Dimetyylitryptamiini
Dimetyylitryptamiini (myös N,N-dimetyylitryptamiini tai DMT) on lukuisissa eläimissä ja kasveissa esiintyvä alkaloidi. Sitä erittyy myös ihmisissä sisäsyntyisenä. DMT tunnetaan myös vaikutukseltaan lyhytkestoisena, mutta voimakkaana hallusinogeenina. Kemialliselta rakenteeltaan DMT muistuttaa aivojen omaa välittäjäainetta serotoniinia.
DMT puhtaassa muodossaan on väritöntä, vahamaista tai kiteistä, kiinteää ainetta. Dimetyylitryptamiini syntetisoitiin ensi kertaa kemiallisesti vuonna 1931. Synteettistä DMT:tä käytetään useimmiten polttamalla, 15–60 milligramman kerta-annoksina.
On spekuloitu, että DMT:tä erittyy ihmisaivoissa, mutta tätä ei ole todistettu. Jyrsijöiden aivoissa sitä on todistettu erittyvän. Ainetta on myös useissa kasveissa. Muun muassa ruokohelpi sisältää mainittavan määrän DMT:tä. Ruokohelpi kasvaa villinä kaikkialla maailmassa napaseutuja lukuun ottamatta, ja se on yleinen myös koko Suomessa pohjoisin Lappi pois lukien. Sen siemeniä on vapaasti kaupan ja kasvatusohjeita löytyy kirjallisuudesta ja Internetistä. Kasvia ei tosin voi käyttää sellaisenaan huumausaineena, vaan DMT-alkaloidit pitää ensin eristää kasvista, mikä on monimutkainen prosessi. Lisäksi yhteenkin ruokohelvestä eristettävään päihdyttävään annokseen saatetaan tarvita kasveja satamäärin.
Kasveista saatavaa DMT:tä on käytetty Etelä-Amerikassa šamanistisissa tarkoituksissa sikäläisen alkuperäiskansan keskuudessa tiettävästi jo silloin, kun eurooppalaiset saapuivat alueelle ensimmäisen kerran. DMT on pääkomponenttina esimerkiksi Etelä-Amerikan intiaanien yopo-nuuskassa sekä ayahuasca-juomassa. Ayahuascaan DMT:tä saadaan shamaanikahvikin lehdistä.
DMT on erittäin voimakas, vaikkakin lyhytkestoinen hallusinogeeni, jonka luoman päihtymystilan kesto saattaa olla vain 5–15 minuuttia. Poltettaessa vaikutukset ovat useimmiten ohi 30–60 minuutin sisällä. DMT:n vaikutusten subjektiivinen kesto saattaa olla kuitenkin huomattavasti pidempi johtuen aineen aiheuttamista voimakkaista vääristymistä ajantajussa sekä käyttökokemuksen intensiivisyydestä. Päihdetila aiheuttaa voimakkaita harha-aistimuksia, ja saattaa siten myös aiheuttaa mm. pelko- sekä paniikkitiloja. Pelkotilat liittyvät useimmiten kokemuksen alkuvaiheeseen, jolloin tietoisuudentila muuttuu dramaattisimmin.
Tohtori Rick Strassman, tutkiessaan DMT:tä 1990-luvulla Meksikon yliopistossa, kehitti teorian DMT:n erittymisestä luonnollisesti ihmisessä juuri ennen kuolemaa käpyrauhasessa. Monet koehenkilöt kertoivat näkemistään hallusinaatioista.
Aineen vaikutukset alkavat sisäänhengittämisen jälkeen erittäin nopeasti, muutamassa sekunnissa, ja huippu saavutetaan noin minuutissa.
DMT ei sellaisenaan aiheuta päihtymystilaa mikäli se nautitaan suun kautta, ja siksi päihtymistarkoituksessa otettuna aine nautitaan yleensä inhaloimalla (vaporisoimalla tai polttamalla). DMT:stä tulee myös oraalisesti nautittuna päihdyttävää, kun sitä käytetään yhdessä MAO-inhibiittorin kanssa, jolloin psykoaktiiviset kemikaalit eivät pilkkoudu elimistössä. MAO-inhibiittori lisää suuresti vaikutusten kestoa, mutta lisää myös aineen käyttöön liittyviä riskejä, sillä se on useiden eri ruoka-aineiden ja monien lääkkeiden kanssa nautittuna vaarallista. Tällainen yhdistelmä löytyy muun muassa ayahuasca-juomasta. DMT:tä ei kuitenkaan suositella käytettäväksi, mikäli henkilö käyttää MAO-inhibiittoriksi luokiteltua masennuslääkettä. Myöskään SSRI-masennuslääkkeitä käyttävän henkilön ei tule nauttia DMT:tä suun kautta MAO-inhibiittorin kanssa.
Fyysistä riippuvuutta ei aineeseen kehity. Toleranssi kehittyy, mutta hyvin hitaasti. DMT:n myrkyllisyyttä ei tunneta, eikä raportoituja kuolemantapauksia ole. Akuutin liika-annostuksen hoito on oireenmukaista, vasta-ainetta ei tunneta. Suomessa ei ole raportoituja myrkytyksiä. Sen sijaan DMT, kuten muutkin psykoaktiiviset aineet, saattaa päihteenä väärin tai väärässä ympäristössä käytettynä aiheuttaa vakaviakin pelkotiloja ja mahdollisesti akuutteja psykooseja.
Koska DMT:tä erittyy mahdollisesti ihmisen aivoissa sijaitsevasta käpyrauhasesta, sillä uskotaan olevan jonkinlainen osuus unien näkemisessä, kuolemanrajakokemuksissa ja muissa, nykytieteelle vielä vaikeasti ymmärrettävissä ihmisen tajunnantiloissa. Tutkija Jace Callaway on spekuloinut, että DMT saattaisi olla yhteydessä visuaaliseen unennäkemiseen. Pieniä määriä DMT:tä ja 5-MeO-DMT:tä on löydetty aivo-selkäydinnesteestä niin terveiltä ihmisiltä, skitsofreenikoilta kuin maanikoiltakin.
Ei-tieteellistä näkökulmaa aiheeseen ovat tarjonneet kirjailija-filosofi Terence McKenna ja antropologi-kirjailija Jeremy Narby, joiden kirjoitukset perustuvat muun muassa omakohtaisiin DMT:n käyttökokemuksiin. Heidän kuvailemilleen kokemuksille on yhteistä ulkopuolisen älyn kohtaaminen ja jonkinasteinen henkinen valaistuminen DMT-”matkan” aikana. Myös monet muut käyttäjät ovat kuvailleet kohdanneensa yhden tai useamman vieraan älyllisen olennon ja mahdollisesti kommunikoineet tai jopa vaihtaneet tietoa keskenään. Tieteellistä vastakaikua asia ei ole kuitenkaan liiemmin herättänyt ja monet suhtautuvat asiaan skeptisesti.