Ison-Britannian painoksessa kuvattu naisvartalo on myös osana Roger Deanin kokoelmaa varten luomaa kantta.
"Dear Father" oli "Sweet Dreams" singlen B-puoli.
Suomalainen laulaja/säveltäjä/pianisti Carita Holmström teki levyn nimikappaleesta "Time and a Word" version esikoisalbumilleen "We Are What We Do" (1973).
Igor Sergejev
Igor Dmitrijevitš Sergejev (, ) toimi Venäjän puolustusministerinä 1997–2001 ja oli ensimmäinen Venäjän federaation marsalkan arvonimen (1997) saanut sotilas.
Sergejev valmistui 1960 Mustameren laivastokoulusta, vuonna 1973 Džerzinskin sotilasakatemiasta ja 1980 yleisesikunta-akatemiasta. Hänen sotilasuransa eteni vuodesta 1971 rykmentin esikunnasta Strategisten ohjusjoukkojen varakomentajaksi vuonna 1992.
Elokuussa 1992 hänet nimitettiin Strategisten ohjusjoukkojen komentajaksi. Hän ilmoitti 1996 ensimmäisen Topol-M-ohjuskokeen onnistumisessa Plesetskissa. Sergejev toimi toukokuusta 1997 lähtien Viktor Tšernomyrdinin hallituksessa puolustusministerinä ja puolustusneuvoston jäsenenä. Sergejev sai marsalkan arvonimen marraskuussa 1997. Huhti–syyskuussa 1998 hän jatkoi puolustusministerinä Sergei Kirijenkon lyhytaikaisessa hallituksessa ja syyskuusta 1998 maaliskuuhun 2001 Jevgeni Primakovin hallituksessa. Sergejev sopi kesäkuussa 1999 Helsingissä Venäjän osallistumisesta Kosovon rauhanturvajoukkoihin (KFOR). Joulukuussa 1999 ilmoitti läpimurrosta Tšetšenissa ja Groznyin valtauksesta sekä elokuussa 2000 sukellusvene Kurskin uppoamisesta. Hänestä tuli presidentti Vladimir Putinin turvallisuusneuvonantaja maaliskuussa 2001.
Arvioiden mukaan Jeltsin suosi Sergejeviä, koska hän ei valittanut määrärahojen vähäisyydestä, kuten edeltäjänsä, eikä hänellä ollut poliittisia ambitioita. Sergejeviä syytettiin epäonnistumisesta Dagestanin puolustuksessa tšetšeenisissien hyökätessä sinne 1999, mutta kiitettiin Groznyin nopeasta ja tehokkaasta valtaamisesta. Sergejev vastusti ankarasti ohjusjoukkojen lopettamista tai supistamista ja varoitti Yhdysvaltoja rikkomasta vuoden 1972 ABM-ohjussopimusta.
Sergejev menehtyi vaikeaan hematologiseen sairauteen. Hänet on haudattu Troekurovskin hautausmaalle Moskovassa.
Dorchester
Dorchester on kaupunki Fromejoen varrella Dorsetin kreivikunnassa Englannissa. Kaupungin perustivat roomalaiset vuonna 70 nimellä Durnovaria. Dorchester on ollut Dorsetin pääkaupunki vuodesta 1305 lähtien. Vuonna 2001 kaupungissa oli 16 171 asukasta. Kesäisin asukasluku kasvaa 40 000:een.
Liikenneyhteydet ovat hyvät ja kaupunkiin johtaa sekä A35- että A37-moottoritie. Lisäksi siellä on kaksi rautatieasemaa: eteläiseltä pääsee Lontooseen, läntiseltä Bathiin ja Bristoliin.
Kaksi mailia kaupungin keskustasta etelään sijaitsee rautakautinen vuorilinnoitus Maiden Castle, joka on yksi Ison-Britannian suurimmista esiroomalaisista linnoituksista. Viisi mailia Dorchesterista itään sijaitsee Athelhamptonin 1400-luvulla perustettu kartano.
Dubai One
Dubai One on Arabiemiirikunnissa toimiva kaupallinen televisiokanava, joka esittää englanninkielistä ohjelmaa 24 tuntia vuorokaudessa. Kanavalla on myös arabiankielistä ohjelmaa. Kanavan ohjelmistoon kuuluvat muun muassa Kauniit ja rohkeat, Amazing Race ja Gilmoren tytöt.
Lorentzin voima
Fysiikassa Lorentzin voima on voima, jonka sähkömagneettinen kenttä aiheuttaa varattuun hiukkaseen. 
Hiukkaseen vaikuttaa sähkökentästä aiheutuva voima formula_1 ja magneettikentästä aiheutuva voima formula_2. Yhdistettynä ne antavat Hendrik Lorentzin mukaan nimetyn Lorentzin voiman yhtälön
missä
Positiivisesti varattu hiukkanen kiihtyy yhtälön mukaan sähkökentän E osoittamaan suuntaan, mutta magneettikenttä B aiheuttaa hiukkaseen sekä magneettikenttää että nopeuden suuntaa vastaan kohtisuoran voiman. Siispä tasaisessa magneettikentässä hiukkanen joutuu ympyräliikkeeseen, jos siihen ei vaikuta muita voimia.
Magneettikentän aiheuttaman voiman suunta voidaan hahmottaa positiivisesti varautuneiden hiukkasten tapauksessa oikean käden säännön mukaisesti.
Oikean käden sääntöä käytettäessä peukalo, etusormi ja keskisormi asetetaan osoittamaan kohtisuorasti toisiaan vastaan kuvan osoittamalla tavalla. Magneettikenttä osoittaa keskisormen suuntaan ja hiukkasen nopeus etusormen suuntaan. Lorentzin voima osoittaa tällöin peukalon suuntaan, jos hiukkanen on positiivisesti varautunut. Negatiivisesti varautuneen hiukkasen tapauksessa voima osoittaa vastakkaiseen suuntaan.
