hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Abhisit Vejjajiva
Abhisit Vejjajiva (, [apʰisit wetɕʰatɕʰiwa], s. 3. elokuuta 1964 Newcastle upon Tyne, Iso-Britannia) on thaimaalainen poliitikko ja Demokraattisen puolueen (พรรคประชาธิปัตย์, Phak Prachathipat) johtaja vuodesta 2005. Hän toimi Thaimaan pääministerinä vuosina 2008–2011.
Abhisit syntyi Britanniassa. Hänen molemmat vanhempansa ovat lääketieteen tohtoreita, ja hän on opiskellut Etonissa ja Oxfordin yliopistossa filosofiaa, politiikkaa ja taloustieteitä. Abhisitilla on sekä Britannian että Thaimaan kansalaisuus.
Abhisit aloitti poliittisen uransa vuoden 1991 vallankaappauksen jälkeisen sotilasjuntan hallituksen terveysministerinä. Vuonna 1992 hänet valittiin Bangkokista Demokraattisen puolueen parlamenttiedustajaksi. Abhisit pyrki puolueen johtoon 2001, jolloin valituksi tuli veteraanipoliitikko Banyat Bantadtan. Puolue kuitenkin hävisi vuoden 2005 vaalit Thaksin Shinawatran Thai Rak Thai -puolueelle, jolloin Banyat erosi ja Abhisit nousi puolueen johtoon.
Abhisit valittiin Thaimaan 27. pääministeriksi 15. joulukuuta 2008, ja kuningas vahvisti hänen nimityksensä kaksi päivää myöhemmin.
Maaliskuussa 2009 entinen pääministeri Thaksin Shinawatra väitti valtakunnanneuvoston puheenjohtaja kenraali Prem Tinsulanondan olleen vuoden 2006 sotilasvallankaappauksen takana, ja että tämä ja neuvoston jäsenet Surayud Chulanont ja Chanchai Likhitjittha päättivät yhdessä armeijan kanssa nostaa Abhisitin pääministerin virkaan. Abhisit kiisti syytökset, mutta sadat tuhannet mielenosoittajat astuivat kaduille vaatimaan Abhisitin, Premin, Surayudin ja Chanchain eroa.
UDD:n johtamat mielenosoitukset uhkasivat estää ASEANin huippukokouksen Pattayalla. Hillitäkseen mielenosoitusten tehoa Abhisit julisti huippukokouspäivän (10. huhtikuuta) yleiseksi vapaapäiväksi, jolloin thaimaalainen uudenvuoden juhla, Songkran, venyi kuusipäiväiseksi. 11. huhtikuuta Abhisit julisti vain muutaman tunnin kestäneen poikkeustilan Pattayalle ja Chonburiin, koska punapaitaiset mielenosoittajat olivat tunkeutuneet ASEANin huippukokoushotelliin ja tehneet kokouksen jatkamisen mahdottomaksi. Seuraavana päivänä Abhisit julisti poikkeustilan suur-Bangkokin alueelle vastauksena jännittyneeseen tilanteeseen hallituksen ja sitä vastustavien mielenosoittajien välillä.
Pääministeriä ja hallitusta vastustavat punapaidat aloittivat uudet mielenosoitukset maaliskuussa 2010. He vaativat parlamentin alahuoneen hajottamista ja uusien vaalien järjestämistä välittömästi. Rauhallisesti sujuneet mielenosoitukset muuttuivat väkivaltaisiksi 10. huhtikuuta 2010. 23 ihmistä kuoli noin 800 loukkaantui.
Fort Garry
Fort Garry, tunnetaan myös nimellä Ylempi Fort Garry, oli Hudson's Bay Companyn toimipiste ja turkiskaupan keskus Redjoen ja Assiniboinejoen yhtymäkohdassa, jossa sijaitsee nykyään Winnipegin kaupunki.
Toimipiste oli alun perin North West Companyn omistama ja tunnettiin nimellä Fort Gibraltar, kunnes vuonna 1822 yhtiöiden sulautettua toimintansa sen nimi muutettiin Fort Garryksi. Nimensä Fort Garry sai Hudson's Bay Companyn kuvernöörin Nicholas Garryn mukaan. Fort Garry oli osa Red River Colonya, kunnes vuoden 1826 kevättulva tuhosi sen. Hudson's Bay Company rakennutti toimipisteen uudelleen vuonna 1835 ja nimesi sen Ylemmäksi Fort Garryksi ("Upper Fort Garry") erottaen sen Alemmasta Fort Garrystä ("Lower Fort Garry"), joka oli perustettu vuonna 1831 35 kilometriä alavirtaan. Uutta toimipistettä käytettiin jossain määrin turkiskaupan toimipisteenä, mutta sen päätarkoitus 1800-luvun loppupuolella oli toimia hallinnollisena keskuksena Hudson's Bay Companyn toiminnoille alueella. Red River Colonyn hallitus ja lähinnä Hudson's Bay Companyn työntekijöistä koostuva Assiniboian valtuusto kokoontuivat myös Fort Garryssä.
Vuonna 1869 Hudson's Bay Company luopui turkiskauppamonopolistaan.
Fort Garry vallattiin vuosien 1869 ja 1870 vaihteessa tapahtuneessa Redjoen kapinassa. Kapinassa métis-kansa, johtajanaan Louis Riel, joka oli myöhemmin perustamassa nykyistä Manitoban provinssia, nousi Kanadan hallitusta vastaan.
Kapinan jälkeen alueen västömäärä jatkoi kasvamistaan. Vuonna 1874 Winnipegin kaupunki perustettiin ja Fort Garry -nimi poistui käytöstä. Vuoden 1880 loppupuolella suurin osa rakennuksista purettiin pääkadun suoristamisen johdosta. Fort Garrystä on säilynyt tähän päivään asti ainoastaan pääportti. Myös nimi "Fort Garry" on edelleen käytössä yhdistysten, yritysten, paikkojen ja kadunnimissä. Esimerkiksi yksi Winnipegin kaupunginosista on nimetty Fort Garryksi, ja hotelli alkuperäisen sijainnin läheisyydessä on nimetty Fort Garry Hoteliksi (sen rakensi alkujaan Grand Trunk Pacific Railway). Hotellia reunustavat kadut on nimetty Fort- ja Garry-kaduiksi. Myös monet yritykset käyttävät nimeä, kuten Fort Garry Industries ja Fort Garry Brewing Company. Winnipegissä sijaitseva Kanadan armeijan reserviosasto on nimetty puolestaan The Fort Garry Horseksi.
Rupert's Land Act of 1868
Rupert's Land Act oli vuonna 1868 vahvistettu Kanadan dominion lakimuutos, jolla mahdollistettiin Rupertinmaan osto Hudson's Bay Companyltä. Hallinnollinen siirto tapahtui vuonna 1869, ja 300 000 punnan kauppahinta maksettiin Hudson's Bay Companylle vuonna 1870. Sopimukseen sisältyi myös ehto, jonka mukaan Hudson's Bay Company säilytti siirrettävällä alueella 20 prosentin oikeudet viljeltävään maa-alaan.
Jean-Baptiste Lagimodière
Jean-Baptiste Lagimodière (25. joulukuuta 1778 Chambly, Quebec – 7. syyskuuta 1855) oli kanadanranskalainen turkismetsästäjä. Hän työskenteli Hudson's Bay Companylle Rupertinmaan alueella.
Lagimodière tunnetaan métis-kansan johtajan Louis Rielin isoisänä ja ensimmäisen Länsi-Kanadaan muuttaneen naispuolisen eurooppalaissiirtolaisen Marie-Anne Gabouryn puolisona. Lagimodièret olivat perustamassa Red River Colonya, joka sijaitsi nykyisen Winnipegin kaupungin tienoilla.
