hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kerinkallio
Kerinkallio on kaupunginosa Lahden kantakaupungin kaakkoisosassa. Kaupunginosan muodostavat varsinaisen Kerinkallion tasaisen ja pientalovaltaisen ydinalueen lisäksi Liipolan sekä Saksalan kerros- ja rivitalovaltaiset mäet.
Nykyinen Kerinkallion alue oli Anttilan ja Saksalan, alkuperäisten Lahden kantatalojen, peltoja. Ainoat rakennukset täällä ennen asutusalueen syntymistä olivat näiden talojen ladot. Vuonna 1945 Kerinkalliolle kaavoitettiin 79 omakotitonttia, hätäratkaisuna suureen tonttipulaan. Alueen ensimmäisistä asukkaista suurin osa oli karjalaisia lähinnä Viipurin seudulta. Kerinkallion pientaloalue laajeni useassa erässä 70-80-luvuille asti.
Kerinkallio on saanut nimensä alueella sijaitsevan kallion mukaan. Kerinkalliolla kerittiin ja laidunnettiin aikoinaan lampaita, mistä nimi liene syntynyt. Kallio on pyöreä ja on varmasti joskus ollut aivan paljas, joten se on voinut luoda mielikuvan "keritystä" kallionlaesta. 
Nykyisin Kerinkallio on rehevien puutarhojen ympäröimien hyväkuntoisten rintamamiestalojen kaupunginosa.
Kerinkallion omakotiyhdistys perustettiin 1946 ja toimii edelleen.
Liipolan kerrostalolähiö kaavoitettiin 1967 kanta-Kerinkallion viereen, entiselle käärmekalliolle. Alue on tyypillinen esimerkki suomalaisen lähiörakentamisen huippuvuosilta.
Kerikalliolla toimii 90 päivähoitopaikan Asemantaustan päiväkoti Kerinkallionkatu 6:ssä, jonne pääsee linja-autovuorolla 32.
Kaalit
Kaalit ("Brassica") on ristikukkaiskasveihin ("Brassicaceae") kuuluva kasvisuku.
Kaalien sukuun kuuluvia lajeja ovat:
Fiat 125
Fiat 125 (1967–1973) oli italialaisen Fiatin ylemmän keskiluokan 4-sylinterinen, takavetoinen automalli, joka kilpaili mm. Saab 99:n kanssa.
125:n alusta pohjautui vanhempaan Fiat 1300/1500 -malliin. Auton oli muotoillut Dante Giacosa. Kori oli kehitetty pääosin pidentämällä Fiat 124:n koria. Korin matkustamo-osa ja ovet olivat samat kuin 124:ssä. Fiat 125:n perusversiossa oli 124 Special T:n moottorista kehitetty, kahdella kannen yläpuolisella nokka-akselilla varustettu 90-hevosvoimainen 1,6-litrainen moottori ja nelivaihteinen käsivalintainen vaihteisto. Fiat 125 Specialissa (125 S) oli 100 hv:n moottori ja tuohon aikaan harvinainen viisivaihteinen vaihteisto. Vuonna 1970 tuli saataville automaattivaihteisto.
125:n seuraaja oli Fiat 132. Fiat 125:tä valmistettiin lisenssillä vielä vuoden 1973 jälkeenkin mm. Etelä-Amerikassa, Puolassa (FSO 125p) ja Egyptissä.
Suomen ajoneuvorekisterissä oli vuoden 1999 lopussa vain 30 kappaletta Fiat 125 -autoja, jotka oli rekisteröity vuosina 1968–1972. Fiatina auto oli selvästi kalliimpi (19 600 mk vuonna 1970) kuin vastaava Polski-Fiat/FSO 125p (14 960 mk). FSO 125p säilyi myynnissä Suomessa vielä pitkälle 1980-luvulle.
Gideons International
Gideons International on kristillinen yhteiskristillinen miesten järjestö, joka jakaa Raamattuja joko yksittäisille ihmisille tai sijoittamalla ne julkisiin paikkoihin, mutta erityisesti kouluihin, kasarmeihin, sairaaloihin ja vankiloihin, sekä myös muualle. Se myös pitää huolta siitä, että jokaisessa hotelli- ja motellihuoneessa on Raamattu tai Uusi testamentti. Suomessa järjestö toimii nimellä "Suomen Gideonit ry".
Gideonien tunnus on ruukku, jossa on soihtu. Tämä kuten järjestön nimikin tulee Vanhan testamentin sotapäällikkö Gideonista. Hän voitti vihollisen yöllisellä yllätyksellä: vihollisen leiri saarrettiin ja yhtä aikaa soitettiin torvea, otettiin soihtu ruukusta, rikottiin ruukku ja huudettiin: ""Herran ja Gideonin miekka"" (Tuom. 7). Näin Gideon voitti midianilaiset.
Kristityt kauppamatkustajat perustivat Gideon-järjestön Yhdysvalloissa vuonna 1899. Suomessa kauppaedustajat aloittivat vastaavan toiminnan vuonna 1946 nimellä "Kauppaedustajain Kristillinen Yhdistys". Vuonna 1951 Suomen Gideonit hyväksyttiin virallisesti kansalliseksi järjestöksi osaksi maailmanlaajuista Gideon-järjestöä.
Fiat 131
Fiat 131 on Fiatin vuosina 1974–1984 valmistama keskiluokan henkilöautomalli, joka korvasi Fiat 124:n. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimellä Fiat Brava. Espanjalainen SEAT ja puolalainen FSO valmistivat mallia lisenssillä. 131:n seuraajaksi tuli Fiat Regata.
Fiat 131 esiteltiin syksyllä 1974 kaksi- ja neliovisina sedaneina sekä Familiare-farmarimallina. Aluksi moottoreina olivat edeltäneestä 124-mallista periytyvät 1,3- (65 hv) ja 1,6-litraiset (75 hv) bensiinimoottorit. Vuonna 1976 esiteltiin kaksiovinen Abarth-malli, jossa oli 2,0-litrainen (140 hv) DOHC-tyyppinen moottori. Niitä valmistettiin noin 400 kappaletta luokitustarkoitukseen.
Vuonna 1978 malli koki uudistuksia. Muutoksia tehtiin puskureihin, etusäleikköön, valoihin ja sisustukseen. Uusia bensiinimoottoreita olivat DOHC-tyyppiset 1,3- (78 hv) ja 1,6-litraiset (96 hv), joilla varustetut mallit saivat lisänimen Super Mirafiori. Ne olivat aina neliovisia. Vanhoja moottoreita käytettiin Mirafiori-malleissa. Lisäksi esiteltiin 2,0- (60 hv) ja 2,5-litraiset (72 hv) dieselmoottorit. Dieselmallit tunnisti ulkoisesti konepellin kohoumasta. Farmarimallin nimi vaihtui kasvojenkohotuksen yhteydessä Panoramaksi.
Samana vuonna markkinoille tuli myös kaksiovinen 131 Racing -malli (Isossa-Britanniassa Mirafiori Sport), jossa oli Fiat 132:n 2,0-litrainen moottori, neljä pyöreää ajovaloa ja erilainen etusäleikkö.
Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 1981, jolloin autoa uudistettiin jälleen ulkoa ja sisältä. Mirafiori sai SOHC-tyyppiset 1,3- (70 hv) ja 1,6-litraiset (85 hv) moottorit, Super Mirafiorin säilyttäessä vanhat moottorinsa. Racing-mallin valmistus kuitenkin päättyi, ja sen 2,0-litrainen moottori siirtyi Super Mirafiorin valikoimiin. Samana vuonna esiteltiin Volumetrico Abarth -malli, jossa oli mekaanisesti ahdettu 2,0-litrainen (140 hv) moottori.
Luettelo kuolleista kielistä
Tämä on luettelo kuolleista kielistä.
Pirunnyrkki
Pirunnyrkki on perinteisesti kuudesta palasta koostuva, ns. kolmiulotteinen palapeli, jonka ratkaiseminen vaatii älyä. On myös useammasta kuin kuudesta palasta koottavia pirunnyrkkejä. Erilaisia pirunnyrkkejä kutsutaan myös nimillä "älypeli" tai "pulmapeli".
