hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Viimeinen käyttöpäivä
Viimeinen käyttöpäivä on elintarvikkeisiin merkittävä päivämäärä, jonka jälkeen tuotetta ei saa enää myydä, käyttää tai käyttää tarjottavan tai myytävän elintarvikkeen valmistuksessa. Viimeinen käyttöpäivä on merkittävä mikrobiologisesti helposti pilaantuviin tuotteisiin, joita ovat muun muassa pastöroimaton maito ja kerma, kypsyttämätön juusto, tuore liha ja tuore kala sekä sellaiset tuotteet, joissa ei ole käytetty lämpökäsittelyä tai säilöntäaineita. Käyttöpäivä merkitään tuotteen pakkaukseen, ja siinä on oltava ainakin päivämäärä ja kuukausi, mahdollisesti myös vuosi.
Sellaisiin tuotteisiin, jotka eivät ole mikrobiologisesti helposti pilaantuvia, merkitään parasta ennen -päiväys. Se eroaa viimeisestä käyttöpäivästä siinä suhteessa, että tuotetta voidaan myydä parasta ennen -päiväyksen jälkeenkin, jos sen laatu ei ole oleellisesti heikentynyt.
Osa elintarvikeliikkeistä ja päivittäistavarakaupoista myy kuluttajille elintarvikkeita niiden viimeisen käyttöpäivän lähestyessä alennuksella, esimerkiksi puoleen hintaan. Useimmat kaupat merkitsevät kyseiset tuotteet niin sanotulla alennustarralla. Hintamerkintäasetuksen kuudennen pykälän mukaan tuotteessa, jossa on alennustarra, pitäisi näkyä myös uusi alennettu hinta ja yksikköhinta eli kilo-, litra- tai kappalehinta. Useimmat kaupat eivät kykene tähän resurssien vuoksi.
Monen historioitsijan mukaan maidon viimeisen käyttöpäivämerkinnän keksi ensimmäisenä ja ajoi Chicagossa läpi 1920- ja 1930-luvun vaihteen tunnettu gangsteripomo Al Capone, jonka perhe toimi myös meijerialalla muun muassa räjäyttelemällä kilpailijoiden meijereitä.
Muona
Muona tarkoittaa seuraavia:
Neil Ross
Neil Ross (s. 31. joulukuuta 1944 Lontoo, Englanti) on englantilais-yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja entinen DJ, joka muun muassa toimi Vihreän Menninkäisen äänenä 1990-luvun "Hämähäkkimies"-animaatiosarjassa, sekä vuonna 1986 John Rambon äänenä samannimisessä animaatiosarjassa.
Ross syntyi Lontoossa, Englannissa, josta hän muutti hyvin nuorena Montrealiin, Kanadaan. Ollessaan 12-vuotias Rossin perhe muutti tällä kertaa Yhdysvaltoihin Long Beachiin, Kaliforniaan. Perhe muutti vielä San Diegoon, jossa Ross alkoi kuuntelemaan KFWB radiokanavaa ja halusi tämän seurauksena tulla vanhempana DJ:ksi.
Opiskelunsa päätyttyä hän alkoi työskentelemään radion parissa, joista ensimmäinen oli Salt Lake Cityssä, Utahissa, KMUR-niminen radioasema. Tämän jälkeen Ross siirtyi työskentelemään Honoluluun KORL-, KGMB- ja KKUA-radioasemille ennen palaamistaan takaisin San Diegoon vuonna 1969 työskennelläkseen KCBQ:lle. Hän teki myös DJ:n työtä San Franciscossa ja Los Angelesissa aina vuoteen 1985 asti.
Ross asuu Los Angelesissa vaimonsa ja tyttärensä kanssa. Hän harrastaa myös sukeltamista.
Ääninäyttelemisen pariin Ross päätyi 1970-luvun lopulla muutettuaan Los Angelesiin. Hän teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjaan "Richie Rich" vuonna 1980, jossa Ross toimi myyntimiehen äänenä. Hänellä on myös kyky puhua lähes millä tahansa aksentilla. Ross teki uransa alkuvaiheessa muutamia äänirooleja Hanna-Barberan tuottamiin sarjoihin, kuten "Smurffeihin" ja "Pac-Maniin". Hän oli mukana myös 1980-luvun suosituissa animaatiosarjoissa "The Transformers" ja "Action Force". Lisäksi Ross oli vuonna 1989 "X-Men: Pryde of the X-Men" -televisiospeliaalissa Wolverinen äänenä. 1990-luvulla Ross muistetaan parhaiten Hämähäkkimies-animaatiosarjasta Vihreän Menninkäisen äänenä. Sarja oli samalla hänen kolmas Hämähäkkimies-aiheinen animaatiosarja. Ross muun muassa toimi aikaisemmin Norman Osbornin äänenä 1980-luvun Hämähäkkimies-animaatiosarjassa.
Ross on tehnyt myös äänityötä radion ja televisiomainosten parissa ollen muun muassa Wal-Martin, AT&T:n, Volkswagenin, Coca-Colan, Mattelin, Goodyearin, Lexusin, Disneyn mainoksissa mainosäänenä. Lisäksi hänen ääntään on kuultu CBS:n, NBC:n, ABC:n, TBS:n ja Fox Kidsin kertojaäänenä.
Parasta ennen
Parasta ennen voi tarkoittaa:
Becoming
Becoming tarkoittaa seuraavia asioita:
Cornelius Johnson
Cornelius Johnson (21. elokuuta 1913 Los Angeles – 15. helmikuuta 1946) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Jo neljä vuotta aiemmin Los Angelesin olympialaisissa hän sijoittui 18-vuotiaana neljänneksi. Kilpailu päättyi tasatulokseen ja tuolloin voimassa olleiden tulosten mukaan Johnson jäi neljänneksi. Nykyisin voimassa olevien sääntöjen mukaan hän olisi voittanut hopeaa.
Johnson oli yksi 19 afroamerikkalaisesta urheilijasta, jotka osallistuivat Berliinin olympialaisiin. Hänen voittotuloksensa 203 cm oli uusi olympiaennätys. Kilpailuja seurannut Adolf Hitler oli Johnsonin kultamitalipäivänä onnitellut kahta päivän aiempaa voittajaa, joista toinen oli saksalainen ja toinen suomalainen. Hitler kuitenkin poistui paikalta juuri ennen kuin vuorossa olisivat olleet Johnson ja toinen afroamerikkalainen, hopeamitalin voittanut Dave Albritton.
