hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Terho Kalliokoski
Terho Kalliokoski (s. 1961) on Rautakesko Oy:n toimitusjohtaja ja Kesko Oyj -konsernin johtoryhmän jäsen. Kalliokoski on myös ollut Anttila Oy:n hallituksen jäsen. Aiemmin hän toimi Ruokakesko Oy:n toimitusjohtajana. Koulutukseltaan Kalliokoski on kauppatieteiden maisteri.
Kalliokoski siirtyi Keskon palvelukseen heti valmistuttuaan Vaasan kauppakorkeakoulusta. Hän aloitti Keskon kauppapaikka- ja kiinteistöosastolla hankesuunnittelijana. Kalliokoski nimitettiin Pohjois-Suomen Keskon talousjohtajaksi vuonna 1991. 1990-luvulla hän toimi kenttäpäällikkönä ja myyntijohtajana Oulussa, kunnes 1999 nimitettiin Pohjois-Suomen aluejohtajaksi. Vuonna 2002 hän siirtyi Kiinteistökeskon johtajaksi. Hänet valittiin Keskon vuoden esimieheksi 2004. Ruokakeskon toimitusjohtajaksi hänet nimitettiin vuonna 2005.
Toimitusjohtajan tehtävässään Kalliokoski on ilmoittanut tavoitteekseen saada K-elintarvikekauppojen tuotevalikoimaan myös apteekkituotteet. Tavoitteen toteutumiseksi Kalliokoski vaatii muutoksia lääkkeiden jakelua koskeviin säännöksiin. K-ketjun toimintaperiaatteina Kalliokoski on lisäksi pyrkinyt korostamaan kattavia aukioloaikoja ja hyvää asiakaspalvelua.
Kalliokoski on valittu Päivittäistavarakauppa ry:n hallituksen varapuheenjohtajaksi. Hän on myös jäsenenä Mainostajien liiton hallituksessa ja Suomalaisen työn liiton valtuustossa.
Kalliokoski osallistuu myös Kristillisen liikemiesverkoston toimintaan. Hänet tunnetaan lisäksi vanhoillislestadiolaisena maallikkosaarnaajana.
Oulusta kotoisin oleva Kalliokoski asuu nykyisin perheineen Kirkkonummella. Perheeseen kuuluu vaimon Leena Kalliokosken lisäksi yksitoista lasta.
Afrikanmeriharakka
Afrikanmeriharakka ("Haematopus moquini") on musta kahlaajalintu. Lajin nimesi ja kuvaili Charles Lucien Bonaparte 1856, ranskalaisen luonnontieteilijän Alfred Moquin-Tandonin kunniaksi.
Meriharakan kokoinen, höyhenpuvultaan kokonaan musta kahlaaja, jonka koivet ja nokka ovat kirkkaanpunaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun puku on ruskehtavampi kuin aikuisen. Ääni muistuttaa meriharakan ääntä.
Laji elää eteläisen Afrikan rannikolla Natalista Angolaan. Se pesii kuitenkin vain Namibian Lüderitzin ja Etelä-Afrikan Mazeppa Bayn välisellä alueella. "meadewaldoi"-alalaji on aiemmin esiintynyt Kanariansaarilla, mutta pesintää ei ole koskaan varmistettu.
Lajin kanta on vuonna 2015 tehtyjen arvioiden mukaan kasvussa, mihin on vaikuttanut erityisesti rannan läheisyydessä olevien saarien parempi hoito. Yksilömääräksi arvioitiin vuonna 2014 noin 6 670 yksilöä. Lajin parantuneen tilanteen ansiosta Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto nosti vuonna 2017 sen luokituksen elinvoimaiseksi. Afrikanmeriharakka kuitenkin pesii ihmisten suosimilla rannoilla, ja pesimäaikana tapahtuva rantalomailu ja maastoajoneuvoilla kruisailu tuhoavat sekä pesiä että kasvillisuuteen piiloutuneita poikasia. Myös mangustit ja etelänselkälokit ("Larus dominicanus") ryöstävät pesiä, varsinkin silloin, kun emot eivät uskalla tulla pesälle lähellä oleskelevien ihmisten takia.
Kivikkoiset ja kallioiset rannat sekä rannikolla että saarilla.
Pesä on kuoppa hiekassa. Munia on 2-4, molemmat emot hautovat.
Nilviäiset, äyriäiset, lierot.
Keleti pályaudvar
Keleti pályaudvar () on Unkarin pääkaupungin Budapestin suurin rautatieasema. Se sijaitsee Józsefvárosissa Budapestin VIII osa-alueella. Rautatieasema on rakennettu vuosina 1881–1884 uusrenessanssityyliin arkkitehti Gyula Rochlitzin suunnitelmien pohjalta. Se restauroitiin vuonna 1998. Rautatieasema toimii myös Budapestin metron M2-linjan ja uuden M4-linjan metroasemana.
Lopé-Okanda
Lopé-Okanda on metsäalue Gabonissa. Alueesta suurin osa on sankkaa sademetsää, mutta siellä on myös viimeiset jäänteet Keski-Afrikan savanneista sekä jälkiä menneistä kulttuureista, mm. kaiverruksia ja kalliopiirroksia. Siellä on ollut ihmisasutusta 400 000 vuoden ajan.
Puistossa on gorilloja, simpansseja ja afrikannorsuja sekä muita suuria nisäkkäitä. Yhteensä puistossa tavataan 63 nisäkäslajia sekä 399 lintulajia. Sen läpi virtaava Ogooué-joki on ollut aina tärkeä kauppareitti alueella. Puiston poikki kulkee myös maantie sekä rautatie. Metsästystä ja salametsästystä, varsinkin norsunluun kauppaa, pidetään puiston suurimpina uhkina.
Lopé-Okanda on ollut suojelualue vuodesta 1946. Se otettiin vuonna 2007 UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Unkarin valtionooppera
Unkarin valtionooppera () on oopperatalo Unkarin pääkaupungissa Budapestissä. Se sijaitsee Budapestin 6. kaupunginosassa eli Terézvárosissa Andrássy út -kadun varrella.
Oopperatalon on suunnittellut unkarilainen arkkitehti Miklós Ybl, ja sitä pidetään Yblin mestariteoksena ja yhtenä Budapestin kauneimmista rakennuksista. Taloa rakennettiin yhdeksän vuotta 1875–1884. Ybl johti myös rakennustöitä, ja hänen kerrotaan tarkastaneen itse jokaisen tiilikärryllisenkin.Török s. 132. Oopperatalon rakennuskustannuksista vastasi Itävallan keisari ja Unkarin kuningas Frans Joosef, joka kuitenkin kommentoi Euroopan viehättävimmäksi sanottua oopperataloa sanomalla vain: ”Se on hyvin kaunis. Pidän siitä paljon.”
Vaikka rakennus on suurikokoinen, se ei näytä massiiviselta. Rakenteeltaan se on pääosin uusrenessanssia, mutta siinä on myös uusbarokin elementtejä. Pääsisäänkäynnin kahta puolta ovat Franz Lisztin ja Ferenc Erkelin patsaat, jotka on suunnitellut Alajos Stróbl. Rakennuksen kulmissa toisen kerroksen tasalla on neljän muusan patsaat: Terpsikhore, Erato, Thaleia ja Melpomene. Sisätila on runsaasti freskoin koristeltu. Pääsalissa on 1 289 istumapaikkaa.
"Unkarin kuninkaallinen oopperatalo" avattiin yleisölle 27. syyskuuta vuonna 1884. Sen ensimmäinen johtaja oli Ferenc Erkel. Gustav Mahler toimi johtajana vuosina 1888–1891 ja johti itse kaksi Puccinin oopperaa. Vuosina 1947–1950 johtajana oli Otto Klemperer. Vuonna 1980 rakennus kunnostettiin ja se avattiin uudestaan yleisölle 1984, samana päivänä kun ensimmäisestä avaamisesta oli kulunut 100 vuotta.
