hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Arkadi Aništšik
Arkadi Anishtshik (, s. 25. huhtikuuta 1945 Navahrudak (Novogrudok), Valko-Venäjä) on valkovenäläinen teollinen muotoilija, lasitaiteilija ja taidemaalari. Hän valmistui vuonna 1975 taiteen maisteriksi Prahan Taideteollisesta korkeakoulusta professori Stanislav Libenskyn ateljeesta. Vuosina 1975-1990 Arkadi toimi Neman-lasitehtaan lasisuunnittelijana Bjarozaukassa Valko-Venäjällä. Vuodesta 1991 Anishtshik on asunut Lappeenrannassa Suomessa.
Vuosina 1975–2008 Anishtshik osallistui yli 300 näyttelyyn Venäjällä, Valko-Venäjällä, Liettuassa, Ranskassa, Kanadassa, Unkarissa, Tšekkoslovakiassa, Kreikassa, Jugoslaviassa, Puolassa ja Suomessa.
Anishtshikin teoksia on muun muassa Valko-Venäjän kansallisessa taidemuseossa ja Historiallisessa museossa Minskissä, Šiauliain taidemuseossa Liettuassa sekä Moskovan Taideteollisuusmuseossa. Suuri lasitilateos (koko 90 m, 1985) Grodno-elokuvateatterin aulassa Hrodnassa Valko-Venäjällä toimii valaisimena.
Monia Anishtshikin teoksia on lisäksi yksityiskokoelmissa Saksassa, Suomessa, Venäjällä ja Valko-Venäjällä.
Music Man
Music Man on yhdysvaltalainen kitaroiden ja bassokitaroiden valmistaja. Yhtiön perustivat vuonna 1971 Forrest White, Tom Walker ja Leo Fender. Music Manin soittimet ovat arvostettuja hyvien musiikillisten ominaisuuksiensa johdosta, mikä näkyy myös tuotteiden hinnassa.
Matts von Nandelstadh
Matts (Matti) von Nandelstadh (9. joulukuuta 1862 Kalajoki – 21. marraskuuta 1931) oli suomalainen upseeri ja hallintomies joka oli mukana aktivistien toiminnassa ja palveli myöhemmin Oulun läänin maaherrana.
Von Nandelstadhin vanhemmat olivat nimismies Fredrik von Nandelstadh ja Josefina Karolina Hjelmman. Hän valmistui Haminan kadettikoulusta 1885 ja suoritti voimisteluopettajan tutkinnon 1896. Von Nandelstadh palveli 1. Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonassa 1885–1902 yleten luutnantiksi 1888 ja alikapteeniksi 1900. Hän oli myös voimistelunopettajana Helsingin teollisuuskoulussa 1895–1905.
Sotilasuransa jälkeen von Nandelstadh toimi Helsingin kuritushuoneen kanslia-apulaisena 1904–1905, Voima-liiton harjoitusjohtajana 1905–1906 sekä Tampereen poliisimestarina 1906–1907. Hän toimi sen jälkeen ensin apulaispäällikkönä Kymin uittoyhtiössä 1907–1908 ja päällikkönä Kokemäenjoen uittoyhdistyksessä 1908–1912. Vuosina 1912–1917 von Nandelstadh johti omistamaansa "Haapamäen tärpätti- ja tervatehdasta". Suomen itsenäistyttyä hän oli Oulun läänin maaherrana 1917–1925.
Giovanni Colombo
Giovanni Umberto Colombo (6. joulukuuta 1902 – 20. toukokuuta 1992) oli italialainen kirkonmies. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 29. toukokuuta 1926 ja piispaksi 7. joulukuuta 1960. Hän toimi Milanon arkkipiispana vuosina 1963–1979.
Colombo oli kardinaali vuodesta 1965. Siten hän osallistui vuoden 1978 kumpaankin konklaaviin. Hän osallistui myös Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Mikko Nupponen
Mikko Nupponen (20. elokuuta 1874 Rääkkylä – 7. syyskuuta 1954) oli suomalainen Lahdessa toiminut huonekalutehtailija.
Nupposen vanhemmat olivat puuseppä Heikki Nupponen ja Kristiina Sofia Ilvonen. Hän meni 13-vuotiaana puusepän oppiin Helsinkiin. Nupponen perusti Vihtiin 1904 oman puusepänverstaan jonka nimeksi tuli "Vihdin Puuseppäin Huonekaluliike". Liike siirtyi 1906 Lahteen ja vuonna 1908 Nupposella oli Lahdessa "Rautatienkatu 1":ssä myymälä, huonekalujen korjauspaja ja kehystämö sekä Asemantaustan kaupunginosassa kolmikerroksisessa tiilirakennuksessa puusepäntehdas. Vuonna 1911 puusepäntehdas ja sen yhteydessä olleet varastot tuhoutuivat tulipalossa.
Nupponen ja hänen perustivat 1912 uuden "Oy Vihdin Puusepät" nimisen puusepäntehtaan jonka 2-kerroksinen uudisrakennus valmistui palaneen tehtaan paikalle. Vihdin Puusepillä oli omat huonekaluliikkeet Lahdessa, Helsingissä ja Viipurissa. Tehtaan tuotteita myytiin myös Pietarissa. Oy Vihdin Puusepät hankki 1911 oman sahalaitoksen Kausalasta ja vuonna 1916 se osti vääksyläisen "Oy Laiva- ja puutavaraliike"-yrityksen joka omisti myös sahan. Oy Vihdin Puusepät oli 1914 tuotannon arvolla mitaten Suomen neljänneksi suurin puusepänliike. Ensimmäisen maailmansodan aikana liike sai Venäjän armeijalta suuria ammuslaatikko- ja sotilasjakkaratilauksia.
Venäjän vallankumous vei liikkeeltä vientimarkkinat ja Suomen sisällissodan aikana Lahden puusepäntehdas paloi Lahden taistelujen aikana. Tehdas saatiin rakennettua uudelleen mutta pian Vihdin Puuseppien osake-enemmistö siirtyi rahoittajapankin haltuun yhtiön taloudellisten vaikeuksien takia ja Mikko Nupponen syrjäytettiin yhtiön johdosta.
Nupponen myi nyt omistamansa Vihdin Puuseppien osakkeet ja siirtyi pelkästään huonekalukauppiaaksi. Uusi yritys "Huonekaluliike Mikko Nupponen" myi aluksi toisten puuseppien valmistamia huonekaluja mutta vuonna 1924 Nupponen perusti huonekalujen viimeistelyyn keskittyneen tehtaan Lahteen. Tehdasta laajennettiin 1928 ja Nupponen loi myös huonekaluliikeketjun jolla oli myymälöitä Helsingissä, Vaasassa ja Viipurissa. Vuonna 1934 Nupposen liike oli taas tuotannolla mitaten Suomen neljänneksi suurin huonekalualan yritys. Yrityksen kannattavuus oli kuitenkin heikko sillä se valmisti käsityömenetelmin korkeatasoisia huonekaluja ja tällöin myös työvoimakustannukset nousivat korkeiksi. Yhtiön liikevaihto laski ja lopulta 1942 Mikko Nupponen siirtyi syrjään yhtiön johdosta.
Vuodesta 1942 yritys toimi uudella nimellä "Mikko & Pojat Oy" ja se oli nyt Nupposten perheyhtiö Mikko Nupposen toimiessa johtokunnan puheenjohtajana kuolemaansa saakka. Tässä muodossa yritys jatkoi toimintaansa 1960-luvulle saakka. Tällöin alkoiva taas taloudelliset vaikeudet kun yhtiön huonekalutehtaan kehittäminen oli laiminlyöty. Yhtiön nimeksi tuli 1973 "Pekka Nupponen Oy". Vuonna 1977 se siirtyi Urho Ryypön, Veikko Kesosen ja Kari Laukkasen omistaman "Uveka Oy":n haltuun.