Vuosina 1933–1936 Johnson hyppäsi vain kerran huonomman tuloksen kuin kilpailun voittaja: tämä tapahtui Millrosen hallikilpailuissa New Yorkissa vuonna 1936 (kisan voitti Al Threadgill). Muut tappiot Johnson kärsi uusinnoissa oltuaan kärjessä tasatuloksella yhden tai useamman kilpailijan kanssa. Yhdysvaltain lopullisissa olympiakarsinnoissa 1936 Johnson ja Albritton hyppäsivät maailmanennätyksen 207 cm; ennätys säilyi heidän hallussaan seuraavaan vuoteen, jolloin Melvin Walker ylitti 209 cm. Johnson voitti kahdeksan Yhdysvaltain mestaruutta (viisi ulkoradoilla ja kolme sisäradoilla).
Urheilu-uransa jälkeen Johnson työskenteli Los Angelesissa postinkantajana, ja vuonna 1945 hän liittyi Yhdysvaltain kauppalaivastoon. Hän kuitenkin sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli matkalla laivasta sairaalaan.
Sofia Helin
Sofia Margareta Götschenhjelm Helin (s. 25. huhtikuuta 1972 Örebro) on ruotsalainen näyttelijä. Hän valmistui vuonna 2001 Tukholman teatterikorkeakoulusta.
Helin oli vuonna 2005 ehdolla parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Takaisin maalle – Masjävlar" (2004). Hänellä on ollut muita rooleja esimerkiksi elokuvassa "Arn – Temppeliritari" (2007) ja sen jatko-osassa "Arn – Pohjoinen valtakunta" (2008), joissa hän esitti elokuvien päähenkilön Arn Magnussonin rakastettua Cecilia Algotsdotteria.
Vuonna 2011 alkaneessa ruotsalais-tanskalaisessa televisiosarjassa "Silta" ("Bron/Broen") Helin esittää toista pääosaa, rikospoliisi Saga Norénia. Menestynyt, moneen maahan myyty sarja teki Helinistä kansainvälisesti tunnetun.
Helinin puoliso on Daniel Götschenhjelm, jonka kanssa hän näytteli komediassa "Nina Frisk" (2007). Pariskunnalla on kaksi lasta.
Maria Blom
Maria Margareta Blom (s. 28. helmikuuta 1971) on ruotsalainen näytelmäkirjailija, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän syntyi Täbyssä, Tukholman läänissä.
Blomin elokuvatuotantoon kuuluvat "Takaisin maalle – Masjävlar" (2004) ja "Nina Frisk" (2007). Molemmissa esiintyy pääosassa Sofia Helin.
Blom voitti "Masjävlarista" vuonna 2005 parhaan käsikirjoituksen Guldbaggen ja oli ehdolla myös parhaan ohjauksen voittajaksi.
"Masjävlar" oli alun perin näytelmä, jota on esitetty Suomenkin teattereissa nimellä "Takaisin maalle".
Kajsa Ernst
Anna-Karin Linnéa ”Kajsa” Ernst (s. 4. elokuuta 1962) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt niin teatterissa kuin elokuvissa ja televisiosarjoissakin. Kahden viimeksi mainitun joukossa ovat "Takaisin maalle – Masjävlar" (2004) ja "Medicinmannen" (2005).
Rooli "Masjävlarissa" toi Ernstille parhaan naissivuosan Guldbagge-palkinnon.
Mies vailla tasa-arvoa
Mies vailla tasa-arvoa on syksyllä 2007 julkaistu Arno Kotron ja Hannu T. Sepposen toimittama kirjoituskokoelma miesasiasta. Kirja koostuu 29:stä artikkelista. Kirjoittajina ovat muun muassa Pekka Sauri, Hannu Raittila, Esa Sariola ja Ralf Sund. Kirjoituskokoelman yksi väite on, että yhteiskunnassa on myös elämänalueita, joissa miehet ovat naisia huonommassa asemassa, ja virallisen tasa-arvopolitiikan tulisi käsitellä näitäkin kysymyksiä.
Nina Gunke
Anna Katarina "Nina" Gunke (s. 12. heinäkuuta 1955) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa "Medicinmannen" (2005), mutta hän on ansioitunut niin ikään teatterissa ja elokuvissa.
Gunke syntyi Lidingössä, Tukholman läänissä. Hän oli 1980-luvun alussa naimisissa näyttelijä-ohjaaja Göran Stangertzin kanssa; tytär Niki Gunke Stangertz on näyttelijä.
Sofia Bach
Sofia Neta Maria Bach (s. 16. elokuuta 1973) on ruotsalainen näyttelijä ja koomikko. Hän syntyi Värmdönillä Tukholman läänissä ja valmistui Tukholman teatterikorkeakoulusta vuonna 2001.
Eurydike (nymfi)
Eurydike () oli kreikkalaisessa mytologiassa puun nymfi – tarkemmin ottaen dryadi – joka tuli tunnetuksi suhteestaan Orfeukseen. Orfeuksen palattua argonauttien retkeltä hän rakastui Eurydikeen palavasti. Pian häiden jälkeen Eurydike kuitenkin astui käärmeen päälle kedolla ja kuoli sen puremaan – eräiden versioiden mukaan hän oli pakenemassa Aristaiosta, joka yritti maata hänet väkisin.
Surun murtamana Orfeus päätti hakea puolisonsa haadeesta. Hänen onnistui lyyransa soitolla saada Kharon viemään hänet Styksin yli ja päästä Kerberoksen ohi. Kerrotaan, että hänen soittonsa oli niin kaunista, että jopa ikuisesti kirotut – Iksion, Tityos, Sisyfos, Tantalos ja danaidit – unohtuivat hetkeksi lepäämään rangaistuksistaan ja että erinykset puhkesivat kyyneliin. Myös Persefone liikuttui soitosta niin, ettei voinut kieltää Orfeuksen pyyntöä. Kun Eurydike tuotiin miehensä luo, Haades asetti ehdoksi sen, ettei Orfeus saisi katsoa taakseen vaimoaan, ennen kuin he olisivat takaisin maan pinnalla. Juuri ennen kuin he olivat kiivenneet ylös pinnalle, Orfeus pelkäsi menettävänsä vaimonsa ja kääntyi katsomaan tätä. Tämän seurauksena Eurydike liukui takaisin haadekseen, ja Orfeus menetti puolisonsa toisen kerran – tällä kertaa lopullisesti.
Mikael Persbrandt
Mikael Åke Persbrandt (s. 25. syyskuuta 1963 Järfälla, Tukholman lääni) on ruotsalainen näyttelijä, joka aloitti uransa Teater Galeasenissa ja on tehnyt lukuisia rooleja Ruotsin Kuninkaallisessa draamateatterissa. Hän on myös maalannut vuodesta 2016 lähtien ja hänellä on ollut taidenäyttelykin Suomessa, Hanasaaren galleriassa vuodenvaihteessa 2018–2019.
