hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
METAR
METAR on säähavainnon standardoitu tallennus- ja viestitysmuoto, jota käytetään lentosääpalvelussa. Se on Yhdysvaltain NOAA:n mukaan lyhenne ranskankielisistä sanoista "METeorological Aerodrome Report" ja ranskalaisten mukaan lyhenne sanoista "METeorological Airport Report".
Siinä ilmoitetaan lentokentän lämpötila-, näkyvyys- ilmanpaine- ja sääilmiötietoja kuten synop-sanomassakin ja sen lisäksi mm. ilmanpaine merenpinnassa (QNH), kiitotienäkyvyys (RVR) ja eri pilvikerrosten korkeuksia.
Havainto tehdään yleensä puolen tunnin välein ja se välitetään kansainvälisessä ilmaliikenteen viestiverkossa.
Kerättyjen tietojen perusteella voidaan tehdä lentosuunnitelmat (reitti, varakenttä, polttoaineen tarve).
Sään merkittävästi muuttuessa metarien välillä tehdään SPECI-sanoma, jonka koodi on kuten METARissa. SPECI-sanomaa käytetään Suomessa vain sotilasilmailussa.
METAR-sanomia voi lukea mm. Yleisradion Teksti-TV:n sivuilta 428-429.
Koodi on muotoa:
CCCC GGggZ dddff(f)Gfmfm (KMH ou KT ou MPS) dndndnVdxdxdx (VVVVDv Vx VxVxVxDv ou CAVOK) (RDR DR/VRVRVRVRI ou RDRDR/VRVRVR VRVVRVRVRVRi) w'w'(ww) (NsNsNs hshshs ou VVhs hshs ou SKC) T'T'/T'dT'd Q PHPHPHPH REw'w' (WS_TKOF_RWY DRDR et/ou WS_LDG_RWYDRDR)
jossa:
EFHK 160720Z 05006KT 9999 SHRA FEW014 BKN034 08/03 Q1016 NOSIG=, joka tarkoittaa seuraavaa:Suomessa esimerkiksi seuraavat lentopaikat sekä lentoasemat ovat sellaisia, joita koskevia METAR-tiedotteita julkaistaan
Kun asemalla ei ole tehty mittauksia viesti lyhenee muotoon: NIL= tai NO INFORMATION=
Koodisana CAVOK on lyhenne englannin kielen sanoista ”Ceiling And Visibility OK”. Sitä käytetään kun säätila täyttää seuraavat ehdot: operatiivisesti merkittäviä pilviä ei esiinny (ei pilviä 5 000 ft alapuolella ja CB- tai TCU-pilviä ei esiinny), näkyvyys vähintään 10 km ja ei merkittäviä sääilmiöitä. Mikäli operatiivisesti merkittäviä pilviä ei esiinny mutta lyhenteitä CAVOK tai SKC ei voida käyttää, ilmoitetaan pilvet lyhenteellä NSC (No Significant Cloud).
Klimatologia
Klimatologia eli ilmastotiede on tiede ja maantieteen ja luonnonmaantieteen haara, joka tutkii eri paikkojen ja alueiden ilmastoja eli keskimääräisiä säätiloja keskipitkien tai pitkien ajanjaksojen puitteissa. Klimatologia tutkii samoja ilmakehän prosesseja kuin meteorologia, mutta siihen kuuluvat lisäksi näihin hitaasti vaikuttavat ympäristötekijät kuten merivirtojen tai auringon säteilyn muutokset.
Klimatologia voidaan jakaa osiin tarkasteltavien alueiden koon mukaan: puhutaan mikroklimatologiasta eli mikroilmastotutkimuksesta, mesoklimatologiasta eli keskikokoisten alueiden tutkimuksesta jne. Voidaan myös erottaa fysikaalinen klimatologia, jossa pääpaino on ilmastoon vaikuttavien fysikaalisten prosessien tutkimuksessa.
Klimatologialla on myös vahvat yhteydet maatalouteen, koska se selittää useiden viljelykasvien levinneisyysalueet.
Kääntöpiiri
Kääntöpiiri on leveyspiiri 23,4 astetta sekä pohjoisella (Kravun kääntöpiiri) että eteläisellä (Kauriin kääntöpiiri) pallonpuoliskolla.
Kääntöpiirit ovat saaneet nimensä siitä, että auringon zeniittiasema (paikka jossa aurinko paistaa täsmälleen kohtisuoraan maanpinnalle) liikkuu alkupuolella vuotta aina vain pohjoisemmaksi kunnes kesäpäivänseisauksena (noin juhannuksena) se koskettaa Kravun kääntöpiiriä. Sitten zeniittipiste liikkuu etelään kunnes se talvipäivänseisauksen aikaan kääntyy takaisin Kauriin kääntöpiiriltä.
Kääntöpiirien välistä aluetta kutsutaan toisinaan nimellä tropiikki.
Friedrich Paulus
Friedrich Wilhelm Ernst Paulus (s. 23. syyskuuta 1890 Guxhagen – 1. helmikuuta 1957 Dresden) oli saksalainen sotamarsalkka, joka tunnetaan parhaiten Stalingradin taistelun saksalaisjoukkojen komentajana.
Paulus taisteli ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni kapteeniksi. Hän jäi sodan jälkeen kooltaan rajoitettuun Reichswehriin.
Toisessa maailmansodassa hän oli 10. armeijan esikuntapäällikkönä Puolassa, Alankomaissa ja Belgiassa. Länsirintaman hyökkäykseen mennessä se oli numeroitu uudelleen kuudenneksi armeijaksi. Paulus ylennettiin kenraaliluutnantiksi elokuussa 1940, ja hän oli pääesikunnan varapäällikkönä mukana suunnittelemassa hyökkäystä Neuvostoliittoon. Helmikuussa 1942 hänet nimitettiin kuudennen armeijan komentajaksi.
Syksyllä 1942 kuudes armeija pyrki valtaamaan Stalingradin verisessä taistelussa. Lopulta armeija jäi vuoden 1942 lopulla mottiin Stalingradiin. Adolf Hitler kieltäytyi myöntämästä silloisen kenraalieversti Pauluksen toivottomassa tilanteessa pyytämää antautumislupaa, vaan ylensi tämän sen sijaan sotamarsalkaksi vaatien taistelemaan viimeiseen mieheen. Paulus oli aluksi ollut haluton vastustamaan Hitlerin päätöksiä, mikä vaati suuret määrät kaatuneita.
Paulus kuitenkin antautui heti ylentämistä seuraavana päivänä helmikuussa 1943 jäljelle jääneiden 90 000 miehen kanssa ja joutui sotavangiksi Neuvostoliittoon. Kuultuaan upseeriystäviensä Hoepnerin ja Witzlebenin teloituksista Paulus suostui toimimaan kansallissosialistisen hallinnon vastaisen propagandan äänitorvena ja Josif Stalinin perustaman "Vapaan Saksan liiton" johtajana vaatien saksalaisia kenraaleja vastustamaan Hitlerin määräyksiä. Sodanjälkeisissä Nürnbergin oikeudenkäynneissä hän toimi todistajana. Hänet vapautettiin 1952, minkä jälkeen hän siirtyi Saksan demokraattiseen tasavaltaan, jossa toimi muun muassa poliisitutkijana.
Paulukselle on myönnetty muun muassa 1. luokan Vapaudenristi miekkoineen ja tammenlehvineen.
Appius Claudius
Appius Claudius (Crassus) oli Rooman konsuli ja decemviri vuonna 451 eaa. Hän ei halunnut erota toimikautensa lopussa. Tämä oli laitonta. Ilmeisesti decemvirit kaatuivat Appius Claudiuksen ja erään tytön välisen skandaalin takia.
Appius Claudius Caecus
Appius Claudius Caecus ( 'sokea') oli roomalainen poliitikko. Hän toimi kensorina vuonna 312 eaa., vaikkei ollut aiemmin toiminut konsulina. Myöhemmin hänet valittiin konsuliksi 307 eaa. ja 297 eaa. ja diktaattoriksi vuosina 292 eaa. ja 285 eaa.. Appius Claudius Caecus rakennutti Rooman ensimmäisen akveduktin ja kuuluisan Via Appian valtatien. Hän uudisti myös poliittista järjestelmää.
