hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Wembley Stadium
Wembley Stadium on jalkapallostadion Lontoossa Englannissa. Wembleystä on tullut vuosien saatossa englantilaisten jalkapallopyhättö, mutta siellä on ollut paljon muutakin toimintaa. Se toimi vuoden 1948 kesäolympialaisten päänäyttämönä, siellä on järjestetty rock-konsertteja, pelattu rugbya, nyrkkeilty ja ajettu speedwaytä. Wembley toimii Tottenham Hotspursin kotikenttänä, lisäksi Englannin maajoukkue pelaa siellä kotipelinsä. Lisäksi Wembleyllä on pelattu FA Cupin ja Liigacupin finaaleja, eri Euroopan cupien finaaleja ja vuoden 1966 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen sekä vuoden 1996 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen finaali.
Alkuperäinen stadion, niin sanottu vanha Wembley, suljettiin vuoden 2000 lopussa. Se purettiin kokonaan ja sen paikalle rakennettiin täysin uusi areena. Vanhan Wembleyn purkamiseen päädyttiin, koska sitä pidettiin liian vanhana ja kykenemättömänä vastaamaan uuden vuosituhannen haasteisiin. Monista kunnostuksista huolimatta vanhan Wembleyn perusrakenteet olivat pysyneet samana vuodesta 1924. Vanhalla Wembleyllä oli istumapaikkoja 76 000, uudella Wembleyllä 90 000. Uuden Wembleyn ensimmäinen ottelu oli Englanti–Brasilia-maaottelu, joka päättyi tasan 1–1.
Jo vuonna 1889 Metropolitan Railway -yhtiön puheenjohtaja Sir Edward Watkin suunnitteli Wembleyn alueelle stadionia, mutta suunnitelma ei toteutunut. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hallitus alkoi suunnitella brittiläisen imperiumin suurnäyttelyä. Alueeksi valittiin Wembleyn alue, ja tilaisuutta varten rakennettiin stadion. Stadionin alkuperäinen nimi oli The Empire Stadium, mutta myöhemmin sitä on alettu kutsua Wembleyksi. Stadionin pääportin molemmin puolin rakennettiin matalat tornit eli niin sanotut kaksoistornit, joista tuli Wembleyn symbolit. Wembley avattiin 23. huhtikuuta 1923 ja ensimmäinen tapahtuma oli vuoden 1923 FA Cupin loppuottelu Bolton Wanderers vastaan West Ham United (päättyi 2–0). Wembleyn ensimmäisen maalin teki David Jack. Arviolta 200 000 ihmistä oli ahtautunut katsomaan peliä stadionille, joka oli rakennettu 125 000 ihmistä varten. Eräs poliisi ratsasti ennen ottelua valkoisella hevosella ympäri kenttää ja kehotti ihmisiä pysymään kentän viivojen ulkopuolella. Tämän vuoksi englantilaiset tuntevat kyseisen loppuottelun nimellä "The White Horse final". Vanhan stadionin viimeiseksi peliksi jäi MM-karsintaottelu Englanti–Saksa, joka pelattiin 7. lokakuuta 2000. Katsojia oli 80 000. Saksa voitti ottelun 1–0. Wembleyn viimeisen maalin teki Dietmar Hamann.
Stadionin uusimisen sai tehtäväkseen australialainen Multiplex. Rakennustyöt alkoivat syyskuussa 2002. Rakennustöissä oli viivästyksiä ja taloudellisia takaiskuja. Stadionin piti valmistua 2005, mutta se avattiin vasta maaliskuussa 2007.
F-Secure
F-Secure Oyj (vuoteen 1999 Data Fellows Oyj ) on vuonna 1988 perustettu tietoturvaratkaisuja muun muassa tietokoneille, kännyköille ja tableteille tarjoava suomalainen yritys. F-Securen pääkonttori sijaitsee Helsingissä, mutta sillä on toimistoja myös Englannissa, Japanissa, Malesiassa, Hongkongissa, Australiassa, Intiassa, Ruotsissa, Tanskassa, Norjassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Puolassa, Alankomaissa, Chilessä, Kolumbiassa, Brasiliassa ja Yhdysvalloissa. Helsingissä sijaitsevan pääkonttorin lisäksi sillä on toinen konttori Oulussa. Yrityksen tunnetuimmat edustajat ovat sen perustaja Risto Siilasmaa ja tutkimuspäällikkö Mikko Hyppönen, joka esiintyy usein julkisuudessa, kun tietoturvauhkia uutisoidaan.
F-Secure valmistaa tietoturvatuotteita kaikenlaisille tietokoneille ja eri käyttöjärjestelmillä varustetuille älypuhelimille ja tableteille.
Yhtiön osake noteerataan Helsingin pörssissä, jonne se listautui vuonna 1999.
F-Secure tekee tietoturvaohjelmistoja kuluttajille ja yrityksille. Nykyisiä kuluttajatuotteita ovat muun muassa F-Secure Internet Security, F-Secure Anti-Virus (virustorjunta), F-Secure Online Scanner, F-Secure Mobile Security, F-Secure Freedome (VPN-palvelu), F-Secure App Permissions, F-Secure SAFE, F-Secure KEY, F-Secure Search sekä F-Secure Booster. F-Secure Internet Security -ohjelmistoa myyvät eteenpäin Elisa, Telia ja DNA, jotka ovat brändänneet tuotteen itselleen ja myyvät sitä internetasiakkailleen Elisa Tietoturvapalvelu-, Telia Tietoturva- ja DNA Nettiturva -nimillä.
Nykyisiin yritystuotteisiin lukeutuu muun muassa F-Secure Business Suite, F-Secure Client Security (työasemien suojaus), F-Secure Email And Server Security (sähköpostipalvelimien suojaus), F-Secure Internet Gatekeeper (yhdyskäytävien suojaus) sekä F-Secure Messaging Security Gateway (sähköpostisuojaus).
1990-luvun lopulla Yhdysvaltain viranomaiset pyysivät F-Securelta tietoja mahdollisesta takaportista tai yleisavaimesta yhtiön F-Secure Desktop -salausohjelmasta, jonka avulla olisi päästy käsiksi ohjelmaa käyttäneen huumerikollisen tietokoneen tietoihin oikeuden niin päättäessä.
F-Securen Hyppösen mukaan kyseessä oli yksittäistapaus. Hän kertoi myös, että yhtiön tuotteissa ei ole takaportteja, niiden rakentamista ei ole pyydetty eikä tällaisiin pyyntöihin suostuttaisi.
F-Securen suurimmat osakkeenomistajat (7.11.2017):
Big Mac
Big Mac (lausutaan IPAn mukaan [big mæk]) on McDonald’s-pikaruokalayhtiön hampurilainen. Se on McDonald’sin ainoa kerroshampurilainen eli hampurilainen, jossa on kolme eri sämpylänosaa: pohja, päällinen ja keskiosa. Sen pihvi on naudanlihaa. Big Mac -hampurilaista myydään McDonald’s-ravintoloissa ympäri maailman. Big Macin kehitti vuonna 1967 Michael "Jim" Delligatti Uniontownissa Pennsylvaniassa, jossa hän toimi McDonald'sin franchising-yrittäjänä. Delligatti kuoli vuonna 2016 98-vuotiaana.
Hampurilainen koostuu yleisesti kahdesta jauhelihapihvistä, kastikkeesta, salaatista, juustosta, suolakurkusta, kuivasipulista ja sämpylästä. Pihvit on maustettu mineraalisuolalla ja mustapippurilla. Big Macissä käytetään emulgointiaineita E472e3 ja E 4813 sekä säilöntäainetta E282. Erikoiskastike () on Thousand Island -tyyppinen. Valmistusprosessi on yhtiön mukaan salainen, vaikka kastikkeen ainesosat onkin julkaistu. Kastiketta tekee McCormick Iso-Britanniassa.