Persbrandt tunnetaan parhaiten rikospoliisi Gunvald Larssonin roolista vuosina 1997–2016 Sjöwallin ja Wahlöön rikoskirjallisuuteen perustuvassa television "Beck"-sarjassa. Lisäksi hänet on nähty muun muassa minisarjassa "Medicinmannen" (2005) ja elokuvissa "Kautokeinon kapina" ja "Ikuistetut hetket". Hän esittää "Hobitti"-elokuvissa Beornia. Beornin hahmo esiintyy elokuvassa "Hobitti – Smaugin autioittama maa" ja "Hobitti – Viiden armeijan taistelu".
Persbrandt ei ruotsalaisten lehtien eri lähteistä maaliskuussa 2015 saamien tietojen mukaan ole enää mukana neljässä uudessa Beck-filmissä muun muassa siksi, että hän on saanut Svean hovioikeudessa tuomion huumeiden hallussapidosta.
Persebrandtilla on suomalaiset sukujuuret, sillä hänen äidinisänsä on Ahvenanmaalta. Persbrandtin pitkäaikainen kumppani oli näyttelijä Maria Bonnevie. Hänen nykyinen puolisonsa on toimittaja Sanna Lundell, ja heillä on kolme lasta.
Persbrandtilla on todettu kaksisuuntainen mielialahäiriö, jota hän ei kuitenkaan omien sanojensa mukaan lääkitse tai hoida esimerkisi käymällä terapiassa. Persbrandt sai 4. heinäkuuta 2014 tuomion huumeiden hallussapidosta, kaksi kuukautta ehdollista vankeutta ja 75 tunnin yhdyskuntapalvelu. Vuonna 2018 suomeksi ilmestyneessä omaelämäkerrassaan Persbrandt kertoo olleensa yli 20 vuotta riippuvainen kokaiinista ja alkoholista.
Peter Haber
Peter Alexander Haber (s. 12. joulukuuta 1952 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä.
Haber on arvostettu luonnenäyttelijä, joka on esiintynyt useissa ruotsalaisissa elokuvissa aina 1980-luvun lopulta asti. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli Colin Nutleyn elokuvassa "Yhdeksäs komppania" (1987). Tämän lisäksi Haber on näytellyt muun muassa Kjell Sundvallin elokuvissa "Joulupukki vieraissa" (1999) ja "Uhka" (2004) sekä osittain Suomessa kuvatussa Mats Arehnin elokuvassa "Valkoisia valheita" (1995).
Suomessa Haber on tullut tunnetuksi erityisesti komisario Martin Beckinä, jota hän on esittänyt Sjöwallin ja Wahlöön poliisiromaaneihin perustuvissa "Beck-elokuvissa" vuodesta 1997 lähtien.
Suhaj
Suhaj () on yksi Egyptin 26 kuvernoraatista. Se sijaitsee etelässä Ylä-Egyptistä Niilin laaksossa. Sen pääkaupunki on Sohag. Kuvernoraatissa asui 3 747 289 ihmistä vuonna 2006 ja sen pinta-ala on 11 218 km².
Jim Pattison
James Allen "Jim" Pattison C.M., OBC (s. 1. lokakuuta 1928) on kanadalainen liikemies. Hän oli "Forbesin" mukaan vuonna 2008 maailman 178. rikkain ihminen. Lisäksi "Canadian Business" on maininnut hänet Kanadan kuudenneksi rikkaimmaksi ihmiseksi.
Pattison perusti vuonna 1961 Vancouverissa Jim Pattison Groupin, jota hän on johtanut siitä pitäen.
Max Rafferty
Max Rafferty (s. 7. elokuuta 1984) on englantilainen muusikko. Hän soitti bassoa yhtyeessä The Kooks aina sen perustamisesta tammikuuhun 2008 asti. Syynä Raffertyn eroamiseen olivat hänen ongelmansa alkoholin ja huumeiden kanssa. Raffertyn lähdön jälkeen hänen tilallaan The Kooksissa on soittanut Dan Logan. Max Rafferty on säveltänyt jonkun verran musiikkia ja laittanut niitä internetiin, esimerkiksi kappaleen nimeltä "Go Down Easy". Nykyään Max laulaa ja soittaa kitaraa brightonilaiseisessa bändissä "The Third Man".
Gudrun Pausewang
Gudrun Pausewang (s. 3. maaliskuuta 1928) on saksalainen kirjailija, jonka töitä on käännetty lukuisille vieraille kielille. Hän on voittanut teoksillaan useita palkintoja, kuten Saksan science fiction -palkinnon ja Saksan nuorisokirjallisuuspalkinnon (molemmat 1988).
Koulutukseltaan ja varsinaiselta ammatiltaan Pausewang on opettaja. Hänelle myönnettiin vuonna 1999 Bundesverdienstkreuz-kunniamerkki.
Pausewangin romaanien joukossa ovat "Die letzten Kinder von Schewenborn" (1983) ja "Die Wolke" (1987).
Friedrich Wetter
Friedrich Wetter (s. 20. helmikuuta 1928) on saksalainen pappi. Hänet nimitettiin 25. toukokuuta 1985 yhdeksi katolisen kirkon kardinaaleista.
Wetter toimi Speyerin piispana (1968–1982) sekä Münchenin ja Freisingin arkkipiispana (1982–2007). Hän osallistui uuden paavin valintaan vuoden 2005 konklaavissa.
Wetter syntyi Landaussa ja sai pappisvihkimyksensä 10. lokakuuta 1953.
Ben Kweller
Ben Kweller (s. 16. kesäkuuta 1981) on yhdysvaltalainen rockmuusikko.
Ben Kweller aloitti uransa vuosina 1993-1998 vaikuttaneen grunge-yhtyeen Radishin nokkamiehenä, toimien laulajakitaristina. Radishin musiikkia on verrattu sekä Nirvanaan että Rolling Stone Magazineen ja Ben Kweller oli 15-vuotias, kun levy-yhtiö Mercury Records tarjosi heille levytyssopimusta. Radishiin kuuluivat Ben Kwellerin lisäksi rumpali John Kent ja basisti Bryan Blur. Albumeita bändille kertyi tasan kaksi, Dizzy vuonna 1995 ja Restraining Bolt vuonna 1997.
Kweller siirtyi Radishin jälkeen soolouralle. Kaikki alkoi hänen muutettuaan 19 vuotta täytettyään New Yorkiin tyttöystävänsä Liz Smithin kanssa. Kweller keikkaili akustisesti ja julkaisi yhteensä neljä EP:tä. Vuonna 2001 hän sai levytyssopimuksen ATO Recordsilta ja julkaisi EP Phone Homen, viidennen EP:nsä. 