Androstenedioni
Androstenedioni ( CHO) on steroidihormoni. Hormonia syntyy ihmisellä kiveksissä, munasarjoissa ja lisämunuaisissa. Androstenedioni voi toimia sekä testosteronin että estradiolin ja estronin esiasteena . Eräät eläimet käyttävät hormonia sukupuolten väliseen kanssakäymiseen muun muassa kultakalakoiraat vapauttavat androsteronia huokutellakseen naaraita
Luonnollisella androstenedionilla on vain vähän aineesta itsestään johtuvia vaikutuksia. Sen sijaan sen hormonijohdannaiset androgeenit ja estrogeenit ovat tärkeässä osassa sukukypsyyden kehittymisessä. Androstenedionin on väitetty lisäävän lihasmassaa. Tutkimusten mukaan aineella ei kuitenkaan ole huomattavaa vaikutusta. Androstenedionin käyttö on kielletty urheilussa. Androstenedionin käyttö voi aiheuttaa miehillä rintojen suurenemista, hiusten menetystä, aknea ja jopa maksavaurioita .
Mary Schapiro
Mary L. Schapiro (s. 1955) on yhdysvaltalainen entinen rahoitusalan virkamies. Schapiro on toiminut eri tehtävissä valvovana virkamiehenä kaikkien presidenttien hallinnossa Ronald Reaganista lähtien. Barack Obama valitsi hänet 18. joulukuuta 2008 Securities and Exchange Commissionin eli SECin johtoon. Schapiron kausi loppui 14. joulukuuta 2012, minkä jälkeen hän on työskennellyt yksityisellä sektorilla.
Schapiro on valmistunut Franklin and Marshall College vuonna 1977. Vuonna 1980 suoritti Juris Doctor (J.D.) -tutkinnon George Washingtonin yliopistossa.
Dark Was the Night, Cold Was the Ground
Dark Was the Night, Cold Was the Ground on Blind Willie Johnsonin Columbia Recordsille 3. joulukuuta 1927 levyttämä kappale. Kappaleessa ei ole sanoja, vaan se koostuu Blind Willie Johnsonin intensiivisestä slidekitaroinnista ja hyräilystä. Kappale on mukana vuonna 1977 avaruuteen lähetetyllä Voyager 1 -luotaimen kultaisella levyllä edustamassa ihmiskunnan musiikkia.
Ry Cooder versioi "Dark Was the Night, Cold Was the Groundin" Wim Wendersin vuoden 1984 elokuvalle "Paris, Texas" ja kutsui sitä "amerikkalaisen musiikin kaikkien aikojen sielukkaimmaksi ja erinomaisimmaksi kappaleeksi".
Kappale on saanut nimensä Thomas Haweisin (1734–1820) sanoittaman ja säveltämän virren mukaan.
Tuula Teeri
Tuula T. Teeri (s. 20. kesäkuuta 1957 Espoo) on suomalainen puun bioteknologiaan erikoistunut molekyyligenetiikan tohtori. Hänet valittiin joulukuussa 2008 Aalto-yliopiston ensimmäiseksi rehtoriksi. Hänen viisivuotiskautensa alkoi huhtikuussa 2009 ja toinen viisivuotiskausi huhtikuussa 2014. Huhti-elokuussa 2014 Teeri on sapattivapaalla ja rehtorin tehtäviä hoitaa Ilkka Niemelä. Vapaan aikana Teeren on tarkoitus suunnitella yliopiston visiota vuoteen 2030 saakka.
Teeri toimi ennen rehtoriksi valintaansa vararehtorina Tukholman Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa vuosina 2008–2009. Vuodesta 1998 hän oli ollut korkeakoulun professori ja vuosina 2005–2007 bioteknologian laitoksen varadekaani. Aikaisemmin Teeri on työskennellyt aikaisemmin myös Valtion teknillisessä tutkimuslaitoksessa (VTT) vuosina 1985–1992 ja 1994–1997 sekä yksityisellä sektorilla Kaliforniassa (Genentech, 1993).
Väitöskirjatyönsä "The cellulolytic enzyme system of Trichoderma reesei" (1987) Teeri teki VTT:llä. Teeriltä on ilmestynyt 181 alkuperäisjulkaisua (1983–2008).
Vuonna 2015 Tuula Teeri sai syyteen luottamusmiehen oikeuksien loukkaamisesta. Syyttäjän mukaan Teeri on syyllistynyt työntekijöiden edustajan oikeuksien loukkaamiseen. Työtuomioistuin tuomitsi jo aiemmin Aalto-yliopiston maksamaan irtisanotulle luottamusmiehelle 100 000 euron korvaukset. Työtuomioistuimen mukaan luottamusmies irtisanottiin perusteettomiin väitteisiin vedoten.
Holland (albumi)
Holland on The Beach Boysin albumi vuodelta 1973. Yhtye päätti kesällä 1972 äänittää albumin Alankomaissa manageri Jack Rieleyn kehotuksesta. Albumin kansikuvassa on ylösalaisin käännetty kuva Kromme Waalista, kanavasta, joka sijaitsee Amsterdamin pohjoisosassa. "Holland" on julkaistu yhdellä CD:llä albumin "Carl and the Passions - "So Tough"" kanssa.
Salibandyn Euroopan cup 2006–2007
Euroopan cup 2006–2007 oli järjestyksessään 14. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Ne pelattiin 3.–7. tammikuuta 2007 Varbergissa Ruotsissa. Miesten seurajoukkueiden mestaruuden voitti ruotsalainen AIK ja naisten mestaruuden sveitsiläinen UHC Dietlikon.
No More Lies
No More Lies Dance of Death Souvenir EP on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Iron Maidenin studio-EP. Se julkaistiin 29. maaliskuuta 2004.
EP julkaistiin "kiitokseksi" yhtyeen faneille. EP sisältää 12-sivuisen vihkosen ja Iron Maiden rannekkeen.
Albumi sisältää "No More Lies" -kappaleen studioversion (alun perin albumilla "Dance of Death"). EP sisältää kaksi versiota "Dance of Deathin" kappaleista: orkesteriversion "Paschendalesta" ja sähköisen version "Journeymanista". EP sisältää piilotetun bonuskappaleen, joka on "Age of Innocence". Kappaleessa laulaa rumpali Nicko McBrain.
Team Roces
Team Roces on helsinkiläinen urheiluseura, joka voitti rullakiekon ensimmäisen Suomen mestaruuden vuonna 1996. 
Joukkueessa pelasivat mm. Petri Aaltonen, Simo Saarinen ja Pekka Tuomisto.
Teriyaki Boyz
Teriyaki Boyz on japanilainen j-hip hop (Japanese hip hop) -yhtye. He ovat tehneet yhteistyötä muun muassa Busta Rhymesin, Pharrellin ja Kanye Westin kanssa.
Lokakuussa 2006 Teriyaki Boyz julkaisi ensimmäisen ”HeartBreaker” -singlensä. Single sisälsi samplen ranskalaisen houseduon Daft Punkin ”Human After All” -kappaleesta. Esikoissingleä seurasi esikoisalbumi "Beef or Chicken".
Teriyaki Boyzin toinen single ”I Still Love H.E.R.”, jolla räppäsi mukana räppäri/tuottaja Kanye West julkaistiin tammikuussa 2007. Yhtyeen kolmas single ”Zock On!” julkaistiin maaliskuussa 2008. Singlellä vierailivat Pharrell ja Busta Rhymes. Tammikuussa 2009 julkaistiin Teriyaki Boyzin neljäs single ”Work That!”. Samana kuuna yhtyeen toinen studioalbumi "Serious Japanese" julkaistiin.
