hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Blohm + Voss
Blohm + Voss on saksalainen telakkayhtiö, jonka pääkonttori on Hampurissa, Saksassa. Se on osa ThyssenKrupp-konsernia. Yhtiö on valmistanut myös sotilaslentokoneita.
Hermann Blohm ja Ernst Voss perustivat 5. huhtikuuta 1877 telakan ja konepajan nimellä Blohm + Voss avoimena kauppayhtiönä (offene Handelsgesellschaft). He saivat Hampurin kaupungilta 15 000 m² tontin Elben saarelta.
Yhtiö laajeni, ja sillä oli 1800-luvun lopulla telakoita myös Englannissa.
Telakka kunnostautui sukellusveneiden rakentamisessa. Sodan loputtua työläis- ja sotamiesraati pyrki ottamaan telakan haltuunsa, mutta valtaus torjuttiin. Laivojen myynti oli ymmärrettävästi vähäistä. Joitakin aluksia telakka rakensi HAPG ja Norddeutscher Lloyd -yhtiöille.
Hyperinflaation aikaan (pahimmillaan vuonna 1923) telakalla oli töissä vain 3 000 henkeä. Hermann Blohm kuoli vuonna 1930.
Saksan sotilaallinen varustautuminen alkoi Adolf Hitlerin noustua valtaan tammikuussa 1933. Samana vuonna telakalta laskettiin vesille koulualus Gorch Fock. Tähän aikaan yhtiö perusti tytäryhtiökseen lentokonetehtaan Hamburger Flugzeugbau.
Yhtiö valmisti muun muassa Admiral Hipperin vuonna 1936 ja Taistelulaiva Bismarckin. Sukellusveneiden tuotanto oli suurta, kaikkiaan 238 venettä.
Sodan lopussa 16 000 henkilön työvoimasta suurin osa oli pakkotyössä olleita keskitysleirivankeja. Britit purkivat telakoita sodan jälkeen.
1. huhtikuuta 1951 alkoi laivojen korjaus; yhtiön nimi oli Steinwerder Industrie AG. 1950-luvun puolivälissä puolet osakekannasta siirtyi Thysseneille.
Vuonna 1995 Blohm + Voss AG jaettiin osiin: Blohm + Voss GmbH (telakka, 10 000 työntekijää) ja Blohm + Voss Repair GmbH (korjaustelakka, 350 työntekijää) ja BV Industrietechnik GmbH (koneenrakennus).
5. tammikuuta 2005 Thyssenkrupp Marine Systems AG otti vallan. Siihen kuuluu
Kumamoton prefektuuri
Kumamoton prefektuuri () sijaitsee Kyūshūn saarella Japanissa. Prefektuurin pääkaupunki on Kumamoto.
Ennen Meiji-restauraatiota alueella sijaitsi Higon provinssi. Kumamoton prefektuuri käsittää Kyūshūn keskiosan. Lännessä sen naapureina ovat Ariaken sisämeri ja Amakusan saaristo, pohjoisessa Fukuokan ja Ōitan prefektuurit, idässä Miyazakin prefektuuri ja etelässä Kagoshiman prefektuuri. Kumamoton itäosassa kohoaa 1592 metrin korkeuteen Aso-vuori, aktiivinen tulivuori.
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat elektroniikka-, auto- ja elintarviketeollisuus. Kumamoton tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat Aso-vuoren lisäksi vuonna 1607 valmistunut Kumamoton linna, Momoyama-tyylinen Suizenjin puisto ja noin 120 saaresta koostuva Amakusan saaristo, jonka kautta kristinusko saapui Japaniin.
Tarkastusmaksu
Tarkastusmaksu on junissa ja muun muassa pääkaupunkiseudun joukkoliikenteessä perittävä maksu. Maksun suuruus on enintään 40 kertaa alimman aikuisen kertamaksun suuruus. Tarkastusmaksun määrää lipuntarkastaja henkilölle, joka matkustaa kulkuvälineessä matkustusoikeudetta. Pääkaupunkiseudun ja Tampereen seudun joukkoliikenteessä sekä valtion rataverkolla tarkastusmaksun suuruus on ollut 80 euroa vuodesta 2007 lähtien. Tarkastusmaksun lisäksi peritään normaalin lipun hinta. Maksu on maksettava viikon kuluessa sen määräämisestä. Maksamaton maksu on suoraan ulosottokelpoinen ilman oikeuden päätöstä.
Matkustaja, jolle on määrätty tarkastusmaksu, saa vaatia tarkastajan päätökseen oikaisua 14 päivän kuluessa tarkastusmaksun määräämisestä tarkastusmaksun perimiseen oikeutetun julkisyhteisön tai viranomaisen tähän tehtävään määräämältä toimielimeltä tai virkamieheltä. Oikaisuvaatimuksesta annettuun päätökseen saa edelleen hakea muutosta valittamalla hallinto-oikeuteen. Jos oikaisuvaatimus tai valitus hyväksytään, maksu palautetaan.
Tarkastusmaksu perustuu lakiin joukkoliikenteen tarkastusmaksusta (469/1979). Maksu ei ole rikosoikeudellinen sakko, vaan niin sanottu hallinto-oikeudellinen kurinpitomaksu. Tarkastusmaksuilla pyritään vähentämään liputta matkustamista joukkoliikenteessä. Lippunsa maksamatta jättävistä koituu Helsingin seudun liikenteen mukaan noin kymmenen miljoonan euron tappiot yhteiskunnalle vuonna 2015.
Koska tarkastusmaksu ei ole rikosoikeudellinen seuraamus, sen maksamatta jättämisestä seuraa vain ulosottomenettely. Ulosottoperuste on täytäntöönpanokelpoinen viiden vuoden ajan, minkä jälkeen se vanhentuu. Mikäli velkaa joudutaan perimään ulosotossa toistuvaistulosta vähintään puolentoista vuoden ajan, ulosotto ei saa henkilöön yhteyttä, tai ulosotto toteaa henkilön varattomaksi, tarkastusmaksusta seuraa myös maksuhäiriömerkintä.
Kirjat Shmona
Kirjat Shmona (hepreaksi קִרְיַת שְׁמוֹנָה‎,) on kaupunki Pohjois-Israelissa, Hulan laakson länsirinteillä lähellä Libanonin rajaa. Kaupungin nimi tarkoittaa "Kahdeksan kaupunkia" muistoksi niistä kahdeksasta, jotka kuolivat 1920 puolustaessaan Tel Hain kylää. Kaupungin väkiluku oli noin 23 100 vuonna 2007.
Kirjat Shmonan kaupunki perustettiin toukokuussa 1949 entisen arabi-palestiinalaisten Al-Khalisan kylän paikalle. Kylän asukkaat pakenivat sen jälkeen kun Israel saavutti Safedin kaupungin Israelin itsenäisyyssodan aikana 1948. Alun perin Kirja Shmonaa käytettiin kauttakulkuleirinä juutalaisille maahanmuuttajille ja pakolaisille, jotka työskentelivät pääasiassa maataloudessa. Vuonna 1953 se luokiteltiin kehityskaupungiksi.
Kirjat Shmonassa tapahtui vuonna 1974 terrori-isku. 11. huhtikuuta vuonna 1974 Palestiinan vapautuksen kansanrintama -niminen terroristijärjestö tunkeutui kaupungissa sijaitsevaan vuokrataloon surmaten 16 ihmistä. Partio johon kuului kolme terroristia oli aiemmin toisella paikkakunnalla surmannut kaksi israelilaista sotilasta. Terroristit, kaksi syyrialaista ja yksi irakilainen olivat saapuneet Israeliin Libanonin puolelta ja tunkeutuneet Metullan ja Misgav Aminin kylien väliseltä alueelta. Nämä pääsivät pakenemaan takaa-ajavilta israelilaisilta partioilta ja päätyivät Kirjat Shamonaan jossa he miehittivät vuokratalon. Terroristit avasivat tulen poliisipartiota vastaan ja toteuttivat verilöylyn, jossa talon vuokralaiset surmattiin käsikranaatein ja automaattiasein. Kaksi lasta, viisi naista ja kolme siivilimiestä saivat surmansa. Kolme lasta, jotka olivat kätkeytyneet talon porttikäytävään pelastuivat.