Knalli
Knalli on kova, pyöreäkupuinen miesten hattu.
Tukeva huovasta valmistettu knalli suunniteltiin alun perin suojaamaan ratsastajan päätä matalalla kasvavilta puun oksilta, mutta se saavutti nopeasti suosiota yleisenä päähineenä Englannissa ja Yhdysvalloissa. Huipussaan hatun suosio oli 1800-luvun lopulla, jolloin se tarjosi vaihtoehdon yläluokan silinterihatun ja alaluokan pehmeiden huopahattujen väliltä.
Knalli oli erityisen suosittu Lontoossa, ja siitä onkin tullut eräänlainen brittien kansallissymboli. Päähineen käyttö väheni ja lakkasi miltei kokonaan viimeistään 1960-luvulla. Nykyään siitä on useiden koomikoiden ja muiden viihdetaiteilijoiden suosimana päähineenä tullut myös huumorin ja absurdiuden symboli.
Samanlaista hattua käytetään yleisesti Etelä-Amerikan keskiosissa, esimerkiksi Boliviassa, jossa se on naisten päähine.
Suomenkielinen nimitys on lainattu ruotsin sanasta "knallhatt", joka viittaa nalliin.
Knalli valmistetaan karva- tai villahuovasta, joka kovetetaan kumilakalla. Perinteisen miesten pukeutumisetiketin mukaan knallia käytetään arki- ja lounaspuvun, ei frakin kanssa.
John le Carré
John le Carré, oik. David John Moore Cornwell (s. 19. lokakuuta 1931), on englantilainen jännityskirjailija. Itsekin tiedustelutehtävissä toiminut le Carré on keskittynyt vakoilukirjallisuuteen, erityisesti kylmän sodan aikaiseen vakoilupeliin. Parhaimmillaan hänen teoksensa ovat ylittäneet jännitys- ja korkeakirjallisuuden raja-aitoja.
Ensimmäisen teoksensa "Puhelu vainajalle" le Carré julkaisi vuonna 1961. Erityisesti hänen kolmas teoksensa "Mies kylmästä" vuodelta 1963 luetaan lajityypin ehdottomiin klassikoihin, ja sillä hän nousi maineeseen. Teos jatkoi realistisen vakoiluromaanin perinnettä.
Alku-uransa teoksissa Le Carré käytti päähenkilönä tiedustelupalvelun veteraania George Smileya, joka näytti kyynisen kuvan vakoojan muovautumisesta työnsä mukaan. Kirjojen myötä Smiley kuitenkin muuttui ihannoiduksi, tsehovilaiseksi sankariksi, jonka kautta kirjailija esitti kylmän sodan ajan asioiden ja arvojen vastakkaisuutta. Viimeisen kerran Smiley esiintyy teoksessa "Vakoojan testamentti", jossa annetaan ymmärtää, että kylmän sodan voittivat väärät. Kylmän sodan päättyessä Smiley toteaa vakoojakoulun aloittaville opiskelijoille ”Nyt kun olemme hoitaneet kommunismin ylilyönnit, on aika hoitaa kapitalismin ylilyönnit.”
Tuoreemmissa teoksessaan le Carré on käsitellyt lääkealan korruptiota, Afrikan ongelmia ja maailmanlaajuisia uhkia. Le Carré kertoi vuonna 2000 työskennelleensä tiedustelupalvelu MI6:n palveluksessa vakoojana, joskin hän oli vihjaillut asiasta jo aiemmin.
Monien Le Carrén teosten pohjalta on tehty elokuvia. Parhaimpana pidetään elokuvia "Mies kylmästä" (1965), "Sankari vai vakooja" (1965) ja "Uskollinen puutarhuri" (2005). Minisarjojen "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja" ja "Värisuora" Smileyn roolissa näytteli Alec Guinness. Vuonna 2011 valmistui Tomas Alfredsonin ohjaama versio "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja".
Turmaliini
Turmaliini on erittäin monimutkainen silikaattimineraali, jonka muodostaa joukko rakenteeltaan samankaltaisia seossarjoja. Siinä on pääalkuaineiden alumiinin ja boorin lisäksi vaihtelevasti eri alkuaineita, kuten rautaa, litiumia, natriumia, kaliumia, mangaania ja magnesiumia. Turmaliinin nimi on peräisin singalinkielisestä sanasta "tourmali", joka sananmukaisesti tarkoittaa 'tuhkanvetäjää'. Mineraali löydettiin 1800-luvun alussa, kun kaukoidästä tulleiden zirkonien joukossa havaittiin aiemmin tuntematonta mineraalia. Mustan turmaliinin eli "schörlin" mainitsi tosin jo Mathesius vuonna 1524. Turmaliini on arvostettu jalokivi.
Turmaliinin koostumuksen kaava on yleisessä muodossa "AD""G"(BO)[SiO]"Y""Z", jossa:Turmaliini kattaa lähes koko väriskaalan. Se on yleensä musta, väritön, punainen, sininen tai ruskea. Tämän lisäksi samassa kiteessä voi olla kahta tai useampaa väriä pituus-, leveys- tai paksuussuuntaisina kerroksina. Turmaliinin kovuus on 7 Mohsin asteikolla ja ominaispaino 3,0–3,25. Turmaliinin kidejärjestelmä on trigoninen, ja kiteet ovat yleensä pitkiä, selvästi erottuvia prismoja. Suurimmat turmaliinikiteet kasvavat jopa useiden metrien mittaisiksi ja ne voivat myös muodostaa viuhkamaisia rykelmiä. Turmaliinin läpinäkyvyys vaihtelee läpinäkyvästä läpinäkymättömään ja läpinäkyvät ovat jalokiviä. Läpikuultaviin kuituisia sulkeumia sisältäviin turmaliineihin saadaan hionnalla esiin kissansilmäilmiö. Jotkut turmaliinit ovat dikroisia, eli niiden väri näyttää muuttuvan katselukulman mukaan.
Turmaliinikide on usein pyrosähköinen, eli kun sitä lämmitetään, se varautuu sähköisesti ja alkaa vetää puoleensa kevyitä hiukkasia. Hollannissa turmaliinia kutsuttiinkin aiemmin "tuhkanvetäjäksi" ja sitä käytettiin muun muassa savupiippujen puhdistukseen. Lisäksi turmaliinit ovat aina pietsosähköisiä.
Mustia ja litiumpitoisia turmaliineja esiintyy tavallisesti graniitissa ja pegmatiitissa. Magnesiumpitoisia ruskeita turmaliineja on lähinnä vain metamorfisissa kivilajeissa, kuten liuskeissa ja marmorissa. Useimmiten turmaliinit ovat läpinäkymättömiä ja mustia, mutta myös jaloja läpinäkyviä yksilöitä on isäntäkivien onteloissa ja kidesykeröissä.
Historiallisista turmaliiniesiintymistä kuuluisin on Elban saari Italiassa, josta louhittujen kivien edustamalle muunnokselle annettiin nimi "elbaiitti". Nykyään Brasilia on selvästi suurin turmaliinien tuottaja, ja siellä esiintyy lähes kaikkia mahdollisia värivariaatioita. Merkittävimmät esiintymät ovat Minas Geraisin ja Bahian osavaltioissa. Muita tuottajamaita ovat Sri Lanka, Tansania, Kenia, Madagaskar, Mosambik, Namibia, Afganistan, Pakistan ja Yhdysvallat. Suomesta on löydetty jalokiviluokan vihreitä turmaliineja Kuortaneen Kaatialasta ja jaloja sekä läpinäkymättömiä ja vyöhykkeellisiä punaisia turmaliineja Peräseinäjoen Haapaluomasta. Mustat turmaliinit ovat Suomessakin varsin tavallisia.