Kaudella 2011–2012 Unkarin valtionoopperan ja kansallisbaletin ohjelmistossa on kuusi uutta oopperaa ja kolme balettiensi-iltaa. Ohjelmiston kohokohtia ovat uudet esitykset Wagnerin "Reininkullasta" ja Mozartin Don Giovannista ja Petit'n baletti "Pariisin Notre-dame". Oopperan musiikillisena johtajana toimii kapellimestari György Győriványi Ráth. Edellinen johtaja Ádám Fischer erosi vuoden 2010 lopussa vastalauseeksi Unkarin hallituksen ja pääministeri Viktor Orbánin harjoittamaa politiikkaa kohtaan.
Fleece
Fleece eli fliisi on polyesteristä valmistettu voimakkaasti nukattu tekokuitu, jota käytetään ulkoilu- ja vapaa-ajanvaatteissa. Fleece tuli markkinoille 1960-luvulla, kun Helly Hansen ja Norwegian Fiber Pile Inc kehittivät ensimmäisen fleecen. Fleeceasusteet ovat pehmeitä, kevyitä, hyvin lämpimiä ja ne kuivuvat villavaatteita nopeammin.
Fleecekankaat ovat ympäristölle haitallisia. Aina, kun fleecekangasta pestään, siitä irtoaa pieniä, 0,002–0,2 millimetrin kokoisia muovihiukkasia. Nämä mikromuovit ovat tutkimusten mukaan suuri uhka vesistöille ja niiden eliöstölle.
Fleecekankaat ovat todella tulenarkoja ja eivät tästä syystä sovellu esimerkiksi nuotion ääressä käytettäviksi. Fleece ei varsinaisesti syty, mutta se sulaa.
Kurjat kuppilat
Kurjat kuppilat (alkuperäiseltä nimeltä "Kitchen Nightmares") on yhdysvaltalainen ruoanlaittoon keskittyvä tositelevisio-ohjelma, jonka pääosassa on Gordon Ramsay. Sarja perustuu alkuperäiseen brittiversioon "Ramsay's Kitchen Nightmares".
Ohjelmassa huonosti menestyvät ravintolat pyytävät Ramsayn apuun korjaamaan erilaisia ravintolan ongelmia kuten yhteistyön puutetta tai ruoan heikkoa tasoa. Sarjaan kuuluu vahvasti dramatiikka. Sarjan avausjakso esitettiin amerikkalaisella Fox-kanavalla 19. syyskuuta 2007. Sarjaa on tehty seitsemän tuotantokautta, ja vaikka Ramsay ilmoitti lopettavansa ohjelman tekemisen kesäkuussa 2014, hän on silti vihjannut sarjan saattavan saada jatkoa myöhemmin.
"New York Times" -sanomalehden kriitikko Ginia Bellafante kuvaili arvostelussaan Ramsayn opetusmenetelmiä ja korkeita laatuvaatimuksia "kiistatta mukaansatempaaviksi" ja kommentoi lisäksi, että "on kokemus itsessään nähdä Ramsayn työskentelevän ongelmatilanteen rauhallisesti ottavan ylimielisen ravintolan omistajan kanssa". "Chicago Tribune" -sanomalehden kriitikko Maureen Ryan puolestaan kohdisti kritiikkinsä ohjelman lähettänyttä FOX-kanavaa kohtaan seuraavasti: "Jätä tehtävä Foxille hoidettavaksi, jonka brittiläiset osasivat melko hyvin, niin he pilaavat sen ... Hällä väliä ruoanlaitosta, koska tämä ohjelmaversio näyttää keskittyvän ravintolan omistajien perhedraamoilla leikkimiseen Ramsayn vierailun aikana".
Dillon's -ravintolan entinen päätoimitusjohtaja Martin Hyde asetti Gordon Ramsaya kohtaan syytteen ravintolan olosuhteiden lavastamisesta sekä palkattujen näyttelijöiden käytöstä katsojien huijaamiseksi. Oikeuskäsittely meni lopulta välimiesoikeuteen.
Vladimir Monomah
Vladimir Monomah (tai Vladimir II) (ven. Владимир Мономах ) (1053–19. toukokuuta 1125) oli Kiovan Venäjän suuriruhtinas vuosina 1113–1125.
Vladimir oli isänsä Vsevolodin eläessä Smolenskin ja Tšernigovin ruhtinas ja pysyi Svjatopolk Isjaslavitšin tultua suuriruhtinaaksi tälle alamaisena ja uskollisena. Vasta Svjatopolk II:n kuoltua vuonna 1113 hänet valittiin Kiovan suurruhtinaaksi.
Vladimirin hallintokausi oli kiovalaisen Venäjän kukoistusaikaa. Hänen poikansa taistelivat menestyksellä virolaisia, bulgaareja ja polovtseja vastaan, ja uppiniskaiset alaruhtinaat pakotettiin tottelevaisuuteen. Suzdaliin hän perusti Vladimirin kaupungin. Russkaja Pravdaan tehtiin muutoksia ja lisäyksiä, kirkkoja ja luostareita perustettiin ja apotti Sylvester kokoonpani Nestorin nimellä tunnetun vanhimman venäläisen kronikan. Vladimir kirjoitti itsekin "Neuvoja lapsilleni", jossa hän kehottaa heitä lempeyteen ja kunnollisuuteen.
Hänen valtakautensa päättyi vuoteen 1125, jolloin hän kuoli.
Hän oli Vsevolod I:n ja Bysantin Anastasian (k. 1067) poika (avioituivat 1046). Anastasian isäksi väitetään keisari Konstantinos IX Monomakhosta, mutta luotettava lähde puuttuu. Puolisot ja lapset:
Gytha of Wessex, Englannin kuninkaan Harold Godwininpojan tytär. Lapset:N.N.Vladimir Monomahin kerrotaan olleen juomari, joka suositteli runsaan päivällisen jälkeen kunnon siestaa.
Mstislav
Mstislav I Suuri (ven. Мстислав Владимирович Великий ) (1. kesäkuuta 1076–14. huhtikuuta 1132 Kiova) oli Kiovan Venäjän ruhtinas seitsemän vuoden ajan vuosina 1125–1132. Hän oli edellisen ruhtinaan Vladimir Monomahin vanhin poika. Norjan saagoissa Mstislavista kerrotaan nimellä Harald, mikä viitannee hänen äidinisäänsä Englannin kuningas Harald II:een.
Ennen nousuaan Kiovan ruhtinaaksi kruununperillinen Mstislav hallitsi Novgorodia 1088-1093 ja 1095-1117. Sen jälkeen hän oli Monomahin kanssahallitsija Dnieprin Belgorodissa ja peri Kiovan kruunun isänsä kuoltua 1125. Hän rakennutti Novgorodiin lukuisia kirkkoja; näistä Pyhän Nikolain katedraali (1113) ja Pyhän Antoniuksen luostarin kirkko (1117) ovat säilyneet nykypäivään. Hän rakennutti kirkkoja myös Kiovaan ja sen ympäristöön.
Mstislavin elämä oli jatkuvaa sodankäyntiä. Hän taisteli kumaaneja (1093, 1107, 1111, 1129), virolaisia (1111, 1113, 1116, 1130), liettualaisia (1131) ja Polotskin ruhtinaskuntaa vastaan (1127, 1129). Vuonna 1096 Mstislav löi setänsä Oleg Tšernigovin Kolokša-joella, mistä alkoi vuosisatojen vihanpito sukuhaarojen välillä. Mstislav oli viimeinen yhtenäisen Kiovan Rusin hallitsija, sillä hänen kuolemansa jälkeen valtakunta hajaantui.