Big Maciä myydään maailmanlaajuisesti. "The Economist" on luonut sen pohjalta leikkimielisen Big Mac -indeksin, jolla mitataan eri maiden hintatasoa. Big Mac on standardoitu tuote, joka on kaikkialla samanlainen. Sen kustannuksiin sisältyy raaka-aineiden lisäksi työvoiman hinta. Tämän takia se soveltuu kustannusvertailuihin.
Krakkaus (kemia)
Krakkaus on kemiallinen prosessi, jossa mutkikkaat orgaaniset yhdisteet pilkkoutuvat yksinkertaisemmiksi. Reaktio perustuu hiiliatomien välisten sidosten katkaisemiseen. Krakkauksen avulla voidaan muuttaa raakaöljyn raskaita hiilivetyjä kevyemmiksi ja hyödyllisemmiksi yhdisteiksi, joista voidaan valmistaa esimerkiksi bensiiniä tai lämmitysöljyä.
Lämpökrakkauksessa käytetään suuria lämpötiloja, joissa hiiliatomien väliset sidokset hajoavat vapaa radikaali -mekanismilla. Reaktioita voidaan säädellä esimerkiksi painetta muuttamalla. Lämpökrakkausta on käytetty 1910-luvulta lähtien.
Katalyyttisessä krakkauksessa reaktion syntymiseen käytetään jotakin katalyyttiä. Menetelmää käytettiin kaupallisesti ensi kerran 1930-luvulla. Siinä syntyvien tuotteiden oktaaniluku on korkeampi kuin lämpökrakkauksessa.
Myös muita krakkausmenetelmiä on kehitetty.
Krakkeri
Krakkeri tai kräkkeri ("cracker"; alkujaan englannin sanasta "crack", murtaa) on henkilö, joka murtautuu tietojärjestelmään ilman järjestelmästä vastaavan tahon lupaa. Myös tietokoneohjelmien kopiosuojausten murtajaa kutsutaan krakkeriksi. Sanaa "hakkeri" käytetään usein mediassa sanan "krakkeri" tilalla.
Tietojärjestelmään murtautumisessa vaaditaan joko syvällistä tietokoneohjelmien ja -ohjelmoinnin tuntemusta, kohdejärjestelmän käyttäjien varomattomuuden hyödyntämistä (social engineering) tai toisten kirjoittamia murtautumista avustavia ohjelmia. Myös henkilöä, joka esimerkiksi arvaa liian helpon salasanan ja täten pääsee järjestelmään, kutsutaan krakkeriksi.
Krakkeri on hieman horjuva sana, kuten hakkerikin, ja nopeasti muuttavassa ATK-slangissa mahdolliset viralliset suositukset eivät yleensä vastaa käytäntöä. Usein krakkerin määritelmään sisällytetään myös se, että henkilön on oltava hakkeri – siis jonkun toisen tekemän murtautumisohjelman käyttö ei tekisi käyttäjästään krakkeria. Kuitenkin on helpompi ajatella niin, että krakkeri tarkoittaa yksinkertaisesti murtautujaa riippumatta tekotavasta.
Kiinassa Microsoft Corp ja monet muut ovat halunneet puuttua maassa rehottavaan ohjelmistokopiointiin. Joulukuussa 2008 jäi kiinni Hong Lei, joka tuomittiin Sun Xianshengin kanssa 3,5 vuoden rangaistukseen. Lisäksi Hong Lei sai sakkoja noin 103 000 €:n arvosta. Hän mursi Microsoft Windows XP-käyttöjärjestelmän ja teki siitä oman "Tomato Garden Window XP"-kloonin, jota hän jakeli maksutta. Versio löydettiin joulukuussa 2008.
Tunnetuin suomalainen krakkeri on ns. TCB-hakkeri, joka tuomittiin teoistaan vuonna 2000. Hän murtautui yli 100 tietojärjestelmään 1990-luvun lopulla. Tuomittu on 1970-luvulla syntynyt mies.
Armand Lohikoski
Armand Uolevi Lohikoski (3. tammikuuta 1912 Astoria, Oregon, Yhdysvallat – 20. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja media-alan uranuurtaja. Hänet muistetaan erityisesti "Pekka ja Pätkä" -elokuvien ohjaajana. Koulutukseltaan Lohikoski oli filosofian maisteri.
Lohikosken ensimmäinen vaimo oli Maj Lis Parmanen ja toinen Annele Pilviö. Vuonna 1964 Lohikoski avioitui näyttelijä Tuija Halosen kanssa.
Armand Lohikoski oli elämänsä aikana monessa mukana. Nuorena ylioppilaana hän toimi aktiivisesti Ylioppilasteatterissa, Ylioppilaiden Raittiusyhdistyksessä, Ylioppilaskunnan Laulajissa ja Suomi-Amerikka -yhdistyksessä.
Ennen siirtymistään elokuvaohjaajaksi hän teki monipuolisen uran media-alan eri osa-alueilla. Hän työskenteli muun muassa pilakuvapiirtäjänä, Yleisradion osastopäällikkönä, toimittajana, radio-ohjaajana ja -juontajana, lehtikustantajana, Fennada-Filmin mainospäällikkönä, Metro-Goldwyn-Mayer Filmsin Helsingin toimiston konttoripäällikkönä ja toimitusjohtajana, sekä Suomen Filmiteollisuuden lyhytelokuvaosaston päällikkönä ja ohjaajana. Lohikoski perusti Suomen ensimmäiset ilmaisjakelulehdet, Töölön ja Käpylän kaupunginosalehdet.
Hän ideoi ja käynnisti Yleisradiossa osastopäällikkönä toimiessaan hyvin suosituksi tulleen "Herra X -tietokilpailun", jonka ensimmäinen lähetys lähetettiin 11. joulukuuta vuonna 1941. Suomen ensimmäinenä radiotietokilpailuna "Herra X" käynnisti kokonaan uuden viihteen alan, tietokilpailut, jotka levisivät myöhemmin radiosta myös televisioon.
Armand Lohikoski ohjasi uransa aikana Suomen Filmiteollisuuden palveluksessa yhteensä 18 pitkää elokuvaa. Näiden lisäksi Lohikoski ohjasi useita lyhytelokuvia ja mainosfilmejä. Lohikosken ensimmäinen pitkä elokuva oli vuonna 1953 valmistunut Reino Helismaan käsikirjoittama ja Anneli Saulin ja Lohikosken tulevan kolmannen vaimon Tuija Halosen tähdittämä tukkilaiskomedia "Me tulemme taas". Tätä seurasivat useat "Pekka Puupää" -elokuvat ja seitsemän muuta elokuvaa.
Lohikoski kirjoitti mielenkiintoisen matkakertomuksen Ylioppilaskunnan Laulajien toisen maailmansodan jälkeisestä Yhdysvaltain-matkasta "Dollari on lujassa" vuonna 1946, omaelämäkerrallisen teoksen "Mies Puupää-filmien takaa" 1993 ja omakustanteena aforismikokoelman "Sattuvasti Sanottua" vuonna 2002. Hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen Helsingissä Laakson sairaalassa 20. maaliskuuta 2005 93-vuotiaana.
Lohikoski perusti Lasse Saxelinin kanssa lyhytikäisen elokuvatoimiston, Star Films Oy:n, joka toi maahan kymmenkunta elokuvaa muun muassa Länsi-Saksasta.
Georges Bizet
Alexandre César Léopold (Georges) Bizet (25. lokakuuta 1838 Pariisi – 3. kesäkuuta 1875 Bougival, lähellä Pariisia) oli ranskalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten oopperastaan "Carmen".
Bizet pääsi arvostettuun Pariisin konservatorioon jo yhdeksänvuotiaana. Vuonna 1857 hän voitti palkinnon yksinäytöksisellä operetillaan "Le Docteur Miracle". Tämän jälkeen Bizet opiskeli kolme vuotta Roomassa. Siellä hän sävelsi muun muassa C-duurisinfoniansa ja oopperan "Don Procopio". Palattuaan Roomasta Bizet asui loppuelämänsä Pariisissa ja omistautui täysin säveltämiselle. Vuonna 1863 hän sävelsi oopperan "Helmenkalastajat" ("Les pêcheurs de perles"). Vuonna 1875 valmistui Bizet'n tunnetuin teos, Prosper Mériméen pienoisromaaniin pohjautuva "Carmen". Siitä ei tullut heti menestystä, mutta nykyään oopperaa pidetään yhtenä 1800-luvun merkittävimmistä. Bizet itse kuoli muutama kuukausi ensiesityksen jälkeen vain 36-vuotiaana. Ilmeisesti "Carmenin" aluksi saama viileä vastaanotto vaikutti osaltaan Bizet'n terveyden ennenaikaiseen murtumiseen.