Marraskuussa vuonna 2002 hänen ensimmäinen studioalbuminsa Sha Sha julkaistiin. Kyseiseltä levyltä ilmestyi yhteensä kolme singleä, joista eniten Kwellerin uraa on edistänyt niistä ensimmäinen, Wasted & Ready. Syynä siihen oli kappaleen saama valtava radiosoitto.
The Bens on Ben Kwellerin, Ben Foldsin ja Ben Leen yhteisen projektin nimi. He keikkailivat yhtenä ryhmänä vuonna 2003 The Bens Rock Over Australia -kiertueella ja levyttivät neljä kappaletta sisältävän EP:n. Näistä kappaleista suurimman suosion on saanut Just Pretend, joka ylsi levyn ilmestymisvuonna jopa listalle Triple J Hottest 100. Enempää musiikkia he eivät ole sen jälkeen tehneet saatikka keikkailleet yhdessä, vaikka huhuja näiden asioiden suhteen on ollut liikkeellä.
Albumit
Ep:t
Singlet
Franciszek Pieczka
Franciszek Pieczka (s. 18. tammikuuta 1928) on puolalainen näyttelijä. Hän on saavuttanut mainetta niin teatterissa kuin televisiossa ja elokuvissakin.
Pieczka on lukuisten suosittujen puolalaiselokuvien (mm. "Vedenpaisumus", Hoffman 1974) lisäksi esiintynyt esimerkiksi Kjell Greden ruotsalaisessa elokuvassa "Hyvää iltaa, herra Wallenberg" (1990).
Pieczka voitti Puolan elokuvajuhlilla parhaan miespääosanäyttelijän palkinnon kahdesti (1976 & 1993). Lisäksi hän voitti Chicagon kansainvälisillä elokuvajuhlilla hopea-Hugon vuonna 1968 ja oli ehdolla Tšekin leijonan saajaksi vuonna 1995.
Jerzy Hoffman
Jerzy Hoffman (s. 15. maaliskuuta 1932 Krakova) on puolalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen töidensä joukossa on "Vedenpaisumus" ("Potop", 1974), joka oli Oscar-gaalassa ehdolla parhaaksi vieraskieliseksi elokuvaksi.
Kjell Grede
Kjell Birger Grede (12. elokuuta 1936 – 15. joulukuuta 2017) oli ruotsalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen töidensä joukossa ovat "Hugo ja Josefin" (1967), "Hyvää iltaa, herra Wallenberg" (1990) ja "Kehystetty rakkaus" (2003).
Grede sai neljä Guldbaggea ja oli ehdolla Cannesin Kultaisen palmun sekä Berliinin Kultaisen karhun saajaksi. Hänet palkittiin myös Venetsian elokuvajuhlilla.
Grede oli naimisissa näyttelijä Bibi Anderssonin kanssa 1960–1973.
Suomen Toverikuntien Liitto
Suomen Toverikuntien Liitto (STL, 1945–1952) oli vasemmistolainen entisten sotilaiden, metsäkaartilaisten, työvelvollisten ja näiden omaisten etujärjestö. Parhaimmillaan yli 30 000 jäsentä kerännyt STL oli Suomen Kansan Demokraattisen Liiton yhteisöjäsen vuosina 1946–1952. Liiton edeltäjiä olivat välirauhan 1940–1941 aikana toimineet työläisrintamamiesyhdistykset. Vuosina 1945–1946 järjestö tunnettiin nimellä Entisten Sotilaiden Toverikuntien Liitto (ESTL).
Vasemmistolaisia entisten sotilaiden yhteenliittymiä alkoi syntyä syksyllä 1944 jatkosodan päätyttyä, ja ensimmäinen maanlaajuinen kokous pidettiin 13. marraskuuta. Loppuvuodesta näihin kerääntyneet henkilöt alkoivat järjestäytyä toverikunniksi, joiden työtä johtamaan perustettiin 29. tammikuuta Tampereella Entisten Sotilaiden Toverikuntien Keskustoimikunta. Mukaan tuli alkuvaiheessa myös entisiä punakaartilaisia, jotka 1947 perustivat oman erillisen järjestönsä. Erilaisten korvausten saaminen mm. metsä- ja punakaartilaisille oli järjestön keskeinen vaatimus.
ESTL:n perustava kokous pidettiin 1. huhtikuuta 1945, jolloin järjestöön kuului 51 toverikuntaa ja noin 10 000 jäsentä. Toverikunnat kuuluivat alueidensa piirijärjestöihin ja niissä oli erillisiä kerhoja mm. sotilaille, metsäkaartilaisille, metsästäjille ja pienviljelijöille. Suurimmillaan järjestöön kuului vuoden 1946 alussa 220 jäsenjärjestöä ja yli 30 000 jäsentä. Liiton status alkoi kuitenkin laskea jo 1947, jolloin STL päätti liittokokouksessa yhdistää toimintoja SKDL:n kanssa. STL:n toimisto lakkautettiin ja siirrettiin SKDL:n hoidettavaksi. Piirijärjestöjen toiminnot siirrettiin SKDL:n piirien toverikuntajaostoille. STL:n oma toiminta alkoi supistua, mutta se jatkui virkistystoiminnan merkeissä ja sosiaalikysymysten parissa aina vuoteen 1952.
Keväästä 1945 alkaen ESTL julkaisi äänenkannattajaansa "Toveri". Lehti jouduttiin lakkauttamaan taloudellisesti kannattamattomana vuonna 1947.
Mulamit
Mulamit (, pinyin: Mùlǎozú) ovat Kiinassa asuva etninen kansa, jotka kuuluvat Kiinan etnisiin ryhmiin. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan heitä oli yhteensä 216 257. Mulamit asuvat pääasiassa Guangxin autonomisella alueella ja siellä erityisesti Luochengin mulamien autonomisessa piirikunnassa. Heitä löytyy myös tätä piirikuntaa ympäröivistä Yishanin, Liuchengin, Du’anin, Xinchengin, Hechin ja Huanjiangin piirikunnista.
Mulamin kielen piirteistä päätellen mulamien on arveltu olevan läheistä sukua dongeille ja maonaneille. Heidän kulttuurissaan on myös yhtäläisyyksiä zhuangien kanssa. Kielelle ei ole kehitetty kirjoitusjärjestelmää ja lukutaitoistet mulamit osaavat yleensä kirjoitaa ja lukea mandariinikiinaa. Kiinan kielen paikalliset murteet toimivat myös puhekielenä mulamin ohella.
