hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Eduardo Coutinho
Eduardo de Oliveira Coutinho (11. toukokuuta 1933 São Paulo – 2. helmikuuta 2014 Rio de Janeiro) oli brasilialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Coutinhon ohjaama ja käsikirjoittama "El ABC de amor" sai kantaesityksensä Berliinin elokuvajuhlilla kesäkuussa 1967 ja oli ehdolla Kultaisen karhun saajaksi. Hänen myöhempiä käsikirjoituksiaan olivat muiden muassa "Rakkauden oppitunti" (1975) ja "Dona Flor ja hänen kaksi aviomiestään" (1976).
Opiskeltuaan IDHEC:ssä Pariisissa Coutinho palasi Brasiliaan vuonna 1960. Hänet tunnetaan kotimaassaan varsinkin dokumenteista, joista pari esimerkkiä ovat "Cabra marcado para morrer" (1984) ja "Babilônia 2000" (2001).
Coutinho puukotettiin kuoliaaksi kotonaan Rio de Janeirossa 2. helmikuuta 2014. Hänen poikansa pidätettiin epäiltynä teosta.
Richard Jeni
Richard John Colangelo eli ”Jeni” (14. huhtikuuta 1957 Brooklyn, New York – 10. maaliskuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän syntyi italialais-amerikkalaiseen perheeseen Brooklynissä, New Yorkissa.
Jeni valmistui Hunter Collegesta. Hän esiintyi muun muassa usein "The Tonight Show'ssa" ja omassa "Platypus Manissa" -sarjassaan sekä Oscar-palkitussa elokuvassa "The Mask – naamio" (1994). "Comedy Central" sijoitti hänet vuonna 2004 57. sijalle ”kaikkien aikojen 100 parhaan stand up -koomikon” listalla.
Jeni oli katolinen. Hän seurusteli kuolemaansa edeltäneinä kolmena vuotena televisiotoimittaja Amy Murphyn kanssa ja teki viimeisen esiintymisensä helmikuussa 2007.
Jeni ampui itseään kotonaan West Hollywoodissa maaliskuussa 2007. Hänet löydettiin elossa, mutta vakavasti haavoittuneena, ja hän kuoli vammoihinsa Cedars-Sinai Medical Centerissä Los Angelesissa. Hänen omaisensa vahvistivat kuoleman itsemurhaksi ja myönsivät lisäksi, että Jenillä oli todettu vaikea masennus ja psykoosioireita.
Naantalin Musiikkijuhlat
Naantalin Musiikkijuhlat on vuosittain Naantalissa järjestettävä kansainvälinen kamarimusiikkitapahtuma. Ensimmäisen kerran tapahtuma järjestettiin vuonna 1980. Musiikkijuhlat järjestetään kesäkuun alussa ja ne kestävät noin kaksi viikkoa. Festivaalille osallistuu vuosittain noin 18 000 konserttikävijää. Tapahtuman perustaja ja taiteellinen johtaja on sellisti Arto Noras.
Naantalin Musiikkijuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1980 professori Arto Noraksen ja Sibelius-Akatemia-kvartetin jäsenten aloitteesta. Festivaali oli alusta asti profiloitunut vahvasti kamarimusiikkiin. Vuosien saatossa musiikkijuhlilla on esiintynyt yli 500 taiteilijaa ja lähes 100 kamarimusiikkiyhtyettä ja orkesteria Suomesta sekä ulkomailta.
Presidentti Urho Kekkonen osallistui Naantalin musiikkijuhlille 1980-luvun alussa ja teki vuonna 1981 aloitteen konsertista presidentin kesäasunto Kultarannassa. Presidentti Martti Ahtisaari taas halusi järjestyttää puutarhakonsertin Kultarantaan vuonna 1997. Myös presidentti Tarja Halonen on viihtynyt Naantalin Musiikkijuhlien yleisössä.
Historian aika musiikkijuhlien grafiikka ovat tehneet muun muassa Kari Suomalainen ja Erik Bruun.
Musiikkijuhlilla on esiintynyt arvostettuja kansainvälisiä muusikoita sekä orkestereja, muiden muassa Vladimir Ashkenazy, Barbara Hendricks, Pierre Fournier, Anne-Sophie Mutter, Emil Gilels, Isaac Stern, Paul Tortelier, Krzysztof Penderecki ja English Chamber Orchestra.
Arto Noras on tilannut myös useita uusia teoksia Naantalin musiikkijuhlille. Kantaesityksiä on kuultu muun muassa Aulis Salliselta, Erik Bergmanilta ja Leif Segerstamilta.
Tärkeimpänä konserttipaikka toimii Naantalin keskiaikainen luostarikirkko, jonka lisäksi konsertteja pidetään Raision-, Merimaskun-, Rymättylän- ja Velkuan kirkoissa, Wanhalla Kaivohuoneella, Emma Teatterissa, Naantalin kirkkopuistossa, Louhisaaren kartanossa Maskussa ja Naantalin kylpylässä.
Vuodesta 2006 lähtien on järjestetty helmikuussa musiikkijuhlien talvikonsertti Naantalin kirkossa.
Elf (albumi)
Elf on samannimisen blues rock-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1972.
Matkalla Perditioniin
Matkalla Perditioniin ("Road to Perdition") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Sam Mendes ja sen pääosaa näyttelee Tom Hanks.
Elokuva kertoo mafian palkkalistoilla toimivasta Michael Sullivanista, jonka toimenkuvaan kuuluu yleensä veloissa olevien ihmisten uhkailu. Eräällä kerralla hänen vanhin poikansa Michael Sullivan Jr piiloutuu isänsä autoon ja joutuu todistamaan, kuinka Michael tappaa erään miehen. Poika jää kiinni läsnäolostaan, eikä mafiapomon poika Connor Rooney pidä siitä lainkaan. Rooney tappaa Michaelin vaimon ja nuoremman pojan. Isä ja poika joutuvat lähtemään pakomatkalle kostoa suunnitellen.
Elokuva perustuu Max Allan Collinsin ja Richard Piers Raynerin tekemään samannimiseen sarjakuvaan vuodelta 1998. Sarjakuvan perusjuoni vastaa elokuvasovitusta, mutta sarjakuva on elokuvaa väkivaltaisempi ja sisältää joitakin elokuvassa näkemättä jääviä henkilöitä, kuten Al Caponen ja Eliot Nessin. Toisaalta Jude Law’n hahmo Harlen Maguire on luotu elokuvaa varten eikä esiinny sarjakuvassa.
Chūshirō Hayashi
Chūshirō Hayashi (; 25. heinäkuuta 1920 Kioto, Japani – 28. helmikuuta 2010 Kioto, Japani) oli japanilainen astrofyysikko. Hänelle on myönnetty Eddington-mitali (1970), Kioton palkinto (1995) ja Bruce-mitali (2004). Hänen esittämänsä ja hänen mukaansa nimetty on Hayashi-käyrä.
Hayashi valmistui Tokion yliopistosta vuonna 1942 ja työskenteli toisen maailmansodan jälkeen Kioton ja Osakan prefektuurin yliopistoilla. Hän sai tohtorinarvonsa Kioton yliopistosta ja loi tutkijanuransa pääosin siellä.
Hayashi vetäytyi tiedemaailmasta vuonna 1984, ja monet hänen entisistä opiskelijoistaan ovat nykyisin arvostettuja tutkijoita. Hän on ollut Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1989 lähtien.
Carolina County Ball
Carolina Coynty Ball on Elf-nimisen blues rock -yhtyeen toinen studioalbumi. Albumin kappale "Ain't It All Amusing" sai jonkin verran suosiota Britanniassa.
Trying to Burn the Sun
Trying to Burn the Sun on blues rock -yhtye Elfin vuonna 1975 julkaistu kolmas ja viimeinen studioalbumi. Musiikillisesti albumi on enemmän heavy metal -tyylistä kuin blues rockia.
