hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rolf Wiik
Rolf Reinhold Wiik (30. tammikuuta 1929 Tampere – 9. elokuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen miekkailija.
Wiik edusti Suomea kolmien olympialaisten kalpamiekkailussa. Helsingissä 1952 ja Roomassa 1960 hän karsiutui alkuerissä niin henkilökohtaisessa kilpailussa kuin joukkuekilpailussakin. Melbournessa 1956 hän osallistui vain henkilökohtaiseen kilpailuun, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi. Se on yhä suomalaismiekkailijoiden kaikkien aikojen paras sijoitus olympialaisissa.
Maailmanmestaruuskilpailuihin Wiik osallistui kuudesti vuosina 1951–1963. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti kalvalla vuonna 1951.
Kotimaassaan "Rolle" Wiik edusti Miekka-Miehiä. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen mestaruuden kalvalla vuosina 1954, 1956, 1959 ja 1960 sekä säilällä 1956. Joukkuemestaruuksia hän voitti kalvan ja säilän lisäksi myös floretilla. Hän oli toinen suomalainen miekkailun suurmestari. Aktiiviuransa jälkeen hän toimi Suomen Miekkailuliiton valmentajana ja hallituksen jäsenenä.
AAW Racing Team
AAW Racing Team oli yksityinen suomalainen kilpa-autotalli, jolla Leo Kinnunen osallistui kuuteen kisaviikonloppuun Formula 1 -kaudella 1974. Ennen osallistumistaan F1-sarjaan talli kilpaili urheiluauto- ja Formula 3 -sarjoissa. Talli sai rahoitusta muun muassa Saloralta ja Colt-tupakkamerkiltä. Kirjaimet AAW tulevat Antti Aarnio-Wihurin nimikirjaimista.
AAW Racing Team käytti Surtees-tallin TS16-autoa, minkä takia kilpailujen virallisissa tuloksissa lukee Kinnusen tallin kohdalla Surtees. Auto oli Surtees-tallin vanha testiauto, joka ei ollut enää erityisen hyvässä kunnossa ja johon Surteesilta palkattu kanadalainen mekaanikko oli asentanut vaihdelaatikon väärin. Esimerkiksi runko oli kärsinyt vaurioita, minkä lisäksi ylipainoiseen ja alitehoiseen autoon ei enää saatu parhaita mahdollisia renkaita. Tallin testiajot ajettiin Keimolassa.
Kinnunen ei selvittänyt autollaan osakilpailuviikonlopun karsintoja kertaakaan, mutta ajoi silti yhdessä osakilpailussa, Ruotsin GP:ssä. Hänet päästettiin karsinnasta kisaan ulkopuolisena PR-syiden vuoksi. Kilpailun hän joutui keskeyttämään moottorivikaan, koska mekaanikkojen alustavien ennusteiden mukaan ristijohdottamalla sytytystulpat moottori kestäisi parhaimmillaan kahdeksan kierrosta. Auto on tällä hetkellä nähtävissä Turun Sanomien auto- ja viestintämuseossa.
Daniel Bell
Daniel Bell (10. toukokuuta 1919 New York – 25. tammikuuta 2011 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen sosiologi.
Bell syntyi Manhattanilla Lower East Sidessa. Hänen vanhempansa olivat siirtolaisia Itä-Euroopasta ja perheen sukunimi oli alkujaan Bolotsky. Perheen isä kuoli Danielin ollessa 8-vuotias ja hänen ollessaan 13-vuotias sukunimeksi vaihdettiin Bell.
Bell valmistui City College of New Yorkista vuonna 1939. Hän opetti Chicagon yliopistossa 1940-luvulla ja toimi sosiologian professorina Columbian yliopistossa 1959–1969, minkä jälkeen hän siirtyi Harvardin yliopistoon. Bell tutki muun muassa sosialismin epäonnistumisia Yhdysvalloissa, modernin kulttuurin hiipumista ja kapitalismin siirtymää teollisuusyhteiskunnasta kulutusyhteiskunnaksi. Hänet tunnetaan kansainvälisesti muun muassa kirjoista "The End of Ideology" (1960), "The Coming of Post-Industrial Society" (1973) ja "Cultural Contradictions of Capitalism" (1978).
Bellin poika David Bell on historioitsija, joka on työskennellyt muun muassa Johns Hopkinsin yliopiston ja Princetonin yliopiston professorina.
Tammikuussa 2011 Bell kuoli 91-vuotiaana kotonaan Cambridgessa, Massachusettsissa lyhyen sairauden jälkeen.
Jason Smith (jääkiekkoilija, 1973)
Jason Matthew Smith (s. 2. marraskuuta 1973 Calgary, Alberta) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi uransa aikana puolustajana National Hockey Leaguessa yli tuhat ottelua ja oli Edmonton Oilersin pitkäaikaisin kapteeni.
Smith aloitti uransa WHL-liigassa Regina Patsissa. Toisen Pats-kauden jälkeen New Jersey Devils osoitti mielenkiintonsa nuoreen puolustajaan varaamalla hänet numerolla 18 vuonna 1992. Smith pelasi vielä yhden kauden WHL:ssä, ennen kuin teki sopimuksen New Jerseyn kanssa. Viimeisellä kaudellaan Smith voitti liigan parhaan puolustajan palkinnon Bill Hunter Trophyn.
Smith aloitti ammattilaisuransa , vaikkakin osan kautta hän pelasi New Jerseyn farmijoukkueessa Albany River Ratsissa. Seuraavaa kautta varjosti polvivamma, mutta siitä toivuttuaan hän pelasi River Ratsin kapteenina ja johdatti joukkueen AHL-liigan mestaruuteen.
Kesken kauden New Jersey myi Smithin Toronto Maple Leafsille. Smithin lisäksi Torontoon myytiin Alyn McCauley ja Steve Sullivan. New Jersey sai vaihdossa Dave Ellettin, Doug Gilmourin ja varausvuoron. Smith pelasi Torontossa vain yhden täyden kauden, sillä seuraavalla kaudella 1998–1999 hänet myytiin Edmonton Oilersiin. Edmontonissa Smithistä tuli joukkueen pitkäaikaisin kapteeni (2000–2007).
Kesällä 2007 Edmonton vaihtoi Smithin ja Joffrey Lupulin Philadelphia Flyersin Joni Pitkäseen, Geoff Sandersoniin ja tulevan varaustilaisuuden kolmannen kierroksen vuoroon. Seuraavaksi kaudeksi Philadelphia nimesi Smithin kapteenikseen.
Smith teki kahden vuoden sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa heinäkuun 8. 2008. Sopimuksen arvo oli 2,6 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria kautta kohti. Hän kuitenkin lopetti uransa kauden jälkeen. Urallaan hän pelasi 1008 ottelua NHL:ssä, joissa teki 41 maalia ja 128 syöttöä.
Smith on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä. Elokuussa 2010 häntä vastaan nostettiin syyte perheväkivallasta.
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1982
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. huhtikuuta 1982 Long Beachin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Niki Lauda, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Mommie Dearest
Mommie Dearest on yhdysvaltalaisen Christina Crawfordin kirjoittama muistelma- ja paljastusteos, joka kertoo hänen elämästään adoptioäitinsä, näyttelijä Joan Crawfordin kanssa. Teos julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1978, ja se herätti aikanaan valtavan kohun. "Mommie Dearestin" pohjalta on tehty elokuva "Äiti kulta", joka sai ensi-iltansa vuonna 1981.