Han-kiinalaiset ulottivat valtansa mulamien alueille 1200-luvulla. Vuodesta 1271 eteenpäin mulamit velvoitettiin tuottamaan vuosittain tietty määrä viljaa tuolloin hallinneen Qing-dynastian hallinnolle. Vaikka tarkempi tapa hallita paikallista väestöä on sittemmin muuttunut, on han-kiinalaisilla edelleen hallitseva alue alueen taloudessa.
Suurin osa mulameista harjoittaa elinkeinonaan maanviljelystä ja he kasvattavat esimerkiksi riisiä, maissia, perunaa, puuvillaa ja vihanneksia. Mulamikylät on rakennettu tavallisesti laaksoihin tai loiville kukkuloille. Talot ovat yksikerroksisia ja niissä asuu usein kaksi sukupolvea. Song-dynastian aikana mulamien keskuuteen levisivät buddhalaisuus ja taolaisuus. Myös tätä edeltänyt perinteinen animistinen uskonto on säilynyt näihin päiviin saakka.
William Friese-Greene
William Friese-Greene (7. syyskuuta 1855 Bristol – 5. toukokuuta 1921 Lontoo) oli brittiläinen valokuvaaja ja keksijä. Hän on tunnettu, joskin sangen kiistelty hahmo elokuvan varhaisessa historiassa.
Honda Zoomer
Honda Zoomer NPS50 on Honda Motor Companyn valmistama skootteri, joka esiteltiin Japanissa 1. kesäkuuta 2001. Mopediluokkaan sijoittuva Zoomer on osa Hondan N-projektia ("New Project"), jonka piiriin on kerätty nuoria ennakkoluulottomia suunnittelijoita. Sama ryhmä suunnitteli Honda Apen.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa Zoomeria markkinoidaan nimellä "Ruckus". 2005−2006 oli tuotannossa eri rungolle rakennettu isompi rinnakkaismalli, 250 cm³ "Big Ruckus".
Zoomerin alusta ja moottori ovat yhteisiä Hondan Crea Scoopy -skootterin kanssa (Metropolitan). Minimalistinen ulkoinen olemus on pysynyt mallin esittelystä lähtien muuttumattomana, mutta väritys on vaihdellut vuosittain, ja moottoritekniikkaan on tehty uudistuksia. 2001–2005 tuotetuissa malleissa oli moottorin kampikammion suunnittelussa ominaisuus, joka johti öljyn kontaminoitumiseen ja mahdollisesti ennenaikaiseen laakerivikaan. Oire esiintyi myös samaa GET 2 -moottoria käyttävässä Metropolitanissa. Vuonna 2006 kampikammion tuuletusta parannettiin. Japanin ja Euroopan markkinoilla myytävät Zoomerit on varustettu polttoaineen suihkutuksella, mutta Pohjois-Amerikan malleissa käytetään kaasutinta. Euroopan malleissa on vuodesta 2005 alkaen ollut neliventtiilikansi.
Teräsputkesta ja alumiinista koottu runko on koteloimaton ja avoin. Off-road -tyyppiset renkaat ovat huomiota herättävän pulleat. Neste- ja puhallinjäähdytteinen nelitahtimoottori edustaa tekniikkaa, jossa huomiota on kiinnitetty päästöihin ja kulutukseen.
Moottorissa on Hondan patentoitu PGM-FI -polttoaineensuihkutus, mutta jarruissa on tyydytty vanhahtaviin rumpuihin. Kiihtyvyys ja huippunopeus ovat vaatimattomat verrokkiryhmäänkin suhteutettuina. Skootterissa on kirkkaat kahdennetut ajovalot ja jalkatilan lattiaan sijoitettu polttoainesäiliö, jonka vetoisuus on viisi litraa. Käyttösäde on yhdellä tankkauksella noin 200 kilometriä. Matala painopiste ja istuinkorkeus helpottavat käsittelyä. Käynnistyksestä vastaa vaihtovirtalaturi (ACG), joka korvaa perinteisen starttimoottorin. Äänettömästi toimivaa ACG:tä täydentää variaattorikoppaan kiinnitetty poljin. Kompakti moottoripaketti sisältää integroidun jäähdyttimen.
Zoomerissa ei ole vakiona lainkaan lukittavaa säilytystilaa, mutta istuimen alla on paikka, jonne voi työntää pehmeän laukun tai repun ajon ajaksi. Lisävarustevalikoima ja kustomointimahdollisuudet ovat laajat. Hondalta on saatavilla peräteline, selkänoja ja tavaralokero.
Moottori
Renkaat ja jarrut
Mitat ja paino
Piero Palermini
Piero Palermini (s. 18. syyskuuta 1925) on italialainen näyttelijä. Hän syntyi Roomassa ja esiintyi elokuvissa 1940-luvun alusta saakka. Näiden varhaisten elokuvien joukossa ovat "Un pilota ritorna" (1942) ja "Inviati speciali" (1943). Palermini jatkoi uraansa tulevina vuosikymmeninä; hänellä oli rooleja muiden muassa historiallisissa elokuvissa.
Siniset sarvet
Siniset sarvet () oli ryhmä georgialaisia symbolistisia runoilijoita ja proosakirjailijoita, jotka hallitsivat Georgian kirjallisuutta 1920-luvulla. Ryhmä perustettiin nuorten ja lahjakkaiden kirjailijoiden piiriksi Kutaisin kaupungissa vuonna 1915, ja se joutui neuvostohallinnon sortamaksi 1930-luvun alussa.
Ryhmä sai alkunsa Kutaisissa Länsi-Georgiassa (silloisessa Venäjän keisarikunnassa), joka toimi silloin Georgian avantgarden keskuksena. Sen jäseniin kuuluivat ryhmän perustaja ja oppi-isä Grigol Robakidze, Titsian Tabidze, Paolo Iašvili, Valerian Gaprindašvili, Kolau Nadiradze, Šalva Apkhaidze, Nikolo Mitsišvili, Ražden Gvetadze, Levan Meunargia, Ali Arsenišvili, Sandro Tsirekidze, Giorgi Leonidze, Sergo Kldiašvili ja Šalva Karmeli. Georgian suurin 1900-luvulla elänyt runoilija Galaktion Tabidze kuului myös ryhmään, mutta jätti sen pian. Myös ajan johtava georgialainen taidemaalari Lado Gudiašvili oli tiiviissä yhteydessä ryhmään ja kuvitti usein heidän julkaisujaan.
