hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Säpinää
Säpinää on Maukka Perusjätkä Ja Sota Apatiaa Vastaan -yhtyeen loppuvuodesta 1979 julkaistu albumi. Levyn nimikkokappale, josta muistetaan erityisesti taustalla ääntelevä moottorisaha, julkaistiin myös singlenä. Albumin kappaleista ”Herneenpalot”, ”Säpinää” ja Ralf Örnin laulama ”Se on meidän” kuultiin myös Tapio Suomisen ohjaamassa elokuvassa "Täältä tullaan elämä".
A-puoli
 
B-puoli
Kappaleita on julkaistu uudelleen vuonna 1997 ”Albumi”-nimisellä Maukka Perusjätkän kokoelmalla. Vuonna 2004 Poptorin kautta julkaistulla kokoelma-CD:llä ”Hyvät, pahat ja parhaat” kappaleita on äänitetty uudelleen uudella kokoonpanolla.
Boys Like Girls
Boys Like Girls on yhdysvaltalainen rockyhtye Bostonista, Massachusettsista. Yksi heidän tunnetuimmista kappaleistaan on ""The Great Escape"".
Bändi perustettiin Andoverissa, Massachusettsissa vuonna 2005, kun laulaja Martin Johnson kirjoitti muutaman laulun, jotka hän halusi äänittää. Hän värväsi basistin Bryan Donahuen ja rumpali John Keefen. Keefe toi mukanaan pääkitaristi Paul DiGiovannin, jonka kanssa hän oli äänittänyt lyhyen demon. Joitakin kuukausia myöhemmin he saivat tietää olevansa kaukaisia serkkuja. Myöhemmin yhtye muutti nimensä "Boys Like Girlsiksi".
Luettelo tietotekniikkalehdistä
Tietotekniikkalehdiksi määritellään ne aikakauslehdet, jotka ovat keskittyneet tietotekniikkaan sekä sitä sivuaviin aiheisiin.
Friedrichstraße
Friedrichstraße on yksi Berliinin keskeisimmistä kulttuuri- ja ostoskaduista. Se kulkee etelä–pohjoissuunnassa Mitten kaupunginosan halki ja on yksi Unter den Lindenin tärkeimmistä poikkikaduista. Etelässä katu jatkuu Kreuzbergin puolelle ja päättyy Mehringplatz-aukiolle, pohjoispää on Oranienburger Torin luona. Friedrichstraße ylittää pohjoispäässään Spreejoen Weidendammer Brücke -siltaa pitkin. Katu on nimetty Preussin kuningas Fredrik I:n mukaan.
Friedrichstraße on 3,3 kilometriä pitkä ja se oli aikanaan Berliinin pisin katu. Katu tunnettiin jo 1800-luvulla ravintoloistaan sekä tanssi- ja huvittelupaikoistaan. Katu kärsi pahoin toisen maailmansodan pommituksissa ja sen varrella jäi pystyyn vain kymmenkunta taloa. Berliinin jaon yhteydessä rajalinja jakoi kadun kahteen osaan, sillä Mitte kuului Itä-Berliiniin, Kreuzberg sen sijaan Länsi-Berliiniin. Kuuluisa rajanylityspaikka Checkpoint Charlie sijaitsi kadun varrella. Pääosa kadusta jäi siten Itä-Berliinin puolelle. Kadun kumpikaan osa ei noussut Berliinin muurin halkomana uuteen kukoistukseen Berliinin jaon aikana.
Saksojen yhdistymisen jälkeen muurin läheisyydessä olevat korttelit on rakennettu täysin uudestaan, ja Friedrichstraßesta on tullut jälleen yksi tärkeimmistä Berliinin huvittelukaduista. Kadun varrella on 1990-luvulla käynnistyneen uudisrakentamisen ansiosta paljon näyttävää modernia arkkitehtuuria. Vuonna 1996 kadulla avattiin Pariisin Galeries Lafayette -tavaratalon Berliinin-toimipiste. Se on osa kolmen modernilla tyylillä rakennetun korttelin kokonaisuutta, jonka osat tunnetaan nimillä Quartier 205, 206 ja 207.
Kadun varrella Mittessä sijaitsee Friedrichstraßen rautatieasema. Koska muutamat Länsi-Berliinin metrolinjat kulkivat Berliinin jaon aikana osan matkastaan Itä-Berliinin puolella ja pysähtyivät siellä Friedrichstraßen asemalla, myös tämä yhdistetty rautatie- ja metroasema toimi jaon aikana rajanylityspaikkana.
Kari Peitsamo Revival
Kari Peitsamo Revival oli suomalaismuusikko Kari Peitsamon johtama rock-yhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1981-1984. Yhtye julkaisi kolme CCR- ja Status Quo -covereita sisältävää albumia sekä viisi singleä Poko Rekordsin kautta.
Checkpoint Charlie
Checkpoint Charlie oli länsipuolen antama nimitys eräälle Länsi- ja Itä-Berliinin väliselle rajanylityspaikalle. Se sijaitsi Friedrichstraßen varrella Zimmerstraße- ja Mauerstraße- nimisten poikkikatujen välissä, ja se johti Länsi-Berliiniin kuuluneesta Kreuzbergin kaupunginosasta Itä-Berliiniin kuuluneeseen Mitten kaupunginosaan eli Berliinin vanhaan keskustaan. Sen kautta kulkivat varsinkin diplomaatit. Saksan jaon loppuaikoina rajanylityspaikka oli avoinna myös ulkomaisille turisteille, mutta saksalaisten oli käytettävä muita rajanylityspaikkoja.
Checkpoint Charlie oli Berliinin muurin lisäksi yksi tärkeimpiä Berliinin jaon ja kylmän sodan symboleista. Entisen Checkpoint Charlien läheisyydessä on Berliinin jaosta kertova museo.
Checkpoint Charlie suljettiin 22. kesäkuuta 1990.
Ian Maxtone-Graham
Ian Howes Maxtone-Graham (s. 3. heinäkuuta 1959) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten TV-sarjojen "Saturday Night Live" (vuosina 1992–1995) ja "Simpsonit" (vuosina 1995–2015) käsikirjoittajana. Hän kirjoitti "Simpsoneihin" 22 jaksoa 8.–25. tuotantokausille ja oli yksi "The Simpsons Movie" -elokuvan yhdestätoista käsikirjoittajasta.
Hartiavyö
Hartiavyö on joukko luita, jotka yhdistävät eturaajan molemmin puolin päätukirankaan. Ihmisillä se muodostuu solisluusta ja lapaluusta. Joillakin lajeilla hartiavyöhön kuuluu vielä kolmas luu, korppiluu.
Ihmisillä hartiavyön ja päätukirangan ainoat liitokset ovat rintalastan ja solisluun liitännät molemmilla puolilla.
George Meyer
George Meyer (s. 1956) on Emmy-palkittu yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Meyer tunnetaan parhaiten työstään animaatiosarja "Simpsonien" parissa. Meyer käsikirjoitti sarjaan 12 jaksoa 1.–13. tuotantokausilla vuosina 1989–2002 sekä osallistui "The Simpsons Movie" -elokuvan käsikirjoittamiseen.
David Mirkin
David Mirkin (s. 18. syyskuuta 1955 Philadelphia) on yhdysvaltavlainen televisio-ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja, joka tunnetaan työstään "Simpsonit"-animaatiosarjassa. Mirkin on vegetaristi ja voittanut joitakin Emmy-palkintoja.
Mirkin syntyi ja kasvoi Philadelphiassa ja valmistui Northeast High Schoolista vuonna 1975.. Hänen isänsä oli tietokoneinsinööri. Mirkin aloitti insinööriuralla, mutta oltuaan harjoittelijana Philadelphian Drexel Universityssä hän päätti lopettaa. Mirkin muutti Los Angelesiin, Kaliforniaan ja ilmoittautui elokuvakoulu Loyola Marymount Universityyn.