"Mommie Dearest" kertoo Christina Crawfordin lapsuudesta ja elämästä äitinsä Joan Crawfordin kanssa. Teoksessa Crawford väittää äitinsä olleen sadistinen ja väkivaltainen alkoholisti, joka pahoinpiteli lapsiaan. Kaiken kaikkiaan kirja kuvaa Joan Crawfordin epätasapainoisena naisena, jolle ura näyttelijänä merkitsi enemmän kuin omat lapset. Teoksessa Crawford esittääkin, että hänen äitinsä adoptoi lapsia ainoastaan julkisuustempauksena uraansa edistääkseen. Crawfordin adoptioveli Christopher tuki kirjan väitteitä, kun taas hänen adoptiosisarensa Cynthia ja Cathy kiistivät ne.
"Mommie Dearest" oli yksi ensimmäisistä julkisuuden henkilöistä kirjoitetuista paljastuskirjoista. Sen kiistanalainen sisältö ja sen esittämät väitteet kuuluisasta elokuvatähdestä herättivät aikanaan valtavan kohun ja laajaa keskustelua puoleen ja toiseen erityisesti Crawfordista esitettyjen väitteiden todenmukaisuudesta. Monet Joan Crawfordin tunteneet nousivat kirjan julkaisun jälkeen puolustamaan häntä. Muun muassa Crawfordin pitkäaikainen ystävä Myrna Loy ja ensimmäinen aviomies Douglas Fairbanks Jr. kiistivät molemmat teoksen väitteet, vaikkakin myönsivät Crawfordin olleen kunnianhimoinen ja kärsineen alkoholismista. Toiset Crawfordin ystävät ja kollegat taas myönsivät osan väitteistä pitävän paikkansa. Muun muassa näyttelijä Betty Hutton vahvisti nähneensä Crawfordin pahoinpitelemässä lapsiaan, ja näyttelijä Eve Arden kyseenalaisti Crawfordin kyvyn toimia äitinä. Osittain saamansa julkisuuden ansiosta kirjasta tuli suuri myyntimenestys ja bestseller.
Richard Todd
Richard Andrew Palethorpe Todd (11. kesäkuuta 1919 – 3. joulukuuta 2009) oli brittiläinen näyttelijä.
Todd syntyi Dublinissa Irlannissa. Hän aloitti uransa teatterissa ja taisteli toisessa maailmansodassa. Hän on tehnyt pitkän työrupeaman valkokankaalla ja esiintynyt muun muassa "Kaksissa jäähyväisissä" (1956).
Todd oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1950, jolloin hän myös voitti Golden Globen. Hän kuului Berliinin elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1963.
Todd oli kahdesti naimisissa. Hänen suvussaan on esiintynyt itsemurhaa, ja se oli kohtalona sekä näyttelijän äidillä että kahdella tämän neljästä lapsesta. Richard Todd on nimetty Disney-legendaksi.
LazyTown – The New Album
LazyTown – The New Album on soundtrackalbumi, joka sisältää kappaleita yhdysvaltalais-islantilaisesta lastenohjelmasta Lazy Townista. Se julkaistiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa 15. lokakuuta 2007.
Sandra Cisneros
Sandra Cisneros (s. 20. joulukuuta 1954) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan romaaneista "The House on Mango Street" (1984) ja "Caramelo" (2002). Hänen kirjoitustyyliinsä ovat vaikuttaneet voimakkaasti hänen meksikolaiset sukujuurensa. Hänet on palkittu Pulitzerilla.
Roberto Guerrero
Roberto José Guerrero Isaza (s. 16. marraskuuta 1958 Medellín, Kolumbia) on entinen kolumbialainen autourheilija. Hän osallistui Formula 1 -urallaan 29 osakilpailuun, mutta ei saavuttanut ainuttakaan MM-pistettä.Guerrero oli parhaimmillaan kahdeksas Saksan GP:ssä 1982.
Guerrero kilpaili F1:sissä kausina – Ensign ja Theodore-tallien kalustoilla. F1-kausien jälkeen hän lähti kilpailemaan Pohjois-Amerikkaan.
Johann Jakob von Tschudi
Johann Jakob von Tschudi (25. heinäkuuta 1818 Glarus – 8. lokakuuta 1889 Lichtenegg Itävalta) oli sveitsiläinen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.
Johannin vanhemmat olivat kauppias Hans Jakob Tschudi (29. syyskuuta 1781 – 25. elokuuta 1825) ja Anna Maria Zwicky (2. marraskuuta 1789 – 1849).
Tschudi opiskeli luonnontieteitä ja lääketiedettä Neuchâtelin, Leidenin ja Pariisin yliopistoissa. 1838 hän matkusti Peruun, missä hän vietti 5 vuotta tutkien ja keräten Andien kasvistoa. 1857–1859 hän matkusteli Brasiliassa ja muissakin Etelä-Amerikan maissa. 1860 hänet asetettiin Sveitsin Brasilian suurlähettilääksi ja hän oli tässä virassa vuoteen 1868, minkä jälkeen hän taas tutki Brasiliaa ja keräsi kasveja Neuchâtelin, Glaruksen ja Freiburgin museoille.
Tschudi oli myös kielitieteilijä ja tutki ketšuaa.
Tschudi kuvaili ja nimesi myös lintuja, muun muassa nokipäätinamin ("Crypturellus atrocapillus"). Hänen kunniakseen on nimetty suomukotinga ("Ampelioides tschudii").
31. toukokuuta 1849 hänet vihittiin Wilhelmine Karolina Ottilia Schnorrin kanssa (6. joulukuuta 1820 – 22. elokuuta 1897).
Mercedes-Benz Actros
Mercedes-Benz Actros on Mercedes-Benzin valmistama kuorma-automalli. Actros on Mercedes-Benzin kuorma-automalliston suurin. Moottoriksi on mahdollista valita 11,95-litrainen V6, jonka tehovaihtoehdot ovat: 235 kW, 265 kW, 300 kW, 320 kW, 335 kW tai 350 kW. Toinen moottori on 15,93-litrainen V8, ja sen tehovaihtoehdot ovat: 375 kW ja 405 kW. 440 kW on 15,95 litraisessa V8:ssa. Vakiovarusteena vaihteistona on portainen automaattinen PowerShift. Actroksen moottorit saavuttaa Euro 5 -päästömääräykset SCR-tekniikan avulla. Ohjaamoja on tarjolla yhdeksän: Megaspace, Megaspace Single Cab, Eurocab, Eurocab Single Cab, Suurohjaamo, Autonkuljetusohjaamo, Keskipitkäohjaamo, Matalakattoinen keskipitkäohjaamo, Lyhyt ohjaamo.
Henry Boardman Conover
Henry Boardman Conover (18. tammikuuta 1892 Chicago – 5. toukokuuta 1950 Chicago) oli yhdysvaltalainen sotilas ja amatöörilintutieteilijä.
Hänen vanhempansa olivat pääjohtaja Charles Hopkins Conover (s. 12. heinäkuuta 1847) ja Della Louise Boardman Conover (s. 31. lokakuuta 1859). Hänellä oli kolme vanhempaa siskoa, Elinor Conover Owen, Della Boardman Talbot ja Margaret Boardman Conover.
Conover opiskeli Sheffield Scientific Schoolissa Yalessa. Hän oli kiinnostunut luonnosta pienestä pitäen ja keräsi lintuja. Hän oli innokas urheilumies koko ikänsä. 1920 hän matkusti Venezuelaan Wilfred Hudson Osgoodin kanssa. He keräsivät näytteitä Chicagon kenttämuseolle ("Field Museum of Natural History in Chicago"). He palasivat Etelä-Amerikkaan 1922 ja vierailivat Chilessä ja Argentiinassa. 1926 Conover matkusti Itä-Afrikkaan.
Conover lahjoitti lähinnä riistalinnuista koostuneen 18 000 näytteen kokoelmansa Chicagon museolle. Hän auttoi suuresti Carl Edward Hellmayria "The Catalogue of Birds of the Americas" -teoksen kirjoittamisessa. Hän oli museon tutkimusapulainen vuodesta 1924 ja 1941 hänet valittiin museon johtokuntaan.