Sinisten sarvien liike oli reaktio Georgian kirjallisuuden realismiin. Se teki debyyttinsä muodikkaiden symbolismin ja dekadentismin liikkeiden ajamana vuonna 1916, kun kirjallisuuslehti "Tsisperi qantsebi" ( "Siniset sarvet") ilmestyi ensimmäisen kerran. Ryhmä sai nopeasti suosiota yrittäessään onnistuneesti uudistaa ja länsimaistaa georgialaista runoutta. Vaikka Siniset sarvet alkuvuosinaan hyökkäsivätkin pahamaineisesti Georgian kirjallisuuden klassikoita vastaan, heidän runoutensa säilyi nationalistisena, joskin ranskalaisvaikutteisena. Heidän radikaalit kokeilunsa kukoistivat Georgian itsenäisyyden aikana vuosina 1918–1921. Vaikka johtavat Sinisten sarvien kirjailijat yrittivätkin myöhemmin puolivillaisesti sopeutua uuteen hallintoon, ryhmää kohtaan esitettiin kritiikkiä ja sitä painostettiin kun Georgiaan oli perustettu neuvostohallitus vuonna 1921. Ryhmä jätti Georgian kirjailijaliiton lokakuussa 1921 muodostaakseen vaihtoehtoisen yhdistyksen, mutta se lopulta hajotettiin vuosina 1931–1932. Monet ryhmän jäsenistä tekivät sovinnon neuvostoviranomaisten kanssa, ja heitä ylistettiin "itsensä vapauttamisesta dekadenssista" ja heidän "merkittävästä roolistaan Georgian neuvostokirjallisuuden kehityksessä". Kuitenkin johtavien Sinisten sarvien jäsenten kohtalo oli traaginen: Šalva Karmeli kuoli tuberkuloosiin 24-vuotiaana vuonna 1923 ja hänen hautansa Kutaisissa joutui pian bolševikkien tuhoamaksi; Titsian Tabidze ja Nikolo Mitsišvili teloitettiin ja Paolo Iašvili ampui itsensä suuren puhdistuksen aikana vuonna 1937; Sergo Kldiašvili ja Kolau Nadiradze pelastuivat vain sattumalta, kun heidän kuulustelijansa pidätettiin ja heitä koskevat tiedot hukattiin; Grigol Robakidze oli aiemmin paennut Saksaan lähestyvää pidätystään; vainot ja pakotettu konformismi syöksivät Galaktion Tabidzen masennukseen ja alkoholismiin, jotka johtivat hänen itsemurhaansa vuonna 1959.
John Mackey (piispa)
John Mackey (11. tammikuuta 1918 Bray, Irlanti – 20. tammikuuta 2014 Auckland, Uusi-Seelanti) oli katolinen kirkonmies. Hän syntyi Irlannissa, mutta opiskeli Uudessa-Seelannissa, jossa loi myös uransa.
Mackey sai pappisvihkimyksensä 23. marraskuuta 1941 ja toimi Aucklandin hiippakunnan piispana vuosina 1974–1983.
Mackey julkaisi kirjat "Reflections on Church History", "The Making of a State System" ja "Looking at Ourselves (The Church moving towards the third millennium)".
Perälän rautatieasema
Perälän rautatieasema () on lakkautettu rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosuudella Seinäjoki–Kaskinen. Siellä radasta haarautui aikaisemmin myös Kristiinankaupunkiin johtanut rata, joka on nykyisin purettu. Thure Hellströmin suunnittelema jugendtyylinen asema sijaitsee Teuvan Perälän kylässä. Ensimmäinen juna saapui Perälään syksyllä 1911 ja väliaikainen liikenne Seinäjoki-Perälä aloitettiin 15.11.1911.
Henkilöliikenne välillä Seinäjoki-Kristiinankaupunki lakkautettiin 25.5.1968.
Joshua LeBar
Joshua LeBar (s. 27. syyskuuta 1979 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi vierailevastaroolistaan Entouragessa. Hän myös vierraillut televisiosarjoissa Seitsemäs taivas, Käytäväpeliä ja . LeBar on lisäksi Flash Thompsonin äänenä vuoden 2008 animaatiosarjassa Hämmästyttävä Hämähäkkimies.
LeBar opiskeli Stand up -komiikkaa Middlesex yliopistossa.
Frida
Frida on ruotsalaisperäinen naisen etunimi. Nimi on lyhentymä germaanisista nimistä, joiden alkuosa "frid" (nykyruotsiksi "fred", saksaksi "Fried") tarkoittaa rauhaa. Fridan nimipäivää vietetään suomenruotsalaisen almanakan mukaan 29. joulukuuta. Suomenkielisessä almanakassa samalla päivällä on nimi Rauha.
Suomessa nimi Frida on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 2025 naiselle ja muutamalle miehelle.
Verenjano
Verenjano ("The Hunger") on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut englanninkielinen kauhuelokuva. Sen on ohjannut Tony Scott, ja pääosissa ovat Susan Sarandon, Catherine Deneuve ja David Bowie.
Ohjaaja Tony Scottia kiinnostavien elokuvaprojektien joukossa oli filmatisointi Anne Ricen romaanista "Veren vangit" ("Interview with the Vampire"). MGM-elokuvayhtiö halusi kuitenkin tehdä toisen vampyyrielokuvan, "Verenjanon" ("The Hunger", 1983), eikä Scott saanut yhtiötä vakuutettua "Veren vangit" -elokuvan kannattavuudesta. Niinpä hän suostui ohjaamaan "Verenjanon". Scott päätti laittaa tähän kaikki ne visuaaliset ideansa, joita hän oli kehitellyt "Veren vangit" -elokuvaa varten. Vuonna 1982 alkoivat "Verenjanon" kuvaukset.
Elokuvan pääosissa ovat David Bowie ja Catherine Deneuve manhattanilaisina rikkaina vampyyreina, jotka etsivät parannusta Bowien hahmon nopealle ikääntymiselle. Elokuvaa pidettiin visuaalisesti upeana, mutta kriitikot tyrmäsivät sen ja katsojaluvut olivat huonot. "Verenjano" on sittemmin saavuttanut kulttisuosiota. Tony Scott sai seuraavan ohjaustyönsä vasta kaksi ja puoli vuotta myöhemmin.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu elokuvaa ylenpalttisten irtokuvien sarjaksi, jossa tarina jää taustalle. Hän antaa "Verenjanolle" kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" sanoo elokuvan muistuttavan unissakävelyä ja antaa sille kaksi tähteä neljästä.
Armazi
Armazi () voi tarkoittaa:
Kyypakkaus
Kyypakkaus on hydrokortisonia sisältävä tabletti, joka voi auttaa joillakin ihmisillä käärmeenpuremiin sekä ampiaisen tai mehiläisen piston kivun lievittämiseen. Tabletti auttaa myös allergisiin reaktioihin. Kyypakkauksen tehokkuutta kyynpuremiin ei kuitenkaan ole tieteellisesti todistettu, minkä vuoksi pakkauksen nimi on saanut osakseen kritiikkiä. Syynä tähän ovat pieni kortikosteroidimäärä ja hidas imeytyminen mahasuolikanavasta.