Mikko Nupponen oli jäsenenä myös Lahden kaupunginvaltuustossa, Lahden säästöpankin isännistössä sekä toimi Lahden messujen puheenjohtajana 1934.
The Tall Ships’ Races
The Tall Ships’ Races on kansainvälinen purjelaivoille tarkoitettu, vuosittain järjestettävä tapahtuma. Vähintään puolet laivojen miehistöstä on sääntöjen mukaan oltava 15–25-vuotiaita. Ensimmäisen, alun perin ainoaksi tarkoitetun kilpailun järjesti lontoolainen lakimies Bernard Morgan vuonna 1956 purjelaivojen aikakauden lopun kunniaksi. Kilpailureitti kulki Torquaysta Lissaboniin. Yleisön suuren kiinnostuksen vuoksi kilpailu on kuitenkin järjestetty sittemmin vuosittain. Joka neljäs vuosi kisataan Itämerellä.
Tapahtuma tunnettiin 1973–2003 sponsorin mukaan nimellä ”The Cutty Sark Tall Ships’ Races”. Vuosina 2004–2010 tapahtumaa tuki Antwerpenin kaupunki ja satama.
Suomen kaupungeista mukana ovat olleet Helsinki, Turku ja Kotka. Lisäksi Maarianhamina on ollut useana vuonna epävirallisena käyntisatamana. Helsinki on ollut isäntäkaupunkina 1972, 1988, 2000 ja 2013. Turussa laivat ovat vierailleet vuosina 1996, 2003, 2009 ja 2017. Kotkassa tapahtuma on järjestetty Kotkan meripäivien yhteydessä vuosina 1992, 2007 ja 2017.
Seuraavan kerran isot purjelaivat tulevat Suomeen vuonna 2017. Ne purjehtivat ensin Kotkaan, jossa laivat ovat 13.–16. heinäkuuta ja sieltä Turkuun, jossa tapahtuma-aika on 20.–23. heinäkuuta.
Alfredo Ildefonso Schuster
Alfredo Ildefonso Schuster (18. tammikuuta 1880 – 30. elokuuta 1954) oli italialainen benediktiini. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1904. Hän oli vuodesta 1929 Milanon arkkipiispa ja yksi kardinaaleista. Hänet julistettiin autuaaksi vuonna 1996.
Harmaahanhet
Harmaahanhet ("Anser") on hanhien alaheimoon kuuluva lintusuku.
Vaalisalaisuus
Vaalisalaisuudella tarkoitetaan äänestäjän oikeutta antaa äänensä siten, että kukaan ei saa tietää, ketä tai mitä hän äänesti. Käytännössä tämä toteutetaan yleensä "suljetulla lippuäänestyksellä". Äänestäjä kirjoittaa näkösuojan tarjoavassa äänestyskopissa valintansa paperiselle "äänestyslipulle", jossa ei ole äänestäjän nimeä, ja omakätisesti pudottaa lipun suljettuun uurnaan. Kun uurnassa olevia ääniä myöhemmin lasketaan, niitä ei enää voida yhdistää yksittäisiin äänestäjiin.
Vaalisalaisuudella pyritään siihen, että äänestäjät voivat vapaasti äänestää oman tahtonsa mukaisesti: äänestäjän ei tarvitse välittää uhkailuista tai sosiaalisesta painostuksesta. Vaalisalaisuus ehkäisee myös äänten ostamista ja myymistä, sillä äänen ostaja ei voi varmistua siitä, miten äänestäjä todellisuudessa äänesti.
Vaalisalaisuuden loukkaamista pidetään eräänä vaalivilpin muotona.
Suomen laki varjelee vaalisalaisuutta. Vaalilain 82 § "Vaalisalaisuuden turvaaminen pienillä äänestysalueilla" määrittelee:
Suljetun lippuäänestyksenkin käytännön toteutuksessa voi olla piirteitä, jotka heikentävät vaalisalaisuutta. Esimerkiksi Koreassa Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä vuoden 1946 vaaleissa oli käytössä kaksi uurnaa, toinen puolueen ehdokkaan "puolesta" ja toinen "vastaan" äänestämistä varten. Näin viranomaiset saattoivat tarkkailla, miten kukakin äänesti. Harva uskalsi äänestää vastaan: viralliset ehdokkaat saivat 97 % äänistä.
Suomessa ehdokaskohtaisten äänimäärien ilmoittaminen äänestysalueittain voi johtaa vaalisalaisuuden heikkenemiseen silloin kun ehdokas on saanut joltain äänestysalueelta vain vähän ääniä. Suomen oikeusministeriön mukaan vaalisalaisuuden heikkeneminen merkitsee kuitenkin vähemmän kuin läpinäkyvyys ja avoimuus.
Ruotsissa eri puolueita äänestetään eri äänestyslipuilla. Äänestyslipun valitessaan äänestäjä tulee samalla paljastaneeksi, mitä puoluetta aikoo äänestää. Muun muassa Euroopan unionin komissio ja parlamentti ovat arvostelleet Ruotsin poikkeuksellista äänestysmenettelyä. Vaalisalaisuus otetaan Ruotsissa käyttöön mahdollisesti tammikuusta 2019 alkaen. Voimassa olevan hallitusmuodon mukaan vaalit ovat Ruotsissa salaiset.
Ranskan vuoden 1795 valtiosäännön 31. pykälässä säädettiin, että kaikki vaalit tapahtuvat salaisella lippuäänestyksellä ("scrutin secret").
1800-luvun Englannissa oli äänten ostaminen hyvin yleistä. Maanomistajat saattoivat myös kontrolloida äänestäjien valintoja varsinkin sellaisissa vaalipiireissä, joissa oli hyvin vähän äänestäjiä ("rotten boroughs"). Vuonna 1872 säädetty salainen lippuäänestys vähensi näitä epäkohtia huomattavasti.
Suomen ensimmäisissä yleisissä eduskuntavaaleissa 1907 otettiin käyttöön salainen lippuäänestys. Vaalisalaisuus määrättiin Suomen Suuriruhtinaanmaan Vaalilain 38. pykälässä.
Nykyisin säännökset vaalisalaisuudesta ovat vaalilaissa sekä perustuslain 25. pykälässä.
Pahan voima
Pahan voima (myös "Pahan voima -87") on Terveiden Käsien vuonna 1987 levyttämä EP, jonka julkaisi Alternative Action Records vuonna 1995. Se nauhoitettiin Tico-Tico-studiolla elokuussa 1987. EP:llä on kuusi kappaletta ja se on tyyliltään hardcore punkiaa.
Landkreuzer P. 1000 Ratte
Landkreuzer P. 1000 Ratte (Rotta) oli Natsi-Saksan suunnitelman asteelle jäänyt superraskas panssarivaunu toisen maailmansodan aikana. 
Suunnitelmaa ehdotti Kruppin johtaja Edward Grotte kesäkuussa 1942. Taustalla oli vuoden 1941 tutkimus Neuvostoliiton superraskaista vaunuista. Hitler innostui Grotten suunnitelmasta ja määräsi Kruppin aloittamaan kehitystyön. Kaksi suunnitelmaa valmistui joulukuussa 1942 nimillä OKH Auftrag Nr. 30404 ja E-30404/1. Albert Speer ei pitänyt projektia järkevänä ja keskeytti sen 1943, eikä projekti edennyt pitemmälle.
Tuhannen tonnin painoinen supertankki olisi ollut jopa viisi kertaa suurempi kuin maailman suurin koskaan rakennettu panssarivaunu Panzer VIII Maus.