Conover nimesi ja kuvaili joitakin lintulajeja ja alalajeja, muun muassa mustatinamin ("Tinamus osgoodi"). Hänen kunniakseen on nimetty kolumbianjuoksukyyhky ("Leptotila conoveri").
Chathaminmerimetso
Chathaminmerimetso ("Phalacrocorax onslowi") on merimetsoihin kuuluva lintu. Chathaminmerimetso on äärimmäisen uhanalainen lintu, sitä on jäljellä vain 270 paria, ja nekin elävät pienellä alueella Populaatio on pienentynyt pääosin maanviljelyn ja villien eläinten takia.
Chathaminmerimetso on mustavalkoinen 63 cm pitkä merimetso, jolla on metallinkiiltoisen musta pää, niskan takaosa, selkämys ja pyrstön päällys. Linnun alapuoli on valkoinen, ja sen jalat ovat vaaleanpunaiset. Linnun nokan ympärys on oranssinvärinen.
Lajia tavataan ainoastaan Chathamsaarilla, Uudessa-Seelannissa. Ja sieltäkin se on häviämässä, sillä vuonna 1997 löydettiin 842 paria, 16 vuotta myöhemmin 2003–2004 chathaminmerimetsoja oli jäljellä vain 271 paria. Chathaminmerimetsot viihtyvät usein avoimilla merialueilla ja kivikkoisilla rannoilla.
Chathaminmerimetso pesii suurissa kolonioissa, yleensä korkealla, paljaiden kivien päällä saaren korkeimmissa kohdissa tai jyrkänteiden reunalla. Chathaminmerimetso syö pääosin kalaa.
Brasilianmaakyyhky
Brasilianmaakyyhky ("Claravis geoffroyi") on äärimmäisen uhanalainen kyyhkylaji.
Brasilianmaakyyhkyä on tavattu Brasiliassa Serra do Marin alueella sekä Iguazún kansallispuistossa Argentiinan puolella.
Brasilianmaakyyhky on 19–23 senttimetriä pitkä. Koiras on selkäpuolelta grafiitinharmaa, alapuolelta vaaleampi. Naama ja vatsa ovat lähes valkeat. Siivissä on kaksi tai kolme tummanviolettia raitaa. Jalat ovat tummanpunaiset, nokka melkein musta. Naaras on ruskeampi, ja sen vatsa ja kurkku ovat vaaleammat.
Delbert L. Latta
Delbert Leroy ”Del” Latta (5. maaliskuuta 1920 Weston, Ohio – 12. toukokuuta 2016) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Ohion viidennestä vaalipiiristä vuosina 1959–1989.
Latta syntyi Ohiossa. Hän valmistui vuonna 1938 McComb High Schoolista, opiskeli vuoteen 1940 Findley Collegessa ja valmistui myöhemmin Ohio Northern Universitysta. Hän aloitti palveluksensa Yhdysvaltain armeijassa vuonna 1938 ja oli siviiliammatiltaan juristi.
Ennen paikan saamista liittovaltion kongressista Latta istui vuosina 1953–1958 Ohion senaatissa. Hän ei ollut uudelleen ehdolla vuonna 1988, ja hänen edustajapaikkansa otti Paul Gillmor. Delbert L. Lattan poika Bob korvasi Gillmorin tämän kuoltua vuonna 2007.
Hopeakyyhky
Hopeakyyhky ("Columba argentina") on äärimmäisen uhanalainen kyyhky. Se elää mangrovemetsissä Indonesian ja Malesian saaristossa. Linnusta ei ole tehty vahvistettuja havaintoja yli 70 vuoteen, mutta Sumatralta on useita mahdollisia havaintoja 1980-luvulta. Lajin harvinaistumiseen ja mahdolliseen häviämiseen ovat vaikuttaneet laajamittaiset metsien hakkuut sekä tulokaslajit.
Hopeakyyhky on 34–38 senttimetriä pitkä, hopeanharmaa kyyhky, jonka pyrstö ja siivenkärjet ovat mustat.
Bob Latta
Robert E. ”Bob” Latta (s. 18. huhtikuuta 1956) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Latta syntyi Ohiossa. Hän valmistui vuonna 1978 Bowling Green State -yliopistosta ja vuonna 1981 Juris Doctorin arvolla Toledon yliopistosta. Hänen isänsä Delbert L. Latta istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1959–1989.
Nuorempi Latta on nykyinen liittovaltion kongressin jäsen. Hän otti paikkansa edustajainhuoneessa 11. joulukuuta 2007 isänsä seuraajan Paul Gillmorin kuoltua ja edustaa Ohion viidettä vaalipiiriä. Latta oli jo istunut vuosina 1997–2000 osavaltion senaatissa ja vuodesta 2001 edustajainhuoneessa.
Lattalla on puolisonsa Marcian kanssa kaksi lasta.
Ohjelmistoliiketoiminta
Ohjelmistoliiketoiminta on tietojenkäsittelytieteen tutkimusala, jossa tutkimuskohteena ovat ohjelmistot liiketaloudellisesta näkökulmasta, eli ohjelmistomarkkinat, -yritykset, -tuotteet ja -palvelut. Ohjelmistoliiketoimintaa harjoittavat myös monet muut kuin varsinaiset yritykset ohjelmistotoimialalla.
Sekä tutkimus- että opetuskohteena ohjelmistoliiketoiminta on vielä hyvin nuori, ensimmäinen alan suomenkielinen oppikirja julkaistiin vasta vuonna 2003. Ohjelmistoliiketoiminnasta väitelleitä tutkijoita on Suomessa kymmenkunta vuonna 2007. Ensimmäinen ohjelmistoliiketoiminnan virkaan nimitetty professori aloitti Oulun yliopistossa vuonna 2000.
Ohjelmistoliiketoiminta on yleensä jaettu yrityksen tarjooman mukaisesti perustyyppeihin:
Viime aikoina tutkijat ovat kuitenkin esittäneet myös ohjelmistoliiketoiminnan jäsentämistä liiketoimintaverkoston arvoa tuottavan toiminnan mukaisesti. Sekä sovellus- että infrastruktuuritarjoomat jaettaisiin kehitys-, integrointi- ja operointitoimintaan.
Ohjelmistoliiketoimintamalleja on tutkittu melko paljon, mukaan lukien avoimeen lähdekoodiin ja sovellusvuokraukseen perustuva liiketoiminta. Myös ulkoistamisen tai ohjelmistoalihankinnan tutkimukset ovat lisääntyneet, sekä laadulliset että määrälliset.
Toržok
Toržok () on keskikokoinen kaupunki ja kaupunkipiirikunta Venäjän Tverin alueella. Kaupunki on myös ympäröivän Toržokin piirin hallinnollinen keskus. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 47 702 henkeä.
Kaupunki sijaitsee Volgan sivuhaaran, Tvertsa-joen rannalla 61 kilometriä Tveristä ja 263 kilometriä Moskovasta. Moskovan ja Pietarin välinen valtatie M 10 kulkee kaupungin läpi. Toržokin rautatieasema on risteysasema. Sen eteläpuolelta Dubrovkan kylän kohdalta haarautuvat radat Rževiin ja edelleen Vjazmaan sekä länteen Ostaškoviin, jossa rata liittyy Bologoje–Nevelin rautatiehen.
Toržok mainitaan ensimmäisen kerran vuodelta 1139 peräisin olevissa kronikoissa. Paikkakunta kehittyi kaupalliseksi keskukseksi. Taloudellisen kehityksen mahdollisti sijainti maa- ja vesireittien risteyskohdassa. Kaupungin ympärille rakennettiin muurit 1200-luvulle mennessä. Vuonna 1238 Kultaisen ordan mongolien ja tataarien joukot piirittivät kaupunkia kolmen viikon ajan. Seuraavien vuosisatojen aikana Toržok tuhottiin useita kertoja sisällissodissa. Erityisen paljon kaupunki kärsi vuonna 1372 Tverin ruhtinaan Mihail II:n sotaretkestä. Vuodesta 1478 lähtien Toržok, kuten koko Novgorodin tasavallan alue tuli Moskovan ruhtinaskunnan alaisuuteen. Kaupunginoikeudet Toržok sai vuonna 1775.