Kirjat Shmanonan verilöyly nostatti Israelissa katkeruuden ja vihan tunteita. Pääministeri Golda Meir syytti Libanonia, että se oli tehnyt tihutyön mahdolliseksi. Libanonin viranomaiset torjuivat arvostelun. Mielensoituksia esiintyi Israelissa. Mielenosoitukset olivat kohdistuneet Libanonia sekä Palestiinan vapautusjärjestöä ja hallitusta vastaan joka ei mielenosoittajien mukaan ollut piitannut turvallisuusjärjestelyistä. Palestiinan vapautuksen keskuskomitean johtaja Abdul Abbas väitti että tekijät tulivat Israelin eivätkä Libanonin puolelta.
13. huhtikuuta Israelin armeijan kommandot suorittivat hyökkäyksen Libanonin puolelle olevaan rajakylään. Samaan aikaan Israelin ilmavoimat hyökkäsivät Hermonin vuorilla syyrialaisten kohteisiin. Kommando-iskun aikana räjäytettiin 24 taloa ja otettiin 13 vankia. Israelin puolustusministeri Moshe Dayan ilmoitti että vangeiksi otettua 13 henkilöä kuulusteltaisiin ja rangaistaisiin jos heidän havaittaisiin syyllistyneen Kirjat Shmonan veritekoihin.
Nicholas Brendon
Nicholas Brendon Schultz (12. huhtikuuta, 1971 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Nicholas Brendon. Hän teki tunnetuimman roolinsa seitsemän tuotantokautta kestäneessä televisiosarjassa "Buffy, vampyyrintappaja".
Nuorempana Brendon haaveili urasta baseball-ammattilaisena, mutta loukkaantumisensa jälkeen siirtyi näyttelijäksi. Muutaman vuoden odottelun jälkeen hän päätti jättää näyttelemisen sikseen ja kokeili taitojaan monella alalla. Tuona aikana Brendon työskenteli muun muassa tarjoilijana. Saatuaan potkut huomattavan monta kertaa palasi hän yrittämään onneaan näyttelijänä. Häntä onnisti ja alle kahden kuukauden sisällä hän sai Xander Harrisin osan tulevasta kulttisarjasta Buffy, vampyyrintappaja, joka teki hänestä kuuluisan. Sarjaa esitettiin vuosina 1997–2003. Brendon oli mukana joka tuotantokaudella.
Brendon on kärsinyt änkytyksestä ja ryhtyikin alun perin näyttelijäksi päästäkseen eroon tästä. Huhtikuussa 2004 hän kertoi hankkiutuneensa hoitoon alkoholiongelmansa takia.
Hänellä on myös identtinen kaksoisveli Kelly Donovan Schultz. Brendon oli naimisissa Tressa di Figlian kanssa vuosina 2001–2007.
Saaristomeren meripuolustusalue
Saaristomeren meripuolustusalue (lyhenne SMMEPA, aik. SmMepa) oli toinen Suomen merivoimien meripuolustusalueista, jonka päätukikohta sijaitsi Turussa Pansion varuskunnassa. Siihen kuuluivat meripuolustusalueen esikunta ja seuraavat joukkoyksiköt:Esikuntapäällikönä toimi komentaja Timo Korpela.
Meripuolustusalueen palveluksessa oli vuodenvaihteessa 2013 yli 500 henkilöä.
Joukko-osaston historian voidaan katsoa alkaneen jo 1918, jolloin yksikkö toimi Helsingissä ja Koivistolla. Usean nimenvaihdoksen myötä nimi Turun laivastoasema vakiintui vuonna 1939.
Joukko-osaston aikaisemmat nimet ovat:
Rannikkolaivaston organisaatioon kuului vielä 1980-luvulla Teknillinen huolto-osasto ja sukellusviirikkö (SukVkö). Miinakoeasema eli MiKoeAs, nykyisen Merivoimien tutkimuslaitoksen edeltäjä oli ollut toiminnassa jo 1970-luvulla.
Osana Puolustusvoimien rakennemuutosta Korppoon (nyk. Paraisten) Gyltössä toiminut Turun rannikkopatteristo (TurRPsto) lakkautettiin vuoden 2006 lopussa. Samassa rakennemuutoksessa Saaristomeren meripataljoona (MeriP/TurLAs ja SmMeriP) muuttui Turun rannikkopataljoonaksi, jonka alaisuuteen kuuluvat alasajetut linnakkeet sekä Korppoon merivalvontakeskus Gyltössä.
Joukko-osastona meripuolustusalue lakkautetiin 1.1.2015, jonka jälkeen Saaristomeren ja Suomenlahden meripuolustusalueiden laivastojoukot koottiin uuden joukko-osaston, Rannikkolaivaston, alaisuuteen. Rannikkolaivaston päätukikohtana toimii Pansio.
Joukko-osaston kunniamarssi oli Johann Stranenskyn säveltämä "Ernst von Vegesachin marssi".
Cedega
Cedega (tunnettiin aiemmin nimellä "WineX") oli TransGaming Technologiesin kaupallinen muunnos Wine:stä (kun Wine:n lisenssi ei ollut LGPL vaan MIT-lisenssi), joka on suunniteltu erityisesti Microsoft Windows -pelien pelaamiseen GNU/Linuxissa. Siten sen pääasiallinen tehtävä on emuloida DirectX -ohjelmointirajapintaa. Yhteisö on onnistunut pitämään Winen kosketuksessa Cedegan kehityksen kanssa; monet pelit ja 3D-sovellukset toimivat melkein yhtä hyvin kuin ajettaessa natiivisti Microsoft Windowsissa. WineX nimettiin Cedegaksi version 4.0 julkaisun yhteydessä 22. heinäkuuta 2004.
Vaikka Cedega on pääasiassa kaupallinen ohjelmisto, Transgaming on julkaissut osia lähdekoodista CVS:n kautta erinäisten lisenssien alaisina. Vaikka tämä on pääosin tehty, jotta TransGamingin ulkopuolinen henkilökunta voisi etsiä bugeja ja ehdottaa korjauksia, sitä käytetään myös usein eräänlaisen Cedegan 'demo'-version hankkimiseen. Eräiden valitusten takia, koskien julkisen CVS:n kautta käännettävän ohjelman kääntämisen hankaluutta ja toimivuutta, kuten myös sen versioiden vanhuutta, TransGaming julkaisi kelvollisen demoversion Cedegasta. Cedegan demoversio antoi käyttäjille 14-päivän kokeiluajaksi uudehkon version tuotteesta, jolloin pelatessa ruudulla näkyi Cedegan logo vesileimana, joka vaihteli läpinäkyvästä läpinäkymättömään muutamien sekuntien välein. Tämä demo poistettiin TransGamingin sivuilta ilman syitä ja on epäselvää julkaistaanko sitä enää tulevaisuudessa.
Vaikka lisenssit, joiden alaisina lähdekoodit julkaistiin, antaa luvan julkiselta CVS-palvelimelta esikäännetyn version ei-kaupalliseen levitykseen, Transgaming ei pidä siitä ja avoimesti varoittaa, että lisenssit, joiden alaisena koodi on, tulevat muuttumaan, jos sitä väärinkäytetään. TransGaming ei myöskään pidä siitä että lähdekoodipohjaiset jakelut kuten Gentoo Linux tekevät automaattisia työkaluja, joilla ihmiset voivat kääntää oman versionsa Cedegasta julkiselta CVS-palvelimelta.