Landkreuzer P. 1000 Ratte olisi tarvinnut kymmenien henkien miehistön. Ratteen oli suunniteltu lääkintähuone ja vessa miehistöä varten.
Ratte ei olisi myöskään kyennyt kulkemaan missä tahansa suuren painonsa takia. Esimerkiksi mutaisessa metsässä taikka märällä pellolla se olisi helposti voinut upota pohjaan ja jäädä kiinni erilaisiin esteisiin, varsinkin kaupungissa se olisi ollut täysin turha suurien kerrostalojen takia. Pääaseen 280 millimetrin tykin lataaminen olisi myös kestänyt useamman minuutin. Ilmatorjuntatykeistä huolimatta se olisi ollut helppo kohde pommikoneille.
Patric Sarin
Patric Sarin (s. 1973 Helsinki) on suomalainen säveltäjä.
Sarin syntyi Helsingissä ja asui lapsuudessaan ja nuoruudessaan myös muun muassa Ranskassa ja Kirkkonummella. Hän opiskeli Svenska handelshögskolanissa pääaineenaan laskentatoimea ja sivuaineena rahoitusta. Pian Handelshögskolanista valmistumisensa jälkeen hän siirtyi kuitenkin musiikkialalle ammattisäveltäjäksi. Ensimmäisen sävellyssopimuksensa hän teki Tom Bone Music -yhtiön kanssa ja hänen nykyinen kustantajansa on AIR Chrysalis Scandinavia.
Sarin aloitti ammattiuransa säveltämällä ulkomaisille artisteille. Hänen ensimmäinen Suomeen tehty kappaleensa oli "Idolsin" ensimmäisen tuotantokauden seitsemän finalistin esittämä "Tuulet puhaltaa", johon sanat teki Ville Pusa. Myöhemmin hän on tehnyt musiikkia monelle "Idolsista" esiin nousseelle artistille, kuten Hanna Pakariselle, Antti Tuiskulle, Katri Ylanderille, Anna Abreulle ja Koop Arposelle. Ulkomaisista artisteista hän on säveltänyt kappaleita muun muassa ruotsalaiselle Darinille, norjalaiselle Margaret Bergerille ja irlantilaiselle Jedwardille.
Sarin oli vuonna 2008 yksi kolmesta tuomarista "Idolsin" neljännellä tuotantokaudella. Muut tuomarit olivat aiemmilta tuotantokausilta tutut Jone Nikula ja Nina Tapio.
Sarin lauloi Kendin singlekappaleiden "Connected" ja "Heartbeat Of The City" kertosäkeet salanimellä Vince Jackson.
Sarin on ollut naimisissa syyskuusta 2008 ja hänellä on vaimonsa kanssa yksi lapsi, vuonna 2007 syntynyt poika.
Herukat
Herukat eli viinimarjat ("Ribes") on herukkakasvien heimon ("Grossulariaceae") ainoa suku. Lajit kasvavat luonnonvaraisina pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä.
Herukat ovat kesävihantia tavallisesti yksikotisia pensaita. Lehdet kasvavat kierteisesti ja ovat tavallisesti hammaslaitaisia. Kukinto on tavallisesti terttu. Kukat voivat olla vihertäviä, keltaisia, punaisia tai harvoin valkoisia. Verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verholehdet ovat tavallisesti paljon suurempia kuin terälehdet. Kukkapohjus on maljamainen, kellomainen tai putkimainen. Hedelmä on pallomainen pohjusmarja.Marjakasvina viljellyt punaherukat, lajit lännenpunaherukka, alppipunaherukka, pohjanpunaherukka, kartanonpunaherukka ja hollanninpunaherukka, muodostavat lajiryhmän ("Ribes rubrum" -ryhmä).
Nollapersoona
Nollapersoona on kieliopillinen luku. Se esiintyy lauseessa, jossa on yksikön kolmannessa persoonassa ("hän"-muodossa) taipuva verbi, mutta ei subjektia. Esimerkiksi kysymyksessä "Saako sinut huomenna kiinni puhelimitse?" on nollapersoona, koska subjektia ei lauseessa ole.
Nollapersoonassa olevat lauseet tarkoitetaan yleensä ymmärrettäviksi geneerisinä; silloin subjektin merkitys on joko "kuka tahansa" tai "ei kukaan".
Esimerkeistä on havaittavissa, että nollapersoonalause on sisällöltään passiivin, mutta rakenteeltaan aktiivin kaltainen.
Suomen kielessä nollapersoonaa pidettiin aikaisemmin puhtaasti puhekielisenä ilmiönä; nykyään sen käyttöä on alettu hyväksyä myös kirjallisessa ilmauksessa.
Wright Cycle Company
Wright Cycle Company on yhdysvaltalaisten Wrightin veljeksten perustama polkupyöriä valmistava yritys. Yritys toimi viidellä paikkakunnalla Daytonissa, Ohiossa. Orville ja Wilbur Wright perustivat polkupyöräkorjaamon vuonna 1892. Vuonna 1896 toimintaa laajeni polkupyörien valmistukseen ja myyntiin. Wrightit keksivät itseöljyävän navan ja kehittivät polkupyörän kampien valmistustekniikkaa lisäämällä muun muassa vasemmanpuoleiseen kampeen vasenkätiset kierteet estämään polkimen aukikiertymistä ajon aikana.
Veljekset käyttivät polkupyörien myynnistä saamansa tulot lentokoneisiin liittyviin kokeisiinsa.
Lärm
Lärm on alankomaalainen hardcore punk/thrashcore/powerviolence-yhtye, Lärm perustettiin vuoden 1981 paikkeilla ja hajosi 1987. Vuoden 2003 jälkeen Lärm on soittanut yhden konsertin vuosittain, vaikkakin vokalistina on toiminut sijaislaulajia. Yhtyeen nimi on saksaa ja tarkoittaa meteliä.
Dan Ingalls
Dan Ingalls (s. 1944) on yhdysvaltalainen olio-ohjelmoinnin pioneeri ja viiden eri Smalltalk-ohjelmointikielisukupolven pääarkkitehti, -suunnittelija ja -toteuttaja. Hän kehitti tavukoodatun virtuaalikoneen, joka teki Smalltalkin hyödylliseksi 1976.
Ingalls myös kehitti yleisen "bit blit" -operaation (BitBlt, "Bit-Block Transfer"), jota nykyään käytetään graafisissa sovelluksissa, tyypillisesti bittikarttojen ja ponnahdusmenujen kanssa.
Ingalls suoritti alemman korkeakoulututkinnon fysiikasta Harvardin yliopistossa ja ylemmän sähkötekniikasta Stanfordin yliopistossa. Ollessaan jatko-opiskelijana Stanfordissa Ingalls perusti oman yrityksen eikä koskaan palannut takaisin viemään tohtorinopintojaan loppuun.
Ingalls sai vuonna 1984 ACM Grace Murray Hopper -palkinnon hänen Xerox PARC -tutkimuksestaan, Smalltalk-kielen kehittämisestä ja BitBlt-operaatiosta. Vuonna 1987 hän sai Alan Kayn ja Adele Goldbergin kanssa ACM Software System -palkinnon heidän työstään Smalltalkin kanssa.
Varsapuistikko
Varsapuistikko () sijaitsee Helsingissä Kaisaniemenkadun, Yrjö-Koskisen kadun ja Unioninkadun väliin jäävässä kolmiossa Metsätalon tuntumassa. Se oli aikoinaan osa Kaisaniemen puistoa, mutta jäi siitä erilleen, kun Kaisaniemenkatu rakennettiin puiston läpi. Puisto on saanut nimensä siellä sijaitsevasta 1928 valmistuneesta Emil Cedercreutzin veistoksesta "Äidinrakkaus", joka kuvaa hevosen varsaa ja sen emää.