Toržokin rautatieasema oli alun perin väliasema yksityisellä Lihoslavlin–Kuvšinovon rautatiellä, joka avattiin liikenteelle keisarivallan aikana tammikuussa 1911. Lihoslavl oli eräs Pietarin ja Moskovan välisen pääradan asemista. Tammikuussa 1913 kaupungin väkiluku oli 15 500. Myöhemmin rataa jatkettiin lännessä Ostaškoviin.
Toržokissa on säilynyt monia arkkitehtuurisia muistomerkkejä 1600-1800 -luvuilta, esimerkiksi:
Kaupungissa on monia museoita:Toržokin ilmasto on varsin mantereinen. Tammikuun keskilämpötila on –8,5 °C – –10,5 °C ja heinäkuun keskilämpötila 17 °C. Vuotuinen sademäärä on 550–750 millimetriä. Kasvukauden pituus on 120–133 päivää.
Toržokin suurimmat teollisuuslaitokset ovat palokalustoteollisuuden ja painoteollisuuden tehtaita. Vuodesta 1931 alkaen Toržok on myös ollut eräs Venäjän pellavateollisuuden keskus. Kaupungin läpi kulkee Novopolotsk–Surgut-öljyputki sekä Serpuhov–Pietari- ja Uhta–Minsk–Ivatsevitši-kaasuputket.
Toržokilla on ystävyyskaupunkitoimintaa mm. seuraavien kaupunkien kanssa:
Empty the Vaults – The Rarities
Empty the Vaults – The Rarities on Uriah Heep -yhtyeen kesäkuussa 2001 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää harvinaisuuksia.
E.M.D.
E.M.D. on ruotsalainen poikabändi, jonka muodostavat Erik Segerstedt, Mattias Andréasson ja Danny Saucedo. He kaikki ovat tulleet tunnetuiksi "Idol"-kykyjenetsintäohjelman kautta. Yhtyeen nimi muodostuu jäsenten etunimien alkukirjaimista.
E.M.D.:n ensimmäinen albumi "A State of Mind" julkaistiin toukokuussa 2008 ja se nousi Ruotsin albumilistan kärkipaikalle. Albumilta julkaistiin kolme singleä, "All for Love", "Jennie Let Me Love You" ja "Alone", jotka nousivat kaikki listaykkösiksi Ruotsin singlelistalla. Lisäksi albumista julkaistiin kolme uutta kappaletta sisältänyt erikoispainos. Erikoispainoksen kahdesta singlestä toinen, Melodifestivaleniin osallistunut "Baby Goodbye" nousi sekin singlelistakärkeen.
Loppuvuodesta 2009 E.M.D. julkaisi toisen albuminsa, joululevyn "Välkommen hem".
Natalie Minnevik
Natalie Alexandra Minnevik (s. 13. heinäkuuta 1991 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten pääosasta Klaus Härön elokuvassa "Näkymätön Elina" (2002). Elinan rooli on Minnevikin ensimmäinen roolisuoritus, ja hän sai roolistaan Tapperin Taiteilijaseuran mitalin.
Vuonna 2003 Minnevik näytteli Richard Hobertin elokuvassa "Kolme aurinkoa". Minnevik on myös esittänyt vuonna 2005 Sara Bruckia "Wallander"-sarjan jaksossa "Pimeys", vuosina 2012–2014 Matildaa televisiosarjassa "Hubotit – melkein ihmisiä" ja vuonna 2015 Ida Jankowiczia "Arne Dahl" -televisioelokuvissa.
San Marinon Grand Prix 1982
San Marinon Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 25. huhtikuuta 1982 Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Didier Pironi, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
McLaren, Williams, Brabham, Ligier, Lotus, March, Arrows, Fittipaldi, Ensign ja Theodore vetäytyivät kilpailusta protestina Nelson Piquet'n ja Keke Rosbergin hylkäämiselle Brasilian GP:ssa.
Vuoden koripalloilija
Vuoden koripalloilija on vuosittain valittava koripallopalkinto, joka annetaan vuoden parhaalle suomalaiskoripalloilijalle.
Palkinnon saajan valitsevat vuosittain suomalaiset urheilutoimittajat. Vuoden koripalloilija on valittu vuodesta 1948 lähtien. Eniten valintoja on saanut Hanno Möttölä, joka on valittu Vuoden koripalloilijaksi kahdeksan kertaa. Kolme kertaa vuoden koripalloilijaksi on valittu nainen. Ensimmäisen naisvalinnan saavutti Hilkka Hakola, joka valittiin vuoden koripalloilijaksi vuonna 1956. Viimeisin palkinnon saaja on Lauri Markkanen.
Pintapelastaja
Pintapelastaja tarkoittaa helikopterin miehistön jäsentä, joka tarvittaessa lasketaan vinssin avulla pelastustoimiin tai pelastusaluksen miehistön jäsentä, joka yleensä hyppää aluksesta veteen uhrin kannalta tuulen yläpuolelta, jolloin tuuli auttaa pelastajaa pääsemään pelastettavan luokse.
Suomalaiset meripelastushelikopterit toimivat Suomen rajavartiolaitoksen alaisuudessa. Vuodesta 1981 asti Rajavartiolaitoksen alainen Vartiolentolaivue on vastannut meripelatuskopteritoiminnasta. Pelastusaluksia eli SAR-yksiköitä on Suomessa Rajavartiolaitoksella sekä Meripelastusseuralla, joka on vapaaehtoisista koostuva järjestö.
Josef Blösche
Josef Blösche (12. helmikuuta 1912 – 29. heinäkuuta 1969) oli SS:n Rottenführer ja tuomittu sotarikollinen. Blösche tunnetaan parhaiten eräistä Varsovan gheton tapahtumia kuvaavista valokuvista, joissa hän muun muassa poseeraa SS-kenraali Stroopin vieressä seuraamassa Varsovan gheton tuhoamista.
Hän työskenteli nuoruudessaan maatilalla ja liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1938 sen jälkeen kun Saksa oli vallannut Sudeettimaan. Blösche toimi saksalaisten valtaamassa Puolassa vuodesta 1940, jolloin hän liittyi turvallisuuspalvelu Sicherheitsdienstin (SD) SS-divisioonaan ja palveli Varsovan ghetossa kesällä 1942 jolloin alkoivat juutalaisten joukkosiirrot Treblinkaan. Hän toimi Varsovan ison ja pienen gheton yhdistävän puusillan vahtina. Hänen toimiaan kuvataan muun muassa elokuvassa "Pianisti", jossa hän ampuu naisen joka erehtyy kysymään Blöscheltä minne heitä ollaan kuljettamassa.
Blösche tunnettiin Varsovan Frankensteinina sadistisista tavoistaan kohdella juutalaisia. Hänen tiedetään raiskanneen ja ampuneen naisia. Natsit palkitsivat hänet mitaleilla ansioistaan Varsovan kansannousun kukistamisessa.
Toukokuussa 1945 Blösche joutui Neuvostoliittoon sotavankeuteen ja oli lyhyen aikaa pakkotyössä työleirillä. Vuoden 1946 alussa hänet palautettiin Saksan demokraattiseen tasavaltaan. Elokuussa 1946 hänen kasvonsa vaurioituivat pahoin työtapaturmassa, mikä myöhemmin esti hänen tunnistamisensa. Vuonna 1947 Blösche pääsi vapaaksi ja eli normaalia elämää, meni naimisiin ja sai kaksi lasta.