Teriyaki Boyz on tehnyt ”Tokyo Drift (Fast and the Furious)” sekä ”L A R G E [Chō L A R G E]” -nimiset kappaleet elokuvan soundtrackiin.
Yhtyeen jäsenen Ilmarin, oikealta nimeltään Keisuke Ogihara, äiti on suomalainen.
Borodin-kvartetti
Borodin-kvartetti on jousikvartetti, joka perustettiin 1945 Neuvostoliitossa. Se on maailman pisimpään toiminnassa olleita kvartetteja ja täytti 60 vuotta kaudella 2005. Alkujaan sen nimi oli Moskovan Filharmoninen kvartetti, johon liitettiin jo aiemmin perustettu opiskelijoiden jousikvartetti. Vuonna 1955 kvartetti nimettiin Alexander Borodinin mukaan. Borodin kuuluu venäläisen kamarimusiikin perustajiin. Borodin-kvartetti on maan vanhin kamariyhtye.
Kvartetin suhteet säveltäjä Dmitri Šostakovitšiin olivat läheiset, ja Šostakovitš antoi neuvoja kaikkien kvartettojensa soittamisessa. Yhtye esiintyi usein myös pianisti Svjatoslav Richterin kanssa.
Yhtye on levyttänyt useiden säveltäjien teoksia venäläiselle Melodija-levymerkille, Teldecille, Virgin Recordsille ja Chandos Recordsille. Sen levytys Onyx Classicsille vuonna 2005 valittiin parhaaksi kamarimusiikkilevytykseksi. Vuonna 1994 Teldecin julkaisema Tšaikovski-levytys sai Gramophone-palkinnon. Kvartetto on levyttänyt kaikki Šostakovitšin jousikvartetot ja kaikki Beethovenin kvartetot. Yhtyeen ohjelmistoon kuuluu Šostakovitšin oppilaan Mieczysław Weinbergin teoksia ja Nikolai Mjaskovskin kvartetto no 13 a-molli. Kvartetti on viime vuosina soittanut yksinomaan Beethovenille ja Šostakovitšille omistettua ohjelmistoa.
Kvartetti on saanut kahdesti Venäjän valtionpalkinnon. Se on kiertänyt laajasti maailmalla ja vieraillut usein Suomessa.
Augusto César Sandino
Augusto Nicolás Calderón Sandino (18. toukokuuta 1895 – 21. helmikuuta 1934) oli nicaragualainen vallankumouksellinen, joka johti taistelua Yhdysvaltain sotilaallista läsnäoloa vastaan Nicaraguassa 1927–1933.
Yhdysvaltain hallitus piti häntä lainsuojattomana, mutta hänen seuraajansa kaikkialla Latinalaisessa Amerikassa pitävät häntä sankarina. Hänestä on monille latinalaisamerikkalaisille tullut Yhdysvaltain imperialismin vastaisen taistelun symboli. Hän onnistui vetämään Yhdysvaltain merijalkaväen sissisotaan, ja vaikka hän koki myös tappioita, hän onnistui välttämään kiinnijäämisen. Yhdysvaltain joukot vetäytyivät nähtyään presidentti Juan Bautista Sacasan virkaanastumisen. Sandino vangittiin ja teloitettiin kenraali Anastasio Somoza Garcían käskystä, joka teki vallankaappauksen kaksi vuotta myöhemmin ja perusti dynastian, joka hallitsi Nicaraguaa yli neljäkymmentä vuotta. Sandinon perintönä pidetään sandinistien kansallista vapautusrintamaa (FSLN), joka syrjäytti Anastasio Somoza Debaylen hallinnon 1979.
Alexandra Orlando
Alexandra Michel Orlando (s. 19. tammikuuta 1987, Toronto) on kanadalainen rytminen kilpavoimistelija. Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa Orlando voitti kuusi kultamitalia. Samaan ovat aiemmin Kansainyhteisön kisoissa pystyneet kanadalainen uimari Graham Smith vuonna 1978 sekä australialaiset uimarit Susie O'Neill (1998) ja Ian Thorpe (2002).
Orlando on voittanut Kanadan mestaruuden vuosina 2003–2007. Vuonna 2007 Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kolme välinemestaruutta ja oli maailmanmestaruuskilpailussa yleiskilpailun yhdeksäs. Orlando oli ensimmäinen pohjois- tai eteläamerikkalainen MM-kisojen kymmenen parhaan joukossa sitten vuoden 1984. Orlando oli mukana myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä.
Orlandon perhetausta on italialainen. Hänen isänsä on kotoisin Sisiliasta ja äiti Salernosta.
Beef or Chicken
Beef or Chicken (joskus kirjoitettuna muotoon Beef or Chicken?) on japanilaisen j-hip hop -yhtye Teriyaki Boyzin debyyttialbumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2005. Albumi sisältää bändin ensimmäisen singlen "HeartBreakerin". Kyseinen single on samplattu Daft Punkin kappaleesta Human After All.
Rita Drávucz
Rita Drávucz (s. 14. huhtikuuta 1980 Szolnok) on unkarilainen vesipalloilija. Drávucz pelasi maailmanmestaruuden voittaneessa Unkarin joukkueessa vuonna 2005 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2001 voittaneessa joukkueessa. Lisäksi hänellä on MM-hopeaa vuodelta 2001 ja EM-hopeaa vuosilta 1995 ja 2003 sekä EM-pronssia vuosilta 2006 ja 2008. Vuonna 2002 Unkari voitti FINA:n maailmancupin.
Vesipalloilun ohella Drávucz on tehnyt mallintöitä Everlastille ja hän on ollut Italian "Vanity Fairin" kannessa.
Valentin Berlinski
Valentin Berlinski (25. tammikuuta 1925 – 15. joulukuuta 2008 Moskova, Venäjä) oli venäläinen sellisti, joka tunnettiin erityisesti Borodin-kvartetin jäsenenä.
Berlinski opiskeli Moskovan konservatoriossa. Hän oli 1944 perustamassa opiskelijoiden jousikvartettoa, joka myöhemmin liitettiin Moskovan filharmoniseen kvartettiin. Hänen edeltäjänään jälkimmäisessä oli lyhyen aikaa ollut Mstislav Rostropovitš. Kvartetin nimi muutettiin vuonna 1955 Borodin-kvartetiksi. Hän väistyi yhtyeestä 2007, ja hänen seuraajakseen tuli hänen oppilaansa Vladimir Balšin.
The Coming
The Coming on rap-artisti Busta Rhymesin debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 1996. Albumin aiheena on maailmanloppu, jonka voi päätellä albumin kannesta.
Armas Hattara
Armas Hattara (ent. Helenius, 3. joulukuuta 1884 Helsinki – 17. toukokuuta 1951 Kokkola) oli suomalainen teatterinjohtaja, teatteriohjaaja ja näyttelijä.
Hattara toimi alkujaan näyttelijänä useissa teattereissa (tunnetuin tulkinta August Strindbergin "Isän" nimirooli), mutta myöhemmin hän toimi pitkään teatteriohjaajana ja -johtajana. Hän toimi pitkään Kokkolan ja Valkeakosken työväennäyttämöiden johtajana ja ohjaajana, lisäksi hän vaikutti myös Oulussa ja Jyväskylässä. Hän ohjasi myös New Yorkin Amerikansuomalaista harrastajateatteria 1920-luvun vaihteessa.
Hattaran nuorin tytär oli tunnettu teatteri- ja elokuvanäyttelijä Pia Hattara, joka näytteli ensimmäiset vuotensa isänsä johtamissa teattereissa. Hän oli Pia-tyttärensä syntymän aikaan vankilassa julkisen päihtyneenä olemisen vuoksi (tuolloin elettiin kieltolain aikaa).