Vuonna 1095 Mstislav nai Ruotsin prinsessa Kristiinan, kuningas Inge I:n tyttären. Heidän 10 lapsestaan monet nousivat merkittäviin asemiin. Kristiinan kuoltua 1122 Mstislav nai uudelleen ja sai vielä kaksi jälkeläistä.
Därifrånochhit (sånger 1974–2003)
Därifrånochhit (sånger 1974–2003) on ruotsalaisen progg-laulaja Lasse Tennanderin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumi sisältää 17 Tennanderin tunnetuinta kappaletta vuosilta 1974–2003. Kappaleiden joukossa ovat muun muassa ”Alla är vi barn i början” ja ”Lisa Lisa”.
Jaropolk II
Jaropolk II () (1082 – 18. helmikuuta 1139) oli Kiovan Venäjän ruhtinas seitsemän vuoden ajan vuosina 1132–1139. Hänen valtakautensa päättyi kuolemaansa vuonna 1139.
Erasmus-ohjelma
ERASMUS-ohjelma () on Euroopan unionin vaihto-opiskelijaohjelma, joka on perustettu vuonna 1987. Vuonna 2014 alkoi ohjelman uusi kausi nimellä Erasmus Plus. Sitä edellinen kausi oli Elinikäisen oppimisen ohjelma vuosille 2007–2013. Erasmus-ohjelma oli aiemmin (vuoteen 1999) osa Sokrates-ohjelmaa.
Vuosina 2014–2020 ohjelman tunnus on Erasmus Plus ("Erasmus+"). Sen kokonaisbudjetti on 14,7 miljardia euroa. Edellisistä kausista poiketen Erasmus kattaa kaikki vaihdon muodot, esimerkiksi koululaisvaihdon, urheilijavaihdon, harjoittelun ja aikuisten elinikäisen oppimisen vaihdon.
Opiskelijalle Erasmus-ohjelma antaa tilaisuuden osallistua opiskelijavaihtoon ulkomaisessa korkeakoulussa ja Erasmus-harjoitteluun ohjelmaan osallistuvan maan yrityksessä tai organisaatiossa. Kaikkien alojen tutkinto-opiskelijat voivat osallistua Erasmus-apurahalla tuettuun 3-12 kuukauden opiskeluvaihto- tai harjoittelujaksoon EU:n jäsenvaltioissa, ETA-maissa (Islanti, Norja ja Liechtenstein) ja Turkissa.
Erasmus-ohjelma on virallisesti perustettu 15. kesäkuuta 1987, ja siihen on siitä lähtien osallistunut yli kaksi miljoonaa Erasmus-opiskelijaa. Lukuvuonna 2008–2009 ohjelman kautta lähti vaihtoon lähes 199 000 vaihto-opiskelijaa, mikä on opiskelijavaihdon Euroopan ennätys.
Suomen entinen pääministeri Jyrki Katainen on ainoana EU-maiden hallituksen- tai valtionpäämiehenä osallistunut opiskeluaikanaan Erasmus-ohjelmaan.
Vjatšeslav I
Vjatšeslav I (1083-1155) oli Kiovan Venäjän ruhtinas vuosina 1139 ja 1151–1154. Hän sai isältään Vladimir Monomahilta Turovin ruhtinaskunnan. Ensi kerran hän nousi valtaan vuonna 1139 veljensä Jaropolk II:n kuoltua, mutta menetti pian valtansa Vsevolod II:lle. Seuraavan kerran Vjatšeslav nousi valtaan veljenpoikansa Izjaslav II:n kanssahallitsijaksi 1151 ja hallitsi kuolemaansa asti 1154.
Jättimarskinlilja
Jättimarskinlilja ("Eremurus robustus") on suurikokoinen aurinkoisen paikan perenna.
Jättimarskinliljan kukkavana kasvaa kaksi, jopa kolme metriä korkeaksi, ja suorat miekkamaiset lehdetkin kohoavat metrin mittaisiksi. Kukinto voi olla valkoinen, keltainen tai vaaleanpunainen. Tähtimäisissä kukissa on kuusi terälehteä.
Jättimarskinlilja on kotoisin Keski-Aasiasta.
Jättimarskinlilja viihtyy aurinkoisella paikalla. Se vaati kasvupaikan, jossa vesi ei seiso.
Amerikanmerimetso
Amerikanmerimetso ("Phalacrocorax auritus") on Pohjois-Amerikan yleisin merimetsolaji.
Lintu on suuri, musta, täysikasvuisena keskimäärin 80 cm pitkä. Pesimäaikana soitimella ovat päälaella näkyvissä lyhyet töyhdöt. Naamassa sekä nokan ylä- että alatyvessä on keltainen kuvio. Sukupuolet ovat samannäköiset. Nuori lintu on selästä ruskehtavampi sekä kaulasta ja rinnasta vaaleampi. Linnulla on isot räpyläjalat.
Pohjoisimmillaan lajia tavataan eteläisestä Alaskasta lännessä itärannikon Uuteen Englantiin saakka. Eteläisimmillään lajia tavataan Meksikossa ja Bahamalla. Pohjoisimmat yksilöt muuttavat talveksi lajin eteläisemmille pesimäalueille. Lajia on tavattu harvinaisena harhautuneena vieraana Isossa-Britanniassa tammi-huhtikuussa 1989, Irlannissa marraskuussa 1995 - tammikuussa 1996 ja Azoreilla.
Laji viihtyy sekä suolaisissa että makean veden vesistöissä sekä rannikoilla että sisämaassa. Joitakin pesimäyhdyskuntia on tavattu jopa kaivosaltaiden kuivien puiden luota. Lintu ui taitavasti ja sukeltaa syvällekin käyttäen räpylöitään potkurimaisesti hyväksi. 
Lintu pesii yhdyskunnissa. Pesä tehdään risuista, joihin naaras munii noin 3-4 munaa maalis-elokuun välillä. Munat ovat sinertäviä.
Amerikanmerimetso syö pääasiassa kalaa, joskus sammakoita ja äyriäisiä.
Otakar Vávra
Otakar Vávra (28. helmikuuta 1911 Hradec Králové, Itävalta-Unkari – 15. syyskuuta 2011 Praha, Tšekin tasavalta) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja.
Vávra syntyi Hradec Královéssa ja opiskeli arkkitehtuuria yliopistoilla Brnossa ja Prahassa. Hän teki elokuva-alan töitä jo opiskeluaikanaan, ja ensimmäinen ohjaus "Filosofská historie" on vuodelta 1937. Useissa Vávran varhaisissa elokuvissa esiintyi paitsi Lída Baarová, myös hänen vähemmän tunnettu sisarensa Zorka Janů, joka kuoli oman kätensä kautta vain 24-vuotiaana. Vuodelta 1947 on Vávran sodanvastaisesti asennoitunut Karel Čapekin romaaniin pohjautuva "Krakatit".
Vávran kenties tunnetuin ohjaus on Václav Kaplickýn kirjaan pohjautuva "Kladivo na čarodějnice" vuodelta 1969. Hän jatkoi ohjaajantöitä vanhuusiälleen saakka ja antoi huomattavia vaikutteita suurimmalle osalle myöhemmistä tšekkiläisistä ohjaajista. Hänelle myönnettiin vuonna 2002 Tšekin leijona ("Český lev", maan tärkein kansallinen elokuvapalkinto) ja vuonna 2004 presidentillinen ansiomitali.
Vávran edellä mainitsemattomien tunnettujen töiden joukkoon kuuluu "Romance pro křídlovku" (1966). Hänestä tuli vuonna 1963 Prahan esittävien taiteiden akatemian professori, ja hänen opiskelijoidensa joukkoon lukeutuu muiden muassa Miloš Forman.
Věra Chytilová
Věra Chytilová (2. helmikuuta 1929 Ostrava – 12. maaliskuuta 2014 Praha) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja. Hän kuului Otakar Vávran oppilaisiin ja nousi ankarasta sensuurista huolimatta uuden aallon johtavien nimien joukkoon.