Blösche tunnistettiin ja pidätettiin vuonna 1967. Hän joutui Efurtissa Saksassa oikeuteen ja todettiin syylliseksi noin 300 000 juutalaisen kuljetuksen järjestämiseen keskitysleirille ja mahdollisesti 2 000 murhaan.
Hänet teloitettiin ampumalla Leipzigissä 29. heinäkuuta 1969.
Gallushappo
Gallushappo on fenoliyhdiste, jonka bentseenirenkaaseen on liittynyt kolme OH-ryhmää ja yksi COOH-ryhmä. Se on luonnon parkkiaineiden, tanniinien rakenneosa. Aine on palavaa normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, valkoisia, hygroskooppisia (itseensä kosteutta imeviä) kiteitä. Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava CH(OH)COOH. Gallushaposta käytetään myös nimitystä "3,4,5-trihydroksibentsoehappo".
Gallushapon moolimassa on 170,1 g/mol, sulamispiste 210 °C, härmistymislämpötila 210 °C, tiheys 1,7 g/cm (vesi = 1,0 g/cm) ja CAS-numero 149-91-7. Aine liukenee vateen 20 °C:n lämpötilassa 1,1 g/100 ml. Edellä esitetyt tiedot kuuluvat gallushapon anhydridille eli vedettämälle muodolle. Gallushapolla on myös monohydraatti eli CHO· HO, jonka moolimassa on 188,14 g/mol, sulamispiste 251 °C ja CAS-numero 5995-86-8. Gallushapon monohydraattia liukenee vateen 20 °C:n lämpötilassa 1,5 g/100 ml.
Gallushappoa esiintyy useissa kasveissa ja sitä on esimerkiksi teessä ja punaviinissä.
Gallushappoa kuumentamalla voidaan valmistaa pyrogallushappoa eli pyrogallolia (CHO).
Gallushappo muodostaa Fe(III)-ionien kanssa sinimustia kompleksiyhdisteitä, joita on käytetty musteissa.
Gallushapon suoloja ja estereitä kutsutaan gallaateiksi. Gallaatteja on esimerkiksi elintarvikkeiden hapettumisenestoaineina käytetyt E 310 propyyligallaatti, E 311 oktyyligallaatti ja E 312 dodekyyligallaatti.
Arvid Henrikinpoika Horn
Arvid Henrikinpoika Horn af Kanckas (syntynyt ennen vuotta 1577 – kuollut 1606) oli Pohjanmaan käskynhaltija ja valtaneuvos. Hänen vanhempansa olivat Henrik Klaunpoika Horn ja Elin Arvidintytär Stålarm.
Arvid Horn oli kirjoilla Frankfurtin yliopistossa 1574 ja hän oli päälippueen ratsumiehenä 1579. Luutnantti hänestä tuli 1583. Hän matkasi Sigismundin seurueessa 1587 Puolaan. Horn oli Ivangorodin käskynhaltijana. Hänet vangittiin 1590, jolloin hänen veljensä Kaarle oli Ivangorodin, Kaprion ja Jaman käskynhaltijana. Hänet vapautettiin 1592.
Horn sai 17. syyskuuta 1594 läänityksekseen Muurlan Kaninkolan. Hän osallistui 1595 Turun aateliston kokoukseen, ja hänet nimitettiin 27. toukokuuta 1602 valtaneuvokseksi. Vuonna 1605 hänet nimitettiin Pohjanmaan käskynhaltijaksi ja edelleen 18. helmikuuta samana vuonna rauhanneuvottelijaksi. Hän kuoli joko 1606 tai 1607.
Arvid Horn avioitui Ingeborg Ivarintytär kanssa. Vaimon vanhemmat olivat kenttäeversti Ivar Månsson Stiernkors ja Elin Jönsdotter Kurck. Parilla oli neljä lasta:
Avdat
Avdat tai Ovdat () on arkeologinen kohde Israelissa ja nabatealaisten muinainen kaupunki. Se sijaitsee Negevin autiomaassa ja se on rakennettu 580 metriä korkean kukkulan päälle vartioimaan kauppareittiä.
Avdat on suojeltu kansallispuistona ja se lisättiin kolmen muun kaupungin kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2005.
Nabatealaisten perustivat tieaseman 200-luvulla eaa. luultavasti nimellä Oboda kuningas Oboda I:sen mukaan. Makkabealaiskuningas Aleksander Jannaios valtasi vauraana kauppapaikkana tunnetun Obodan luultavasti ensimmäisellä vuosisadalla eaa., minkä seurauksena kaupunki hylättiin.
Oboda III:nnen aikana Avdat rakennettiin uudelleen muutama vuosikymmen ennen ajanlaskun alkua . Kuningas haudattiin myös kaupunkiin, mistä tulee myös kaupungin nykyinen nimi, sillä Abdah on Obodan arabialainen nimi . Aretas IV:nnen (9 eaa. – 40) aikana Avdat saavutti vaurautensa huipun, jolloin kaupungin akropolis linnoitettiin ja sinne rakennettiin suuri temppeli. Obodan ja Aretaksen aikoina Avdat oli kotieläinten jalostuksen keskus.
Ensimmäisen vuosisadan puolessa välissä kauppa alueella pieneni ja nabatealaiset vaihtoivat elinkeinonsa kaupankäynnistä ja maatalouteen. Hieman myöhemmin alue kärsi pahoin arabialaisten hyökkäyksissä. Roomalaiset valloittivat nabatealaisten alueet vuonna 106, minkä jälkeen Avdatista kehittyi myös merkittävä roomalaiskeskus. Avdat kuului valtakunnan etelärajan puolustusketjuun ja siellä asui paljon sotilaita, jotka olivat saaneet maata palvelusvuosiensa kunniaksi. Roomalaisaikana kaupunkiin rakennettiin myös monia uusia rakennuksia ja asuinalueita.
Kristinusko levisi Avdatiinkiin 300-luvun puolivälissä ja kaupunkiin rakennettiin kirkko ja luostari. Asutus siirtyi hieman tuona aikana kukkulan länsirinteelle ja maanviljelysalueita laajennettiin. Viinintuotannosta tuli merkittävä elinkeino. Lopulta Bysantin heikentyessä Avdat jäi paimentolaisheimojen armoille. Kaupunki tuhoutui osittain 600-luvulla persialaisten ja arabien valloitusten jälkeen ja lopulta hylättiin kokonaan 900-luvulla.
Merkittävimmät kaivaukset Avdatissa suoritettiin 1958–1961. Tämän jälkeen alueella on ollut useita pienempiä arkeologisia kaivauksia.
Ryoji Ikeda
Ryoji Ikeda (s. 1966) on japanilainen kokeellisen musiikin artisti ja äänitaiteilija, joka työskentelee ja asuu New Yorkissa.
Ikeda käyttää musiikkinsa elementteinä usein koruttomia ääniä, kuten valkoista kohinaa ja siniaaltoa. Ikedan musiikkia voidaan kutsua minimalistiseksi tai elektroakustiseksi, mutta hän ottaa vaikutteita myös muista tyylilajeista, kuten teknosta. Ikeda on voittanut Prix Ars Electronica -kilpailussa Golden Nica -palkinnon teoksellaan "matrix" vuonna 2001. Hän on myös toiminut sooloartistina ja säveltäjänä poliittisessa "Dumb Type" -taideryhmittymässä.
Britannian merentakaiset alueet
Britannian merentakaiset alueet ("British Overseas Territories") ovat 14 Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsemaa aluetta ympäri maailmaa.
Lähde lipulle, erillisalueelle, sijainnille, motolle, väkiluvulle ja pääkaupungille:
Pixmania
Pixmania on ranskalainen kuluttajaelektroniikkaan keskittynyt vähittäismyyntiyritys, joka toimii pääosin internetissä. Vuonna 2000 perustettu Pixmania toimii nykyään 26:ssa Euroopan maassa, mutta sen toimitilat sijaitsevat pääosin Ranskassa ja muualla Lounais-Euroopassa.