Kuvassa on esitetty sääntö hieman toisella tapaa (eri sormia vastaa eri suureet), mutta lopputulos on sama.
Lorentzin voima on olennainen sovelluksien kannalta esimerkiksi massaspektrometreissä ja syklotroneissa.
Anthony Leggett
Anthony James Leggett (s. 26. maaliskuuta 1938) on brittiläissyntyinen Yhdysvalloissa työskentelevä fyysikko. Hän on tunnetuimpia kylmien lämpötilojen fysiikan tutkijoita, ja hänelle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2003 työstä kvanttihydrodynamiikan supranesteiden parissa yhdessä Vitali Ginzburgin ja Aleksei Abrikosovin kanssa. Legget tutkii suprajohteita, kvanttimekaniikkaa ja supranesteitä. Hän on professorina Illinoisissa, University of Illinois at Urbana-Champaignissa.
Raymond Davis
Raymond Davis Jr. (14. lokakuuta 1914 – 31. toukokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen kemisti ja fyysikko, jolle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2002 astrofysiikkaan liittyvästä tutkimuksesta kosmisten neutriinojen parissa.
Hän oli osallisena 1960-luvun lopussa Homestaken kokeessa (jota joskus kutsutaan myös Davisin kokeeksi). Siinä kerättiin ja laskettiin Auringossa tapahtuvan fuusioreaktion tuottamia neutriinoja. John Bacall teki laskelmat, Davis suunnitteli mittaukset. Koe oli ensimmäinen, jossa onnistuttiin havaitsemaan ja laskemaan Auringosta lähteviä neutriinoja. Mittausjärjestely toimi jatkuvasti vuodesta 1970 vuoteen 1994.
Masatoshi Koshiba
Masatoshi Koshiba (, s. 19. syyskuuta 1926) on japanilainen fyysikko, jolle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2002 astrofysiikkaan liittyvästä tutkimuksesta kosmisten neutriinojen parissa.
Koshiba suunnitteli Raymond Davisin Homestake-kokeen perusteella maanalaisen neutriinoreaktorin, joka rakennettiin vanhaan sinkkikaivokseen Japaniin. Mittaukset vahvistivat Davisin tulokset: Aurinko tuotti neutriinoita, mutta vähemmän kuin silloinen teoria ennusti.
Habanera
Habanera on alun perin kuubalais-espanjalainen tanssi ja nimetty Havannan kaupungin mukaan. Habanera kulkee synkopoidussa 2/4-tahtilajissa ja muistuttaa vanhaa tangoa. Taidemusiikissa pääosin ranskalaiset säveltäjät (etenkin Ravel, mutta myös Debussy ja Saint-Saëns) ovat käyttäneet habaneraa taidokkaasti. Ranskalainen käännös tanssista on "havanaise". Kuuluisin on Bizet'n oopperaansa Carmen sisällyttämä aaria, joka alkaa sanoilla "L'amour est un oiseau rebelle que nul ne peut apprivoiser", vaikka se alun perin onkin espanjalaisen Sebastián Yradierin säveltämä. Sävellyksen nimeltä La Habanera on tehnyt ainakin Raouil Laparra. Maailmankuuluksi lukemattomina versioina on tullut myös Yradierin habanera "La Paloma".
Plymouth (automerkki)
Plymouth on amerikkalainen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1928–2001. Plymouth oli Chrysler Corporationin, sittemmin DaimlerChryslerin valmistama, ja se oli Yhdysvalloissa kolmen myydyimmän automerkin joukossa suurimman osan tuotantoajastaan. 1990-luvun loppupuolella merkin suosio väheni vuosi vuodelta ja malleja oli enää muutama. Vuonna 2001 automerkin valmistus lopetettiin.
Plymouthin tuotanto aloitettiin kesällä 1928 ja merkki suunnattiin Fordin ja Chevroletin haastajaksi Yhdysvaltain edullisimpien automerkkien markkinoilla. Plymouth hinnoiteltiin hieman kilpailijoitaan kalliimmaksi, mutta samalla merkki tarjosi enemmän vastinetta rahalle kuin Fordin ja Chevroletin mallit.