Eräs Chytilován tunnetuimmista ohjauksista on "Tuhatkaunokit" ("Sedmikrásky", 1966). Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Antwerpenin kaupungintalo
Antwerpenin kaupungintalo () on belgialaisen Antwerpenin kaupungin kaupungintalo Grote Markt -aukion laidalla. Kaupungintalo rakennettiin vuosien 1561 ja 1565 välillä renessanssiseen tyyliin arkkitehti Cornelis Floris de Vriendtin suunnitelmien pohjalta. Espanjalaiset polttivat rakennuksen vuonna 1576, ja se jälleenrakennettiin vuonna 1579. Sen sisätiloja uudistettiin 1800-luvun lopulla. Kaupungintaloa käytetään edelleen hallinnollisiin tarkoituksiin.
Olga Kotljarova
Olga Ivanovna Kotljarova (, s. 12. huhtikuuta 1976 Sverdlovsk, Neuvostoliitto) on venäläinen juoksija.
Kotljarova voitti 1995 nuorten EM-kultaa 400 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa samalla matkalla sisäratojen EM-kisoissa. Vuonna 1997 hän karsiutui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 400 metrin välierissä ajalla 53,17, mutta oli samoissa kisoissa voittamassa MM-kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Saman vuoden Universiadeissa hän voitti kultaa 400 metrillä ja pitkässä viestissä. Euroopan cupissa hän voitti pitkän viestin ja oli kolmas 400 metrillä. Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 51,03. Seuraavana vuonna hän voitti Budapestin EM-kisoissa EM-pronssia 400 metrillä ja hopeaa pitkässä viestissä. Kauden lopussa yleisurheilun maailmancupissa hän oli viides 400 metrillä ja kolmas 4 x 400 metrin viestissä.
Kotljarova karsiutui Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 400 metrin välierissä, mutta oli samoissa kisoissa voittamassa MM-kultaa pitkässä viestissä. Hän voitti samana vuonna Euroopan cupissa pitkän viestin ja oli toinen 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa. Sevillan MM-kisoissa hän sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi ajalla 50,72 ja samoissa kisoissa hän oli voittamassa MM-kultaa 4 x 400 metrin viestissä. Seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa hän juoksi 400 metrillä kahdeksanneksi, mutta oli mukana voittamassa pitkässä viestissä olympiapronssia. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän voitti hopeaa 400 metrin juoksussa ja kultaa viestissä. Kolme vuotta myöhemmin Budapestin sisäratojen MM-kisoissa hän oli mukana voittamassa MM-kultaa 4 x 400 metrin viestissä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupissa 400 metrin juoksun ajalla 50,09.
Kotljarova sijoittui 800 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 2.00,94. Seuraavana vuonna hän voitti matkan Venäjän sisäratojen mestaruuden ja sijoittui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa viidenneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Göteborgin EM-kisoissa EM-kultaa ajalla 1.57,38 ja juoksi yleisurheilun maailmancupissa kolmanneksi. Osakan MM-kisoissa 2007 hän sijoittui 800 metrillä neljänneksi.
Kotljarova oli mukana Venäjän viestijoukkuessa, joka teki yhä voimassa olevan sisäratojen maailmanennätyksen 4 x 400 metrin viestissä.
M/S Kilmore
M/S Kilmore () on Kiinan hallituksen omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1977 Ulsanissa, Etelä-Koreassa ja alun perin sen nimi oli "Norsky". Kuollutta painoa "Kilmorella" on 7 820 tonnia. Alus on rekisteröity Bulgarian lipun alle ja sen kotisatama on Varna. Aluksen jääluokitus on 1A eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin.
Kilmoren sisaralukset ovat M/S Stena Transfer, M/S Tor Baltica, M/S Stena Partner, M/S Atlantic Freighter, M/S Finnforest, M/S Stena Transporter, M/S Diplomat, M/S Global Carrier, M/S Global Freighter sekä jo uponnut M/S Finnbirch.
30. marraskuuta 1977 alus luovutettiin Stena Container Linen omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hull. Tuolloin aluksen nimi oli "Norsky". Samana päivänä North Sea Ferries vuokrasi laivan itämerenliikenteeseensä.
Vuonna 1980 laiva sai uuden nimen: "Stena Shipper". Saman vuoden aikana Merzario Line vuokrasi aluksen ja kastoi sen "Merzario Ionia"ksi. Seuraavana vuonna Entermar Shipping Co SA vuokrasi aluksen ja jälleen nimi vaihtui; uusi nimi oli "Constellation Enterprise". Vuonna 1986 Stena Challenger Ltd. osti aluksen ja liputti sen Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Nassau. Myös aluksen nimi vaihtui samalla; uusi nimi oli Stena Shipper. Uudelleenkastamisen jälkeen Stena Shipper aloitti liikennöinnin Travemünden ja Göteborgin välillä.
Kesäkuussa 1987 ruotsalainen Nordström & Thulin -varustamo osti Stena Shipperin ja rekisteröi sen Ruotsin alusrekisteriin kotisatamanaan Tukholma. Aluksen luovutus tapahtui kuitenkin vasta syyskuussa. Syyskuun alussa alus meni Blohm + Vossin telakalle Hampuriin Saksaan kunnostettavaksi. Samalla se sai uuden nimen: "N+T 700".
25. joulukuuta 1987 laivan nimi muuttui jälleen; uusi nimi oli "Graip". Myös kotisatama muuttui Visbyksi. Vuoden 1988 alussa Graip aloitti Gotlandslinjenin liikenteessä, välillä Visby–Oskarshamn (kesällä reitti oli Oskarshamn–Visby–Nynäshamn). Joulukuussa 1988 laivan ollessa tulossa Oskarshamniin, ajoi alus poijun päälle. Tästä seurasi yhden potkurin vahingoittuminen. Onnettomuuden jälkeen Graip meni kunnostettavaksi Cityvarvet -nimiselle telakalle Göteborgiin.
Maaliskuussa 1998 Kiinan hallitus osti laivan ja rekisteröi sen Kiinan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Shanghai. Samalla alus sai uuden nimen: "Chong Ming Dao". Pian tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Hongkongin ja Kiinan välillä. Vuonna 2006 Chong Ming Dao muutettiin ro-ro-alukseksi Shanghaissa.
Elokuussa 2006 Celtic Ferries vuokrasi aluksen. Samalla alus sai nykyisen nimensä ja se rekisteröitiin Bulgarian lipun alle. Kotisatamaksi tuli Mustanmeren rannalla sijaitseva Varna. Toukokuun lopulla 2007 TransRussiaExpress vuokrasi Kilmoren sen reitille Sassnitz–Lyypekki–Pietari. Vuoden 2007 lopulla vuokrasopimus päättyi ja alus lähti Las Palmasiin. Lokakuussa 2008 alus aikarahdattiin Logitec Linesin liikenteeseen linjalle Castellón de la Plana–Marina di Carrara. Espanjan viranomaiset asettivat aluksen käyttökieltoon 17. marraskuussa 2008.
Onze-Lieve-Vrouwekathedraal
Onze-Lieve-Vrouwekathedraal on katedraali belgialaisessa Antwerpenin kaupunginssa. Se on roomalais-katolisen Antwerpenin hiippakunnan pääkirkko. Katedraali kuuluu brabantilaisen rakennustaiteen parhaimmistoon. Sen kellotorni on kuulunut vuodesta 1999 lähtien Unescon maailmanperintökohteisiin.
Katedraali edustaa goottilaista arkkitehtuuria. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1352 ja ne saatiin päätökseen vuonna 1521. Suunnitteluista viidestä tornista vain yksi toteutettiin ja rakennettiin. Kirkon suunnittelijoina toimivat Jan Appelmans ja tämän poika, Pieter Appelmans. Kirkosta tuli katedraali, kun Antwerpenin hiippakunta perustettiin vuonna 1559.