Maailman suurimman pirunnyrkin paino on yli 180 kg. Sen voi löytää Oulun Tietomaasta.
Tällä hetkellä Suomen nopeusennätystä pirunnyrkin kokoamisessa pitää hallussaan Jaakko Kaistinen, joka teki suorituksen 47 sekunnissa MTV3-kanavan Ennätystehdas- televisiosarjassa. Jakso esitettiin 19. marraskuuta 2006.
Sinkkisormi
Sinkkisormi on DNA:ta sitovissa proteiineissa yleinen proteiinidomeeni. Klassisen sinkkisormen malli koostuu kahdesta kysteiiniä sisältävästä beetalevystä ja histidiiniä sisältävästä alfa-kierteestä. Kysteiini- ja histidiinitähteet sitovat domeenin keskelle sinkki-molekyylin. Steroidireseptoreissa samaa virkaa toimittaa neljä kysteiinitähdettä.
Sinkkisormi on yleinen transkriptiofaktoreissa, säätelyproteiineissa ja yleisesti proteiineissa, jotka kiinnittyvät DNA:han. Sinkkisormet, joita on useita rinnakkain, ovat vuorovaikutuksessa DNA:n uurteiden kanssa. Sinkkisormen alfa-kierteen loppupään aminohapot vastaavat eri sekvenssien tunnistamisesta.
Sinkkisormiproteiinien mutaatiot aiheuttavat esimerkiksi nefroblastoomaa eli Wilmsin tuumoria (WT).
Tangram
Tangram on kiinalainen pulmatehtävä. Se sisältää seitsemän palaa, joista voi yhdistellä lukemattomia eri kuvioita. Kappaleisiin kuuluu seitsemän geometrista muotoa: viisi kolmiota, joista kaksi suurta, yksi keskikokoinen ja kaksi pientä sekä yksi suunnikas ja yksi neliö. Kaikki kappaleet yhdessä muodostavat suuren neliön. Pelin mukana tulee kirjanen, jossa on useita geometristen muotojen, ihmishahmojen ja muiden kuvioiden ääriviivoja, jotka tulee muodostaa kaikkia palasia käyttäen.
Tangram perustuu kiinalaisten tapaan järjestellä erimuotoisia pöytiä juhla-aterioilla. Eräässä kiinalaisessa kirjassa 1100-luvulta on esitelty 76 erilaisia kohteita esittävää pöytäjärjestystä. 1800-luvun taitteessa kiinalaiskirjailija nimimerkiltään ”Hidasjärkinen erakko” sovitti perinteen sormin liikuteltaville geometrisille palikoille kirjassaan "Kuvia käyttäen seitsemää nerokasta kappaletta".
Kiinasta palaavat eurooppalaiset ja amerikkalaiset merimiehet toivat tangramin länsimaihin 1800-luvun alussa. Peliä kutsuttiin aluksi nimellä ”Kiinalainen arvoitus”, ja myöhemmin se sai nimekseen ”tangram”. Nimen alkuperästä on erilaisia teorioita. Sen on esitetty tulleen muun muassa käytöstä poistuneesta englannin kielen sanasta "trangram", joka tarkoittaa palapeliä tai rihkamakorua. Toisen teorian mukaan nimi tulee sanoista "Tang" (dynastia) ja liitteestä "-gram", joka on kreikkaa ja tarkoittaa kirjoitusta. Kolmannen teorian mukaan tangram juontuu sanasta "tanka".
Ensimmäinen Kiinan ulkopuolella julkaistu tangram-kirja painettiin Lontoossa vuonna 1817. Tangramista tuli välitön menestys, ja kahden vuoden kuluessa Euroopassa oli jo julkaistu kymmeniä tangram-kirjoja Italiasta Skandinaviaan. Näkyvintä villitys oli Ranskassa, ja pelin väitettiin olevan Saint Helenalle karkotetun keisari Napoleonin suosikkiharrastus.
Tangramit otettiin käyttöön myös kouluissa 1800-luvun puolivälissä. Pelin suosio on säilynyt 2000-luvulle asti, ja julkaistuja muotoja on 2010-luvun alussa jo yli 5900.
Patrick Rafter
Patrick Michael Rafter (s. 28. joulukuuta 1972) on australialainen entinen tennispelaaja. Hänet muistetaan parhaiten kaksinkertaisena Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen voittajana ja kaksinkertaisena Wimbledonin tennisturnauksen loppuottelijana. Hän pelasi hyökkäävää syöttö-volley -peliä ja hänen volleynsä oli yksi lajin parhaista.
Rafter syntyi Queenslandissa yhdeksänlapsisen perheen kolmanneksi nuorimpana. Hän alkoi pelata tennistä viisivuotiaana yhdessä isänsä ja kolmen isoveljensä kanssa. Huhtikuussa 2004 Rafter avioitui pitkäaikaisen tyttöystävänsä Lara Felthamin kanssa Fidži-saarilla. Heillä on yksi yhteinen lapsi, Joshua (s. 2002).
Rafter aloitti ammattilaisuransa vuonna 1991 ja otti ensimmäisen turnausvoittonsa vuonna 1994 Manchesterissa. Sen jälkeen hän ei voittanut yhtään turnausta kolmeen vuoteen.
Rafterin läpimurto tapahtui vuoden 1997 Yhdysvaltain avoimissa, joissa hän eteni finaaliin, jossa hän voitti britti Greg Rusedskin neljässä erässä.
Hän voitti saman turnauksen myös seuraavana vuonna. Finaalissa vastassa oli maanmies Mark Philippoussis, jonka Rafter voitti neljässä erässä. Hän voitti samana vuonna myös viisi muuta turnausta.
Heinäkuussa 1999 Rafter nousi maailmanlistan kärkeen. Hän piti ykkössijaa kuitenkin vain yhden viikon, mikä on kaikkein lyhin aika tennishistoriassa.
Tammikuussa 1999 hän oli voittamassa ruotsalaisen Jonas Björkmanin kanssa Australian avoimen tennisturnauksen nelinpeliä.
Vuonna 2000 Rafter eteni Wimbledonin tennisturnauksen loppuotteluun, jonka hän kuitenkin hävisi Pete Samprasille, joka otti ennätyksellisen seitsemännen Wimbledon-voittonsa.
Hän eteni Wimbledonin finaaliin myös seuraavana vuonna, vastassa oli kroatialainen Goran Ivanišević. Ottelu oli hyvin tasainen kestäen yli kolme tuntia. Voittajaksi selviytyi lopulta Ivanišević, joka voitti ratkaisevan viidennen erän luvuin 9-7.
Rafter oli mukana Australian Davis Cup -joukkueessa vuonna 2000, jolloin se hävisi finaalissa Espanjalle ja vuonna 2001, jolloin finaalissa tuli tappio Ranskalle. Vuonna 1999, jolloin Australia voitti Davis Cupin, Rafter ei ollut mukana loukkaantumisen vuoksi.
Rafter lopetti uransa vuoden 2002 lopussa oltuaan ensin vuoden pelaamatta. Samana vuonna hänet nimettiin vuoden australialaiseksi. Rafter voitti urallaan 11 kaksinpeliturnausta ja 10 nelinpeliturnausta.
Rocco Siffredi
Rocco Siffredi (oik. Rocco Tano, s. 4. toukokuuta 1964, Ortona Mare, Italia) on italialainen pornonäyttelijä, -tuottaja, -käsikirjoittaja ja -elokuvaohjaaja. Hän on näytellyt yli 450 pornoelokuvassa. Lisäksi Rocco on näytellyt ranskalaisissa eroottisissa elokuvissa "Romance" (1999) ja "Himon anatomia" (2004). Rocco on naimisissa toisen pornotähden, entisen Miss Unkarin, Rosa Caracciolon (o.s. Rosza Tassi), kanssa. Caracciolon kanssa hänellä on kaksi lasta.
Pihkova
Pihkova (, aikaisemmin Пльсковъ, "Plskov"; ) on Venäjän kaupunki, jossa on noin 200 000 asukasta. Pihkova sijaitsee 70 kilometriä itään Viron rajalta Velikajajoen varrella. Kaupunki on nykyisin Pihkovan alueen hallinnollinen keskus.