Martha Argerich
Martha Argerich (s. 5. kesäkuuta 1941) on argentiinalainen pianisti.
Argerich syntyi Buenos Airesissa. Alun perin hänen äitinsä opetti hänet soittamaan pianoa. Hän esiintyi julkisesti ensimmäistä kertaa jo 8-vuotiaana soittamalla erään Wolfgang Amadeus Mozartin pianokonserton. Vuonna 1955 Argerichin perhe muutti Eurooppaan. Täällä hän opiskeli Friedrich Guldan ja Arturo Benedetti Michelangelin johdolla. Vuonna 1957 Martha Argerich voitti kaksi pianokilpailua muutaman viikon sisällä. Vuonna 1965 hän voitti Varsovan kansainvälisen Chopin-kilpailun. Martha Argerich teki ensimmäisen levytyksensä Deutsche Grammophonille vuonna 1967. Tästä alkoi vuosikymeniä kestänyt yhteistyö.
Argerichin laajaan ohjelmistoon kuuluu sävellyksiä 1800- ja 1900-luvun suurilta säveltäjiltä kuten Chopin, Schumann, Liszt, Debussy, Ravel, Franck, Prokofiev, Stravinski, Šostakovitš, Tšaikovski, Bartok ja Messiaen sekä varhaisemmilta säveltäjiltä kuten Bach, Mozart ja Beethoven.
Argerich on kertonut tuntevansa olonsa yksinäiseksi sooloesityksissä. Hän suosii kamarimusiikkia ja konserttoja. Argerich on esittänyt kamarimusiikkia 17-vuotiaasta alkaen. Hän on työskennellyt monien pianistien, ja muun muassa viulisti Gidon Kremerin ja sellistien Mischa Maisky ja Mstislav Rostropovitsh kanssa.
Argerich on saanut kolme Grammy-palkintoa ja useita muita huomionosoituksia.
Kemiallinen merkki
Kemiallinen merkki on lyhyt, latinalaisia aakkosia käyttävä merkintätapa alkuaineelle. Kaikilla luonnollisilla alkuaineilla on yksi tai kaksi kirjainta pitkä kemiallinen merkki, mutta joillakin keinotekoisilla alkuaineilla se on väliaikaisesti kolme kirjainta pitkä. Kemiallisilla yhdisteillä on niissä olevien alku­aineiden kemiallisista merkeistä yhdistämällä muodostetut kemialliset kaavat.
Kun alkuaineen kemiallisessa merkissä on kaksi kirjainta, on aina ensimmäinen kirjain isolla ja jälkimmäinen pienellä. Täten esimerkiksi Co on koboltin kemiallinen merkki, kun taas CO on hiilimonoksidin eli hiilen (C) ja hapen (O) yhdisteen kemiallinen kaava.
Kemiallisia merkkejä ja kaavoja käytetään esimerkiksi lyhenteinä, materiaalitekniikassa ilmaisemaan lejeerinkien seossuhteita ja reaktioyhtälöissä. Ne otettiin käyttöön 1800-luvun alkupuolella Jöns Jacob Berzeliuksen aloitteesta. Merkit ovat alkuaineiden latinalaisten nimien lyhenteitä, esimerkiksi Au (kulta) on peräisin latinan sanasta "aurum". Ne ovat tunnettuja maailmanlaajuisesti, kun taas monien vanhoista ajoista tunnettujen alku­aineiden nimet vaihtelevat eri kielissä. Niinpä esimerkiksi natriumin ja kaliumin kemialliset merkit ovat kaikkialla maailmassa Na ja K, vaikka muun muassa englannin kielessä näiden alkuaineiden nimet ovatkin "sodium" ja "potassium".
Alkuaineen merkki on sama saman alkuaineen kaikille isotoopeille. Mikäli ne on tarpeen erottaa toisistaan, esimerkiksi ydin­fysiikassa, lisätään merkin yhteyteen isotoopin massaluku, joka kirjoitetaan merkin eteen yläkulmaan. Esimerkiksi C tarkoittaa hiili-isotooppia, jonka massaluku on 14, eli ns. radio­hiiltä. Toisinaan lisätään myös alku­aineen järjestys­luku merkin eteen alakulmaan, jolloin mainitun isotoopin merkki on C.
Järjestysluvultaan suurimpia alkuaineita ei ole välttämättä vielä virallisesti nimetty, vaan ne ovat saaneet väliaikaisen nimen perustuen latinankielisiin lukusanoihin. Niiden väliaikaiset kemialliset merkit ovat kolmi­kirjaimisia, esimerkiksi alkuaine 119 on ununennium (Uue). Nykyisin suurin pysyvästi nimetty alkuaine on oganesson (Og), järjestysluku 118.
Suomalaisista alkuaineelle nimensä on antanut Johan Gadolin (gadolinium).
Orogenia
Orogenia eli vuorijonopoimutus on prosessi, jossa vuoristo syntyy mannerliikuntojen työntäessä mannerlaattoja yhteen. Mannerlaattojen rajakohdat rutistuvat ja poimuttuvat luoden poimuvuoristoja. Rutistumakohta kohoaa ylös, koska sen täytyy säilyttää isostaattinen tasapaino. Poimuvuoristoa, jonka eroosio on kuluttanut kumpuilevaksi maastoksi, sanotaan peneplaaniksi.
Luettelo ei ole täysin kattava.
William Shatner
William Shatner (s. 22. maaliskuuta 1931 Montreal) on kanadalainen näyttelijä, elokuvatuottaja, kirjailija ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten "Star Trek" -televisiosarjan kapteeni James T. Kirkinä sekä "Boston Legal" -sarjan Denny Cranena.
Shatner on julkaissut lukuisia kirjoja ja kolme levyä. Shatner on ollut naimisissa neljä kertaa. Hänellä on kolme lasta, Leslie Carol (1958), Lisabeth Mary (1960) ja Melanie (1964) ensimmäisestä liitostaan Gloria Randin kanssa.
Kaiken kaikkiaan William Shatnerin filmografiaan mahtuu yli 400 erilaista esiintymistä televisiossa ja elokuvissa.
Musikaali
Musikaali on näytelmä tai elokuva, jossa teatterinomaiseen toimintaan ja vuoropuheluun on lisätty ajan viihdemusiikin tyylissä toteutettuja laulu- ja tanssinumeroita.
Eurooppalaisperäiset ooppera ja operetti saivat Yhdysvalloissa uuden jatkumon musikaalista. 1800-luvun Amerikassa lähinnä kiertävät teatteriseurueet esittivät usein tanssi- ja musiikkinumeroita, jotka eivät juonellisesti liittyneet toisiinsa. Musikaali liitti juonella numerot toisiinsa ja oopperan tai operetin tapaan kertoivat kokonaisen tarinan. Usein musikaalin musiikki oli kuitenkin tyylillisesti kevyempää ja se sai aineksia amerikkalaisesta kansanmusiikista kuten bluesperinteestä, ja suurimuotoisesta konsertti- ja viihdemusiikista. Musikaalin sisältö on yleensä romanttinen ja komediallinen, mutta nykyaikainen musikaali voi käsitellä hyvin erilaisia, vakaviakin aiheita. Musikaali on ennen kaikkea yhdysvaltalainen ilmiö, erityisesti New Yorkin Broadwayllä tuotetaan edelleen lukumääräisesti eniten musikaaleja.