1930-luvun suuren lamakauden aikana Plymouth auttoi merkittävästi Chrysler Corporationia säilymään hengissä vuosikymmellä, jolloin monet muut autoyhtiöt menivät vararikkoon. 1930-luvusta alkaen kaikki kolme Chryslerin osastoa (Chrysler, DeSoto ja Dodge) myivät Plymouthia. Toisen maailmansaodan jälkeisellä aikakaudella Plymouth jatkoi menestystään, ja tarjosi ostajille edullisia, luotettavia ja vankkarakenteisia autoja, jotka kuitenkin olivat hitaampia kuin kilpailijoiden mallit. Päästäkseen eroon tylsän auton maineestaan Plymouth uusi mallistoaan vuonna 1954, ja esitteli mallit Belvedere, Plaza ja Savoy Seuraavana vuonna korimallit uusiutuivat ja Plymouthit saivat ensimmäiset V8-moottorinsa, joita oli saatavana kolmena eri versiona. Vuonna 1956 merkki lanseerasi mallistonsa huipulle Plymouth Furyn, joka sai mainetta nopeana autona
1950-luvun lopusta alkaneen kehityksen seurauksena merkki alkoi kärsiä helposti ruostuvuudesta ja kehnosta kokoonpanosta. Plymouthin erikoisesti muotoillut mallit eivät enää 1960-luvulle tultaessa käyneet yhtä hyvin kaupaksi, ja samaan konserniin kuuluvan Dodgen myynti alkoi syödä Plymouthin markkinaosuutta. Plymouth kehitti markkinaosuuden nostamiseksi uuseja malleja kuten Valiant ja urheilullinen Barracuda. Kummatkin sijoittuivat malliston edullisimpaan luokkaan ja olivat kooltaan muita Plymoutheja pienempiä. Valiant menestyi hyvin, mutta siitä vuonna 1964 kehitetty ja varakkaille nuorille suunnattu Barracuda ei vastannut valmistajan myyntiodotuksia. Vaikka Barracudan ajo-ominaisuudet olivat hyvät, ostajat vieroksuivat sen valtavaa takaikkunaa, ja pahinta kilpailijaa Ford Mustangia myytiin kymmenkertainen määrä
Vuoden 1965 mallit elvyttivät Plymouthin myynnin, ja vuosina 1971 ja 1974 Plymouth oli jälleen myydyimpien kolmen automerkin joukossa. 1970-luvun lopulla Chrysler ajautui taloudelliseen ahdinkoon, minkä seurauksena Plymouthin tuotantoa supistettiin tuntuvasti. Konsernin uudet automallit valmistettiin Dodge- ja Chrysler-merkkisinä. 1990-luvulla valmistettiin enää neljää Plymouth-mallia: Voyager/Grand Voyager-pakettiautoa, Breeze- ja Neon-henkilöautoja sekä Prowler-urheiluautoa. Vuodesta 1995 eteenpäin Plymouthin valmistusmäärät putosivat vuosi vuodelta, ja vuonna 2001 valmistettiin enää 41 788 autoa. Samana vuonna DaimlerChrysler päätti lopullisesti lakkauttaa Plymouth-merkin valmistuksen. Entiset Plymouthin mallit siirtyivät sellaisinaan Chrysler-merkkisinä valmistettaviksi.
Caesars Palace
Caesars Palace on Clarkin piirikunnassa, Las Vegas Stripin varrella sijaitseva vuonna 1966 valmistunut hotelli ja kasino, jonka teemana on antiikin Rooma. Sen pysäköintialueella on ajettu Formula 1:n Las Vegasin Grand Prix vuosina 1981 ja 1982. Myös Champ Car- ja IndyCar-luokat ovat ajaneet pysäköintialueen radalla muutaman kerran, viimeksi vuonna 2004. Hotellilla on järjestetty myös useita muita tapahtumia, kuten ammattilaisnyrkkeilyä, ja se on ollut tapahtumapaikkana monissa elokuvissa.
Ranka (puu)
Ranka on nimitys lähinnä polttopuiksi tehtäville noin 3–5 metriä pitkille oksista karsituille puille. Rankoja tehdään yleensä ensimmäisten harvennushakkuiden yhteydessä, jolloin noin 30–80 millimetriä halkaisijaltaan olevia sekalaisia puita kaadetaan lähinnä polttopuiksi tehtäviksi. Tällaisia harvennushakkuita, joiden yhteydessä tehdään rankoja, sanotaan risusavotoiksi. Rangat kootaan kasoiksi savottapaikassa, kuljetetaan traktorilla, mönkijällä tai moottorikelkalla suurempaan kasaan esimerkiksi kodin pihalle ja sahataan ja halkaistaan pilkkeiksi. Pilkkeet täytyy vielä kuivata ennen polttamista. Risusavotta on tärkeä osa metsänhoitoa.
Marcel Wouda
Marcel Wouda (s. 23. tammikuuta 1972, Tilburg, Noordt-Brabant), on alankomaalainen entinen uimari.
Wouda kasvoi Udenin kaupungissa, jonka uimaseuraan hän meni varsin varhaisessa iässä. Hän valmentajiaan olivat Martien Swinkels ja hänen jälkeensä Rob Kennis, joka nosti hänet Alankomaiden huipulle. Wouda teki olympiadebyyttinsä 1992. Olympialaisten jälkeen Wouda muutti Yhdysvaltoihin, Michiganin Ann Arboriin, jossa hän kävi Michiganin yliopistoa.
Kaksi vuotta myöhemmin Wouda muutti takaisin Alankomaihin, missä hänen uusi valmentajansa Jacco Verhaeren nosti hänet takaisin huipulle. Kahden maailmanennätyksen (lyhyellä radalla), ja yhden maailmanmestaruuden (1998 pitkällä radalla) jälkeen, Wouda todisti, että oli palannut maailman huipulle.
Wouda lopetti uransa olympialaisiin 2000, jossa hän voitti pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Se jäi Woudan ainoaksi olympiamitaliksi.
Mark Hoogstad (NRC Handelsbladin toimittaja) kirjoitti Woudasta kirjan Sydneyn olympialaisten jälkeen :
Ranskan Grand Prix 1950
Ranskan Grand Prix 1950 oli historian kuudes Formula 1 -osakilpailu ja se ajettiin Reims-Gueux’n radalla 2. heinäkuuta 1950. Kilpailun voitti Juan Manuel Fangio.
Niki Helenius
Niki Helenius (s. 22. kesäkuuta 1977 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Helenius on edustanut Veikkausliigassa FC Lahtea (1999–2003) ja Myllykosken Palloa (2004–2008). Hän on pelannut 179 liigaottelua ja tehnyt niissä 36 maalia. Kaudella 2005 hän saavutti MyPassa Suomen-mestaruuden. Helenius siirtyi takaisin FC Lahteen heinäkuuhun asti kestävällä sopimuksella huhtikuussa 2009. Helenius on kärsinyt urallaan useista loukkaantumisista.
Helenius on pelannut myös Suomen futsalmaajoukkueessa.