Cedegalla voidaan pelata monia pelejä suoraan ”kylmiltään." Joissain tapauksissa se vaikuttaa suoraan samanlaiselta kokemukselta joka Windows-käyttäjillä on (levy sisään, aja Setup.exe, pelaa). Joissain tapauksissa käyttäjältä vaaditaan pientä virittelyä saadakseen jonkin pelin asennettua tai parantaakseen pelattavuutta. Cedega 5.2 esitteli ominaisuuden nimeltään Games Disc Database (GDDB) joka yksinkertaistaa monia säätöjä ja lisää auto-pelaamisominaisuuden jolloin laitettaessa levy sisään monet asetukset tehdään automaattisesti.
Lista perusominaisuuksista:
Pelejä jotka toimivat todella hyvin:
Joitain pelejä jotka toimivat pieniä seikkoja lukuun ottamatta hyvin (voivat vaatia esimerkiksi suppeammilla graafisilla ominaisuuksilla ajoa):
Tämä ei ole kattava lista toimivista peleistä (tai osittain toimivista). Täysi lista peleistä jotka toimivat löytyy osoitteesta http://transgaming.org/gamesdb/
Operaatio Litani
Operaatio Litani (Etelä-Libanonin konflikti 1978) oli Israelin suorittama hyökkäys PLO:a vastaan Etelä-Libanonissa. Hyökkäys tehtiin vastauksena PLO:n 1978 suorittamaan bussikaappaukseen ja joukkomurhaan. PLO:n Fatah-siipi surmasi Haifan lähellä bussikaappauksen yhteydessä 38 siviiliä, joista 13 oli lapsia, ja haavoitti 71:tä. Operaatio Litanin tarkoituksena oli vallata Etelä-Libanon sinne 1970 Jordaniasta paenneelta PLO:lta, joka oli järjestänyt hyökkäyksiä Pohjois-Israelin kaupunkeihin. Nimensä operaatio sai Litani-joelta.Seitsemän päivää kestäneen operaation aikana Israel miehitti Litanijoen eteläpuolisen alueen. Julkilausuttu tavoite oli estää palestiinalaisia ääriryhmiä suorittamasta terrori-iskuja alueelta.
Konflikti johti 1 100 - 2 000 libanonilaisen ja palestiinalaisen sekä 20 israelilaisen kuolemaan, 100 000 - 250 000 ihmisen siirtymiseen Libanonin sisällä, sekä PLO:n joukkojen vetäytymiseen pohjoiseen Litani-joelta.
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi päätöslauselma 425:n, joka vaati Israelia vetämään joukkonsa Libanonista. UNIFIL-rauhanturvaoperaatio perustettiin valvomaan tulitaukoa. Israel vetäytyi alueelta miltei kokonaan.
Sveitsin Grand Prix
Sveitsin Grand Prix oli Sveitsissä ajettu autokilpailu, joka viimeisimpinä vuosinaan kuului Formula 1 -luokan MM-sarjaan.
Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1934 Bremgarten -nimisellä radalla. Vuosina 1935–1939 se kuului EM-sarjaan. Formula 1 -sarjan osakilpailuita Bremgartenissa järjestettiin sarjan alusta asti aina kauteen 1954 saakka, kunnes moottoriurheilu kiellettiin Sveitsissä kokonaan vuonna 1955 Le Mansin 24 tunnin ajossa yli 80 ihmisen kuolemaan johtaneen onnettomuuden seurauksena. Kaudella 1982 ajettiin Sveitsin Grand Prix, mutta se ajettiin Ranskan Dijonissa Dijon-Prenoisin moottoriradalla.
"Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan."
Nollahypoteesi
Luonnontieteisiin kuuluu "hypoteesien" muodostaminen. Hypoteesit ovat aina falsifioitavissa eli kokeelliset tiedot voivat osoittaa hypoteesin vääräksi. Nollahypoteesi vastaa tavallisesti tyypillistä, odotettavissa olevaa tulosta, esimerkiksi ettei kahden mitatun ilmiön välillä ole yhteyttä
Termin esitti ensimmäisenä englantilainen geneetikko ja tilastotieteilijä Ronald Fisher.
Tyypillisesti nollahypoteesin yhteydessä käytetään toista, vaihtoehtoista hypoteesia, jossa oletetaan yhteys ilmiöiden välillä. Jerzy Neyman ja Egon Pearson ovat formalisoineet vaihtoehtohypoteesin käsitteen. Sen ei tarvitse olla nollahypoteesin looginen negaatio, mutta se ennustaa kokeen tuloksen, jos vaihtoehtohypoteesi on paikkansapitävä.
On tärkeää ymmärtää, että nollahypoteesia ei voida koskaan todistaa. Kokeellisen datan perusteella nollahypoteesi voidaan vain falsifioida tai jättää falsifioimatta. Jos esimerkiksi kahden ryhmän (esimerkiksi hoitoa saaneiden ja hoitamattomien) vertailu ei paljasta tilastollisesti merkitsevää eroa ryhmien välillä, eroa saattaa silti todellisuudessa olla. Tällaisessa tilanteessa voidaan ainoastaan sanoa, ettei aineisto tarjoa evidenssiä nollahypoteesin hylkäämiselle.
Tilastollinen testaus etenee seuraavasti:
Nollahypoteesin hylkäämiseen voi liittyä kahdenlaisia virheitä:
Tilastollista testiä suunniteltaessa tyypin I virheen todennäköisyys kiinnitetään (eli valitaan riskitaso) ja tyypin II virhe pyritään minimoimaan.
Tutkijoilla on usein taipumus jättää julkaisematta tutkimuksia, joissa nollahypoteesi jää voimaan. Yleensä tämä tilanne syntyy, kun lopputulos ei eroa jo aikaisemmin otaksutusta.
Etelä-Libanon
Etelä-Libanon on alue, jolla yleensä käsitetään Litani-joen länteen päin kääntyneen osan eteläpuolelle ja Libanonin Israelin vastaisen rajan välistä aluetta, minne PLO pakeni Jordaniasta 1970 ja minkä Israel valtasi operaatio Litanissa 1978. Libanonin asevoimat eivät ole pitäneet Etelä-Libanonia hallussaan ennen 1970-2006 välisenä aikana, koska siellä on ollut PLO, Israelin puolustusvoimat, Etelä-Libanonin armeija, Amal ja Hizbollah. Lisäksi siellä on toimii Yhdistyneiden kansakuntien UNIFIL-rauhanturvaoperaatio.
Etelä-Libanon on šiiojen ja Hizbollahin vahvaa kannatusaluetta samoin kuin Bekaan laakso.
Valkobeisan suojelualue
Valkobeisan suojelualue ("Arabian Oryxin suojelualue") on Arabian niemimaan aavikolla Omanissa sijaitseva, aikoinaan 27 500 neliökilometrin laajuinen suojelualue. Valkobeisat metsästettiin luonnosta sukupuuttoon vuonna 1972, mutta niitä on istutettu eläintarhoista takaisin usean maan suojelualueille.
Omanin valkobeisojen suojelualue sijaitsee al-Wustan kuvernoraatissa, pääosin Masqatista etelään Haiman kautta Salalaan kulkevan maantien itäpuolella ja Haimasta Arabianmeren rannalle Duqmiin kulkevan maantien pohjoispuolella. Myöhemmin huomattavasti pienennetyllä suojelualueella elää uhanalaisia valkobeisoja.