Kaupunki on ikivanha; varhaisin kirjallinen maininta siitä on vuodelta 903. Talouselämälle tärkeä rautatie rakennettiin Pietarista kaupunkiin vuonna 1859 osana tsaarin Pietari–Varsova-ratahanketta. Kaupungissa oli Venäjän armeijan päämaja vuosina 1915–1917, ja puna-armeija perustettiin siellä 1918. Nikolai II luopui kruunusta Pihkovassa 1917.
Kaupungissa on runsaasti linnoituksia, ja sen luostarit ovat hyvin kunnostettuja matkailunähtävyyksiä. Pihkovan kymmenistä kirkonkelloista on saanut nimensä Laila Hirvisaaren romaani "Pihkovan kellot", jonka tapahtumat sijoittuvat Pihkovan lähelle.
Pihkovassa on Puškinin akateeminen draamateatteri, sinfoniaorkesteri ja nukketeatteri. Siellä järjestetään vuosittain Puškin-juhlat. Venäjän kansallisrunoilijan Aleksandr Puškinin suku on kotoisin Pihkovasta, ja hän itse kirjoitti siellä. Hänet on haudattu lähelle Pihkovaa Puškinskije Gory –nimiseen paikkaan.
Pihkovaan on sijoittunut osa Venäjän luoteisen Leningradin sotilaspiirin joukko-osastoista, muun muassa 76. maahanlaskudivisioona.
Pihkovalla on seuraavat ystävyyskaupungit:
Brunberg
Brunberg Oy on suomalainen makeisvalmistaja. Brunbergin suklaatehdas ja tehtaanmyymälä sijaitsevat Porvoossa. Sen osuus Suomen makeismyynnistä oli vuonna 2014 3–4 prosenttia.
Brunbergin juuret ulottuvat 1800-luvulle, jolloin 1871 perustetussa A. W. Lindforsin leipomossa aloitettiin karamellinvalmistus. Tällöin tuotevalikoimaan kuului erikoistuotteita, kuten hää- ja hautajaiskaramellit. Vuonna 1928 yrityksen osti porvoolainen Lennart Brunberg, nykyisen toimitusjohtajan isoisä. Hänen aikanaan ryhdyttiin valmistamaan suklaata, josta vähitellen tuli yrityksen päätuote.
Brunbergin tuotteita ovat:
Domeeni
Domeeni tarkoittaa seuraavia asioita:Katso myös domain.
Bonk Business
Bonk Business Inc tai O.y. Bonk A.b. on kuvataiteilija Alvar Gullichsenin ideasta hänen kanssaan yhteistyössä kehitelty kuvitteellinen yhtiö. Hankkeen toteutuksesta vastaavat Gullichsenin lisäksi käsikirjoittaja Richard Stanley, koneenrakentaja Henrik Helpiö sekä valokuvaajat Magnus Weckströn, Magnus Scharmanoff ja Olli Lehtinen. Dynamokeskus Bonk on museo Uudessakaupungissa. Siellä esitellään yhtiön historia 1800-luvulta nykypäivään koneiden ja valokuvien avulla.
Yhtiön omien tietojen mukaan Bonk Business Inc. on multiglobaalinen teollisuusjätti, joka työllistää nykyään 13 000 ihmistä 52 maassa. Se on maailmanjohtaja täysin toimintavapaiden koneiden valmistuksessa, kosmisen terapian sovellutuksissa, kulutustuotteiden jälleenpakkauksessa, disinformaatiojärjestelmissä (Advanced Disinformation Systems -ADS) sekä LBH-teknologiassa (Localised Black Hole, paikallistetut mustat aukot).
Useimmat koneista voi nähdä Uudenkaupungin Bonk-keskuksessa tai kaupungin alueella.Bonkin syntymäpaikassa Uudessakaupungissa on monia erilaisia nähtävyyksiä, jotka liittyvät Bonk-laitteisiin tai Bonk Business Inc:in historiaan.
Dynamokeskus Bonk on Siltakatu 2:ssa sijaitseva museo, jossa esitellään yhtiön kuvitteellista historiaa. Oppaat kertovat yhtiön tarinan koneenrakentaja Henrik Helpiön rakentamien Bonk-koneiden sekä valokuvien avulla. Keskuksessa on myös lasten konepaja, jossa lapset pääsevät rakentamaan omia Bonk-laitteitaan. Dynamokeskuksessa myös myydään Bonk-tuotteita.
Instrumentaali
Instrumentaali on sijamuoto, joka ilmaisee, että substantiivi on väline, jolla subjekti suorittaa tekemisen. Substantiivi voi olla joko konkreettinen esine tai abstrakti käsite.
Esimerkiksi latinan lauseessa "librum stylo scripsi" substantiivin taivutus ilmaisee sen instrumentaalisuuden – nominatiivi "stylus" muuttuu ablatiiviksi "stylo". Koska suomen kielessä ei ole instrumentaalia, se käännetään usein käyttämällä adessiivia: "Kirjoitin kirjan kynällä."
Instrumentaalia käytetään ainakin muinaisenglannissa, georgiassa, sanskritissa, tamilissa sekä useissa balttilaisissa ja slaavilaisissa kielissä. Unkarin kielessä sijamuodon nimi on instrumentaali-komitatiivi.Instrumentaalia käytetään myös ilmaisemaan liikeverbin tapahtumapaikkaa
Venäjän kielessä instrumentaalia käytetään tiettyjen paikkaan tai sijaintiin viittaavien prepositioiden kanssa. Nämä kuusi tiettyä prepositiota ovat:
Muutamilla edellä mainituista prepositioista on myös muita merkityksiä, jolloin niiden kanssa ei käytetä instrumentaalia, esimerkiksi c(o) voi tarkoittaa myös "jostakin", jolloin sen kanssa käytetään genetiiviä.
Ilman prepositiota instrumentaali ilmaisee useimmiten välinettä.
Lisäksi instrumentaalia käytetään passiivilauseissa ilmaisemassa lauseen agenttia (Ветером сорвало крышу., "Tuuli" vei katon.) sekä ilmaisemaan ""kenen toimesta"" (Книга написана мною., Kirja on "minun" kirjoittamani.)
Muita instrumentaalin käyttötapoja ovat liikeverbien toimintapaikan ilmaisu (Они шли лесом., He kulkivat "metsän kautta".), eräät ajan ilmaisut (Он уходил ранним утром., Hän lähti "aikaisin aamulla".).
Lisäksi sitä voidaan käyttää korostamaan tiettyä roolia.
Venäjän kielessä on myös tiettyjä verbejä, joiden jälkeen on siihen liittyvät adjektiivit ja substantiivit taivutettava instrumentaalimuodossa. Erityisesti refleksiiviverbit (-ся) vaativat instrumentaalia. Näitä verbejä ovat muun muassa:
Instrumentaalin päätteet maskuliinisukuisilla substantiiveilla on perinteisesti yksikössä kovavartaloisilla -ом (om) ja pehmeävartaloisilla -ем (em/jem). Feminiinisukuisilla substantiiveilla sanan viimeinen kirjain (а [a] tai я [ja]) poistuu ja sen tilalle tulee yksikössä perinteisesti kovavartaloisilla sanoilla pääte -ой ja pehmeävartaloisilla -ей. Neutrisukuiset substantiivit taipuvat kuten maskuliinit. Monikossa instrumentaalin päätteet ovat perinteisesti kaikkien sukujen kovavartaloisilla sanoilla -ами ja kaikkien sukujen pehmeävartaloisilla -ями. Lisäksi venäjän kielessä on useita poikkeustaivutuksen omaavia sanoja, jotka eivät taivu edellä olevan kaavan mukaan.
Aha
Aha (usein myös Hor-Aha tai Horus Aha) oli muinaista Egyptiä 1. dynastian aikaan vuoden 3000 eaa. tienoilla hallinnut faarao. Hän kuoli noin vuonna 2900 eaa.