Varhaisessa vaudeville-teatteriesityksissä oli jo 1890-luvulla tapana lisätä ajan tunnettuja sävelmiä kevyeen juoneen. Varhaisissa musikaaleihin vaikuttivat musiikillisesti muun muassa synkopoitu ragtime-musiikki, joka 1800–1900-lukujen vaihteissa syntyi ja tuli muotiin, ja myös jazzin eri tyylit.
Nykyään musikaalit ovat usein läpisävellettyjä, itsenäisiä teoksia, jotka käyttävät aikansa popmusiikin tyyliä ja ne voivat kosketella kipeitäkin aiheita. Edelleen musikaalia kuitenkin pidetään juonellisesti kevyenä ja usein romanttinen liioittelu ja absurdit tilanteet kuuluvat musikaaleihin.
Karjalan Maa
Karjalan Maa oli pohjoiskarjalainen, Joensuussa ilmestyvä sanomalehti, joka aloitti vuonna 1917 nimellä Korpi-Jaakko. Lehteä kustansi KM-Yhtymä-konserniin kuuluva Maakunnan Kustannus Oy. Lehti oli Suomen Keskustan äänenkannattaja.
Seitsemänpäiväisenä ilmestynyt Karjalan Maa muuttui kesäkuussa 1987 kolmipäiväiseksi ja sitä alettiin painaa tabloidikokoisena, kun se kärsi 1980-luvulla tappion lehtisodassa paikalliskilpailija Karjalaiselle. Kesäkuussa 2010 lehden ilmestymismäärää supistettiin yhteen kertaan viikossa. Lokakuussa 2010 lehden jatkon kerrottiin olevan varma vain kesään 2011 saakka. Syyksi kerrottiin muutokset puolueiden lehdistötuessa. Joulukuussa 2010 selvisi, että lehti lakkautetaan huhtikuun 2011 loppuun mennessä, sillä Karjalan Maa ei saa osuutta keskustan viestintätuesta seuraavalla vaalikaudella. Asia varmistui, kun keskustan puoluevaltuusto vahvisti puolueen talousarvion seuraavalle vuodelle. Karjalan Maan perustamisesta tuli lopettamisen aikoihin kuluneeksi 94 vuotta. Lehdellä oli 2011 viisi työntekijää.
Multiplikatiivinen funktio
Lukuteoriassa multiplikatiivisella funktiolla tarkoitetaan funktiota "f", jolle kaikilla keskenään jaottomilla kokonaisluvuilla "a" ja "b" pätee "f"("ab") = "f"("a") "f"("b"). Jos ehto pätee myös kaikilla luvuilla "a" ja "b" jotka eivät ole keskenään jaottomia, sanotaan funktion olevan täydellisesti multiplikatiivinen.
Esimerkkejä multiplikatiivisista funktioista, jotka ovat laajalti käytössä lukuteoriassa:
Esimerkki aritmeettisesta funktiosta, joka ei ole multiplikatiivinen on "r"("n") - kuinka monella tavalla luku n voidaan esittää kahden kokonaisluvun neliöiden summana, esimerkiksi
ja siten "r"(1) = 4 ≠ 1. Tämä osoittaa, että funktio ei ole multiplikatiivinen. Kuitenkin "r"("n")/4 on multiplikatiivinen.
Charles Gounod
Charles Gounod [gunoo’] (17. kesäkuuta 1818 – 18. lokakuuta 1893 Saint-Cloud, Ranska) oli ranskalainen säveltäjä. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat oopperat "Faust" ja "Romeo ja Julia".
Gounod syntyi Pariisissa, ja lapsena hän opiskeli musiikkia äitinsä johdolla. Hieman myöhemmin hän pääsi Pariisin konservatorioon opiskelemaan säveltäjä Fromental Halévyn johdolla. Vuonna 1839 Gounod sai kantaatistaan "Ferdinand" Prix de Romen. Myöhemmin hän muutti Italiaan, jossa hän kiinnostui Giovanni Pierluigi da Palestrinan musiikista.
Gounod sävelsi ensimmäisen oopperansa vuonna 1851, mutta ei saavuttanut suosiota ennen "Faustin" säveltämistä vuonna 1859. "Faust" perustui Johann Wolfgang von Goethen näytelmään. Myös vuonna 1867 ensiesitetty William Shakespearen näytelmään "Romeo ja Julia" pohjautuva ooppera "Roméo et Juliette" sai suosiota. Sitä esitetään yhä säännöllisesti. Vanhoilla päivillään Gounod sävelsi pääasiassa uskonnollista musiikkia, kuten laulun "Ave Maria". Se perustui Johann Sebastian Bachin säveltämään preludiin, joka on ensimmäisenä hänen teoksensa "Das wohltemperierte Klavierin" ensimmäisessä kirjassa.
Morna
Morna on kapverdeläistä populaarimusiikkia. Se kehittyi portugalilaisesta fado-musiikista sekä brasilialaisesta modinhasta. 
Tunnetuin mornaa esittävä artisti on laulaja Cesária Évora. Mornaa säestetään yleensä ainakin cavaquinholla, klarinetilla, harmonikalla, viululla ja kitaralla.
Fado
Fado on Portugalissa 1820-luvulla kehittynyt kansanmusiikin tyylilaji. Tyylilaji kehittyi mahdollisesti brasilialaisista musiikin tyylilajeista, kuten lundumista ja modinhasta. Fadon merkittävimmät tyylilajit ovat Lissabonin fado (fado de Lisboa) ja Coimbran fado (fado de Coimbra), joista Lissabonin fado on vanhempi. Coimbran fadosta tuli suosittua 1900-luvun alkupuolella. Sanoituksiltaan fado on tyypillisesti surumielistä.
Fado liitettiin vuonna 2011 Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Asiaa lobattiin portugalilaisten taholta aktiivisesti pari vuotta. Keulakuvina hankkeen edistämisessä toimivat Mariza ja Carlos do Carmo.
Philip Glass
Philip Morris Glass (s. 31. tammikuuta 1937 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen säveltäjä, jolla on liettuanjuutalaiset sukujuuret. Häntä pidetään yhtenä 1900-luvun jälkipuoliskon vaikutusvaltaisimmista säveltäjistä, jonka sanotaan myös tuoneen taidemusiikin tavallisten ihmisten ulottuville. Tässä mielessä hänen esikuvinaan oli muun muassa Kurt Weill/Bertolt Brecht musiikkiteatterit.
Glassin musiikkia luonnehditaan useimmiten minimalistiseksi, vaikka Glass itse pitää enemmän näyttämömusiikin ja toistuvien rakenteiden musiikin käsitteistä. Glassin laajaan tuotantoon kuuluu niin sinfonioita, oopperoita, kuoro- ja yhtyemusiikkia kuin lukuisia teoksia soolosoittimille, etenkin pianolle. Glass on tehnyt yhteistyötä useiden nimekkäiden muusikoiden kuten David Bowien, intialaisen Ravi Shankarin sekä elektronisen musiikin pioneereihin lukeutuvan Aphex Twinin kanssa. Hän on säveltänyt myös runsaasti elokuvamusiikkia, muun muassa elokuviin "Koyaanisqatsi", "Powaqqatsi", "Mishima – elämän neljä lukua", "Kundun", "Tunnit", "Silmänkääntäjä", "Candyman", "Cassandra’s Dream" ja "Paljastavat merkinnät". Oscar-ehdokkuuksia hänellä on kolme.
Suomessa Philip Glassin lukuisista oopperoista on kuultu neljä: Jean Cocteaun romaaniin perustuva "Les Enfants Terribles" vuonna 2005, Franz Kafkan novelliin pohjautuva "Rangaistussiirtolassa" vuonna 2006, non-narratiivinen "A Madrigal Opera" sekä Edgar Allan Poen novelliin perustuva "The Fall of the House of Usher" vuonna 2009. Kolme ensimmäistä tuotti moderniin kamarioopperaan erikoistunut oopperaryhmä Ooppera Skaala ja viimeisimmän Suomalainen Kamariooppera.
Glass vieraili Suomessa ensimmäistä kertaa Helsingin juhlaviikoilla vuonna 2013. Toista kertaa hän tulee maahan marraskuussa 2017, jolloin hän esittää pianomusiikkia Helsingin Musiikkitalossa.