Onze-Lieve-Vrouwekathedraalin 123 metrin korkeuteen yltävä kirkontorni on Benelux-maiden korkein goottilainen torni. Katedraalissa on myös huomattava kokoelma barokkiajan taidemaalarin Peter Paul Rubensin töitä.
Niko Kalliojärvi
Niko Kalliojärvi (s. 3. toukokuuta) on suomalainen kitaristi ja laulaja, joka tunnetaan pääasiassa metalliyhtye Amoralin pitkäaikaisena vokalistina vuosina 2002-2008. Kalliojärvi erosi yhtyeestä vuonna 2008 motivaation puutteen vuoksi, mutta palasi takaisin huhtikuussa 2015 kitaristi-laulajan ominaisuudessa. Poisollessaan hän toimi kitaristi-laulajana death metal yhtye Lithuriassa, laulajana melodisessa death-metal yhtye Tracedawnissa (jonka akustisella Arabian Nights EP:llä kuullaan ensi kertaa hänen puhdasta lauluaan) sekä perusti espoolaisen modernia metallia soittavan yhtyeen nimeltä Humavoid.
Niko tutustui Amoralin kitaristi Silver Otsiin käydessä tämän kanssa samaa lukiota. Otsin kautta Kalliojärvi tutustui myös Ben Varoniin ja Juhana Karlsoniin, jotka alkoivat kiinnostua Nikon äänestä kuullessaan hänen laulavan Panteraa eräissä juhlissa. Kalliojärvi esiintyi Amoralissa ensimmäisen kerran vuonna 2002, kun yhtyeen silloinen laulaja, Matti Pitkänen, ei päässyt tulemaan keikalle ja Kalliojärvi pyydettiin tämän sijaiseksi.
Kalliojärvi valmistui Pop&jazz konservatoriosta 2015 pääinstrumenttinaan kitara.
Diego Tristán
Diego Tristán Herrera (s. 5. tammikuuta 1976 La Algaba, Sevillan maakunta, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Tristán on edustanut kotimaassaan Real Betisiä, Mallorcaa ja Deportivoa. Hän oli kaudella 2001–2002 Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin paras maalintekijä ("Pichichi") 21 maalillaan. Kaudella 2006–2007 Tristán palasi takaisin Mallorcaan, mutta ei onnistunut tekemään maaliakaan 13 ottelussa. Kesällä 2007 hän siirtyi Italiaan Serie A:han Livornoon. Ensimmäisen kausi meni kuitenkin molemmilta heikosti, kun Tristán onnistui maalinteossa vain kerran AS Romaa vastaan ja Livorno jäi Serie A:ssa viimeiseksi. Kauden päätteeksi Tristán oli muutaman kuukauden ilman seuraa, kunnes hän sai allekirjoitettua sopimuksen englantilaisseuran West Ham Unitedin kanssa 14. lokakuuta 2008.
Tristán on pelannut myös Espanjan maajoukkueessa. Debyyttinsä hän teki 2. kesäkuuta 2001 Oviedossa pelatussa ottelussa Bosnia-Hertsegovinaa vastaan. Hän kuului Espanjan joukkueeseen vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Espanjaa Tristán on edustanut yhteensä 15 kertaa ja tehnyt peleissä 4 maalia.
Bombay Calling – Live in India 1995
Bombay Calling - Live in India 1995 on Deep Purplen live-DVD joka on taltioitu Andheri Sports Complexissa Bombayssa Intiassa vuonna 1995.
Around the World 1995–1999
Around the World 1995–1999 on Deep Purplen DVD, jolla on live-esiintymisiä vuosilta 1995-1999.
Jennifer Oeser
Jennifer Oeser (s. 29. marraskuuta 1983) on saksalainen seitsenottelija.
Kingstonin alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2002 Oeser sijoittui seitsenottelussa kahdeksanneksi tuloksella 5405. Seuraavana vuonna hän voitti alle 23-vuotiaiden EM-kultaa ja 2004 alle 23-vuotiaiden Saksan-mestaruuden. Vuonna 2006 hän voitti Saksan-mestaruuden ja samana vuonna Göteborgin EM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi ennätystuloksellaan 6376. Osakan MM-kisoissa 2007 Oeser oli seitsemäs tuloksella 6378 ja Pekingin olympialaisissa 2008 yhdestoista tuloksella 6360.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui hopealle ennätyspisteillään 6493. Ottelun viimeisessä lajissa 800 metrin juoksussa hän kaatui hieman ennen ensimmäisen kierroksen täyttymistä, mutta nousi ylös ja juoksi maaliin ajassa 2.14,34 ja varmisti hopeamitalin. Hän voitti kolmanneksi sijoittuneen Kamila Chudzikin 22 pisteellä.
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Oeser sijoittui kolmanneksi ennätyspisteillään 6683. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui alun perin kolmanneksi tuloksella 6572 pistettä, mutta nousi Tatjana Tšernovan dopinghylkäyksen jälkeen hopeasijalle. Pekingin MM-kisoissa 2015 Oeser oli kymmenes ja Rio de Janeiron olympialaisissa yhdeksäs.
Azeglio Vicini
Azeglio Vicini (20. maaliskuuta 1933 Cesena, Italia – 30. tammikuuta 2018 Brescia, Italia) oli italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Vicini toimi Italian maajoukkueen päävalmentajana vuosina 1986–1991. Hän johdatti Italian pronssille vuoden 1990 MM-kotikisoissa.
Noel Fielding
Noel Fielding (s. 21. toukokuuta 1973 Westminster, Lontoo) on englantilainen näyttelijä ja stand up -koomikko, joka tunnetaan parhaiten "The Mighty Boosh" -komediasarjan Vince Noirina. Fieldingin toiseksi tunnetuin rooli on luultavasti "IT-porukan" punaisen oven takana asusteleva gootti, Richmond Avenal.
TV-sarjat ja elokuvat
TV-esiintymiset omana itsenään
Charles Friedek
Charles Michael Friedek (s. 26. elokuuta 1971 Gießen) on saksalainen kolmiloikkaaja, lajin maailmanmestari.
Friedek sijoittui vuonna 1998 toiseksi Euroopan hallimestaruuskilpailuissa Valenciassa tuloksella 17,15. Budapestin EM-kilpailuissa hän oli samana vuonna kuudes. Lisäksi hän voitti Grand Prix -finaalin ja maailmancupin.
Vuonna 1999 Friedek loikki sisäratojen MM-kilpailuissa Maebashissa kultaa halliennätyksellään 17,18. Seuraavana kesänä hän voitti ulkoratojen maailmanmestaruuden Sevillassa tuloksella 17,59. Talvella 2000 Friedek voitti sisäratojen EM-kultaa Gentissä loikittuaan 17,28. Kesällä 2002 hän sijoittui hopealle Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 17,33.
Friedek voitti Saksan mestaruuden ulkoradoilla kuusi ja sisäradoilla viisi kertaa.
The Varangian Way
The Varangian Way on metalliyhtye Turisaksen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2007. Levyn teema on viikinkien idäntie. Levyltä on myös julkaistu singlet "To Holmgard and Beyond" ja "Rasputin". Levy on teema-albumi, jonka kappaleet kuvaavat seikkailijajoukon matkaa pitkin viikinkien idäntietä kohti Miklagårdia (Konstantinopolia) ja etenevät matkaa pitkin. Tapahtumat ajoittuvat Rooman valtakunnan kultaiselle ajalle, 1000-luvun alkupuoliskolle.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Turisas julkaisi lokakuussa 2007 The Varangian Way-levystä kahden levyn erikoispainoksen. CD sisältää kaksi bonuskappaletta ja DVD-levy bändin livetallenteita, musiikkivideon sekä karaokeversion singlestä To Holmgard And Beyond.