Aha oli Egyptin ensimmäisen dynastian perustaja. Hän yhdisti maan yhdeksi valtakunnaksi. Vuonna 1894 Hierarkonpoliksesta löydetyn liuskepaletin kuva on tulkittu maailmanhistorian ensimmäiseksi “sanomalehdeksi”. Se kuvaa Ylä- ja Ala-Egyptin yhdistämistä.
Ahan ja muiden ensimmäisen dynastian faaraoiden hallituskaudelta on säilynyt hyvin vähän esineitä, joten hänen hallituskautensa pituudesta ei ole varmaa tietoa. Ahan katsotaan usein olevan taruissa mainittu Menes-niminen Ylä- ja Ala-Egyptin yhdistäjä sekä Memfiksen ja muinaisen Egyptin valtion perustaja. Menesin olemassaolosta ei ole varmuutta, mutta toisinaan myös Narmeria pidetään Menesinä.
Ahan hauta sijaitsee Abydoksessa. Se koostuu kolmesta huoneesta, joilla on ollut yhteinen puinen katto. Myös Sakkarassa oleva hauta on ajoitettu Ahan hallituskaudelle. Siellä on haudattuna myös nuoria miehiä, jotka on surmattu saattamaan faaraota tuonpuoleisessa, leijonia sekä aurinkolaiva. Tämä hauta on ensimmäinen tunnettu hauta, jonka yhteydestä on löytynyt vene.
Dušanbe
Dušanbe () on Tadžikistanin pääkaupunki. Kaupungin asukasluku vuoden 2000 laskennassa oli 562 000, arvio vuodelle 2010 oli 720 300. Asukasluvultaan se on Tadžikistanin suurin kaupunki.
Kaupungin nimi tulee tadžikin kielen maanantaita tarkoittavasta sanasta ("du" = "kaksi", "shamba"/"shanbe" = "päivä", kirjaimellisesti "päivä kaksi"), aikoinaan kaupunki oli suosittu maanantaimarkkinoiden pitopaikka.
Kaupungin ollessa Tadžikistanin neuvostotasavallan pääkaupunki, sen nimenä oli vuodet 1929–1961 Stalinabad (Josif Stalinin mukaan).
Dušanbe sijaitsee Varzob- eli Dushanbinka-joen varrella maan lounaisosassa. Se rakennettiin neuvostoaikana kolmen aikaisemman kauppalan paikalle. Sen kadut ovat suoria ja leveitä, ja monia reunustavat puurivit. Kaupungissa on suuria julkisia rakennuksia ja laajoja puistoja.
Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, keskimääräinen ylin 36 astetta. Kylmintä on tammikuussa, keskimääräinen alin -2,4 astetta. Kesän kuumuutta viilentää kaupungin koillispuolella sijaitsevilta vuorilta laskeutuvat viileämmät tuulet.
Kaupungissa sijaitsee Dušanben kansainvälinen lentoasema. Kaupunkiin on rautatieyhteys ja sieltä lähtee valtatiet M32 pohjoiseen, A384 etelään sekä kaupungin lävitse länsi-itä -suunnassa kulkee valtatie M41.
PA-RISC
PA-RISC eli HP/PA (Hewlett-Packard Precision Architecture) on Hewlett-Packardin UNIX-palvelimiaan ja -työasemakoneitaan varten kehittämä RISC-suoritinarkkitehtuuri. Se otettiin käyttöön 1980-luvun loppupuolella, jota ennen HP-UX-koneet käyttivät 68000-perheen suorittimia.
Alkuperäinen PA-RISC-käskykanta oli 32-bittinen (määrittelyversiot 1.0 ja 1.1), mutta se laajennettiin myöhemmin 64-bittiseksi (määrittelyversio 2.0). PA-RISC on tukenut segmentoidun muistikäsittelyn avulla yli 32-bittistä osoiteavaruutta 32-bittisessä suorittimessa, mutta 64-bittinen versio tukee "latteaa" (segmentoimatonta) 64-bittistä osoiteavaruutta.
Nykyisin HP on siirtynyt PA-RISCistä IA-64:ään ja on lopettanut PA-RISC-pohjaisten koneiden myynnin vuoden 2008 lopussa. Viimeiseksi PA-RISC-suorittimeksi jäi vuonna 2005 julkaistu "PA-8900".
PA-RISC-prosessoreille on ollut tyypillistä erikoinen välimuistirakenne; joillain PA-RISC-prosessoreilla on ollut jopa megatavun kokoluokkaa olevia L1-välimuisteja, muiden välimuistitasojen puuttuessa kokonaan.
Muutamassa ensimmäisessä PA-RISC suorittimessa ei ollut integroitua muistinhallintayksikköä (MMU) (arkkitehtuuriversio 1.0). Arkkitehtuuriversiosta 1.1 eteenpäin MMU oli integroituna.
Ennen Itaniumin tuloa PA-RISC-suorittimet olivat yleensä maailman toiseksi nopeimpia suorittimia, häviten vain Alpha-suorittimille.
Suorittimelle on määritelty neljä tasoa: 0, 1, 1.5, ja 2.Suoritin tukee muistiavaruutta, jonka koko voi olla 64-bittisestä 96-bittiseen.
Muistisivujen koko voi olla 4 kilotavusta (4 kB) 64 megatavuun (64 MB).
Suoritin voi näin ollen tukea 16 eksatavun muistiavaruutta.
"Multimedia Acceleration eXtensions" (MAX) on käskykannan SIMD laajennus.
Laajennuksesta on kaksi versiota: MAX-1 ja MAX-2.
M-V
M-V on versio japanilaisesta Mu-kantoraketista.
11. helmikuuta 1970 Japanin ensimmäinen satelliitti, OHSUMI, laukaistiin L-4S-kantoraketilla. L-4S-raketista kehitettiin Mu-sarja: M-4S, M-3C, M-3H, M-3S, M-3SII ja M-V.
Mu-rakettien moottorit polttavat kiinteää ajoainetta. Raketeilla on laukaistu Japanin avaruustutkimussatelliitteja.
M-V-raketit laukaistaan Uchinouran avaruuskeskuksesta:
Kungsholmen (kaupunginosa-alue)
Kungsholmen on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee kunnan sisäosassa ("innerstaden"). Kungsholmenilla asuu lähes 57 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 4,85 neliökilometriä. Alue on saanut nimensä Kungsholmenin saaresta, vaikka siihen kuuluu muitakin alueita. Kungsholmenin kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Kungsholmen, Stadshagen, Kristineberg, Fredhäll, Marieberg, Lilla Essingen ja Stora Essingen.
Simo Sisu
Simo Sisu () on Ankkalinnan poliisipäällikkö Disneyn eläinmaailmaan sijoittuvissa sarjakuvissa. Poliisimestari Sisu on kokenut ja rehellinen lainvalvoja, joka usein turvautuu nokkelamman Mikki Hiiren apuun ratkoessaan visaisimpia rikospulmia. Poliisilaitoksen työtovereista sarjoissa esiintyvät useimmin etsivä Kaasi ja vaativa esimies, yleensä nimeämätön poliisijohtaja. Hahmon ovat luoneet 1930-luvulla piirtäjä Floyd Gottfredson ja käsikirjoittaja Merrill de Maris. Hänet on nähty joskus myös Akun tai Roopen sarjoissa.
Sisu on selvästi alkukielellä irlantilainen, nimestä ja murteesta päätellen.
Sisu on esiintynyt myös parissa Akun tehdas-jaksossa.
Liljeholmen (kaupunginosa-alue)
Liljeholmen on Tukholman kunnan entinen kaupunginosa-alue. Se sijaitsi kunnan eteläosassa ("söderort"). Kaupunginosa-alue lakkasi olemasta 1. tammikuuta vuonna 2007, kun se ja Hägerstenin kaupunginosa-alue yhdistettiin uudeksi Hägersten-Liljeholmenin kaupunginosa-alueeksi.
Liljeholmenin pinta-ala oli 6,83 km². Vuonna 2004 siellä oli 30 450 asukasta. Liljeholmenin kaupunginosa-alueeseen kuuluivat seuraavat kaupunginosat: Liljeholmen, Aspudden, Gröndal, Midsommarkransen ja Västberga sekä pieni osa Hägerstenistä.
