Somalian klaanit
Somaliassa klaanit ovat perinteinen ja tärkein sosiaalinen ryhmä osana kulttuuria ja politiikkaa. Klaanius periytyy isän mukaan; lapsi kuuluu samaan klaaniin kuin isänsä. Lapset saavat oman nimensä lisäksi isänsä ja isoisänsä nimen. Tapana on ollut opetella kaikkien esi-isiensä nimet jopa 30 sukupolvea taaksepäin. Tästä lapset ovat samalla oppineet klaaninsa, johon he kuuluvat. Naimisiin mennessään naiset pitävät oman nimensä ja isänsä klaanin nimen. Hautajaisissa vainajaa kuitenkin kutsutaan äitinsä nimen mukaan, jotta ei tulisi erehdystä, sillä perinteisen uskomuksen mukaan vain äidistä voidaan olla varmoja. Klaanit jakautuvat tyypillisesti alaklaaneihin, jotka voivat edelleen jakautua usean tason allekkaisiin alaklaaneihin. Perinteisesti avioliitot ovat yhdistäneet klaaneja, sillä ne on solmittu eri klaanien välillä. Käytäntö on kuitenkin muuttunut 1990-luvun sisällissodan myötä, ja nykyään on yleisempää avioitua saman kuin eri klaanin jäsenen kanssa.
Klaanit ovat somalipaimentolaisten perinteinen poliittinen järjestelmä. Sen pohjalta on sodittu, sovittu ja soviteltu taloudellisista eturistiriidoista. Klaanijärjestelmän pohjalta ovat eri eturyhmät liittyneet yhteen tai eronneet. Klaanit eivät ole puhtaasti sukuun perustuva järjestelmä, vaan pienemmät klaanit ovat voineet liittyä suurempiin ilman sukulaisuutta. Klaanien sukupuu ei siten välttämättä kerro geneettisestä sukulaisuudesta. Paimentolaisklaanien asuinalueet eivät ole tiettyyn alueeseen tai paikkaan sidottuja. Perimätieto, jonka mukaan osa somaliklaaneista olisi peräisin Arabian niemimaalta, on helppo osoittaa vääräksi – arabialaiset nimet ovat tulleet käyttöön vasta 1500-luvulla. Somalian itsenäistyessä 1960-luvulla Somali Youth League päätti luopua klaanijärjestelmästä ja siirtyä puoluejärjestelmään, sillä klaanijärjestelmää pidettiin syynä Somalian hajanaisuuteen. Siad Barren diktatuurin aikana klaanit kiellettiin, mutta käytännössä Barre itse käytti hyväksi klaanien välisiä ristiriitoja hallitessaan maata. Barren kukistuttua klaanijärjestemästä on tullut jälleen avoin poliittisen vallankäytön väline.
Somalit uskovat, että neljä suurinta klaania periytyvät "Samaalesta" (joissakin yhteyksissä nimi esiintyy muodossa "Samale"). Nämä paimentolaisklaanit ovat Darod, Dir, Hawiye, ja Isaaq. Paimentolaisklaanit eivät ole alueeseen tai paikkaan sidottuja. "Sab"-kantaisästä periytyvät Digil ja Mirifle-Rahanweyn klaanit, jotka elävät maanviljelystä Jubba- ja Shebelejokien välisissä laaksoissa.
Ylimmän tason klaaneista käytetään myös nimitystä "klaaniperhe". Klaaniperheet ja klaanit jakautuvat pienempiin alaklaaneihin osapuilleen seuraavasti (lista ei ole täydellinen):
Diktaattori Siad Barren kukistaminen 1990-luvun alussa johti klaanipohjaiseen sisällissotaan, jossa väkivallan perusteeksi tuli klaanitausta. Uhanalaisia olivat sotaa käyvien klaanien – Darood, Hawiye ja Ogaden – perheenjäsenet. Näitä kuitenkin suojasi oma klaani.
Kuudes klaani on somalinaisten kansanliike, jonka perusti Asha Haji Elmi. Kansanliikkeen nimi viittaa siihen, että Somalian hallintomalli on perinteisesti perustunut viiden suurimman klaanin yhteistyöhön. Kuudes klaani on somalialainen naisten liike, joka yhdistää naisia yli klaanirajojen. Erityisen tärkeä on ollut naisten osuus yritettäessä yhdistää sodan repimää Somaliaa ja diasporassa eläviä somalialaisia perheitä. Kuudes klaani pohjaa Asha Haji Elmin perustamaan somalinaisten ja lasten pelastusliikkeeseen Save Somali Women and Children (SSWC), joka kasvoi klaanien välisten perheitten naistenliikkeestä.
Asha johti naisten ryhmää Somalian rauhanneuvotteluissa 2002 Eldoretissa, Keniassa. Siellä Kuudes klaani tunnustettiin virallisesti ja naisten edustaja hyväksyttiin mukaan rauhanneuvotteluihin.