Turmaliinin eri muunnokset elbaiitin värimuunnoksia lukuun ottamatta voidaan käsittää omina mineraaleina, koska niiden koostumukset poikkeavat toisistaan."Harvinaiset mineraalit:"
Vitantonio Liuzzi
Vitantonio Liuzzi (s. 6. elokuuta 1981 Locorotondo, Italia) on italialainen entinen Formula 1 -kuljettaja, joka ajoi Red Bull -tallin kolmantena kuljettajana vuonna 2005. Hän ja Christian Klien vuorottelivat tallin kakkoskuljettajan paikalla David Coulthardin tallikaverina. Kaudella 2006 hän oli Toro Rosso -tallin ykköskuljettaja, tallikaverinaan yhdysvaltalainen Scott Speed. Ensimmäisen MM-pisteensä Liuzzi otti San Marinon GP:ssä 2005 sijoittumalla kahdeksanneksi. Liuzzi saavutti Toro Rosson ensimmäisen MM-pisteen ajamalla kahdeksanneksi Yhdysvaltain GP:ssä 2006.
Liuzzi jatkoi Toro Rossolla kaudella 2007. Hän sijoittui Japanin osakilpailussa kahdeksanneksi, mutta ohitus keltaisten lippujen voimassaoloalueella toi aikasakon ja pudotti Liuzzin pois pisteiltä yhdeksänneksi. Viikon kuluttua tästä Liuzzi avasi viimein kauden pistetilinsä sijoittumalla Kiinan GP:ssä kuudenneksi. Kaudesta 2008 Liuzzi toimi Force India-tallin kolmantena kuskina. Hän korvasi loppukauden 2009 Giancarlo Fisichellaa, joka siirtyi loppukaudeksi Ferrarille korvaamaan Unkarin GP:n aika-ajoissa loukkaantunutta Felipe Massaa. Liuzzi jatkoi tallin kakkoskuljettajana kauden 2010. Kausi 2010 oli Liuzzin paras hän saavutti 21 pistettä ja MM-pisteiden 15.sijan. Kaudella 2011 Liuzzi toimi Hispanian toisena kilpakuljettajana. Hänen parhaaksi sijoitukseksi jäi 13:s sija Kanadan GP:stä, joka oli samalla koko tallin paras kisasijoitus.
Liuzzi saavutti uransa aikana 26 pistettä ja oli parhaimmillaan kahdesti kuudes.
F1-uransa jälkeen Liuzzi on kilpailut Superstars Series -sarjassa ollen ensimmäisellä kaudellaan 2012 sarjan toinen. Lisäksi hän on ajanut FIA World Endurance Championship -sarjassa ja Japanissa Super GT- ja Super Formula -sarjoja.
Vuonna 2015 hän siirtyi ajamaan Formula E -sarjaa.
Elrond
Elrond Puolhaltia on kuvitteellinen henkilö J. R. R. Tolkienin romaanissa "Taru sormusten herrasta". Tarinassa hän on Eärendilin ja Elwingin poika ja Lúthienin pojantyttärenpoika. Hän syntyi Beleriandissa Ensimmäisellä ajalla, joten hän oli yli 6 000 vuotta vanha Kolmannen ajan lopulla. Elrondilla oli kaksoisveli nimeltään Elros, Tar-Minyatur, Númenorin ensimmäinen kuningas. Hänestä tuli Gil-galadin kuoltua Vilyan, Ilman Sormuksen uusi kantaja. Elrond on yksi Keski-Maan viisaimmista henkilöistä ja usein hieman pessimistinen. Peter Jacksonin elokuvatrilogiassa häntä esittää Hugo Weaving.
Elrond meni Lindoniin Gil-galadin (noldorin viimeisen kuninkaan) perheen kanssa, kun Beleriand oli tuhottu Ensimmäisen ajan lopulla valiten (kuten vanhempansa, muttei kuin veljensä) haltian osan kun valinta tuli hänen kohdalleen.
Toisella ajalla Gil-galad lähetti hänet Eregioniin. Sen tuhon jälkeen hän meni Eriadoriin, jonka koilliskolkkaan hän perusti Rivendellin kartanon asunnokseen ja ystäviensä turvapaikaksi.
Toisen ajan lopulla Elrond oli Gil-galadin airut Viimeisen liiton sodassa, jossa Sauron voitettiin ja jossa Isildur riisti Sauronilta Sormuksen.
Vuonna 109 Kolmatta aikaa Elrond meni naimisiin Galadrielin ja Celebornin tyttären Celebríanin kanssa. Vuonna 130 syntyivät kaksospojat Elladan ja Elrohir ja vuonna 241 tytär, Arwen Undómiel. Elrond johti Elrondin neuvostoa 25. lokakuuta 3018, ja siellä päätettiin, että Valtasormus pitää tuhota.
Elrond pysytteli Rivendellissä Sormuksen ja Sauronin tuhoon asti, kunnes hän meni Minas Tirithiin seuraamaan tyttärensä Arwenin ja Aragornin, Arnorin ja Gondorin kuninkaan, häitä. 29. syyskuuta 3021 Kolmatta aikaa Elrond lähti Keski-Maasta meren yli Harmaiden Satamien kautta Valinoriin, eikä koskaan palannut.
Elrondin nimi tarkoittaa haltiakielellä tähtikupolia tai tähtiholvia ("el"=tähti, "rond"=kupoli/holvi, vertaa "Nargothrond").
Tiago Monteiro
Tiago Vagaroso da Costa Monteiro (s. 24. heinäkuuta 1976 Porto, Portugali) on portugalilainen autourheilija. Formula 1 -sarjassa hän ajoi kausilla ja . Monteiro loukkaantui WTCC-sarjan onnettomuudessa.
Monteiro aloitti uransa ajamalla Porschen autoilla vuosina 1997–1998. Lisäksi hän ajoi Euroopan ja Aasian Formula 3 -sarjoissa vuosina 1998–2001, joista parhaina tuloksina olivat vuosien 2000–2001 toiset sijat Ranskan (2000–2001), Euroopan (2000) ja Korean (2000) luokissa.
Monteiro siirtyi vuonna 2002 ajamaan Formula 3000 -sarjaa Super Nova Racing -tallissa, jossa hän keräsi kauden aikana ainoastaan kaksi pistettä Saksan Hockenheimin osakilpailusta.
Kaudeksi 2003 Monteiro siirtyi ajamaan CART -sarjaa, jossa kilpaili kohtalaisella menestyksellä Fittipaldi-Dingman-tallin autolla.
Vuonna 2004 Monteiro ajoi kilpaa World Series by Nissan -sarjassa, jossa hän voitti viisi kilpailua ja sijoittui Heikki Kovalaisen jälkeen lopptuloksissa toiseksi.
Monteiro ajoi ensimmäisen F1-kautensa Jordan-tallissa 2005 Narain Karthikeyanin tallikaverina. Formula 1 -sarjassa Monteiron paras sijoitus oli kolmas sija Yhdysvaltain osakilpailussa kaudella 2005, johon osallistui vain kuusi autoa. Kauden toiseksi parhaan tuloksensa (kahdeksannen sijan) hän sai Belgian GP:ssä. Monteiro ajoi myös maaliin melkein jokaisessa kilpailussa, kunnes keskeytti Brasilian GP:ssä. Hänet palkittiin kauden lopussa suorituksistaan Vuoden tulokas -palkinnolla ().
Vuonna 2006 Monteiro ajoi MF1-tallissa, joka perustettiin Midland-yhtiön ostettua Jordan-tallin ja joka muuttui kauden aikana Spykeriksi. Tallin auto oli kuitenkin kilpailukyvyltään heikko.
Kaudelle Monteiro ei saanut jatkopestiä Spykerin kanssa, minkä vuoksi kausi 2006 jäi portugalilaisen uran viimeiseksi F1:ssä.
Monteiro on ajanut vuodesta 2007 lähtien World Touring Car Championship -sarjassa. Hän on osallistunut urallaan myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuosina 1999, 2001, 2009, 2011 ja uudestaan vuonna 2015.