Omanin valkobeisan suojelualue lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994, mutta vuonna 2007 se poistettiin luettelosta, koska Oman päätti pienentää suojelualuetta 90 prosentilla. Myös valkobeisojen kohtalo näytti tuolloin joidenkin arvioijien mielestä epävarmalta. Vuonna 1996 valkobeisoja oli alueella 450, mutta vuonna 2007 enää 65 yksilöä, joista neljä paria paritteli.
Sittemmin on uutisoitu valkobeisakantojen elpymisestä toisella merkittävällä, eli naapurimaan, Arabiemiraattien suojelualueella. Siellä kanta oli noussut sadasta vuonna 2007 seudulle tuodusta 155:een vuosina 2007–2011. Tässä vaiheessa valkobeisoja eli noin 1 000 yksilöä vapaana ja noin 7 000 aidattuna. Lajin uhanalaisuusluokitusta harkittiin tuolloin lievennettävän kriittisesti uhanalaisesta vaarantuneeksi.
Mien prefektuuri
Mien prefektuuri () sijaitsee Kansain alueella, Honshūn saarella, Japanissa. Sen pääkaupunki on Tsu.
Mie muodostaa Kiin niemimaan itäisen osan, ja sitä ympäröivät Aichin ja Gifun prefektuurit pohjoisessa, Shigan, Kioton ja Naran prefektuurit lännessä sekä Wakayaman prefektuuri etelässä. Mie katsotaan osaksi Kansain aluetta, mutta se sijaitsee lähellä Nagoyaa, ja siihen kuuluu useita Nagoyan lähiöitä. Suurin osa prefektuurista on vuoristoista Isen lahden rannikon ollessa tiheämmin asuttu. Itärannikolla sijaitsee Shiman niemimaa, ja sisämaassa Igan ympärillä levittäytyy korkea tasanko.
Prefektuurissa on 14 kaupunkia.
Nykyinen Mien prefektuuri kattaa alueen, jolla ennen sijaitsivat Isen, Shiman ja Igan provinssit kuin myös osa Kiin provinssia. Meiji-restauraation aikaan alue järjestettiin useaan otteeseen uudelleen, mutta vuonna 1871 siitä muodostettiin Anōtsun ja Watarain prefektuurit. 1872 Anōtsu muutti nimensa Mien prefektuuriksi, ja Watarain yhdistyessä Mien prefektuuriin 1876 sai Mie nykyisen muotonsa.
Uenon kaupungissa sijaitseva Uenon linna poikkeaa muista Japanin linnoista muuriensa vuoksi, jotka ovat korkeammat kuin missään muussa japanilaisessa linnassa. Samassa kaupungissa järjestetään vuosittain Ueno Tenjinin festivaalit, joiden perinne ulottuu 400 vuotta historiaan. Mien prefektuurin Igan alue on tunnettu muinaisena shinobien asuinalueena ja Igan kaupungista löytyy useita aiheeseen liittyviä nähtävyyksiä kuten Iga-ryu ninja museo. Isen kaupungissa sijaitsee Japanin merkittävin šhinto-temppeli Ise-jingū.
Prefektuurissa sijaitsee myös useita teemapuistoja kuten Sengoku-kauden elämään keskittyvä Ise Sengoku Jidai Mura Futamin kylässä ja Suzuka Circuit, jossa on järjestetty moottoriurheilutapahtumista muun muassa Formula 1:sten Japanin Grand Prix -kilpailuja. Radan yhteydessä on myös huvipuisto vuoristoratoineen sekä kylpylä ja hotelli.
Marikki
Marikki on Astrid Lindgrenin luoma kirjan hahmo.
Marikki on kirjoissa suunnilleen seitsemänvuotias. Marikin oikea nimi on Margareeta. Hän asuu Kesäkumpu-nimisessä talossa perheensä eli isänsä, äitinsä ja Liisa-pikkusiskonsa kanssa. Liisan oikea nimi on Elisabet. Liisa on viisivuotias. Perhe ei ole köyhä, ja he elävät normaalia perusturvallista elämää, jota kirjassa kuvataan.
Marikki keksii kokeilla kaikenlaista, vaikka ei aina ajattelekaan loppuun asti seurauksia. Tosin pikkusiskokin keksii välillä kaikenlaista. Naapurissa asuu köyhä perhe, jonka Marikkia vanhempi poika Abbe on hänen ystävänsä, vaikka Marikin vanhemmat eivät olekaan aivan samaa mieltä Abben sopivuudesta ystäväksi.
Marikki pitää koulunkäynnistä, vaikka se ei aivan ongelmitta sujukaan. Koulussa on ongelmia myös köyhästä perheestä olevan Miian kanssa. Tosin se ongelma ratkeaa myöhemmin, kun tytöt ystävystyvät. Sitten Miian pikkusisko Ellakin pääsee mukaan.
Göran Graffman ohjasi kaksi elokuvaa Marikista vuosina 1979 ja 1980. Niiden pääosissa olivat Jonna Liljendahl (Marikki) ja Liv Alsterlund (Liisa).
Luettelo Formula 1 -ennätyksistä
Tähän on luetteloitu kaikkien MM-sarjaan osallistuneiden Formula 1 -kuljettajien, tallien, moottorien ja maiden omat ennätykset. Tilastoihin on laskettu vain MM-osakilpailut.
Heechee
Heechee on Frederik Pohlin kirjoissa esiintyvä interstellaarinen muukalaisrotu, joka kehitti meidän ajassamme mitattuna tähtimatkailun noin 500 000 vuotta sitten, ja joka etsi Linnunradasta lupaavia planeettoja, joissa voisi myöhemmin kehittyä älyllistä elämää. Heecheet valitsivat neljätoista lupaavinta, jättivät jokaisen planeetan läheisyyteen erilaisia artefakteja, joita kehittyvät rodut voisivat löytää, oppia käyttämään ja päästä heidän kanssaan yhteyteen. He itse vetäytyivät pois pysytellen näkymättömissä. Sarjan kolmannessa kirjassa, Heechee Rendezvous, ihmiskunta vihdoin kohtaa heecheet.
Pohl mainitsee heecheet ensimmäisen kerran kirjassa The Merchants of Venus (1972) jossa he tekevät tukikohdan Venukseen. Ensimmäinen varsinaista heechee-teknologiaa ja -rotua käsittelevä täysimittainen romaani oli "Avaruuden portti" (The Gateway, 1976), jossa kuvataan heechee-tekniikkaa, heidän jälkeensä jättämiään aluksia ja tähtienvälistä avaruusmatkailua. Heecheet itse pysyvät näkymättömissä.
Heechee-sarjassa on ilmestynyt tähän mennessä viisi romaania:Sarjassa on myös julkaistu novellikokoelma:Vuonna 2005 Pohl ilmoitti kuudennen romaanin kirjoittamisesta.
Lasse Lintala
Lauri Jaakko Lintala (15. lokakuuta 1935 Kauhajoki – 4. tammikuuta 2009 Seinäjoki) oli suomalainen musiikkineuvos, kuoronjohtaja ja musiikkivaikuttaja.
Lasse Lintala oli muusikkona itseoppinut. Hän perusti ja johti monia suomalaisia musiikkitapahtumia, kuten Ilmajoen Musiikkijuhlia, Seinäjoen tangomarkkinoita sekä Kiuruveden Vihreät Niityt -iskelmätapahtumaa.
Lintala toimi Marit ja Mikot -viihdekuoron johtajana sen perustamisesta lähtien 1965. Ahonkylän flikat -lauluyhtyettä hän ohjasi parikymmentä vuotta vuodesta 1973.