Tensidi
Tensidit eli pinta-aktiiviset aineet ovat kemiallisia yhdisteitä, joissa on hydrofiilinen (vesihakuinen) ja hydrofobinen (vesipakoinen) pää. Tensidejä kutsutaan myös surfaktanteiksi ja detergenteiksi.
Tensidit tunkeutuvat vesiliuoksessa vesimolekyylien väleihin pienentäen pintajännitystä. Tensidit alentavat pintajännitystä, parantavat veden kostutuskykyä, irrottavat ja pilkkovat kuiduista tehokkaasti likaa, estävät sähköisten ominaisuuksiensa ansiosta lian tarttumisen takaisin puhdistettavalle pinnalle, minkä vuoksi niitä käytetään pesuaineissa.
Anioniset tensidit
Ionittomat tensidit
Kationiset tensidit
Amfoteeriset tensidit
Saippua on eräs tensidi, mutta synteettiset tensidit ovat syrjäyttäneet lähes kokonaan sen. Useimmat tensidit ovat sellaisenaan myrkyllisiä vesieliöille. Ympäristövaikutusten merkityksen lisäännyttyä on alettu valmistaa myös uusiutuvista luonnonvaroista (kasvi- ja eläinrasvoista). Tensidien hajoavuuteen jätevesissä vaikuttaa niiden kemiallinen rakenne.
Markkinoille saatettavien pesuaineiden tensidien on Tukesin mukaan oltava pesuaineasetuksen (EY) N:o 648/2004 nojalla biologisesti hajoavia.
Joutsenmerkki rajoittaa ympäristölle vaarallisten tensidien käyttöä lainsäädäntöä pidemmälle. Joutsenmerkityissä tuotteissa käytettävien tensidien ominaisuudet, muun muassa hajoavuus, on tutkittu laboratoriotestien avulla.
Beatmusiikki
Beatmusiikki (tai pelkkä beat) on pop- ja rock-musiikkien genre, joka sai alkunsa Britanniassa 1960-luvulla. The Beatles on lajin tunnetuin yhtye, ja yhtyeen kohdalla puhutaankin yleisemmin merseybeatista. Toisaalta tätä uutta nuorisomusiikkia ruvettiin kutsumaan myös nimellä "popmusiikki". Nykyään popmusiikin määritelmä on kuitenkin ilmeisen paljon laajempi.
Keskeiset erot rautalankamusiikkiin ovat laulun mukaantulo ja se, että nuoret artistit sävelsivät esittämiään kappaleita enemmän itse.
Aineistoa beat-musiikin rantautumisesta Suomeen on koonnut "Antero Laiho" työnimellä FöriBeat.
Mew (yhtye)
Mew on vuonna 1995 perustettu tanskalainen popmusiikkia ja progressiivista rockia yhdistelevä yhtye. Yhtyeen muodostivat Jonas Bjerre, Bo Madsen, Johan Wohlert sekä Silas Graae, mutta Johan Wohlertista tuli isä, mikä johti katkeraan valintaan perheen hyväksi vuonna 2006. Vuonna 2014, kahdeksan vuoden tauon jälkeen, julkistettiin kuitenkin tieto Wohlertin paluusta yhtyeeseen.
Jonas Bjerre, Bo Madsen ja Johan Wohlert tapasivat koulussaan Hellerupissa. Heidän piti tehdä elokuva ihmisen maapalloa kohtaan aiheuttamasta tuhosta. He tekivät filmipätkän äänet sekä visuaalisen puolen. Hyvinä ystävinä Jonas, Bo ja Johan päättivät perustaa myös bändin, vaikkei kukaan ollut erikoistunut minkään soittimen soitossa. Noin vuoden soitettuaan bändi tutustui kolme vuotta nuorempaan Silakseen, jonka he olivat kuulleet soittavan rumpuja. Rumpalia bändissä ei vielä ollut, joten Silas otettiin pian mukaan.
Bändin visuaalisen taiteen opiskelutaustan voi havaita Mewin keikoilla. Bändi haluaa tehdä keikoistaan mahdollisimman ainutlaatuisia ja myös visuaalisesti näyttäviä ja keikoilla on usein takaseinälle heijastettu bändin jäsenten itsensä tekemiä visualisointeja.
Bändin vaikutteina on vahvasti ollut esimerkiksi Dinosaur Jr, Genesis ja Pixies. Bändin musiikki ei kuitenkaan muistuta paljoakaan vaikuttajiensa tyyliä vaan on luonut aivan oman tyylinsä, joka omanlaisen soundinsa lisäksi etsii uusia tapoja tehdä musiikkia, albumeja tai keikkoja. Mewin tunnistaa viimeistään Jonas Bjerren korkeasta surumielisestä äänestä. Joidenkin mielestä Mew on parhaimmillaan äänityksissään sillä oikeita sävyjä on vaikea tavoittaa keikalla ja bändin kappaleissa on usein useampia soittimia kuin jäseniä. Keikoilla Mewiä avustaakin usein ylimääräinen kosketinsoittaja.
Mewin debyyttialbumi "A Triumph For Man" julkaistiin vuonna 1997 ja toinen albumi "Half the World is Watching Me" 2000. Vuonna 2003 Mew solmi kansainvälisen levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa ja keväällä julkaistiin albumi "Frengers". Se sisälsi sekä uutta tuotantoa että vanhoja kappaleita kahdelta aikaisemmalta levyltä. Siitä on peräisin nimen lisänimi ”Not quite friends, not quite strangers” eli osa tavallaan tuttuja kappaleita (tosin uudistettuna) ja osa aivan uusia. Frengers oli tavallaan myös yhtyeen toinen debyyttialbumi. Se oli nimittäin bändin ensimmäinen kansainvälinen julkaisu. Syyskuussa 2005 Mew julkaisi neljännen albuminsa "And the Glass Handed Kites", joka sisälsi jo melko progressiivisiakin piirteitä. Albumin kappaleet on yhdistetty toisiinsa taukoamattomaksi kokonaisuudeksi. Syyskuussa 2006 ilmestyi uusintapainos "A Triumph For Manista".
Dave Liebkind
Dave Liebkind (7. helmikuuta 1936 Helsinki – 9. elokuuta 2004 Hämeenlinna) oli helsinkiläinen juutalainen liikemies, toimittaja sekä Liberaalit- ja Remonttiryhmä -puolueiden vaikuttaja. Hän oli liberaalien eurovaaliehdokkaana 2004. Liebkind toimi 1960- ja 1970-luvuilla Yleisradion Geneven-kirjeenvaihtajana.
Dave Liebkind suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa ja opiskeli myös Jerusalemin yliopistossa. Hän toimi näyttelijänä ja apuohjaajana Lilla Teaternissa ja sitten lehti- ja tiedotustoimittajana mm. kansainvälisen villajärjestön (International Wool Secretariat) palveluksessa. Radiossa Liebkind esiintyi vuodesta 1949 eli 13-vuotiaasta asti. Hän myös tuotti lasten- ja viihdeohjelmia sekä tietokilpailuja ja näytteli ruotsinkielisissä tv-näytelmissä. Liebkind nähtiin myös Spede Pasasen Viu-hah hah-taja-elokuvassa vuonna 1974.
Fiat 132
Fiat 132 on Fiatin vuosina 1972–1981 valmistama ylemmän keskiluokan neliovinen sedan, joka korvasi Fiat 125:n. Etelä-Afrikassa sitä myytiin nimellä Fiat Elita. Lisäksi puolalainen FSO ja espanjalainen SEAT valmistivat autoa lisenssillä. Vuonna 1981 mallia uudistettiin ja se nimettiin Fiat Argentaksi.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi DOHC-tyyppiset 1,6- (98 hv) ja 1,8-litraiset (105 hv) bensiinimoottorit. Laajalta lisävarustelistalta ostaja saattoi valita muun muassa viisivaihteisen manuaalivaihteiston, kolmiportaisen automaattivaihteiston, ilmastoinnin ja lämmitettävän takalasin.