Hattaraa ei nähty lainkaan valkokankaalla. Hän kuoli 67 vuoden iässä vuonna 1951.
Alankomaat yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Alankomaat on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Se oli neljien ensimmäisten kisojen menestyneimpiä maita mutta vuodesta 1954 lähtien sen urheilijat eivät saavuttaneet yksittäisissä kisoissa kultamitaleja yhtä enempää ennen kuin 2010-luvulla. Kokonaan ilman mitaleja maa on jäänyt kuusissa kisoissa. Koko EM-kisahistorian mitalitilastossa se on 12. sijalla 26 kultamitalin ja yhteensä 72 mitalin saaliillaan.
Alankomaalaisten voittamista Euroopan-mestaruuksista 23 on peräisin juoksulajeista, kaksi pituussuuntaisista hypyistä ja yksi ottelusta. Naiset ovat voittaneet 15 ja miehet 11 mestaruutta. Ensimmäiset kultamitalinsa maa voitti ensimmäisissä EM-kilpailuissa 1934, jolloin Christiaan Berger voitti kaksi pikajuoksumatkaa ja Willem Peters kolmiloikan. Maan menestynein EM-kisaurheilija on pikajuoksija Fanny Blankers-Koen, joka voitti viisi kultamitalia vuosina 1946–1950 ja saavutti ensimmäiset pronssimitalinsa jo vuonna 1938.
Valtakunnanruhtinas
Valtakunnanruhtinas () oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa aatelinen, jolla oli edustusoikeus valtiopäivillä. Noin vuodesta 1180 käytössä ollut nimitys koski alkuaan sekä ylempiä että alempia aatelisarvoja ja sekä maallisia että hengellisiä henkilöitä, kunhan heillä oli valtiopäiväedustus. Poikkeuksen tekivät vaaliruhtinaat, joilla oli valtiopäivillä oma osasto, vaaliruhtinaskollegio.
Vuodesta 1582 lähtien edustusoikeus ja valtakunnanruhtinaan käytössä ollut äänimäärä alkoi riippua siitä miten laajat alueet hänellä oli hallinnassaan. Etenkin 1648 tehdyn Westfalenin rauhan jälkeen keisari alkoi ylentää vaaliruhtinaiksi itävaltalaisia alempia aatelisia, jotta valtiopäivien katolisen ryhmän asema vahvistuisi. Tämän estämiseksi päätettiin 1653 ja 1654, että perinnöllinen valtiopäivien edustusoikeus edellytti maa-alueiden omistamista. Tähän sääntöön tehtiin kuitenkin joitakin harvalukuisia poikkeuksia. Keisarin annettua valtakunnanruhtinaan arvon myös monille ulkomaalaisille siitä muotoutui vähitellen pelkkä arvonimi.
Myös Napoleon I jakoi valtakunnanruhtinaan arvoja Ranskassa ja valtansa alle alistamissaan valtioissa.
The Essential Simon &amp; Garfunkel
The Essential Simon & Garfunkel on Simon & Garfunkelin The Essential -sarjan kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2003.
CD1
CD2
Live from New York City, 1967
Live from New York City, 1967 on vuonna 2002 julkaistu Simon & Garfunkelin livetaltiointi vuoden 1967 New Yorkin konsertista.
Asbel Kipruto Kiprop
Asbel Kipruto Kiprop (s. 30. kesäkuuta 1989 Kaptinga, Uasin Gishu) on kenialainen keskimatkojen juoksija.
Kiprop aloitti juoksemisen peruskouluikäisenä ja voitti aluekilpailuja. Isänsä neuvosta hän ei kuitenkaan harjoitellut kovasti ennen murrosikää. Hän palasi juoksemisen pariin vuonna 2003, jolloin hän lopetti koulunkäynnin keskittyäkseen juoksuun. Muun muassa Daniel Komenia ja Moses Kiptanuita valmentanut Jimmy Beauttah alkoi valmentamaan Kipropia. Kiprop osallistui vuonna 2006 Kenian sisäisiin karsintoihin päästäkseen Pekingin nuorten MM-kisoihin, mutta hän jäi karsinnoissa neljänneksi ja ulos kisajoukkueesta. Kipchoge Keinon poika Martin Keino kuitenkin huomasi Kipropin lahjakkuuden ja otti hänet harjoittelemaan Kip Keinon harjoituskeskukseen Eldoretiin. Seuraavana vuonna Beauttah sai suostuteltua Kipropin kilpailemaan myös maastojuoksussa. Hän voitti Kenian nuorten mestaruuskisoissa hopeaa, mutta MM-joukkueen karsinnoissa hän jäi yhdenneksitoista. Kiprop valittiin siitä huolimatta kisajoukkueeseen. Mombasan MM-kisoissa hän voitti nuorten MM-kultaa.
Saman vuoden ratakaudella Kiprop paransi kesäkuussa 3 000 metrin juoksun ennätyksekseen 7.42,32. Samassa kuussa Kenian mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 1 500 metrin juoksussa. Heinäkuussa hän paransi matkan ennätyksekseen 3.35,81. Hän voitti matkan myös All-Africa Games -kisoissa sekä Kenian MM-karsinnoissa ennätyksellään 3.35,50. Osakan MM-kisoissa Kiprop selviytyi finaaliin, jossa juoksi neljänneksi ennätysajallaan 3.35,24. Seuraavana vuonna Kiprop sai Addis Abeban Afrikan-mestaruuskilpailuissa pronssia 800 metrillä ajalla 1.46,02. Hän voitti Pekingin olympialaisissa olympiakultaa 1 500 metrillä ajalla 3.33,11. Kilpailun alkuperäinen voittaja Rashid Ramzi hylättiin dopingkäryn vuoksi. Kauden lopussa hän sijoittui toiseksi.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui 800 metrillä välierissä ja sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi. Hän voitti seuraavana vuonna 1 500 metrin Kenian-mestaruuden. Nairobin Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa ajalla 3.36,19. Hän voitti 1 500 metrin maailmanmestaruuden Daegussa 2011 ajalla 3.35,69. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 1 500 metrillä 12:s. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Kiprop voitti 1 500 metrin juoksun ajalla 3.36,28.
Kiprop kuului Kenian joukkueeseen, joka voitti 4 × 1 500 metrin viestin vuoden 2014 IAAF World Relays -tapahtumassa maailmanennätysajalla 14.22,22. Hän sai samana vuonna hopeaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa Marrakechissa ajalla 3.42,58. Maanosien cupissa hän sijoittui toiseksi..
Kiprop juoksi 1 500 metrin kaikkien aikojen maailmantilaston kolmanneksi parhaan ajan 3.26,69 Monacon timanttiliigan kilpailussa 17. heinäkuuta 2015. Hän voitti 1 500 metrin maailmanmestaruuden kolmannen kerran peräkkäin Pekingissä 2015 ajalla 3.34,40. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui samalla matkalla kuudenneksi. Hän voitti sekaviestin maailmanmestaruuden maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 1 500 metrillä yhdeksäs.
Mario vs. Donkey Kong
Mario vs. Donkey Kong on vuonna 2004 julkaistu videopeli Game Boy Advancelle. Tässä pelissä Donkey Kong on päävihollinen, ja tämä esiintyy jokaisen paikan lopussa pomovastuksena. Tästä videopelistä on tehty toinen osa: . Nintendo DSi:n DSiWaressa on pelille myös kolmas osa: Mario vs. Donkey Kong-Minis March Again
Suku ja laji
Suku (, mon. "genera") ja laji ("species", mon. "species") ovat Aristoteleelta peräisin olevia ontologisia luokitteluja. Ne olivat keskeisellä sijalla skolastisessa logiikassa, ja ne ovat vaikuttaneet myöhempään tieteelliseen luokitteluun.