Janne Wirman
Janne Viljami "Warman" Wirman (s. 26. huhtikuuta 1979) on Children of Bodomin kosketinsoittaja. Wirman toimi aluksi vain sessiomuusikkona yhtyeen "Something Wild" -albumilla, mutta jäi myöhemmin pysyväksi jäseneksi. Wirmanilla on myös oma projekti nimeltä Warmen, jossa soittaa myös hänen veljensä Antti Wirman. Sen lisäksi hän on soittanut Timo Kotipellon sooloalbumeilla sekä Masterplanin debyyttialbumilla. Vuonna 2007 Wirman vieraili kosketinsoittajana Suomen Idols-voittaja Ari Koivusen levyllä "Fuel for the Fire". Janne on kerännyt myös useasti "Maailman paras kosketinsoittaja" -titteleitä Burrn! -lehden lukijaäänestyksessä. Wirman aloitti pianonsoiton jo viisivuotiaana vanhempien laitettua hänet soittotunneille. Hän on opiskellut Sibelius-Akatemiassa.
Warmen
Warmen on suomalainen metalliyhtye, joka oli alkujaan Children of Bodom -yhtyeen kosketinsoittajan Janne Wirmanin sooloprojekti, mutta on nykyään lähempänä vakituisella kokoonpanolla soittavaa yhtyettä.
Nimi Warmen on lähtöisin Janne Wirmanin taiteilijanimestä Janne Warman. Koska projektiin oli tulossa mukaan soittamaan myös Jannen veli Antti Wirman, projekti sai nimekseen Warmen. Vaihtelevasta kokoonpanosta johtuen Warmen on soittanut vain neljä konserttia: Spinefarmin 10-vuotisjuhlissa Tavastialla, Spinefeast At Sea 2008 metalliristeilyllä, Helsingin Dom-ravintolassa 2010 sekä Tuska open air 2010 festivaaleilla. Lisäksi yhtye on soittanut muutaman kappaleen television musiikkiohjelma "Jyrkissä". Kesän 2015 Tuska open air -keikka on bändin viides kautta aikojen.
Warmenin ensimmäisellä albumilla, "Unknown Soldier", soittaa useita vieraita, kuten ennen Children of Bodomissa soittanut kitaristi Roope Latvala ja Stratovariuksen entinen basisti Jari Kainulainen. "Unknown Soldier" on pääosin instrumentaalilevy: vain kahdessa kappaleessa on mukana laulua ja vokalistina muun muassa Sinergystä tunnettu Kimberly Goss. Albumista julkaistiin ensin virhepainos, jossa etikettinä oli Nightwishin Deep Silent Complete -singlen etiketti. Sekä albumi että kappaleet saivat nimensä yleisöäänestyksellä, sillä valtaosa kappaleesta oli nimettömiä vielä nauhoitusten päätyttyäkin. Lopullisen päätöksen kappaleiden nimistä teki kuitenkin levy-yhtiö Spinefarmin Ewo Pohjola. Tämän vuoksi kaikkien kappaleiden oikeista nimistä ei olla yhtä mieltä. "Unknown Soldierin" kuudes raita on takakannen mukaan nimeltään ”Fire Within”, mutta levyn sisäkannessa on sanoitukset kappaleeseen ”Fire Inside”.
Toinen albumi "Beyond Abilities" on Warmenin vakiokokoonpanon tuotos. Laulajina ovat Stratovariuksesta tunnettu Timo Kotipelto ja Kimberly Goss. "Beyond Abilities" -levyn kansi on siitä harvinainen, että siinä on painettu myös itse muovikoteloon Warmenin logo ja levyn nimi. Myös "Beyond Abilitiesin" kappaleiden nimet ovat tulleet yhtyeen ulkopuolelta, sillä alkuperäiset projektinimet ”Urpoilu”, ”Loppusoolo” ja ”Kimberly-rock” eivät olleet tarpeeksi myyviä, joten tilalle vaihdettiin ”War of Worlds”, ”Finale” ja ”Hidden”.
Warmenin kolmas albumi, "Accept the Fact", ilmestyi heinäkuussa 2005. Ennen kolmatta albumia Warmen julkaisi kesäkuussa 2005 toisen singlensä ”Somebody’s Watching Me”, jolla vieraili myös Children of Bodomin laulaja-kitaristi Alexi Laiho.
Silinterihattu
Silinterihattu eli silinteri on korkea, sylinterin muotoinen, päältä tasainen, yleensä musta ja jäykkä huopahattu, jossa on lieri. Suomenkielinen sana silinteri tulee saksan sanasta "Zylinderhut", ”sylinterihattu”. Kansanomaisempi nimitys hatulle on silkkipytty.
Silinterihatun valmistukseen voidaan käyttää muun muassa majavannahkaa ja silkkiä. Ranskassa Vernet’n vuonna 1796 valmistuneessa teoksessa "Incroyable" eräällä miehellä on silinterihattu.
Erittäin suosittu silinterihattu oli 1800-luvulla, jolloin se oli etenkin varakkaiden liikemiesten ja poliitikkojen päähine. On esitetty, että silinterihatun suosio teollistumisen aikakaudella olisi perustunut sen yhdennäköisyyteen tehtaanpiippujen kanssa. Hatut kasvoivat korkeutta etenkin Ranskassa ja veivät tilaa. Yhdysvaltalainen liikemies John Pierpont Morgan teetti itselleen jopa korkeampikattoisen limusiinin hattuaan varten. Ongelman ratkaisi Antoine Gibus kehittämällä hatusta kokoonpainettavan version (ns. "chapeau claque" tai "opera hat") vuonna 1823. Yhdysvaltalainen versio silinterihatuista on "stovepipe hat", joka on suoran lieriön muotoinen ja korkeampi kuin tavallinen silinteri.
Nykyisin silinterihattua käytetään hyvin harvoin, vain erityisissä arvokkaissa juhlatilaisuuksissa kuten valtiollisissa juhlissa. Siitä on tullut varakkuuden symboli. Oikeaoppinen tapa käyttää silinterihattua on hiukan eteenpäin ja sivulle kallellaan. Päähineen perinteisiä käyttäjiä ovat myös taikurit, jotka usein vetävät hatustaan valkoisen kaniinin. Ensimmäisenä tämän tempun suoritti ranskalainen Louis Comte vuonna 1814. Usein silinterihattu piirretään myös koristamaan lumiukkojen päälakea.
Niin kutsuttuja minisilintereitä eli pienikokoisia silintereitä käytetään yleisesti esimerkiksi lolita-tyylissä. Minisilintereiden on tarkoitus olla lähinnä koriste eikä oikea hattu. Minisilintereiden koristelu vaihtelee paljon tyylistä riippuen.
Tunnettuja silinteriä käyttäviä fiktiivisiä hahmoja ovat muun muassa Roope Ankka, Muumipappa, Setä Samuli, Pingviini, Frosty the Snowman ja "Monopoly"-lautapelin tunnushahmo. Vasemmistolaisessa pilakuvastossa kapitalistin tunnistaa yleensä silinteristä. Kari Suomalaisen pilapiirroksissa silinteri oli hallitusvaltaa edustaneen hahmon tunnus.
Lippulaiva
Lippulaiva on sota-alus, jolta amiraalin arvoinen komentaja johtaa laivasto-osastoa. Lippulaivalla on lisäksi oma komentaja, joka on aluksen päällikkö. Amiraalia alempiarvoisemman komentajan alusta kutsutaan johtoalukseksi. Lisäksi merivoimille voidaan nimetä lippulaiva, vaikka aluksella ei olisi vakituista laivasto-osaston komentajaa. Tästä esimerkinä esimerkiksi Suomen merivoimien miinalaiva Pohjanmaa, joka toimi pitkään merivoimien lippulaivana. Pohjanmaan poistuessa käytöstä merivoimat todennäköisesti vuorottelee Hämeenmaa-luokan miinalaivoja lippulaivana.