Cedercreutz teki itse kaupungille aloitteen veistoksesta. Paikaksi hän ehdotti Eiran puistoa tai Sirkustoria nykyisen Paasivuorenkadun varrella Siltasaaressa. Asemakaava-arkkitehti valitsi kuitenkin pikkupuiston Kaisaniemestä, ja Cedercreutz oli valintaan tyytyväinen.
Veistos on syntynyt Cedercreutzin omista kokemuksista hänen kotitalonsa pelloilla, joilla tammoja varsoineen käyskenteli. Arabian tehdas on valmistanut veistosta myös fajanssista, ja sen luonnoksia on Emil Cedercreutzin museossa.
Hevosen eteen on joskus tuotu heiniä.
Uusi suomi–englanti-suursanakirja
Uusi suomi–englanti-suursanakirja () on Raija Hurmeen, Riitta-Leena Malinin ja Olli Syväojan toimittama kaksikielinen yleissanakirja. Kirjan on kustantanut WSOY. Ensimmäinen painos ilmestyi 1984. Sanakirja sisältää noin 160 000 hakusanaa ja sanontaa. Kirja on saatavana myös CD-ROM-muodossa.
James Franco
James Edward Franco (s. 19. huhtikuuta 1978 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja taiteilija. Hän aloitti näyttelemisen 1990-luvun lopussa esiintymällä televisiosarjassa "Freaks and Geeks" sekä useissa teinielokuvissa. Franco sai maailmanlaajuista kuuluisuutta vuonna 2001 esiintymällä James Deanin elämään pohjautuvassa elämäkertaelokuvassa "James Dean", josta hän voitti Golden Globe -palkinnon parhaana näyttelijänä.
Francon isän sukujuuret olivat Portugalista (Madeira) ja Ruotsista ja hänen äitinsä perhe on venäjänjuutalaisia maahanmuuttajia.
Franco esiintyi 2000-luvulla Harry Osbornina "Hämähäkkimies"-elokuvissa ja vuonna 2005 Robert Princenä sotaelokuvassa "The Great Raid". Seuraavana vuonna Franco näytteli myös elokuvissa "Tristan & Isolde" ja "Flyboys". Vuonna 2008 Franco esiintyi komediaelokuvassa "Pineapple Express – ohutta yläpilveä" Seth Rogenin kanssa. Lisäksi hän esiintyi samana vuonna elokuvassa "Milk". Franco esitti pääosaa tositapahtumiin perustuvassa elokuvassa "127 tuntia", josta hän sai Oscar-ehdokkuuden. Vuoden 2016 Stephen Kingin menestysromaaniin perustuvassa minisarjassa "11.22.63" Franco esittää pääroolia. Hän esittää pääroolia vuonna 2017 alkaneessa David Simonin luomassa televisiosarjassa "The Deuce".
Vuonna 2017 Franco ohjasi Tommy Wiseausta kertovan elokuvan "The Disaster Artist", jossa hän myös esittää pääosaa. Hänet palkittiin roolistaan parhaan miespääosan Golden Globella.
Johan Hyvönen
Johan Erik Hyvönen (25. lokakuuta 1895 Viitasaari – 30. syyskuuta 1918) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat pankinjohtaja Erik Hyvönen ja Ellen Maria Häggqvist.
Hyvönen kävi kaksi luokkaa Oulun reaalilyseota ja suoritti yksityisesti viidennen luokan kurssin vuonna 1914 sekä jatkoi opintojaan kolme lukukautta Tampereen teknillisessä opistossa.
Hyvönen työskenteli Tampereen pellavatehtaan konepajalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 5. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Hyvönen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 9. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, missä hänet siirrettiin 23. maaliskuuta 1918 pataljoonan aseupseeriksi ja 8. toukokuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin Turun lentokouluun 30. kesäkuuta 1918 tähystäjäoppilaaksi. Tämän lentäjän alun kohtaloksi tuli saada surmansa lento-onnettomuudessa 30. syyskuuta 1918. Hänet haudattiin Tornioon.
Angelo Scola
Angelo Scola (s. 4. marraskuuta 1941) on italialainen kirkonmies. Hän sai vihkimyksensä katoliseksi papiksi 18. heinäkuuta 1970 ja piispaksi 21. syyskuuta 1991. Hän on toiminut Grosseton piispana 1991–1995 ja vuodesta 2002 Venetsian patriarkkana.
Scolasta tuli kardinaali vuonna 2003, ja hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin.
Scola oli mukana paavinvaaleissa 2005 ja 2013. Vuonna 2013 hän oli ennakkosuosikki.
Giovanni da Verrazzano
Giovanni da Verrazzano (n. 1485-1528) oli italialaissyntyinen tutkimusmatkailija, joka työskenteli Ranskan hovin palveluksessa. Hän oli ensimmäinen eurooppalainen, joka tutki Pohjois-Amerikan Atlantin puoleista rannikkoa Floridan ja Newfoundlandin välillä.
Verrazano syntyi Greve in Chiantissa, Toscanassa, ja oppi purjehtimaan Välimeren itäosissa. On mahdollista, että hän osallistui jo parikymmenvuotiaana Thomas Aubertin matkaan Newfoundlandiin 1508. Vuonna 1524 hän lähti omilla laivoillaan Madeiralta länteen etsimään Ranskan käyttöön meritietä Kiinaan - perimätiedon mukaan Atlantti ulottui Aasian rannikoille asti. Hän löysi maata jossain etelässä, jossa palmut huojuivat - tämä on sijoitettu moneen paikkaan Floridan ja Pohjois-Carolinan välille - ja jatkoi rannikkoa pohjoiseen. Ensimmäisenä eurooppalaisena hän kävi myös Hudson-joen suulla, nykyisen New Yorkin alueella. Verrazzano kartoitti rannikkolinjaa moderneilla navigaatiovälineillä, ja raportoi, että Kanada oli maayhteydessä tähän suureen ennalta tuntemattomaan mantereeseen, jota myöhemmin alettiin kutsua Pohjois-Amerikaksi.
Óssa
Óssa () eli Kíssavos (Κίσσαβος, myös "Kísavos") on vuori Koillis-Thessaliassa Kreikassa. Sen korkeus on 1 978 metriä ja prominenssi 1 854 metriä.
Óssa sijaitsee Lárisan alueyksikön alueella Ólymposvuoren eteläpuolella lähellä pohjoisen Egeanmeren rannikkoa, linnuntietä noin 30 kilometriä koilliseen Lárisan kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας). Óssan ja Ólympoksen erottaa toisistaan Témpin eli Tempen sola.
Kreikkalaisessa mytologiassa vuori syntyi, kun kaksi jättiläistä, Otos ja Efialtes, halusivat kiivetä Ólympokselle. Siksi nämä kasasivat kokoon Óssan ja läheisen Pílio- eli Pelionvuoren. Apollon kuitenkin surmasi jättiläiset. Antiikin aikana vuoren länsirinteiltä saatiin roomalaisten suosimaa harvinaisempaa vihreää porfyyriä sekä vihreää marmoria. Vuorella palvottiin erityisesti Demeteriä.
Nykyisin Óssa on Natura 2000 -aluetta. Vuorelle kulkee kaksi yleisempää vaellusreittiä, toinen lounais- ja toinen luoteispuolelta. Huipulta avautuu näköala Ólympokselle, Pineiós-joen suistolle sekä kirkkaalla säällä aina Áthokselle asti.
Kirjohanhet
Kirjohanhet ("Branta") on hanhien alaheimoon kuuluva lintusuku.
Ekologinen pyramidi
Ekologinen pyramidi on biologian käsite, jolla kuvataan tuottajien ja kuluttajien määrää eliöyhteisössä. Se osoittaa muun muassa, että kuluttajien määrä on pienempi kuin tuottajien energian poistumisesta johtuen. Ekologinen pyramidi koostuu trofiatasoista.