Seinä
Seinä on rakennuksessa tilaa jakava ja usein myös kantavana rakenteena toimiva pystysuora rakenneosa. Myös avattavia väliseiniä on olemassa.
Seiniä voidaan luokitella materiaalin, esimerkiksi puu-, kivi-, tiiliseinä, tai rakenteellisen tarkoituksen mukaan: esimerkiksi ulkoseinä, kevyt väliseinä, kantava väliseinä, paloseinä. Edelleen niille voidaan määrittää erilaisia arvoja esimerkiksi kantavuuden, palonkestävyyden, lämmön- ja ääneneristyskyvyn mukaan.
Nykyrakentamisessa on hyvin yleistä tehdä seinä kerroksellisena rakenteena eri materiaaleja käyttäen. Kerroksellisessa seinässä kullakin kerroksella voi olla oma tehtävänsä: seinä voi sisältää höyrynsulku-, tai lämmöneristekerroksen, tuulensuojan ja kantavan kerroksen. Kerroksellinen seinä on yleensä "rankarakenteinen", sen sisällä on rangoista tehty pystyrunko, yleensä ranka 60 cm välein.
Massiivinen seinä on tehty kauttaaltaan samasta materiaalista. Tällaisia ovat muun muassa hirsiseinät, tiilimuurit ja jotkin kevytbetoniseinät.
"Ulkoseinän" tehtävänä on toimia suojana sääoloja ja jossain määrin rakennukseen sisääntunkeutumista vastaan. Ulkoseinä on osa rakennuksen vaippaa. Ulkoseinälle asetettavat lämmöneristysvaatimukset riippuvat siitä ovatko sen rajaamat tilat lämpimiä, puolilämpimiä, lämmittämättömiä vai jäähdytettyjä.
"Väliseinät" palvelevat ennen kaikkea tilanjakajina. Väliseinä voi olla tarvittaessa eristetty, esimerkiksi kylmätilan ja huonetilan välinen seinä. Väliseinä voi olla myös osastoiva seinä, eli joko ääntä tai paloa eristävä.
Kantavat seinät voivat olla joko ulko- tai väliseiniä. Kantavan seinän tarkoitus on kannatella yläpuolisia kerroksia ja kattorakenteita, sekä rakennuksen käytön aiheuttamaa kuormaa. Rakennuksessa voi olla myös jäykistäviä seiniä, jotka vastaanottavat tuulikuormia.
Kantavien, osastoivien tai jäykistävien seinien purku tai aukotus vaatii rakennusvalvonnan luvan.
Alonso Lobo
Alonso Lobo (25. helmikuuta 1555 Osuna – 5. huhtikuuta 1617 Sevilla) oli espanjalainen renessanssinajan säveltäjä. Lapsena hän lauloi sevillalaisen katedraalin kuorossa. Lobo sävelsi muun muassa messuja ja motetteja. Hänen säveltämäänsä maallista ja soitinmusiikkia ei ole säilynyt.
Lobon motetti "Versa est in luctum" on varsin usein levytetty teos. Säveltäjän merkittävimpiä aikalaisia Espanjassa olivat Tomás Luis de Victoria ja Francisco Guerrero.
Tietolan koulu
Tietolan koulu on Valkeakosken keskustassa toimiva perusopetusta antava koulu. Koulun oppilaat ovat lähinnä luokkien 1-6 oppilaita. Pienluokilla on myös 7-9 luokkien oppilaita. Tietola palvelee pienluokkaopetuksen osalta koko Valkeakosken aluetta ja tarjoaa harjaantumisopetustuspalveluita myös Akaan ja Urjalan kunnan oppilaille. Koulun kanssa samassa rakennuksessa toimii esiopetusryhmä, joka on Keskustan varhaiskasvatusyksikön ryhmä.
Koulun rehtori on Kari Taberman ja vararehtori Leena Pajunen.
Tietolan koulu sijaitsee osoitteessa Kirkkotie 2. Aiempi, Niementiellä sijainnut homehtunut koulurakennus purettiin pois.
Kersantti
Kersantti (vanh. ransk. sergent, palveleva, palvelija, myöh. lat. erityisesti kuninkaan palvelija tai vasalli; lyhenne kers.) on aliupseerin arvo armeijassa.
"Kersantti" tunnettiin jo 1200-luvulla merkityksessä sotilaspalvelija. Myöhäiskeskiajalla kersantti saattoi olla hyvin korkea arvo. Sana vakiintui 1500-luvun ensimmäisellä puoliskolla tarkoittamaan aliupseeria.
Kersantti on Suomen Puolustusvoimissa käytössä oleva aliupseerin sotilasarvo.
Suomalaisen kersantin arvomerkissä on kolme kapeaa kaluunakulmaa. Kersantti on niin sanottu perussotilasarvo, josta on johdettu alempi alikersantti ja ylempi ylikersantti. Upseerikokelas rinnastetaan kersanttiin, mutta on käytännön syistä varusmieskersanttia vanhempi .
Suomessa kersantit kuuluvat kahteen pääryhmään. Varusmieskersantit ovat ryhmänjohtajia, jotka on ylennetty tavanomaista vaativamman tehtävänsä tai erityisen hyvän palveluksen tai johtamistaitojen perusteella kersanteiksi. Tyypillinen tehtävä on joukkueen varajohtaja. Palkattuun henkilökuntaan kuuluvat kersantit ovat vakituisia tai määräaikaisessa virassa palvelevia sopimussotilaita tai aliupseereita. Nämä palvelevat yleensä kouluttajina (sopimussotilaat) tai erikoistehtävissä (aliupseerit), esimerkiksi varuskunnan vartiostossa.
Reservissä kersantiksi voidaan ylentää vähintään kymmenen päivää kertausharjoituksissa palvellut alikersantti, joka on käynyt aliupseerikurssin.
Saksa on länsimaiden joukossa poikkeus, sillä sen armeijassa ei käytetä ranskan "sergeant"-sanaan palautuvaa arvonimeä, vaan kersanttia vastaava arvo on "Stabsunteroffizier".
Kersantin arvon englaninkielinen vastine on käytössä myös englanninkielisten maiden poliisivoimissa, mutta se ei tarkoita kersanttia, vaan ylikonstaapelia.
Ylikersantti
Ylikersantti (lyhenne ylik.) on Suomen Puolustusvoimissa käytössä oleva aliupseerien sotilasarvo. Ylikersantin arvomerkissä on neljä kapeaa kaluunakulmaa. Alempi arvo on kersantti ja ylempi vääpeli.
Vuosina 1994 - 2007 reservin vänrikit/aliluutnantit palvelivat sopimussotilaana ylikersantin arvossa. Nykyään ylikersantti on kuitenkin reservin aliupseereille ja aliupseerin virassa palvelevien arvo.
Ylikersantit toimivat muun muassa opetusaliupseereina, joukkueenjohtajina tai kouluttajina sekä vartio- ja sotilaspoliisialan ammattitehtävissä.
Monissa anglosaksisissa maissa kuten Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa vastaava sotilasarvo on nimeltä "Staff Sergeant. "Yhdysvaltojen laivaston vastaava arvo on "Petty Officer First Class" ja Ison-Britannian kuninkaallisessa laivastossa Petty Officer. Suomen merivoimien arvoja englanniksi käännettäessä käytetään yleensä yhdysvaltalaisia arvoja, koska arvorakenne on samankaltainen.
Sotilasmestari
Sotilasmestari (lyhenne sot mest) on Suomen puolustusvoimissa sekä Rajavartiolaitoksessa käytössä oleva sotilasarvo. Sotilasmestari kuuluu aliupseereihin, ja on näistä sotilasarvoltaan korkein. Arvoon voidaan ylentää mestaritason tehtävissä ja aliupseerien mestariopinnot suorittanut ammattisotilas, joka on hankkinut laajan kokemuksen. Ylennyksen edellytyksenä on aina hyvä fyysinen suorituskyky ja kenttäkelpoisuus.