Bohdan Paczyński
Bohdan Paczyński (8. helmikuuta 1940 Vilna, Liettua – 19. huhtikuuta 2007 Princeton, New Jersey, Yhdysvallat) oli puolalainen tähtitieteilijä. Hän kuului tähtien kehityksen johtaviin tutkijoihin.
Paczyński syntyi Vilnassa, opiskeli Varsovan yliopistossa ja muutti vuonna 1981 Yhdysvaltoihin. Hän oli Princetonin yliopiston professori. Hänestä tuli 29. kesäkuuta 2005 Wrocławin yliopiston ja 22. syyskuuta 2006 Nikolaus Kopernikuksen yliopiston kunniatohtori.
Paczyński oli pioneeri mikrolinssi-ilmiön hyödyntämisessä avaruustutkimuksessa, ja hän oli mukana perustamassa OGLE-hanketta, joka pyrkii etsimään pimeää ainetta gravitaatiolinssin avulla. Hänet palkittiin vuonna 2002 Bruce-mitalilla. Hän oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1984.
Paczyński kuoli Princetonissa, New Jerseyssä 67-vuotiaana kärsittyään kolmen vuoden ajan aivosyövästä.
Donald Lynden-Bell
Donald Lynden-Bell (5. huhtikuuta 1935 Dover – 6. helmikuuta  2018 Cambridge) oli brittiläinen astrofyysikko.
Lynden-Bell työskenteli Cambridgen yliopiston Institute of Astronomyssa, jonka ensimmäinen johtaja hän oli. Hän oli Royal Astronomical Societyn entinen puheenjohtaja ja kuulunut vuodesta 1990 lähtien Yhdysvaltain kansalliseen tiedeakatemiaan. Hän oli myös Royal Societyn jäsen.
Lynden-Bell palkittiin vuonna 1984 Eddington-mitalilla, vuonna 1993 Royal Astronomical Societyn kultamitalilla ja vuonna 1998 Bruce-mitalilla. Asteroidi 18235 Lynden-Bell on nimetty hänen mukaansa.
Paksujalkamalikka
Paksujalkamalikka ("Clitocybe alexandri") on sieni. Se kasvaa hajottamalla metsän kariketta, eikä elä symbioosissa puiden kanssa kuten monet ruokasienet. Paksujalkamalikka on syötävä sieni, mutta koska malikoiden erottaminen toisistaan on vaikeaa, se ei ole yleinen ruokasieni. Lisäksi tutkimukset ovat osoittaneet, että paksujalkamalikka tappaa bakteereita.
Paksujalkamalikka on etenkin vanhojen metsien laji, joka viihtyy lehtomaisissa metsissä kalkkipitoisella maalla.
Erikhthonios
Erikhthonios () oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri hallitsijan nimi:
M40 (tarkkuuskivääri)
M40 on Yhdysvaltojen merijalkaväen käyttämä 7,62 × 51 mm NATO -kaliiperinen pulttilukkoinen tarkkuuskivääri, joka perustuu Remington 700 -kivääriin.
M40 otettiin palveluskäyttöön vuonna 1966, M40 A1 -malliin siirryttiin 1970-luvulla ja A3-malliin 2000-luvulla.
Olivier Assayas
Olivier Assayas (s. 25. tammikuuta 1955 Pariisi) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän ohjasi lyhytelokuvia ja kirjoitti "Cahiers du cinéma" -lehteen vuosina 1979–1985 ennen vuonna 1986 ilmestynyttä ensimmäistä täyspitkää elokuvaansa "Désordre".
Assayasin tunnetuimpien teosten joukkoon kuuluu "Irma Vep" (1996). Sen pääosaa näytteli hongkongilainen Maggie Cheung, jonka kanssa Assayas meni naimisiin 1998. Pari kuitenkin erosi 2001. Assayas avioitui sittemmin näyttelijä Mia Hansen-Løven kanssa. He tapasivat Assayasin ohjaaman "Late August, Early September" -elokuvan kuvauksissa.
Assayas voitti vuonna 1992 Prix Jean Vigon. Hän kuului vuonna 1994 Venetsian elokuvajuhlien tuomaristoon. Hän on kirjoittanut kirjan "Conversation avec Bergman" (1990). Hän on ollut kolmesti ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. Myös hänen elokuvansa "Clouds of Sils Maria" valittiin Kultainen palmu -ehdokkaaksi vuonna 2014.
Elis Duncker
Elis Gabriel Duncker (1844 – 8. syyskuuta 1876 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, jonka ääniala oli baritoni. Hän oli ensimmäisiä perusteellisen koulutuksen saaneita suomalaisia laulajia. Duncker oli lyhyeksi jääneen elämänsä aikana Suomalaisen Oopperan alkutaipaleen kantavia voimia.
Duncker pääsi ylioppilaaksi vuonna 1864 ja osallistui kolmanteen ylioppilaiden 12-jäsenisen kuoron konserttimatkaan vuonna 1869. Siviiliammattinaan Duncker suoritti tuomarin tutkinnon 1870, mutta tästä huolimatta hän omisti elämänsä laulamiselle. Pietarissa Duncker opiskeli C. Everardin johdolla 1871 ja Milanossa F. Lampertin johdella ja Firenzessä L. Vannuccinin johdolla 1871 ja 1873.
Ensikonserttinsa Duncker piti 1872 ja oopperadebyttinsä vuonna 1874; tällöin hän lauloi nimiosan "Figaron häissä". Molemmat olivat aikakautensa suuria menestyksiä.
Samalla kun Duncker teki vuonna 1876 opintomatkan Berliiniin ja Pariisiin, hän konsertoi useilla paikkakunnilla ja useissa oopperataloissa. Palattuaan takaisin kotimaahansa, Duncker kuoli äkillisesti. Lyhyen uransa aikana hän ehti saavuttaa runsaasti hartaita ihailijoita.
Elis Dunckerin näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Figaro Gioacchino Rossinin koomisessa oopperassa "Sevillan parturi" ja Ferraran herttua Gaetano Donizettin oopperassa "Lucrezia Borgia".
Maggie Cheung
Maggie Cheung Man-yuk (s. 20. syyskuuta 1964 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen näyttelijä.
Cheung on etnisesti kiinalainen, mutta vietti nuoruusvuotensa ja osan lapsuudestaan Britanniassa. Palattuaan Hongkongiin vuonna 1983 hän osallistui Miss Hong Kong -kilpailuun ja voitti toisen sijan; hän oli samana vuonna Miss Maailma -semifinalisti.
Cheungilla on ollut rooleja muun muassa elokuvissa "As Tears Go By" (1988) "Centre Stage" (1992), "Idän soturit" (1993) ja "Hero" (2002) sekä Jackie Chanin "Police Story" -elokuvissa. Hän esiintyi lisäksi esimerkiksi elokuvassa "Clean" (2004), jonka ohjaajan, ranskalaisen Olivier Assayasin, kanssa hän oli ollut naimisissa vuoteen 2001.
Cheung on palkittu useilla kansainvälisillä elokuvapalkinnoilla, kuten Berliinin Hopeisella karhulla 1992 ja Cannesin parhaana naisnäyttelijänä 2004. Hän oli vuonna 2005 ehdolla César-palkinnon saajaksi.
Erikhthonios (Dardania)
Erikhthonios () oli kreikkalaisessa mytologiassa Dardanoksen, Dardanian kuninkaan, ja Batieian poika.
Erikhthonioksesta tuli Dardanian kuningas hänen vanhemman veljensä Iloksen kuoltua lapsettomana. Häntä pidettiin kuolevaisista rikkaimpana; Homeros nimittää Erikhthoniosta ”rikkaimmaksi mieheksi maan päällä” tämän perittyä sekä isänsä että äitinsä isän valtakunnat. Varakkuus oli peräisin hevosista, joiden kerrottiin olevan ihmeellisiä. Hänen maillaan laidunsi 3000 tammaa varsojensa kanssa, jotka juoksivat sellaisella keveydellä ja nopeudella, että niitä kutsuttiin pohjoistuuli Boreaksen jälkeläisiksi. Tarun mukaan Boreas siitti orin hahmossa näiden tammojen kanssa kaksitoista tuulennopeaa varsaa.
Astyokhen, Simoiksen tyttären, kanssa Erikhthonioksella oli poika, Tros, jonka mukaan maa sai nimen Troas ja siellä asuvia ihmisiä kutsuttiin troijalaisiksi.
June Havoc
June Havoc (8. marraskuuta 1912 – 28. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka läpimurto oli Gladysin osa Broadway-musikaalin "Pal Joey" kantaesityksessä 1940. Pian hän sai rooleja elokuvissa, kuten Elia Kazanin "Hiljaisessa sopimuksessa" (1947). Hän esiintyi myös useissa tv-sarjoissa: "Disneyland", "The Erroll Flynn Theatre", "Burken laki" ja "Robert Montgomery Presents".
Ellen Evangeline Hovick syntyi 8. marraskuuta 1913 Vancouverissa, Kanadassa, Rose Thompson Hovickin ja John Olaf Hovickin nuorimpana tyttärenä. Hän oli naimisissa kolme kertaa: ensin Bobby Reedin kanssa 1920- ja 1930-luvulla, vuosina 1935–1942 Donald S. Gibbsin kanssa ja 1948–1959 William Spierin kanssa. Hänellä oli tytär April, joka kuoli vuonna 1998. Havocin sisar Gypsy Rose Lee oli myös näyttelijä. Havoc vetäytyi valkokankaalta 1990-luvulla.
Näyttelijättären omaelämäkerta "Early Havoc" ilmestyi vuonna 1959 ja jatko-osa "More Havoc" vuonna 1980. June Havocilla on kaksi tähteä Hollywoodin kunniakujalla Walk of Famella.
Hermann Alexander Diels
Hermann Alexander Diels (18. toukokuuta 1848 Biebrich bei Wiesbaden – 4. kesäkuuta 1922 Berliini-Dahlem) oli saksalainen filologi, klassisen kirjallisuuden ja antiikin filosofian tutkija. Diels opiskeli aluksi Berliinin yliopistossa ja myöhemmin Bonnin yliopistossa, josta väitteli vuonna 1870 Hermann Usenerin oppilaana. Hänen ystäviinsä kuului Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff. Diels palasi Berliiniin vuonna 1877. Hänestä tuli Berliinin yliopiston professori vuonna 1886.
Diels tunnetaan ennen kaikkea esisokraattisilta filosofeilta säilyneiden tekstikatkelmien kokoelmasta "Die Fragmente der Vorsokratiker" (1903), joka on edelleen laajalti tutkijoiden käytössä. Diels popularisoi samalla termin ”esisokraatikko”, vaikkakin se oli esiintynyt jo George Groten teoksessa "Plato and the Other Companions of Sokrates" (1865).
Diels uudisti ja laajensi "Die Fragmente der Vorsokratiker" -teosta kolme kertaa, ja myöhemmin Walther Kranz julkaisi siitä viidennen uudistetun painoksen 1934–37 ja kuudennen 1952. Teoksen myöhemmät painokset ovat uusintapainoksia viimeksi mainitusta.
Van Johnson
Charles "Van" Johnson (25. elokuuta 1916, Newport – 12. joulukuuta 2008, Nyack) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Niitettyään mainetta Broadwayssa 1930-luvun lopussa Van Johnson siirtyi elokuvien pariin. Matkalla kuvauksiin vuonna 1942 hän joutui auto-onnettomuuteen, josta hänelle jäi pysyvä arpi. Hän oli suosionsa huipulla juuri 1940-luvulla; hän siirtyi 1950-luvulla Metro-Goldwyn-Mayerilta Columbia Picturesille.
Van Johnsonin tunnetuimpia elokuvia ovat "A Guy Named Joe" (1944), "30 sekuntia Tokion yllä" (1944), "Ihmisiä hotellissa" (1945), "Cainen kapina" (1954) ja myöhemmältä uralta "Kairon purppuraruusu" (1985). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Van Johnson oli vuosina 1947–1968 naimisissa Eve Lynn Abbottin (k. 19. heinäkuuta 2004, ikä 90) kanssa. Hänen vuonna 1948 syntynyt Shuyler-tyttärensä on ilmoittanut lehdistölle olleensa suurimman osan elämästään huonoissa väleissä isänsä kanssa.
Van Johnson toipui 1960-luvulla ihosyövästä. Hän ennätti vierailla kolmeen otteeseen televisiosarjassa "Murhasta tuli totta" ennen vetäytymistään 1990-luvun alussa. Hän kuoli 92-vuotiaana tuetun asumisen keskuksessa Nyackissa.
Barry Commoner
Barry Commoner (28. toukokuuta 1917 – 30. syyskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen biologi ja poliitikko.
Commoner syntyi New Yorkin Brooklynissä. Hän valmistui Columbian yliopistosta vuonna 1937 ja sai Harvardista maisterin- ja tohtorinarvonsa vuosina 1938 ja 1941. Toisessa maailmansodassa Commoner oli laivaston luutnantti. Sodan jälkeen hän oli kasvifysiologian professorina Washingtonin yliopistossa St. Louisissa 34 vuoden ajan. 1950-luvun lopussa Commonerista tuli tunnettu ydinkokeiden vastustaja, ja hän julkaisi useita aihetta käsitteleviä kirjoja.
Vuonna 1979 Commoner perusti myöhemmin lakkautetun Citizens Party-puolueen, jonka presidenttiehdokkaana hän itse oli 1980. Commoner sai vain 0,27 % äänistä. Presidenttiehdokkuutensa jälkeen hän jatkoi akateemista uraansa pitkälle vanhuusiälleen saakka. Commoner oli muun muassa American Association for the Advancement of Sciencen jäsen, ja hänellä on tähti St. Louis Walk of Famella.
Aria Giovanni
Aria Giovanni (s. 3. marraskuuta 1977 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on alastonmalli ja -näyttelijä. Hän oli Penthousen Kuukauden lemmikki syyskuussa 2000.
Giovanni opiskeli San Diegossa pääaineenaan biologiaa ja työskenteli samalla tarjoilijana. Lokakuussa 1999 hän hakeutui sanomalehti-ilmoituksen perusteella alastonkuvauksiin ja päätyi tämän jälkeen Amateur Pinkin, Busty Amateursin, Seductive Amateursin ja BubbleGirlsin kaltaisille amatööripornosivustoille.
Vuonna 2000 Aimee Sweet esitteli hänet valokuvaaja Suze Randallille, joka otti hänestä kuvasarjan. Tämä julkaistiin Penthousen syyskuun 2000 numerossa. Samanaikaisesti hän poseerasi Bomisin nettisivuilla vaatteet päällä Ferrarin kampanjassa. Seuraavana vuonna hän näytteli Monica Snatchia Selviytyjät-televisiosarjaa parodioivassa elokuvassa "Survivors Exposed".
Giovanni on esiintynyt bondage-, fetissi-, amatööri-, glamour- ja taidekuvissa. Hän kuuluu siihen verraten vähälukuiseen isorintaisten pornomallien joukkoon, joille ei ole tehty rintojen suurennusta.
Giovanni on työskennellyt usein Andrew Blaken kanssa ja esiintynyt tämän ohjaamissa elokuvissa "Girlfriends", "Aria", "Blondes & Brunettes", "Justine", "Adriana" ja "Naked Diva". Giovannin elokuvat ovat olleet softcorea.
Giovanni oli naimisissa kitaristi John 5:en kanssa, mutta on eronnut.
Art Metrano
Arthur M. "Art" Metrano (s. 22. syyskuuta 1936 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Metrano syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, ja esiintyi 1970-luvulla useasti "The Tonight Show'ssa". Hänellä oli roolit "Poliisiopisto"-elokuvasarjan (1985) ja (1986) osassa.
Metrano putosi tikkailta kotonaan 17. syyskuuta 1989. Hän sai onnettomuuden seurauksena selkäydinvamman, joka aiheutti väliaikaisen halvaantumisen. Hän pystyy kuntoutuksen ansiosta kävelemään itsenäisesti jonkin verran, mutta tavallisesti joutuu käyttämään liikkumiseen pyörätuolia.
Metrano on ollut vuodesta 1972 naimisissa vaimonsa Rebeccan kanssa; parilla on neljä lasta.
Neustadt
Neustadt () on usean kaupungin ja kunnan nimi.
Pelotas
Pelotas [pelo:´-], on satamakaupunki Etelä-Brasiliassa Rio Grande do Sulin osavaltiossa, Patosin laguunin eteläpäässä noin 40 kilometriä Rio Grandesta luoteeseen. Kaupungin asukasluku oli 328 275 vuonna 2010.
Kaupunki on perustettu 1780. Pelotas on etenkin karjataloustuotteiden vientisatama. Siellä on myös öljynjalostamo, teurastamoja, myllyjä sekä säilyketeollisuutta. Pelotasissa on kaksi yliopistoa ja maatalouskorkeakoulu.
Robert H. Michel
Robert Henry ”Bob” Michel (2. maaliskuuta 1923 Peoria, Illinois – 17. helmikuuta 2017 Arlingtonin piirikunta, Virginia) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Michel syntyi ja varttui Peoriassa, Illinoisissa. Hän haavoittui toisessa maailmansodassa; hänelle myönnettiin kaksi Pronssitähteä, Purppurasydän ja neljä palvelutähteä. Hän valmistui Bradleyn yliopistosta vuonna 1948. Vuosina 1949–1956 hän toimi kongressiedustaja Harold Velden avustajana.
Michel oli erittäin pitkäaikainen Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Illinoisin 18. vaalipiiristä. Hän aloitti 1957 ja vetäytyi vasta 3. tammikuuta 1995, jolloin hänen paikkansa otti Ray LaHood. Vuosina 1981–1995 Michel toimi edustajainhuoneen vähemmistöjohtajana.
Ronald Reagan palkitsi Robert H. Michelin 18. tammikuuta 1989 Presidential Citizens Medalilla ja Bill Clinton 8. elokuuta 1994 Presidential Medal of Freedomilla.
Meshulam Nahari
Meshulam Nahari (‎, s. 7. toukokuuta 1951 Israel) on israelilainen poliitikko ja rabbi. Hän edustaa knessetissä Haredijuutalaista Shas-puoluetta, ja hänet valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1999. Hän oli opetusministerinä Ehud Barakin ja Ariel Sharonin hallituksissa, salkuton ministeri Ehud Olmertin hallituksessa. Sen jälkeen hän on ollut sosiaaliministeri, sisäministeri ja vuodesta 2017 Negevin ja Galilin kehitysministeriön apulaisministeri.
Nippon Budōkan
Nippon Budōkan (, tunnetaan myös nimellä Budōkan) on suuri monitoimihalli Tokion keskustassa. Budōkan on tunnettu esimerkiksi urheilutapahtumien ja musiikkikonserttien pitopaikkana. Alun perin Budōkan rakennettiin kesäolympialaisia 1964 varten.
The Beatlesin "Live At Budokan" on äänitetty areenalla vuonna 1965. Vuonna 1977 Kiss soitti areenalla viisi loppuunmyytyä konserttia rikkoen samalla The Beatlesin neljän loppuunmyydyn konsertin määrän.
Die Fragmente der Vorsokratiker
Die Fragmente der Vorsokratiker on Hermann Alexander Dielsin kokoama jättimäinen esisokraattisilta filosofeilta säilyneiden tekstikatkelmien kokoelma, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1903. Diels uudisti ja laajensi teosta kolme kertaa, ja myöhemmin Walther Kranz julkaisi siitä viidennen uudistetun painoksen vuosina 1934–37 ja kuudennen vuonna 1952. Teoksen myöhemmät painokset ovat uusintapainoksia kuudennesta.
Teos koostuu kolmesta osasta. Se esittää jokaista esisokraatikkoa koskien sekä lainauksia, jotka ovat peräisin heidän muuten kadonneista teoksistaan mutta säilyneet osana muiden myöhemmin kirjoittamia teoksia, sekä toisen käden lähteiden tarjoamaa aineistoa, joka tunnetaan nimellä "testimonia". Tähän kuuluvat esisokraatikkojen teosten kommentaarit sekä selonteot heidän elämästään ja ajattelustaan.
Dielsin menetelmästä viitata esisokraatikkoja koskeviin tekstikatkelmiin on tullut alan standardi. Viittausjärjestelmää kutsutaan Diels-Kranz (DK) -numeroinniksi. Järjestelmässä jokaisella esisokraattisella kirjailijalla on oma numero, jonka mukaan kirjailijat on numeroitu suunnilleen aikajärjestyksessä Orfeuksesta teoksen "Dissoi Logoi" kirjoittajaan. Kunkin numeron alla kirjailijaan liittyvät katkelmat on merkitty kirjaimella seuraavasti:
Kunkin kirjaimen alle koottujen katkelmien järjestys määräytyy puolestaan yleensä lähteiden nimien aakkosjärjestyksen perusteella.
Esimerkiksi Parmenidesta koskevat katkelmat löytyvät numerolta 28. Teksti, jota pidetään hänen runonsa "Luonnosta" (”Totuuden ja Mielipiteen tie”) johdanto-osana, ja joka tunnetaan Sekstos Empeirikoksen ja Simplikioksen lainaamana, on Dielsin kokoelmassa merkitty katkelmaksi 28 B1. Luku 28 viittaa siis Parmenideehen; B siihen, että kyseessä on suora lainaus; ja 1 tarkoittaa sitä, että kyseessä on ensimmäinen Dielsin esittämistä Parmenides-lainauksista.
Platonin kuvaus Zenon Elealaisen ja Parmenideen väitetystä vierailusta Ateenaan ("Parmenides" 127ff) on puolestaan merkitty katkelmaksi 29 A11. 29 on Zenonin numero teoksessa, sillä katkelma liittyy suoremmin Zenoniin kuin Parmenideehen; A tarkoittaa sitä, että kyseessä on kertomus kyseessä olevasta filosofista, ei lainaus.
Vaikka Dielsin teos on suuresti arvostettu, tutkijat ovat erimielisiä joistakin sen tekemistä tulkinnoista. Jotkut tutkijat pitävät joitakin katkelmia, jotka Diels on luokitellut suoriksi lainauksiksi, tosiasiassa parafraaseina tai oppien selityksinä.
Teoksesta puuttuvat luonnollisesti uusimmat tekstilöydöt, kuten vuonna 1998 julkistettu Strasbourgin papyrus, jossa on säilynyt joitakin osia Empedokleen ennen tuntemattomista runoista. Kyseessä vaikuttaa olevan jatko Empedokleen runolle "Luonnosta", joka on Dielsin teoksessa katkelma DK 31 B17.
Vuoden 1934 painoksessa teoksen kolme osaa jakautuvat seuraavasti:
Nordhorn
Nordhorn on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se on Grafschaft Bentheimin piirikunnan keskuskaupunki ja sijaitsee lähellä Alankomaiden kuningaskunnan ja Nordrhein-Westfalenin osavaltion rajaa Vechte-joen varrella. Lähin suurkaupunki on Alankomaiden Enschede, joka sijaitsee noin 25 kilometriä kaupungista lounaiseen. Saksan puolella Münster sijaitsee kaupungista 75 kilometriä kaakkoon ja Osnabrück noin 85 kilometriä itään.
Varhaisin kirjallinen maininta asutuksesta Nordhornin alueella sijoittuu vuoden 900 tienoille. Tuolloin sen nimi esiintyi muodossa "Northhornon". 1100-luvun lopulle mentäessä Nordhornista oli kehittynyt huomattava hiekkakivikaupan keskus fleemiläisen kauppareitin varrella. Vuonna 1379 Bentheimin kreivi Bernhard I myönsi sille kaupunginoikeudet.
Nordhornin asukasluku vuoden 2006 lopussa oli 53 156. Noin 29 prosenttia kaupungin asukkaista on roomalais-katolisia, 28 prosenttia evankelis-reformoituja ja 21 prosenttia evankelis-luterilaisia. Noin 22 prosenttia väestöstä tunnustaa jotakin muuta tai ei mitään uskontoa..
Karl Albrecht
Karl Hans Albrecht ( 20. helmikuuta 1920 – 16. heinäkuuta 2014) oli saksalainen liikemies ja miljardööri. Hän perusti veljensä Theon kanssa kansainvälisen Aldi-kauppaketjun.
Albrecht syntyi Essenissä. Hän oli Saksan rikkain ihminen ja myös maailman rikkaimpia ihmisiä; Forbesin mukaan hänellä oli noin 20 miljardin dollarin pääoma. Hän oli naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta.
Albrechtin veljekset jatkoivat äitinsä liikemiesuraa toisen maailmansodan päätyttyä. Ensimmäinen Aldi avattiin vuonna 1961.
Karl Albrecht menehtyi 94 vuoden iässä heinäkuussa 2014.
Theo Albrecht
Theo Paul Albrecht (28. maaliskuuta 1922 Essen, Saksa – 24. heinäkuuta 2010) oli saksalainen liikemies ja miljardööri. "Forbesin" mukaan hän oli vuonna 2007 maailman 20. rikkain ihminen noin 17,5 miljardin dollarin pääomallaan.
Albrecht omisti Trader Joe's -ketjun. Hän pyöritti veljensä Karlin kanssa Aldia.
Albrecht oli vuonna 1971 siepattuna seitsemäntoista päivän ajan. Kidnappauskokemus sai hänet vetäytymään täysin pois julkisuudesta. Hänen poikansa Berthold ja Theo Albrecht nuorempi perivät isänsä osuuden (Aldi Nord) Aldi-kauppakonsernista.
Shelly Yachimovich
Shelly Yachimovich (‎, s. 28. maaliskuuta 1960) on israelilainen journalisti ja poliitikko. Hän edustaa työväenpuoluetta knessetissä.
Amir Peretzin tultua valituksi työväenpuolueen puheenjohtajaksi, Yachimovich ilmoitti olevansa ehdolla 2006 vaaleissa. Hänet valittiin knessetin jäseneksi. Syyskuussa 2011 Yachimovich valittiin puolueensa puheenjohtajaksi. Hänestä tuli Israelin työväenpuolueen historian toinen naispuheenjohtaja Golda Meirin jälkeen. Puolue saavutti parlamenttivaaleissa 2013 vain kaksi lisäpaikkaa vuoden 2009 vaaleihin, joissa se oli saanut historiansa heikoimman tuloksen, verrattuna. Yachimovich hävisi marraskuussa 2013 puolueen puheenjohtajavaalin Isaac Herzogille seitsemäntoista prosenttiyksikön erolla.
Väinö Haukka
Väinö Haukka (24. tammikuuta 1928 Suojärvi – 2. helmikuuta 2006 Helsinki) toimi Kurikassa nimismiehenä ja oli Suomen poliisivoimissa arvoltaan komisario. Haukka oli Suomen ensimmäisiä judokoita ja Suomen ensimmäinen mustan vyön (1. Danin) judoka.
Haukan mielenkiinto judoon heräsi Helsingin Poliisi-Voimailijoiden salilla, jossa judoa alkoi alkuvuodesta 1954 opettamaan Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun englannin kielen opettaja John Peter Fison. Syksyllä 1954 Japanin suurlähetystöön tuli lähetystösihteeriksi neljännen danin judoka Shigemi Tagami, jonka vaikutuksesta Haukka ihastui judoon todella. Vuonna 1958 Haukasta tuli Suomen Judoliiton pääkouluttaja. Vuonna 1961 Haukka suoritti Tanskassa Ichirō Aben ohjaamalla leirillä ensimmäisenä suomalaisena mustan vyön arvon. Vuonna 1964 Haukka siirtyi nimismieheksi Etelä-Pohjanmaalle, jonne syntyi seuraavan kymmenen vuoden aikana lukuisia judoseuroja.
John B. Anderson
John Bayard Anderson (15. helmikuuta 1922 Rockford, Illinois – 3. joulukuuta 2017 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän kuului republikaanipuolueeseen ja edusti Illinois’n 16:tta vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa kymmenen kauden ajan vuosina 1961–1981. Hän oli sitoutumattomana ehdokkaana vuoden 1980 presidentinvaaleissa ja sai noin seitsemän prosenttia äänistä.
Anderson valmistui oikeusopinnoista Illinois’n yliopistosta ja suoritti Master of Laws (LL.M) -tutkinnon Harvardissa. Hän oli toisen maailmansodan veteraani.
Hän kuului republikaanipuolueeseen, mutta oli sitoutumattomana ehdokkaana vuoden 1980 presidentinvaaleissa, koska republikaanien ehdokkaaksi valittiin presidenttiyden sittemmin voittanut Ronald Reagan. Anderson sai varsinaisessa vaalissa kolmanneksi eniten ääniä, noin seitsemän prosenttia.
Vuoden 2000 presidentinvaalissa Anderson antoi tukensa Ralph Naderille.
Rémy Belvaux
Rémy Belvaux (10. marraskuuta 1966 – 4. syyskuuta 2006) oli belgialainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän oli vuonna 1993 ehdolla European Film Awardsin saajaksi.
Belvaux syntyi Namurissa. Hänet tunnetaan ainoaksi jääneestä kokopitkästä elokuvastaan "" ("C’est arrivé près de chez vous") vuodelta 1992. Se syntyi yhteistyössä André Bonzelin, Benoît Poelvoorden ja Vincent Tavierin kanssa. Käsikirjoittamisen, ohjauksen ja tuottamisen lisäksi Belvaux myös näytteli elokuvassa. Pääosaa heistä esitti Poelvoorde.
"Man Bites Dogin" jälkeen Belvaux teki pieniä näyttelijäntöitä ja ohjasi mainoksia. Vuonna 1998 Belvaux oli mukana kakuttamassa Bill Gatesia. Myös hänen veljensä Lucas Belvaux on näyttelijä ja ohjaaja.
Belvaux kuoli marraskuussa 2006 Orry-la-Villen kylässä Pohjois-Ranskassa. Hän oli kuollessaan 39-vuotias.
Thora Birch
Thora Birch (s. 11. maaliskuuta 1982 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen vanhempansa olivat pornonäyttelijät Carol Connors ja Jack Birch (mm. elokuvassa "Syväkurkku", 1972).
Risto Eräsaari
Risto Olavi Eräsaari (s. 2. helmikuuta 1946, Hämeenlinna) on Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan emeritusprofessori, joka on kirjoittanut runsaasti artikkeleita yhteiskuntatieteen teoriasta. Eräsaaren asiantuntijuusaloja ovat hyvinvointivaltio, moderniteetti, ongelmien epistemologia ja asiantuntijuus.
Eräsaari kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulussa 1965 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1970, valtiotieteen lisensiaatiksi 1976 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi samassa yliopistossa 1985. Työuransa hän aloitti Helsingin yliopiston assistenttina 1970–1978 ja siirtyi sieltä Suomen Akatemian nuoremmaksi tutkijaksi vuosiksi 1978–1982. Jyväskylän yliopiston yliassistenttina hän toimi 1982–1985, virkaa toimittavana professorina 1986–1988, yhteiskuntapolitiikan professorina 1988–1997 ja vuodesta 1997 lähtien dosenttina. Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina Eräsaari oli 1993–1997. Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan/ yhteiskuntapolitiikan professorina hän toimi 1997–2014, valtiotieteellisen tiedekunnan varadekaanina 1997–2000 (opetus) ja 2004–2006 (tutkimus). Joensuun yliopiston dosenttina Eräsaari on ollut vuodesta 1992.
Päätyönsä ohella Eräsaari on toiminut Sosiaalipoliittisen yhdistyksen hallituksen jäsenenä 1974–1978, Suomen tiedepoliittisen yhdistyksen varapuheenjohtajana 1976–1977, Helsingin yliopiston tieteellisen neuvottelukunnan jäsenenä 1997–2000 ja 2001–2003, yliopiston tutkijakollegiumin johtokunnan varapuheenjohtajana 2000–2003, 2004–2009 ja puheenjohtajana 2010–2014. Yhteiskunta ja kontingenssi -tutkimusprojektin johtajana hän oli 2006–2009. Helsingin yliopiston tiedesäätiön hallituksen jäsenenä Eräsaari oli 2004–2013, Janus-lehden päätoimittajana 1992–1996, sen toimitusneuvoston jäsenenä 1996–2005 ja 2008–2012, SoPhin toimituskunnan jäsenenä 1996–1999 ja Tiede & edistys -lehden toimituskunnassa 1998–2007.
Vierailevana tutkijana ja vierailevana professorina Eräsaari on ollut Brisbanessa 1986, Edinburghissa 1990, Lontoossa 1995, Kööpenhaminassa, Grazissa, Zürichissä, Manchesterissa ja Vancouverissa.
Giuseppe Delfino
Giuseppe Delfino (22. marraskuuta 1921 – 10. elokuuta 1999) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli kalpa.
Giuseppe Delfino voitti urallaan neljä olympiakultaa. Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Jälkimmäisissä kisoissa hän oli yhden otteluvoiton päässä henkilökohtaisesta kultamitalista mutta hävisi tuon ottelun Yhdysvaltain Richard Pew'lle ja joutui ottelemaan vielä kultamitalista maanmiestensä Carlo Pavesin ja Edoardo Mangiarottin kanssa. Jatko-otteluiden tuloksena Pavesi voitti kultaa ja Delfino jäi hopealle.
Rooman 1960 olympialaisissa Delfino ei otteluissaan tuhlannut voimiaan pyrkimällä väkisin voittoon vaadittaviin viiteen pisteeseen vaan antoi ajan kulua loppuun ja keskittyi täysillä jatkoajalla oteltavaan kerrasta poikki -pisteeseen. Tällä taktiikalla hän voitti kultaa. Uransa neljännen kultamitalin hän voitti joukkuekilpailussa. Vielä Tokion 1964 olympialaisissa Delfino sai hopeaa joukkuekilpailussa.
Delfinon ainoa henkilökohtainen mitali maailmanmestaruuskisoista oli pronssi vuodelta 1959.
Jean Hersholtin humanitaarinen palkinto
Jean Hersholtin humanitaarinen palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian jakama elokuva-alan palkinto, joka annetaan humanitaarisesta teosta. Palkinto on nimetty tanskalaissyntyisen ja Yhdysvalloissa vaikuttaneen näyttelijän Jean Hersholtin mukaan. Hän johti Motion Picture Relief Fundia lähes kaksikymmentä vuotta. Jaettava palkinto on Oscar-patsaan kaltainen. Se on tarkoitettu tuottajille, ohjaajille, kirjoittajille ja näyttelijöille.
Canoas
Canoas [kano:´-], on kaupunki Brasilian eteläosassa, Rio Grande do Sulin osavaltiossa, noin 15 kilometriä Porto Alegresta pohjoiseen.
Vuonna 2010 siellä asui 324 025 ihmistä. Canoasissa on elintarvike-, lääke- ja kemianteollisuutta sekä öljynjalostamo. Suurin osa sen väestöstä käy työssä osavaltion pääkaupungissa Porto Alegressa.
Cherokeelainen kirjaimisto
Cherokeelainen kirjaimisto on tavukirjoitusjärjestelmä, jolla kirjoitetaan cherokeen kieltä. Sen kehitti lukutaidoton cherokee-intiaani Sequoyah, englanninkieliseltä nimeltään George Guess tai George Gist. Hän alkoi kehittää järjestelmäänsä vuonna 1809, ja cherokeet ottivat sen virallisesti käyttöön vuonna 1825. Kirjoitusjärjestelmä on yhä käytössä cherokee-intiaanien keskuudessa.
Johnny Cashin kappale ”Talking Leaves” kertoo cherokeelaisesta kirjaimistosta ja sen synnystä.
Translitteroinnissa käytettävä v-kirjain vastaa äännettä eli nasalisoitua švaata.
Tia Hellebaut
Tia Hellebaut (alk. Van Haver, s. 16. helmikuuta 1978 Antwerpen) on belgialainen entinen korkeushyppääjä ja yleisurheilun moniottelija. Hellebautin päälaji ennen korkeushyppyä oli seitsenottelu, mutta olkapäävamman vuoksi hän joutui vaihtamaan lajia.
Hellebaut sijoittui Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 seitsenottelussa 14:nneksi ja Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 viisiottelussa viidenneksi. Hän oli korkeushypyssä kahdestoista Ateenan olympialaisissa 2004 ja kuudes Helsingin MM-kilpailuissa 2005. Hän voitti korkeushypyssä kultaa vuoden 2006 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Göteborgissa tuloksella 203 ja vuoden 2007 yleisurheilun sisäratojen EM-kilpailuissa Birminghamissa Belgian ennätystuloksella 205.
Hellebaut teki viisiottelun kaikkien aikojen viidenneksi parhaan tuloksen vuonna 2007, mutta päätti olla kilpailematta sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa sairauden takia ja keskittyä korkeushyppyyn. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui korkeushypyssä 14:nneksi. Talvella 2008 hän voitti Valencian MM-hallikisoissa viisiottelun maailmanmestaruuden pistein 4867. Pekingin olympialaisissa 2008 Hellebaut voitti kultaa korkeushypyssä. Hän voitti ensimmäisenä naisena Kroatian Blanka Vlašićin sitten kesäkuun 2007. Voittotulos oli Belgian ennätys 205 cm, jonka Hellebaut ylitti ensimmäisellään ja Vlašić toisellaan. Hellebautin kulta oli ensimmäinen belgialaisen yleisurheilijan olympiavoitto sitten Tokion olympialaisten 1964 jolloin estejuoksija Gaston Roelants voitti olympiakultaa.
Joulukuussa 2008 Hellebaut ilmoitti olevansa raskaana ja lopettavansa uransa. Lapsen isä on Hellebautin elämänkumppani Wim Vandeven, joka on myös valmentanut Hellebautia pitkään. Hellebaut synnytti ensimmäisen lapsensa kesäkuussa 2009.
Helmikuussa 2010 Hellebaut ilmoitti tekevänsä paluun ja tavoittelevansa olympiavoittonsa puolustamista Lontoon olympialaisissa 2012. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 197 cm. Hän oli raskaana Barcelonassa kilpaillessaan ja synnytti toisen lapsensa helmikuussa 2011. Kesällä 2011 hän kertoi jatkavansa uraansa ja tavoittelevansa edelleen pääsyä Lontoon olympialaisiin. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli viides tuloksella 195 cm. Hän sijoittui viidenneksi myös Lontoon olympialaisissa tuloksella 197.
Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 187 cm. Kisojen jälkeen hän ilmoitti lopettavansa kilpauransa.
Kiutaköngäs
Kiutaköngäs on Oulankajokeen kuuluva, noin sadan metrin mittainen koski Oulangan kansallispuistossa Kuusamossa. Koski sijaitsee noin kilometrin päässä Oulangan luontokeskuksesta ja lähimmältä tieltä. Kosken korkeus on 13,7 metriä.
Sharon Gless
Sharon Marguerite Gless (s. 31. toukokuuta 1943 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on irlantilaisia sukujuuria.
Glessilla on ollut pitkäaikaisia rooleja useissa suosituissa televisiosarjoissa, joista tunnetuimpia ovat "Cagney & Lacey" (1982–1988) ja "Älä kerro äidille 2" "(Queer as Folk 2)" (2000–2005). Vuonna 2007 hän aloitti sarjassa "Burn Notice".
Gless on esiintynyt myös elokuvissa ja teatterissa, ja hänellä on ollut vuodesta 1995 tähti Hollywood Walk of Famella. Hän on voittanut kaksi Emmy-palkintoa ja kaksi Golden Globea. Hän meni 4. toukokuuta 1991 naimisiin tuottaja Barney Rosenzweigin kanssa.
Glessin naispuolinen ihailija kiusasi suosikkinäyttelijäänsä 1980-luvulta saakka häirikköviesteillä; vuonna 1990 sama nainen tunkeutui käsiaseen kanssa Glessin kotiin, mutta näyttelijätär ei ollut paikalla. Ilmeisesti murtautujan aikomuksena oli ollut tehdä itsemurha Glessin nähden. Murtautuja tuomittiin kuuden vuoden vankeusrangaistukseen.
Barney Rosenzweig
Barney Rosenzweig (s. 23. joulukuuta 1937, Los Angeles) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja, joka tunnetaan pääasiassa sarjasta "Cagney & Lacey" (1982–1988). Hän on ollut vuodesta 1991 naimisissa sarjan päätähti Sharon Glessin kanssa.
Rosenzweig valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta valtiotieteen oppiarvolla vuonna 1959. Hänet on palkittu kahdella Emmy-palkinnolla. Hänen muistelmateoksensa "Cagney & Lacey...and Me" julkaistiin vuonna 2007.
Geiá sou María
Geiá sou María (, usein "Yassou Maria", suomeksi ”Hei Maria”) on kreikkalaisen laulaja Sarbelin kappale, jonka hän esitti vuoden 2007 euroviisuissa. Koska Kreikka oli edellisenä vuonna päässyt kymmenen parhaan joukkoon, laulu oli suoraan loppukilpailussa, jossa se esiintyi kymmenentenä. Kappale sai 139 pistettä ja pääsi sijalle 7. Se sai 12 pistettä Bulgarialta ja Kyprokselta. Laulu herätti jonkin verran kohua, sillä siinä taustatanssijat näyttivät pakaroitaan.
Erikhthonios (Ateena)
Erikhthonios () oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan muinainen kuningas, joka syntyi autoktoonisesti – maasta – ja jonka Pallas Athene kasvatti. Varhaisimmat kirjoitukset eivät erottele häntä Erekhtheuksesta, hänen pojanpojastaan, mutta neljännestä vuosisadasta eaa. alkaen heidät kuvataan eri hahmoiksi.
Apollodoroksen mukaan Athene vieraili Hefaistoksen luona pyytämässä tältä aseita, mutta Hefaistoksen valtasi halu Athenea kohtaan. Päättäneenä säilyttää neitsyytensä Athene pakeni, mutta vaikka Hefaistos olikin rampa, hänen onnistui tavoittaa Athene ja yrittää maata tämän. Kamppailun aikana hänen siementänsä tippui jumalattaren reidelle, joka vastenmielisyyttä tuntien pyyhki sen pois villan palalla. Athene heitti villan maahan hedelmöittäen siten Gaian. Gaia palautti syntyneen pienokaisen Athenelle, joka tämän Erikhthoniokseksi (kr. "eris", ”riita” ja "khthon", "maa"), ja laittoi pieneen laatikkoon.
Athene antoi sen jälkeen laatikon Kekropsin, Ateenan kuninkaan, kolmelle tyttärelle – Herse, Pandrosos ja Aglauros – ja varoitti heitä koskaan avaamasta sitä. Uteliaisuus kuitenkin voitti heidät, ja Aglaulos ja Herse avasivat laatikon, josta paljastui lähteestä riippuen joko pienokainen, jonka ympärille käärme oli kietoutunut, tai joka oli puoliksi ihminen ja puoliksi käärme. Sisarukset joko tulivat hulluiksi ja heittäytyivät Akropoliilta alas, tai vaihtoehtoisesti käärme tappoi heidät. Toisen version mukaan varis kertoi Athenelle tapahtuneesta, jolloin tämä teki nämä kaksi sisarusta hulluiksi saaden heidät heittäytymään mereen.
Kun Erikhthonios kasvoi, hän karkotti Amfiktyonin, joka puolestaan oli anastanut vallan Kranaokselta kaksitoista vuotta aiemmin, ja tuli Ateenan kuninkaaksi. Hän nai Praksithean, najadin, ja he saivat pojan, Pandion I:n. Tänä aikana Pallas Athene suojeli häntä jatkuvasti. Hän perusti panathenaian Athenen kunniaksi ja nostatti tämän kunniaksi puisen patsaan Akropoliille. Paroksen marmorin mukaan hän opetti alamaisensa iestämään hevosia ja käyttämään niitä vaunojen vetämiseen, sulattamaan hopeaa ja kyntämään maata auralla. Lisäksi Erikthonioksen kerrottiin keksineen quadrigan, nelivaljakon.
Erikthoniosta seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Pandion I.
Aimé Césaire
Aimé-Fernand-David Césaire () oli afromartiniquelainen ranskalainen runoilija, kirjailija ja poliitikko. Hän syntyi Fort-de-Francessa Martiniquen saarella ja muutti vuonna 1931 Pariisiin kouluun. Césaire oli yhdessä senegalilaisen Léopold Sédar Senghorin ja guayanalaisen Léon Gontran Damasin kanssa luomassa värillisten ympäri maailmaa yhdistävää, kirjallisia ja poliittisia pyrkimyksiä ajavaa Négritude-aattetta.
Césaire meni vuonna 1937 naimisiin opiskelutoverinsa Suzanne Roussin kanssa; pari muutti pienen poikansa kanssa Martiniquelle vuonna 1939. Césairelle kehittyi läheinen ystävyyssuhde surrealistirunoilija André Bretoniin, joka vietti tulevat sotavuodet hänen kotisaarellaan.
Césairesta tehtiin vuonna 1945 Ranskan kommunistipuolueen tuella Fort-de-Francen pormestari ja kansalliskokouksen jäsen. Hän ilmoitti eroavansa kommunistipuolueesta vuonna 1956 ja perusti vuonna 1960 oman "Martiniquelaisen kehityspuolueensa". Vuonna 2006 hän kieltäytyi tapaamasta Nicolas Sarkozya, jonka Union pour un Mouvement Populaire -puolue oli tukenut lakia, jonka mukaan Ranskan toiminta siirtomaa-aikana tulee esittää koulujen historianopetuksessa Ranskan kannalta myönteisessä valossa.
Runokokoelmiensa ohella Césaire julkaisi muun muassa draamaa ja poliittisen "Discours sur le colonialismen" (1953).
Baguio City
Baguio City () on kaupunki Filippiineillä. Kaupunki sijaitsee Luzonin saaren pohjoisosassa ja sen asukasluku on 345 366 (2015).
Baguio City perustettiin vuonna 1900 alueella asuvan Ibaloi-kansan perustaman kylän paikalle. Tuolloinen Filippiinien hallinto päätti tehdä kaupungista Filippiinien kesäpääkaupungin vuonna 1903. Alueella on presidentin kartano ja muun muassa korkeimman oikeuden toimitiloja. Baguio on Cordilleran hallinnollisen alueen pääkaupunki. Kaupungin nimi tulee Ibaloi-kansan sammalta tarkoittavasta sanasta "bagiw". Baguio sijaitsee noin 1500 m merenpinnan yläpuolella ja alueen kasvillisuus on trooppinen ja siellä kasvaa sammaleen lisäksi muun muassa orkideoita.
Tekijäinvaihdunta
Tekijäinvaihdunta eli crossing-over tai geenienvaihdunta on meioosin ensimmäisessä jakautumisessa eli vähennysjaossa mahdollisesti tapahtuva vastinkromosomien kromatidien osien vaihto. Geenienvaihduntaa edeltää vastinkromosomien konjugoituminen (rinnakkain asettuminen) ja kiasman muodostuminen.
Geenienvaihdunta mahdollistaa uudenlaisten geeniyhdistelmien syntymisen vastinkromosomeista, kromosomien sisäisen rekombinaation. Täten se on vastinkromosomien mendelististä segregaatiota täydentävä rekombinaatiomekanismi ja monimuotoisuutta lisäävä tekijä.
Vuorisirri
Vuorisirri ("Calidris tenuirostris") on keskikokoinen kahlaaja. Lajin kuvaili ja nimesi Thomas Horsfield 1821.
Linnun pituus on 26–28 cm, siipien kärkiväli 62–66 cm ja paino 125–230 g. Naaras on selvästi kookkaampi. Suurikokoinen sirri, hieman isosirriä suurempi. Nokka on melko ohut ja pitkähkö ja lievästi alaspäin kaartunut. Höyhenpuku on lähes kauttaaltaan tummatäpläinen, vatsapuolelta vähiten. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Pesii Koillis-Siperian tundralla. Muuttolintu, joka talvehtii suurina parvina Etelä-Aasiassa Pakistanista Kiinaan ja Australiassa. Maailman populaation koko noin 380 000 yksilöä. Sen kanta on erittäin uhanalainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Pesimäaikana laji elää tundralla ja arktisen alueen tunturien ja vaarojen niityillä ja pensaikoissa. Pesimäajan ulkopuolella rannikoiden muta- ja hiekkarannoilla.
Pesä on maassa ja munia on 4.
Hyönteiset, nilviäiset ja muut pienet selkärangattomat.
Lars Frölander
Lars Arne Frölander (s. 26. toukokuuta 1974 Borlänge) on ruotsalainen uimari ja olympiavoittaja. Hänen uransa kohokohta oli 100 metrin perhosuinnin olympiavoitto Sydneyssä 2000. Muutamaa kuukautta myöhemmin hän rikkoi 100 metrin perhosuinnin maailmanennätyksen lyhyellä radalla 16. marraskuuta 2000, ajalla 50,59, Ateenassa, lyhyen radan MM-kilpailuissa, ja paransi sitä seuraavana päivänä lukemiin 50,44. Ennätys kesti vuoden ja kuukauden, jolloin sen rikkoi saksalainen Thomas Rupprath.
Frölander palkittiin Svenska Dagbladetin kultamitalilla vuonna 2000.
Seuratasolla Frölander edustaa Linköpings Allmänna Simsällskapia.
Helsingin taidevärjäämö
Helsingin Taidevärjäämö OY- Helsingfors Konstfärgeri AB oli suomalainen vuosina 1929-1989 toiminut kankaanpainantayritys. Yritys aloitti toimintansa Helsingissä, osoitteessa Mikonkatu 8. Vuonna 1932 tuotantolaitos muutti Meritullinkatu 1:een ja vuonna 1939 Lindström Oy:n rakennukseen Lautatarha- ja Tynnyrintekijänkadun kulmaan, missä se toimi vuoteen 1989 asti.
Helsingin Taidevärjäämöllä oli huomattava vaikutus kotimaisen painokangassuunnittelun kehitykseen. Erityisesti siihen johti tekstiilitaiteilija Eeva Taimin sekä sisustusarkkitehti Kaj Franckin työ mallinsuunnittelijoina. Myös graafikko Helmiriitta Honkanen sekä Kaarina Hälvä ovat toimineet yrityksessä mallipiirtäjinä.
Mærsk Mc-Kinney Møller
Arnold Mærsk Mc-Kinney Møller (13. heinäkuuta 1913 Kööpenhamina – 16. huhtikuuta 2012 Kööpenhamina) oli tanskalainen liikemies ja miljardööri.
Mærsk Mc-Kinney Møller syntyi Kööpenhaminassa 13. heinäkuuta 1913. Hänen isänsä oli liikemies Arnold Peter Møller ja äiti Yhdysvaltain Kentuckysta kotoisin oleva Chastine Estelle Roberta McKinney. Møller pitikin itseään puoliksi amerikkalaisena. Perheyhtiön toimintaan Mærsk Mc-Kinney Møller tuli mukaan vuonna 1940. Tanskan miehityksen myötä hän siirsi isänsä kanssa yhtiön toiminnan New Yorkiin, mistä käsin Mærsk Mc-Kinney Møller johti yhtiötä toisen maailmansodan aikana. Yhdysvalloissa hän asui vuoteen 1947 saakka.
Isänsä kuoleman jälkeen 1965 Mølleristä tuli A. P. Møller-Mærskin toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Hän jäi sivuun toimitusjohtajan paikalta 1993, mutta jatkoi yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2003. Mc-Kinney Møllerin aikana Maersk-konsernista muotoutui kansainvälinen monialayhtiö, joka toimi muun muassa lentoliikenteessä, vähittäiskaupassa, it-alalla sekä teollisuudessa. Maerskista kehittyi suuri logistiikkayhtiö, jonka tulot vuonna 2010 olivat noin 60 miljardia kruunua.
Tanskalaislehti Berlingske Nyhedsmagasin arvioi vuonna 2010 Møllerin varakkaimmaksi tanskalaiseksi hänen omaisuutensa ollessa 8,3 miljardia kruunua. Vuonna 2007 talouslehti Forbes oli arvioinut Møllerin toiseksi varakkaimmaksi tanskalaiseksi Lego Groupin entisen toimitusjohtajan ja hallituksen puheenjohtajan Kjeld Kirk Kristiansenin jälkeen.
Møllerin puoliso Emma kuoli vuonna 2005. Heillä oli kolme tytärtä: Ane Mærsk Mc-Kinney Uggla, Leise Mærsk Mc-Kinney Møller ja Kirsten Mc-Kinney Møller Olufsen. Møller oli yksi harvoista Elefanttiritarikunnan jäsenistä, jotka eivät ole valtionpäämiehiä eivätkä kuninkaallisia. Hän oli ensimmäinen ei-amerikkalainen IBM:n hallituksessa, jossa hän istui 14 vuoden ajan. Mærsk Mc-Kinney Møller kuoli 98-vuotiaana Kööpenhaminassa 16. huhtikuuta 2012.
Robin Wikman (jalkapalloilija)
Robin Wikman (s. 21. tammikuuta 1986 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Wikman lukeutui Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueen vakionimiin. 15. toukokuuta 2009 alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja Markku Kanerva valitsi Wikmanin 40:n pelaajan ehdokaslistalle, josta valitaan lopullinen alle 21-vuotiaiden joukkue 15. kesäkuuta - 29. kesäkuuta Ruotsissa pelattavaan EM-lopputurnaukseen.