Lasse Lintala pääsi ylioppilaaksi 1955 ja suoritti opintoja Helsingin kauppakorkeakoulussa. Hän toimi lainaosaston hoitajana Ilmajoen Säästöpankissa 1959–1962 ja sitten Roosin Kirjakaupan toimitusjohtajana vuoteen 1980 saakka, jolloin hänet valittiin Ilmajoen musiikkijuhlien toimitusjohtajaksi ja taiteelliseksi johtajaksi. Lintala toimi Radio Seinäjoen musiikkipäällikkönä sen aloittamisesta lähtien vuonna 1990.
Lintala oli nuoruudessaan mukana voittamassa Ilmajoen Kisailijoille pesäpallon SM-hopeaa ja kaksi kertaa pronssia.
Lasse Lintalalla on ensimmäisestä avioliitosta neljä lasta. Toisesta avioliitosta laulaja Helena Porkka-Lintalan kanssa hänellä on 1987 syntynyt tytär Natalil Lintala, joka on näyttelijä.
Belgianpaimenkoira malinois
Belgianpaimenkoira malinois ("Berger belge malinois"), joka tunnetaan hollanniksi myös nimellä mecheleninpaimenkoira ("Mechelse herder"), on belgialainen koirarotu. Se on yksi belgianpaimenkoiran neljästä muunnoksesta ja eroaa muista muunnoksista lyhyellä turkillaan.
Muiden belgianpaimenkoirien tapaan malinois on keskikokoinen ja neliömäinen. Käyttölinjainen malinois on hieman massiivisempi kuin näyttelylinjainen malinois.
Karvapeite on lyhyt ja väritykseltään fawn tai punaruskea mustin karvankärjin - tätä kutsutaan nimellä hiilikko ("charbonné") ja se vastaa tiettyjen muiden rotujen seesamia, soopelia tai riistanväriä eli agoutia. Koiralla tulee aina olla musta maski. Värivirheellinen malinois muistuttaa kevytrakenteista saksanpaimenkoiraa.
Malinois (flaam. "Mechelaar", "Mechelseherder", "Mechelse herderhond") on työteliäs, nopea oppimaan ja tarpeen mukaan aggressiivinenkin, joskin voimakkaita linjaeroja esiintyy. Nämä ominaisuudet tekevät siitä ihanteellisen poliisi-, huume- ja pommikoiran. Esimerkiksi Bundeswehrin (Saksan armeija) työkoirista nykyään noin 90 prosenttia on malinoiseja muiden rotujen osuuden ollessa alle 10 prosentin luokkaa. Myös Suomessa malinois on yleistynyt viranomaiskäytössä 2000-luvulla voimakkaasti, esimerkiksi poliisin partiokoirista vuonna 2006 noin 35 % on käyttölinjaisia malinoiseja.
Rotu tarvitsee kunnollisen ja määrätietoisen koulutuksen heti pennusta lähtien, muussa tapauksessa se voi kokonsa ja aggressiivisuutensa vuoksi kehittyä vaaralliseksi ihmisille ja muille eläimille. Malinois sopii työ- ja harrastuskoiraksi kokeneelle koiranomistajalle. Oikein koulutettuna se on tasapainoinen, luotettava ja uskollinen sekä työ- että seurakoirana.
Rotu on syntynyt 1800-luvun lopussa flaamilaiseen Antwerpenin provinssiin kuuluvan Mechelenin kaupungin paimenkoirista. Käyttölinjaista muunnosta on jalostettu 1900-luvulla käyttämällä jalostusyksilöiden valintaan ns. Belgian Ring -koemuotoa. Tämän vanhan, vain Belgiassa harrastettavan suojelukoemuodon avulla on pystytty säilyttämään paimenkoiran käyttöominaisuuksia ns. saksalaista suojelukoetta (SchH,IPO) paremmin.
Muunnos on jakautunut käyttö- ja näyttelylinjaiseen muunnokseen, joista ensin mainittu soveltuu ominaisuuksiensa vuoksi hyvin poliisi-, suojelu- ja urheilukoiraksi. Monissa maissa malinois on viranomaiskäytössä (poliisi, armeija, rajavartiolaitos) valtarotu tai nousemassa valtaroduksi. 
Nykypäivänä käyttölinjaisessa muunnoksessa on omat erityyppiset jalostuseläinkantansa Belgiassa, Ranskassa ja Hollannissa. Näyttelylinja on eriytynyt koiranäyttelyiden yleistyttyä 1900-luvun puolivälissä. Kyseisiä koiria ei käytetä virkakoirina – sen sijaan seura- ja harrastuskoirina (näyttelyt, toko, agility) niillä on oma jalansijansa.
Malinois on yhdessä laekenoisin kanssa näyttelylinjan eriytymisestä huolimatta yhä onnistuttu - osittain karumman ulkonäkönsä ansiosta - säilyttämään puhtaammin työkoirana kuin nykyisin usein näyttelyä silmällä pitäen jalostetut, pitkäkarvaiset muunnokset tervueren ja groenendael. Malinois on nykyisin belgianpaimenkoiran ainoa muunnos, jota on jalostettu puhtaasti käyttö- ja työkoiraksi.
Brande Roderick
Brande Nicole Roderick (s. 13. kesäkuuta 1974 Novato, Kalifornia) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten esiintymisistään "Baywatchissa" ja Playboyssa.
Vuosina 1998–1999 Roderick esiintyi neljässä softcore–aikuiselokuvassa, ja elokuussa 2000 hän oli Playboyn "Playmate of the Month". Brande oli tuolloin yksi Hugh Hefnerin tyttöystävistä. Vuonna 2001 Roderickista tuli Playmate of the Year ensimmäisenä Baywatchin näyttelijöistä.
Roderick puhuu hindiä korostaen vuoden 2003 Bollywood-elokuvassa "Out of Control". Vuonna 2004 hän esiintyi elokuvassa "Starsky & Hutch". Näiden lisäksi hän on esiintynyt muun muassa yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Beverly Hills 90210".
Glaurung
Glaurung, tunnetaan myös nimillä Suuri Käärme ja Morgothin Käärme, on J. R. R. Tolkienin "Silmarillion"-romaanissa esiintyvä fiktiivinen lohikäärme, josta kaikki muut Keski-Maan lohikäärmeet polveutuvat. Muiden lohikäärmeiden tavoin Glaurung on hyvin ahne ja perso rikkauksille.
Glaurungin kasvatti Melkor eli Morgoth pimeässä linnoituksessaan tekemään tuhoa haltioille ja ihmisille. Melkor käytti nuorta Glaurungia taistelussa, mutta sen panssari ei ollut vielä tarpeeksi kestävä ja keihäät satuttivat sitä. Glaurung vetäytyi takaisin Melkorin huostaan, kunnes kasvoi täysikasvuiseksi ja alkoi vallata Melkorille alueita. Glaurung oli mukana Dagor Bragollachissa, Nirnaeth Arnoediadissa ja Nargothrondin hävityksessä. Lumosi Nienorin. Lopulta Cabed-en-Arasissa Túrin Húrinin poika tappoi Glaurungin viekkaudella hiipimällä sen alle yöllä ja viiltämällä sen vatsan auki.
Hahmon kuolema on hyvin samankaltainen verrattuna skandinaavisen mytologian taruun lohikäärme Fafnirin surmasta.
Quenta Silmarillion
Quenta Silmarillion (quenyaa, ) on yksi J. R. R. Tolkienin teoksen Silmarillion osista. Quenta Silmarillion on teoksen pääosa ja se kertoo Silmarileista, tarunhohtoisista jalokivistä ja henkilöistä, joiden kohtalot ovat kietoutuneet niihin, sekä maailman, eri haltialajien ja ihmisten synnystä.
Quenta Silmarillionin pääpaha on Melkor, jota myöhemmin kutsutaan Morgothiksi. Morgoth oli alussa yksi "jumalista". Morgothin vaikutusvaltaisin alainen on Sauron joka kirjassa Taru Sormusten Herrasta nähdään pääpahana.