Aristoteleen luokittelujärjestelmässä yksilö tai laji määritellään antamalla sen suku sekä sille välttämättä kuuluva erottava tekijä, joka erottaa sen kaikista muista samaan sukuun kuuluvista lajeista. Lisäksi lajilla voi olla ominaispiirteitä, jotka ovat tyypillisiä vain sille, mutta jotka eivät ole välttämättömiä, joten ne eivät kuitenkaan toimi erottavana tekijänä.
Aristoteleen viisi predikaabelia, eli viisi suhdetta, joissa predikaatti voi olla subjektiinsa, olivat näin:Aristoteleen mukaan suku ”sanotaan” lajista (eli predikoidaan lajille: laji kuuluu johonkin sukuun), ja sekä suku että laji ”sanotaan” yksilöstä (yksilöt kuuluvat johonkin lajiin ja sukuun).
Skolastinen ajattelu omaksui Aristoteleen käyttämän järjestelmän, mutta korvasi määritelmän lajilla. Tämä oli peräisin Boethiuksen tekemästä "Isagogen" käännöksestä.
Skolastisessa logiikassa luokitteluun liittyivät näin seuraavat viisi käsitettä ("quinque voces", ”viisi sanaa”):Nykyaikaisen tieteellisen luokittelun terminologia on osittain peräisin Aristoteleen luokittelusta. Tieteellisen luokittelun yleisimmin käytettyjä taksonomisia tasoja ovat kunta, pääjakso, luokka, lahko, heimo, suku ja laji.
Live 1969
Live 1969 on Simon & Garfunkelin livekokoelma 1960-luvun lopulla järjestetystä konserttikiertueesta. Se oli duon viimeinen esiintyminen ennen viimeistä albumia Bridge Over Troubled Water.
Amy Brenneman
Amy Frederica Brenneman (s. 22. kesäkuuta 1964 New London, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleista televisiosarjoissa "Amyn lailla", "NYPD Blue" ja "Rakkauden anatomia".
Vuonna 1999 Brenneman loi sarjan "Amyn lailla", jossa hän myös näytteli pääroolissa. Sarja perustui hänen äitinsä elämään. "Amyn lailla" -sarjaa tehtiin 138 jaksoa ja 6 tuotantokautta. Yhdysvalloissa sitä näytettiin CBS:llä vuodesta 1999 vuoteen 2005. Suomessa sarjaa esitettiin Nelosella.
Brenneman on ollut mukana lääkärisarja "Rakkauden anatomiassa" vuodesta 2007. Hän esittää sarjassa psykiatri Violet Turneria. Brenneman on myös näytellyt rikossarjassa "NYPD Blue" ja vieraillut mm. "Frasier"-sarjassa.
Vuonna 1995 Brenneman meni naimisiin ohjaaja Brad Silberlingin kanssa. Heillä on kaksi lasta, Charlotte Tucker (s. 20. maaliskuuta 2001) ja Bodhi Russell (s. 5. kesäkuuta 2005).
Species
Laji () voi tarkoittaa seuraavia:
Jean-Paul Villain
Jean-Paul Villain (s. 1. marraskuuta 1946 Dieppe, Seine-Maritime, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu.
Villain sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 3 000 metrin estejuoksussa yhdeksänneksi ajalla 9.16,2. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui viidenneksi ajalla 8.33,4. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti uransa ainoan arvokisamitalin voittaessaan kultaa ajalla 8.25,2. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi ajalla 8.46,8. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän karsiutui alkuerissä ja samoin kävi Montréalin 1976 olympialaisissa.
Villain voitti 3 000 metrin estejuoksussa Ranskan mestaruuden vuosina 1969, 1970, 1971 ja 1976. Hän paransi Ranskan ennätystä kolmasti vuonna 1971: ennätysajat olivat 8.28,2, 8.27,0 sekä EM-kilpailujen voittoaika 8.25,2. Hän on pituudeltaan 170-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 52 kiloa.
Guy Texereau
Guy Texereau (14. toukokuuta 1935 Melle, Deux-Sèvres, Ranska – 11. huhtikuuta 2001) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu.
Texereau osallistui arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Rooman 1960 olympialaisissa. Tuolloin hän karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 8.51,4. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 8.38,6. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän oli neljäs ajalla 8.30,0. Hän hävisi hopeamitalisti Anatoli Kurjanille ja pronssimitalisti Gaston Roelantsille kahden sekunnin erolla. Méxicon 1968 olympialaisissa hän keskeytti sekä estejuoksun alkuerissä että maratonilla.
Maastojuoksun MM-kilpailujen edeltäjänä toimineeseen kansainväliseen maastojuoksumestaruuskilpailuun Texereau osallistui seitsemän kertaa. Hänen paras saavutuksensa oli neljäs sija vuodelta 1968. Vuonna 1959 hän keskeytti. Tämän jälkeen hän sijoittui 16:nneksi vuonna 1964, kymmenenneksi vuonna 1966, seitsemänneksi vuonna 1967, 84:nneksi vuonna 1970 sekä 83:nneksi vuonna 1971. Joukkuekilpailussa Ranska sijoittui Texereaun ollessa mukana parhaimmillaan toiseksi.
Texereau voitti Ranskan mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 1960 ja 1962–1968, 5 000 metrillä vuonna 1965 sekä 10 000 metrillä vuonna 1963. Hän paransi 3 000 metrin estejuoksun Ranskan ennätystä kahdeksan kertaa aloittaen vuonna 1962 ennätysajalla 8.53,2 ja päätyen vuoden 1966 EM-kilpailujen aikaansa 8.30,0. Hän oli pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 53 kiloa.
Odile Lesage
Odile Lesage (s. 28. kesäkuuta 1969 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli seitsenottelu.
Lesage sijoittui Tokion MM-kilpailuissa 1991 seitsenottelussa 17:nneksi 6 002 pisteellä. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän sijoittui 15:nneksi pistein 6 141. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän keräsi 5 703 pistettä ja sijoittui 18:nneksi.
Lesage teki vuonna 1989 viisiottelussa sisäratojen maailmanennätyksen 4 130 pistettä. Seuraavana vuonna hän paransi ennätystä tulokseen 4 215 pistettä ja vielä vuotta myöhemmin tulokseen 4 276 pistettä. Viimeisessä ennätyssarjassa hänen tuloksensa osalajeissa olivat 8,67 s 60 metrin aitajuoksussa, 178 cm korkeushypyssä, 13,56 m kuulantyönnössä, 586 cm pituushypyssä sekä 2.23,91 800 metrin juoksussa.
Lesage voitti ulkoratojen Ranskan mestaruuden seitsenottelussa vuosina 1989 ja 1991 sekä korkeushypyssä vuonna 1990. Sisäratojen Ranskan mestaruuden hän voitti seitsenottelussa vuosina 1989–1991 ja 1994.
Italian–Etiopian sota (1895–1896)
Italian–Etiopian sota (1895–1896) oli Italian ja Etiopian (eli Abessinian) välinen sota, joka päättyi Italian tappioon. Etiopiasta tuli sodan seurauksena Liberian ohella ainut afrikkalainen valtio, jonka onnistui välttyä valloitukselta kolonialismin aikana.
Menelik II nousi Etiopian keisariksi Italian tuella vuonna 1889. Italia ja Etiopia solmivat Wuchalen sopimuksen, jolla Italialaiset antoivat Eritrean Etiopialle sillä ehdolla, että Etiopiasta tulisi heidän protektoraattinsa. Osapuolille tuli kuitenkin allekirjoittamisen jälkeen erimielisyyksiä sen tarkoituksesta, sillä italiankielisessä versiossa ei lukenut samoja asioita kuin siinä oli sanottu amharaksi. Italia päätti ratkaista ongelman invaasiolla luottaen Etiopian sisäiseen hajanaisuuteen.