Purjelaivojen aikakaudella lippulaiva oli yleensä laivaston suurin ja voimakkain alus, mutta nykyisin lippulaivojen tärkeimmät ominaisuudet ovat tehokkaat viestivälineet ja toimintatilat johtoportaalle. Tämän vuoksi nykyaikaisessa lippulaivassa on korkeatasoiset tietokoneet ja yhteydenpitojärjestelmät. Lisäksi on tehty joitakin varsinaisia komentoaluksia, kuten esimerkiksi yhdysvaltalainen "Blue Ridge"-luokka, mutta pääsääntöisesti komentoaluksen ominaisuudet sisällytetään riittävän kokoiseen taistelu- tai huoltoalukseen.
Kuuluisia lippulaivoja ovat esimerkiksi 1800-luvulla eläneen englantilaisen amiraali Horatio Nelsonin laiva HMS "Victory", Kristoffer Kolumbuksen "Santa María" sekä uponnut ruotsalainen "Vasa". HMS "Victory" on myös edelleen toisen merilordin ("Second Sea Lord") lippulaiva ja näin ollen vanhin yhä palveluskäytössä oleva sota-alus.
Kauppalaivastossa lippulaivaksi kutsutaan yleensä kunkin varustamon suurinta tai muuten huomattavinta alusta.
Science fictionissa lippulaiva on avaruuslaivastoa komentava sotakäyttöön tarkoitettu avaruusalus. Kuuluisia tieteiselokuvissa esiintyviä lippulaivoja ovat esimerkiksi "Star Trekin" USS "Enterprise" ja "Tähtien sodan" "Executor".
Penkkipunnerrus
Penkkipunnerrus on yksi voimanoston kolmesta liikkeestä.Punnerrus suoritetaan erityisellä penkillä selällään maaten siten, että jalkaterät ovat maassa ja rintakehä kaarella siten, että hartiat ja pakarat ovat penkkiä vasten. Punnerrettaessa levytanko, johon painot on kiinnitetty, tuodaan vaakasuorassa rintakehälle ja nostetaan kädet ylös suoristaen. Toisto tulisi tehdä rauhallisesti, eikä esimerkiksi kilpailuissa hyväksytä "pompauttamalla" tehtyjä suorituksia.
Penkkipunnerruksesta järjestetään myös omia kisoja, joihin ei kuulu muita liikkeitä.
Erään yleisen määritelmän mukaan lihaksiltaan hyväkuntoinen mies pystyy nostamaan kerran ainakin oman painonsa penkkipunnerruksessa. Aktiivinen harrastaja voi yleensä nostaa noin 1,2–2,0 kertaa oman painonsa, alan huiput nostavat jopa yli 2,7 kertaa oman painonsa. Yleisesti pituudesta on enemmän haittaa kuin hyötyä harrastajatasolla, kun suhteutetaan nostotulos omaan painoon. Keskeiseksi argumentiksi luetaan käsien pituus.
Penkkipunnerrus kohdistuu eniten rintalihaksiin. Toissijaisia nostoon vaikuttavia lihaksia ovat muun muassa tangon lähtövaiheessa iso rintalihas sekä hartialihaksen etuosa koko suorituksen ajan, ojentajia tarvitaan lähinnä suorituksen loppuvaiheessa.
Penkkipunneruksessa oteleveydellä on tärkeä merkitys. Kapealla otteella liike vaikuttaa enemmän ojentajiin kuin leveä ote. Liike tehostuu, kun kädet pidetään lähellä kylkiä. Leveällä otteella taas liike vaikuttaa enemmän rintalihaksiin ja hartioihin.
Kansainvälisen voimanostoliiton IPF:n hyväksymistä maailmanennätyksistä paras on yli 120 kilogramman sarjassa Sumner Blainen 410 kg maaliskuulta 2017. Ilman penkkipunnerruspaitaa nostetussa klassisessa penkkipunnerruksessa maailmanennätys raskaimmassa sarjassa on Ilyas Boughalemin 281,5 kg kesäkuulta 2018. Muiden voimanostoliittojen alaisissa kilpailuissa on nostettu parempia tuloksia. Ennätystulokset ovat vaihtelevia johtuen eri järjestöjen tekniikkaa, varustusta ja dopingtestausta koskevista säännöistä.
Sotilaspenkkipunnerruksella tarkoitetaan penkkipunnerrusta, jossa jalat pidetään taitettuina ilmassa ja tarkoituksena on saada mahdollisimman monta toistoa omalla painolla. Lajin kehittivät vuonna 1995 Tuomo Juupaluoma ja Juha Väliaho. Vuonna 2010 lajin nimi muutettiin voimapunnerrukseksi.
Vinopenkkipunnerruksessa ei maata vaakasuorassa vaan nimen mukaisesti penkki on kallellaan, noin 20–30 astetta, jolloin asento on pystympi. Tällöin liike kohdistuu ylärintaan ja enemmän olkapäihin. Laskussa on tärkeää laskea tanko lähemmäksi kaulaa kuin normaalissa penkkipunnerruksessa.
Penkkipunnerrusta käytetään yleisesti myös kehonrakennuksessa, sillä se on hyvä yläkehon perusliike.
Äänetön kevät
Äänetön kevät () on biologi Rachel Carsonin kirja vuodelta 1962. Sen julkaiseminen katsotaan usein ympäristöliikkeen lähtöhetkeksi. Kirja kertoo siitä, miten kemiallisesti valmistetut hyönteismyrkyt kulkeutuvat ravintoketjussa ja millaisia vaikutuksia niillä on sekä muuhun luontoon että ihmisten terveyteen. Se esittelee myrkkyjen aiheuttamia tuhoja etenkin Yhdysvaltain linnustolle: kirjan nimi viittaa linnunlaulun hiljenemiseen. Carson arvosteli etenkin DDT:tä, joka siirtyi hyönteisistä lintuihin ja edelleen ravintoketjussa ylöspäin aina ihmiseen saakka.
Kirja johti DDT:n käytön kieltämiseen Yhdysvalloissa vuonna 1972. Sen malarianvastaista käyttöä ei kuitenkaan kielletty.
Suomessa "Helsingin Sanomat" tarttui kuumaan puheenaiheeseen heti syksyllä 1962 julkaisemalla otteita kirjasta kahdeksanosaisena artikkelisarjana. Itse kirjan julkaisi suomeksi Tammi vielä samana vuonna Pertti Jotunin käännöksenä. DDT:n käyttö kiellettiin Suomessa maataloudessa ja puutarhoissa vuonna 1972, metsänhoidossa vuonna 1975 ja rakennuksissa vuonna 1976. Ruotsissa ja Norjassa DDT kiellettiin jo vuonna 1970. Rachel Carson menehtyi syöpään vuonna 1964.
Jalkakyykky
Jalkakyykky on yksi voimanoston kolmesta kilpailumuodosta; muut ovat penkkipunnerrus ja maastaveto. Jalkakyykkyä pidetään monipuolisimpana koko vartalon voimaa ja lihasmassaa kehittävänä liikkeenä. Jalkakyykkyä käytetään yleisesti myös harjoitteena kehonrakennuksessa. Monet aloittelevat kuntosaliharrastajat kuitenkin karsastavat kyykkyä sen raskauden, mutta myös teknisyyden takia.
Jalkakyykyssä nostaja seisoo noin hartioiden levyisessä haara-asennossa. Tankoa pidetään tyypillisesti yhteen puristettujen selän lihasten päällä: joko epäkäslihaksen päällä (niin sanottu high bar -kyykky) tai takaolkapäiden päällä (low bar -kyykky). Syvän sisäänhengityksen ja keskivartalon lihasten voimakkaan jännittämisen jälkeen nostaja laskeutuu kyykkyyn, ponnistaa jälleen ylös aloitusasentoon ja hengittää ulos.