Yhdessä pakkauksessa on kolme 50 mg:n tablettia, ja aikuisen kerta-annostelu on kolme tablettia kerralla.
Kyynpureman yhteydessä tulee aina hakeutua lääkärin hoitoon. Silloin tabletin sisältämää kortisonimäärää voidaan pitää vain alustavana hoidon kannalta. Kyypakkaus ei korvaa lääkärissä annettavan vastamyrkyn tarvetta. Ampiaisen tai mehiläisen pistoksen jälkeen kyypakkausta voi myös käyttää. Mikäli pistos aiheuttaa voimakkaan reaktion tai on kaulan alueella, tarvitaan lääkärin hoitoa. Samoin huomattavan allergisille henkilöille suositellaan adrenaliinipakkauksen mukanapitoa ja välitöntä käyttöä ja nopeaa lääkärinhoitoa.
Kyypakkaus ei auta koiraa kyyn purressa.
Kyypakkaus säilyy 5 vuotta.Viitteet
Lim Giong
Lim Giong (; s. 7. kesäkuuta 1964 Changhua) on taiwanilainen näyttelijä ja muusikko. Hän on paitsi elektronisen musiikin esittäjä, myös useiden elokuvien musiikin säveltäjä. Näyttelijänä hän on esiintynyt esimerkiksi Hou Hsiao-Hsienin elokuvissa.
Atef Salem
Atef Salem (23. heinäkuuta 1927 – 30. heinäkuuta 2002) oli egyptiläinen elokuvaohjaaja. Hän syntyi Sudanissa, jossa hänen isänsä palveli Egyptin armeijan upseerina.
Kairon yliopistosta valmistunut Salem aloitti uransa 1950-luvulla. Useita hänen teoksistaan pidetään tätä nykyä egyptiläisen elokuvataiteen klassikoina.
Salem saattoi viimeisen elokuvansa "Fares dahr al-Khaylin" (2001) päätökseen, vaikka hän päätyi aivoverenkiertohäiriön seurauksena pyörätuoliin tuotannon ollessa vielä kesken. Hän kuoli 75-vuotiaana.
Armazi (jumala)
Armazi () oli keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Kartlin (klassisten lähteiden Iberian) muinaisten georgialaisten esikristillisen pantheonin pääjumala.
Georgian kirjallisessa perinteessä Kartlin ensimmäisen kuninkaan Parnavaz I:n (jonka sanotaan hallinneen noin vuosina 299–234 eaa.) kerrotaan kohottaneen Armazin jumalankuvan vuorelle pääkaupungissaan ja rakentaneen samannimisen linnoituksen. 800- ja 900-lukujen hagiografinen teos ""Ninon elämä"" kuvaa Armazin patsasta "pronssiseksi mieheksi; hänen vartaloonsa oli kiinnitetty kultainen ketjuhaarniska, hänen päässään oli vahva kypärä; silmiksi hänelle oli laitettu smaragdit ja beryllit, käsissään hän piteli salaman tavoin kiiltävää sapelia, ja se kääntyi hänen käsissään". Saman kertomuksen mukaan sen kohde, 300-luvun georgialaisten kastaja Pyhä Nino, todisti patsaan vihkimiseksi pidettyä suurta juhlaa, ja kun hän alkoi rukoilla, salama poltti idolin Jeesuksen armosta.
Georgialaisia keskiaikaisia aikakirjoja ja paikannimeä Armazi lukuun ottamatta aikalaislähteitä esikristillisistä georgialaisista jumalista ei ole. Nimellä "Armazi" voi kuitenkin olla yhteys Iranin ja/tai Anatolian kulttuureihin. Nykyiset tutkijat eivät ole yksimielisiä Armazin alkuperästä. Se saattoi olla yhteydessä zarathustralaisuuden pääjumalaan Ahura Mazdaan, ja arkeologiset todisteet viittaavatkin zarathustralaisuuden levinneen muinaiseen Georgiaan. Toisaalta georgialainen historioitsija Giorgi Melikišvili on ehdottanut vakuuttavaa teoriaa, jonka mukaan Armazi oli heettiläisen mytologian Kuun jumalan Arman paikallinen variantti. Akateemikko Ivane Džavakhišvili on aiemmin osoittanut, että varhaiset georgialaiset kunnioittivat Kuuta pääjumalanaan, ja Kuun kultti myöhemmin yhdistyi kristityn Pyhän Yrjön kultin kanssa. Pyhää Yrjöä on pidetty Georgian suojeluspyhimyksenä keskiajalta saakka. Niinpä Armazi saattoi olla sykreettinen jumala, joka edusti paikallisten georgialaisten, iranilaisten ja anatolialaisten elementtien yhdistelmää.
Merry Christmas, Mr. Lawrence
Merry Christmas, Mr. Lawrence () on Nagisa Ōshiman vuonna 1983 ohjaama elokuva, jonka pääosissa näyttelevät David Bowie, Tom Conti, Ryūichi Sakamoto, ja Takeshi Kitano.
Nagisa Ōshima ja Paul Mayersberg tekivät elokuvan käsikirjoituksen Laurens van der Postin omiin kokemuksiin sotavankeudesta perustuvien romaanien "The Seed and the Sower" (1963) ja "The Night of the New Moon" (1970) pohjalta.
Snookerin ennätykset
Vain virallisissa snooker-tapahtumissa tehdyt suoritukset ovat virallisia lajin ennätyksiä. Kaksi pelaajaa esiintyvät näissä ennätyksissä selkeästi enemmän kuin muut: Stephen Hendry ja Ronnie O'Sullivan. Ennätykseltä vaaditaan nykyään myös, että se on suoritettu saman tyyppisellä snooker-pöydällä, kuin mitä turnauksissa olevat pöydät ovat.
Zaden
Zaden () oli keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan hedelmällisyyden jumala Kartlin (antiikin lähteiden Iberian) muinaisten georgialaisten esikristillisessä pantheonissa. Iberian kuninkaan Parnadžomin (109–90 eaa.) kerrotaan rakentaneen linnoituksen Zedazeni-vuorelle säilyttämään Zadenin kolossia, jonka sanotaan tuhoutuneen muiden esikristillisten jumalankuvien kanssa Pyhän Ninon, georgialaisten 300-luvun kristinuskoon kastajan, rukouksien kautta.