Cursed Be Iron -kappale poikkeaa levyn muista kappaleista kahdesta syystä. Ensinnäkään se ei liity levyn Viikinkien idäntiestä kertovaan tarinaan. Viikinkimetalliin sijaan Cursed Be Ironin teema nojaa suomalaiseen kansanmusiikkiin sekä folk metalliin. Toiseksi se on levyn raidoista ainoa, jota bändin solisti Mathias Nygård ei ole sanoittanut. Kappaleen sanat ovat sen sijaan Kalevalan englanninkielisestä käännöksestä.
Näyte Cursed Be Ironin sanoituksista (Kalevalan on englannin kielelle kääntänyt John Martin Crawford)
"Once thou wert of little value, having neither form nor beauty, neither strength nor great importance, when in form of milk thou rested, when for ages thou wert hidden in the breasts of God's three daughters, hidden in their heaving bosoms, on the borders of the cloudlets, in the blue vault of the heavens."
"Et sä silloin suuri ollut etkä suuri etkä pieni, et kovin koreakana etkä äijältä äkäinen, kun sa maitona makasit, rieskasena riuottelit nuoren neitosen nisissä, kasvoit immen kainalossa pitkän pilven rannan päällä,alla taivahan tasaisen."
Live at the Royal Albert Hall (video)
Live at the Royal Albert Hall on taltiointi Deep Purplen "Concerto for Group and Orchestra" -teoksen 30-vuotisjuhlaesityksistä vuodelta 1999. Tapahtumasta on julkaistu myös CD-versio, joka sisältää enemmän kappaleita.
(Jon Lord, Miller Anderson, LSO) 
(Jon Lord, Sam Brown, LSO) 
(Ronnie James Dio, Graham Preskett) 
(Ronnie James Dio, Eddie Hardin, Mickey Lee Soule) 
(Ian Paice, Graham Preskett, The Kick Horns) 
(Deep Purple, LSO) 
(Deep Purple, The Kick Horns) 
(Deep Purple, LSO) 
(Deep Purple, LSO) 
(Deep Purple, LSO) 
(mukana kaikki vierailijat)
sekä:
Talavera de la Reina
Talavera de la Reina on kaupunki Toledon maakunnassa ja Kastilia-La Manchan itsehallintoalueella keskisessä Espanjassa. Kunnassa on noin 85 000 asukasta (2015), ja se on väkiluvussa mitattuna Albaceten jälkeen koko itsehallintoalueen toiseksi suurin kunta.
Kaupungin lähistöllä risteää kaksi jokea, Alberche ja Tajo, joista jälkimmäinen jakaa sen kahtia. Keskellä jokea on kaksi saarta, Chamelo ja Isla Grande. Kuntaa reunustavat vuoristot, pohjoisessa Sierra de Segurilla ja etelässä Cerro Negro.
Talavera de la Reinan perustivat keltit. Rooman valtakunnan aikana se tunnettiin nimellä Caesarobriga. Muslimit valtasivat Talaveran vuonna 712 ja rakensivat sinne linnoituksen ja muurin. Kastilian Alfonso VI valtasi Talavera de la Reinan takaisin vuonna 1083 ja siitä tuli tärkeä kauppakeskus.
Nykyään Talavera de la Reina on hyvin eläväinen ja siellä sijaitsee muun muassa Kastilia-La Manchan yliopiston kampus. Kansainvälisesti Talavera de la Reina tunnetaan keramiikkateollisuudestaan. Kaupungin pääkirkon (Basílica de Nuestra Señora del Prado) seiniä koristavat keramiikkalaatat.
Travertiini
Travertiini on yksi kalkkikiven (CaCO) muoto ja eräs sedimenttikivilaji, jota käytetään rakennuskivenä. Kivityypin nimi juontaa latinan sanoista "lapis tiburtinus". Nimi viittaa Tivolin kaupunkiin (antiikin Tibur), jossa on suuret travertiinilouhokset. Tunnettuja rakennuksia, jotka on tehty travertiinista ovat Colosseum, Pietarinkirkko ja Kazanin katedraali. Suomessa travertiinista on valmistettu Helsingin yliopiston Kaisa-talon kirjaston sisäänkäyntikerroksen lattia.
Travertiini on juuri louhittuna valkoista tai harmaata, mutta ajan kuluessa se saa tummemman, kullankeltaisen tai punertavan sävyn. Travertiini on huokoista, ja siitä louhitut rakennuskivet ovat pinnaltaan epätasaisia ja karkeita, mutta travertiinia voi myös kiillottaa tai sen syvennykset voi täyttää tasoiteaineella.
Ferruccio Valcareggi
Ferruccio Valcareggi (12. helmikuuta 1919 Trieste – 2. marraskuuta 2005 Firenze) oli italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Valcareggi toimi Italian maajoukkueen päävalmentajana vuosina 1966–1974. Italia saavutti hänen johdollaan kultaa vuoden 1968 EM-kotikisoissa ja hopeaa vuoden 1970 MM-kisoissa.
Bong
Bong on yksi Liberian viidestätoista läänistä. Se sijaitsee maan keskiosan pohjoispuolella
Bongin pinta-ala on noin 8 100 km². Vuonna 2007 läänissä laskettiin asuvan 351 700 asukasta. Huomattava osa heistä on muslimeita. Suurimmat etniset ryhmät ovat kpellet ja mandinkat.
Läänin pääkaupunki on Gbarnga. Liberian sisällissodassa 1990-luvun alussa Charles Taylor piti siellä päämajaansa.
Bong on taloudellisesti merkittävää aluetta: siellä on rautakaivoksia ja kumin ja kaakaon tuotantoa.
Bongin läänin lipun värit kuvaavat puhtautta (valkoinen) ja uuden maan aamunkoita (violetti ja oranssi). Oikeassa yläkulmassa näkyvät työkalut kuvaavat rautakaivosta. Lipun vasemmassa yläkulmassa näkyy Liberian lippu, kuten kaikissa Liberian läänien lipuissa.
New, Live &amp; Rare
New, Live & Rare on Deep Purplen DVD- ja VHS-julkaisu joka sisältää yhtyeen live- ja promovideoita vuosilta 1984-2001. VHS-julkaisu on DVD-versiota lyhyempi.
Battle Metal
Battle Metal on Turisaksen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 26. heinäkuuta 2004. Yhtye tuli tuolloin omien sanojensa mukaan luoneeksi tyystin uuden metallin alalajin, battle metalin, jota kolme vuotta myöhemmin julkaistu "The Varangian Way" jalosti entisestään.
Levyn ehkä tunnetuin kappale on "Battle Metal", joka on myös useilla kokoelmalevyillä. Myös "Rexi Regi Rebellis" ja "One More" kuuluvat keikkojen vakiokappaleisiin.
David Walliams
David Walliams (oikea nimi David Williams, s. 20. elokuuta 1971) on englantilainen koomikko, kirjailija ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten "Pikku-Britannia"-sarjasta, jossa hän näyttelee Matt Lucasin kanssa monia eri hahmoja.
Walliams syntyi Peter ja Kathleen Williamsin perheeseen, joka asui Surreyssa, Englannissa. Hänellä on yksi sisko, Julie. Walliams kävi Reigaten peruskoulua ja sen päätyttyä pääsi opiskelemaan yliopistoon Bristoliin. Hän kuului myös National Youth Theatre -organisaatioon ja tapasi siellä komediapartnerinsa, Matt Lucasin.
Myöhemmin Walliams vaihtoi sukunimensä Williamsin Walliamsiin, koska kuuli, että on olemassa toinenkin näyttelijä nimeltä David Williams.