FOX toolkit
FOX toolkit on LGPL-lisensoitu Windows- ja UNIX-alustoilla toimiva käyttöliittymäkirjasto. Sen kehittäminen aloitettiin vuonna 1997 ja se on kirjoitettu C++-kielellä. Sidonnat löytyvät Pythonille, Rubylle ja Eiffelille.
M/S Finnmaid
M/S Finnmaid () on yksi Finnlinesin Fincantierin telakalta Anconasta, Italiasta tilaamasta viiden aluksen sarjasta. Finnmaid on alustyypiltään ro-ro/matkustaja-alus. Alus liikennöi linjalla Helsinki–Travemünde. "Finnmaid" valmistui huomattavasti myöhässä telakan tekemien virheiden vuoksi. Alus on valmistunut vuonna 2006 ja kuollutta painoa sillä on 9 653 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. Finnmaid on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki.
Finnmaidin sisaralukset ovat M/S Finnstar, M/S Finnlady, M/S Europalink ja M/S Nordlink.
Finnmaid on luokkansa suurimpia laivoja maailmassa ja se noudattaa sekä Euroopan että kansainvälistä uusinta turvallisuus- ja ympäristötasoa. Matka-aika Helsingin ja Travemünden välillä on 27 tuntia ja laivalla noudatetaan Suomen aikaa. Varustamo on investoinut laivaan 115 miljoonaa euroa.
Finnmaidilla ja sen neljällä sisaraluksilla on Suomen ja Saksan välisen laivaliikenteen suurin hyttivalikoima; yhdeksän hyttiluokkaa. Hyttien koko vaihtelee 10 m²:stä 38 m²:in. Hytit ovat laivalla kolmella kannella.
Promenadikannella eli ylimmällä matkustajakannella sijaitsevat muun muassa "Aere-", "Acqua-" ja "Terra"-nimiset kokoustilat, kaksi poreallasta, saunat, kuntosali, ravintola, kaksi baaria, aurinkokansi ja Sailor’s Shop-myymälä.
7. elokuuta 2006 alus luovutettiin Finnlinesin omistukseen, joka rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki.
Helsingin ja Travemünden välisen liikenteen alus aloitti 19. elokuuta 2006. Heti ensimmäisen matkan jälkeen alus joutui telakalle, koska säätölapapotkurissa oli vikaa. Alus korjattiin Lloyd Werftin telakalla Bremerhavenissa.
Texasin seitsikko
Texasin seitsikko oli joukko tuomittuja rikollisia, jotka pakenivat John Connally -vankilasta Yhdysvalloissa lähellä Kenedyn kaupunkia, Texasissa. 
Ryhmä koostui seuraavista henkilöistä:Tapahtumaketju alkoi 13. joulukuuta vuonna 2000, kun vangit toteuttivat monimutkaisen suunnitelman vankilapaosta. Siihen kuului ihmisten kaappausta, valeasuihin pukeutumista, harhautuksia puhelinsoitoilla ja lopuksi pakeneminen vankilan portista valkoisella vankila-autolla. Joukkio teki muutamia ryöstöjä, joista yhdessä tapettiin paikalle tullut seriffi.
Ryhmä jäi kiinni yleisövihjeiden perusteella tammikuussa 2001. Larry Harper teki kiinnioton yhteydessä itsemurhan, muut vangittiin ja tuomittiin kuolemaan. Michael Rodriguez teloitettiin elokuussa 2008, Rivas helmikuussa 2012, Newbury helmikuussa 2015 ja Garcia joulukuussa 2018, muut odottavat tuomioittensa käytäntöönpanoa.
Kalormen
Kalormen on kuvitteellinen maa C. S. Lewisin Narnia-kirjasarjassa. Se sijaitsee Narnian ja Arkkimaan eteläpuolella Suuren Aavikon takana. Kalormenin ("Calormen") nimi tulee latinan sanasta "calor", joka tarkoittaa kuumuutta ja lopun "men" voi tarkoittaa pahuutta tai ihmistä. Kalormenin pääkaupunki on Tasban ja maan johtajasta käytetään arvonimeä Tisrok. Kalormen on hyvin sotaisa maa. Kalormenissa ylimystöllä eli tarkaaneilla on parhaat oikeudet(riippuen arvovallasta) ja orjilla huonoimmat. Kalormenilaiset muistuttavat ulkonäöltään ja pukeutumistyyliltään arabeja. Kirjassa Hevonen ja Poika nuori maanviljelijän ottopoika, joka yritetään myydä ottopojan ja tämän kuultuaan Sastra lähtee pakoon puhuvan hevosen ja myöhemmin tapaamansa toisen puhuvan hevosen ja tarkaanin kanssa Arkkimaahan, jossa käydään artikkelin yläösassa mainittu taistelu. Sastra paljastuukin kuninkaan pojaksi, jonka Aslan vuosia sitten lähetti Kalormeniin. Kirjan mukaan hän perii isänsä kruunun.
Kirjassa "Narnian viimeinen taistelu" Kalormenin joukot valtaavat lopulta Narnian. Kirjassa "Hevonen ja poika" Kalormen yrittää vallata Arkkimaata, mutta epäonnistuu surkeasti.
Agranat-komissio
Agranat-komissio oli tutkijalautakunta, joka tutki Israelin poliittisen ja sotilaallisen johdon jom kippur -sodan (1973) edellä tekemiä virheitä. Israel oli onnistunut saavuttamaan vain täpärän torjuntavoiton Egyptin ja Syyrian yhteisestä hyökkäyksestä. Tutkijalautakunnan nimittäminen oli poliittisesti välttämätöntä, koska jom kippur -sodan alkupäivinä israelilaiset pelkäsivät häviävänsä sodan ja menettävänsä sen mukana valtionsa. Israelin johtajat eivät olleet lainkaan varautuneet sodan puhkeamiseen, vaikka jälkikäteen voitiin todeta, että selviä merkkejä arabien hyökkäysaikeista oli ollut näkyvillä jo pitkään.
Komission työn tuloksena ja sen suosituksesta Israelin puolustusvoimien esikuntapäällikkö erosi. Myös Golda Meirin hallitus joutui eroamaan.
Maakuntakeskus
Maakuntakeskuksella tarkoitetaan maakunnan keskuskaupunkia. Yleensä maakuntakeskuksen vaikutusalue on sitä ympäröivä maakunta. Maakuntakeskuksen vaatimukset on maantieteellisesti määritelty. Myös valtakunnanosakeskukset toimivat oman maakuntansa maakuntakeskuksina. Suomessa jokaisella maakunnalla on yksi maakuntakeskus (poikkeuksena Kymenlaakso, jossa niitä on kaksi).
Maakuntakeskukset ovat ympäröivän alueen palvelukeskuksia ja työssäkäyntikohteita. Suomen maakuntakeskuksissa on usein muun muassa keskussairaala sekä maakunnan liiton hallintoa.
Suomen aluepolitiikassa maakuntakeskuksiin ja niiden rinnalla valtakunnanosakeskuksiin liittyvän tutkimuksen ja suunnittelun voidaan nähdä historiallisesti liittyvän etenkin niin kutsuttuun hajautetun hyvinvointivaltion vaiheeseen, jolloin saksalaisen maantieteilijän Walter Christallerin luomaan keskuspaikkateoriaan perustuva ajatus keskusjärjestelmän hierakisuudesta eri tasoisine keskuksineen korostui. Eräs tämän aluepolitiikan kehitysvaiheen keskeisistä vaikuttajista suomalaisessa aluetutkimuksessa on ollut Suomen keskusverkkoa 1960–1970-luvuilla paljon tutkinut talousmaantieteilijä ja Vaasan yliopiston rehtori Mauri Palomäki.