Nomination
Nomination Italy on italialainen design- ja muotikorujen valmistaja. Yhtiön perusti Paolo Gensini vuonna 1987.
Tunnetuksi merkki tuli rannekorusarjastaan, joka oli mukailtavissa ja personoitavissa yksilölliseksi. Rannekoru koostui vaihdettavista paloista, joita oli mahdollista keräillä ja näin muokata koru oman näköiseksi. Ilmiö yleistyi trendiksi 2000-luvulla alkaen Yhdysvalloista. Alkuperäiset Nomination-rannekorut olivat vaaleaa ruostumatonta terästä ja pääosin suunnattu nuorille naisille, mutta ilmiön yleistyttyä yhtiö julkaisi myös levennettyjä, tummennettuja ja maskuliinisempia malleja miesten käyttöön. Alkuperäiset materiaalit on kuitenkin yhä säilytetty. Rannekoruissa käytetyt kivet ovat lähes poikkeuksetta zirkoneita. Rannekorujen lyötyä läpi maailmalla myös väärennökset ja jäljitelmät yleistyivät ja markkinoille tuli lukuisia samantapaisia koruja valmistavia yrityksiä. Nomination on kuitenkin korutyypin alkuperäinen kehittäjä ja yhä suurin italialainen muokattavien rannekorujen valmistaja maailmalla. Yhden aidon korupalan keskihinta on 20-50 euroa ja niitä sijoitellaan rannekoruun yleensä noin 10 kappaletta. Yhtiön koruja voidaankin pitää verrattain arvokkaina arkiseen käyttötarkoitukseensa nähden. Korutyyppi tunnetaan muualla maailmassa englanninkielisellä nimellä ”Italian charm bracelets”.
Läpimurtonsa jälkeen Nomination sai riveihinsä lukuisia uusia suunnittelijoita ja alkoi laajentaa mallistoaan myös muihin koruihin sekä kelloihin. Päämateriaalina säilytettiin ruostumaton teräs, uusina materiaalina alettiin käyttää hopeaa ja kultaa. Tällöin yritys otti käyttöönsä myös aidot jalokivet. Nykyisin yhtiö lanseeraa useita uusia korumallistoja vuosittain, ja suurimman osan niistä täysmääräisinä eli sisältäen sormuksen, ranne-, kaula- sekä korvakorut. Koottavien rannekorujen lisäksi valikoimaan kuuluu kerralla noin 20 muuta korusarjaa. Yrityksellä on vuoteen 2008 mennessä jo 35 vain omia tuotemerkkiä myyvää liikettä eri suurkaupungeissa. Vuodesta 2006 lähtien Nominationilla on ollut liike Milanossa arvokkaasta huippumuodista tunnetulla Corso Venezian ostoskadulla.
Maire Pyykkö
Maire Pyykkö (s. 12. kesäkuuta 1947 Kohtla-Järve, Viro) on virolais-suomalainen lasitaiteilija ja taidemaalari. Hän valmistui 1982 taiteen maisteriksi Viron Taideakatemiasta. Pyykkö on asunut Suomessa vuodesta 1991.
Pyykön töitä on ollut näytteillä muun muassa Venäjällä, Liettuassa ja Suomessa. Hän on tehnyt Suomessa myös julkisia teoksia, kuten lasimaalauksia, jotka sijaitsevat kirkoissa ja muissa kristillisissä kohteissa.
Maire Pyykkö kehittää akvarellia algoritmillä-opetusmenetelmää ja soveltaa opetusta verkkoon.
www.taidekoulu.com
Pyykön teoksia on Valko-Venäjän Taidemuseossa ja Historiallisessa museossa, Shaulijäin taidemuseossa Liettuassa sekä Moskovan Taideteollisuusmuseossa. Hänen teoksiaan on yksityiskokoelmissa Yhdysvalloissa, Italiassa, Saksassa, Suomessa, Venäjällä, Valko-Venäjällä.
Suorasiipiset
Suorasiipiset (Orthoptera) on hyönteisten lahko, johon kuuluvat muun muassa sirkat, heinäsirkat ja hepokatit. Lahkon useimmille jäsenille on yhteistä voimakkaat hyppyjalat takaraajoina. Lahkoon kuuluu yli 20 000 lajia, joista Suomessa tavataan säännöllisesti 28. 
Suorasiipiset käyvät läpi epätäydellisen muodonmuutoksen. Munasta kuoriutuu toukka, mutta toukka ei koteloidu, vaan usean toukkavaiheen kautta alkaa vähitellen muistuttaa yhä enemmän aikuista yksilöä.
Suorasiipisillä on kaksi paria suoria siipiä. Monet lajit tuottavat sirittävää ääntä hieromalla siipiään vastakkain tai takajalkoja vasten.
Eräät maailman suurimmista hyönteisistä kuuluvat suorasiipisiin: niiden vartalo voi olla yli 11 cm pitkä ja siipien kärkiväli 22 cm. Toisaalta lahkoon kuuluu alle puoli senttiä pitkiä lajeja.
Hannu Brelo
Hannu Brelo (k. 2. toukokuuta 2012) oli suomalainen laulaja, joka sävelsi ja sanoitti lauluja livvinkarjalaksi. Hänen vanhempansa syntyivät Suojärvellä Hautavaaran kylässä, jossa heidän kotikielensä oli livvi. Hannu Brelo syntyi Pohjois-Karjalassa, ja hänen lapsuudenkielensä oli myös livvi.
Walter Raleigh
Sir Walter Raleigh (n. 1552 – 29. lokakuuta 1618) oli englantilainen kirjailija, sotilas ja tutkimusmatkailija. Hän osallistui aktiivisesti Pohjois-Amerikan uudisasuttamiseen.
Raleigh opiskeli Oxfordin yliopistossa, taisteli Ranskassa hugenottien kanssa ja jatkoi lakiopintojaan Lontoossa.
Vuonna 1578 Raleigh matkasi Pohjois-Amerikkaan velipuolensa Sir Humphrey Gilbertin kanssa. Hän perusti Amerikan ensimmäisen englantilaisten siirtokunnan Pohjois-Carolinaan Roanoke Islandille vuonna 1585. Siirtokunta hylättiin myöhemmin.
Raleigh kunnostautui monissa Elisabet I:n sotilasoperaatioissa ja aateloitiin vuonna 1585. Väitetty romanssi kuningattaren kanssa lienee kuitenkin myöhempien aikojen elokuvantekijöiden mielikuvitusta.
Vuonna 1603 Raleighia syytettiin vallankumouksellisesta vehkeilystä Jaakko I:tä vastaan ja vangittiin Toweriin. Vankilassa ollessaan hän kirjoitti maailmanhistoriateoksensa "History of the World". Kolmentoista vuoden vankeuden jälkeen Raleigh vapautettiin ja lähetettiin Etelä-Amerikkaan etsimään Eldoradoa. Hänen palattuaan kumoussyytteet uusittiin, ja Jaakko I mestautti Raleighin vuonna 1618.
Thomas Shelton
Thomas Shelton oli 1500- ja 1600-lukujen taitteessa elänyt kääntäjä, joka käänsi ensimmäisenä Miguel de Cervantesin romaanin Don Quijote
englanniksi.
Sheltonin tekemä Don Quijoten ensimmäisen osan käännös ilmestyi vuonna 1612 ja toisen osan vuonna 1620.
Erkki Jokinen (säveltäjä)
Erkki Ilmari Jokinen (s. 16. lokakuuta 1941 Tervakoski) on suomalainen säveltäjä ja sävellyksen opettaja.