Italialaiset aloittivat yhteenotot miehittämällä pienen alueen rajalta joulukuussa 1894. Tämän liikkeen tarkoituksena oli saada tigaryt ja amharat Italian puolelle. Näin ei kuitenkaan käynyt vaan päinvastoin heidän keskuudessaan nousi italialaisvihamielinen patrioottinen mieliala. Menelik oli käyttänyt paljon aikaa modernien aseiden saamiseksi Englannista ja Ranskasta. Menelik saikin aseita, sillä Etiopia oli auttanut englantilaisia mahdisteja vastaan Sudanissa.
Ensimmäinen taistelu tammikuussa 1895 Coatitissa päättyi italialaisten voittoon mutta seuraavan yhteenoton, Amba Alagin taistelun voittivat etiopialaiset 7.12.1895. Maaliskuun 1. päivänä italialaiset hyökkäsivät Adwan kaupungin liepeillä ja siellä käytiin Adowan taistelu. Hyökkäykseen osallistui puolet kaikista Italian Itä-Afrikan joukoista eli noin 17 700 sotilasta. Etiopialaisten paljon suuremmat joukot (100 000 sotilasta) kuitenkin voittivat italialaiset ja 9 500–12 000 sotilasta kuoli. Etiopialaiset menettivät noin 3 000 sotilasta.
Menelik solmi Italian kanssa Addis Abeban rauhansopimuksen, jossa Italia tunnusti Etiopian itsenäisyyden ja Eritrean ja Etiopian rajat määriteltiin tarkasti. Iso-Britannia ja Ranska tunnustivat myös Etiopian riippumattomuuden. Italialaisten tappiot Adowan taistelussa olivat prosentuaalisesti pahemmat kuin missään muussa 1800-luvulla käydyssä taistelussa, jossa oli eurooppalainen valtio mukana.
Monique Bantégny
Monique Bantégny (o.s. Parenty, s. 11. helmikuuta 1940 Arras, Pas-de-Calais, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli viisiottelu.
Bantégny sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 viisiottelussa 20:nneksi 4 143 pisteellä. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui 15:nneksi ennätyspisteillään 4 697. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän keräsi 3 575 pistettä ja sijoittui 20:nneksi.
Bantégny voitti Ranskan mestaruuden korkeushypyssä vuosina 1958 ja 1962. Hän oli pituudeltaan 171-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 65 kiloa.
Michèle Bonnaire
Michèle Bonnaire (s. 15. huhtikuuta 1946) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli viisiottelu.
Bonnaire sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 viisiottelussa 16:nneksi 4 280 pisteellä. Hänen tuloksensa ottelun osalajeissa olivat 11,6 s 80 metrin aitajuoksussa, 11,54 m kuulantyönnössä, 153 cm korkeushypyssä, 525 cm pituushypyssä sekä 26,2 s 200 metrin juoksussa.
The 13th Floor
The 13th Floor on Sirenian neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. tammikuuta 2009. Albumi on yhtyeen ensimmäinen espanjalaislaulaja Ailynin kanssa. Albumilla vierailevat Jan Kenneth Barkved (joka vieraili myös albumilla At Sixes and Sevens), ja ranskalainen viulisti Stephanie Valentin. Albumi jatkaa samaa linjaa Nine Destinies and a Downfallin kanssa, mutta huomattavissa on myös elementtejä kahdelta ensimmäiseltä albumilta, kuten viulut ja enemmän kuoroa.
Intian–Pakistanin sota
Intian–Pakistanin sota voi viitata johonkin seuraavista:
Viulun valmistus
Viulun valmistus on ollut ja on edelleen pääasiassa käsityötä. Viulun rakentamisen taito on lähtöisin Italiasta 1500-luvulta. Maineikkaimpia viulunrakentajia on Antonio Stradivari, jonka aikalainen Suomessa oli Johan Petter Roos (k. 1735). Viulunrakennustaito tuli Suomeen 1700-luvulla Tukholmasta. Vanhin säilynyt Suomessa tehty viulu on Johan Lindströmin vuonna 1796 rakentama; sitä säilytetään Sibelius-museossa Turussa.
Viulun kannen materiaalina käytetään kuusta, joka on tähän akustisesti parasta. Muuhun runkoon käytetään alppivaahteraa. Kolmas puumateriaali on eebenpuu. Se on hyvin kova puulaji, ja sitä käytetään otelaudassa, viritintapeissa, kieltenpitimessä, leukatuessa sekä ylä- ja alasatuloissa. Puuta kuivataan useita vuosia ensin ulkotiloissa, sitten viileissä sisätiloissa ja lopulta kuivissa, lämpimissä sisätiloissa.
Kannen muotoiluun käytetään talttoja ja pieniä höyliä. Valmiin kannen paksuus on 4–5 mm. Ennen rakentajan korva kertoi, milloin viritys on kohdallaan. Nykyisin käytetään apuna viritysmittaria. Valmis viulu lakataan lakalla, jonka viulunrakentaja tekee itse. Lakka on joko öljylakkaa, spriilakkaa tai näiden sekoitusta. Vanhoissa viuluissa on käytetty öljylakkaa. Muita käytettäviä materiaaleja ovat muun muassa riisi ja lohikäärmeen veri. Tehdasviuluissa käytetään selluloidilakkaa, polyuretaanilakkaa tai nitrolakkaa. Vanhaa viulua ei lakata uudestaan, sillä se muuttaisi soinnin.
Kielet valmistettiin aiemmin suolista. Suolikieliä ei kuitenkaan voi virittää yhtä korkealle kuin nykyisiä kieliä. Nykykielet valmistetaan halpoihin soittimiin teräksestä, kalliimpiin punotusta materiaalista, jossa voi olla suolta tai nailonia ja päällä alumiinia tai hopea-sekoitusta.
Viulun rakentaminen kestää 350–400 tuntia.
Denise Guénard
Denise Guénard (o.s. Laborie, 13. tammikuuta 1934 Saint-Maurice, Val-de-Marne – 23. toukokuuta 2017) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka menestyksekkäimmät lajit olivat 80 metrin aitajuoksu ja viisiottelu.
Denise Laborie kilpaili 18-vuotiaana Helsingin 1952 olympialaisissa ja karsiutui alkuerissä sekä 100 metrin juoksussa että 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui 80 metrin aitajuoksussa neljänneksi ajalla 11,3 s. Hän osallistui myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa Ranska karsiutui alkuerissä. Avioitumisensa jälkeen hän osallistui Rooman 1960 olympialaisissa 80 metrin aitajuoksuun ja karsiutui välierissä.
Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Denise Guénardin päälaji oli viisiottelu, jossa hän saavutti hopeaa koottuaan ennätyspisteensä 4 735 pistettä. Hänen tuloksensa ottelun osalajeissa olivat 10,9 s 80 metrin aitajuoksussa, 11,65 m kuulantyönnössä, 157 cm korkeushypyssä, 580 cm pituushypyssä sekä 24,4 s 200 metrin juoksussa. Hän juoksi edelleen myös 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Ranska karsiutui alkuerissä. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui viisiottelussa 12:nneksi pistein 4 548 sekä 4 × 100 metrin viestijuoksussa kahdeksanneksi ajalla 46,1 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui viisiottelussa kahdeksanneksi tuloksella 4 483 pistettä. Osalajien tulokset olivat tällöin 11,2 s, 11,13 m, 156 cm, 564 cm ja 25,7 s.