Mirkin aloitti stand up -koomikkona vuonna 1982 ja esiintyi ympäri Yhdysvaltoja. Hänen ensimmäinen vitsinsä oli "Is it just me or has everybody been coughing up blood lately?" (""Olenko se vain minä vai ovatko muutkin viime aikoina yskineet verta?""). Hänen ensimmäinen käsikirjoitustyönsä televisioon oli amerikkalainen versio "Three's Companysta". Mirkin oli vuodesta 1984 vuoteen 1985 johtava kirjoittaja "Newhartissa". Vuonna 1986 hänestä tuli johtava tuottaja ja juontaja vuoteen 1988 asti, jolloin hän alkoi myös kirjoittaa ja ohjata jaksoja.
1990-luvun alussa Mirkin teki koomikko Chris Elliottin kanssa televisiosarjan "Get a Life", jonka hän myös ohjasi ja käsikirjoitti. Hän myös kirjoitti "The Julie Show" -pilottijakson Julie Brownin ja Charlie Coffeyn kanssa. Sitä ei kuitenkaan valittu syyskaudelle.
Mirkin loi, kirjoitti ja ohjasi myös sketsikomediaohjelma "The Edgen" vuosina 1992 ja 1993. Vuodesta 1992 vuoteen 1998 Mirkin oli yksi muutamista ohjaajista "The Larry Sanders Show'ssa".
Mirkin oli "Simpsonit"-televisiosarjan vastaava tuottaja eli "showrunner" sen 5. ja 6. tuotantokaudella vuosina 1993–1995. Hän oli "showrunnerina" vielä neljässä jaksossa 7. kaudella ja kahdessa jaksossa 9. kaudella. Mirkin voitti neljä Primetime Emmy -palkintoa työstään Simpsoneissa. Mirkin työskentelee yhä osan ajastaan show’ssa auttaen uudelleenkirjoitusprosesseissa. Hän oli myös yksi "The Simpsons Movie" -elokuvan käsikirjoittajista. Itse tv-sarjaan hän on käsikirjoittanut kaksi jaksoa, 5. kauden jakson ”Homer, seuraava astronautti” ja 26. kauden jakson ”Herkku-Homer” (jälkimmäisen yhdessä Al Jeanin kanssa).
Mirkin on ohjannut elokuvat "Blondit luokkakokouksessa" (1997) ja "Sydäntenmurskaajat" (2001). Mirkin hylkäsi "Sydäntenmurskaajat"-projektin kolme kertaa, koska ei pitänyt käsikirjoituksesta.
Ikechukwu Kalu
Ikechukwu Kalu (s. 18. huhtikuuta 1984 Kaduna, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä sveitsiläisessä Bellinzonassa. Kalu aloitti uransa kotimaassaan Nigeriassa, josta hän siirtyi 18-vuotiaana Italiaan. Hän pelasi myös kaksi kautta Sveitsissä ennen palaamistaan Italiaan Sampdoriaan, joka osti Kalun vuonna 2002. Ensi kerran hän kuitenkin pelasi edustusjoukkueessaan kaudella 2007–2008, jolloin Kalulle kertyi viisi ottelua. Kaudeksi 2008–2009 hänet lainattiin jälleen Sveitsiin.
Kalu on pelannut kolme ottelua Nigerian jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2003.
Zōri
Perinteisenmallisia zōreja nähdään usein käytettävän yhdessä muiden perinnevaatteiden kanssa. Myös uudemmat mallit ovat tavallisia, ja niitä käytetään erityisesti kesällä. Nykyään getoja käytetään arkisemman yukatan kanssa ja zōrit yhdistetään muodollisempaan kimonoon. Tilaisuuden juhlavuus määrää, minkälaista kimonoa ja jalkineita käytetään. Tatami-mattoa muistuttavia kaislazōreja ei käytetä kimonon kanssa, sillä niitä pidetään työkenkinä tai osana rennompaa asua ja ovat jotakuinkin yhtä epämuodolliset kuin getat.
Naisten vinyylizōrit ovat muodolliset, mutta eivät yhtä juhlavat kuin kankaiset tai jopa brokadista tehdyt zōrit, joita käytetään kaikista muodollisimpien kimonoiden, esimerkiksi hää- tai hautajaisasujen kanssa. Miesten zōrit tehdään usein muovisesta olkijäljitelmästä ja niiden "hanao" eli remmit ovat useimmiten mustat tai valkoiset. Myös naisten zōreja valmistetaan olkijäljitelmästä, mutta niiden hanao on yleensä punainen. Nämä eivät ole yhtä muodolliset kuin vinyyliset tai brokadiset zōrit. Muodollisissa tilaisuuksissa kaikkien naisten muovi- ja kangaszōrien kanssa käytetään aina valkoisia tabi-sukkia. Miehillä tabien käyttö ei ole näin tarkkaa: he voivat käyttää samoja jäljitelmäzōreja sekä epämuodollisissa (ilman tabeja) että muodollisissa tilaisuuksissa (tabien kanssa).
Hanao on kiinni zōreissa symmetrisesti, joten käyttämättömissä zōreissa ei ole eroa vasemman ja oikean jalan jalkineen välillä. Zōreja käytettäessä hanao venyy ja muotoutuu jalan mukaan. Muovisten jäljitelmäzōrien hanao tehdään usein veluurinkaltaisesta materiaalista. Muodollisempien zōreja käytettäessä hanao on joko ohuesta vinyyli- tai brokadinauhasta tai leveämpi ja pehmustettu vinyyli- tai kangasremmi.
Kangas on usein samaa kuin kenkäosassa, tai silkki- tai raionkreppiä ("chirimen"). Miesten zōreissa hanao saattaa olla myös nahkaa tai nahkajäljitelmää. Hanao kuluu ja venyy helposti. Myös muodin vaihtelu tai asusteiden yhteensovittamisen vuoksi se voidaan haluta vaihtaa. Hanao voidaan irrottaa ja vaihtaa zōrin pohjassa olevien aukkojen ansiosta.
Tatamizōreja lukuun ottamatta naisten zōrit eivät yleensä ole litteät. Pohjan paksuus ja kulma vaihtelee. Pohjan alin pinta on yleensä harmaata nahkaa.
Muiden japanilaisten perinnejalkineiden tapaan ilma kulkee vapaasti jaloissa zōreja käytettäessä, mistä on ollut hyötyä suurimmassa osaa Japania vallitsevassa kosteassa ilmastossa. Sandaalit on myös helppo ottaa jalkoihin ja pois, mikä on hyödyllinen ominaisuus kulttuurissa, jossa kenkiä ei käytetä sisätiloissa. Kimonoon pukeutuneena myös erimerkiksi kengännauhojen sitominen olisi epäkäytännöllistä.
Aljaksei Žyhalkovitš
Aljaksei Žyhalkovitš (, , s. 18. huhtikuuta 1996 Minsk) on valkovenäläinen laulaja. Hän edusti Valko-Venäjää vuoden 2007 lasten Eurovision laulukilpailussa ja voitti kisat tuoden maalleen toisen lasten euroviisivoiton. Hän esitti kappaleen "С друзьями", joka kertoo ystävyydestä. Žyhalkovitš on kirjoittanut lauluja 9-vuotiaasta lähtien.
Vapaa-ajallaan Žyhalkovitš harrastaa musiikin kuuntelua, lukemista, jalkapalloilua ja biljardia. Hänen suosikkikirjojaan ovat Harry Potter -kirjat.
Bellevillen kolmoset
Bellevillen kolmoset on belgialais-brittiläis-kanadalais-ranskalaisena yhteistuotantona vuonna 2003 ilmestynyt piirretty elokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Sylvain Chomet.
Elokuvan ääninäyttelijöitä ovat muiden muassa Michèle Caucheteux, Jean-Claude Donda, Michel Robin ja Monica Viegas. Piirretyssä on kuitenkin vuoropuhelua hyvin vähän, ja tarina rakentuu hahmojen toiminnan ja pantomiimikohtausten varaan.