Jokinen opiskeli sävellystä Sibelius-Akatemiassa Erik Bergmanin ja Joonas Kokkosen johdolla ja Bilthovenissa Ton de Leeuwin johdolla. Hän suoritti Sibelius-Akatemian sävellysdiplomin 1970.
Jokinen toimi musiikinteorian opettajana Hämeenlinnan musiikkiopistossa 1971-1981. Vuodesta 1981 hän toimi lehtorina Sibelius-Akatemiassa ja vuosina 2001-2005 sävellyksen professorina.
Jokista on kuvailtu erittäin itsekriittiseksi säveltäjäksi. Hänen sävellystuotantonsa on suhteellisen suppea, käsittäen noin 40 työtä. Hän ei ole julkaissut uusia sävellyksiä juurikaan 2000-luvun alun jälkeen.
Jokisen tuotannon pääelementtejä ovat harmonia, tonaalinen väri ja tekstuuri. Hänen varhaiset työnsä koostuvat jyrkistä muutoksista ja eri tekstuurien vastakkainasetteluista, kuten staattisten hetkien ja aggressiivisten rytmisten purkausten vaihtelusta. Hän on käyttänyt töissään sekä perinteistä nuottikirjoitusta, mutta myös vapaampaa paikka-aika notaatiota Erik Bergmanin tapaan 1970-luvun jälkeen.
1980-luvulla Jokisen ilmaisu monipuolistui ja lähestyi jälkisarjallisuutta. Myös hänen nuottikirjoituksensa palautui traditionaalisemmaksi.
Jokinen on käyttänyt ennakkoluulottomasti uusia sointivärejä ja hänet tunnetaan muun muassa harmonikkasävellyksistään, joilla hän on hälventänyt soitinta kohtaan pitkään koettuja ennakkoluuloja. Yleisestikin ottaen Jokinen on säveltänyt enimmäkseen soolosoittimille ja kuorolle suunnattua musiikkia ja kamarimusiikkia. Hänen päätöinään pidetään neljää jousikvartettoa, joissa hän käsittelee kokoonpanoa yhtenäisenä "superinstrumenttina" neljän erillisen instrumentin sijasta.
Casio fx-9860G
Casio fx-9860G on Casion valmistama graafinen laskin. Parannuksia aiempiin malleihin verrattuna ovat USB-portti, flash-muisti, päivitettävä käyttöjärjestelmä, suurempi nopeus ja korkeakontrastinen nestekidenäyttö.
Casio fx-9860G:stä on monia versioita: standardi fx-9860G, SD-, AU- ja Slim-versiot
Tavallista fx-9860G:tä ja Sd:tä markkinoidaan Ranskassa nimillä Graph85 ja Graph85 SD.
Laskinta voi ohjelmoida kahdella tavalla. Fx-9860G:n mukana tulee BASIC-tulkki mahdollistaen yksinkertaisten ohjelmien tekemisen.
Toinen tapa on tehdä liitännäinen C-kielellä. Liitännäiset ovat binääriohjelmia, joten ne ovat BASIC-ohjelmia tehokkaampia. Casio on julkaissut kaksi virallista liitännäistä GEOMETRYn ja PHYSIUMin. Casio julkaisi myös SDK:n, joka mahdollistaa käyttäjien omien liitännäisten tekemisen, joskaan tälle ei ole virallista tukea. SDK ja viralliset liitännäiset ovat saatavilla Casion websivulta.
Thomas Shelton (pikakirjoittaja)
Thomas Shelton (1601 – n. 1650) oli englantilainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä. Hän oli aikansa tunnetuin pikakirjoittaja ja pikakirjoituksen opettaja.
Shelton julkaisi kehittämänsä pikakirjoitusjärjestelmän vuonna 1626 teoksessa "Shortwriting, the most exact method" ja vuonna 1638 parannellun version nimellä "Tachygraphy". Järjestelmä perustui aikaisempiin John Willisin ja Edmond Willisin järjestelmiin.
Sheltonin järjestelmä on tullut tunnetuksi siitä, että Samuel Pepys kirjoitti sillä kuuluisan päiväkirjansa.
Hiukan ennen kuolemaansa Shelton julkaisi toisenkin pikakirjoitusjärjestelmän, nimeltään "Zeiglographia". Se ei kuitenkaan levinnyt laajempaan käyttöön.
Viron taideakatemia
Viron taideakatemia () on virolainen taideoppilaitos Tallinnassa. Se on Viron ainoa yliopistotasoista koulutusta taiteen ja muotoilun aloilla tarjoava oppilaitos. Akatemian rehtori on vuodesta 2015 Mart Kalm. Akatemia perustettiin 1914 Viron taideteollisuuskoulu -nimisenä. Vuonna 1989 perustetun Tallinnan taideyliopiston nimi muutettiin 1995 Viron taideakatemiaksi.
Hyötyjäte
Hyötyjäte on jätettä, joka voidaan käyttää uudelleen joko kierrättämällä sellaisenaan tai raaka-aineena tuotantoprosessissa. Jätteestä aiheutuu yleensä kuluja, mutta hyötyjätteen aiheuttamat kulut ovat yleensä vähäisemmät kuin kaatopaikalle tai energiakäyttöön menevän jätteen. Hyötyjätettä ovat esimerkiksi paperi, pahvi ja kartonki, lasi, metalli, muovit, biojäte, elintarvikerasvat, puujäte, sähkö- ja elektroniikkaromu, kiviperäiset jätteet ja maa-aines, tekstiilit, ja rakennus- ja purkujäte.
Hyötyjäte on "uusioraaka-ainetta" ja "uusiomateriaalia". Hyötyjätteestä tehty tuote puolestaan on "uusiotuote" tai "kierrätystuote". Yhden yrityksen jäte voi olla toisen raaka-aine.
Suomessa kertyi Tilastokeskuksen mukaan vuonna 2006 yhteensä 69,2 miljoonaa tonnia jätettä. Kaatopaikalle loppusijoitettiin noin 58 prosenttia kaikista jätteistä. Uusiokäyttöön päätynyttä hyötyjätettä oli 18,6 miljoonaa tonnia eli noin 27 prosenttia koko jätemäärästä. Yhdyskuntajätettä eli kotitalouksien ja palvelualojen jätettä jätteen kokonaismäärästä oli noin 2,9 prosenttia. Eurostatin tutkimuksen mukaan vuonna 2005 Suomessa saatiin yhdyskuntajätteistä noin 30 prosenttia uusiokäyttöön. Euroopan maista eniten yhdyskuntajätettä käytti uusiomateriaalina Alankomaat, jonka yhdyskuntajätteistä kierrätettiin noin 65 prosenttia. Vähiten tutkituista maista kierrätettiin yhdyskuntajätetä Kreikassa; vain noin 15 prosenttia jätteestä meni uusiokäyttöön.
Erkki Jokinen (kirjailija)
Erkki Jokinen (s. 1965) on suomalainen kirjailija, valokuvaaja ja pastori. Hänen teoksensa "Idänkohtaus" voitti Vuoden kristillinen kirja -palkinnon vuonna 2005.
Erkki Jokinen asui perheineen Venäjällä vuosina 1996–2000, Kelton kylässä 25 kilometrin päässä Pietarista, ja työskenteli Inkerin kirkon koulutuskeskuksessa kouluttajana. Suomeen palattuaan hän on toiminut Helsingin seurakuntayhtymässä venäjänkielisen työn pastorina ja Kauniaisten Raamattuopistolla maahanmuuttajatyön pilotoijana sekä pastorina. Nykyään hän toimii freelancekirjailijana, -valokuvaajana ja -luennoitsijana sekä tekee seurakuntatyötä.