Veikkausliigan kausi 1993
Veikkausliigan kaudella 1993 FC Jazz voitti seuran historian ensimmäisen Suomen-mestaruuden.
Taulukon tiedot Jalkapallokirja 1993, Veikkausliigan tilastohistoriasta (ottelutilastot, kausi 1993) kotikentät ja valmentajat, pvm on uuden valmentajan ensimmäinen ottelu.
1) Seura ensimmäistä kertaa pääsarjassa.
Kahdeksan parhaan sijat määräytyivät runko- ja loppusarjan ottelujen perusteella, sijat 9 – 12 runkosarjan lopputilanteen perusteella.
Runkosarjassa pelattiin kahdentoista joukkueen kaksinkertainen sarja.
Loppusarjassa runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat keskenään yksinkertaisen sarjan. Kukin joukkue pelasi loppusarjassa seitsemän ottelua, ja näiden tulokset lisättiin runkosarjan tuloksiin. Loppusarjassa määritettiin sijoitukset 1–8.
Ottelukohtaiset tilastot Veikkausliigan tilastohistoriasta, ottelutilastot kausi 1993. Ottelut pelattiin 2.5. – 3.10.1993.
"Euroopan cup:" (Mestarien liiga oli tuolloin nimenä vasta lohkovaiheesta lähtien)
"UEFA Cup:"
"Cup-voittajien cup:"
Patrick Dybiona
Patrick Dybiona (12. syyskuuta 1963, Brunssum, Limburg), on alankomaalainen entinen vapaauimari. Hän osallistui Soulin kesäolympialaisiin vuonna 1988.
Hän oli seitsemäs (aika 3.46.55) Alankomaiden 4x100 metrin sekauintiviestissä, jossa uivat hänen lisäkseen Hans Kroes (selkäuinti), Ron Dekker (rintauinti) ja Frank Drost (perhosuinti). Hänen henkilökohtaiset matkansa olivat 100 ja 200 metrin vapaauinnit, joissa hän oli kolmaskymmenes (51.79) ja 34. (1.52.67).
Italian Grand Prix 1950
Italian Grand Prix 1950 oli kautta aikain ensimmäisen Formula 1 -kauden viimeinen osakilpailu. Se ajettiin Monzassa 3. syyskuuta 1950. Kilpailun voitti Giuseppe ”Nino” Farina.
Guess Who
Guess Who on Kevin Rodney Sullivanin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2005. Se on löyhä uusintaversio Oscar-palkitusta vuoden 1967 elokuvasta "Arvaa kuka tulee päivälliselle".
Elokuva on kuvattu pääasiassa Madisonissa, New Jerseyssä.
Seinäjoen Sisu
Seinäjoen Sisu on vuonna 1936 perustettu seinäjokelainen urheiluseura. Seuran nimi lyhennetään joissain tilanteissa SeSi, mutta pelkkä Sisu on yleisempi. Sen lajeja ovat jalkapallo, futsal, salibandy, pöytätennis, sulkapallo, keilailu ja tennis. Lisäksi seurassa on joskus ollut ainakin jääkiekkotoimintaa. Sekä sähköpyörätuolisalibandya vuosina 2005–2011.
Jalkapallon naisten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2008 neloseen, salibandyjoukkue pelaa II-divisioonassa ja futsaljoukkue II-divisioonassa. Jalkapallon edustusjoukkue on aikojen saatossa pelannut yhteensä kahdeksan kautta Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Viimeksi näin oli vuonna 1969. I divisioonasta on myös seuran yleisöennätys. Vuonna 1964 Seinäjoen paikallisottelua Sisu-SePS seurasi 1160 katsojaa. Sisun pöytätennisjoukkue pelasi SM-sarjassa vielä kaudella 2006–2007, mutta luopui tämän jälkeen sarjapaikastaan.
Seinäjoen Sisu perustettiin maaliskuussa 1936. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Kalle Lehto, toimi tehtävässä aina kuolemaansa saakka, syksyyn 1955. Alun perin Sisu perustettiin erityisesti painiseuraksi. Sisu muotoutui myöhemmin yleisseuraksi.
Seinäjoen Sisun suurin laji on jalkapallo. Sisulla on Naisten kolmosessa pelaava naisten edustusjoukkue ja 12 juniorijoukkuetta tytöille ja pojille. Sisun lisenssipelaajien määrä on 140 minkä lisäksi jalkapallojaosto järjestää pallokoulua. Miesten edustusjoukkue on toimnut vuodesta 2010 alkaen omana seuranaan nimellä Seinäjoen Sisu-Pallo.
Salibandyssa Sisulla on kolme joukkuetta. Miesten edustusjoukkue pelaa 5-divisioonassa ja juniorijoukkueita on kaksi kappaletta: (Pojat 03–04 ja Pojat 05–07).
Tuomo Pekkanen
Tuomo Antero Pekkanen (s. 16. heinäkuuta 1934 Saari) on Jyväskylän yliopiston emeritusprofessori, joka muun muassa toimittaa latinankielisiä uutisia Yleisradiolle. Hän on myös kääntänyt Kalevalan latinan kielelle vuonna 1986.
Hänen veljensä on eläinlääketieteen professori Timo Pekkanen.
Continental Airways
Continental Airways oli Moskovassa kotipaikkaansa pitävä venäläinen lentoyhtiö, joka operoi kansainvälistä matkustajaliikennettä. Yhtiö perustettiin vuonna 1995, ja sen kotikenttänä toimi Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema Moskovassa. Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2007.