Vuonna 1974 malliin tehtiin pieniä uudistuksia valoihin, etusäleikköön, jousitukseen ja vaihteiston välityssuhteisiin. 1,8-litraisen moottorin teho nousi kahdella hevosvoimalla sylinterinkanteen ja polttoaineensyöttöjärjestelmään tehtyjen muutosten ansiosta.
Vuonna 1977 tuli merkittävämpi kasvojenkohotus, kun suurempi Fiat 130 poistui mallistosta ja 132 otti sen paikan lippulaivamallina. Muutoksia tehtiin esimerkiksi puskureihin ja sivupeileihin, lisäksi auto sai kumiset kylkilistat. 1,8-litraisen moottorin korvasi 2,0-litrainen (112 hv).
Seuraavana vuonna esiteltiin 2,0- (60 hv) ja 2,5-litraiset (72 hv) dieselmoottorit. Dieselmallien konepellissä oli kohouma, jotta suurempi moottori mahtuisi sen alle. Frankfurtin autonäyttelyssä 1979 esiteltiin lisäksi Bosch L-Jetronic -ruiskutusjärjestelmällä varustettu 2,0-litrainen, jossa oli tehoa 122 hevosvoimaa.
Spear Air
Spearair Oy oli Kalevi Keihäsen Keihäsmatkojen omistama yksityinen suomalainen lentoyhtiö, joka lennätti vuosina 1972–1974 suomalaisia turisteja etelän lomakohteisiin, lähinnä Kanariansaarille.
Yhtiön englanninkielinen nimi "spear" tarkoittaa suomeksi keihästä ja viittaa omistaja Keihäseen.
Toimitusjohtajana toimi ainakin kansanedustaja Veikko Pajunen.
Spearair kaatui vuoden 1973 öljykriisiin ja yleensäkin Keihäsmatkojen taloudellisiin vaikeuksiin. Myös toiminnan johtaminen oli ilmeisen leväperäistä, eikä kirjanpidosta tai kustannuksista juurikaan välitetty. Esimerkkinä mainittakoon yhtiön viimeiset menolennot etelään 3. toukokuuta 1974: Nikosiaan ja Istanbuliin lennetyllä lennolla oli yhteensä noin 145 matkustajaa ja Beirutin lennolla 52 matkustajaa. Kummassakin koneessa oli 189 paikkaa, joten toiminta ei voinut olla kannattavaa. Kun "Härmän Jätkä" saapui, pitkään jatkuneen kentän yllä tapahtuneen kaartelun jälkeen ja siksi polttoaineen käytyä vähiin, 3. toukokuuta 1974 Istanbuliin, portaat tuotiin vasta kun ovesta heitettiin laskeutumismaksut sisältänyt rahasalkku asematasolle. Matkakohteeseen jääneet suomalaisturistit kävi 9. toukokuuta noutamassa Finnairin DC-8-62, joka kiersi Beirutin ja Nikosian kautta Istanbuliin, missä paikalliset viranomaiset saarsivat asevoimin koneen ottaen sen Spearairin velkojen pantiksi useiksi tunneiksi. Vasta Finnairin pääjohtaja Gunnar Korhosen henkilökohtainen puuttuminen asiaan ja selostus siitä, että Finnair ei vastaa Spearairin veloista, sai tilanteen laukeamaan, ja Finnairin koneen sallittiin lähteä matkustajineen kohti Suomea.
Kapteeneina toimivat ainakin Olavi Kepsu, Lauri Hirvonen, Kyösti Karhila, Heikki Keso, Mauri Maunula ja Nils Sippola.
Yhtiö hankki National Airlinesilta kaksi suoravirtausmoottoreilla varustettua Douglas DC-8-32 -konetta, tunnuksiltaan OH-SOA ja OH-SOB, lempinimeltään Härmän Jätkä ja Härmän Mimmi. Ne jäivät lopultakin maksamatta. Lisäksi yhtiöllä oli myös Cessna 185E tunnukseltaan OH-CFH ja vuokralla yhtiön väreihin maalattuna helikopteri Agusta Bell 206B JetRanger II, tunnukseltaan OH-HIF. Yhtiölle oli tulossa myös kolmas DC-8-kone, jonka nimeksi piti tulla Härmän Häjy. Lisäksi yhtiölle suunniteltiin hankittavaksi pienempi kone, jonka nimeksi olisi tullut mahdollisesti Reissumies.
Tongan kulttuuri
Tongan kulttuuri perustuu pääosin polynesialaisiin perinteisiin ja kalastamiseen. Myös kristinusko on vaikuttanut paikalliseen kulttuuriin merkittävästi sen jälkeen kun eurooppalaiset saapuivat Tongaan.
"Pääartikkeli: Tongan taide"
Tongan taide on samantapaista kuin muissa Tyynenmeren valtioissa. Tunnetuimpia tongalaisia taiteenlajeja on muun muassa ngatu-niminen kudonta.
"Pääartikkeli: Tongan musiikki"
Tongan musiikista ajalta ennen eurooppalaisten saapumista saarille ei tiedetä paljon. Lali-nimisen huilun arvellaan olleen olemassa jo silloin. Joitakin vanhoja tongalaisia tansseja, kuten ulaa, 'otuhakaa ja me'etu'upakia, esitetään vieläkin. Tongalainen populaarimusiikki ei ole juuri saanut suosiota saarten ulkopuolella.
"Pääartikkeli: Tongan ruoka"
Tongan perinteisiin ruokalajeihin kuuluu lihaa sekä erilaisia vihanneksia ja hedelmiä. Perinteisiä tongalaisia ruokalajeja ovat lu-pulu, lu sipi, otai, to'okutu ja vai siaine.
Tongan kansallisjuoma on "kava", joka valmistetaan kava-kasvin juurista. Juoma on "piimämäistä" ja hieman jauhoisen mutta silti miellyttävän makuista. Juomalla on lievä päihdyttävä vaikutus, mutta ei kuitenkaan samantapainen kuin alkoholilla. Juoma rentouttaa ja vähän väsyttääkin. "Kava" on laillinen nautintoaine. Tongalaisilla on tapana kokoontua viettämään silloin tällöin iltaa kitaroiden, hyvien ystävien ja "kavan" parissa.
Huom. "kavaa" ei pidä sekoittaa espanjalaiseen "Cavá":n, joka on espanjalainen kuohuviini.
"Pääartikkeli: Tongan vaatteet"
Useimmat tongalaiset käyttävät yhä perinteisiä asuja. Vasta viime aikoina on länsimaalainen pukeutuminen alkanut tulla suosioon. Hautajaisissa miehillä on tapana pitää mustia vaatteita.
"Pääartikkeli: Tongan urheilu"
Tongalla yleisiä urheilulajeja ovat rugby ja jalkapallo. Valtiolla on oma rugby-joukkueensa.
"Pääartikkeli: Tongan uskonto"
Tongassa on kaksi suurinta uskontoa. Free Wesleyan -kirkkoon kuuluu noin 30 000 tongalaista. Heidän joukossaan on Tongan kuningas Taufa’ahau Tupou IV ja suurin osa kuningasperheestä. Mormoneja tongalaisista on 48 767.
"Pääartikkeli: Tongan juhlat"
Tongalla vietettävät juhlat perustuvat kristinuskoon. Pääsiäistä vietetään 10.-13. huhtikuuta. Omia juhlapäiviä Tongalla ovat kruununprinssin syntymäpäivä (4.5.), itsenäisyyspäivä (4.6.), kuninkaan syntymäpäivä (4.7.), perustuslakipäivä (4.11.) ja tupou (4.12.). Tongalla vietetään myös niin sanottua Anzac-päivää.
"Pääartikkeli: Tongan festivaalit"
Tongalla vietettäviä festivaaleja ovat muun muassa:
FSC
FSC (Fabryka Samochodów Ciężarowych) oli suuri autotehdas Puolassa 1950-luvulta 1990-luvulle. FSC perustettiin vuonna 1951, ja sen ensimmäinen auto valmistui 7. marraskuuta 1951. Tehdas oli rakennettu Lubliniin tuottamaan kevyitä kuorma-autoja, pakettiautoja sekä kulkuneuvoja armeijalle. Kommunismin kaaduttua Puolassa FSC alkoi etsiä ulkomaista yhteistyökumppania. Vuonna 1995 FSC alkoi tehdä yhteistyötä Daewoon kanssa. Perustettiin yhtiö nimeltä Daewoo Motor Polska. Joulukuussa 1995 tehdas alkoi valmistaa Daewoo Nexiaa. Daewoo Motor Polska meni konkurssiin vuonna 2001. Nykyään tehdas on jälleen toiminnassa nimellä Intrall, ja se valmistaa Lublin-pakettiautoa sekä Tarpan Honker -maastoautoa.