1990-luvulla tämän lähestymistavan on nähty aluepolitiikassa vaihtuneen vähempää keskusjohtoisuutta korostaneeseen hajautettuun kilpailuvaltioon, jossa korostui alueellinen omaehtoisuus ja maakuntatasoa kekeisemmäksi tulivat etenkin kaupunkiseudut ja niistä muodostuva kaupunkiverkko. Näitä tutki 1990-luvulta lähtien muun muassa yhteiskuntamaantieteilijä ja Joensuun yliopiston rehtori Perttu Vartiainen.
2000-luvulla kansaisvälisyyden korostuessa on aluepolitiikan uutta vaihetta kutsuttu metropolivaltioksi. Tässä vaiheessa alueellisen kehityksen keskittyminen valtakunnallisesti vain muutamalle metropolialueelle ja mahdollisesti näiden välisille "kehityskäytäville" olisi korostunut. Näin aiempien monien maakunta- ja useiden valtakunnanosakeskusten tai seutupainotteisen kaupunkiverkon asemesta Suomessakin olisi vain muutama tai jopa vain yksi suuri metropoli kehityskäytävineen.
STS-115
STS-115 oli Nasan 9. syyskuuta 2006 alkanut ja 21. syyskuuta päättynyt avaruussukkulalento. Se lennettiin Atlantis-sukkulalla. Lento tunnetaan myös Kansainvälisen avaruusaseman projektin koodinimellä ISS-12A. Lento on 116. avaruussukkulalento ja 27. Atlantiksen lento.
Laukaisu piti alun pitäen tapahtua jo vuonna 2003, mutta sitä jouduttiin lykkäämään avaruussukkula Columbian tuhouduttua. Sitä seuranneet kaksi lentoa, STS-114 ja STS-121, joita kutsutaan ”Return to Flight” -lennoiksi, tutkivat sukkulan turvallisuutta. STS-115 on täten ensimmäinen normaali lento Columbian tuhon jälkeen.
Lento jatkoi kansainvälisen avaruusaseman rakentamista. Lennon tarkoituksena oli kuljettaa avaruusasemalle kaksi runkoelementtiä (vasemmanpuoleiset truss-elementit P3 ja P4) sekä niihin liittyvät kaksi aurinkopaneelia (4A ja 2A) ja akut. Lennolla tehtiin useita avaruuskävelyjä osien asentamiseksi ja aseman valmistamiseksi seuraavaa lentoa (STS-116) varten.
Return to Flight -lentojen jälkeen lento STS-115 suunniteltiin toteutettavaksi elokuun lopussa 2006, mutta ensin sitä jouduttiin siirtämään hurrikaanivaaran takia (Hurrikaani Ernesto, 2006). Tämän jälkeen lentoa jouduttiin siirtämään viallisten polttokennojen ja sensoriongelmien vuoksi syyskuun 9. päivään 2006 asti. Atlantis laukaistiin 9.9. klo 18.15 Suomen aikaa. Laskeutuminen tapahtui 21. syyskuuta klo 13.21 Suomen aikaa Kennedyn avaruuskeskukseen.
Dev-C++
Dev-C++ on ilmainen GNU GPL -lisensoitu ohjelmointiympäristö C- ja C++-ohjelmointikielille. Se toimii Microsoft Windowsilla. Siihen on mahdollista lisätä DevPak-laajennuksia esimerkiksi yleisille GTK+-, wxWidgets- ja FLTK -käyttöliittymäkirjastoille. Dev-C++ ja wxWidgets-kirjasto on myös yhdistetty visuaaliseksi suunnittelu- ja ohjelmointiympäristöksi nimeltä wxDev-C++, jolla voidaan suunnitella käyttöympäristöjä.
Ohjelman alkuperäisen kehittäjän viimeisin versio on vuodelta 2005, mutta uusi haara, Orwell Dev-C++, on kirjoitushetkellä (13.8.2014) aktiivisen kehityksen alla.
Henrik Cajander
Henrik (Henric) Cajander (16. tammikuuta 1804 Turku – 18. tammikuuta 1848 Turku) oli suomalainen piirilääkäri ja Suomen vanhimman tunnetun valokuvan ottaja.
Cajanderin vanhemmat olivat turkulainen pakkaaja Matts Cajander (k. 1819) ja Lisa Simonsdotter. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1821. Cajander valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1827, lääketieteen kandidaatiksi 1830 sekä lääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1832.
Cajander toimi koleralääkärinä 1831 ja oli Suomen kaartin vt. pataljoonanlääkärinä 1832 ja vakinaisena pataljoonanlääkärinä vuodesta 1833. Hän oli Turun piirin piirilääkärinä 1836–1843.
Cajander kuvasi Suomen vanhimman tunnetusti säilyneen valokuvan, dagerrotyypin, Turussa 3. marraskuuta 1842. Kuvassa on Uudenmaankatu 8:ssa sijainnut niin kutsuttu Nobelin talo, jonka takaa näkyy Turun tuomiokirkon torni. Lisäksi Turun Museokeskuksen valokuva-arkistossa on kaksi muuta Cajanderin ottamaa dagerrotyyppia vuodelta 1844: omakuva ja Vartiovuoren tähtitorni.
Henrik Cajander oli naimisissa vuodesta 1837 Emma Fredrika Amalia Stenvallin (k. 1906) kanssa. Cajanderin veli Anders Cajander (1814–1856) toimi linnan- ja lasaretinlääkärinä Mikkelissä.
NTT DoCoMo
NTT DoCoMo, Inc. on Japanin suurin teleoperaattori. Se perustettiin NTT:n tytäryhtiöksi 1991. Yhtiön palveluksessa oli viime vuonna noin 21 500 työntekijää. Vuonna 2005 yhtiön nettotulot olivat 6,972 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
NTT DoCoMo tarjoaa W-CDMA, HSDPA, i-mode ja FOMA -palveluita 2G- ja 3G-verkkojen avulla.
Luettelo erityisen koulutustehtävän saaneista lukioista
Erityisen koulutustehtävän saaneissa lukioissa on yksi tai useampi koulutuslinja, joitten oppilaat noudattavat valtakunnallisesta opetussuunnitelmasta poikkeavaa opetussuunnitelmaa ja niihin haetaan omana hakukohteenaan yhteishaussa tai erityishaussa. Useimmissa lukioissa on kuitenkin mahdollisuus opiskella myös tavanomaisen opetussuunnitelman mukaisesti.
Viemäri-TV
Viemäri-TV on suomalainen Mainostelevision tuottama kymmenosainen sketsiviihdesarja. Sketsisarja tilattiin huumorirock-yhtye Sleepy Sleepersiltä, jonka useimmat silloiset jäsenet ja lähipiiri esiintyivät sarjassa.
Sarja esitettiin ensimmäisellä kerran MTV:llä kesäkaudella 1989. Nordisk Film julkaisi sarjan kokonaisuudessaan DVD:llä vuonna 2008. Ilmeisesti musiikkiin liittyneiden sopimusepäselvyyksien vuoksi DVD vedettiin pian myynnistä. DVD julkaistiin uudestaan vuonna 2009 nimellä "Viemäri-TV – Re-edited Edition". Yhtyeen julkaisemassa "Soppa-DVD"-julkaisulla on sarjan parhaista sketseistä tehty noin 40 minuuttia kestävä koosteohjelma.