Sotilasmestarista seuraavaksi alempana sotilasarvoltaan on ylivääpeli (merivoimissa ylipursimies) ja ylempänä upseereihin lukeutuva vänrikki (merivoimissa aliluutnantti). Vielä 1990-luvulla sotilasmestari oli rauhan aikana sotilaana vanhempi kuin vänrikki ja aliluutnantti (sodan aikana arvojärjestys olisi ollut toisin päin), mutta myöhemmin tämä poikkeama poistettiin, ja vänrikistä tuli sotilasmestaria vanhempi sotilas niin rauhan kuin sodankin aikana.
Nykyisessä järjestelmässä upseeri on aina aliupseerien esimies ja aliupseeri miehistöön kuuluvien esimies.
Sotilasmestarin arvomerkissä on yksi paksu ja sen alapuolella kaksi ohuempaa arvomerkkikulmaa. Sotilasmestari on ylin sekä kantahenkilökunnan että reservin aliupseerin arvoista. Sotilasmestarin arvo oli käytössä myös vanhassa opistoupseerijärjestelmässä. Sotilassanonnan mukaan sotilasmestari on ollut ”aliupseerien kenraali”. Samalla, kun otettiin käyttöön nimitys toimiupseeri vuonna 1995, kantahenkilökunnan sotilasarvoista lakkautettu sotilasmestarin sotilas- ja palvelusarvo palautettiin käyttöön, ja ensimmäinen uusi sotilasmestari nimitettiin kesällä 2005.
Sotilasmestarin tehtäviä ovat esimerkiksi joukko-osaston esikunnan toimistoupseerin ja sotilasopetuslaitosten vanhemman kouluttajan tehtävät sekä vartioston johtajan tehtävä.
Theba
Theba (myös "Thebe", "Teebe" tai "Teeba", tai ) tai Thebai (, ) voi viitata seuraaviin:
Pēteris Vasks
Pēteris Vasks (s. 16. huhtikuuta 1946, Aizpute) on latvialainen säveltäjä.
Nuorena Vasks opiskeli kontrabasson soittamista ja soitti lukuisissa latvialaisissa orkestereissa. Hieman myöhemmin hän alkoi opiskella säveltämistä. Vasksin varhaiset sävellykset olivat aleatorisia ja niissä oli vaikutteita muun muassa Witold Lutosławskin musiikista. Myöhemmissä teoksissa on vaikutteita myös latvialaisesta kansanmusiikista.
UNMEE
UNMEE eli United Nations Mission in Ethiopia and Eritrea on heinäkuussa 2000 alkanut Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvaamis- ja sotilastarkkailuoperaatio Etiopian ja Eritrean raja-alueella. Operaatioon on osallistunut enimmillään 4 200 sotilasta 47 maasta. Sen päätehtävänä on valvoa Etiopian ja Eritrean raja-alueilla maiden välistä rauhansopimusta. Vuosina 1998–2000 maat kävivät keskenään rauhansopimukseen päättyneen rajasodan, jossa kuoli 70 000 ihmistä.
Yhdistyneiden kansakuntien suomalainen Rauhanturvajoukko Etiopiassa ja Eritreassa (YKSRJEE) toimi 207 hengen vahvuisena alueella 14. kesäkuuta 2003 – 15. joulukuuta 2004. Rauhanturvajoukon poistumisen jälkeen alueelle jäi neljä suomalaista upseeria esikuntaan Asmaraan sekä seitsemän sotilastarkkailijaa.
7. joulukuuta 2005 julkistettiin, että Eritrea on lähettänyt YK:lle kirjeen, jossa se määrää länsimaiset rauhanturvaajat poistumaan Eritreasta kymmenen päivän kuluessa. Kirje koski ainoastaan UNMEE-operaatioon osallistuvia henkilöitä, ei esimerkiksi Punaisen ristin henkilöstöä. Osa Asmaran esikunnan toiminnasta ja henkilöstöstä siirrettiin Etiopian Addis Abebaan.
Aikaisemmin syksyllä Eritrea oli jo kieltänyt rauhanturvaajien helikopterilentotoiminnan, mikä vaikeutti tehtävien suorittamista (mm. henkilöstön sairausevakuointeja ja rajavyöhykkeen tarkkailua ilmasta). Eritrea myös rajoitti maapartioiden liikkumista rajavyöhykkeellä. Eritrea on ilmoittanut olevansa tyytymätön siihen, että se ei ole vielä saanut haltuunsa kaikkia rauhansopimuksen sille lupaamia alueita. (Vrt. BBC:n kartta alueesta). Suomesta paikalla on kaksi rauhanturvaajaa.
Vastalauseena Eritrean YK:n henkilöstöön kohdistamille rajoitteille uhkasi Yhdistyneet kansakunnat eräänä vaihtoehtona vetää joukkonsa pois Eritrean ja Etiopian väliseltä rajalta, mikä olisi saattanut merkitä uutta Eritrean ja Etiopian välistä rajasotaa.
Syksyllä 2006 Eritrea siirsi joukkojaan rajavyöhykkeelle sadonkorjuuseen, mitä on tapahtunut muinakin vuosina. Tällä kertaa mukana oli kuitenkin useita tankkeja.
UNFICYP
UNFICYP eli United Nations Peacekeeping Force in Cyprus on Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvaoperaatio Kyproksella. Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto perusti sen vuonna 1964 turvaamaan rauhaa saaren kreikkalaisen ja turkkilaisen väestön välillä. Ajanjakson aikana suomalaiset tutustuivat yhdysvaltalaiseen kenttäradio AN/PRC-25:een, josta tuli Suomen puolustusvoimien prikaatiradio LV 311, mikä johti myöhemmin LV 217:n hankintaan.
Vuosina 1964–1977 saarella oli suomalainen pataljoona (YKSP), jonka vahvuus oli parhaimmillaan yli tuhat miestä. Sen jälkeen UNFICYP:ssä oli yleensä muutaman hengen vahvuinen suomalaisosasto (YKSO) kesäkuuhun 2005 asti, jolloin suomalaisrauhanturvaajien tehtävä saarella päättyi.
UNFICYP:iä on kahdesti johtanut suomalainen: vuosina 1966–1969 jalkaväenkenraali Armas-Eino Martola ja vuosina 1994–1996 kenraalimajuri Ahti Vartiainen.
John von Neumann
John von Neumann (János Neumann; 28. joulukuuta 1903 Budapest, Itävalta-Unkari – 8. helmikuuta 1957 Washington, Yhdysvallat) oli amerikanjuutalainen matemaatikko, joka työpanoksellaan kehitti kvanttimekaniikkaa, joukko-oppia, tietojenkäsittelytiedettä, taloustiedettä ja muita matematiikan osa-alueita eteenpäin.
Von Neumann osallistui Manhattan-projektiin, joka suunnitteli Yhdysvaltojen ydinaseen. Hän oli myös kylmän sodan haukkoja, mistä kertoo sitaatti: ”"If you say why not bomb them" [Neuvostoliittoa] "tomorrow, I say, why not today. If you say today at five o’clock, I say why not one o’clock."” (""Jos Venäjää halutaan pommittaa huomenna, kysyn miksei tänään. Jos tänään kello viisi, kysyn miksei yhdeltä."")
Von Neumann on yksi nykyaikaisen tietotekniikan isistä. Hän kehitti vuonna 1946 valmistunutta maailman ensimmäistä elektronista tietokonetta ENIACia. Suuri osa nykyaikaisista tietokoneista perustuu John von Neumannin kehittämään toimintaperiaatteeseen (von Neumannin arkkitehtuuri), jota hän kuvasi keskeneräiseksi jääneessä muistiinpanosarjassaan "First Draft of a Report on the EDVAC".
Neumann on peliteorian kehittäjä.
Neumann muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1930, kun hänet kutsuttiin Princetonin yliopistoon. Hän työskenteli alkuun luennoitsijana ja vuodesta 1933 yhtenä Institute for Advanced Study in Princetonin kuudesta alkuperäisestä professorista.