Bellevillen kolmoset oli ehdolla kahden Oscarin (paras piirroselokuva ja paras laulu) saajaksi ja sai muutenkin kiitosta sekä kriitikoilta että yleisöltä retrohenkisestä tyylistään.
Heikki Paavilainen
Heikki Paavilainen (s. 12. toukokuuta 1962) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt televisiosarjoissa ja elokuvissa. Ensimmäinen merkittävä rooli oli Mikko Niskasen elokuvassa Ajolähtö (1982). Yksi tunnetuimmista rooleista on "Talvisota"-elokuvan (1989) Vilho Erkkilä. Paavilainen toimi Hämeenlinnan kaupunginteatterin johtajana 2005-2013. Tämän jälkeen Heikki ja Mervi Paavilainen perustivat Suomen kesäteatteri Oy:n, joka toimii Valkeakosken Apianniemessä.
Cuneon maakunta
Cuneon maakunta () on maakunta Piemonten hallintoalueella Luoteis-Italiassa.
Cuneon maakunta on Italian neljänneksi laajin maakunta, pinta-alaltaan 6 895 km, ja se tunnetaankin nimellä "Provincia Granda". Maakunnan asukasluku on vajaat 600 000. Maakunta muodostuu 250 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Cuneo.
Cuneon maakunta rajoittuu lännessä Ranskaan.
Cuneon maakunnan väekkäimmät kaupungit ovat (31.12.2015):
Robert N. Bellah
Robert Neelly Bellah (23. helmikuuta 1927 – 30. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen sosiologi. Hänet tunnetaan uskonnon asemaa yhteiskunnassa koskevasta tutkimustyöstä. Kansalaisuskonnon käsitettä hän kuvasi ensi kertaa vuonna 1967 julkaistussa kirjoituksessaan.
Harvardista valmistunut Bellah oli emeritusprofessori Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Hän sai vuonna 2000 National Humanities Medalin.
Vonnas
Vonnas on Ranskan kunta Ainin departementissa Itä-Ranskassa. Kunnassa on 2 922 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 17,81 km². Kunta sijaitsee Veyle-joen varrella.
Vonnasilla on pitkä historia ja sieltä on löydetty muun muassa kahdeksen kivikirvestä. 1200-luvulla Vonnasissa oli kuusi linnaa tai vahvamuurista rakennusta. Nykyään ovat jäljellä enää Béostin ja d'Epeyssollesin linnat.
Kunnassa on valjakkomuseo, jossa on esillä hevosvetoisia kulkuneuvoja vuodesta 1850 vuoteen 1950. Heinäkuun ensimmäisenä sunnuntaima järjestetää, "Fête de la Crêpe et du Cheval", letun ja hevosen juhla, jonka ohjelmaan kuuluu muun muassa ratsastusnäytöksiä. Vonnasissa on kolmen Michelin-tähden Georges Blancin ravintola ja hotelli.
Astin maakunta
Astin maakunta () on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Piemonten alueella Italian luoteisosissa. Maakunnan asukasluku oli 217 067 kesäkuun 2016 lopussa.
Maakunnan pinta-ala on 1 511 km². Maakunta muodostuu 118 kunnasta. Pääkaupunki Astin lisäksi yli 10 000 asukkaan kaupunkeja ovat Canelli ja Nizza Monferrato.
Jason Blake
Jason Blake (s. 2. syyskuuta 1973 Moorhead, Minnesota) on yhdysvaltalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän on pelannut jo kymmenen kautta jääkiekkoliiga NHL:ssä. Blake on pienikokoinen laitahyökkääjä, joka joutui poikkeuksellisesti pelaamaan juniorisarjoissa useita kausia, ennen kuin hän siirtyi varaamattomana pelaajana NHL:ään.
Blake oli kotikaupunkinsa lukion jääkiekkojoukkueen Moorhead Spudsin tähtipelaaja. Lukion jälkeen Blake siirtyi USHL:ään Waterloo Blackhawksiin odottamaan . Hän pelasi kaksi kautta USHL:ssä, eikä varausta kuulunut, joten 21-vuotias Blake siirtyi 1994-1995 Ferris State Universityn yliopistoon pelaamaan ja opiskelemaan.
Blake vaihtoi ensimmäisen Ferris Statessa vietetyn vuoden jälkeen yliopistoa University of North Dakotaan ja joutui NCAA:n sääntöjen mukaisesti pitämään pelaamisessa välivuoden siirron takia. Hän pelasi kolme seuraavaa kautta North Dakotassa ja hänet valittiin joka vuosi yliopistosarjan tähdistöjoukkueeseen. Viimeinkin huhtikuussa 1999 NHL-joukkue Los Angeles Kings kiinnitti häneen huomiota ja teki sopimuksen hänen kanssaan.
Blake teki NHL-debyyttinsä jo loppukaudesta 1999 ja teki ensimmäisessä ottelussaan uransa ensimmäisen maalin. Hän on sanonut sen olevan uransa muistettavin hetki. Kautta edeltäneellä harjoitusleirillä Blake näytti hyviä otteita, ja Los Angeles otti hänet vakiokokoonpanoonsa. Kauden aikana hän pelasi 64 ottelua, joissa teki viisi maalia ja 18 syöttöä. Seuraavalla kaudella Blake ehti pelata vain 17 ottelua Los Angelesissa, kun hänet myytiin New York Islandersiin varaustilaisuuden varausvuoroa vastaan.
Kausi Islandersissa oli Blaken ensimmäinen kokonaan pelattu kausi. Islanders selvisi pudostuspeleihin, joskin putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Kaudella Blake täytti häneen kohdistuneet odotukset ja pelasi uransa sen astisesti parhaan kauden 25 maalilla ja 30 syötöllä. Hän pelasi varmasti myös seuraavat kaudet. Hän paransi jatkuvasti tuloksiaan, tehden ensin 28 maalia kaudessa, sitten 40 maalia kaudessa. Kausi jäi Blaken viimeiseksi Islandersissa. Hän siirtyi kauden päätteeksi vapaana pelaajana Toronto Maple Leafsiin. Blake pelasi Sveitsin Nationalliga A:n HC Luganossa.
Kesken kauden Blake sairastui harvinaiseen leukemiaan, joka todettiin kuitenkin hoidettavissa olevaksi. Blake toipui leukemista, eikä joutunut jättämään ainuttakaan ottelua väliin. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Bill Masterton Trophyllä omistautumisesta jääkiekolle.
Tammikuussa 2010 Maple Leafs myi Blaken Anaheim Ducksiin.
Blake on edustanut Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta kahdesti. Hän toimi joukkueen kapteenina maailmancupissa 2004 ja lisäksi hän osallistui vuoden 2006 talviolympialaisiin.
Novaran maakunta
Novaran maakunta () on maakunta Piemonten hallintoalueella Luoteis-Italiassa.
Novaran maakunnan pinta-ala on 1 340 km ja asukasluku noin 370 000. Maakunta muodostuu 88 kunnasta, ja sen pääkaupunki Novara.
Pääkaupungin lisäksi yli 10 000 asukkaan kaupunkeja ovat Arona, Borgomanero, Cameri, Castelletto sopra Ticino, Galliate, Oleggio ja Trecate.
Sten Holm
Sten Alfred Holm (22. tammikuuta 1887 Pietarsaari – 2. kesäkuuta 1932 Kanada) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja tehtaanjohtaja. Hänen vanhempansa olivat tehtailija Johan Alfred Holm ja Maria Lovisa Påhlsson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1910 Toini Sofia Elisabet Holmströmin kanssa.
Hän kävi viisi luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista yhteiskoulua. Hän teki vuonna 1908 opintomatkan Turkkiin tutkiakseen paikallista tupakanviljelyä.