Kyykky voidaan suorittaa eri liikelaajuuksilla. Täyskyykky suoritetaan laskeutumalla niin alas, että takareidet ja pohkeet ovat vastakkain. Oikean kuormituksen valinta on tärkeää liikkeen turvallisen suorituksen kannalta. Täyskyykyn suorittaminen edellyttää kehittynyttä yksilöllistä tekniikkaa, riittävää liikkuvuutta lonkka- ja polvi- sekä erityisesti nilkkanivelissä. Keskivartalon hallinta vaatii tarpeeksi lihasvoimaa vatsa- ja selkälihaksissa. Hyvän asennon saavuttamisessa ovat painonnostokengät tai noin 2,5 senttimetrin paksuinen lauta tai muu kova esine kantapäiden alla avuksi.
Kyykkyä tehdään usein vajaalla liikeradalla, eli niin sanottua neljännes- tai puolikyykkyä, sillä se sallii huomattavasti suurempien painojen käytön kuin täyskyykky. Tätä ei kuitenkaan suositella suuremman loukkaantumisriskin vuoksi.
Keskeisimmin liikkeeseen osallistuvat jalkalihakset ovat etureidet (quadriceps) ja iso pakaralihas (gluteus maximus). Tärkeitä avustavia lihaksia ovat muun muassa lonkkanivelen lähentäjät ja nilkkaniveltä ojentava kantalihas. Näiden lisäksi useat muut lihasryhmät, kuten vatsalihakset, työskentelevät liikettä avustavina tai tasapainoa ylläpitävinä.
Maastaveto
Maastaveto (puhekielessä usein mave) tai maastanosto on yksi voimanoston kolmesta liikkeestä. Muut kaksi ovat penkkipunnerrus ja jalkakyykky. Maastavedossa on kaksi erilaista päätekniikkaa: perinteinen tyyli, jossa jalat pidetään kapealla, sekä sumotyyli, jossa on leveä jalka-asento.
Maastaveto rasittaa etu- ja takareisiä, pakaroita, ylä- ja alaselkää sekä vatsan ja kyljen lihaksia, jotka toimivat tukena. Monipuolisuutensa vuoksi sillä on paikkansa myös kehonrakennuksessa. Monet aloittelevat kuntosaliharrastajat puolestaan karsastavat maastavetoa sen raskauden takia. Maastavedossa käytetään usein tukivyötä loukkaantumisriskin pienentämiseksi ja vetoremmejä tai ristiotetta jos otteen pitämisen kanssa on vaikeuksia.
"Suorin jaloin maastaveto" on maastavedon variaatio, joka rasittaa etupäässä takareisiä tavallisen maastavedon rasittaessa etupäässä selkää.
Silvestre Revueltas
Silvestre Revueltas (31. joulukuuta 1899 – 5. lokakuuta 1940) oli meksikolainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari.
Revueltas syntyi Santiago Papasquiarossa, Durangossa. Hän opiskeli musiikkia Ciudad de Méxicossa, Austinissa sekä Chicagossa. Vuonna 1929 Carlos Chávez kutsui hänet Meksikon sinfoniaorkesterin varakapellimestariksi. 1930-luvun lopussa Revueltas muutti Espanjaan. Hän kuitenkin palasi myöhemmin Meksikoon, jossa kuoli vuonna 1940.
Revueltas sävelsi elokuvamusiikkia, kamarimusiikkia, lauluja sekä useita muita teoksia. Revueltasin tunnetuimpiin teoksiin kuuluu muun muassa sinfoninen runoelma "Sensemayá" (1938).
Etunojapunnerrus
Etunojapunnerrus on lihaskuntoharjoite. Se suoritetaan päinmakuulla siten, että vain kämmenet ja varpaat koskettavat maata. Tämän jälkeen ojennetaan kädet työntäen vartaloa ylöspäin ja laskeudutaan takaisin ala-asentoon. Punnerruksessa rinnan on käytävä mahdollisimman lähellä lattiaa.
Punnerrus kehittää rintalihaksia ja ojentajia, mutta vaikuttaa hieman myös kolmipäisiin hartialihaksiin, serratus anterior-lihaksiin ja keskivartaloon. Etunojapunnerrus on perusliike tavallisilla kuntoilijoilla, sekä koululiikunnassa ja armeijassa.
Tavallisesti punnerruksessa selkä ja jalat ovat suorina ja vain jalkaterät ja kämmenet koskettavat lattiaa. Kevyempi muunnelma on, että jalkaterien sijaan polvet koskettavat maata. Punnerruksen voi tehdä myös niin, että kämmenet ovat vierekkäin ja peukalot sekä etusormet ovat yhdessä. Tämä on ns. "timanttipunnerrus". Etunojapunnerruksen voi tehdä myös jalat ylemmällä tasolla ja kädet alemmalla, tai toisinpäin. Punnerrus voidaan suorittaa myös seinää vasten seisten työntämällä itseä poispäin seinästä; tämä on kevyt punnerrus ja sitä suositellaan erityisesti iäkkäille. Punnerruksen voi tehdä myös ponnistamalla käsillä ilmaan ja esimerkiksi taputtaa ilmassa aikana ennen alastuloa. Myös sormenpäillä oleminen kämmenien sijasta tekee punnerruksesta vaikeamman.
Monet nyrkkeilijät punnertavat nyrkkeilyhanskat kädessä. Tällöin rannetta ei voi taivuttaa, eikä laittaa kämmentä maahan, joten liike on suoritettava rystysillään. Useissa kamppailulajeissa, kuten taekwondossa ja karatessa liike tehdään ilman hanskoja, jotta rystyset "kovettuvat" ja kestävät enemmän lyöntejä.
Maltalainen punnerrus on liike, jossa kädet ovat lattiassa lähellä lonkkia ja leveällä.
Hindupunnerrus (tai Hanuman-punnerrus) on Intiassa kehitetty punnerrustyyli, jota käytetään intialaisissa itsepuolustuslajeissa, etenkin pehlwanissa. Hindupunnerrus aloitetaan kolmiomaisesta asennosta lantio korkealla, sukelletaan alas ja noustaan takaisin ylös ylävartalo edellä ja pää pystyssä.
Erään tutkimuksen mukaan koehenkilöt kannattelivat keskimäärin 69,16 % kehonpainostaan punnerrusliikkeen yläasennossa ja 75,04 % liikkeen ala-asennossa. Vastaavien lukemien kevennetylle, polvet maassa tehtävälle, punnerrukselle havaittiin olevan 53.56 % ja 61,80%.
Kalja
Kalja on eräs alkoholiton tai hyvin mieto mallasjuoma. Kalja on tavallisesti makeaa ja tummaa, ja sitä käytetään yleensä ruokajuomana. Mietoutensa takia sitä ei lasketa varsinaiseksi alkoholijuomaksi. Kotikalja on kotitekoista kaljaa.
Kalja on arviolta jopa 10 000 vuotta vanha keksintö, ja sitä on nautittu ainakin Mesopotamiassa ja muinaisessa Egyptissä. Myös Suomessa kaljaa on nautittu pitkään ja se on hyvin perinteinen juoma. Aiemmin kalja korvasi usein veden janojuomana siksi, että vesi oli usein likaista ja sisälsi taudinaiheuttajia. Kaljassa ollut alkoholi tappoi taudinaiheuttajia.
Suomalainen kalja valmistetaan yleensä ruis- tai ohramaltaista taikka molemmista. Kaljaa voidaan tehdä itse tai ostaa kaupasta valmiina. Kotikaljan tekemiseen tarvitaan käymisastia, vettä, maltaita (tai kotikaljauutetta), sokeria ja hiivaa. Suomen tunnetuimpia kaljamaltaiden valmistajia on Laihian Mallas. Suomen kaupoissa myytävien valmiiden kotikaljojen alkoholipitoisuudet vaihtelevat yleensä välillä 0,8–2,2 tilavuusprosenttia, ja alle 1,2-prosenttisia juomia saa lain mukaan myydä myös alaikäisille. Suomalaisia tehdasvalmisteisia kaljoja ovat muun muassa Finn Spring Ukko-Pekka Kotikalja, Olvi Kotikalja ja Sinebrychoff Perinnekalja.