Jokisen esikoisteos "Idänkohtaus", joka perustuu Jokisen ja hänen perheensä Venäjän-vuosien aikaisiin kokemuksiin, voitti Vuoden kristillinen kirja -palkinnon vuonna 2005. Jokisen teos "Muukalainen" oli niin ikään Vuoden kristillinen kirja - kilpailun finalisti vuonna 2011.
Kirjoissaan "Näkemisen portilla" ja "Suojassa" Jokinen käyttää tekstin liäksi kuvaamiaan luontokuvia. Hän tiivistää ensimmäisen valokuvakirjansa "Näkemisen portilla" lauseeseen: ""Mistä ei voi puhua, se on kuvattava.""
Erkki Jokinen
Erkki Jokinen on seuraavien henkilöiden nimi:
Vantaan Veturi
Vantaan Veturi on vantaalainen vuonna 1987 perustettu urheiluseura. Sen päälajit ovat futsal ja jalkapallo. Seuran yleisesti käyttämä lyhenne VALO tulee yhdistyksen koko nimestä "Vantaan Veturi ry – Vandas Lokomotiv rf".
Futsalia VALO on pelannut siitä lähtien, kun lajia alettiin Suomessa harrastaa. Se pelasi Futsal-liigassa vuodet 2004–2009. Seuran paras saavutus on SM-pronssi kaudelta 2004–2005. Liigajoukkueessa on pelannut useita jalkapallon Veikkausliigapelaajia, kuten Jarno Parikka, Erkka V. Lehtola, Ilari Äijälä ja Tommi Paavola.
Ikämiessarjoissa VALO on moninkertainen Suomen mestari. VALOlla oli 2004-2005 myös juniorijoukkue joka voitti Uudenmaan 1990-syntyneiden sarjan sekä sijoittui toisena kautena kolmanneksi.
Jalkapallossa seura on korkeimmillaan pelannut Kolmosessa.
Eckhart Tolle
Eckhart Tolle ( alun perin Ulrich Leonard Tölle s. 16. helmikuuta 1948) on saksalainen, Kanadassa asuva henkinen opettaja, luennoitsija ja kirjailija. Tolle on opiskellut kirjallisuutta, kieliä ja filosofiaa. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1997 julkaistulla teoksellaan ""Läsnäolon voima: tie henkiseen heräämiseen" (The Power of Now: A Guide to Spiritual Enlightenment)". Kirja on ollut New York Timesin bestseller-listalla ja se on käännetty 33 kielelle.
Tollen kirjoja on kuvattu new age -henkisiksi itseapuoppaiksi. Ne saivat näkyvyyttä hänen esiinnyttyä Oprah Winfreyn ohjelmissa ja webinaareissa.
Turturikyyhkyt
Turturikyyhkyt ("Streptopelia") on kyyhkyjen heimoon kuuluva lintusuku.
Budućnost Podgorica
Budućnost Podgorica on monilajinen urheiluseura Podgoricasta.
Rudolf Närjänen
Rudolf Närjänen (31. maaliskuuta 1941 Tuuteri – 26. helmikuuta 2009 Espoo) oli suomalainen kansainvälisen tason kilpameloja. Hän osallistui useisiin lajin arvokilpailuihin. Parhaana saavutuksenaan hän itse piti kanadalaiskaksikon kuudetta sijaa Berliinin MM-kilpailuissa vuonna 1966. Hänen parinaan meloi myöhemmin jääkiekkovalmentajanakin tunnetuksi tullut Kari Mäkinen. Tokion olympiakisoissa 1964 kaksikko sijoittui yhdeksänneksi.
Pohjoismaiden mestaruuskisoissa Närjänen saavutti kultaa, hopeaa ja pronssia, yhden kutakin. SM-kilpailuissa hän sai yli 30 kultamitalia vuosina 1960–1970. Närjänen teki useita kansallisia ennätyksiä ja hän sai Kanoottiliiton suurmestariarvon numero 27.
1970-luvulla Rudolf Närjänen siirtyi seuransa Pirkka-Melojien nuorten juniorien valmentajaksi.
Kari Mäkinen (valmentaja)
Kari Mäkinen (s. 30. elokuuta 1945) on parhaiten tunnettu jääkiekkovalmentajana. Hänen urheilu-uraansa kuuluu kiekkoilun lisäksi melonta kansainvälisellä tasolla.
Pelaajana Kari Mäkinen voitti jääkiekon Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1964. Hän pelasi yhden B-maaottelun.
Mäkinen valmensi vuosien ajan Oulun Kärppiä ja voitti Suomen mestaruuden 1981. Lisäksi hän toimi maajoukkueen kakkosvalmentajana Kalevi Nummisen apuna. Oulusta Mäkinen siirtyi Helsingin Jokereiden valmentajaksi I-divisioonaan. Mäkisen johdolla Jokerit nousi takaisin SM-liigaan kahden divisioonakauden jälkeen. Mäkinen toimi hetken aikaa myös Jokereiden toimitusjohtajana päävalmentajan tehtävien lisäksi, kunnes vuonna 1990 hän sai väistyä seurasta heikosti sujuneiden pelien vuoksi. Hän on valmentanut pääsarjatasolla myös Lahden Reipasta. Mäkinen valittiin SM-liigassa vuoden valmentajaksi vuosina 1977 ja 1981.
Mäkinen sijoittui Tokion 1964 olympialaisissa kanadalaiskaksikkojen 1 000 metrin melonnassa yhdeksänneksi Rudolf Närjäsen parina. MM-kilpailuissa tämä kaksikko sijoittui 1 000 metrillä kuudenneksi vuonna 1966.
Seuratasolla Mäkinen edusti Pirkka-Melojia. Hän voitti kanadalaiskanooteilla yhteensä 19 Suomen-mestaruutta vuosina 1962–1970. Kanadalaisyksikköjen mestaruuden hän voitti 500 metrillä vuosina 1965 ja 1966 sekä 1 000 metrillä vuonna 1965.
Kari Mäkisen veljistä Juhani Mäkinen voitti melonnassa kolme Suomen-mestaruutta ja toimi vuosina 1966–1970 Suomen Kanoottiliiton päävalmentajana. Toinen veli Seppo Mäkinen voitti sekä kajakkimelonnassa että jääkiekossa Suomen-mestaruuden vuonna 1964.
Fiorello H. La Guardia
Fiorello Henry La Guardia (s. Fiorello Enrico La Guardia; 11. joulukuuta 1882 – 20. syyskuuta 1947) oli yksi New Yorkin maineikkaimmista pormestareista. Hän johti kaupunkia kolme kautta vuosina 1934–1945. Suurta kansansuosiota nauttinut La Guardia kannatti republikaanisuudestaan huolimatta New Dealia. La Guardia luotsasi New Yorkin suuren lama-ajan läpi ja kohosi kansalliseksi hahmoksi. Hän toteutti asunto- ja työllisyysohjelmia ja taisteli menestyksellä hallinnon korruptiota vastaan.
Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan presidentti Roosevelt nimitti hänet siviilipuolustusviraston johtajaksi. Sodan jälkeen La Guardia toimi YK:n pakolaisapuohjelman johtajana.
La Guardian nimeä New Yorkissa kantaa muun muassa LaGuardian lentoasema.
Kajaanin jäähalli
Kajaanin jäähalli on Suomi-sarjaa pelaavan Kajaanin Hokin kotiareena Kajaanissa. Lisäksi kesällä hallissa järjestetään muun muassa messuja ja konsertteja. Jäähallin 2 372 katsojapaikkaa koostuvat 781 istumapaikasta ja 1 591 seisomapaikasta. Jäähallissa on kahvio. Kajaanin jäähalli valmistui vuonna 1989, jolloin Kajaanin Hokki pelasi II-divisioonassa. Halli remontoitiin vuonna 2008 ja 2011 uusittiin kaukalo.