Hän toimi tupakkatehtailijana ollessaan jääkäriliikkeen värvärinä värväten miehiä jääkäripataljoonaan. Hän teki Pietarsaaren Uumajan etapin järjestämiseksi tiedustelumatkoja Holmöhön ja Uumajaan kesällä 1915 ja järjesti tämän etapin toiminnan syksyllä samana vuonna. Hänen urotyökseen laskettakoon tapaus, jossa hän vapautti Pietarsaaren poliisivankilasta jääkärietappimies Johannes Sandvikin ja joutui sen jälkeen pakenemaan Ruotsiin, mistä hän jatkoi matkaansa Saksaan.
Saksassa hän liittyi vapaaehtoisena sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 18. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. Hän sai Misse-joen taisteluiden ansiosta 2. lk. rautaristin toisena suomalaisena pataljoonassa heti gruppenführer Waseniuksen jälkeen Hän oli komennettuna etappitehtäviin Suomeen 18. elokuuta 1916 – 5. marraskuuta 1916 välisen ajan. Hän osallistui vuonna 1917 järjestetyille moottoripyöräkursseille Libaussa.
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen luutnanttina 7. helmikuuta 1918 ja saapui 3. maaliskuuta 1918 aselastia seuranneen komennuskunnan mukana höyrylaiva S/S Virgolla Vaasaan. Hänet sijoitettiin Valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi aluksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin 17. maaliskuuta 1918 alkaen 6. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Näsilinnassa, Tampereella ja Kuokkalassa.
Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 2. Jääkärirykmentissä, jonka nimi myöhemmin muuttui Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:ksi. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta 21. syyskuuta 1918 ja siirtyi Ab J. A. Holm Oy:n palvelukseen tupakkatehtaan johtajaksi, missä toimessa oli vuodet 1918–1926. Johtajan työnsä ohella hän toimi Pietarsaaren suojeluskunnan paikallispäällikkönä 1. elokuuta 1918 – 15. maaliskuuta 1920 ja esikunnan jäsenenä vuosina 1920–1926. Hän matkusti vuonna 1928 Kanadaan, missä kuoli 2. kesäkuuta 1932. Hänen tuhkansa siirrettiin myöhemmin Suomeen Pietarsaaren hautausmaahan.
Suomi Meloo
Suomi Meloo on Suomessa vuosittain järjestettävä melontatapahtuma. Ensimmäinen tapahtuma järjestettiin vuonna 1985. Tapahtuman idean isä oli Jouko Isometsä (vuodesta 2012 Jouko Kivimetsä). Hän sai ajatuksen 1982 joulukuussa ja alkoi selvittämään, voidaanko useita alueellisia melontareittejä yhdistää pitkiksi kokonaisuuksi. Lahtelainen Arvo Korkkinen lähti testaamaan Isometsän esittämää Iisalmi - Kotka -reittiä kesällä 1984 ja totesi sen mahdolliseksi vaihtopaikkoineen. Isometsä pyysi Suomi Meloo ry:n ja Suomen Kanoottiliiton yhdessä järjestämään tapahtuman ja keräsi ensimmäiset sponsorit tapahtumalle. Pääsponsorit olivat alussa Seura-lehti ja Osuuspankki. Tapahtuman käynnistyttyä monet joukkueet ovat olleet mukana toistuvasti vuodesta toiseen. Pisimpään mukana ollut johtomeloja, joka vastaa osuuksilla reitistä, on ollut Erkki Lappi. Hän on ollut mukana alusta asti.
Suomi Meloo -kanoottiviestin järjestää Suomi Meloo ry, jonka muodostavat Suomen Kanoottiliitto ry ja Suomen Latu ry.
Tapahtuma on järjestetty vuodesta 1985 alkaen. Tapahtumasta on Jorma Honkalan toimittama Suomi Meloo kanoottiviestin 15-vuotis- juhlakirja 1985-2000. 30. juhlamelonnan pääjuhla pidetään Savonlinnassa 10.6.2014. Vuoden 2014 melonnan suojelijana toimii tasavallan presidentti Sauli Niinistö.Viestin eri osuudet on jaettava joukkueen jäsenten kesken kunnon, taidon ja kokemuksenmukaan. Joukkueessa on oltava vähintään viisi henkilöä. Suositeltava määrä on 6-12 melojaa, jotta myös riittävälle levolle jää aikaa. Sama meloja saa meloa korkeintaan kaksi osuutta peräkkäin, jonka jälkeen on pidettävä lepovuoro.
Jokainen joukkue ja yleisömeloja meloo omalla kanootillaan, joka voi olla yksikkö tai kaksikko tai avokanootti. Kajakkikaksikko on yleisin Suomi Meloo kanoottimalli, sillä se antaa pelivaraa joukkueelle, kunhan melojia on riittävästi. Kukin joukkue ratkaisee itse melooko yksiköllä vai kaksikolla. Yleisöosuuksilla voi olla vesillä useampi kanootti/ joukkue.
Teinolophos
Teinolophos trusleri oli esihistoriallinen nokkaeläinlaji ja Teinolophos-suvun ainoa jäsen. Teinolophos eli varhaisliitukaudella ja se on maailman vanhin tunnettu nokkaeläin. Teinolophos sijoitettiin aikaisemmin heimoon "Steropodontidae", mutta 30. toukokuuta 2007 PNASissa julkaistun tutkimuksen mukaan se kuuluisi vesinokkaeläinten ("Ornithorhynchidae") heimoon.
Teinolophos tunnetaan Australian Victoriasta 2005 löydetyn leukaluun perusteella.
1920-luvun kosmetiikka
1920-luvun kosmetiikkamuodille tyypillisiä olivat näkyvästi punatut huulet, kajaalilla reunustetut silmät ja valkeiksi puuteroidut posket.
1920-luvun voimakas ehostus oli vastareaktio sotaa edeltäneen aikakauden feminiiniselle ja häveliäälle Gibson Girlin roolimallille. Kansainvälinen kauneuskulttuuri muotoutui 1920-luvulla, ja yhteiskunta keskittyi yhä enenevässä määrin uudistusten ja muutoksen ympärille. Teatteri, elokuvat, kirjallisuus ja taide heijastelivat aikakautensa muotisuuntauksia.
Naiset kokivat myös tarpeen käyttää enemmän ehostusta. Sotaa edeltäneellä aikakaudella suhtautuminen seksuaalisuuteen oli ollut hyvin pidättyväistä, ja nyt sodan jälkeisellä aikakaudella haluttiin korostaa enemmän sukupuolista puoleensavetävyyttä vastakohtana menneelle ajanjaksolle. Lisäksi naiset alkoivat siirtyä työelämään ja heitä alkoi ilmaantua enemmän myös kauneudenhoitoalalle. Monet aikakauslehdet, kuten ranskalainen "Beauty Industry", kehottivat naisia käyttämään meikkiä, jotta he kykenisivät kilpailemaan miesten kanssa työelämässä.
Huulipunasta tuli laajalti suosittu Maurice Levyn keksittyä metallisen huulipunansäilytyskotelon vuonna 1915. Huulipunaa oli saatavilla puikkoina sekä voidemaisessa että nestemäisessä muodossa. Pitkäkestoiset ja pysyvät värit olivat suosituimpia. ”Luonnollinen” huulikiilto keksittiin myös tuolloin. Sen punainen väri saatiin bromohaposta. Myös maustettuja huulipunia käytettiin; kirsikka oli suosituin maku.
Helena Rubinstein kehitti tuotemerkin nimeltä "Cupidon jousi", jota mainostettiin "itsestään muotoutuvana huulipunana, joka tekee huulistasi täydellisen Cupidon jousen." Peilillä varustetun huulipunakotelon keksiminen 1920-luvulla auttoi käyttäjiään huulipunan lisäämisessä.
1920-luvulla aikaisemmat sotkuiset eliksiiripunat korvattiin voidemaisilla, puuterimaisilla ja nestemäisillä poskipunilla. Pitkäkestoiset poskipunat olivat pitkäkestoisten huulipunien tavoin kaikkein suosituimpia.