Pixmania kuuluu Fotovista-konserniin, josta suurimman osan omistaa brittiläinen elektroniikkajätti DSG international plc. Suomessa DSG international tunnetaan myös kodinelektroniikkaliike Gigantin omistajana. Pixmanialla on neljä miljoonaa asiakasta, 1400 työntekijää ja yli 35 000 tuoteartikkelia. Maaliskuussa 2006 päättyneenä tilikautena sen liikevaihto oli 450 miljoonaa euroa ja liikevoitto ennen veroja 7.6 miljoonaa euroa.
Pixmania on Suomessa kerännyt osakseen erittäin voimakasta kritiikkiä internetin keskustelupalstoilla hitaiden toimitusten, puutteellisen asiakaspalvelun ja monimutkaisen palautus/takuujärjestelmän vuoksi. Mikrobitin suuressa nettikauppatestissä tammikuussa 2007 Pixmania sijoittui 27 liikkeen vertailussa toiseksi viimeiselle sijalle, mutta yrityksen asiakaspalvelua kehuttiin ystävälliseksi.
Toisaalta Pixmania saa suomalaisessa Hintaseuranta-palvelussa hyvät arvostelut Hintaseurannan käyttäjiltä. http://hintaseuranta.fi/kauppa.aspx/280
Ruotsissa Pixmania on lukuisien valitusten vuoksi päätynyt mm. kuluttajasivuston mustalle listalle ja sen toimintaa on tutkittu SVT2:n kuluttaja-asiaohjelma PLUS:ssa.
Vaikka Pixmania toimittaa tavaransa Suomen ulkopuolelta, asiakas joutuu maksamaan mm. kiintolevyihin liittyvän hyvitysmaksun.
Rephlex Records
Rephlex Records on Richard D. Jamesin ja Grant Wilson-Claridgen 1991 perustama levy-yhtiö, joka on julkaissut monien merkittävien elektronisen musiikin artistien musiikkia. Rephlex aloitti julkaisemalla acid housea ja teknoa, ja nykyään se suuntautuu laajaan skaalaan kokeellista elektronista musiikkia. Levy-yhtiö itse kutsuu julkaisemaansa musiikkiaan "braindanceksi".
Pipsa Possu
Pipsa Possu (alkuperäiseltä nimeltä Peppa Pig) on brittiläinen animaatiosarja. Sarja kertoo Pipsa Possusta ja hänen ystävistään.
Pipsan perheeseen kuuluvat pikkuveli Jyri, isäpossu ja äitipossu. Jyri omistaa Herra Dinosaurus -nimisen pehmolelun, jota tämä pitää mukanaan lähes joka paikassa. Pipsa on possu, joka pitää kuralätäköissä pomppimisesta kuten myös pikkuveli Jyri. Isäpossu on perheen suurin ja kovin kuorsaamaan. Heillä on myös mummo- ja vaaripossu.
Kajaanin Palloilijat
Kajaanin Palloilijat (KaPa) on vuonna 1924 perustettu kajaanilainen jalkapalloseura.
Seura pelasi mestaruussarjassa vuonna 1953 ja myöhemmin I- ja II-divisioonissa. Vuonna 2006 KaPa ja toinen kajaanilaisseura FC Tarmo perustivat uuden seuran AC Kajaanin, jonka suojiin keskitettiin seurojen edustusjoukkuetoiminta.
KaPan tunnetuimmat kasvatit ovat maajoukkuepelaajat Olli Huttunen ja Ari Heikkinen.
Lääketieteellinen tekniikka
Lääketieteellinen tekniikka on tekniikan ala, jossa kehitetään teknis-tieteellisiä menetelmiä ja ratkaisuja lääketieteen ja terveydenhuollon tarpeisiin. Lääketieteellinen tekniikka on suhteellisen uusi tieteenala, ja sille on tyypillistä monien muiden tieteen ja tekniikan alojen soveltaminen. Yleisimpiä sovellettavia aloja ovat sähkötekniikka, tietotekniikka ja materiaalitekniikka.
Käytännön esimerkkejä lääketieteellisen tekniikan sovellutuksista ovat muun muassa sydämentahdistin, keinoelimet ja magneettikuvaus.
Alan professuureja on Aalto-yliopistossa, Itä-Suomen yliopistossa, Oulun yliopistossa,Tampereen teknillisessä yliopistossa ja Turun yliopistossa. Alalla toimii Lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistys LFTY, jonka vuosittain järjestämät LFT-päivät pidetään vuorollaan eri yliopistoissa. LFT-päivillä esitellään alan kehitystä, paikallista alan tutkimusta ja yritystoimintaa sekä alan opinnäytetöitä.
Itä-Suomen yliopiston sovelletun fysiikan laitos
Eksaktit tieteet
Eksaktit tieteet tarkoittavat tieteitä, joissa havainnoissa, ennusteissa ja tuloksissa saavutetaan tarkasti mitattavia arvoja. Eksakteissa tieteissä käytetään usein huolellisesti järjestettyjä kokeita ja järjestelmällisiä menetelmiä virheellisten hypoteesien karsimiseksi. Eksaktiuden vaatimus sisältää ajatuksen, että eksaktin tieteen tulokset ovat testattavia ja siten luotettavia. Tyypillisiä esimerkkejä eksakteista tieteistä ovat luonnontieteet fysiikka, kemia ja biologia. Matematiikan laskemisesta tieteiden joukkoon on eri kantoja johtuen sen perustumisesta aksioomille eli peruslauseille pikemminkin kuin havainnoille, mutta ainakin eksaktit tieteet hyödyntävät matematiikkaa menetelmänä. Eksaktien tieteiden ulkopuolelle lasketaan usein jäävän ainakin humanistiset tieteet ja yhteiskuntatieteet. Englanniksi tiedettä tarkoittava sana "science" viittaa vahvasti eksakteihin tieteisiin kun taas muista meillä tieteiksi kutsutuista aloista käytetään usein sanaa "art".
Idolatria
Idolatria on kuvien, esineiden, asioiden, ajatusten ynnä muiden sellaisten uskonnollista palvontaa. Idolatrian kohde on idoli, joka nykykielessä on alkanut tarkoittaa varsinaista palvontaa arkisemman ihannoinnin kohdetta. Sanan juurena on kreikan "eidololatria", joka on yhdistetty sanoista "eidolon" ’kuva, hahmo’ ja "latreia" ’palvonta’. Varhaisempi kanta saattaa olla heprean "avodat elilim".
"Epäjumala" on leimaava ja halventava nimitys toisen uskonnon jumaluudesta tai tällaisen kuvasta tai patsaasta. Epäjumala tarkoittaa jumalaa, jota ei ole (jumalana) olemassa, mutta jota palvotaan. Epäjumala saattaa kuitenkin olla muutoin olemassa, esimerkiksi esineenä kuten idolina eli jumalankuvana tai joskus harvemmin jumalaa mitättömämpänä pahana henkenä. Suomen sana epäjumala on ollut käytössä lähes yksinomaan kristityssä merkityksessä, mutta viime aikoina myös jonkin verran islamilaisessa.
Sana "idolatria" sisältää usein kielteisen sävyn, sillä sitä on käytetty kuvaamaan juutalais-kristillisessä perinteessä synnillistä esineiden, asioiden ja kuvitelmien palvontaa oikeana pidetyn jumalan sijaan. Se "minkä" palvominen on uskontoa ja minkä idolatriaa, vaihtelee kulttuurista ja uskonnosta toiseen. 