Monissa maissa esiintyy kaljan tyyppisiä mallasjuomia. Näitä ovat esimerkiksi "kali" (Viro), "kvassi" (Venäjä), "oud bruin" (Alankomaat), "svagdricka" (Ruotsi) sekä "hvidtøl", "nisseøl" ja "skibsøl" (Tanska). Nämä poikkeavat jonkin verran toisistaan sekä valmistustavaltaan että maultaan. Venäläinen kvassi valmistetaan usein leipäviljasta ja se saatetaan maustaa esimerkiksi hedelmillä tai mintulla.
Patrick Friesacher
Patrick Friesacher (s. 26. syyskuuta 1980 Wolfsberg) on itävaltalainen autourheilija. Hän ajoi Formula 1 -sarjassa vuonna 2005 Minardi-tallissa Christijan Albersin tallikaverina. Hän saavutti kolme pistettä Yhdysvaltain GP:stä, jossa ajoi vain kuusi autoa, ollen viimeinen maaliin ajanut kuljettaja. Hänet korvattiin kuitenkin Robert Doornbosilla kesken kauden, koska hänen sponsorinsa eivät olleet maksaneet Minardille luvattuja rahoja.
Friesacher ajoi vuodet 1999–2004 Formula 3000 -luokassa voittaen kaksi kilpailua. Hän sijoittui sarjan viidenneksi vuosina 2003 ja 2004. Kaudella 2005–2006 Friesacher kilpaili A1 Grand Prix -sarjassa edustaen itävaltaa. Kaudella 2008 Friesacher ajoi American Le Mans Series -sarjassa.
Jón Leifs
Jón Leifs (1. toukokuuta 1899 – 30. heinäkuuta 1968) oli islantilainen säveltäjä. Hän lähti Islannista vuonna 1916 opiskelemaan Leipzigin konservatorioon, Saksaan. Hän opiskeli pianon soittoa ja valmistui vuonna 1921.
Vuonna 1944 Leifs muutti Ruotsiin ja vuonna 1945 takaisin Islantiin.
Leifsin tunnetuimpiin teoksiin kuuluu muun muassa jousikvartettoja sekä orkesteriteoksia, mm. sinfoniset runot "Geysir" ja "Hekla" sekä "Sögu-sinfonie" (Satusinfonia).
Manwë
Manwë on fiktiivinen hahmo J. R. R. Tolkienin fantasiamaailmassa. Hän on (Melkorin jälkeen) vanhin "vala", ja se joka parhaiten ymmärsi Erun tahdon. Erun aivoituksissa hän oli Melkorin veli. Kun Arda tehtiin, Manwësta tuli Ardan esikuningas. Manwë oli kohtelias, myötätuntoinen johtaja eikä ymmärtänyt pahaa, edes omien veljiensä muodoissa. Hän vapautti Melkorin Mandosista ja antoi tämän aiheuttaa Fëanorin epäluottamuksen, Kahden Puun myrkyttämisen, Finwën murhan, Silmarilien varastamisen ja Noldorin kapinan.
Manwë pukeutui siniseen kaapuun ja hänellä oli siniset silmät ja safiirivaltikka. Haltioista vanyar olivat hänen lempikansansa. Manwën puoliso on Varda, tähtien kuningatar, jonka kanssa hän asuu Taniquetililla, korkealla vuorella Amanin maassa. Hän on tuulten herra ja kotkat ovat hänen lintujaan. Hänen airuensa on maia Eönwë.
Manwë tarkoittaa Siunattua. Súlimo tarkoittaa Tuulten herraa. Häntä kutsuttiin nimillä:
Vanhempi Kuningas, Ardan korkea kuningas, Ardan kuningas, Ardan henkien herra ja Lännen herra. Valariksi hänen nimensä on Mânawenûz. Adûnaiciksi hän on Amân.
Manwë on vapaa kaikesta pahuudesta; siksi hän päästi Melkorin vapaaksi Utumnon tuhoamista seuranneen vankeusajan päätyttyä. Manwë ei voinut vielä silloin ymmärtää, että kaikki se hyvä mikä joskus oli Melkorissa ollut oli ikuisiksi ajoiksi mennyttä.
Tästä seurasi paljon pahaa.
Mare Humboldtianum
Mare Humboldtianum eli Humboldtin meri on Mare Frigoriksen itäpuolella sijaitseva Kuun meri (lat. "mare"), Se on nimetty saksalaisen luonnontutkijan ja löytöretkelijän Alexander von Humboldtin mukaan. Meren itäiset osat yltävät Kuun 90. leveysasteen itäpuolelle, mutta sopivan libraation aikaan nekin osat ovat näkyvissä Maahan. Tämän pyöreähkön meren halkaisija on noin 160 km; pinta-alaa sillä on noin 22 000 neliökilometriä.
Christijan Albers
Christijan Albers (s. 16. huhtikuuta 1979 Eindhoven, Alankomaat) on alankomaalainen autourheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa voittaen Hollannin National-sarjan mestaruuden vuonna 1997. Samana vuonna Albers voitti Belgian ja Hollannin Formula Ford 1800 -sarjojen mestaruudet. Vuonna 1999 Albers voitti saksan F3-sarjan mestaruuden. Vuonna 2000 Albers kilpaili Formula 3000 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuosina 2001–2004 Albers ajoi DTM-sarjassa ja sijoittui toiseksi ja kolmanneksi vuosina 2003–2004. Albers on menestynein hollantilaiskuski DTM-sarjassa.
Kaudeksi 2005 hän siirtyi Formula 1 -sarjaan Minardi-talliin. Ensimmäisellä kaudella Albersin tallitovereina olivat itävältalainen Patrick Friesacher sekä alankomaalainen Robert Doornbos. Hän keräsi debyyttikaudellaan neljä maailmanmestaruuspistettä, kun Yhdysvaltain GP:ssä kaikki Michelin renkaita käyttäneet tallit vetäytyivät turvallisuussyistä ja kilpailuun osallistui vain kuusi autoa. Kauden 2005 jälkeen Albersin Minardi-talli lopetti, ja hän siirtyi uuteen Midland -talliin. Kaudeksi 2007 sen nimi vaihtui Spykeriksi. Spykeriltä Albers sai potkut yhdeksän ajetun kilpailun jälkeen. Kahdella Midland-Spyker-kaudella Albers ei onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä.
Albers palasi DTM-sarjaan kaudeksi 2008 sijoittuen 17:nneksi. Vuonna 2009 Albers ajoi viisi kilpailua Le Mans Series -sarjassa. Vuosina 2009–2010 Albers kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa ollen parhaimmillaan luokkansa yhdeksäs vuonna 2009.
Heinäkuussa 2014 Albersista tuli juuri myydyn Caterhamin F1-tallipäällikkö. Hän korvasi tehtävästä eronneen Cyril Abiteboulin.Albers on naimisissa alankomaalaisen Liselore Albersin (o.s. Kooijman) kanssa.
Ulmo
Ulmo on J. R. R. Tolkienin Taru sormusten herrasta -kirjan maailmaan pohjautuvissa teoksissa Vala, merten herra. Ulmo on nimi joka tarkoittaa "Hän joka kaataa". Hänet tunnettiin myös Merten kuninkaana ja Vesien valtiaana. Hän ei viihdy pitkään yhdessä paikassa ja hän ottaa harvoin osaa valarin neuvonpitoihin.
Ulmo on kolmas Valarin järjestyksessä, Manwën ja Vardan jälkeen. Hän on Manwën hyvä ystävä. Ulmo ei ole koskaan luottanut Melkoriin ja tämä onkin aina pelännyt merta melkein yhtä paljon kuin Vardaa. Ulmolla ei ole rakennusta Valinorissa, eikä ollenkaan maalla. Hän suosii merten syvyyksiä. Hänen palatsiaan, joka on Vain pohjassa, kutsutaan Ulmonaniksi.
Hänellä on kaksi maiaa palveluksessaan; Ossë ja Uinen.
Joskus Ulmo kulkee jokia myöten kauas sisämaahan ja soittaa torviaan, joiden nimi on ulumúri. Ne on tehty valkeasta näkinkengästä. Kaipuu merelle ei jätä niitä, jotka kuulevat kerran näiden torvien soiton.