David Walliams ja Matt Lucas aloittivat yhteistyönsä Edinburghin komediafestivaaleilla ja tekivät sen jälkeen yhdessä ohjelmia kuten Mash & Peas ja kulttimaineeseen nousseen "Rock Profile" -sarjan, joka pilailee tunnettujen muusikoiden kustannuksella. Varsinaiseen suosioon heidät nosti "Pikku-Britannia"-sketsiohjelma, josta kasvoi nopeasti suosittu ilmiö koko Britanniassa. TV-ohjelman lisäksi he ovat tehneet kiertueen ja siitä on tehty myös DVD "Little Britain Live".
Walliams ja Lucas esiintyvät myös Pet Shop Boys -yhtyeen ”I’m With Stupid” -musiikkivideolla, jossa he esittävät yhtyeen jäseniä, Neil Tennantia ja Chris Lowea. Walliamsin ja Lucasin uusin televisiosarja "Lennetään!" sai ensi-esityksensä joulukuussa 2010.
4. heinäkuuta 2006 Walliams ylitti Englannin kanaalin uimalla. Tapahtuma oli osa Sport Relief -hyväntekeväisyysjärjestön tempausta ja se keräsi yli miljoonan punnan edestä lahjoituksia. Walliams harjoitteli koitosta varten yli yhdeksän kuukautta ja ui 35 kilometrin matkan 10 tunnissa ja 34 minuutissa. Hän oli 167:s nopeimpien Kanaalin ylittäjien listalla. Walliamsin valmistautumisesta koitokseen tehtiin myös dokumentti, "Little Britain’s Big Swim" joka on esitetty televisiossa ja julkaistu myös "Little Britain Live" -DVD:llä.
Sturmtiger
Sturmtiger, Sturmmörser Tiger tai Sturmpanzer VI, viralliselta nimikkeeltään "38cm RW61 auf Sturm(panzer)mörser Tiger" oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen Tiger I:n alustalle rakennettu panssaroitu 380 mm rynnäkkömörssäri.
"Altmärkische Kettenwerke"n (Alkett) valmistama vaunun prototyyppi esiteltiin Adolf Hitlerille 20. lokakuuta 1943. Kenttäkokeiden jälkeen vaunu hyväksyttiin tuotantoon toukokuussa 1944.
Sturmtigeriä käytettiin ensimmäistä kertaa taistelussa 13. elokuuta 1944, jolloin sen prototyyppi osallistui menestyksellisesti Varsovan kansannousun tukahduttamiseen.
Vaunujen alustana käytettiin vaurioituneina palveluskäytöstä poistettuja Tiger I -panssarivaunuja.
Alkettin Berlin-Spandaussa sijainnut tehdas kunnosti ja muunsi vaunujen alustat ja asensi niille "Brandenburger Eisenwerke"n valmistaman uuden kansirakenteen ja taistelutilan.
Alkujaan laivastokäyttöön tarkoitetulla, Rheinmetall-Borsigin valmistamalla "38 cm SturmMörser RW61 L/5.4" -mörssärillä aseistetun Sturmtigerin käyttötarkoitus oli tulituen antaminen jalkaväelle asutuskeskustaistelussa.
Vaunun ase oli erittäin tehokas ja ampui 350 kilogramman painoisen "Raketensprenggranate 4581" -tyyppisen raketin pisimmillään 6 kilometrin etäisyydelle. Linnoitteita vastaan tarkoitettu "Raketen Hohladungsgranate 4582" pystyi lävistämään 2,5 metriä teräsbetonia. Ammuksia oli kuitenkin mukana vain 14 kappaletta.
Sturmtigeriä oli alun perin tarkoitus valmistaa 10 kappaletta kuukaudessa, mutta vaunun kokonaisvalmistusmäärä jäi lopulta 18 kappaleeseen.
Kpellet
Kpellet eli kpèlét on Liberian suurin etninen ryhmä, joka muodostaa noin viidenneksen maan väestöstä. Kpellejä asuu myös Guinean eteläosassa, missä heitä kutsutaan joskus nimellä ”guerze” tai Liberiassa ”Ranskan kpellet”. Kpellejä ovat Liberiassa yli 300 000 ja Guineassa noin 100 000 (yhteensä siis 400 000). Vastasyntyneiden elinajanodote on alle 40 vuotta; 16–55 % kpelleläisistä lapsista kuolee ennen aikuisuuteen varttumista.
Useimmat kpellet asuvat Bongin läänissä ja naapurialueilla Liberian keskiosassa. Alueen maasto on lähinnä sademetsää jossa mäkiä sekä alamailla soita ja jokia. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 180 cm ja 300 cm välillä ja suurin osa siitä tulee toukokuun ja lokakuun välillä eli kpellejen sadekaudella. Yleensä heinäkuussa sademäärä kuitenkin hieman pienenee; tätä ilmiötä kutsutaan Liberiassa nimellä "mid-dries" eli vapaasti suomennettuna ”keskikuivuudet”. Kpellejen alueen keskimääräinen alin lämpötila on 19° C ja ylin 36° C.
Kpellejen peruselintarvike ja elämän keskipiste on riisi, jota kasvatetaan kaskissa. Sato korjataan kerran vuodessa, minkä jälkeen maa jätetään viljelemättömäksi vähintään seitsemäksi vuodeksi. Maniokki on toiseksi tärkein peruselintarvike. Kpellet ovat metsästäjä-keräilijöitä. Proteiineja saadaan pääasiallisesti kalasta.
Noin 10–25 % kpelleistä on uskonnoltaan kristittyjä (luterilaisia) ja kourallinen muslimeja. Suurin osa kuitenkin seuraa alkuperäistä animistista uskontoa.
Kpellet puhuvat kpellen kieltä, joka kuuluu samaan kieliryhmään kuin toisen suuren liberialaisryhmän mandinkoiden kieli. Kpellen kieli on yksitavuinen ja tonaalinen.
Kauhajoen kaupungintalo
Kauhajoen kaupungintalo on vuonna 1983 rakennettu rakennus Kauhajoen keskustassa. Kaupungintalon suunnitteli Kauhajoen kunnan järjestämän kutsukilpailun voittaja Arkkitehtitoimisto Sipinen vuonna 1981. Rakennuksen julkisivut on valmistettu punaisesta graniitista, punatiilesta ja valkoiseksi maalatusta puusta. Talon pulpettikatot ovat tiilipintaisia. Rakennuksen bruttoala on 6 200 m² ja hyötyala 4 100 m². Tilavuus on 21 200 m³. Rakennuksessa on kolmikerroksinen keskushalli, jossa sijaitsevat kokoushuoneet, ruokala ja valtuustosali.
Kaupungintalo on rakennettu 1950-luvulla rakennetun vanhan Arkkitehtitoimisto Lappi-Seppälä-Martaksen suunnitteleman kunnantalon (nykyisin Kauhajoen kansalaisopisto) viereen.
Matt Lucas
Matthew Richard ”Matt” Lucas (s. 5. maaliskuuta 1974 Stanmore, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja koomikko, joka on tullut suurelle yleisölle tutuksi televisio-ohjelmista "Pikku-Britannia", "Rock Profile" ja "Shooting Stars".
Lucas kasvoi juutalaisessa perheessä, johon kuului hänen lisäkseen isä John, äiti Diana ja veli Howard. Hän kävi Haberdashers Asken -poikakoulua ja siirtyi sen jälkeen Bristolin yliopistoon opiskelemaan näyttelemistä pariksi vuodeksi.
Lucas sairastaa alopeciaa, jonka seurauksena hän kaljuuntui jo lapsena. Ensimmäisen kerran hän menetti hiuksensa kuusivuotiaana, vaikka ne kasvoivatkin vielä lyhyeksi aikaa takaisin.
Lucas on avoimesti homoseksuaali. Toukokuussa 2007 The Independent -lehti listasi hänet Britannian kahdeksanneksi vaikutusvaltaisimmaksi homoseksuaaliksi.