Jäälajeista hallissa harrastetaan jääkiekkoa, taitoluistelua, ringetteä, yleisöluistelua ja kaukalopalloa.
Kaarlo Hämäläinen
Kaarlo Jalmari Hämäläinen (21. joulukuuta 1893 Hausjärvi – 9. huhtikuuta 1924) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Kaarle Henrik Hämäläinen ja Emma Elina Forsström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Suoma Myllynpään kanssa.
Hämäläinen työskenteli maalarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 5. joulukuuta 1915, josta hän kumminkin pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekaussa sekä Aa-joella. Hänet siirrettiin 7. maaliskuuta 1917 hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin siviilitöihin. Hän suoritti myös Libaussa vuonna 1917 järjestetyn moottoripyöräkurssin.
Hämäläinen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 3. patteriin ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kurussa ja Muroleessa Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn myötä Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston esikuntaan ja otti osaa taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin 3. kesäkuuta 1918 Helsingin lentoasemalle ja 4. syyskuuta 1918 Rannikkotykistöpataljoona 2:een, missä hänet sijoitettiin I patteriston vääpeliksi. Armeijasta Hämäläinen erosi 28. helmikuuta 1919 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Nastolan suojeluskuntaan. Uudelleen armeijan palvelukseen hän astui 28. helmikuuta 1920 ja sijoitettiin kapitulanttivääpeliksi Käkisalmen läänin rykmentin II pataljoonan 5. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1921 II Polkupyöräpataljoonaan ja 28. helmikuuta 1922 alkaen 3. Erilliseen konekiväärikomppaniaan. Armeijasta hän erosi toistamiseen 13. kesäkuuta 1922, mutta astui melkein välittömästi eronsa jälkeen jälleen armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin Rannikkotykistörykmentti 3:een, mistä hän siirtyi 1. heinäkuuta 1923 Ilmailuosasto 3:een. Tykkimiehen kohtaloksi tuli siirto Ilmavoimiin, koska hän menehtyi lento-onnettomuudessa Sortavalassa 9. huhtikuuta 1924.
Keisarinpikarililja
Keisarinpikarililja ("Fritillaria imperialis") eli keisarinkruunu on monivuotinen sipulikasvi, joka kukkii toukokuussa. Kasvin korkeus on 70–120 cm. Varsi on tiheälehtinen, mutta harvenee ylöspäin ja on vähän matkaa kukinnon alapuolelta täysin lehdetön. Varren latvassa on noin 8–20 ylälehden ruusuke, jonka alapuolella sijaitsevat 3–5 nuokkuvaa suurta pikarimaista kukkaa. Kukan väri voi olla keltainen, punainen tai oranssi. Jokaisen kehälehden tyvessä on rauhanen, jossa on mesipisara. Kukan tyvessä on kehä mustia pilkkuja.
Kasvi on kasvaa luonnonvaraisena Turkin kaakkoisosissa, läntisessä Iranissa, Intian luoteisosassa ja Afganistanista, ja kasvaa siellä kivikkoisilla rinteillä, pensaikoissa ja pellonpientareilla kalkki- ja ravintopitoisilla alueilla. Se tuotiin 1500-luvulla Konstantinopolista Wieniin, josta se levitettiin Hollantiin ja Englantiin. Suomessakin kasvia on viljelty jo hyvin pitkään.
Istutusaika on syyskuussa aurinkoiseen tai puolivarjoisaan paikkaan noin 20 cm syvyyteen ja 20–30 cm istutusvälein. Keisarinpikarililja vaatii lämpimän, hyvin ravinteisen ja kalkitun sekä syvämultaisen kasvualustan. Sen nuput ovat kylmänarkoja ja paleltuvat herkästi.
Keisarinpikarililjan uskotaan karkoittavan myyriä voimakkaan tuoksuisen sipulinsa avulla, jonka takia sitä on käytetty kukka- tai kasvimaassa "myyrien karkottajana". Keisarinpikarililja on myrkyllinen, mutta pienen määrän syöminen ei yleensä aiheuta oireita.
Tarun mukaan keisarinpikarililja oli niin ylpeä kasvi, että se ei kumartanut Jeesuksen ristiinnaulitsemisen johdosta. Sen takia se on siitä asti vuodattanut alati kyyneleitä. Mesipisarat ovat antaneet sille myös nimityksen Marian kyynel.
Kärnä
Kärnä voi tarkoittaa seuraavaa:
Kate Smith
Kathryn ”Kate” Elizabeth Smith (1. toukokuuta 1907 Greenville, Virginia – 17. kesäkuuta 1986 Raleigh, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen laulaja.
Kate Smithin suosio oli huipussaan 1930- ja 1940-luvuilla. Kaikkiaan hän teki yli 2 000 levytystä, joista 19 myi yli miljoona kappaletta. Tunnetuin hänen esittämistään kappaleista on vuonna 1938 levytetty Irving Berlinin ”God Bless America”. Oma radio-ohjelmansa hänellä oli vuosina 1931–1958.
Philadelphia Flyers -jääkiekkojoukkue on käyttänyt Kate Smithin esittämää ”God Bless America” -kappaletta tuomaan onnea tärkeissä otteluissa. Vuoden 1969 jälkeen kappale on esitetty kaikkiaan 134 kertaa ja Flyers on voittanut otteluista 100. Vuosi Smithin kuoleman jälkeen häntä esittävä patsas pystytettiin Flyersin kotihallin edustalle.
Kate Smith on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.. Lisäksi hänet on nimetty sekä Radio Hall of Fameen että NAB Hall of Fameen.
Siviilitarkkailija
Siviilitarkkailija on osittain sotilastarkkailijan kaltaisia tehtäviä kriisialueella suorittava Euroopan unionin tarkkailija, jonka tehtävänä on valvoa pääasiassa sitä, että tulitaukoa noudatetaan ja ettei siviiliväestöön kohdistu väkivallantekoja eikä omaisuusrikoksia, kuten asuntojen ryöstelyä tai tuhopolttoja.
Käsite siviilitarkkailija tuli suomen kieleen syyskuussa 2008, kun Venäjän federaatio ja Etelä-Ossetia eivät suostuneet Sarkozyn-Medvedevin rauhansuunnitelman mukaan ottamaan vastaan Etelä-Ossetian tasavallan alueelle tai sen välittömään läheisyyteen entiselle aselepovyöhykkeelle Georgian armeijan sekä Suomen 2008 puheenjohtaman Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön sotilastarkkailijoita, koska Venäjän federaation ja Etelä-Ossetian tasavallan näkemyksen mukaan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö ei ollut varoittanut Georgian asevoimien hyökkäyksestä 7. elokuuta 2008. Lisäksi venäläisessä verkkolehdessä oli epäilys siitä, että joku tai jotkut sotilastarkkailijat olisivat ainakin 2007 vuoden aikana antaneet tietoja Georgian asevoimien tiedustelutehtäviä suorittaneelle yliluutnantille tietoja eteläosseettien 24 puolustusasemasta.
Etyj:n jäätyä Euroopan unionin syrjään tarkkailutilanteesta ja lopetettua konsultoinnin, Euroopan unioni ehdotti 150–200 poliisitarkkailijan lähettämistä tukemaan mahdollisesti 20:stä (alun perin 9:stä) 100:aan kasvavaksi suunniteltua Etyj:n sotilastarkkailijajoukkoja. Kaikilla siviitarkkailu suorittavilla ei ole suoritettuna poliisin virkatutkintoa tai eivät ole virkavapaalla poliisista. Tämän vuoksi heistä alettiin käyttää nimitystä siviilitarkkailija.
Koska Etyj lakkasi konsultoimasta tilanteessa, on Euroopan unionin ajateltu lähettävän 300 siviilitarkkailijaa.