Jokien ja purojen kautta Ulmon tietoon tulee paljon asiaa, joita Manwë ei muuten tietäisi.
Jalkaprässi
Jalkaprässi on lihaskuntoharjoite, jossa harjoittelija työntää painoa poispäin itsestään käyttämällä jalkojaan työntämiseen. Termi "jalkaprässi" tarkoittaa myös laitetta, jota käytetään harjoitteen suorittamiseen. 
Joissain jalkaprässilaitteissa on mahdollisuus kallistaa levyä jota jalat työntävät, jolloin laitetta voi myös käyttää pohjelihasten treenaamiseen. Osa jalkaprässilaitteista voi myös toimia Hack-kyykkylaitteena.
Jalkaprässi vaikuttaa pääasiassa seuraaviin lihaksiin:Lisäksi useat muut reisien ja lantionseudun lihakset avustavat tai tukevat suoritusta.
Viistossa jalkaprässissä pystytään nostamaan valtavia painoja verrattuna muihin harjoitteisiin. Erityyppisten jalkaprässien tulokset eivät ole keskenään vertailukelpoisia. Kehonrakentaja Ronnie Coleman esiintyy videoissa, joissa hän nostaa jalkaprässissä 1043 kiloa. Jalkakyykyn ennätykset ovat noin puolet tästä.
Aulë
Aulë Seppä on J. R. R. Tolkienin Taru sormusten herrasta -kirjan maailmaan pohjautuvissa teoksissa Vala, Voimien Seppä, joka huolehti kivestä ja metallista. Kun Ardaa rakennettiin Aulë huolehti mantereiden ja vuorien rakentamisesta. Hän takoi Angainorin, Melkorin ketjun, ja auringon sekä kuun astiat. Hän on Yavannan aviomies. Hänen nimensä tarkoittaa keksimistä.
Aulë loi kääpiöt, koska hän ei jaksanut odottaa Ilúvatarin lapsien tuloa. Ilúvatar tiesi tämän ja kun Aulë neuvoi heitä, Hän nuhteli Aulëa. Aulë pyysi anteeksi, ja tarjosi lapsiaan Ilúvatarille ja tämä hyväksyi ja adoptoi lapset. Koska Ilúvatar oli päättänyt, että haltiat olisivat ensimmäinen kansa Keski-Maassa, hän nukutti kääpiöt kunnes haltiat ilmestyivät Ardaan.
Kun haltiat saapuivat Valinoriin, tuli mestarihaltioista, "noldor"ista, Aulën oppilaita. Fëanor oli heistä mahtavin ja hän loi kolme Silmarilia. "Noldor", jotka palasivat Valinoriin, nimettiin Aulënduriksi, Aulën seuraajiksi.
Moni maia oli Aulën kanssa yhteistyössä; Gorthaur ennen kuin Melkor turmeli hänet ja Curumo, joka myöhemmin meni Keski-Maahan istarina haastaakseen Sauronin.
Vaaka
Vaaka on yhteisnimitys erilaisille massan ja painon mittauslaitteille. Kappaleen massan tai painon määrittämistä vaa’alla sanotaan "punnitsemiseksi".
Klassinen "tasapainovaaka" käsittää kaksi astiaa varren varassa. Toiseen laitetaan punnittava esine ja toiseen astiaan lisätään massaltaan tunnettuja punnuksia, kunnes astiat ovat tasapainossa. Tällöin vaakakuppien momenttien summa tasapainopisteen suhteen on nolla, ja ilmaisemalla tasapainoehto tai -ehdot matemaattisesti voidaan punnittavan esineen paino laskea.
"Jousivaa’assa" on tunnettu jousivakio ja siinä mitataan jousen venymää matkaa, joko niin että esine ripustetaan jousesta riippumaan, tai niin että kappale puristaa jousta sen päältä.
Painovoima ei kuitenkaan ole tarkalleen yhtä suuri edes kaikkialla maan pinnalla, vielä vähemmän muilla taivaankappaleilla. Tasapainovaaka kuitenkin antaa kappaleen massalle kaikkialla saman arvon, sillä myös punnusten paino vaihtelee sijainnin mukaan samassa suhteessa. Sitä vastoin jousivaa’an antama tulos riippuu painovoiman paikallisista vaihteluista. Tällä perusteella voidaan sanoa, että tasapainovaaka mittaa massaa, jousivaaka painoa.
Nykyisin useimmat vaa’at ovat elektronisia ja perustuvat sähköiseen anturiin, esimerkiksi pietsokiteeseen tai venymäliuska-anturin vastusarvon muutokseen mekaanisessa jännityksessä. Yksinkertainen mikropiiri mittaa anturisignaalin muutoksen ja esittää muutosta vastaavan painolukeman numeronäytöllä.
Käytännössä tärkeitä vaakoja ovat esimerkiksi henkilövaa’at, kaupoissa käytettävät vihannes- ja hedelmävaa’at sekä postilähetysten punnitsemiseen käytetyt kirjevaa’at.
Vaa’an ulkoinen tarkkuus riippuu olennaisesti sen virityksestä. Vaaka on asetettava putoamiskiihtyvyyttä kohtisuoraan, mikä voidaan moderneissa vaaoissa tehdä pienen vaa'assa kiinteästi olevan vesivaa’an avulla. Vaaka viritetään tarkkuuspunnuksilla, joiden massa tiedetään tarkasti. Viritys on syytä suorittaa suunnilleen sen massaisilla tarkkuuspunnuksilla kuin mitä tuntemattoman massaisen kappaleen massa on. Erityisesti vanhoissa tasapainovaaoissa hyvin eri massaisten kappaleiden, esimerkiksi massaltaan 2 g ja 2 kg, mittaustuloksien virhe voi riippua huomattavasti punnittavan kappaleen massasta.
Ennen punnitusta vaaka tavallisesti nollataan joko käsin säätönupista tai se voi tapahtua automaattisesti elektronisissa vaaoissa. Jos punnittava aine on astiassa, vaaka voidaan taarata niin, että se näyttää nollaa tyhjällä astialla ja punnitustuloksessa näkyy vain punnittavan aineen paino.
Rotuma
Rotuma on 43 km² saari 465 km pohjoiseen Fidžiltä.
Rotuma kuuluu Fidžiin, mutta sen kulttuuri muistuttaa enemmän polynesialaista. Rotumalaiset muodostavatkin vähemmistöryhmän Fidžillä. Saaren asukkailla on yksi paikka Fidžin edustajainhuoneessa, ja saaren neuvosto nimittää yhden edustajan Fidžin senaattiin. Saarella puhuttuihin kieliin kuuluu muun muassa rotuma. Saarella on 2002 asukasta (2007) mutta etnisiä rotumalaisia on yhteensä noin 10 000, suurin osa heistä asuu poismuuton seurauksena Fidžin muilla saarilla.
Rotuman asukkaat tulivat Samoasta ja Tongasta. Eurooppalaiset löysivät saaren 1791, kun kapteeni Edward Edwards oli etsimässä Bountyn kapinallisia HMS Pandoralla. Saaresta tuli yleinen merimiesten pakopaikka ja osa heistä sekoittui paikalliseen väestöön. 1879 paikalliset heimopäälliköt pyysivät Isoa-Britanniaa ottamaan saaret haltuunsa puhjenneiden väkivaltaisuuksien takia.
Rotumalaiset ovat voimakkaasti ajaneet oman kulttuurinsa säilyttämistä ja kaatoivat lakiesityksen saaren avaamiseksi turismille 85% vastustuksella 1985. Kansallisen itsetunnon seurauksena on syntynyt myös piirejä jotka ajavat Rotuman irtautumista Fidžistä. Kun Fidži irtautui brittiläisestä kansainyhteisöstä Rotumalainen Mölmahao-klaani kieltäytyi liittymästä Fidžiin. Mölmahaon johtajat pidätettiin ja suurin osa rotumalaisista kannattaa pysymistä Fidžin yhteydessä.