Continental Airwaysin laivasto elokuussa 2006:
Rudolf Abel
Rudolf Ivanovitš Abel (, oik. William August Fisher; venäläisittäin Viljam Genrihovitš Fišer (); 11. heinäkuuta 1903 Newcastle-upon-Tyne – 15. marraskuuta 1971 Moskova) oli neuvostoliittolaisen tiedustelu- ja vakoilujärjestö KGB:n eversti. Hänen vanhempansa olivat tsaarin Venäjältä 1901 Englantiin paenneet vallankumoukselliset Heinrich ja Ljubov Fisher. Vuonna 1921 Fisher palasi vanhempiensa kanssa Moskovaan. Fisher työskenteli Venäjällä tulkkina ja puna-armeijan radiopataljoonassa, kunnes hänet värvättiin OGPU:n palvelukseen vuonna 1927. Vuonna 1948 Fisher siirtyi vakoojaksi Yhdysvaltoihin, missä hän käytti nimeä Emil Robert Goldfus.
Brooklynissa peiteammattinaan valokuvaamoa pitänyt Fisher "Goldfus" johti Yhdysvaltoihin organisoimaansa laajaa vakoilurengasta. Fisher pidätettiin ja vangittiin vakoilurenkaaseen kuuluneen inkerinsuomalaisen Reino Häyhäsen ilmiannon perusteella vuonna 1957. Hän ilmoitti pidättäjilleen oikeaksi nimekseen Rudolf Abel, mahdollisesti viestittääkseen siten Moskovaan, että on joutunut pidätetyksi. Hän ei milloinkaan paljastanut oikeaa nimeään pidättäjilleen. Hänet tuomittiin 30 vuoden vankeusrangaistukseen. Yhdysvallat vaihtoi Rudolf Abelin vuonna 1962 Neuvostoliitossa vangittuna olleeseen vakoilulentäjä Gary Powersiin ja Frederic Pryoriin.
KGB:n illegaaleista vastaavan osaston entinen päällikkö Vladimir Kuzitškin piti Abelia esimerkkinä epäonnistuneesta illegaalista. Heillä oli puutteita peitetarinoissaan ja vaikeuksia sopeutua kohdemaidensa elämäntyyliin.
Steven Spielbergin ohjaamassa elokuvassa "Vakoojien silta" (2015) Abelia näyttelee Mark Rylance.
Denílson (jalkapalloilija, 1988)
Denílson Pereira Neves, pelaajanimeltään vain Denílson (s. 16. helmikuuta 1988 São Paulossa, Brasiliassa) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa englantilaisen jalkapalloseuran Arsenalin riveissä, jonne hän siirtyi lokakuussa 2005. Ennen siirtoaan Lontooseen hän pelasi Brasilian pääsarjan São Paulossa, jossa hän pelasi 12 ottelua.
Denílson pelasi menestyksekkäästi Copa Libertadores -turnauksessa vuonna 2005, ja hän on myös Brasilian alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni.
Robert Miles
Robert Miles (syntyjään Roberto Concina, 3. marraskuuta 1969 – 9. toukokuuta 2017) oli sveitsiläinen DJ sekä trance-, tekno- ja elektronisen musiikin säveltäjä.
Robert Miles aloitti musiikkiharrastuksen jo nuorena soittamalla pianoa, jossa hänestä nopeasti kehittyi varsin etevä. Hän siirtyi työskentelemään musiikin parissa jo 19-vuotiaana. Aluksi hän työskenteli eri yökerhoissa Italiassa ja vuonna 1990 sijoitti säästönsä käytettyihin laitteisiin, perusti vaatimattoman studion ja rupesi säveltämään. Sävellykset eivät kuitenkaan aluksi herättäneet suurta huomiota.
Vuonna 1994 Robert Miles sävelsi itsensä piireihin Dream Trance -tyylisellä kappaleella "Children". Jo kaksi viikkoa sen julkaisemisen jälkeen vuonna 1995 sitä oli myyty 30 000 kappaletta ympäri Eurooppaa, ja se oli saavuttanut menestystä useiden maiden listoilla. Se myi platinaa Isossa-Britanniassa ja Saksassa ja kultaa useissa muissa maissa.
Milesin seuraava single oli "Fable", jonka vokaaleissa esiintyi Fiorella Quinn. Itse debyyttialbumi "Dreamland" ilmestyi Euroopassa 7. kesäkuuta 1996. Se julkaistiin Yhdysvalloissa muutama päivä myöhemmin uuden kappaleen "One and One" kera. "One and One" ilmestyi myös "Dreamland - the winter edition" -albumilla, joka julkaistiin Saksassa. Marraskuussa 1997 Miles julkaisi kappaleen "Freedom", joka löytyy myös 27.11.1997 ilmestyneeltä levyltä 23am.
Seuraava albumi "Organik" julkaistiin vasta 11. kesäkuuta 2001. Se ilmestyi sekä vinyylinä että CD:nä. Albumia usein pidetään poikkeavana Milesin aiemmasta tuotannosta. "Organik Remixes", joka ilmestyi vuonna 2003 koostui nimensä mukaan lähes pelkästään edellisen albumin remixeistä. Kappaleet levylle valittiin Robert Milesin kotisivulla pidetyn kilpailun perusteella. Albumilla on myös yksi uusi kappale nimeltään "Bhairav", jonka voimakkaat vokaalit esitti Amelia Cuni.
Vuoden 2003 loppupuolella Robert Miles muutti Lontoosta Los Angelesiin ja perusti siellä Salt Recordsin. Seuraavana vuonna ilmestyi uusin albumi "Miles Gurtu". Miles asui Ibizalla ja valmisteli – Milesin kotisivun mukaan – viimeistä albumiaan, joka julkaistaan nimellä "Robert Miles". Miles kuoli sairauteen 9. toukokuuta 2017 Ibizalla.