Esimerkiksi kristinusko, islam ja juutalaisuus leimaavat kaikki muut jumalat kuin Jahven epäjumaliksi. Näissä yhteyksissä käsitykset epäjumalista on toisinaan pelkistetty siihen, että kaikki muut jumalat ovat pelkkiä esineitä, joita palvotaan. Tämä käsityksen mukaista väitettyä toimintaa nimitetään myös kuvainpalvonnaksi. Kuitenkin suurin osa eri uskontojen jumalankuvista tai muista pyhistä kuvista on vain vertauskuvallisia, samaan tapaan kuin esimerkiksi kristittyjen krusifiksit. Kuvia ei siis palvota niiden itsensä vuoksi, vaan niiden olentojen tai asioiden vertauskuvina, joita ne edustavat.
Mikael Agricola kirjoitti suomentamansa Vanhan testamentin psalmikokoelman eli Psalttarin (1551) esipuheeseen runomuotoisen luettelon suomalaisista ”epäjumalista” eli palvotuista henkiolennoista. Sana "epäjumala" saattoi olla Agricolan omaa keksintöä. Hän luetteli yhteensä 24 epäjumalaa, 12 karjalaisilta ja 12 hämäläisiltä. Suurin osa näistä on myös uudemman tutkimuksen mukaan ollut suomalaisten uskomusolentoja.
Hän aloittaa luettelonsa näin:
”Epäjumalat monet tässä muinoin palveltiin kaukana ja läsnä”
Hän lisää: 
”Eikös se kansa vimmattu ole joka näitä uskoo ja rukoilee?”
Avoveteen (elokuva)
Avoveteen on Orvo Saarikiven ohjaama suomalainen urheiluelokuva vuodelta 1939. Se perustuu Urho Karhumäen romaaniin "Avoveteen".
Käsikirjoituksen pohjana ollut Karhumäen romaani palkittiin kultamitalilla Berliinin olympialaisissa 1936, jolloin kilpailuja käytiin myös henkisillä aloilla.
Päähenkilö on Yrjö Niemelä, joka tulee Helsinkiin hakemaan työtä. Siellä hän kiinnostuu juoksemisesta ja aloittaa kilpailemisen. Menetettyään rahansa Helsingin yössä, hän palaa tyttöystävänsä ja hänen vanhempiensa maatilalle, jossa asuu myös hänen ja hänen tyttöystävänsä poika. Hän viljelee siellä maata, mutta alkaa taas harjoitella juoksemista, kun hän kuulee, että Suomen maajoukkueelta puuttuu juoksijoita. Hän osallistuu Helsingin olympialaisiin 1940, jossa hän voittaa pitkän matkan juoksun loppusuoralla. (Todellisuudessa olympialaiset siirtyivät sodan takia ja järjestettiin Helsingissä vasta 1952.)
Tv-kriitikko Arto Pajukallio on luonnehtinut elokuvaa moraalisessa suoraselkäisyydessään hellyttävän humoristiseksi..
Kalle Hakala
Karl (Kalle) Hakala (18. maaliskuuta 1880 Lempäälä – 16. toukokuuta 1947 Mikkeli) oli eteläsavolainen sanomalehdentoimittaja ja pitkäaikainen sosialidemokraattien kansanedustaja.
Hakalan vanhemmat olivat renki Juha Hakala ja Wilhelmina Myllymäki. Hän kävi käsityöläiskoulun ja työskenteli konetyöläisenä vuosina 1897–1907. Tämän jälkeen Hakala oli "Vapaus"-lehden toimittajana Mikkelissä 1907–1918. Suomen sisällissodan jälkeen Hakala oli poliittisista syistä vangittuna. Päästyään vapaaksi hän toimi ensin Työväen osuuskaupan kirjallisena toimitsijana Mikkelissä 1921–1925 ja viimeksi Vapaus-lehden toimittajana ja päätoimittajana 1933–1947.
Hakala oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1911–1918, 1924–1933 ja 1934–1947 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli myös jäsenenä Valtakunnanoikeudessa ja Sotasyyllisoikeudessa. Hakala oli yksi neljästä koko sotasyyllisyys-prosessin ajan kaikkien syytettyjen syyttömyyttä kannattaneesta oikeudenjäsenestä. Hakala toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa.
Kunnallispolitiikassa Hakala oli mukana Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän kuului jäsenenä Mikkelin läänin vaalipiirin keskuslautakuntaan ja Mikkelin läänin sos.dem. piirin piiritoimikuntaan ja oli jälkimmäisen rahastonhoitajana.
Hakala oli naimisissa Alma Maria Purhosen kanssa vuosina 1911–1927 ja Aliina Partin kanssa vuodesta 1928.
Nimellä "K. Hakala":
Nimimerkillä "Juuso":
Nimimerkillä "Pekka P.":
Väinö Pastell
Väinö Elias Pastell (14. toukokuuta 1881 Sääminki – 8. syyskuuta 1949 Lempäälä) oli hämäläinen kunnallisneuvos ja tilanomistaja joka toimi kokoomuksen kansanedustajana 1920-luvun lopulla.
Pastellin vanhemmat olivat talollinen Kustaa Adolf Pastell ja Amanda Ali-Kartano. Hän kävi kansakoulun ja valmistui maanviljelyskoulusta 1901. Pastell oli aluksi Hovilan meijeri- ja karjakkokoulun opettajana 1901–1903 ja sen jälkeen tilanomistajana Kalvolassa 1903–1909. Vuonna 1909 hän osti Lempäälästä Innilän kartanon ja hoiti sitä kuolemaansa saakka.
Pastell oli kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1927–1929 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Pastell osallistui kunnallispolitiikkaan toimien Lempäälän kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli myös MTK:n liittoneuvoston jäsen ja Pohjois-Hämeen kansallisliiton puheenjohtaja. Pastell sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1944.
Pastell oli naimisissa vuodesta 1911 Hilja Ala-Pynnösen kanssa.
Kuuvan kanava
Kuuvan kanava on Inarijärven koillisosassa sijaitseva kanava. Se on Suomen pohjoisin kanava. Tämän noin 200 metriä pitkän ja vähintään neljä metriä leveän kanavan kaivoi yksistään lapiolla inarilainen Matti Kuuva 1900-luvun alussa. Kanava on kaksiosainen, sillä kannaksen keskellä on pitkähkö lampi, jonka molemmista päistä kanava jatkuu. Kanavan kaivutyöhön meni aikaa noin kymmenen vuotta, ja Kuuva ryhtyi urakkaansa, koska kanava lyhensi valmistuttuaan hänen venematkaansa 30 kilometrillä. Myöhemmin Kuuva hankki tuloja keräämällä maksuja kanavan muilta käyttäjiltä.
Nykyisin kanava on edelleen päivittäisessä käytössä ja ajettavissa läpi moottoriveneelläkin. Kanavan kunnostamista on harkittu.
Khoren I
Khoren I Muratbekian (k. 10. huhtikuuta 1938) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1932–1938. Hän oli kotoisin Tiflisistä ja oli hyvin kansallismielinen. Venäjän keisarikunnan aikaan hänet oli karkotettu Arkangeliin hänen vastustettuaan kirkon omaisuuden takavarikointia. Hänen palattuaan kansa valitsi hänet vuonna 1910 Jerevanin vikaariksi ja samana vuonna hänet vihittiin myös piispaksi. Katolikoksena ollessaan hän järjesti esimerkiksi armeniankielisen raamatunkäännöksen 1500-vuotisjuhlan. Hänen pyrkimyksensä kirkon uudistamiseksi kuitenkin epäonnistuivat, sillä Stalinin järjestämät puhdistukset hävittivät parhaat johtajat kirkosta, kuten myös älymystöstä ja armeijasta.
Khoren itse ei suostunut alistumaan, mistä aiheutui luultavasti se, että hänet kuristettiin 10. huhtikuuta 1938. Hänet haudattiin kaikessa hiljaisuudessa merkitsemättömään hautapaikkaan. Hautapaikka kuitenkin muistettiin, ja vuonna 1996 ruumiin jäännökset kaivettiin ylös ja haudattiin muitten katolikosten joukkoon. Khorenia seurasi katolikoksena Gevorg VI, vaikkakin aluksi vain arkkipiispana.
Munkki Serafim, Araratista itään, Kirjapaja 2007
S/S Heinrich
S/S Heinrich (käytti myös nimeä S/S Klara) oli saksalainen pirtulaiva joka ajautui karille Kemin edustalla 16. syyskuuta 1924.
100 rekisteritonnin S/S Heinrich oli ollut koko kesän 1924 Perämerellä Marjaniemen edustalla. Suomen aluevesirajan ulkopuolelle ankkuroituneesta aluksesta oli kuljetettu pirtua Suomen rannikolle veneillä. Syyskuun puolivälissä laivan ankkuriköysi katkesi kovassa myrskyssä ja se lähti ajelehtimaan tuulen mukana samalla kun myös aluksen koneet menivät epäkuntoon. Parin päivän kuluttua Heinrich törmäsi noin 12 kilometrin päässä Kemistä Valkeankarin ja Pohjantähden välillä olevalle Ulommaisen karille. Laivan 1000 litran pirtulasti oli jo tätä ennen heitetty mereen ja kuusihenkinen miehistö poistui karille jääneestä alukseen ohikulkeneeseen toiseen laivaan. Karille jäänyt laivan hylky romuttui lopullisesti seuraavana talvena ahtojäiden musertamana. Haaksirikkopaikkaa alettiin kutsua "Pirtukariksi".
Vuonna 2002 Kemin Urheilusukeltajat irrottivat ja nostivat ylös Heinrichin potkurin museoon sijoitettavaksi. Laivan kappaleita, muun muassa sen höyrykattila, on edelleen hajallaan meren pohjassa.
Heinähäntä
Heinähäntä eli haravakuljetin () on heinien siirtoon tarkoitettu maataloustyökalu, joka kiinnitetään traktorin perään ja jossa on kymmenkunta järeää piikkiä.
Toisenlainen, myös heinähännäksi 1960-1970-luvuilla sanottu, traktorityökalu oli hyvin suurikokoinen, kehämäinen pihtien ja hangon välimuoto, jolla voitiin purkaa heinäkuormia ja siirrellä suuria heinätaakkoja ladossa. Tällainen heinähäntä kiinnitettiin ladossa vaijerilla ja rissalla orteen, ja sen voimanlähteenä käytettiin traktoria. Tätä heinähäntää oli varsin hankala ohjailla, eikä siitä ollut suurtakaan hyötyä, ja se jäi melko pian pois käytöstä.
Traktorin perään kiinnitettävän varsinaisen heinähännän käyttöön on kaksi tapaa: Jälkimmäinen tapa vaatii traktorinkuljettajalta taitoa mutta säästää työtä huomattavasti. Ladossa traktorin kuljettaja voi samoin tyhjentää heinähännän vain vapauttamalla heinähännässä olevasta vivusta sen sivu- ja päälihaarukat.
Yhdessä seiväskairan kanssa heinähäntä kuuluu vasta traktoritekniikan käyttöönoton mahdollistamiin, heinän seiväskuivatuksessa käytettyihin maatalouskoneisiin.
Heinähännän kanssa ei saa periaatteessa ajaa maantiellä, koska sitä on vaikea merkitä kunnolla.
Kaisa Hiilelä
Amanda Katariina (Kaisa) Hiilelä (sukunimi vuoteen 1936 Hildén) (23. lokakuuta 1891 Lempäälä – 4. huhtikuuta 1977 Tampere) oli Paperityöntekijäin liiton taloudenhoitaja ja pitkäaikainen sosialidemokraattien kansanedustaja.
Hiilelän vanhemmat olivat muonarenki Johan Kustaa Hildén ja Johanna Paunu. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli kotiapulaisena ja sen jälkeen vuosina 1907–1916 Finlaysonin kehräämön kutomotyöläisenä Tampereella. Hiilelä oli Tampereen työväenyhdistyksen rahastonhoitajana 1916–1919 ja toimi osapäiväisenä työntekijänä Paperityöntekijäin liitossa 1919–1920. Vuosina 1920–1946 Hiilelä oli Paperityöntekijäin liiton taloudenhoitaja ja liittotoimikunnan sihteeri.
Hiilelä oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1930–1958 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa ja oli jäsenenä Tampereen kaupunginvaltuustossa. Hiilelä kuului Suomen Pankin tilintarkastajiin ja oli myös Valmet Oy:n tilintarkastajana.
85P/Boethin
85/Boethin on lyhytjaksoinen komeetta, jonka löysi pastori Leo Boethin 4. tammikuuta 1975. Komeetan kiertoaika on 11,20 vuotta ja kirkkaus perihelissä on ollut 12–8 magnitudia.
Komeetan radan laski ensimmäisenä IAUn "Central Bureau for Astronomical Telegrams"in (CBAT) tutkija Brian Marsden 12. helmikuuta 1975 edellisen kuukauden aikana tehdyistä karkeista havainnoista. Julkaistu rata oli paraabeli, minkä perusteella komeetta ei palaisi takaisin Aurinkokunnan sisäosiin. Havaintojen epätarkkuuden vuoksi Marsden huomautti kuitenkin komeetan olevan mahdollisesti silti lyhytjaksoinen ja julkaisikin kuukautta myöhemmin myöhemmin vaihtoehtoisen, elliptisen radan, jonka kiertoaika oli 12,41 vuotta. Vuonna 1975 komeetan kirkkaus oli 10–11 magnitudin luokkaa.
Varmuus radan luonteesta saatiin vuodenvaihteessa 1985/1986, jolloin komeetta palasi Auringon lähelle. Kirkkauden oli tällä kertaa ennustettu jäävän 12 magnitudiin, mutta komeetta kirkastuikin odotettua voimakkaammin, ja kirkkaus nousi lopulta tammikuun alussa 8 magnitudin asti. Se kuitenkin himmeni nopeasti, ja viimeinen havainto komeetasta saatiin 1. maaliskuuta 1986.
Kolmannen kerran 85P/Boethinin odotettiin näyttäytyvän vuonna 1997, jolloin se tarkentuneiden ratalaskelmien mukaan olisi ollut perihelissään 17. huhtikuuta. Yrityksistä huolimatta komeetasta ei onnistuttu saamaan ensimmäistäkään havaintoa.
Lokakuussa 2006 NASA ilmoitti, että 85P/Boethin tulee olemaan yksi komeettoja tutkimaan lähtevän Deep Impact -luotaimen kohteista. Suunnitellusta ohilennosta kuitenkin luovuttiin marraskuun 2007 alussa, sillä komeetta Boethinistä ei ollut edelleenkään saatu havaintoja. Luotaimen uudeksi kohteeksi valittiin varasijalla ollut komeetta 103P/Hartley 2.
On mahdollista, että 85P/Boethin on vuoden 1986 jälkeen hajonnut pienemmiksi kappaleiksi, jotka kooltaan jäävät alle havaintojen vaatiman rajan. Tämä on kuitenkin epätodennäköistä, sillä näin täydellisen hajoamisen tiedetään tapahtuneen vain kerran (komeetta LINEAR S4). Luultavampaa on, että komeetta on hajonnut muutamaan osaan (kuten 73P/Schwassmann-Wachmann 3), jotka ovat jääneet huomattavasti jälkeen siitä, missä ehjän komeetan pitäisi olla. Toinen mahdollisuus on, että komeetan rata tunnetaan liian huonosti. Komeetta Boethin on havaittu Aurinkokunnan sisäosissa vain kahdesti, eivätkä näillä kerroilla tehdyt havainnot ehkä ole olleet riittävän tarkkoja mahdollistaakseen radanmäärityksen sellaisella tarkkuudella, että komeetta ennusteen pohjalta onnistuttaisiin havaitsemaan.