Ken-Marti Vaher
Ken-Marti Vaher (s. 5. syyskuuta 1974 Tallinna) on virolainen poliitikko, joka toimi Ansipin kolmannen hallituksen sisäministerinä edustaen Isänmaan ja Res Publican liittoa. Aiemmin Vaher on toiminut maansa oikeusministerinä. Vaher valittiin Riigikoguun vuoden 2003 vaaleissa.
Vaher on opiskellut lakia ja valmistunut Tarton yliopistosta vuonna 1996.
Vaher toimi Partsin hallituksen oikeusministerinä 10. huhtikuuta 2003–13. huhtikuuta 2005. Hallitus kaatui 21. maaliskuuta 2005 Vaherin saatua epäluottamuslauseen, jonka puolesta äänesti Riigikogun 54 edustajaa 101:stä. Epäluottamuslause kohdistui Vaherin suunnitelmaan korruptionvastaisen kamppailun tehostamiseksi. Äänestyksen jälkeen pääministeri Parts ilmoitti eroavansa ja hallituksensa ajan olevan ohi.
Vaher oli ehdottanut, että syyttäjien täytyisi vuosittain tuoda oikeuteen etukäteen kiintiöity määrä korruptiotapauksia. Vaikka Vaher epäilemättä oli tarkoittanut mallinsa lisäämään korruptionvastaista toimintaa, mallia perustellusti arvosteltiin naivismista: mikäli korruptio jossakin vaiheessa muodostuisi vähäiseksi, kiintiöajattelu motivoisi syyttäjiä tekemään keinotekoisia tai lähes aiheettomia syytteitä, mikäli taas korruptio muodostuisi suureksi, kiintiö voisi estää vakavienkin korruptiojuttujen saamisen syytetointen kohteiksi. Lisäksi kiintiön asettaminen houkuttelee laiskempia virkamiehiä täyttämään kiintiön vaivattomimmilla jutuilla, jättäen hankalammat jopa tutkimatta.
Huomattavasti järkevämpänä mallina Vaherin suunnitelman vastustajat pitivät oikeusviranomaisten henkilöstöresurssien ja asiantuntemuksen parantamista ja voimavarojen kohdistamista sellaisiin korruptiojuttuihin, joiden saamisella tuomiolle olisi suurin vaikuttavuus ja ennalta ehkäisevyys.
Ж
Ж on kyrillinen kirjain. Se sisältyy bulgarian, jakuutin, makedonian, marin, serbian, ukrainan, valkovenäjän ja venäjän aakkosiin. Jakuutin kielessä se tosin esiintyy vain venäjän kielestä lainatuissa sanoissa.
Ж ääntyy tavallisesti joko soinnillisena postalveolaarisena frikatiivina /ʒ/ tai soinnillisena liudentuneena postalveolaarisena frikatiivina /ʓ/. Sen äännearvo on bulgariassa /ʒ/, makedoniassa /ʒ/, serbiassa /ʒ/, ukrainassa /ʒ/, valkovenäjässä /ʒ/ ja venäjässä /ʒ/ tai /ʓ/. Marissa ж esiintyy vain vierasperäisissä sanoissa.
Hindustan Aeronautics
Hindustan Aeronautics Limited (HAL) on Intian valtionyhtiö, joka valmistaa lentokoneita pääosin Bangaloressa.
Se perustettiin joulukuussa 1940. Sen johtoon tuli Shri Seth Walchand Hirachand, joka oli Intian merkittävimpiä teollisuusmiehiä. Intian valtio tuli yhtiön vähemmistöomistajaksi maaliskuussa 1941 ja otti koko yhtiön hallintaansa 1942. Kun Hindustan Aircraft Limited fuusioitui 1. lokakuuta 1964 Aeronautics India Limited -yhtiön ja Aircraft Manufacturing Depot -asevarikon kanssa (Kanpurissa), syntyi nykyaikainen Hindustan Aeronautics Limited (HAL).
Saksalainen lentokonesuunnittelija Kurt Tank suunnitteli ensimmäisen Intiassa konstruoidun sotilaskoneen, HF-24 Marut-hävittäjäpommittajan.
Nykyisin HALilla on 16 tehdasta ja 9 tutkimuskeskusta seitsemällä eri paikkakunnalla Intiassa. Se on valmistanut 12 kotimaista suunnittelua olevaa konetta ja 13 konetta lisenssillä. HAL on valmistanut 3345 lentokonetta, 3540 lentokonemoottoria ja huoltanut 7960 lentokonetta ja 26 800 moottoria.
HAL on valmistanut Intian avaruusjärjestölle (ISRO) kantoraketteja
(PSLV eli Polar Satellite Launch Vehicle, GSLV eli Geostationary Launch Vehicle) ja 
satelliitteja (IRS – Indian Remote Sensing Satellite, INSAT – Indian National Satellite).
Omat konstruktiot, mm.Lisenssivalmistus, mm.
З
З on kyrillinen kirjain. Se sisältyy bulgarian, jakuutin, makedonian, marin, serbian, ukrainan, valkovenäjän ja venäjän aakkosiin. Jakuutin kielessä se tosin esiintyy vain venäjän kielestä lainatuissa sanoissa. Kirjainmerkki muistuttaa ulkonäöltään arabialaista numeroa 3.
З ääntyy tavallisesti joko soinnillisena alveolaarisena frikatiivina /z/, soinnillisena liudentuneena alveolaarisena frikatiivina /zʲ/ tai soinnillisena alveopalataalisena frikatiivina /ʑ/. Sen äännearvo on bulgariassa /z/ tai /zʲ/, makedoniassa /z/, marissa /z/ serbiassa /z/, ukrainassa /z/ tai /zʲ/, valkovenäjässä /z/ tai /ʑ/ ja venäjässä /z/ tai /zʲ/.
Л
Л on kyrillinen kirjain. Se sisältyy bulgarian, jakuutin, makedonian, marin, serbian, ukrainan, valkovenäjän ja venäjän aakkosiin.
Л ääntyy tavallisesti joko soinnillisena alveolaarisena lateraalina /l/ tai soinnillisena liudentuneena alveolaarisena lateraalina /ʎ/. Sen äännearvo on bulgariassa /l/ tai /ʎ/, makedoniassa /l/, marissa /l/ tai /ʎ/, serbiassa /l/, ukrainassa /l/ tai /ʎ/, valkovenäjässä /l/ tai /ʎ/ ja venäjässä /l/ tai /ʎ/. Serbiassa soinnillisen liudentuneen alveolaarisen lateraalin merkki on љ.
А
А on kyrillinen kirjain. Se sisältyy bulgarian, jakuutin, makedonian, marin, serbian, ukrainan, valkovenäjän ja venäjän aakkosiin.
Latinalaisissa aakkosissa on vastaava, samannäköinen merkki A. Unicodessa nämä ovat kuitenkin eri merkit.
А ääntyy tavallisesti vokaalina  tai [ʌ]. Sen äännearvo on [a] bulgariassa, makedoniassa, marissa, serbiassa, ukrainassa, valkovenäjässä ja venäjässä.
Mustavalolamppu
Mustavalolamppu on lamppu, joka tuottaa suuritaajuista, lähes täysin vaaratonta ultraviolettisäteilyä (UV-A). Ultraviolettisäteily saa fluoresoivat ja fosforisoivat aineet säteilemään näkyvää valoa, esimerkiksi valkaistun paperin ja kankaan, hampaat ja neonvärit sekä pimeässä loistavat materiaalit. Mustavalolamppuja käytetään muun muassa seteleiden aitouden tunnistavissa laitteissa ja viihdelaitteena tanssiravintoloissa. Mustavalolamput ovat teknisesti loisteputkia, elohopeahöyrylamppuja tai hehkulamppuja. Useimmat mustavalolamput säteilevät myös himmeää näkyvää violettia valoa.
Mustavalolamppu on myös kotikäyttöön sopiva. Mustavalolamppuja on saatavana energiansäästölampun kaltaisina kompaktimalleina, jollaisen voi laittaa tavallisen lampun tilalle.
Й
Й on kyrillinen kirjain. Se sisältyy bulgarian, marin, ukrainan, valkovenäjän ja venäjän aakkosiin.