Boy George
Boy George (oik. George Alan O’Dowd, s. 14. kesäkuuta 1961 Eltham, Lontoo) on brittiläinen laulaja-laulunkirjoittaja ja entinen Culture Clubin solisti.
Tammikuussa 2009 Boy George tuomittiin 15 kuukaudeksi vankeuteen prostituoidun vapaudenriistosta. Tapaus sattui vuoden 2007 alkupuolella, jolloin Boy George oli kahlinnut norjalaisen miesseuralaisen ja pahoinpidellyt tätä. Boy George on saanut aiemminkin tuomioita muun muassa huumeiden hallussapidosta.
Boy Georgen androgyyninen tyyli kiinnitti manageri Malcolm McLarenin huomion, ja hän järjesti O’Dowdille esityksen Bow Wow Wowin kanssa. Boy Georgen liittyminen Bow Wow Wowiin ei ottanut tulta alleen ja hän aloitti oman yhtyeensä basisti Mikey Craigin kanssa. Yhtyeen nimi oli In Praise of Lemmings, mutta nimi hylättiin myöhemmin. Jon Moss (joka oli soittanut rumpuja The Damnedissa, Adam and the Antsissa ja Londonissa) liittyi yhtyeeseen. Sitten yhtyeseen liittyi myös kitaristi-kosketinsoittaja Roy Hay. Ryhmä hylkäsi toisen nimensä, Sex Gang Childrenin, ja vaihtoi sen Culture Clubiin.
Vittorio Veneton taistelu
Vittorio Veneton taistelu oli ensimmäisen maailmansodan taistelu, joka käytiin lähellä Vittorio Veneton kaupunkia Trevison maakunnassa 24. lokakuuta – 3. marraskuuta 1918.
Taistelussa vastakkain olivat Italia ja Itävalta-Unkari. Italia löi Itävalta-Unkarin hävittyään ensin Caporetton taistelun syksyllä 1917 ja sitten voitettuaan sitä seuranneen Piavejoen taistelun kesäkuussa 1918. Taistelun päätyttyä Itävalta-Unkari hajosi.
Italian joukkoja johti kenraali Armando Diaz.
Keryks
Keryks (, ”airut”) oli kreikkalaisessa mytologiassa joko Eumolpoksen tai Aglauroksen ja Hermeen, jumalten sanansaattajan, poika. Häntä pidetään yhtenä Eleusiin ensimmäisistä Demeterin pappeista, joka oli vihkiytynyt Eleusiin mysteereiden saloihin.
Keryksistä tuli kantaisä "keryksien" pappissuvulle, jonka joukosta valittiin kulttimenoihin henkilö "hierokeryksin", uhriairuen, ja "dadukhoksen", soihdunkantajan, tehtäviin.
Ernst Schybergson
Ernst Schybergson (29. tammikuuta 1891 Helsinki – 17. maaliskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen urheilija, jonka lajeina olivat tennis, jalkapallo ja jousiammunta. Hän toimi seuroissa Helsingin Unitas sekä Kronohagens Idrottsförening.
Tenniksessä Schybergson karsiutui vuoden 1924 kesäolympialaisissa 1. kierroksella kaksinpelissä. Nelinpelissä hän selvisi toiselle kierrokselle parinaan Arne Grahn. SM-tasolla hän voitti kultaa vuonna 1914 nelinpelissä parinaan Carl Viktor Sandelin.
Jalkapallossa hän voitti kultaa Unitaksen riveissä vuonna 1908, jolloin lajin SM-mitaleista ensi kertaa kamppailtiin. Hän pelasi myös Suomen jalkapallomaajoukkueen ensimmäisessä ottelussa vuonna 1911 Ruotsia vastaan. Vuosina 1912–1914 hän oli Suomen Palloliiton hallituksen jäsenenä.
Jousiammunnassa Schybergson oli 25. vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli myös ensimmäinen lajin maailmanmestaruuskilpailuihin osallistunut suomalainen.
Schybergson toimi Finlands Tandläkarförbundin puheenjohtajana 1931–1934 sekä Suomen Tennisliiton puheenjohtajana 1935–1937.
Schybergson oli koulutukseltaan hammaslääketieteen lisensiaatti ja ammatiltaan hammaslääkäri. Hän julkaisi myös kirjat "Verkkopallopeli – Lawn-tennis" (1915) sekä "Lawn-Tennis" (1916). Lisäksi hän kirjoitti tenniksestä "Olympiakisat II "-kirjaan (1924).
Hänen veljensä Lars ja Richard edustivat Suomea maajoukkuetasolla muun muassa jalkapallossa. Tytär Anna Märta Louise Schybergson voitti tenniksen nuorten kaksin- ja nelinpelin Suomenmestaruuden vuonna 1947.
Universidad de Las Palmas CF
Universidad de Las Palmas de Gran Canaria Club de Fútbol on jalkapalloseura Las Palmasista, Gran Canarian saarelta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Sen kotistadion on 3 000 -paikkainen Estadio Pepe Gonçalvez.
Universidad de Las Palmas de Gran Canaria Club de Fútbol on perustettu vuonna 1994. Tercera Divisióniin joukkue nousi ensimmäistä kertaa kaudeksi 1997–1998, josta joukkue nousi Segunda B:hen heti seuraavaksi kaudeksi. Kauden 1999–2000 joukkue nousi Segunda Divisióniin, mutta visiitti jäi vain kauden mittaiseksi.
Historiansa aikana Universidad de Las Palmas CF on pelannut kaikkiaan yhden kauden Segunda Divisiónissa, 9 kautta Segunda División B:ssä ja yhden kauden Tercera Divisiónissa.
Luettelo superroistoista
Tämä on luettelo superroistoista. Lista on epätäydellinen.
Marvel ja DC Comics ovat maailman suurimmat supersankarisarjakuvien kustantajat
Tarkoin vartioidut junat
Tarkoin vartioidut junat ("Ostře sledované vlaky") on vuonna 1966 valmistunut tšekkoslovakialainen draamakomedia, jonka ohjasi Jiří Menzel. Elokuva kuvattiin Barrandov Studiolla, Prahassa.
Elokuva perustuu Bohumil Hrabalin tarinaan, jossa seurataan pojan vaiheita ja työskentelyä juna-asemalla saksalaisten miehittämässä Tšekkoslovakiassa toisen maailmansodan aikana.
Elokuva voitti Oscar-palkinnon parhaana vieraskielisenä elokuvana vuonna 1967.
Jordan Pruitt
Jordan Lynne Pruitt (s. 19. toukokuuta 1991 Loganville, Georgia) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Pruittilla on sopimus Hollywood Recordsin kanssa.
Pruitt aloitti gospel-tyylisten laulujen laulamisen kirkossa 4-vuotiaana, ja laulujen kirjoittamisen 9-vuotiaana. Pruitt solmi levytyssopimuksen Hollywood Recordsin kanssa ensimmäisen albumin tuottajiin kuuluneen Keith Thomasin kuultua Pruittin tekemän demonauhan Franklinissa, Tennesseessä. Hänen ensimmäinen singlensä oli nimeltään ""Outside Looking In"" ja sitä käytettiin Disney-elokuvassa "Read It and Weep". Jordan teki myös coverin Sisten Sledgen "We Are Family" -kappaleesta. Hänen ensimmäinen albuminsa, "No Ordinary Girl", ilmestyi 6. helmikuuta 2007.
Pruitt on konsertoinut yhdessä The Cheetah Girlsien kanssa ja oli mukana High School Musical: The Concert -kiertueella. Pruittin toinen albumi, 12 kappaletta sisältävä Permission to Fly, ilmestyi vuonna 2008. Albumilta on julkaistu kaksi singleä, "One Love" ja "My Shoes".
Vaasan
Vaasan Oy eli Vaasan on suomalainen leipomoalan yritys, jolla on toimintaa Suomen lisäksi myös Baltian maissa. Vaasan on leiponut Suomessa jo vuodesta 1849 lähtien, mikä tekee siitä toiseksi vanhimman leipomon ja vanhimman valtakunnallisen leipomoalan toimijan Suomessa.
Vaasanin tuotevalikoima koostuu tuoreista leivistä ja leipomotuotteista, joita se markkinoi paikallisesti tunnetuilla ja arvostetuilla tuotemerkeillä. Ne ovat Vaasan Suomessa, Leibur Virossa, Hanzas Maiznicas Latviassa ja Vilniaus Duona Liettuassa.
Vaasanilla on yhteensä 12 leipomoa, joista kahdeksan sijaitsee Suomessa, yksi Virossa, yksi Latviassa ja kaksi Liettuassa.
Vuodesta 2015 Vaasan on ollut osa kansainvälistä leipomokonsernia Lantmännen Unibakea. Vuonna 2016 Vaasanin liikevaihto Baltian toiminnot mukaan lukien oli 176 miljoonaa euroa ja se työllisti yhteensä noin 1 400 henkilöä (31.12.2016).
Vaasan valmistaa tuoreita leipiä ja leipomotuoteita panostaen vahvasti ruis- ja kauraleipiin. Se toimittaa tuoreita leipomotuotteita yhteensä 6 000 vähittäiskauppaan päivittäin. Tunnettuja Vaasan-tuotteita Suomen markkinoilla ovat muun muassa Vaasan Ruispalat, Vaasan Kauratyynyt ja Vaasan Taika.
Vaasanista tuli 2015 yrityskaupan seurauksena osa kansainvälistä leipomokonsernia, Lantmännen Unibakea, joka kuuluu 25 000 ruotsalaisen maanviljelijän omistamaan Lantmännen-monialakonserniin. Vaasan Oy valmistaa nykyään vain tuoreita leipomotuotteita, sillä sen leivonnaispakasteliiketoiminta on sulautettu osaksi sen sisaryritystä Lantmännen Unibake Suomea ja näkkileivät ja hapankorput – liiketoiminta puolestaan on yhdistetty osaksi Lantmännen Cerealiaa, jonka tuotevalikoimiin kuuluvat viljapohjaiset tuotteet, kuten jauhot, aamiaishiutaleet, pasta sekä valmisateriat.
Lantmännen on yksi Euroopan suurimpia toimijoita bioenergia-, kone-, maatalous- ja elintarviketoimialoilla. Yhdessä Lantmännenin kanssa Vaasan panostaa tutkimukseen ja tuotekehitykseen sekä kestävään kehitykseen ja kantaa vastuunsa koko toimitusketjussa pellosta pöytään.
Yrityksen historia alkaa vuodesta 1849, jolloin August Alexander Levón perusti Vaasaan ruisjauhojen jauhamiseen keskittyneen Vaasan Höyrymyllyn. Vuonna 1904 perusti vaasalaisten Schaumanien omaisuudesta vastaava Hanna Schauman Vaasan Höyryleipomon, joka alkoi valmistaa leipomotuotteita.
Vaasan Höyryleipomo muuttui Vaasanmyllyksi vuonna 1981, ja seuraavana vuonna Suomen Sokeri (myöh. Cultor, nyk. Danisco) hankki Vaasanmyllyn omistukseensa. Koko maan kattava leipomoketju Vaasan Leipomot perustettiin vuonna 1990. EQT Scandinavia II -pääomarahasto osti leivontatoimialan Cultorilta vuonna 1998 ja ryhtyi muodostamaan siitä Vaasan & Vaasan -konsernia.
Kansainvälinen pääomasijoittaja Lion Capital osti vuonna 2007 Vaasan & Vaasan -konsernin, jonka nimi muuttui Vaasan-konserniksi vuonna 2009.
Tammikuussa 2015 ilmoitettiin, että pohjoismainen elintarvikejätti Lantmännen ostaa Vaasan Groupin sijoitusyhtiö Lion Capitalilta. Kauppa toteutui vuoden 2015 puolivälissä.
Real Jaén
Real Jaén Club de Fútbol on jalkapalloseura Jaénista Espanjasta. Joukkue pelaa tällä hetkellä Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Joukkue pelaa kotiottelunsa Nuevo Estadio de la Victorialla, joka on rakennettu vuonna 2001. Real Jaén on perustettu vuonna 1922 ja historiansa aikana se on muun muassa pelannut yhteensä 3 kautta Espanjan pääsarjassa.
Joukkue on pelannut historiansa saatossa 3 kautta Primera Divisiónissa, 15 kautta Segunda Divisiónissa, 23 kautta Segunda División B:ssä ja 24 kautta Tercera Divisiónissa.
Edgar Álvarez
Edgar Álvarez (oik. Edgard Anthony Álvarez Reyes, s. 18. tammikuuta 1980 Puerto Cortes, Honduras) on hondurasilainen jalkapalloilija, joka pelaa monipuolisesti oikealla keskikentällä, puolustajana ja hyökkääjänä. Hänet tunnetaan erityisen nopeana juoksijana. Álvarez pelaa tällä hetkellä Serie B:n Livornossa.
Álvarez pelasi pitkään kotimaassaan Platensen paidassa, josta hän siirtyi uruguaylaiseen Peñaroliin. Joukkue lainasi hänet heti ensimmäisen kauden jälkeen Italiaan Cagliariin ja kaudella 2005–2006 AS Romaan. Menestyksekkään lainakauden jälkeen Roomassa joukkue maksoi 1,5 miljoonaa euroa Peñarolille Álvarezista. Roma kuitenkin lainasi hänet heti Messinaan ja myöhemmin kaudeksi 2007–2008 Livornoon.
Phoenixin valot
Phoenixin valot olivat Yhdysvaltain Arizonan osavaltion pääkaupungin ilmatilassa 13. maaliskuuta vuonna 1997 havaittu joukko useasta suunnasta nähtyjä, suhteessa toisiinsa paikallaan pysyneitä valoja jotka havaittiin liikkuvan yhtenäisenä kokonaisuutena. Havainnon kuluessa valojen ympärillä nähtiin yhtenäinen rakenne.
Phoenixin valoista tehtiin ilmoituksia kello 19.30 ja 22.30 välillä (paikallista aikaa, MST) Arizonan kaupunkien lisäksi myös naapuriosavaltio Nevadasta ja Meksikossa Yhdysvaltain rajan tuntumassa sijaitsevasta Sonoran osavaltiosta.
Phoenixin valoilmiö oli V-kirjaimen muotoinen, täysin selkeä, selvä- ja terävärajainen musta kohde jossa oli viisi suurta valoa: yksi keulassa, ja kaksi siivekkeissä symmetrisesti tasaisin välein. Siivekkeet olivat koko matkaltaan tasaleveät, yli 200 m pitkät, kärjistään suorakaiteen muotoiset ja noin 60° kulmassa toisiinsa nähden. Arvioidun koon perusteella esimerkiksi Boeing 747 -matkustajakone olisi mahtunut siivekkeiden väliin.
Koon lisäksi havaitsijat kiinnittivät huomiota kohteen hitaaseen liikkeeseen. Eräs perhe havaitsi kohteen suoraan sen alta, jolloin he voivat todeta sen peittävän taakseen jääviä kohteita kuten lähistön vuorenhuiput ja tähtiä, jotka toisaalta näkyivät siivekkeiden välistä.
Havainnon äänettömyys oli toinen erikoinen huomio valojen intensiivisyyden lisäksi.
Kaikki havaitsijat saattoivat todeta valojen pysyvän sijainnin suhteessa toisiinsa sekä äänettömyyden. Valot havaittiin toisistaan riippumatta useista eri suunnista, minkä lisäksi saatiin useita valokuvia sekä videokuvaa. Kohde lensi myös Sky Harbor - lentokentän ilmatilan läpi ja sen havaitsi sekä henkilökunta että laskeutumassa ollut kone, josta kerrottiin kohteen lentäneen ylitseen.
Yhdysvaltain ilmavoimien virallisen selityksen mukaan valoilmiöt aiheutti alueella harjoitelleet A-10 Thunderbolt II -tyyppiset maataistelukoneet, joista yksi ampui hätäraketteja. Selityksessä on nähty olevan puutteita, joista tärkeimpänä harjoituksen ajankohta verrattuna havainnon ajankohtaan.
Ibrahim Bilali
Ibrahim Bilali (s. 21. heinäkuuta 1965) on kenialainen entinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Los Angelesin olympialaisissa 1984 alle 51-kiloisten sarjassa.
Hänen nuorempi veljensä Suleiman on myös nyrkkelijä.
Vercellin maakunta
Vercellin maakunta () on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Piemonten alueella Italian luoteisosassa.
Vercellin maakunnan pinta-ala on 2 082 km² ja asukasluku noin 175 000. Maakunta muodostuu 86 kunnasta, pääkaupunki on Vercelli.
Choi Chol-Su
Choi Chol-Su (s. 1. joulukuuta 1969) on pohjoiskorealainen entinen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Barcelonan olympialaisissa 1992 alle 51-kiloisten sarjassa.
An Sang-Mi
An Sang-Mi (, s. 12. marraskuuta 1979) on eteläkorealainen kaukalopikaluistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Naganon olympialaisissa 1998 3000 metrin viestissä.
Aidyn Smagulov
Aidyn Smagulov (s. 1. joulukuuta 1976) on kirgisialainen judoka ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Sydneyn olympialaisissa 2000 alle 60-kiloisten sarjassa. Smagulov oli Kirgisian ensimmäinen olympiamitalisti. Samana vuonna hän sai hopeaa Aasian mestaruuskilpailuissa alle 60 kg:n painoluokssa. Maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut kerran kolmanneksi.
Päikki Priha
Päikki Priha (o.s. Palosuo, s. 2. heinäkuuta 1948 Helsinki) on suomalainen tekstiilitaiteilija ja Taideteollisen korkeakoulun emeritaprofessori. Hänen katsotaan tehneen kirkkotekstiileistä arvostettuja taide-esineitä.
Priha valmistui tekstiilitaiteilijaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1972. Hän väitteli vuonna 1991 aiheenaan kirkkotekstiilit. Priha opetti samassa oppilaitoksessa eri tehtävissä vuodesta 1974 ja oli vuosina 1998–2013 professorin virassa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2013.
Prihan suunnittelemia tekstiiliteoksia on monissa julkisissa tiloissa, kuten yli neljässäkymmenessä kirkossa. Hänen uransa kirkkotekstiilien suunnittelijana alkoi 1982 valmistuneesta Lieksan uudesta kirkosta, jonne Raili ja Reima Pietilä pyysivät häntä suunnittelemaan tekstiilejä. Länsimaiseen kirkkotaiteeseen ja teologiaan perehtymisessä oli apuna professori Pentti Lempiäinen, jota Priha on kuvaillut oppi-isäkseen.
Vuonna 2004 Priha sai kirkon kulttuuripalkinnon. Vuonna 2010 hänelle myönnettiin kirkkotaiteen Engel-palkinto ja 2015 Mikael Agricolan risti.
Igors Vihrovs
Igors Vihrovs (s. 6. kesäkuuta 1978 Riika) on latvialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Vihrovs voitti kultamitalin Sydneyn vuoden 2000 olympialaisten permantokilpailussa. Olympiakulta oli itsenäisen Latvian kaikkien aikojen ensimmäinen. Vuonna 2001 Vihrovs voitti MM-pronssia Gentin kilpailuista.
Alexandra Berková
Alexandra Berková (2. heinäkuuta 1949 Trenčín, Tšekkoslovakia – kesäkuu 2008 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen kirjailija.
Berkován teoksia on käännetty suomeksi, espanjaksi, sloveeniksi, bulgariaksi ja katkelmia englanniksi. Hän toimi opettajana Josef Škvorecký -akatemiassa, jota hän oli perustamassa. Lisäksi hän kirjoitti kolumneja.
Berková kävi useaan otteeseen Suomessa, muun muassa opettajana Oriveden opistossa ja vieraana Mukkulan kirjailijakokouksessa.
Berková sairasti vaikeaa sairautta. Hänet löydettiin kotoaan kuolleena juhannuksen tienoilla 2008.
Zakaria Chihab
Zakaria Chihab (, s. 5. maaliskuuta 1926) on libanonilainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 alle 57-kiloisten sarjassa. Hän voitti neljä ottelua ja hävisi yhden. Napolin MM-kilpailuissa 1953 hän sijoittui samassa painoluokassa kuudenneksi.
Vahtimestari (sotilasarvo)
Vahtimestari on vanha käytöstä poistunut ratsuväen sotilasarvo, joka vastasi muiden aselajien vääpeliä. Ratsuväessä oli käytössä myös varavahtimestarin sotilasarvo, joka siis vastasi ylikersanttia.
Elina Rautanen
Elina Rautanen (5. heinäkuuta 1918 Helsinki – 11. toukokuuta 2008 Helsinki) oli Pelastakaa Lapset ry:n toiminnanjohtaja. Hän valmistui filosofia maisteriksi Ruotsissa 1951, ja sosiaalityön erikoiskoulutuksen hän sai Yhdysvalloissa.
Rautanen oli Pelastakaa Lapset ry:n palveluksessa vuodesta 1950 ja toiminnanjohtajana 1956–1985. Järjestöön hän tuli toimittuaan suomalaisten sotalasten tarkastajana.
Benny Shanon
Benny Shanon (; s. 1948) on israelilainen tieteilijä. Hän toimii psykologian professorina Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa.
Shanon opiskeli Tel Avivin ja Stanfordin yliopistoilla sekä Jerusalemin heprealaisessa yliopistolla. Hänet tunnetaan kiistellystä väitteestään, jonka mukaan Mooses olisi ollut hallusinogeenien vaikutuksen alla mm. nähdessään palavan pensaan, josta Jumala hänelle puhui.
Shanon on ollut vierailevana professorina Cornellin yliopistolla ja Swarthmore Collegessa. Hän on luennoinut myös Massachusetts Institute of Technologyssä.
Andrejus Zadneprovskis
Andrejus Zadneprovskis (s. 31. elokuuta 1974 Kaliningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on liettualainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Ateenan olympialaisissa 2004 ja pronssia Pekingissä 2008.
Diablo III
Diablo III on Blizzard Entertainmentin kehittämä "Diablo"-toimintapelisarjan videopeli. Blizzard vahvisti pelin olevan tekeillä 28. kesäkuuta 2008. Sen oli tarkoitus ilmestyä alkuvuodesta 2012, mutta tammikuussa 2012 julkaisun ilmoitettiin viivästyvän peliin tehtävien muutosten vuoksi.. Lopulta Blizzard vahvisti pelin ilmestyvän 15. toukokuuta 2012.
"Diablo III" on sarjan edellisten pelien tapaan hack and slashiä. Peliin on kuitenkin lisätty uusia ominaisuuksia, kuten esimerkiksi: pelaaja voi hajottaa seinän zombiarmeijan niskaan. Lisäksi hahmot puhuvat aikaisempia pelejä enemmän.
Pelissä on myös mukana aiemmista peleistä tuttu Battle.net-moninpeli. Hahmojen statsien (kykypisteiden) valinta on poistettu.
"Diablo 3:ssa" oli alun perin pelaajille oma huutokauppa, jossa he saattoivat ostaa hahmoilleen varusteita. Maksuvälineinä toimivat oikea raha ja pelissä kerättävät kolikot. Huutokaupasta sai itselleen keskivertoa paremmat varusteet ja sillä tavalla oli mahdollista edetä pelissä tehokkaammin.
Syyskuussa 2013 Blizzard ilmoitti sulkevansa huutokaupan maaliskuussa 2014.
Pelissä on viisi hahmoluokkaa. Hahmon sukupuoli on valittavissa.
Ääni: Dorian Harewood (mies), Athena Karkanis (nainen)
"Diablo II":sta tuttu barbaari luottaa raakaan voimaan ja lähitaisteluaseisiin, kuten kirveisiin tai miekkoihin. Barbaari muistuttaa taidoiltaan huomattavasti "Diablo II":n barbaaria.
Ääni: Carl Lumbly (mies), Erica Luttrell (nainen)
Noitatohtori osaa useita mielenhallintaloitsuja, kyvyn kutsua ja hallita epäkuolleita palvelijoita, sekä erilaisia välitöntä vahinkoa aiheuttavia hyökkäyksiä.
Ääni: Grey DeLisle (nainen), Crispin Freeman (mies)
Velho käyttää monia erilaisia vahinkotaikoja, joissa käytetään muun muassa sähköä, tulta ja jäätä.
Ääni: Jamieson Price (mies), Rajia Baroudi (nainen)
Munkki on erittäin nopea taistelulajien taitaja ja käyttää taistelussa sauvaa, nyrkkiaseita tai kehoaan vihollisia vastaan.
Ääni: Anna Graves (Diablo III), Laura Bailey (Reaper of Souls) (nainen), Robin Atkin Downes (mies)
Käyttää pääasiassa jousia tai varsijousia. Erikoistunut vihollisten päihittämiseen kaukaa, ja tekee todella paljon vahinkoa.
"Diablo II":n tapahtumista on kulunut 20 vuotta. Heistä, jotka kohtasivat Vihan, Kauhun ja Tuhon herrat, on jäljellä enää muutama, jotka kykenevät muistelemaan niitä kauheuksia, joita pääpahat toivat maan päälle ja ne, jotka eivät noita tapahtumia ensisijaisesti nähneet, pitävät tarinoita vain myytteinä. Mutta jokin paha heräilee jälleen Tristramissa.
Kun Deckard Cain palaa Tristramin katedraalin raunioille etsien johtolankoja pahuuden uudesta tulosta, komeetta taivaista iskeytyy samaan paikkaan, mistä Diablo kerran saapui kuolevaisten maailmaan. Komeetta kantaa pimeää sanansaattajaa liekehtivässä olemuksessaan ja se kutsuu Sanctuaryn sankareita puolustamaan kuolevaisten maailmaa palavan Helvetin kasvavilta voimilta -- ja jopa valon peittävältä Taivaalta.
Pelissä on edellisistä osista tuttuja paikkoja, kuten Tristram, sekä henkilöitä, kuten Deckard Cain.
Jotkut pelisarjan faneista ovat kritisoineet pelin grafiikkaa, joka on heidän mielestään liian kirkas ja värikäs synkälle pelille. Pelin viivästystä on myös kritisoitu.
Boraani
Boraanit on suuri ryhmä luonnossa esiintymättömiä boorin ja vedyn yhdisteitä. Monet boraanit oksidoituvat pelkässä ilmassa, joskus voimakkaastikin. Molekyyliä BH kutsutaan boraaniksi. Se on tunnettu ainoastaan kaasumaisessa muodossa ja dimerisoituu helposti diboraaniksi (BH). Suurimmat boraanit muodostuvat booriklustereista, jotka ovat monitahokkaita. Joillakin yhdisteillä esiintyy myös isomeriaa. Esimerkiksi eikosaboraanin BH isomerien pohjana on kaksi kymmenen booriatomia sisältävää klusteria.
Tärkeimmät boraanit ovat diboraani, pentaboraani BH ja dekaboraani BH. On myös olemassa boraaneja, joissa yksi tai useampi booriatomi on korvautunut jollain toisella atomilla. Tällaisia ovat esimerkiksi karboraanit, joissa boorin tilalla on hiili, ja metalloboraanit, joissa boori on korvautunut jollakin metallilla.
Yksiklusteriset boraanit voidaan jakaa neljään ryhmään, joilla on yleinen rakenne. Taulukossa n tarkoittaa booriatomien määrää.
On myös olemassa neutraaleja hyperkloso-boraaneja, joissa vety on korvautunut jollakin muulla ryhmällä ja joilla on teoreettinen kaava BH. Esimerkiksi B(OCHPh), joka on hyperkloso-BH:n stabiili johdannainen.
Sähköisesti neutraalien boraanien nimissä booriatomien määrä ilmaistaan kreikkalaisilla etuliitteillä ja vetyatomien määrä merkitään nimen loppuun sulkeissa.
Anioneissa ilmoitetaan ensin vetyatomien määrä ja sen jälkeen booriatomien määrä ja anionin pääte -aatti. Varaus merkitään sulkeisiin.
Myös ryhmien etuliitteet voidaan kertoa
1970-luvun alussa huomattiin, että booriklusterien geometria muistuttaa deltaedrejä tai deltaedrejä, joita puuttuu yksi tai useampi kärki.
Klusterien nimeäminen on johdettu yksiklusteristen boraanien ryhmien nimistä.
Kaikki boraanit ovat värittömiä ja diamagneettisia. Ne reagoivat helposti ja jotkut ovat pyrofoorisia ja useat myrkyllisiä. Suurikokoisemmat boraanit ovat usein pienikokoisempia stabiilimpia.
Boraanien reaktioita ovat
Boraanit voivat myös toimia ligandeina kompleksiyhdisteissä.
Mies astui junasta
Mies astui junasta ("Bad Day at Black Rock") on yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka ohjasi John Sturges. Elokuvan pääosissa ovat Spencer Tracy, Robert Ryan, Anne Francis, Dean Jagger, Walter Brennan, John Ericson, Ernest Borgnine ja Lee Marvin.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Birka Marin
Birka Marin oli Maarianhaminassa Ahvenanmaalla toiminut veneveistämö. Sen tuotoksia ovat mm. Rock 20, Rock 24 ja Nordisk Familjebåt. Birka Marin teki monien muiden lasikuidusta ja muovista veneitä valmistaneiden veneveistämöiden tavoin konkurssin 1970-luvun öljykriisien jälkimainingeissa vuonna 1981.
Magomed Ibragimov (1983)
Magomed Ibragimov (s. 18. elokuuta 1983 Mahatškala, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on uzbekistanilainen vapaapainija.
Ibragimov saavutti hopeaa Ateenan olympialaisissa 2004 96-kiloisten sarjassa kärsittyään loppuottelussa tappion Venäjän Hadžimurat Gatsaloville. Samana vuonna hän voitti Aasian mestaruuden. Lisäksi hän on saavuttanut Aasian-mestaruuskisoista hopeaa 2003. Vuonna 2002 hän saavutti pronssia Aasian kisoista.
Juniorivuosinaan aiemmin Venäjää edustanut Ibragimov on saavuttanut lisäksi vuonna 2000 kadetti-ikäisten EM-kultaa (100 kg), 2003 juniorien maailmanmestaruuden ja 2001 juniorien MM-hopeaa.
Yhdistynyt kansalaisrintama
Yhdistynyt kansalaisrintama () on venäläinen kansalaisjärjestö, jonka on perustanut sen johtaja shakin entinen maailmanmestari Garri Kasparov. Se on osa Toinen Venäjä -oppositioliikettä.
Perustaessaan järjestöä vuonna 2005 Kasparov ilmoitti sen tavoitteeksi vaalidemokratian säilyttämisen Venäjällä.
Li Jie
Li Jie (s. 25. elokuuta 1979 Shaanxi) on kiinalainen kivääriampuja ja olympiamitalisti.
Li Jie on saavuttanut 10 m ilmakiväärissä hopeaa olympialaisissa Ateenassa 2004 ja MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 henkilökohtaista ja joukkuehopeaa.