Ennen "Pikku-Britanniaa" Lucas esiintyi muun muassa Bob Mortimerin ja Vic Reevesin "Shooting Stars" -ohjelmassa George Dawesina. Lucas on myös kirjoittanut tekstejä koomikko Sacha Baron Cohenille. Vuonna 2010 Lucas teki David Walliamsin kanssa komediasarjan "Lennetään!".
Lucas on esiintynyt monilla musiikkivideoilla, muun muassa Pet Shop Boysin ”I’m with Stupid” -kappaleen videolla David Walliamsin kanssa sekä Blurin ”Country Housessa”, Ben Foldsin ”Jesuslandissa” ja Fat Lesin ”Vindaloossa”.
Yenifakılı
Yenifakılı on kaupunki ja piirikunta Turkissa, Yozgatin maakunnassa. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan piirikunnan asukasluku on 15 603, josta 8 558 asuu Yenifakılın kaupungissa.
Hundred Million Martians
Hundred Million Martians on turkulainen rock-yhtye. Yhtyeen tyyli on sekoitus rockia ja power popia. HMM perustettiin 1993, ja yhtye on tähän mennessä levyttänyt kolme kokopitkää albumia sekä keikkaillut vuodesta 1994 alkaen sekä Ruisrockin tapaisilla festivaaleilla että muun muassa HIMin, The 69 Eyesin, Hybrid Childrenin, Tehosekoittimen, Disgracen ja Turun Romantiikan kanssa.
Yhtyeen neljännellä albumilla (Marseille, 2008) vierailevat muun muassa Michael Monroe (saksofoni & huuliharppu) sekä Ben's Diapersin jäseniä.
HMM'n kitaristi Ari Väntänen työskenteli pitkään vuonna 2014 lopettaneen musiikkilehti Suen toimituspäällikkönä.Entiset jäsenet:Brighter Days (HMM-002)
I Wanna Be Your Boyfriend (HICKS-048)
Thinking Platonic (PVC-020). Split 7" (with Ben's Diapers)
Stompalong Cassidy (Yeah Yeah Yeah) (PVC-031)
My Name Is April (PVC-042)
Passed (PVC 063 promotional single)
""rehearsal tape 1993""
"Demo 1993" (Riverside Studio)
"Demo 1995" (Kvintti-studio)
"Demo 1996" (Hmmster Sound Studio)
(kappaleet "I Wanna Hate You" ja "Difference" nauhoitettiin, mutta ne jätettiin demon ulkopuolelle).
Tällä demolla HMM voitti musiikkilehti Soundin demokilpailun 1996 ja sai levysopimuksen.
Ari Väntänen
Ari Väntänen (s. 23. helmikuuta 1974 Kemijärvi) on suomalainen toimittaja, kirjailija, kääntäjä ja muusikko. Väntänen toimi painosmäärältään Suomen suurimman musiikkilehden "Suen" toimituspäällikkönä vuosina 2006–2014.
"Suen" lisäksi Väntänen on kirjoittanut muun muassa "Turun Sanomiin", "Turun ylioppilaslehteen", "Rytmiin", "Soundiin", "Rumbaan" ja "Infernoon". Hän on tehnyt Hanoi Rocks -yhtyeestä kertovan kirjan "Hanoi Rocks – All Those Wasted Years" yhdessä Michael Monroen ja Andy McCoyn kanssa. Like Kustannuksen kustantama teos julkaistiin 1. huhtikuuta 2009. Väntänen on kirjoittanut myös Michael Monroen elämäkertateoksen, jonka Like julkaisi 28. lokakuuta 2011. Hän on kirjoittanut myös Apulanta-yhtyeestä kertovan teoksen "Kaikki yhdestä pahasta", joka julkaistiin Liken kustantamana vuonna 2014
Väntänen on soittanut kitaraa muun muassa yhtyeissä Telenovelas, Hundred Million Martians ja The Phantom Tones.
Koulutukseltaan Väntänen on valtiotieteiden maisteri.
Paavo Janhunen
Veli Paavo (Paavo, Paveli) Janhunen (12. helmikuuta 1941 Parikkala – 24. huhtikuuta 1985 Kuorevesi) oli Suomen ilmavoimien everstiluutnantti ja koelentäjä, joka sai surmansa Valmet L-90 Redigon edeltäjän Valmet L-80 TP Turbo Vinhan prototyypin (OH-VBB) syöksyttyä koelennolla oikeamattomassa lattakierteessä Eväjärven jään läpi. Samassa onnettomuudessa menehtyi myös koelentoinsinööri DI Paavo Juhani Jääskeläinen.
Tškalovsk (Kaliningrad)
Tškalovsk (ennen saksaksi Tannenwalde) on hallinnollisesti Kaliningradin kaupunkiin keskushallintopiirin kuuluva kylä. Se nimettiin 29. heinäkuuta 1948 lentäjä Valeri Tškalovin mukaan.
Siellä on sotilaslentokenttä, josta suoritetaan säännöllisiä huolto- ja henkilökuljetuslentoja Suomenlahden kansainvälisen ilmatilan kautta.
Suomen kyudoliitto
Suomen Kyudoliitto ry on Suomen kyūdotoiminnan keskusjärjestö, jonka tehtäviin kuuluvat leiri- ja koulutustoiminnan koordinointi, kansainvälisten yhteyksien hoitaminen ja vyöarvotutkintojen järjestäminen.
Suomen Kyudoliitto perustettiin 26. tammikuuta 1985. Kyudoliiton ensimmäiset jäsenet olivat porvoolainen Heiwa No Yumi (nykyiseltä nimeltään Yosaiki) ja helsinkiläinen Hikari.
Suomen Kyudoliitto kuuluu jäsenenä Kansainvälisen kyudoliittoon (International Kyudo Federation) ja Euroopan kyudoliittoon (European Kyudo Federation), joka toimii eurooppalaisten kansallisten kyudojärjestöjen katto-organisaationa. EKF toimii kansainvälisellä tasolla yhteistyössä Japanin kyūdoliiton (All Nippon Kyudo Federation, ANKF) kanssa.
Suomen kyudoliittoon kuuluvissa suroissa harrastetaan sekä Heki-ryū Insai-ha -koulukunnan että ANKF-tyylisuunnan kyūdoa.
Nasareenit
Nasareenit olivat saksalainen taiteilijaryhmä. He pyrkivät kuvaamaan uskonnollista tunnetta mahdollisimman aidosti, esikuvinaan keskiajan saksalainen ja varhaisrenessanssin italialainen taide. Ryhmän huomattavimpia jäseniä olivat Peter von Cornelius, Friedrich Overbeck, Friedrich Wilhelm Schadow ja Philipp Veit.
Nasareenit oli alun perin pilkkanimi niille saksalaisille taiteilijoille, jotka olivat perustaneet 1700-luvun loppupuolella Luukas-veljeskunnan. Veljeskunnan mielestä taide oli 1500-luvulta lähtien alkanut etääntyä yksinkertaisuuden ja aitouden ihanteista. Veljeskunta muutti vuonna 1810 Roomaan, jossa se asui autioituneessa San Isodoron luostarissa.
Nasareenit pyrkivät elvyttämään varhaiskeskiajan freskojen maalausperinteen, ja freskoista heidät usein tunnetaankin parhaiten. Cornelius, Overbeck, Veit ja Schadow maalasivat Casa Bartholdyyn Joosefin elämää kuvaavan kahdeksan freskon sarjan, ja Villa Massimoon nasareenit maalasivat Danten, Arioston ja Tasson teoksiin perustuvia freskoja. Ryhmän toiminta hiipui vuonna 1819, kun Overbeck ja Cornelius lähtivät Roomasta. Useat taiteilijaryhmän jäsenistä toimivat myöhemmin opettajina taidekouluissa ja välittivät taiteeseen liittyviä näkemyksiään seuraaville taiteilijapolville.