Pitovoima
Pitovoima eli downforce on ajoneuvoon alaspäin kohdistuva aerodynaaminen voima. Downforce saadaan aikaan erilaisilla ilmanohjaimilla; korin muodolla, erilaisilla siivillä ja spoilereilla sekä niin sanotulla diffuusorilla. Diffuusoriksi kutsutaan kilpa-auton pohjan peräosan muotoilua ylöspäin, jolloin auton peräosaan syntyy ajettaessa alipaine, joka vetää pohjaa rataa kohti.
Downforcen suuruus riippuu yleensä auton nopeudesta, ja se vaikuttaa erittäin paljon kilpa-auton ajokäyttäytymiseen. Downforce lisää auton renkaiden kitkaa ja esimerkiksi loivissa kaarteissa, joissa nopeudet ovat suuria, downforce lisää nopeutta huomattavasti.
Downforce pienenee, kun auto hidastuu, esim. ennen kaarretta tai sen aikana. Diffuusorilla ja takasiivellä saavutettu downforce lakkaa painamasta autoa maahan, jolloin auton renkaat menettävät pitoaan. Jos takarenkaissa ei ole riittävää pitoa, auto yliohjautuu ja pyrkii pyörähtämään. Jos taas eturenkaissa ei ole riittävää pitoa, auto aliohjautuu eli ei käänny renkaiden osoittamaan suuntaan. Jos downforcea pyritään tavoittelemaan liikaa, voi suoranopeus kärsiä.
Yleensä kilpa-autoilun säännöt eivät salli ajon aikana säädettäviä ilmanohjaimia, joista olisi paljon hyötyä, mutta kuitenkin esimerkiksi Formula 1 -autoissa käytetään säädettäviä etusiipiä. Etusiivessä on mekanismi, jolla saadaan mutteria kääntämällä siivekkeiden kulmaa säädettyä. Säätäminen tehdään varikkopysähdyksen aikana.
Liikuteltava takasiipi tuli uudistuksena sallituksi Formula 1 kaudella 2011.
Tampere Cup
Tampere Cup on jokavuotinen Tampereella pelattava jääkiekkoturnaus. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1989 ja vuonna 2008 pelattu turnaus oli järjestyksessään jo kahdeskymmenes. Vuonna 2009 turnausta ei pelattu. Turnauksessa on tänä aikana käynyt pelaamassa kaikkiaan 47 eri joukkuetta 13:sta eri maasta (vuoden 2008 jälkeen). Isäntäjoukkueet Ilves ja Tappara ovat osallistuneet joka vuosi, mutta muut joukkueet ovat vaihdelleet. Turnauksen voitto on jäänyt Suomeen kaikkiaan seitsemän kertaa ja näista kaksi Tampereelle Tapparan voitettua turnauksen. Ilves ei jokavuotisesta osallistumisesta huolimatta ole onnistunut vielä voittamaan turnausta, mutta on sijoittunut toiseksi neljä kertaa. Tamperelaisten joukkueiden jälkeen ahkerin osallistuja on ollut ruotsalainen Luleå, joka on osallistunut turnaukseen 11 kertaa. Turnaukseen on osallistunut vuodesta 2001 lähtien kuusi joukkuetta joka vuosi. Tätä ennen osallistujia oli kahdeksan. Turnaus jäi tauolle vuoden 2008 jälkeen.
Tampere Cup teki paluun elokuussa 2015 Decens Tampere Cup -nimellä. Ilveksen ja Tapparan lisäksi turnaukseen osallistui Helsingin IFK ja Turun Palloseura. Turnaus oli kaksipäiväinen ja turnauksen lopulta voitti Helsingin IFK.
Turnaus järjestettiin myös elokuussa 2016. Tuolloin voittoa juhli Tappara kaaten finaalissa TPS:n 1-0 Jere Karjalaisen maalilla. Pronssiottelussa Ilves voitti HIFK:n 2-1 voittolaukauskilpailun jälkeen. Varsinainen peliaika päättyi 1-1.
Elokuun 2017 Tampere Cupiin osallistuvat Tapparan ja Ilveksen lisäksi HIFK sekä Pelicans.
Vuoden 2018 Tampere cupiin osallistui samat joukkueet kuin viime vuonnakin. Tappara voitti turnauksen jo kolmatta kertaa peräkkäin kukistamalla finaalissa HIFK:in 4-0.
Spoileri (ajoneuvotekniikka)
Spoileri eli ilmanohjain on auton tai muun liikennevälineen koriin kiinteästi liittyvä tai erikseen kiinnitetty ilmanohjain, jonka tarkoituksena on yleensä ilmanvastuksen pienentäminen tai auton painaminen tienpintaa vasten suurissa nopeuksissa. Spoileri on useimmiten auton keulassa ohjaamassa ilmavirtaa pois auton alta tai auton perässä vähentämässä ilman pyörteilyä. Suurellakin spoilerilla katsotaan noin 500-1 500 kg painavassa autossa olevan merkitystä ajo-ominaisuuksiin vasta noin 80 km/h suuremmissa nopeuksissa. Spoilerin näköisiä muotoja käytetään usein henkilöautojen urheilullisen ulkonäön luomiseen.
Bill Aucoin
William "Gui" Aucoin (tai Bill Aucoin) (29. joulukuuta 1943 – 28. kesäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen musiikkimanageri. Hän manageroi uransa aikana useita yhtyeitä. Tunnetuin niistä oli KISS, jota Aucoin manageroi vuosina 1973–81. Aucoin hoiti myös yhtyeen laajaa oheistuotebisnestä, joka levisi suuremmaksi kuin minkään muun artistin siihen mennessä.
Tunnettuja Aucoinin suojatteja ovat myös Billy Idol (vuosina 1982–1984) ja Manowar (yhden kiertueen ajan 1981). Syksystä 2006 lähtien Aucoin toimi muun muassa suomalaisen Lordin managerina. Bill Aucoin menehtyi 28. kesäkuuta 2010 syöpään kotonaan Floridassa.
Aucoin on ollut seuraavien yhtyeiden manageri:
Reino Häyhänen
Reino Häyhänen (Hayhanen) (salanimi: Eugen Mäki, Victor; s. 14. toukokuuta 1920 Petrograd, Venäjä – 1961 Pennsylvania, Yhdysvallat) oli suomalaissukuinen neuvostoliittolainen vakooja ja KGB:n majuri. Häyhänen tuli tunnetuksi toukokuussa 1957 mentyään Yhdysvaltain Pariisin suurlähetystöön, jossa hän ilmoitti olevansa KGB:n agentti. Laajassa tunnustuksessaan Häyhänen kertoi työskennelleensä viisi vuotta Yhdysvalloissa Neuvostoliiton hyväksi toimineessa suuressa vakoiluorganisaatiossa. Tämän ilmiannon ja tunnustuksen perusteella Yhdysvalloissa pidätettiin ja vangittiin useita neuvostoliittolaisia vakoilijoita, muun muassa KGB:n eversti Rudolf Abel.
Ilmoittautuessaan suurlähetystöön Häyhänen pelkäsi joutuvansa kutsutuksi takaisin Neuvostoliittoon. Häyhästä ei tuomittu Yhdysvalloissa vakoilutoiminnastaan, koska hän yhtenä tapauksen päätodistajista sai ikuisen syytesuojan vakoilujuttuun liittyvissä asioissa. Häyhänen kuoli auto-onnettomuudessa Yhdysvalloissa 1960-luvun alkupuolella, mutta auto-onnettomuuden syystä on esitetty epäilyksiä.
Häyhäsen toiminta on Steven Spielbergin ohjaaman elokuvan "Vakoojien silta" tausta-aineistoa, kun Häyhänen vaikutti siihen, että elokuvan päähenkilön esikuva, vakoilija Rudolf Abel (oik. Vilyam Genrikhovich Fisher) paljastui.
Häyhäsen tie vakoilijaksi oli KGB:n pitkällisten valmistelujen tulos. Hänen etninen taustansa oli ratkaiseva. Väärän henkilöllisyyden perustana oli jo aikaa sitten Neuvostoliitossa Stalinin vainoissa kadonnut Eugen Mäki. Mäki, oikealta nimeltään Eugene Nicolai Maki, mainitaan myös FBI:n tutkintapöytäkirjoissa.
Volvo P1900
Volvo P1900 on lasikuitukorinen kaksipaikkainen Volvon urheilumalli. Sitä valmistettiin vuosien 1956 ja 1957 välillä viiden prototyypin lisäksi vain 68 kappaletta.
Tekniikaltaan Volvo PV444:ään pohjautuva putkirunkoinen avoauto oli kuitenkin niin heikkolaatuinen, että Volvon johtajaksi vuonna 1956 tullut Gunnar Engellau lopetti auton valmistuksen välittömästi ajettuaan viikonlopun tehtaalta lainaamallaan P1900:lla.
Volvo P1900:n seuraaja oli huomattavasti paremmin menestynyt, 1960-luvun televisiosarjan mukaan Pyhimys-Volvona tunnettu Volvo P1800.
Jyrki Laukkanen
Jyrki Olavi Laukkanen (s. 13. elokuuta 1942 Riihimäki) on eläkkeelle siirtynyt Suomen ilmavoimien koelentäjä ja erikoisupseeri.
Laukkanen on harrastanut ilmailua ainakin 1950-luvun jälkipuolelta lähtien. Purjelentolupakirjan hän sai vuonna 1962, A2-lentolupakirjan vuonna 1966 ja B1-lupakirjan vuonna 1968.
Laukkanen opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa lentokoneinsinööriksi (diplomi-insinööri) 1960-luvun puolivälissä ja valmistui vuonna 1968. Opintojen aikana hän työskenteli Valmetin lentokonetehtaalla Kuorevedellä. Hän suoritti asevelvollisuutensa ilmavoimissa, jossa myös työskenteli myöhemmin mm. silloisella Ilmavoimien Varikolla, viimeksi insinöörieverstiluutnantin arvolla. Hän jäi eläkkeelle 2002.
Laukkanen sai julkisuutta Valmet L-70 Vinka -koelentojen ansioista. Tämän jälkeen hän koelensi MiG- ja Fouga-kalustoa muun muassa niiden huoltojen jälkeisillä koelennoilla sekä useita muita koneita niiden hankintojen yhteydessä. Hän on lentänyt myös lukuisilla experimental-koneilla.
Laukkanen on suihkukonekautensa päätyttyä kirjoittanut Fouga-, MiG-21- ja Draken-koneiden historiikit. Näissä hänen laaja, 50 000 dian laajuinen lentokonevalokuvakokoelmansa on tullut osin käyttöön.
Laukkanen tekee eläkkeellä ollessaan näytöslentoja.
Luettelo Keralan joista
Keralassa on yhteensä 44 jokea, joista kaikki paitsi kolme saavat alkunsa Länsi-Ghatien vuorilta. Seuraava on lista osavaltion länteen virtaavista joista pituuden mukaan, ja niiden sivujoista. Kaikki nämä joet saavat alkunsa Länsi-Ghateilta ja virtaavat Keralan takavesiin tai Arabianmereen. Kolme jokea, Kabani, Bhavani ja Pambar virtaavat itään Tamil Nadun osavaltioon.
Allen Carr
Allen Carr (2. syyskuuta 1934 – 29. marraskuuta 2006) oli brittiläinen kirjailija, joka kirjoitti useita kirjoja tupakoinnin lopettamisesta ja nikotiiniriippuvuudesta vapautumisesta. Allen Carr oli aiemmin menestyvä tilintarkastaja, jonka elämää varjosti tupakointi. Hän poltti pahimmillaan jopa sata savuketta päivässä yli 30 vuoden ajan ja yritti lopettaa tupakanpolton lukemattomia kertoja, kunnes hän vuonna 1983 keksi menetelmänsä.
Carr väitti, että vastoin tupakoitsijoiden näkemyksiä he eivät saa tyydytystä polttamalla savukkeita. Sen sijaan polttaminen ainoastaan lievittää edellisen tupakan aiheuttamia vieroitusoireita, jotka alkavat välittömästi, kun edellinen savuke tumpataan. Näin tupakkariippuvuus hänen mukaansa toimii. Hänen mukaansa pelko saa ihmisen jatkamaan tupakointia. Carrin mukaan oleellista on poistaa tupakoinnin lopettamiseen liittyvä pelko.
"Ainoa asia, mikä estää meitä lopettamasta, on pelko. Pelko, että tiedossa on epämääräisen pitkä kärsimyksen, puutteen ja tyydyttämättömän tupakanhimon aika. Tärkein päämäärä on päästä eroon tuosta pelosta".
Allen Carr jätti tilintarkastajan työnsä vuonna 1983 ja perusti ensimmäisen Allen Carr's Easyway -klinikan tupakkariippuvaisille. Allen Carr's Easyway klinikoita on yli 150, yli 58 maassa ja tuotevalikoimissa on CD:tä, VHS-nauhoja ja DVD:tä.
Allen Carr kirjoitti 10 bestseller-kirjaa, joista esimerkiksi "The Easy Way to Stop Smoking"-kirjaa myyty käännöksineen yli 14 miljoonaa kappaletta . Allen Carr kirjoitti myös oppaita muun muassa painonpudotukseen ja alkoholinkulutuksen hallintaan. Klinikoilla autetaan pääasiassa tupakoinnin lopettamisessa. Tupakoinnin lopetus tapahtuu yleensä 5-20 hengen ryhmätilaisuuksissa, jotka kestävät noin 5-6 tuntia, koko tilaisuuden ajan on tupakointitaukoja ja tilaisuuden lopussa poltetaan viimeinen tupakka. Allen Carr's Easyway tarjoaa menetelmälleen kolmen kuukauden Rahat takaisin-takuun.
Kuuluisia asiakkaita: Sir Richard Branson, Sir Anthony Hopkins, Charlotte Church, John Cougar Mellencamp, Rick Parfitt, Martin Clunes, Lisa Stansfield, Robson Green, Vicky Binns, George Melley, Ashton Kutcher, Demi Moore, Ellen DeGeneres, Johnny Cash, Jason Mraz ja Ruby Wax, Gianluca Vialli, Neve Campbell, Chaz Bono, Pink, sekä monia muita.
Allen Carr oli naimisissa kahdesti ja hän sai neljä lasta vaimonsa Joycen kanssa. Hänellä oli myös kaksi lapsipuolta.
Carr aloitti tupakoinnin 18-vuotiaana ja jatkoi sitä kolme vuosikymmentä. Carrin ollessa 71-vuotias heinäkuussa 2006 hänellä diagnosoitiin keuhkosyöpä. Hän kuoli keuhkosyöpään 29. marraskuuta 2006 kotonaan Espanjassa lähellä Málagaa. Hän oli kuollessaan 72-vuotias.
Alankomaiden kuninkaallinen jalkapalloliitto
Alankomaiden kuninkaallinen jalkapalloliitto () on Alankomaiden jalkapalloa hallitseva liitto. Se vastaa maan korkeimpien kansallisten sarjojen kuten Eredivisien ja cup-kilpailujen järjestämisestä sekä miesten ja naisten maajoukkueiden toiminnasta.
Alankomaiden kuninkaallinen jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1889. Se oli yksi kansainvälisen kattojärjestön Fifan perustajajäsenistä vuonna 1904. Euroopan kattojärjestö Uefaan se on kuulunut vuodesta 1954 eli tämän perustamisesta alkaen.
Liiton puheenjohtajana toimii Michael van Praag.
Levin pujottelu 2006–2007
Levin pujottelu 2006–2007 kilpailtiin 11.–12. marraskuuta 2006. Se toimi kauden avauskilpailuna ensi kertaa, kun "alkuperäinen" avauskilpailu Söldenissä, Itävallassa jouduttiin perumaan lumenpuutteen vuoksi. Naiset ja ensimmäistä kertaa myös miehet kilpailivat Levillä.
Sojuz T-3
Sojuz T3 oli toinen Neuvostoliiton Sojuz-T-lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 27. marraskuuta 1980 ja paluu noin 13 vuorokautta myöhemmin, 10. joulukuuta 1980. Lennon radiokutsu oli "Majak" (Маяк).
Sojuz T-4
Sojuz T-4 oli kolmas ja viimeinen Neuvostoliiton Sojuz T -lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 12. maaliskuuta 1981 ja paluu noin 75 vuorokautta myöhemmin, 26. toukokuuta 1981. Lennon radiokutsu oli Fotoni (Фотон).
HockeyAllsvenskan
HockeyAllsvenskan on Ruotsin jääkiekon toiseksi korkein sarjataso. Allsvenskanin kauden neljä parasta joukkuetta pääsee karsimaan SHL:n kahden huonoimman seuran kanssa paikasta Elitserieniin. Näistä kolme ensimmäistä pääsee karsintaan suoraan runkosarjan kautta ja neljäs paikka selvitetään runkosarjan sijoille 4–7 sijoittuneiden kesken. Runkosarjan kaksi viimeistä joutuu putoamiskarsintaan.