Guénard voitti useita Ranskan mestaruuksia: viisiottelussa vuosina 1953–1954, 1961 ja 1963–1968, 80 metrin aitajuoksussa vuosina 1954–1955, 1960–1962 ja 1965, korkeushypyssä vuosina 1953 ja 1964, pituushypyssä vuosina 1965–1966 sekä kiekonheitossa vuonna 1959. Ranskan ennätyksiä hän paranteli viisiottelussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Hän oli pituudeltaan 168-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 57 kiloa.
Wasting Love
Wasting Love on heavy metal -yhtye Iron Maidenin kappale vuoden 1992 albumilta "Fear of the Dark". Kappale on Iron Maidenin ensimmäinen ja ainoa power balladi ja se on yksi yhtyeen tunnetuimmista. Kappaleen on säveltänyt Bruce Dickinson ja Janick Gers.
Single julkaistiin alun perin vain Alankomaihin. "Wasting Love" oli ensimmäinen Iron Maidenin single, jota ei julkaistu vinyylillä. B-puolella on kolme livenä levytettyä kappaletta, jotka äänitettiin Lontoon Wembleyn areenalla 17. joulukuuta 1990 No Prayer on Tour -kiertueella.
Singlen kansi on kolmas, jossa ei esiinny yhtyeen maskottia Eddie the Headia. Kannessa kuvataan kappaleen musiikkivideota.
Kappale ei saavuttanut Britanniassa listasijoitusta.
Marthe Djian
Marthe Djian (o.s. Lambert, s. 6. maaliskuuta 1936 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat pituushyppy ja viisiottelu.
Marthe Lambert sijoittui Bernin EM-kilpailuissa 1954 viisiottelussa kahdeksanneksi ennätyspisteillään 4 203. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä viidenneksi tuloksella 588 cm ja karsiutui 80 metrin aitajuoksun välierissä. Avioiduttuaan hän kilpaili Marthe Djian -nimisenä Tukholman EM-kilpailuissa 1958 ja sijoittui pituushypyssä kymmenenneksi tuloksella 583 cm sekä keskeytti 80 metrin aitajuoksun välierissä.
Djian voitti Ranskan mestaruuden viisiottelussa vuonna 1955 sekä 80 metrin aitajuoksussa ja pituushypyssä vuosina 1956 ja 1958. Hän teki pituushypyssä Ranskan ennätyksen seitsemän kertaa: vuonna 1955 hän sivusi vanhaa ennätystä 577 cm ja viimeinen parannus oli vuonna 1958 tehty tulos 613 cm. Heinäkuussa 1958 hänestä tuli ensimmäinen kuusi metriä hypännyt ranskalainen naispituushyppääjä. Hän kuului myös kahdesti 4 × 100 metrin viestijuoksun Ranskan ennätystä parantaneeseen joukkueeseen. Hän oli pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 57 kiloa.
Madeleine Thétu
Madeleine Thétu (s. 23. marraskuuta 1937 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat pituushyppy ja viisiottelu.
Thétu sijoittui Tukholman EM-kilpailuissa 1958 viisiottelussa 13:nneksi 4 154 pisteellä. Hänen tuloksensa ottelun osalajeissa olivat 12,3 s 80 metrin aitajuoksussa, 10,88 m kuulantyönnössä, 150 cm korkeushypyssä, 554 cm pituushypyssä ja 26,4 s 200 metrin juoksussa. Rooman 1960 olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä 14:nneksi tuloksella 585 cm; karsinnassa hän hyppäsi tuloksen 596 cm.
Thétu voitti Ranskan mestaruuden viisiottelussa vuosina 1957–1959, pituushypyssä vuosina 1960–1961 sekä korkeushypyssä vuonna 1957. Hän oli pituudeltaan 171-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 61 kiloa.
Viulunrakentaja
Viulunrakentaja on käsityöläinen, joka rakentaa viuluja. Viulunrakentajan ammattitaitoon kuuluu lisäksi myös muiden kielisoittimien, esimerkiksi sellon, kontrabasson ja alttoviulun, rakentaminen. Jousen valmistaminen kuuluu toiselle ammattikunnalle. Viulunrakennustaito on kehittynyt muiden kielisoittimien, kuten luutun, mandoliinin, harpun ja kitaran, rakennustaidon rinnalla.
Tunnettuja viulunrakentajia ovat olleet erityisesti italialaiset.
Suomeen viulunrakennustaito tuli 1700-luvulla Tukholmasta. Stradivariuksen aikalainen Johan Petter Roos (k. 1735) on vanhin tunnettu suomalainen viulunrakentaja. Vanhin säilynyt suomalainen viulu on Johan Lindströmin vuonna 1796 valmistama viulu, jota säilytetään Sibelius-museossa. Suomessa on noin 20 ammattimaista viulunrakentajaa, mutta viulun rakentaminen on myös monen harrastus.
Kirjake
Kirjake on metallista valettu ladontakappale, jollaisista aikaisemmin ladottiin painokoneeseen painettava teksti. Kirjakkeissa oleva kohokuvio, "kirjasin", painoi paperilla kirjaimen tai muun merkin. Kirjakkeita alettiin käyttää Euroopassa 1400-luvulla. Kiinassa sama tekniikka oli kehitetty jo aiemmin.
Painotekniikan muututtua sähköiseksi on kirjasin- ja kirjake-sanojen välinen ero nykykäytössä hämärtynyt. Sähköisessä muodossa olevista painokirjaimista käytetään yleensä sanaa kirjasin, toisinaan kirjasintyyppi-sanan synonyyminä.
Kirjakkeen valamiseen tai muuten valmistamiseen käytetty muotti on "matriisi". Matriisin valmistamiseen käytetty malli puolestaan on "patriisi".
Phil Campbell
Philip Anthony Campbell (s. 7. toukokuuta 1961, Pontypridd, Wales) on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin entinen kitaristi.
Campbell innostui kitaransoitosta ollessaan kymmenvuotias. Hän on kertonut esikuvikseen muun muassa Jimi Hendrixin ja Led Zeppelinin Jimmy Pagen. Kahdentoista ikäisenä hän sai nimikirjoituksen Lemmy Kilmisteriltä, joka oli tuolloin Hawkwind-yhtyeen basisti. Ollessaan kolmetoista vuotta hän soitti kabareeyhtyeessä nimeltä "Contrast". Hän on myös soittanut Pub Rock -bändissä nimeltä "Roktopus" (ei Rocktopus) keikkaillen ympäri Etelä-Walesia. Vuonna 1978 hän osti ensimmäisen Les Paulinsa, ja vuonna 1979 hän perusti hevimetallia soittavan yhtyeen Persian Risk. Kyseinen yhtye julkaisi singlet "Calling For You" (1981) ja "Ridin' High" (1983) Philin ollessa yhtyeessä.
Hän liittyi vuonna 1984 Motörheadiin Lemmy Kilmisterin ja Phil Taylorin pitämien koe-esiintymisten kautta ja toimi yhtyeen kitaristina sen loppuun asti. On myös kerrottu että Phil Campbell uhkasi erota useita kertoja yhtyeestä, mutta bändin basisti Lemmy Kilmister pelasti tilanteen monet kerrat.
Erinomainen esiintyjä animaatio-ohjelmassa (Daytime Emmy)
Erinomainen esiintyjä animaatio-ohjelmassa ("Outstanding Performer in an Animated Program") on vuodesta 1995 lähtien vuosittain jaettu palkinto Daytime Emmy -gaalassa.
Joulupukki puree ja lyö
Joulupukki puree ja lyö on laulaja M. A. Nummisen esittämä humoristinen jouluaiheinen musiikkikappale. Kappale julkaistiin vuonna 1971 ilmestyneellä albumilla "Joulupukin juhannusyö". Kappaleen on säveltänyt M. A. Numminen, ja sanoittanut Jarkko Laine. Tyyliltään musiikkikappale on foxtrotia. Kappale perustuu Nummisen itse keksimäänsä tarinaan, jonka hän oli kertonut kepposena naapurin pojalle.