Sarjan keskeisimpänä henkilönä on Silu Seppälän esittämä, useimmiten sohvalla löhöävä mieshenkilö, joka kävelee asunnossa pyjama päällä. Useimmiten mies tuijottaa televisiosta Viemäri-TV-televisiokanavan ohjelmia. Välissä hän saattaa käydä hakemassa jääkaapista olutta ja jotakin syötävää tai käydä vessassa. Sarjan viimeisissä jaksoissa hän on pukeutunut tyylikkäästi ja siivonnut asuntonsa, odottaen kun vaimo on tulossa takaisin kotiin. Lähes jokaisen sarjan jakson lopputekstien aikana soi eri musiikkikappale.
Nimetön (Haukipudas)
Nimetön on kivikkoinen luoto Nimettömänmatalan matalikolla Haukiputaan kaupunginosan edustalla Oulun kaupungin vesialueella Perämerellä. Saaren korkeimmalla kohdalla on Oulun–Kemin 10 metrin väylän linjataulu.
Hieman yli puoli metriä korkean saaren kasvillisuus koostuu ruokohelvistä, vesihierakkakasveista ja järviruo’oista. Linnustoon kuuluu naurulokkeja, lapintiiroja, lapasotkia ja harvinaisempina alleja.
Krypteia
Krypteia oli antiikin Spartan täysivaltaisten kansalaisten eli spartiaattien siirtymäriitti. Riitin alkuperä, toteutus ja tarkoitus ovat epäselviä, mutta on tiedossa, että osallistujat olivat aikuisuuden kynnyksellä olleita nuoria miehiä. Nuorukaiset, jotka olivat suorittaneet sotilaskasvatuksensa menestyksekkäästi, saivat mahdollisuuden osallistua krypteia-riittiin.
Riittiin osallistujat karkotettiin vuorille, jossa heidän tuli selviytyä vain tikari aseenaan. Samaan aikaan julistettiin muodollinen sota alistetuille helooteille, joilta varastamalla nuorten tuli riitin aikana saada elantonsa. Osallistujat saivat myös tappaa kaikki yöaikaan tapaamansa helootit. Tämä mahdollisti ongelmallisista helooteista eroonpääsyn. Samalla krypteiaan osallistuneet nuoret saivat kokemusta tappamisesta.
Riitin tarkoitusta on kuitenkin hankala käsittää, sillä krypteiaan liittynyt selviytyminen yksinään vuorilla ja toiminta yksinäisenä taistelijana ei liittynyt mitenkään aikakauden hopliittitaktiikkaan. Onkin esitetty, että krypteia olisi spartalaisille ominainen arkaaisen uskonnon jäännös, joka olisi muistuttanut luonnonkansojen miehisyysrituaaleja.
Kylmäverinen
Kylmäverinen on hevostyyppi, joka kehitettiin aikoinaan pelto- ja vetotöihin. Nykyisin kylmäverisiä hevosia käytetään teollisuusmaissa lähinnä mainosvaunujen vetäjinä, harvemmin työajossa. Joitakin rotuja käytetään ravureina erityisesti Pohjoismaissa. Kylmäveristen suosio harrasteratsuina on niiden rauhallisen luonteen ja hyvinkin painavaa ratsastajaa kestävän rakenteen ansiosta kuitenkin kasvanut 1900-luvun lopulta lähtien.
Kylmäveriset hevoset ovat raskasrakenteisia ja jykeviä ja jaksavat vetää suuriakin kuormia. Niiden takaosa on erittäin lihaksikas ja askeleet lyhyet. Takajalat ovat lähellä toisiaan ja lavat paljon pystymmät kuin esimerkiksi ratsuhevosilla, jotta länget istuisivat hevoselle paremmin. Kylmäveriset ovat tavallisesti suurikokoisia, ja maailman kookkain hevosrotu onkin brittiläinen shirehevonen, jonka säkäkorkeus voi olla jopa yli kaksi metriä. Luonteeltaan kylmäveriset on jalostettu rauhallisiksi, kärsivällisiksi ja kaikin puolin helpoiksi käsitellä, koska tätä vaativat sekä eläinten suuri koko että niiden alkuperäinen käyttötarkoitus.
Vaikka kylmäverisiä näkee teollistuneissa maissa enää vain harvoin pelloilla tai muutenkaan varsinaisesti "töissä", niille järjestetään monissa maissa edelleen paljon näyttelyitä ja kilpailuita. Joitakin rotuja käytetään myös vankkurihevosina erilaisissa näytöksissä ja paraateissa. Esimerkiksi näyttävää ja vahvaa juutinhevosta käytetään suurten olutvankkureitten vetäjänä. Kylmäverisiä myös risteytetään täysiveristen kanssa puoliverityyppisten ratsuhevosten tuottamiseksi, ja tällä tavoin voidaankin saada aikaan erinomaisia koulu- ja estehevosia.
Raskaiden kylmäverirotujen ohella monet hieman kevyemmät, mutta työhevosiksi hyvin soveltuvat rodut (esimerkiksi friisiläishevoset, haflingerit ja tinkerit) luokitellaan usein kylmäverisiksi. Näissä hevosissa näkyy kevyttä muotoa mutta myös kylmäverirotujen piirteitä: esimerkiksi vuohiskarvat ovat pitkät ja pää on suuri ja raskastekoinen. Suomenhevonen luokitellaan tavallisesti kylmäveriroduksi, mutta suhteellisen keveytensä ja monikäyttöisyytensä vuoksi se luetaan joskus niin kutsuttuihin yleisrotuihin.
Haminan kadettikoulu
Haminan kadettikouluksi sanotaan Suomen kadettikoulua vuosina 1819–1901, kun se siirtyi Haapaniemeltä rakennusten palettua Haminaan. Paikan vuoksi sitä kutsuttiin Haapaniemen kadettikouluksi.
Haminan kadettikoulun rakennus toimii nykyään Reserviupseerikoulun päärakennuksena, minkä yhteydessä on maneesi, upseerioppilaskunnan rakennus ja päärakennus, missä ovat koulun ensimmäinen komppania (Kärkikomppania) ja Tiedustelukomppania majoitettuina.
Haminan kadettikoulun lakkauttaminen liittyy Suomessa 1901–1903 järjestettyihin asevelvollisuuskutsuntalakkoihin, minkä seurauksena Venäjä lopulta lakkautti Suomessa kansalliset joukko-osastot. Suomen suuriruhtinaskunta korvasi puolustussuoritteidensa vähenemisen sotilasmiljoonilla eli suoralla tulonsiirrolla Venäjän keisarikunnan budjettiin.
Nikolai Bobrikov antoi Haminan kadettikoulusta laitosta lakkauttaessaan (1903) tarkkanäköisen kuvauksen. Kadeteista pyrittiin tuottamaan hyviä upseereita keisarin armeijaan, mutta koulun perusideologiana oli runebergiläinen isänmaallisuus. Laitos oli Suomen säätyläistön ikkuna keisarikuntaan ja samalla venäläis-suomalaisten suhteiden ilmapuntari.
Koulu oli luonteeltaan yleissivistävä; keskeisiä olivat uudet kielet, matematiikka ja luonnontieteet. Moni koulun kasvatti siirtyikin merkittäviin siviilitehtäviin. Käytännön
sotataitoja ei juuri opetettu – ne oli omaksuttava joukko-osastopalveluksessa.
Toki kaikkiaan 1607 kadetista peräti 211 yleni kenraalin arvoon.
Fennomaanit arvostelivat koulua ruotsinmielisyydestä. Sen kohtaloksi koitui kuitenkin yleinen venäläistämispolitiikka. Fredrikshamnarien vaikutus jatkui Suomessa
kauan – tunnettuina edustajina mm. Carl Enckell, Rudolf Walden
sekä koulusta erotettu C. G. E. Mannerheim.
Suomen itsenäistyttyä Suomen kadettikoulun toimintaa jatkoi Santahaminassa Santahaminan kadettikoulu, ja Haminan kadettikoulun tilat jäivät Reserviupseerikoulun käyttöön 1920.