Johan Cruijff
Hendrik Johannes Cruijff, tunnettu myös nimellä Johan Cruyff, (25. huhtikuuta 1947 Amsterdam, Alankomaat – 24. maaliskuuta 2016 Barcelona, Katalonia, Espanja) oli alankomaalainen jalkapalloilija ja valmentaja. Cruijffia pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista.
Pelaajana Cruijff tunnettiin erityisesti teknisyydestään, nopeudestaan ja pelisilmästään. Hänet tunnetaan erityisesti yhtenä tärkeimmistä totaalisen jalkapallon pelaajista.
Hänen poikansa on Jordi Cruyff.
Cruyijffin uran huippuhetket ajoittuvat 1970-luvun alkuun. Tuolloin hän oli Ajaxin kantavia voimia, kun seura voitti kolme Euroopan cupia peräkkäin (1971, 1972, 1973). Vuonna 1973 Cruijff siirtyi Ajaxista FC Barcelonaan. Hänet palkittiin Euroopan parhaimpana pelaajana vuosina 1971, 1973 ja 1974: hän oli ensimmäinen kolmesti Euroopan parhaaksi valittu pelaaja.
Maajoukkueessa Cruijff pelasi 48 ottelua tehden niissä 33 maalia. Hänen maajoukkueuransa tähtihetki oli vuoden 1974 jalkapallon MM-kisat, joissa Cruijff johdatti maansa MM-loppuotteluun asti, jonka Länsi-Saksa kuitenkin voitti. Vuoden 1978 kisoihin hän kieltäytyi osallistumasta vedoten vastenmielisyyteen isäntämaa Argentiinan sotilashallintoa kohtaan.
Ajaxin ja Barcelonan lisäksi Cruijff pelasi Yhdysvalloissa Los Angeles Aztecsissa ja Washington Diplomatsissa, Espanjassa Levantessa sekä Alankomaissa Feyenoordissa.
Valmentajana Cruijff valmensi kahta seuraa: Ajaxia ja FC Barcelonaa. Ajaxin hän johdatti Cup-voittajien cupin voittoon vuonna 1987 sekä Barcelonan neljään peräkkäiseen liigamestaruuteen (1991–1994) ja Euroopan cupin voittoon 1992. Cruijff palasi valmennustehtäviin marraskuussa 2009, jolloin hänet nimitettiin Katalonian maajoukkueen valmentajaksi ja Katalonian jalkapalloliiton neuvonantajaksi. Joukkue pelaa vuosittain 1–2 ottelua.
Ketjupolttajana tunnettu Cruijff sai sydänkohtauksen varhaisessa keski-iässä ja ryhtyi sen jälkeen tupakoinnin vastustamisen mannekiiniksi.
Cruijff kuoli syöpään maaliskuussa 2016. Syöpä oli diagnosoitu vain puoli vuotta aiemmin, lokakuussa 2015.
Kaakkuri (Oulu)
Kaakkuri on Oulun kaupunginosa Kaakkurin suuralueella. Se sijaitsee noin 7 kilometriä Oulun keskustasta etelään valtatie 4:n itäpuolella. Pohjois-itä suunnassa aluetta rajaa Oulu-Kontiomäki-rautatie ja eteläpuolella Metsokangas.
Kaakkurin vanhinta aluetta on Kaakkurinkangas, joka on 1990-luvun alkupuolella rakennettu omakoti- ja rivitaloalue.
2000-luvulla Kaakkuri kasvoi yhdeksi Oulun suurimmista aluekeskuksista. Varsinainen Kaakkurin keskus on kerrostalovaltainen alue, jossa on myös yksi Oulun korkeimmista asuinrakennuksista, 12-kerroksinen Sirius.
Alueen palvelutarjonta on hyvä. Kaakkurin koulu on 900 oppilaan yhtenäisperuskoulu luokille 1-9. Kaakkurissa on myös oma terveysasema, kirjasto, monitoimitalo ja kirkko. Yrityksiä alueella toimii runsaasti, muun muassa vuonna 2004 avattu K-Citymarket ja 2008 avattu Bauhaus-tavaratalo
Kaakkurin keskuksen itäpuolella oleva Metelinkangas on pääasiassa omakotitaloja käsittävä metsäinen osa-alue. Sen itäpuolella oleva Kiviharju on Kaakkurin uusinta aluetta.
Kaakkurin kaupunginosan itälaidalla sijainnut Iinatin moottoriurheilukeskus on meluhaittojen vuoksi suljettu. Alue on entinen kaatopaikka ja siitä syystä mäkinen. Jatkossa sitä on kaavailtu ulkoilumaastoksi.
Ukaasi
Ukaasi (, sääntö, määräys). Ukaasi tarkoitti alun perin hallitsijan antamaa juridista käskyä tai lakia (edikti). Venäjällä perustuslaillisen hallintotavan kehittyessä ukaasit jäivät pääasiassa lakia selventävien asetuksien asemaan.
1990-luvun alussa Venäjän sekavassa hallinnollisessa tilanteessa presidentti Boris Jeltsin hallinnoi asioita usein presidentin asetuksin, ukaasein selvittääkseen tilanteita, mitkä olivat juuttuneet Venäjän valtakunnanduumaan.
Suomen kielessä ukaasiksi kutsutaan alentavasti komentoa tai hallinnollista käskyksi ymmärrettyä ohjetta.
Kontinkangas
Kontinkangas on Oulun kaupunginosa, joka sijaitsee valtateiden 4 ja 22 liittymän koillispuolella, kaupungin keskustasta noin kaksi kilometriä itään.
Kontinkangas on pääosin työpaikka-aluetta ja vakituisia asukkaita siellä on vähän. Suuri osa asukkaista on alueen oppilaitoksissa opiskelevia nuoria. Kaupunginosan väkiluku on alle 700, mutta työpaikkoja Kontinkankaalla on yli 9 000. Suurin osa rakennuskannasta on koulutus-, tutkimus- ja terveyspalveluiden käyttöön tarkoitettuja rakennuksia. Alueella sijaitsevat muun muassa kaupunginsairaala ja Oulun yliopistollinen sairaala. Kontinkankaalla on Kastellin monitoimitalo, jossa on muun muassa peruskoulu ja kirjasto.
Kontinkankaan historiaan liittyy traaginen tapahtuma vuodelta 1916. Tällöin Kontinkankaan metsässä hirtettiin saksalaisia avustanut aktivisti Taavetti Lukkarinen. Tapahtuman muistoksi on oletetun hirttopuun ympärille tehty aitaus, johon on kaiverrettu suppea kuvaus tapahtumasta. Paikalle osoittaa viitta "Taavetti Lukkarisen hirttopuu". Vaikka Lukkarinen haudattiin teloituspaikalle, hänen ruumiinsa kaivettiin myöhemmin ylös ja haudattiin Intiön hautausmaalle. Kontinkangas rajautuu Raksilaan, Oulunsuuhun, Kaukovainioon ja Peltolaan.
Seela Sella
Seela Maini Marjatta Sella (o.s. Virtanen, s. 30. joulukuuta 1936 Tampere) on suomalainen näyttelijä.
Sella valmistui Suomen teatterikoulusta vuonna 1959. Hän on esiintynyt yli 50 vuotta kestäneen uransa aikana muun muassa Turun ja Hämeenlinnan kaupunginteattereissa, Intimiteatterissa, Suomen Kansallisteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Komediateatterissa ja Teatteri Jurkassa. Hän on pitänyt myös monologi-iltoja sekä laulu- ja lausuntailtoja aluksi yhdessä miehensä kanssa. Sella on nähty myös useissa suomalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Lisäksi hän on myös lukenut useita äänikirjoja, kuten Aili Somersalon "Mestaritontun seikkailut".