Й on bulgariassa, marissa, ukrainassa, valkovenäjässä ja venäjässä palataalisen puolivokaalin /j/ merkki, joskin kyseistä foneemia merkitään joissakin asemissa myös muilla vokaalimerkeillä (esim. я ja ю). Makedoniassa ja serbiassa äännettä merkitään kaikissa asemissa kirjaimella Ј.
Euroopanpyökki
Euroopanpyökki eli pyökki ("Fagus sylvatica") on tammen ja kastanjan sukuinen lehtipuu, joka on metsiä muodostava kliimaksivaiheen laji laajalti Euroopassa. Suomessa vastaava laji on metsäkuusi.
Euroopanpyökki voi saavuttaa lähes 50 metrin korkeuden. Sen lehdet ovat puikeansoikeita, ehytlaitaisia, kiiltävänsileitä. Puun kuori on sileä, harmaa tai harmaanvalkoinen. Lajin kahta noin 1,5 cm pitkää pähkinää ympäröi piikkinen kehto.
Pyökki on kliimaksilaji laajoilla alueilla Keski- ja Länsi-Euroopassa sekä Etelä-Euroopan vuoristoissa. Kasvupaikoillaan varsinkin alamailla se syrjättää usein muut puulajit, ja lopulta metsässä ei kasva juuri muuta kuin pyökkiä. Se kestää taimena hyvin varjostusta. Häiriön sattuessa, esimerkiksi suuren pyökin kaatuessa tai tautiepidemian tappaessa metsää, aukkopaikan voivat vallata joko metsässä jo kasvavat pyökintaimet tai pioneeripuiden, kuten rauduskoivun, vaahteran, raidan ja haavan muodostama varhaisen sukkessiovaiheen metsä. Myöhemmin pyökkien ilmaannuttua alueelle, muut puulajit joutuvat taas antamaan tilaa pyökeille. Vuoristometsissä pyökki kasvaa usein saksanpihdan ja euroopankuusen kanssa.
Luonnonvarainen euroopanpyökki vaatii vuoden keskilämpötilaksi kahdeksan celsiusastetta. Levinneisyysalue on siten Espanjan pohjoisosista aina Englantiin ja Etelä-Skandinaviaan ja idässä Valko-Venäjälle, Ukrainaan ja Pohjois-Balkanille saakka. Euroopanpyökki arvostaa mereistä tai puolimantereista lehtimetsäilmastoa, jossa sillä on kilpailuetu pohjoisempana hallitsevaan kuuseen. Skandinaviassa pyökki kasvaa reliktilajina Norjan etelärannikolla, Ruotsissa koko Etelä-Ruotsissa, pohjoisimmillaan noin 150 km Tukholmasta etelään, ja yleisenä puulajina koko Tanskassa kaikilla sille soveltuvilla kasvupaikoilla. Baltiassa pyökkiä tavataan pohjoisimmillaan Latvian ja Liettuan rajaseudulla, jossa se joutuu kilpailemaan samasta elintilasta kuusen kanssa.
Suomessa pyökki on hyvin harvinainen koristepuu eteläisimmässä Suomessa. Kuitenkin lounaisimmassa osassa maata pyökkiä saattaa tavata harvoin myös viljelykarkulaisena. Suomen komein pyökkimetsikkö on istutettu Riilahden kartanon alueelle Raaseporin Bromarvissa, missä pyökki myös lisääntyy luontaisesti.
Puuta käytetään sen kauniin värin (puna-ruskeatäpläinen), kovuuden ja kulutuksenkestävyyden takia paljon erityisesti huonekaluteollisuudessa huonekaluihin, parketteihin ja muuhun sellaiseen. Euroopanpyökistä valmistetaan myös jäätelöpuikkojen ja mehujäiden puutikut.
Aho
Aho tarkoittaa seuraavia:Aho on suomalainen sukunimi. Se kuuluu Laine-tyyppiin. Sukunimettömien ja ruotsinkielisen sukunimen omaavien valitessa suomenkielistä sukunimeä Aho-nimen suosiota ehkä edisti se, että se on sekä lyhyt että aakkosten alkupäätä lähellä oleva sukunimi. Sukunimi Aho on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kwan
Kwan on suomalainen yhtye, joka aloitti uransa englanninkielisellä hip hopiksi luokiteltavalla musiikilla, mutta siirtyi myöhemmillä albumeillaan enemmän poprock-tyyliseen ilmaisuun. Yhtye on saavuttanut Suomen virallisella listalla seitsemän singlelistan top-3 sijaa, tuplaplatinalevyn, platinalevyn, kultalevyn sekä neljä Emma-palkintoa.
Kwanin levyillä on vieraillut useita tunnettuja artisteja, muun muassa entisen Killer-yhtyeen solisti Siiri Nordin, The 69 Eyesin solisti Jyrki 69 sekä The Rasmuksen laulaja Lauri Ylönen. Yhtyeen kitaristi Antti Eräkangas toimii Kwanin tuottajana The Rasmuksesta tutun Pauli Rantasalmen kanssa.
Yhtyeen naissolisti Mariko Pajalahti on myös näytellyt "Salatut elämät" -draamasarjassa. Miessolisti Tidjân Ba on esiintynyt elokuvassa "Keisarikunta" sekä televisiosarjoissa "Suojelijat" ja "Taivaan tulet". Kummatkin ovat myös laulaneet ja näytelleet musikaalissa. Basisti Kusti Kaukoniemi soittaa myös rock-orkesterissa Clarkkent.
Yhtye perustettiin vuonna 2000 ja sen ensimmäinen single ”Padam” julkaistiin vielä saman vuoden marraskuussa. Esikoisalbumi "Dynasty" julkaistiin huhtikuussa 2001 ja se myi platinaa. Kolmantena singlenä julkaistu ”Late” nousi singlelistan kärkeen.
Vuonna 2002 julkaistulla toisella studioalbumilla, "The Die Is Cast", Kwanin musiikki alkoi saamaan entistä enemmän pop-vaikutteita. Albumi nousi suureen suosioon myyden yli 60 000 kappaletta ja näin ollen se myi tuplaplatinaa. Tällä albumilla myös radiot kiinnostuivat Kwanin musiikista ja kaikki neljä albumilta julkaistua singleä nousivat radiolistan kymmenen soitetuimman kappaleen joukkoon.
Kolmannen albumin kohdalla Kwanin musiikissa tapahtui radikaalein muutos. Marraskuussa 2004 julkaistu "Love Beyond This World" sisälsi tummanpukeista poppia, josta riimit puuttuivat lähes kokonaan. Albumi myi kultaa ja albumin kaksi ensimmäistä singleä ”Unconditional Love” sekä ”Decadence Of The Heart” nousivat molemmat parhaimmillaan radiolistan kärkeen.
Noin vuoden pituisen levytystauon jälkeen Kwan julkaisi keväällä 2006 neljännen albuminsa "Little Notes". Levyn ensimmäinen single ”Diamonds” julkaistiin maaliskuussa 2006. Levyltä julkaistiin myös radiohitti ”Tainted Love”, joka Suomen lisäksi nousi hitiksi myös Kreikassa.
Kwan osallistui vuoden 2009 Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan. He pääsivät finaaliin asti kappaleellaan ”10.000 Light Years”, mutta eivät pärjänneet superfinaaliin asti, jonka Waldo's People lopulta voitti. Euroviisujen jälkeen yhtye oli aikeissa julkaista keväällä 2009 viidennen studioalbuminsa, mutta sitä ei toistaiseksi ole julkaistu. Euroviisukarsintojen jälkeen yhtye vetäytyi pois julkisuudesta, eikä sen tilasta ollut tietoa.
Elokuussa 2014 tiedotettiin Kwanin olevan mukana Yle TV2:lla syyskuussa alkavassa "We Want More" -sarjassa, jonka myötä yhtye palaa studioon äänittämään muutamia uusia kappaleita.
Hip hop (täsmennyssivu)
Hip hop tai hiphop voi tarkoittaa ainakin seuraavia: