hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Baix
Baix on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 1 049 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 17,39 neliökilometriä.
Raatelijat
Raatelijat ovat Marvel-kustantamon luoma superroistoryhmä, jonka ensiesiintyminen tapahtui "Uncanny X-Menin" numerossa 229 vuonna 1988. Raatelijat ovat supersankariryhmä Ryhmä-X:n vastustajia ja sen kaikki jäsenet ovat kyborgeja.
Barnas
Barnas on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 209 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 26,51 neliökilometriä.
Christie’s
Christie’s on brittiläinen taidehuutokauppakamari.
Christie’sin perusti yrityksen virallisten lähteiden mukaan Lontoossa 5. joulukuuta 1766 James Christie, ja vanhin jäljellä oleva huutokauppaluettelo on joulukuulta 1766. Eräiden muiden lähteiden mukaan James Christie vuokrasi huutokauppahuoneiston vuonna 1762, ja on löytynyt myös lehti-ilmoitus Christie’sin huutokauppatilaisuudesta vuodelta 1759. Yritys vakiinnutti pian maineensa johtavana huutokauppakamarina ja hyödynsi Lontoon tuoretta asemaa merkittävänä taidekaupan keskuksena Ranskan vallankumouksen jälkeen.
Christie’s oli aiemmin julkinen osakeyhtiö ja oli listattuna Lontoon pörssiin 1973–1999, minkä jälkeen se siirtyi yksityisomistukseen ranskalaiselle François Pinault’lle. Sen markkinaosuus on ollut useita vuosia suurempi kuin sen kilpailijan Sotheby’sin.
Christie’sin myynti oli vuonna 2007 yhteensä 6,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria (4,6 miljardia euroa). Christie’s järjestää yli 600 myyntitapahtumaa vuodessa yli 80 myyntikategoriassa, joihin kuuluvat kaikki kauno- ja koristetaiteiden alat, muun muassa jalokivet, valokuvat, keräilyesineet, viini ja autot. Hinnat vaihtelevat 200 dollarista 80 miljoonaan dollariin.
Yhtiöllä on 85 toimistoa 43 maassa ja 14 huutokauppakamaria Amsterdamissa, Dubaissa, Genevessä, Hongkongissa, Lontoossa King Streetillä ja South Kensingtonissa, Los Angelesissa, Madridissa, Milanossa, New Yorkissa, Pariisissa, Tel Avivissa ja Zürichissa. Yhtiö ilmoittaa johtaneensa viime aikoina markkinoita laajenevilla ja esiintulevilla markkinoilla, kuten Kiinassa, Intiassa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, sekä menestyneissä myynneissä ja näyttelyissä Pekingissä, Dubaissa, Mumbaissa ja Venäjällä.
Le Béage
Le Béage on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 287 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 32,83 neliökilometriä.
Beauchastel
Beauchastel on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 1 779 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 8,46 neliökilometriä.
Gilhac-et-Bruzac
Gilhac-et-Bruzac on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 165 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 30,94 neliökilometriä.
Gluiras
Gluiras on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 386 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 25,1 neliökilometriä.
Ammunta kesäolympialaisissa 2008 – miesten skeet
Miesten skeet vuoden 2008 kesäolympialaisissa ammuttiin 15.-16. elokuuta Beijing Shooting Range Clay Target Fieldillä. Kilpailun voitti Yhdysvaltojen Vincent Hancock tuloksella 145 (121+24).
Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
Edsbyns IF Bandy
Edsbyns IF Bandy on jääpalloseura Edsbynistä, Ovanåkerin kunnasta, Ruotsin Hälsinglandista. Seura on yksi 2000-luvun menestyneimmistä ruotsalaisista jääpalloseuroista. Se voitti viisi perättäistä Ruotsin mestaruutta vuosina 2004–2008.
Edsbyns IF perustettiin vuonna 1909 ja jääpallotoiminta alkoi vuonna 1925. Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla joukkue pelasi ensimmäistä kertaa vuonna 1945. Se on pelannut korkeimmalla sarjatasolla siitä lähtien, lukuun ottamatta kautta 1969–1970, jolloin se pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa Edsbyn voitti 1952, ja se oli 1950–1960-luvulla yksi Ruotsin parhaista jääpalloseuroista, selviytyen monta kertaa loppuotteluun asti. Viimeisin mestaruus ennen vuosisadan vaihdetta tuli kaudella 1977–1978, ja 1980-luvulla se oli kahdesti loppuottelussa, mutta mestaruutta se ei saavuttanut.
Edsbyn sai ensimmäisenä joukkueena Ruotsissa kotiareenakseen hallin, kun Dina Arena valmistui vuonna 2003. Halli vauhditti Edsbynin nousua Ruotsin jääpallohuipulle, se voitti viisi perättäistä Ruotsin mestaruutta vuosina 2004–2008.
Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa
Saavutuksia Jääpallon maailmancupissa
MAUSS
MAUSS ("Mouvement Anti-Utilitariste dans les Sciences Sociales") on ranskalainen tutkijaryhmä. Sen tavoitteena on järjestelmällisesti murtaa taloustieteellisten teorioiden filosofisia perusteita. Ryhmä on saanut inspiraationsa 1900-luvun alun ranskalaissosiologista Marcel Maussista jonka kuuluisin teos on "Lahja" (1925).
Ryhmän perustajajäsenet ovat: Alain Caillé, Gérald Berthoud, Ahmet Insel, Serge Latouche ja Pauline Taieb. Ryhmä julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvää julkaisua La Revue du MAUSS semestrielle, jonka kustantaja on vuodesta 1988 ollut La Découverte.
Free words (artikkeli julkaistu suomeksi Niin & Näin nro 58 3/2008 artikkeli "Anna pois".)
Gripen Trollhättan BK
Gripen Trollhättan Bandyklubb on jääpalloseura Trollhättanista, Länsi-Götanmaalta, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.
Seura perustettiin vuonna 1936 nimellä "Gripens Bollklubb". Seura pelasi pitkän aikaa alemmilla sarjatasoilla, mutta kipusi hitaasti ylöspäin ja viimein vuonna 1973 nousi ensi kertaa historiansa aikana pääsarjaan, mutta putosi kauden päätteeksi takaisin kakkosdivisioonaan. Uudelleen seura nousi pääsarjaan, silloiseen Allsvenskaniin, vuonna 2000, mutta putosi jälleen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle vain kahden kauden kuluttua. Seuran viimeisimmät pääsarjakaudet ovat 2004-2009.
Marcel Mauss
Marcel Mauss (10. toukokuuta 1872 Épinal – 1. helmikuuta 1950 Pariisi) oli ranskalainen sosiologi ja etnologi. Häntä pidetään Ranskan etnologian isänä. Hän oli perustamassa Pariisin yliopistoon sosiologian instituuttia "Institut Français de Sociologie" (1924) ja etnologista instituuttia "Institut d'Ethnologie". Hän vastusti hyvin voimakkaasti antisemitismiä ja rasistista politiikkaa sekä ennen toista maailmansotaa että sen jälkeen. Mauss oli poliittiselta kannaltaan sosialisti.
Maussin mukaan on saanut nimensä tutkijaryhmä MAUSS ja sen julkaisu Revue du Mauss.
Emile Durkheim oli hänen enonsa.
Bill Hickman
William "Bill" Hickman (25. tammikuuta 1921 – 24. helmikuuta 1986) oli yhdysvaltalainen stunt-ajaja ja sivuosanäyttelijä. Hickman oli pääroolissa toteuttajana ja näyttelijänä useassa ylistetyssä takaa-ajokohtauksessa, kuten Philip D'Antonin tuottamissa action-klassikoissa Bullittissa (1968), Kovaotteisissa miehissä (1971) ja elokuvassa "The Seven-Ups" (1973).
Bill Hickman oli James Deanin hyvä ystävä ja rallivalmentaja ja ajoi tämän omistamaa trailerinvetoautoa kohtalokkaana päivänä 30. syyskuuta 1955, jolloin Dean joutui kuolonkolariinsa Cholamessa, Kaliforniassa, matkalla Salinasin kilpa-ajoihin.
Bill Hickman kuoli syöpään 65-vuotiaana 1986.
Tytöt tykkää (kappale)
"Tytöt tykkää" on Tea Hiillosteen ensimmäinen singlejulkaisu hänen ensimmäiseltä sooloalbumiltaan "Tytöt tykkää". Kappale sai ensisoittonsa 5. kesäkuuta 2007. Sen tuotannosta vastaa Jarkko Ehnqvistin. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin kesäkuussa 2007. Musiikkivideota on katsottu YouTubessa jo yli 2 miljoonaa kertaa. "Tytöt tykkää" -singleä on myyty tuplaplatinalevyyn oikeuttava määrä, yli 28 000 kappaletta, mikä tekee siitä Suomen historian 26:nneksi myydyimmän singlen. Single oli vuoden 2007 kolmanneksi myydyin kappale.
The Voice valitsi kappaleen vuoden 2007 viralliseksi kesähitiksi. DJ:t valitsivat "Tytöt tykkää" -kappaleen vuoden 2007 kappaleeksi ja Tea Hiillosteen vuoden 2007 tulokkaaksi.
EliteXC
EliteXC ("Elite Xtreme Combat") oli amerikkalainen vapaaottelujärjestö, joka toimi vuosina 2006 - 2008. Se oli UFC:n jälkeen toiseksi suurin vapaaottelun ammattilaisliitto.
EliteXC:n perustivat Showtime Networks ja ProElite -yhtiöt vuoden 2006 lopulla. EliteXC nousi varsin nopealla vauhdilla merkittäväksi järjestöksi. Eräs sen vahvuuksista olivat väljemmät sopimukset ottelijoiden kanssa, jotka eivät pakota heitä ottelemaan vain tietyn järjestön alaisia otteluita. EliteXC-tapahtumilla oli sopimus CBS-televisioyhtiön kanssa, joka ehti näyttämään ainoastaan kolme tapahtumaa.
ProElite ilmoitti EliteXC:n lopettamisesta 20. lokakuuta 2008.
Einar Lönnberg
Axel Johan Einar Lönnberg (24. joulukuuta 1865 Tukholma – 21. marraskuuta 1941 Tukholma) oli ruotsalainen eläintieteilijä ja luonnonsuojelija.
Einar Lönnbergin isä oli kasvitieteen tohtori ja valtiopäivämies. Einar Lönnberg opiskeli Uppsalan yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1891. Vuosina 1892–1893 hän asui Floridassa ja vuonna 1899 hän teki retken Kaspianmerelle. Hän työskenteli lyhyen ajan eräässä göteborgilaisessa museossa, kunnes tuli valituksi Ruotsin luonnonhistoriallisen museon selkärankaisosaston johtajaksi Tukholmaan vuonna 1904. Hän työskenteli siellä, kunnes jäi eläkkeelle 1932–1933.
Lönnberg perusti biologisen aikakausijulkaisun "Fauna och Flora" vuonna 1904 ja toimi sen vastaavana toimittajana kuolemaansa saakka. Vuosina 1910–1911 hän matkusteli Afrikassa ja vuonna 1919 hänestä tuli "Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg" -seuran jäsen.
Lönnberg oli vakaumuksellinen luonnonsuojelun puolestapuhuja ja hän liittyi Luonnonsuojeluyhdistyksen jäseneksi. Hän oli laatimassa uusia luonnonsuojelulakeja ja oli erityisesti lintujen ja porojen suojelija. Hän puhui voimakkaasti uusien kansallispuistojen muodostamisen puolesta, kuten esimerkiksi Torniojärven kansallispuiston, joka perustettiin 1914.
Lönnberg nimesi linnuista muun muassa törmäpääskyn alalajin "ijimae". Hänen kunniakseen Gregory Mathews nimesi etelänkihun alalajin "Stercorarius antarcticus lonnbergi" vuonna 1912.
Sukellusmaski
Sukellusmaski on sukellusväline joka mahdollistaa tarkan näkemisen veden alla.
Tavallisin sukellusmaski on ns. puolimaski joka peittää sekä silmät että nenän. Vanhimmissa malleissa oli pyöreä tai soikea lasi, mutta sittemmin on tullut hyvin suosituksi erillisillä linsseillä varustettu malli, johon voidaan vaihtaa silmälaseja vastaavia optisia linssejä. Maskin tyhjennys veden alla kuuluu sukelluskurssin perusasioihin. Tyhjentäminen tapahtuu puhaltamalla maskiin nenän kautta ilmaa ja päästämällä vesi alakautta pois.
Sukelluksessa käytetään myös kokokasvomaskia. Cressi Scuba-mallinen maski on koko kasvojen kokoiseksi venytetty tavallinen maski. Kasvojen alaosan peittää kumiosa, jossa suun kohdalla on vahvistettu aukko hengityssäätimelle. Kokokasvomaskeissa paineilma on johdettu koko maskin alueelle eikä erillistä suukappaletta ole, hengityssäädin on niissä rakenteellinen osa kokonaisuutta ja mikrofonin käyttö ja siten puhuminen on mahdollista. Maskin pehmeät osat valmistetaan yleensä silikonista ja sen lasin tulee olla karkaistu. Jos maskia käyttävällä henkilöllä on taittovirhettä, voidaan maskiin hioa taittovirheen korjaava linssi.
Aiemmin on ollut olemassa myös yksinomaan silmät peittäviä sukelluslaseja, joihin liittyi erikseen kaksi letkullista kumipalloa. Sukellettaessa paine puristi palloja ja näin tasasi silmäsuojuksien painetta. Menetelmää käytettiin etupäässä helmenkalastuksessa, joskin sielläkin se syrjäytyi normaalin puolimaskin tieltä: kumipallot toimivat vain muutamien metrien syvyyteen asti.
Ibrox Stadium
Ibrox Stadium on Glasgow'ssa sijaitseva Rangers-jalkapalloseuran kotistadion.
Ensimmäinen ottelu alkuperäisellä stadionilla pelattiin joulukuussa 1899. Stadionia on tämän jälkeen laajennettu ja muutettu moneen kertaan. Nykyisin stadionilla on 50 411 istumapaikkaa. Yleisöennätys on tammikuulta 1939, jolloin 118 567 katsojaa seurasi liigaottelua paikallisvastustaja Celticiä vastaan.
Stadionilla on koettu kaksi murhenäytelmää; Vuonna 1902 sai surmansa 26 ihmistä, kun puinen katsomo sortui. Vuonna 1971 66 ihmistä pusertui kuoliaaksi eräällä uloskäynnillä, yleisön poistuessa stadionilta.
Épinal
Épinal on kunta Lorrainessa, Koillis-Ranskassa. Se on Vosgesin departementin pääkaupunki eli prefektuuri. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan sen väkiluku oli 34 014. Se sijaitsee Mosel-joen varrella, 60 kilometriä Nancysta etelään.
Veli-Matti Lehtikangas
Lehtikangas kirjoittaa "Voima"-lehteen ja harrastaa muun muassa luontokuvausta. Lehti luonnehtii häntä "ötökkäpaparazziksi". 1980-luvulla hän kirjoitti muun muassa "Alibi"-lehteen.
Celtic Park
Celtic Park eli "Parkhead" on Glasgow'ssa, Skotlannissa, sijaitseva Celtic-jalkapalloseuran kotistadion. Stadion otettiin käyttöön vuonna 1892. Katsojakapasiteetti on 60 832 (paikallisvastustaja Rangersia vastaan turvallisuussyistä 58 000). Yleisöennätys on 92 000 katsojaa uudenvuodenpäivältä 1938 ottelussa Rangersia vastaan.
Vuonna 2002 Celtic Park valittiin BBC:n äänestyksessä Yhdistyneen kuningaskunnan parhaaksi jalkapallostadioniksi.
Chris Kohler
Chris Kohler (s. 18. huhtikuuta 1980) on yhdysvaltalainen videopelitoimittaja. Kohler työskentelee "Wired"-tietotekniikkalehdelle, jonka verkkosivuilla hän työstää Game | Life -nimistä blogia. Hänen kirjoituksiaan on julkaistu myös "Official Nintendo Magazine" ja "Animerica" -lehdissä sekä GameSpy ja 1UP.com-sivustoilla.
Kohler on kirjoittanut kaksi videopeliaiheista kirjaa: "Power-Up: How Japanese Video Games Gave the World an Extra Life" (BradyGames, 2004) ja "Retro Gaming Hacks" (O'Reilly Media, 2005). Kohlerin ensimmäinen kirja käsittelee japanilaisen pelikulttuurin taustoja, kehittäjiä ja maailmanlaajuisia vaikutuksia. "Retro Gaming Hacksissä" Kohler esittelee vanhojen pelien pelaamiseen soveltuvia hakkerointimenetelmiä.
Giro dell’Emilia
Giro dell'Emilia on yhden päivän mittainen maantiepyöräilykilpailu. Se järjestetään Emilia-Romagnan alueella Italiassa lokakuun puolivälissä. Kilpailu kuuluu UCI Europe Tour -sarjaan ja on kategorialuokitukseltaan 1. HC, eli sen yläpuolella ovat vain UCI World Tour -tason kilpailut.
Giro dell'Emilian on voittanut useimmin Costante Girardengo, kaikkiaan viisi kertaa.
Turkiskoi
Turkiskoi ("Tinea pellionella") on aitokoiden heimoon kuuluva pikkuperhonen. Sitä tavataan silloin tällöin asunnoista, joissa sen toukat voivat vahingoittaa tekstiilejä.
Turkiskoilla on täysikasvuisena metallinhohtoiset, vaalean kullanruskeat tai harmaanruskeat etusiivet. Siiven keskellä on pieni mutta selvästi erottuva, lähes musta täplä. Lisäksi lähempänä siiven tyveä on toinen, yleensä himmeämpi tumma täplä. Takasiivet ovat puolestaan kiiltävän kellanharmaat. Siipiväli on 9–15 mm.
Hyvin samannäköisiä lajeja ovat pöllönpesäkoi ("Tinea svenssoni") ja pulunpesäkoi ("Tinea columbariella"). Turkiskoin erottaminen etenkin jälkimmäisestä voi vaatia genitaalipreparaatin tekemistä ja sen tutkimista mikroskoopilla.
Toukka on hidasliikkeinen, valkoinen ja sillä on tummanruskea pää ja niskakilpi. Toukka pysyttelee koko ajan kuiduista rakentamansa suojaputken sisällä ja liikkuessaankin kuljettaa putkea mukanaan.
Turkiskoita tavataan lähes koko holarktisella alueella. Se puuttuu kuitenkin esimerkiksi Skandinavian pohjoisimmista osista sekä Islannista. Vieraslajina se on levinnyt Australiaan ja Uuteen Seelantiin. Pääasiallinen lentokausi on kesäkuusta elokuuhun, mutta sopivalla paikalla perhosia voi tavata aikaisemminkin.
Perhoset ovat aktiivisia illalla ja yöllä, jolloin niitä lentää myös valojen luokse. Päivisin ne piilottelevat. Vaikka perhonen on tunnettu tavastaan viihtyä ihmisasunnoista vahingoittaen tekstiilejä, yleisemmin se elää luonnossa, lintujen pesissä. Aikuinen perhonen on hyvin lyhytikäinen ja se elää vain 4–6 vuorokautta. Naaras ei juurikaan liiku vaan koiraat lentelevät etsien naaraita.
Turkiskoin toukat syövät ravinnokseen erityisesti turkis- ja villavaatteiden sekä -kankaiden kuituja, joista ne myös kehräävät putkimaisen suojaverhon ihonsa peitteeksi. Jotta toukat jaksaisivat kehrätä ympärilleen suojaputken, niiden on löydettävä runsaasti ravintoa heti munista kuoriuduttuaan. Toukat ovat myös hyvin valonarkoja, joten niiden parhaimpia kasvuympäristöjä ovat pimeät, suojaisat tilat, joissa on runsaasti syötävää kuitumateriaalia. Luonnossa perhonen lisääntyy lintujen pesissä, joissa toukka syö irronneita höyheniä sekä hyönteisten jäänteitä. Toisin kuin vaatekoille, turkiskoin toukalle kelpaa tarvittaessa ravinnoksi myös kasviperäinen kuitu, kuten puuvilla. Sen on todettu syövän myös nahkatuotteita ja jopa mausteita. Vaatekoista poiketen turkiskoin toukka ei kiinnittäydy vaatekuituihin. Toukka tekee vaatteisiin ison ja teräväreunaisen, ympäristöstään siistin reiän.
Naaras munii vajaa 50 munaa, jotka se ripottelee sinne tänne sopivaa ravintoa tarjoavaan ympäristöön. Toukat kuoriutuvat vajaan viikon kuluessa ja niiden kehitys kestää kahdesta kolmeen kuukautta. Kasvaessaan toukka laajentaa suojaputkea, jonka sisällä se piilottelee. Täysikasvuinen toukka vaeltaa suojaiseen paikkaan koteloitumaan ja kotelovaihe kestää viikosta pariin viikkoon. Toukka koteloituu suojaputkensa sisälle ja aikuisen perhosen kuoriutuessa kotelo työntyy osittain ulos putkesta.
Vaatekoi
Vaatekoi ("Tineola bisselliella") on aitokoiden heimoon kuuluva pikkuperhonen. Se on tunnettu sisätiloissa elävä laji.
Vaatekoi on ulkonäöltään hyvin samankaltainen kuin turkiskoi ("Tinea pellionella"), mutta sen etusiivistä puuttuu tumma täplä. Etusiivet ovat kellanruskeat ja tasaisen kullanhohtoiset, joskus tyvestä hieman tummemmat. Takasiivet ovat harmaat ja niissä on kellertäviä juovia. Pään karvamaiset suomut ovat yksivärisen vaaleankeltaisia ja tuntosarvet ovat noin puolet etusiiven pituudesta. Siipiväli 7–15 mm.
Toukka on valkoinen, läpikuultava, ja sillä on musta pää. Sitä ei kuitenkaan tapaa paljaaltaan vaan toukka elää ja liikkuu kuiduista ja seitistä tekemänsä kopan sisällä. Täysikasvuinen toukka on noin 11 mm pitkä.
Nykyisin vaatekoi on kosmopoliittinen laji. Alkujaan sen arvellaan olevan peräisin eteläisestä Afrikasta, mutta tämä on epävarmaa. Sisätiloissa eläessään koi voi tuottaa 3–4 sukupolvea vuodessa ja yksilöitä voi tavata ympäri vuoden.
Vaatekoi lentää pääasiassa yöllä. Naaras on laiska liikkumaan ja sitä tapaa hyvin harvoin kauempana paikasta, jossa se on toukkana elänyt. Koiraat lentävät aktiivisesti etsimässä kumppania. Naaras voi tuottaa jopa 100 munaa. Aikuiset perhoset elävät piilotellen ja häirittynä piiloutuvat, pakenevat juosten tai lentäen korkeintaan pienen matkan. Valo ei houkuttele perhosia. Aikuinen perhonen ei nauti ravintoa ja sen elinaika on vajaa kuukausi.
Luonnossa vaatekoi elää erityisesti lintujen, mutta myös muiden eläinten pesissä. Toukat syövät ravinnokseen kuollutta eläinperäistä orgaanista ainesta kuten irronneita karvoja ja höyheniä, kuivunutta verta ja hyönteisten jäänteitä. Niille kelpaa myös erityisesti villavaatteiden sekä -kankaiden kuidut, joista ne myös kehräävät putkimaisen suojaverhon ihonsa peitteeksi. Toukkaputken kuidut ovat tyypillisesti sekaisin vaatekuitujen kanssa, mikä kiinnittää toukan vaatteeseen. Vaatteisiin toukat syövät reikiä sekä tahraavat niitä tuottamallaan seitillä ja ulosteillaan. Satunnaisesti toukkia voi tavata myös kuivista proteiinipitoisista elintarvikkeista. Toukkia voi olla myös kasvikuidusta kuten puuvillasta valmistetuissa vaatteissa tai kankaissa, mutta tällöin niiden on oltava riittävän likaisia sillä kasvikuitu ei kelpaa toukan ravinnoksi.
Toukat kuoriutuvat yleensä jo muutama päivä munimisen jälkeen. Jotta toukat jaksaisivat kehrätä ympärilleen suojaputken, niiden on löydettävä runsaasti ravintoa heti munista kuoriuduttuaan. Toukat ovat myös hyvin valonarkoja, joten niiden parhaimpia kasvuympäristöjä ovat pimeät, suojaisat tilat, joissa on runsaasti syötävää kuitumateriaalia. Toukkien menestyminen vaatii sopivan korkeana pysyvää lämpötilaa ja korkeaa ilmankosteutta. Olosuhteiden muuttuessa epäsopiviksi ne kykenevät asettumaan lepotilaan. Toukkavaihe kestää olosuhteista ja ravinnonsaannista riippuen reilusta kuukaudesta jopa kahteen vuoteen. Kotelovaihe noin viikosta kuukauteen.
Vielä 1900-luvun alkupuolella vaatekoi oli yleinen, mutta nykyisten asuntojen kuiva keskuslämmitysilma ja keinokuiduista tehtyjen vaatteiden yleistyminen ovat tehneet siitä paljon harvinaisemman ja esiintymät ovat erittäin paikallisia.
Claude Wilmot Wyatt
Claude Wilmot Wyatt (1842 – 1900) oli englantilainen lintutieteilijä.
Wyatt nimesi, yhdessä Richard Bowdler Sharpen kanssa, muun muassa aasiantörmäpääskyn ("Riparia diluta") vuonna 1893.
Wyatt julkaisi teoksen "British Birds: being coloured illustrations of all the species of Passerine birds resident in the British Isles". Taylor & Francis for William Wesley & son, Lontoo. 1894-1899.
Lennik
Lennik on kunta Vlaams-Brabantin maakunnassa Flanderissa Belgiassa. Kunta kuuluu Halle-Vilvoorden arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2008 Lennikissä oli 8 747 asukasta ja väestötiheys oli 284 asukasta neliökilometrillä. Pinta-alaa kunnalla on 30,8 km². Kunnan pormestari on Willy De Waele.
Kunnan asutuskeskukset ovat Gaasbeek, Sint-Martens-Lennik ja Sint-Kwintens-Lennik. Kyseiset asutuskeskukset olivat vuoteen 1977 saakka omia kuntiaan, jolloin ne yhdistyivät ja ottivat nimekseen Lennik.
Virallinen kieli Lennikissä, kuten koko Flanderissa, on hollanti. Kunnassa käydään "kielisotaa", sillä kunnan hollantia äidinkielenään puhuva pormestari on saanut ranskankielisiltä asukkailta tappouhkauksia ja häntä on verrattu natseihin. Tähän on syynä se, että pormestari on ripustanut Belgian lippujen sijaan Flanderin lippuja kunnantalon eteen. Ranskankieliset katsovat tämän olevan separatismia.
Lennikin ystävyyskunnat ovat Abcoude Alankomaissa ja Arconate Italiassa.
Cholame
Cholame on taajama ("unincorporated community") San Luis Obispon piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee San Andreasin siirroksen lähellä 351 metrin korkeudella merenpinnasta. Cholamen postinumero on 93461.
Cholame on tunnettu paikkana, jonka lähettyvillä James Dean kuoli auto-onnettomuudessa 30. syyskuuta 1955. Onnettomuuspaikka sijaitsee taajaman ulkopuolella valtateiden 46 ja 41 risteyksessä muutama kilometri koilliseen.
James Deanin kuoleman 50-vuotispäivänä 2005 Cholameen kokoontui satoja Deanin ihailijoita ja muita turisteja. Cholamessa on ravintola ja James Deanin kunniaksi pystytetty muistomerkki, joka paljastettiin 1977.
Kuivajärvi
Kuivajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Grospierres
Grospierres on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 879 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 27,3 neliökilometriä.
Aasiantörmäpääsky
Aasiantörmäpääsky ("Riparia diluta") on törmäpääskyn aasialainen vastinlaji. Aikaisemmin sitä pidettiin törmäpääskyn alalajina.
Linnun pituus on 12 cm, siipien kärkiväli 26,5–29 cm ja paino 10–16,5 g. Aasiantörmäpääsky muistuttaa höyhenpuvultaan törmäpääskyä, mutta on yläpuolelta vaaleamman harmaanruskea ja rinnan ruskea poikkivyö on huomaamattomampi. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Aasiantörmäpääskyn esiintymisalue ulottuu Uraljoelta Kaspianmerelle, Itä-Iraniin, Pohjois-Intian kautta Kiinaan ja Kaakkois-Aasiaan. Laji on muuttolintu, joka talvehtii esiintymisalueensa eteläosissa. Aasiantörmäpääskyä ei ole tavattu Suomessa.
Aasiantörmäpääsky on melko sidoksissa veteen. Usein se on suurin joukoin hyönteisjahdissa järven tai joen yllä.
Laji pesii kolonioissa pystysuorissa, hiekkaisissa rinteissä, kuten hiekkakuopissa ja jokitörmissä, joihin se kaivaa pesänsä, noin 0,5–1 metrin pituisen vaakasuoran tunnelin. Sen perällä olevaan kammioon naaras munii 4–6 valkeaa munaa, joita emo hautoo noin 15 vuorokautta.
Aasiantörmäpääsky syö ilmameren hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Intres
Intres on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 150 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 10,05 neliökilometriä.
Leinsterin kirja
Leinsterin kirja (iiriksi "Lebor Laignech"), aiemmin tunnettu nimellä Noughavalin kirja ("Lebor na Nuachongbála") on keskiaikainen irlantilainen käsikirjoitus noin vuodelta 1160 ja sitä säilytetään Trinity Collegessa Dublinissa.
Se on yksi tärkeimmistä lähteistä keskiajan irlantilaisesta kirjallisuudesta, sukututkimuksesta ja mytologiasta, ja siihen sisältyy muiden joukossa Lebor Gabála Érenn (Valloitusten Kirja), täydellisin versio Táin Bó Cuailnge:sta (Cooleyn Karjahyökkäys), Metrical Dindshenchas:in ja iiriläisen käännöksen/mukautuksen De excidio Troiae Historia:sta. Annaalien perusteella voidaan päätellä että kirja on kirjoitettu vuosien 1151 ja 1201 välillä, luultavasti se on valmistunut vuoden 1160 tienoilla.
Kaukolanharju
Kaukolanharju on Tammelassa Kanta-Hämeessä sijaitseva harjumuodostuma ja näköalapaikka. Se on osa harjujaksoa, joka ulottuu osin katkonaisena Perämeren rannikolta Kolmannelle Salpausselälle Lopelle. Harju jää Tammelan Pyhäjärven ja Kuivajärven väliin ja muodostaa kauniin maiseman.
Kaukolanharju kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan ja valtakunnalliseen harjujensuojeluohjelmaan. Se on myös osa Mustialan–Portaan–Kaukolanharjun valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta ja osa Saaren kartanon ja kansanpuiston valtakunnallisesti merkittävää rakennettua ympäristöä. Jo aiemmin osa Kaukolanharjua oli rauhoitettu luonnonsuojelualueena, joka rajoittuu Tammelan Saaren kartanon maille yleiseksi virkistys- ja vapaa-ajanviettopaikaksi vuonna 1932 perustettuun Saaren kansanpuistoon.
Harjulla on vuonna 1926 valmistunut Kaukolanharjun näkötorni ja sen vieressä vuonna 1953 pystytetty muistokivi paikalla, jossa läheisessä Saaren kartanossa kesiään viettänyt taiteilija Albert Edelfelt maalasi tunnetun maalauksensa "Kaukolanharju auringonlaskun aikaan" (1889–1890). Jo tätä ennen harjun maisemia olivat käyttäneet maalaustensa aiheina 1840-luvulla Magnus von Wright ja 1870-luvun alussa Robert Wilhelm Ekman.
Veli-Matti
Veli-Matti on Suomen yleisin miehen yhdysnimi. Tunnettuja Veli-Matteja ovat ainakin seuraavat:
Revue du MAUSS
Revue du MAUSS on poikkitieteellinen ranskalainen julkaisu, joka ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Lehti on perustettu 1981, ja perustajia oli muun muassa Alain Caillé. Sen taustayhteisö on MAUSS ja kustantaja vuodesta 1988 La Découverte.
Lehden käsittelemiä aiheita ovat taloustiede, antropologia, sosiologia ja poliittinen filosofia. Se ilmoittaa olevansa antiutilitaristinen ja kritisoi ekonomismia yhteiskuntatieteissä.
Khalil Chemmam
Khalil Chemmam (, s. 24. heinäkuuta 1987 Tunis, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa Espérancea.
Chemmam aloitti uransa Espérance kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi yhdeksän ottelua ja onnistui kerran maalinteossa. Maali syntyi 20. huhtikuuta 2008 kotiottelussa US Monastiria vastaan. Hän saavutti myös ensimmäisellä kaudellaan Tunisian cupin mestaruuden. Kaudellaan 2010–2011 Chemmam oli voittamassa Espérancen mukana triplamestaruutta joukkueen voitettua Tunisian mestaruuden, Tunisian cupin, sekä Afrikan Mestarien liigan.
Heinäkuussa 2011 hänen kerrottiin allekirjoitaneen kolmen vuoden sopimuksen portugalilaisen Paços de Ferreiran kanssa, jonne hänen on määrä siirtyä kauden 2010–2011 jälkeen. Siirto ei kuitenkaan koskaan toteutunut. 25. helmikuuta 2012 pelatussa CAF Super Cupin ottelussa Chemmam oli nousta Espérancen sankariksi tehtyään Maghreb Fèsiä vastaan 1–1 tasoitusmaalin toisenpuoliajan lisäajalla. Espérance kuitenkin hävisi ottelun rangaistuspotkujen jälkeen maalein 4–3.
Chemmam valittiin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi kapteenina kaikissa kolmessa ottelussa. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Norsuteloitus
Norsuteloitus (; kirjaimellisesti ”norsun jalkoihin heittäminen”) oli tuhansien vuosien ajan yleinen teloitustapa kuolemaantuomituille Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, erityisesti Intiassa. Aasiannorsuja käytettiin murskaamaan, repimään kappaleiksi tai kiduttamaan vankeja julkisissa teloituksissa. Norsut opetettiin tappamaan ohjauksen mukaan nopeasti tai kiduttavan hitaasti. Kuninkaallisten hallinnassa olleet norsut edustivat sekä täydellistä valtaa että hallitsijan kykyä hallita villieläimiä.
Tapa käyttää norsuja teloituksissa herätti usein kauhunsekaista kiinnostusta eurooppalaisissa matkaajissa ja se mainitaan monissa päiväkirjoissa ja Aasiaa koskevissa tutkielmissa.
Etelä- ja Kaakkois-Aasiaa 1700- ja 1800-luvuilla hallinneet eurooppalaiset siirtomaavallat lopettivat lopulta tavan. Vaikka norsuja käytettiinkin teloituksiin lähinnä Aasiassa, tapa siirtyi pariin kertaan myös läntisiin maihin kuten antiikin Roomaan ja Karthagoon.
Linkebeek
Linkebeek on kunta Vlaams-Brabantin maakunnassa Flanderissa Belgiassa. Kunta kuuluu Halle-Vilvoorden arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2008 Linkebeekissä oli 4 721 asukasta ja väestötiheys oli 1 138 asukasta neliökilometrillä. Pinta-alaa kunnalla on 4,15 km². Kunnan pormestari on Eric De Bruycker.
Linkebeek sijaitsee Brysselin pääkaupunkialueen rajalla ja maan pääkaupunkiin Brysseliin on kunnasta matkaa noin kahdeksan kilometriä.
Virallinen kieli Linkebeekissä, kuten koko Flanderissa, on hollanti. Kunnan asukkaista kuitenkin yli 80 prosenttia on ranskankielisiä. Näin ollen esimerkiksi kaikki kunnanvaltuuston asiat kuuluisi hoitaa hollannin kielellä. Pormestari Thiéry on kuitenkin antanut valtuutettujen käyttää hollannin lisäksi ranskaa. Tämä on liikaa hollanninkielisille aktivisteille ja he ovatkin töhrineet pormestarin autoa ja taloa iskulauseilla sekä hakaristeillä.
Kallidike
Kallidike oli kreikkalaisessa mytologiassa Thesprotian kuningatar ja Odysseuksen myöhempi puoliso. He saivat yhdessä pojan Polypoiteen.
Vaikka Homeros ei tapahtumista mainitsekaan, Telegoneian mukaan Teiresias käski Odysseuksen lähteä uudelle matkalle sen jälkeen tämä oli surmannut Penelopea liehitelleet kosijat. Tämä matka vei Odysseuksen Thesprotiaan, jossa hän nai Kallidiken. Kun Kallidike oli kuollut, heidän poikansa seurasi äitiään valtaistuimelle.
Christian Wolff (säveltäjä)
Christian Wolff (8. maaliskuuta 1934 Nizza, Ranska) on yhdysvaltalainen säveltäjä, joka säveltää kokeellista musiikkia.
Wolffin vanhemmat olivat kotoisin Saksasta, mutta hän syntyi Ranskassa. Wolffin isä oli saksalainen kirjankustantaja Kurt Wolff, joka kustansi Franz Kafkan ensimmäiset teokset. Vuonna 1941 Wolff muutti Yhdysvaltoihin ja sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1946.
Wolff kuului John Cagen ympärille syntyneeseen avantgardistiseen New York Schooliin, johon kuuluivat lisäksi Earle Brown ja Morton Feldman.
Wolff vieraili Suomessa lokakuussa 2008 ja esiintyi Malmitalossa Helsingissä.
Apelsin
Apelsin on Virossa 1970-luvulta lähtien toiminut rock-yhtye. Sen perusti Tõnu Aare. Se oli yksi Neuvosto-Viron suosituimmista yhtyeistä. Se levytti myös kantri- ja iskelmämusiikkia viron kielellä. Monet kappaleet ovat satiirisia. Apelsin esiintyy pääasiassa viroksi, mutta on tehnyt myös yhden venäjänkielisen albumin vuonna 1989. Apelsinin levyjä on myyty 16 miljoonaa kappaletta.
"Apelsin" mainitaan Juice Leskisen laulussa "Eesti (On My Mind)": ""byrokraatit teksteistä tappel' siin' kun taustoja nauhoitti Apelsin""
Ifthime
Ifthime oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden naishahmon nimi.
Ifthime oli Ikarioksen tytär ja Penelopen sisar. Hän meni naimisiin Eumeloksen kanssa.
Pallas Athene loi Ifthimen kuvajaisen ja lähetti sen Penelopen uneen lohduttamaan ja rohkaisemaan tätä tämän huolestuttua miehensä Odysseuksen ja poikansa Telemakhoksen kohtalosta.
Ifthime oli Doroksen tytär, joka suhteesta Hermeen kanssa synnytti kolme poikaa, joiden nimet olivat Lykos, Ferespondos ja Pronomos. He olivat Dionysoksen uskottuja viestinviejiä.
Erik Mykland
Erik "Myggen" Mykland on norjalainen jalkapalloilija. Hän pelasi 78 A-maaottelua Norjan maajoukkueessa, muun muassa Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa Yhdysvalloissa 1994 ja Ranskassa 1998 sekä EM-kilpailuissa 2000. Hän voitti Tanskan mestaruuden FC Københavnin riveissä vuonna 2003.
Persoonana Mykland on ollut kiistelty, mutta häntä pidetään eräänä Norjan kautta aikojen parhaimmista jalkapalloilijoista. Uraan mahtui menestysten ohella myös iltapäivälehdistön skandaalijuttuja, muun muassa alkoholin ja huumeiden käyttöön liittyen.
Mykland palasi jalkapallokentille neljän vuoden tauon jälkeen IK Startin riveissä Adecco-liigassa 5. lokakuuta 2008 ja kuului seuran edustusjoukkueeseen sen noustua kaudelle 2009 Tippeligaeniin. Hän ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa 30. kesäkuuta 2009, koska hän ei kokenut kuntonsa enää riittävän vaadittavalle tasolle. Hän jatkaa IK Startin kykyjenetsijänä. Hän pelasi noin 600 minuuttia kentällä comebackinsa yhteydessä.
Myggenin profiili IK Startin sivustolla
Mekisteus
Mekisteus oli kreikkalaisessa mytologiassa usean mieshahmon nimi.
Mekisteus oli Talaoksen ja Lysimakhen poika.
Apollodoroksen mukaan jotkut sanoivat Mekisteuksen olleen veljensä Adrastoksen kanssa seitsemän Thebaa vastaan hyökänneen sotapäällikön mukana. Hän myös mainitsee, että epigonien hyökkäykseen osallistui hänen poikansa Euryalos.
Iliaassa hänen mainitaan osallistuneen Oidipuksen hautajaisiin. Hän voitti Oidipuksen muistokisat nyrkkeilyssä.
Mekisteus oli yksi Lykaonin viidestäkymmenestä pojasta.
Mekisteus oli Ekhioksen poika ja toinen niistä, jotka Iliaassa kantoivat Hektorin haavoittaman Teukroksen takaisin aluksille turvaan.
Hammarby IF Bandy
Hammarby IF Bandyförening eli Hammarby Bandy on tukholmalaisen Hammarby IF -seuran jääpallojaosto. Jääpallon edustusjoukkue pelaa Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä.
Jääpallotoiminta Hammarby-seurassa alkoi, kun alun perin soutuseuraksi perustetun seuran soutajat ryhtyivät harrastamaan luistelua ja sittemmin jääpalloa Hammarbyjärven jäällä. Virallisesti jääpallo tuli seuran ohjelmaan vuonna 1905. 1920-luvulta lähtien Hammarby osallistui cup-muotoisiin Ruotsin mestaruuskilpailuun, mutta ei edennyt kertaakaan erityisen pitkälle. Kaudella 1930/31 ryhdyttiin pelaamaan sarjamuotoista mestaruussarjaa ja Hammarby teki ajoittain hissiliikettä ylemmän ja alemman sarjatason välillä. Helmikuussa 1957 joukkue selviytyi mestaruusloppuotteluun, missä se kuitenkin hävisi Örebrolle.
Viime vuosina seura on kärsinyt suurista taloudellisista vaikeuksista ja toiminnan jatkuminen on ollut vaakalaudalla. Nykyisin seura keskittyy voimakkaasti junioritoimintaan ja pyrkimyksenä on nostaa joka vuosi yhdestä kahteen omaa kasvattia edustusryhmään. 2000-luvulla seura on kuitenkin saavuttanut hyvää menestystä, ja se selviytyi vuosina 2000-2007 kuudesti mestaruusfinaaliin, mutta hävisi joka kerta. Hammarby voitti ensimmäisen mestaruutensa vihdoin vuonna 2010. Edellisen kerran tukholmalaisseura oli voittanut mestaruuden vuonna 1931, jolloin mestaruuden voitti AIK. Seuraava mestaruus tuli kaudella 2013.
Gestapa
Gestapa, Geheimes Staatspolizeiamt () oli Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen vuosina 1933–1936 natsi-Saksassa Preussin osavaltiossa toiminut poliittinen turvallisuuspoliisiorganisaatio. Gestapan perusti 23. huhtikuuta vuonna 1933 Hermann Göring. Organisaation tehtävänä oli valvoa kansallissosialistien, ja erityisesti Göringin vastustajia.
Organisaatio muodostettiin välittömästi sisäasiainhallinnon alaisuudessa toimivaksi itsenäiseksi toimielimeksi, joka oli vastuussa suoraan Hermann Göringille. Se erotettiin riippumattomaksi Preussin muista toimi- ja poliisielimistä, joille annettiin määräys noudattaa Gestapan ohjeita. Viraston päällikkönä toimi Rudolf Diels, kokenut poliisimies joka työskenteli aikaisemmin Preussin sisäministeriössä. Diels ei ollut kansallissosialistisen puolueen jäsen, kuten ei pääosa hänen alaisistakaan; henkilökunta koostui lähinnä ammattipoliiseista. Gestapan päämaja sijaitsi Berliinin hallintokortteleissa, entisessä taideteollisuuskoulussa osoitteessa "Prinz-Albrecht-Strasse 8".
Natsien toiminta hylkäsi saksalaisen oikeusvaltion periaatteet. Ylin lain ja oikeuden lähde oli "Johtaja", ja toteuttaessaan Johtajan tahtoa poliisi oli riippumaton olemassaolevista laeista. Gestapan toiminta kohdistui erityisesti kommunisteja ja sosialisteja vastaan. Vasemmiston toiminta Saksassa oli käytännössä murskattu vuoteen 1935 mennessä: aktivistit oli ajettu maanpakoon, tai vangittu turvasäilöön ja keskitysleireille. Kovaotteinen Gestapa herätti poliittisia vastustajia kohtaan suunnattujen väkivaltaisten menetelmiensä vuoksi huomiota Saksan ulkopuolellakin, ja organisaatiosta tuli mielivaltaisen poliisiterrorin symboli.
Natsien sisäisen valtataistelun yhteydessä SS pyrki saamaan komentoonsa valtakunnan kaikki poliisiorganisaatiot. Huhtikuussa 1934 Göring joutui nimittämään SS:n päällikön Heinrich Himmlerin Gestapan tarkastajaksi. Himmler sai organisaation käytännössä valvontaansa, ja asetti päälliköksi lähimmän avustajansa Reinhard Heydrichin. Vuonna 1936 Saksan poliisiorganisaatioiden kokonaisuudistuksen yhteydessä Gestapasta muodostettiin uuden, valtakunnallisen poliittisen turvallisuuspoliisin, Gestapon ydin. Uudistuksessa SS otti haltuunsa kaikki poliisiorganisaatiot.
Suomen Etsivä keskuspoliisi teki yhteistyötä tiedonvaihdon merkeissä Gestapan kanssa organisaation alkuajoista saakka. Kohteena oli erityisesti neuvostovakoilu, jonka vastaisen toiminnan tuloksia Suomessa EK:n päällikkö Esko Riekki oli vuodenvaihteessa 1933–1934 Saksassa esittelemässä. Gestapalla puolestaan oli vuodesta 1934 Helsingissä pysyvä edustaja, rikospoliisineuvos Paul Opitz.
IFK Kungälv
IFK Kungälv on jääpalloseura Kungälvistä Länsi-Götanmaalta, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin tosieksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.
Seura perustettiin vuonna 1940. Vuonna 1946 se nousi 2. divisioonaan ja vuonna 1963 ensi kertaa pääsarjaan, mistä se kuitenkin putosi heti debyyttikauden jälkeen. Sittemmin samankaltaista hissiliikettä on jatkunut 2000-luvulle saakka.
Polyksenos
Polyksenos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Agastheneen ja Peloriin poika ja kotoisin Aitoliasta. Hän oli Eliin kuningas ja johti 40 tai 10 alusta sotaan Troijaa vastaan. Tähän hänet velvoitti vala, jonka hän oli antanut kosittuaan Helenaa
Surmattuaan Elektryonin pojat yhtä lukuun ottamatta ja varastettuaan tämän karjan tafoslaiset uskoivat saaliinsa Polyksenoksen huomaan. Amfitryon maksoi karjasta lunnaat saadakseen ne takaisin Mykeneen.
IFK Motala Bandy
IFK Motala Bandy on motalalaisen IFK Motala -urheiluseuran jääpallojaosto. Seuran jääpallon edustusjoukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.
IFK Motala perustettiin vuonna 1932 ja se aloitti jääpallotoiminnan vuonna 1956. Seura nousi Ruotsin pääsarjaan ensimmäistä kertaa vuonna 1979. Ruotsin loppuotteluun se on selviytynyt kahdesti, vuosina 1985 ja 1987. Molemmilla kerroilla vastassa oli IF Boltic. Jälkimmäisellä kerralla IFK Motala vei mestaruuden nimiinsä numeroin 3-2 Håkan Rohlénin jatkoaikamaalilla.
Jevgeni Haldei
Jevgeni Ananjevitš Haldei (10. maaliskuuta 1917 Juzovka (Donetsk) – 6. lokakuuta 1997 Moskova) oli neuvostoliittolainen rintamavalokuvaaja, joka tuli kuuluisaksi monista laajalle levinneistä neuvostoliittolaisista uutiskuvista. Hänen valokuvansa Neuvostoliiton lipun nostamisesta Berliinin valtiopäivätalon katolle on yksi toisen maailmansodan kuuluisimmista valokuvista.
Hän valokuvasi ensimmäisen kerran 13-vuotiaana itse valmistamallaan kameralla ja aloitti 18-vuotiaana työskentelyn kirjeenvaihtajana. Vuodesta 1939 alkaen hän työskenteli Fotohronika TASS:lle. Hän kuvasi Dneprostroita sekä reportaaseja Aleksei Stahanovista.
Hän osallistui toiseen maailmansotaan kuvaten tapahtumia Leicalla muun muassa Murmanskista Berliiniin. Aiheita olivat muun muassa ulkoasiainministereiden kokous Pariisissa, japanilaisten tuho Kaukoidässä, Potsdamin konferenssi ja Saksan antautuminen Neuvostoliitolle 9. toukokuuta 1945. Hän lisäksi valokuvasi myös Nürnbergin oikeudenkäyntejä.
Jevgeni Haldei erotettiin (juutalaisena) Josif Stalinin kauden lopulla Fotohronika TASSista osana kosmopolitismin vastaista taistelua eikä hänen töitään julkaistu neuvostoliittolaisissa lehdissä ennen kuin vasta Stalinin kuoleman jälkeen.
Agasthenes
Agasthenes oli kreikkalaisessa mytologiassa Eliin kuninkaan Augeiaan poika. Hänen isänsä kuoltua iäkkäänä valta jaettiin hänen, Amfimakhoksen ja Thalpioksen kesken.
Puolisonsa Peloriin kanssa hän sai Polyksenoksen.
Elefenor
Elefenor () oli kreikkalaisessa mytologiassa Khalkodonin ja Alkyonin poika ja Euboian Abenteen kuningas. Hän otti vastaan Theseuksen pojat Akamaan ja Demofonin, kun nämä pakenivat vallan anastanutta Menestheusta.
Elefenor oli yksi Helenan kosijoista. Antamansa valan mukaisesti hän osallistui Troijan sotaan ja johti taisteluun Euboian 40 alusta. Samana päivänä, kun Pandaros rikkoi aselevon, Elefenor sai surmansa Agenorin keihäästä yrittäessään vetää Ekhepoloksen ruumista turvaan.
Sandvikens AIK
Sandvikens AIK ("Sandvikens allmänna idrottsklubb") on urheilun yleisseura Sandvikenistä Ruotsista. Seura perustettiin vuonna 1901 nimellä "IF Star". Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1906.
Erityisesti Sandvikens AIK on menestynyt jalka- ja jääpallossa. Vuonna 1958 seura voitti Ruotsin juniorimestaruuden jalka-, jää- ja käsipallossa. Viisi pelaajaa pelasi kaikkia kolmea lajia.
Vuonna 1988 seura jakaantui kolmeen jaostoon:
Vauhditon korkeushyppy
Vauhditon korkeushyppy on vuosina 1900–1912 olympiaohjelmassa ollut yleisurheilulaji.
Sääntöjen mukaan jalat saivat olla ponnistuksessa missä asennossa tahansa, mutta ne saivat kohota maasta ainoastaan kerran. Samoin voltin teko oli kielletty.
Menestynein olympiaurheilija lajissa oli Ray Ewry, joka voitti lajissa kolmesti olympiakultaa. Suomen mestaruuksista kilpailtiin 1909-1937. Eniten mestaruuksia, yhteensä kahdeksan, saavutti Allan Larto. Piirinmestaruuskilpailujen ohjelmassa laji pysyi joissakin tapauksissa ohjelmassa 1970-luvun alkupuolelle asti. Veteraanien SM-kilpailuissa laji on pysynyt ohjelmassa 2000-luvullakin.
Lajin jäädessä pois olympiaohjelmasta maailmanennätys oli Ray Ewryn 165 cm. Viimeiseksi viralliseksi Suomen ennätykseksi jäi Nils Fabriciuksen 160,5 cm. Sittemmin floppaus- ja kierähdystyylien tultua käyttöön Ruotsin Rune Almén hyppäsi 190 cm vuonna 1980. Myös Juha Isolehto on hypännyt harjoituksissa saman tuloksen. Ruotsin Patrik Sjöbergin väitetään hypänneen tasan kaksi metriä. Naisten epävirallinen ennätys on Norjan Grete Bjørdalsbakkan 152 cm vuodelta 1984.
Pandaros
Pandaros () oli kreikkalaisessa mytologiassa tunnettu jousimies ja Lykaonin poika. Hän taisteli kreikkalaisia vastaan Troijan sodassa.
Toivoen Troijan tuhoa Pallas Athene houkutteli Pandaroksen ampumaan jousellaan Menelaosta, kun neuvottelut tilanteen rauhanomaisesta ratkaisemisesta olivat vielä kesken. Pallas Athene kuitenkin käänsi nuolen kulkua niin, että se ainoastaan haavoitti Menelaosta, mutta tästä teosta alkoivat sotatoimet.
Pandaros toimi Aineiaan vaunujen ajajana mutta päätti haastaa Diomedeen kaksintaisteluun. Taistelun aikana Pandaros haavoitti Diomedesta nuolellaan, mutta Diomedeen heittämä keihäs lävisti Pandaroksen kasvot ja Pandaros kuoli.
Vauhditon pituushyppy
Vauhditon pituushyppy on aiemmin olympiaohjelmassa ollut yleisurheilulaji.
Sääntöjen mukaan jalat saivat olla ponnistuksessa missä asennossa tahansa, mutta ne saivat kohota maasta ainoastaan kerran.
Vauhditon pituushyppy oli olympialaji vuosina 1900–1912. Menestynein urheilija oli Ray Ewry, joka voitti lajissa kolmesti olympiakultaa. Suomen mestaruuksista kilpailtiin 1909–1937. Eniten mestaruuksia, yhteensä neljä, saavutti Allan Larto. Piirinmestaruuskilpailujen ohjelmassa laji pysyi joissakin tapauksissa ohjelmassa 1970-luvun alkupuolelle asti. Veteraanien SM-kilpailuissa laji on pysynyt ohjelmassa 2000-luvullakin. Norjassa laji on maan yleisurheilumestaruuskisojen ohjelmistossa edelleenkin.
Lajin jäädessä pois olympiaohjelmasta maailmanennätys oli Konstantinos Tsiklitiraksen 350,5 cm. Nykyinen epävirallinen ennätys on Byron Jonesin 2015 NFL Combine -testaustilaisuudessa hyppäämä 373 cm (12 jalkaa 3 tuumaa). Naisten epävirallinen ennätys on Norjan Annelin Mannesin 292 cm vuodelta 1981. Viimeiseksi viralliseksi Suomen ennätykseksi jäi Erkki Toivasen 1938 hyppäämä 343 cm.
Juha Isolehto on hypännyt kaikkien aikojen parhaan suomalaistuloksen: 362 cm hallikilpailuissa vuonna 1994 .
Ray Ewry hyppäsi vauhditonta pituutta takaperin 287 cm, mikä on tiettävästi edelleen ennätys.
Nykyään vauhditon pituushyppy kuuluu useiden lajien urheilijoiden harjoitus- ja testipatteriin. Sillä mitataan koko kehon räjähtävää voimantuottoa ja kimmoisuutta. Amerikkalaisen jalkapallon Yhdysvaltain kansallista valintatilaisuutta NFL Draftia edeltävässä psykofyysisiä ominaisuuksia kartoittavassa testaustilaisuudessa NFL Combinessa, jonne kutsutaan vuosittain 300 lupaavinta yliopistopelaajaa, kaikkien aikojen parhaan tuloksen on saavuttanut Byron Jones, 373 cm, vuonna 2015. Mäkihyppääjistä Janne Ahonen on ponnistanut 320 cm.
Vauhditon kolmiloikka
Vauhditon kolmiloikka on aiemmin olympiaohjelmassa ollut yleisurheilulaji.
Sääntöjen mukaan jalat saivat olla ponnistuksessa missä asennossa tahansa, mutta ne saivat kohota maasta ainoastaan kerran. Toisin kuin tavallisessa kolmiloikassa, toinen ja kolmas ponnistus tehtiin samalla jalalla.
Vauhditon kolmiloikka oli olympialaji kahdesti, vuosina 1900 ja 1904. Ray Ewry voitti molemmilla kerroilla kultamitalin. Suomen-mestaruuksista kilpailtiin 1911–1937. Eniten mestaruuksia, yhteensä viisi, saavutti Pekka Johansson. Erikoisuus oli kuulantyönnön olympiavoittajan Ville Pörhölän mestaruus vuonna 1922.
Lajin jäädessä pois olympiaohjelmasta maailmanennätys oli Ray Ewryn 10,58 m. Viimeiseksi viralliseksi Suomen ennätykseksi jäi Väinö Suvivuon vuonna 1937 hyppäämä 10,28 m. Pituushyppääjä Jarmo Kärnän tiedetään hypänneen 10,68 m.
É
É (é) on kirjain, joka kuuluu mm. ranskan ja islannin aakkosiin. Se ääntyy yleensä [e] mutta islannissa [jɛ].
Yökaija
Yökaija ("Pezoporus occidentalis", synonyymi "Geopsittacus occidentalis") on erittäin uhanalainen Australian keski- ja länsiosien sisämaassa elävä lymykaijojen sukuun kuuluva kaijalaji.
Kooltaan yökaija on noin 22–25 cm. Lajin päälaki, selkä, siivet ja pyrstö ovat vihreät tihein mustin kuvioin. Kasvojen ja kurkun vihreä väri on kirkkaampi kuin selän. Vatsa on väritykseltään keltainen ja ylävatsassa on mustia höyhenten kärkiä. Lymykaija ("Pezoporus wallicus") eroaa yökaijasta pidemmän pyrstön perusteella.
Varmentamattomia havaintoja yökaijasta on tehty ympäri Australiaa, mutta varmennettuja havaintoja on tehty vain kahdelta paikalta Länsi-Australian ja Queenslandin osavaltioiden alueella. Lisäksi vuonna 2017 tutkijat julkaisivat löytäneensä merkkejä yökaijasta Etelä-Australian osavaltiosta.
Yökaijan elinympäristöä ovat pensaikkoiset ruohostomaat. Laji ilmeisesti elää kuivimpina kausina pensaikkoisemmilla alueilla ja siirtyy ruohostomaille kosteimpina kausina, jolloin siellä on myös enemmän siemeniä. Yökaija on nimensä mukaisesti pääosin yöaktiivinen eläin. Lintu juo ainoastaan kuivina kausina. Muulloin se saa tarvitsemansa nesteen ravinnostaan.
Yökaijakannan kooksi arvioidaan 50–249 täysikasvuista yksilöä, mutta se saattaa olla suurempikin. Lajiin kohdistuvia uhkia ei tunneta tarkasti, mutta sellaisiksi on ehdotettu esimerkiksi villintyneitä kissoja ja kettuja, kasvinsyöjien ylilaidunnuksen aiheuttamaa eroosiota ja ympäristön tuhoutumista juomapaikkojen läheisyydessä, kilpailua ravinnosta, erilaisia tauteja sekä lintujen ja niiden munien laitonta keräilyä.
Lajin lisääntymisestä tiedetään hyvin vähän, mutta pesintä alkaa ilmeisesti sadekauden tai rankkasateiden jälkeen. Yökaijan pesä on maassa tai lähellä maanpintaa ruohomättään tai pensaan keskellä. Pesään johtaa ruohoilla katettu tunneli. Naaras munii tavallisesti kahdesta neljään munaa.