Siirrettävä talo
Siirrettävä talo eli "mobiilitalo" tai "traileri" () on parakkia tai pientä bungalowia muistuttava asuinrakennus, joka on suunniteltu suhteellisen helposti, ilman purkua siirrettäväksi sijaintipaikasta toiseen. Yleensä siirrettävät rakennukset on valmistettu yksittäisinä tai liitettävinä tilaelementteinä. Siirrettävistä taloista muodostuvat "asuntopuistot" () ovat suosittu vähävaraisen väestön asumistapa muun muassa Yhdysvalloissa.
Suomessa tyypillisiä siirrettäviä rakennuksia on parakit, joita käytetään runsaasti esimerkiksi rakennustyömailla tilapäisenä toimisto-, työ- ja sosiaalitiloina. Siirrettäviä taloja on myös käytetty tilapäiskouluina. Myös perinteisiä hirsitaloja on siirretty purkamalla koko talo tai osa siitä osiin ja sitten koottu puretut osat uudessa sijaintipaikassa.
Puolustusvoimat käyttää kenttäolosuhteissa toimisto- ja laitetiloina kontteja, jotka on varustettu sisältä kulloisenkin käyttötarkoituksen edellyttämällä tavalla.
Hämeenlinnan asuntomessuilla 2007 Teijo-Talot Oy esitteli rekka-autoilla erikoiskuljetuksena siirrettävän talon, joka voidaan tuoda rakennuttajan sorapedille koosta riippuen yhtenä tai kahtena kuljetuksena täysin muuttovalmiina. Asennukseen tarvittava aika on muutama tunti.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa siirettäviä taloja käytetään runsaasti myös asuinkäytössä. Esimerkiksi Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa lähes viidennes talouksista asuu niissä. Tyypillinen siirrettävä asuintalo eli "mobiilitalo" () on tilaelementtinä rakennettu rakennus, jonka mitat ovat kuorma-auton perävaunun kokoisen moduulin kerrannaisia. Rakennus voidaan tällöin kuljettaa tilaelementteinä lavetilla julkisilla teillä ilman poikkeuksellisia kuljetusjärjestelyjä. Koottu talo on yleensä yhden tai kahden moduulin levyinen, harvemmin kolmen, poikkeuksellisesti useammankin moduulin levyinen.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa on kaavoitettu ja rakennettu niin sanottuja asuntopuistoja () erityisesti siirrettäville taloille. Näillä tyypillisesti hyvin tiheästi kaavoitetuilla alueilla on taloille valmiit, vuokrattavat paikat LVIS-asennuksineen. Yleensä siirrettävätkin talot asennetaan samalle paikalle pitkäksi ajaksi, jopa pysyvästi.
Siirrettävien talojen ja asuntopuistojen historia ulottuu 1900-luvun alkupuolen matkailuvaunuleireihin, joista tuli köyhän ja työn takia liikkumaan joutuvan väestönosan asuinpaikkoja. Toisen maailmansodan jälkeen vaunujen pyörät pienenivät ja Keskilännen tehtaissa tehdyt asumukset alkoivat muuttua yhä talomaisimmiksi, toisiinsa yhdistettäviksi tilaelementeiksi, joiden siirto uuteen paikaan ei enää ollut niin kätevää muttei tarpeellistakaan, koska mobiilitaloja alettiin myydä ja vuokrata tietyssä paikassa sijaitsevina aivan kuten kiinteitäkin. Thomas Jeffersonin ajoista amerikkalaisten mieliin on iskostettu ihannetta oman kodin omistamisesta, ja tehdastekoiset siirrettävät talot olivat edullinen tapa toteuttaa tuo unelma. Samaan aikaan pysyvienkin pientalojen valmistus siirtyi yhä enemmän valmistalotehtaisiin. Monessa osavaltiossa siirrettäviä taloja saa sijoittaa vain kunnan viranomaisten osoittamaan asuntopuistoon, johon kunnallistekniikka on valmiiksi asennettu. Jos mobiilitalon haluaa sijoittaa omalle tontilleen, kunnallistekniikkaan liittyminen saattaa maksaa taloa enemmän.
Huomattavaa on myös, että englanninkielistä termiä "mobile home" käytetään myös matkailuautosta.
Siirrettäviä taloja käytetään tyypillisesti tilanteissa, joissa rakennukset on saatava käyttöön poikkeuksellisen nopeasti, tai niin suuressa määrin ettei normaali rakentaminen tule kysymykseen. Siirrettäviä taloja on käytetty muun muassa Israelissa asutettaessa palestiinalaisitsehallinnon alueelta evakuoituja juutalaissiirtokuntia.