Kappale kertoo joulupukista, joka rikkoo perinteisen roolinsa. Kappaleessa joulupukki muun muassa kiroilee, käyttäytyy väkivaltaisesti perheen vanhempia ja lapsia kohtaan ja vie perheen jouluruoat. Joulupukin osuudet laulaa oopperalaulaja Pentti Tuominen.
Hannu Taanila kirjoitti levyn saatesanoissa: ”Kaikki jouluun liittyvä aikuisten keksimä ja hellimä lapsenomaisuus pannaan tässä levyssä pilkaksi. Mutta Numminen ei pilkkaa paatoksella vaan iloisella rahvaanomaisella menolla.". Kappale on edelleen yksi tunnetuimmista satiirisista joululauluista.
Thors
Thors voi tarkoittaa seuraavia asioita:Thors on myös saksalaisen muusikon Horst Bösingin salanimi.
A Classic Case
A Classic Case on Lontoon sinfoniaorkesterin ja Jethro Tullin albumi, jolla versioidaan Jethro Tullin kappaleita. Sovituksesta ja orkesterin johdosta vastaa entinen Tull-mies David Palmer.
Barbara Goodson
Barbara Dale Goodson Gustafson (s. 16. elokuuta 1949 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan lukuisista dubbauksistaan animen parissa, sekä useiden Power Rangers aiheisten sarjojen äänirooleista. Hän oli muun muassa ensimmäisen sarjan "Mighty Morphin Power Rangersin" pääpahiksen Rita Repulsan äänenä.
Goodson on tehnyt äänirooleja 1980-luvulta lähtien televisioon ja on tehnyt eniten äänirooleja Power Rangers aiheisiin näytelmäsarjoihin. Hän on muun muassa äänittänyt Rita Repulsaa, prinssi Sprocketia ja Orbusta Power Rangers Zeossa, sekä Mandilokia ssa. Goodson on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja myös animaatioihin Fragglit, Hämähäkkimies, ja Avatar.
Animen parissa Goodson on ollut mukana dubbaamassa englanniksi sarjoja kuten Kikin lähettipalvelu, Twilight of the Dark Master, Tekkaman Blade, , Cowboy Bebop, Akira, Love Hina ja Ergo Proxy. Hän on tehnyt urallaan jo yli 150 dubbausroolia animeen. Hänen ääntään on kuultu myös tietokone- ja videopeleissä, kuten Disgaea -pelisarjassa, Grim Fandangossa ja ssa.
Kuusen kotiin tuoda saamme
Kuusen kotiin tuoda saamme ( tai "Deck the Hall") on Väinö Solan sanoittama joululaulu, jota lauletaan perinteisellä sävelmällä. Sen ovat levyttäneet Helsingin NMKY:n mieskuoro Auvo Nuotion johdolla vuonna 1960 sekä useat muut kuorot myöhemmin.
Walesilainen John Parry Ddall (n. 1710–1782) kirjoitti sävelmän muistiin 1700-luvulla, mutta sävelmä on tätä vanhempi. Alkuperäiset walesinkieliset sanat kirjoitti John Ceiriog Hughes, joka antoi runolle nimen "Nos Galan" (”Uudenvuoden aatto”). Laulu julkaistiin nykyisessä muodossaan ensi kerran 1860-luvulla (tuolloin vielä nimellä "Nos Galan") John Thomasin toimittamassa laulukokoelmassa "Welsh Melodies with Welsh and English Poetry". Uudet walesinkieliset sanat oli laatinut runoilija Talhaiarn (John Jones) ja englanninkieliset Thomas Oliphant. Laulun englanninkielisten sanojen mieleenpainuvin osa on jokaisen säkeen lopussa toistuva ”Fa la la la la la la la la” -rallatus, joka on peräisin jo alkuperäisistä "Nos Galan" -laulusta ja liittyi alkujaan Walesin keskiaikaiseen lauluperinteeseen.
Juutalaisista ja heidän valheistaan
Juutalaisista ja heidän valheistaan () on Martti Lutherin teos, joka ilmestyi vuonna 1543. Luther pyrki käännyttämään juutalaiset kristinuskoon, mutta epäonnistui. Luther kirjoitti teoksen elämänsä loppuvaiheessa.
Juutalaisvihamielisen sisältönsä vuoksi kirjaa on Saksassa käytetty antisemitistisen propagandan välineenä. Vuosina 1931–1937 otettiin Hans Ludolf Parisiuksen Münchenissä laatimasta lyhennetystä kansanpainoksesta yhdeksän painosta. Luther julkaisi vuonna 1543 myös toisen juutalaisia herjaavan kirjan "Shemhamforaksesta ja Kristuksen suvusta".
Suomeksi kirja ilmestyi Kustannus Oy Vasaran julkaisemana vuonna 1939. Kirjan esipuheessa suomentaja T. T. Karanko kannatti Lutherin langettamaa tuomiota juutalaisille ja piti kirjan sanomaa erityisen ajankohtaisena.
Helmikuussa 2014 virolainen uusnatsijärjestö La Colonia ilmoitti aikovansa julkaista teoksen suomennoksen uudelleen ja yrittävänsä saada sen suomalaisten kirjakauppojen valikoimiin. Rikosoikeuden professori Kimmo Nuotion mukaan kirjan mahdollinen julkaisu saattaisi olla lainvastainen ja täyttää kansanryhmää vastaan kiihottamisen kriteerit. Virolaisjärjestö alkoikin markkinoida kirjaansa kertoen samalla, että sen vironkielistä laitosta oli edellisenä vuonna myyty satoja kappaleita. Järjestö julkaisi pari kuukautta myöhemmin kirjan myös venäjänkielisenä.
Happy Xmas (War Is Over)
”Happy Xmas (War Is Over)” on John Lennonin, Yoko Onon ja The Plastic Ono Bandin kappale. Se levytettiin New Yorkissa lokakuussa 1971 tuottaja Phil Spectorin avustuksella. Lapsikuoro taustalla on Harlem Community Choir. Kappale on Lennonin reaktio Vietnamin sotaan. Siitä on tullut ikivihreä joululaulu ja se on ilmestynyt useilla joululevyillä.
Kappaleen sanoitus perustuu Lennonin ja Yokon rauhankampanjaan jouluna 1969, jolloin yhteentoista suurkaupunkiin ympäri maailmaa ilmestyi 16. joulukuuta valtavia kylttejä, joissa luki teksti ”War is Over! If you want it. Happy Christmas from John and Yoko.” Tämä oli maailmanlaajuisella mittakaavalla katsoen yksi suurimpia rauhankampanjoita ja julisteisiin vastattiinkin paikoin viesteillä ”We want it! Happy Christmas to John and Yoko.” Lennon käytti tätä kulttimaineeseen noussutta kampanjaansa myös kappaleensa musiikkivideossa, jossa näkyy myös suomenkielinen juliste tekstillä ”Sota on ohi! Jos niin haluat. Hyvää joulua toivottavat John ja Yoko.”
Kappaleen melodia on osittain lainattu vanhasta kansanlaulusta ”Stewball”, jonka on levyttäneet ainakin Peter, Paul and Mary ja Joan Baez. Joidenkin tietojen mukaan sävel olisi peräisin jopa 1800-luvulta. Myös kansanlaulu ”On top of old smokey” on lähellä kyseistä melodiaa.
Laulun suomalainen versio on Juha Vainion ja Jukka Virtasen sanoittama ”Joulun rauhaa”.