Sellan revyytä "Seela Sella seisaallaan" esitettiin Tampereen Työväen Teatterissa, Espoon Kaupunginteatterissa ja Turun Linnateatterissa. Vuonna 1978 valmistuneessa Pirkko Saision käsikirjoittamassa televisionäytelmässä "Elämänmeno" Sella näyttelee päähenkilön Eilan ystävätärtä Lempiä. Hella Wuolijoen alkuperäistekstiin perustuvassa televisionäytelmässä "Entäs nyt, Niskavuori?" (1987) hänellä on Martta Wareliuksen osa.
Sella oli Aino Sibeliuksen roolissa Timo Koivusalon ohjaamassa "Sibelius"-elokuvassa 2003. Vuonna 2006 hän näytteli Koivusalon elokuvassa "Kalteva torni". Seela Sella on näytellyt Sylvi Kekkosta Paavo Haavikon televisiolle kirjoittamassa monologinäytelmässä "Sylvin kamari". Sella on myös dubannut useita Disneyn animaatioelokuvia ja televisiosarjoja, kuten "Mulan", "Keisarin uudet kuviot", "Ötökän elämää" ja "Ankronikka". Vuosina 2012–2014 hän näytteli tehtaan omistaja Irene Lehtosta Pirkko Saision draamasarjassa "Tehdas". Sella näytteli 2014 myös sarjassa "Ihan sama", jossa hänen roolinaan oli Helle Häviö. Hänet nähtiin vuonna 2017 Olgan roolissa televisioelokuvassa "Linnan juhlat".
Sellalle on myönnetty Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinto vuonna 2000 ja näyttämötaiteen valtionpalkinto vuonna 2009. Vuonna 2007 Sella sai Jussi-patsaan sivuosastaan elokuvassa "Kalteva torni".
Seela Sella kääntyi juutalaisuuteen solmiessaan avioliiton suomenjuutalaisen Elis Sellan kanssa. Selloilla on kaksi lasta, poika Ariel ja tytär Ilana.
Samoan maantiede
Tyynellä valtamerellä sijaitseva Samoan valtio koostuu kahdesta pää- ja seitsemästä pienemmästä saaresta. Pääsaaret ovat Upolu ja Savai'i. Niistä suurempi on Upolu, jolla elää lähes 75 % Samoan asukkaista. Samoan pääkaupunki on Apia, joka sijaitsee Upolun saarella. Samoan ilmasto on trooppinen ja sillä on 403 kilometriä rantaviivaa. Valtion maapinta-ala on 2 934 km.
Samoassa on sadekausi marraskuusta huhtikuuhun. Maan korkein kohta on Mauga Silisili, joka on vajaat kaksi kilometriä merenpinnan yläpuolella. Samoalla sattuu toisinaan sykloneja.
Näytönsäästäjä
Näytönsäästäjä eli ruudunsäästäjä on tietokoneohjelma, joka käynnistyy itsestään, kun tietokonetta ei käytetä määriteltyyn aikaan. Näytönsäästäjä laittaa näytölle jotain liikkuvaa grafiikkaa tai jättää näytön mustaksi tai muuksi määritellyksi väriksi. Näytönsäästäjän tarkoitus on estää näytöllä pitkään seisovan liikkumattoman näkymän palaminen kiinni näyttöön.
Varsinkin vanhoissa monitoreissa kuva paloi kiinni näyttöön, mikäli se pysyi liikkumattomana pitkiä aikoja. Nykyisissä monitoreissa ongelma ei ole enää yhtä suuri kuin aikaisemmin ja litteissä näytöissä ongelmaa ei pitäisi esiintyä lainkaan. Tämän vuoksi näytönsäästäjiä käytetään nykyään enemmän turvallisuus- ja viihdetarkoituksissa. Turvallisuustarkoitus toteutuu siten, että näytönsäästäjään voidaan laittaa salasana, jota ilman konetta ei voi käyttää. Tällöin, jos tietokone jää yksin pidemmäksi aikaa, ei kukaan paikalle saapuva voi käyttää sitä ilman salasanaa.
Näytönsäästäjät alkoivat saada enemmän huomiota Windows-käyttöjärjestelmän suosion myötä 1990-luvun alussa. Windowsissa oli mukana muutamia näytönsäästäjiä, jotka piirsivät näytöllä kiitäviä tähtiä ja muita yksinkertaisia liikkuvia kuvioita. Pian alkoi ilmaantua kunnianhimoisempia näytönsäästäjiä ja lopulta niitä julkaistiin jopa kaupallisesti. Huomiota herätti Sierran tekemä "Johnny Castaway" -näytönsäästäjä, jossa autiolla saarella oleva mies kulutti aikaansa mitä erilaisimmissa puuhissa. CD-ROMin yleistyessä valmistettiin joitakin kaupallisia näytönsäästäjiä, jotka vaativat CD:n sisällä oloa toimiakseen. Viimeistään tässä vaiheessa näytönsäästäjät oli leimattu yleisesti turhanpäiväiseksi roskaksi. Näytönsäästäjiä tulee edelleen tunnetuimpien käyttöjärjestelmien mukana, vaikka niiden merkitys on vähentynyt.
Turkansaari
Turkansaari on Oulujoen saari Oulun kaupungin keskustasta noin kymmenen kilometriä itään Madekosken kaupunginosassa. Saaressa sijaitsee Turkansaaren ulkomuseo. Turkansaaren ulkomuseo kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Museoalue on maalaiskulttuuria esittelevä ulkomuseoalue, joka koostuu yli 40 museorakennuksesta. Museoalueelle on siirretty ja entistetty useita vanhoja ja arvokkaita rakennuksia. Turkansaaren ulkomuseon toiminta painottuu kesäaikaan, jolloin museoalueen pohjoispäässä kasataan tervahauta, joka sytytetään juhannusaattona.
Ulkomuseoalue sai alkunsa, kun Östen Elfving osti Raatinsaaressa varastona pidetyn Turkansaaren kirkon ja siirrätti sen takaisin entiselle paikalleen vuonna 1922. Myöhemmin Elfving hankki saareen muitakin rakennuksia, muun muassa Hietaniemen pappilan Ylitorniolta vuonna 1931. Elfvingin tytär Brita Helenius perusti yhdessä miehensä ja eräiden paikallisten maanviljelijöiden kanssa aluetta hoitamaan Turkansaaren säätiön, jolle Helenius lahjoitti saaren rakennuksineen huhtikuussa 1961. Säätiö rakennutti saaren vastakkaiselle rannalle tien ja sieltä ponttonisillan saareen vuonna 1964. 1960-luvulla saareen hankittiin aittoja, sauna, riihi, paja ja kesänavetta. Ylikärpän talo ostettiin alueelle vuonna 1970.
Turkansaaren säätiö luovutti ulkomuseon Oulun kaupungille 1. tammikuuta 1989. Ulkomuseo on nykyisin osa Pohjois-Pohjanmaan museon toimintaa.
Suðuroy
Suðuroy on Färsaarten eteläisin saari. Se on pinta-alaltaan Färsaarten saarista neljänneksi suurin. Saaren pinta-ala on 165 neliökilometriä ja asukasluku noin 4 702 (2013). Sen suurin kaupunki on Tvøroyri.
Cassius Chaerea
Gaius Cassius Chaerea (kuoli 41) oli roomalainen sotilas. Hän aloitti uransa legioonalaisena jo Augustuksen aikana ja oli keisari Caligulan aikana pretoriaanikaartin tribuuni. Caligula pilkkasi Chaereaa, koska hän piti tätä naisellisena. Chaerea muodosti muiden pretoriaanikaartin upseerien kanssa salaliiton, johon osallistui myös senaatin ja ritarisäädyn jäseniä. Chaerea ja muut salaliittolaiset murhasivat Caligulan, kun tämä oli siirtymässä katettua käytävää pitkin palatsiinsa lounastauolle teatterinäytöksen jälkeen 24. tammikuuta 41. Caligulan seuraaja Claudius antoi teloittaa Chaerean.