Keskiaikaisia vuosikirjoja ja nykyistä Zedazenin paikannimeä (sanoista "Zeda Zadeni" eli "Ylempi Zaden") lukuun ottamatta aikalaislähteitä tai arkeologista todistusaineistoa Zadenin kultista ei kuitenkaan ole. Useat nykytutkijat ovat arvelleet Zadenin olleen georgialainen versio luuvien Santas-jumalasta tai heettiläisten Sandon-jumalasta, mutta myös yhteyttä zarathustralaisuuden Yazataan on ehdotettu.
Munuaiskotelo
Munuaiskotelo () on munuaista ympäröivä tiiviistä sidekudoksesta muodostunut kalvo, joka on kiinnittynyt tiiviisti sisäpuolellaan sijaitsevaan munuaisen kuorikerrokseen. Munuaiskotelon ulkopuolella on munuaista suojaavaa rasvakudoksesta muodostunut kotelo, joka sulkee sisäänsä myös lisämunuaisen. Munuaisportin kohdalla munuaiskotelo kääntyy ja yhtyy sidekudokseen, joka peittää munuaisallasta ja munuaispikareita.
Munuaiskotelo muodostuu histologisesti kahdesta kerroksesta. Ulompi kerros on muodostunut fibroblasteista ja kollageenisyistä. Sisempi kerros on muodostunut myofibroblasteista.
Vic Zhou
Vic Zhou (; s. 9. kesäkuuta 1981) on taiwanilainen näyttelijä, laulaja, malli ja valokuvaaja. Hän on poikabändi JVKV:n (F4) jäsen, mutta luonut myös soolouran.
Vic on esiintynyt esimerkiksi sarjoissa "Meteor Garden" (2001), "Meteor Garden II" (2002) ja "Mars" (2004). Hän on työskennellyt mallina muun muassa tupakoinnin vastaisen kampanjan yhteydessä.
Vic julkaisi ensimmäisen valokuva-albuminsa lokakuussa 2002.
HK Liepājas Metalurgs
HK Liepājas Metalurgs oli latvialainen jääkiekkoseura, joka oli toiminnassa vuosina 1998–2013. Seuran kotipaikka oli Liepāja ja kotijäähalli Olimpiskā ledus halle. Metalurgs on edelleen seitsemällä mestaruudellaan menestynein jääkiekkoseura kotimaansa sarjassa. Seura osallistui myös Itä-Euroopan jääkiekkoliigaan ja sen mentyä nurin Valko-Venäjän pääsarjaan Ekstraligaan. Hetken aikaa Metalurgsin juniorit pelasivat Venäjän nuorten jääkiekon B-sarjassa.
HK Liepājas Metalurgs voitti Latvian mestaruuden vuosina 2000, 2002, 2003, 2008, 2009, 2011 ja 2012. Vuonna 2002 mestaruus tuli myös Itä-Euroopan jääkiekkoliigassa.
Barbie Hsu
Barbie Hsu Hsi Yuan (; s. 6. lokakuuta 1976) on taiwanilainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan esimerkiksi sarjoista "Meteor Garden" (2001), "Meteor Garden II" (2002) ja "Mars" (2004).
Hsu on muusikkona esiintynyt duossa siskonsa Dee Hsun kanssa.
Eisensteinin kokonaisluku
Matematiikassa Eisensteinin luvut ovat Gotthold Eisensteinin mukaan nimetyt kompleksiluvut, jotka ovat muotoa
missä "a" ja "b" ovat kokonaislukuja ja
on ykkösen kuutiojuuri. Eisensteinin luvut muodostavat kompleksitasoon kolmiohilan toisin kuin Gaussin kokonaisluvut, jotka muodostavat neliöhilan.
Eisensteinin kokonaisluvut muostavat algebrallisen lukukunnan kommutatiivisen renkaan Q(ω). Eisensteinin kokonaisluvut ovat algebrallisia kokonaislukuja, sillä "z" = "a" + "b"ω on pääpolynomin
juuri. Erityisesti ω toteuttaa yhtälön
Eisensteinin kokonaisluvun normi on sen itseisarvon neliö, eli
Siten Eisensteinin kokonaisluvun normi on kokonaisluku. Koska
on nollasta poikkeavan Eisensteinin kokonaisluvun normi positiivinen.
Eisensteinin kokonaislukujen muodostaman renkaan yksikköryhmä on syklinen ja sen virittää ykkösen kuudesjuuri. Ryhmä on muotoa
Nämä ovat ne Eisensteinin kokonaisluvut, joiden normi on 1.
Liepājas Metalurgs
Liepājas Metalurgs tarkoittaa seuraavia asioita:
Gatsi ja Gaim
Gatsi () ja Gaim (, tai Ga, გა) olivat keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan jumalia Kartlin (antiikin lähteiden Iberian) muinaisten georgialaisten esikristillisessä pantheonissa. Georgialainen hagiografinen teos ""Ninon elämä"" kertoo, että kun Pyhä Nino, 300-luvun georgialaisten kastaja kristinuskoon, saapui Mtskhetan kaupunkiin hän näki, että Armazin pääjumalakuvan oikealla puolella "seisoi toinen, kullasta tehty kuva, jolla oli miehen kasvot. Sen nimi oli Gatsi, ja sen vasemmalla puolella oli hopeainen, ihmiskasvoinen jumalakuva, jonka nimi oli Gaim". Toisessa keskiaikaisen kronikan kohdassa kerrotaan, että Gatsin ja Ga(imi)n uskottiin hallinneen "kaikkia mysteereitä".
Keskiaikaisia georgialaisia kronikoita lukuun ottamatta arkeologisia todisteita tai aikalaiskertomuksia jumalista ei kuitenkaan ole. Molemmat jumalat, jotka puolimyyttisen hallitsijan Azon kerrotaan tuoneen alkuperäisestä kotimaastaan Arian-Kartlista, saattoivat olla versio anatolialaisista jumalista Attis ja Kybele.
Seppo Lahtinen
Seppo Lahtinen (s. 4. elokuuta 1967 Helsinki) on suomalainen runoilija, kääntäjä ja kustantaja. Hän perusti turkulaisen Kustannusosakeyhtiö Sammakon vuonna 1996. Lahtisen runokokoelma "Hammas" ilmestyi Nihil Interitin kustantamana vuonna 1998. "Helsingin Sanomat" valitsi sen vuoden parhaaksi runoesikoiseksi.
Lahtinen opiskeli Turun yliopistossa sosiologiaa ja filosofiaa. Sammakko-kustantamo syntyi alun perin Lahtisen halusta suomentaa yhdysvaltalaisen runoilijan Charles Bukowskin runokokoelma "Päivät karkaavat kuin villit hevoset yli vuorten", josta tuli ensimmäinen Sammakon julkaisema kirja. Kustannustoiminta on sittemmin kasvanut huomattavasti ja Sammakon kautta on julkaistu muun muassa Markku Intoa, Riku Korhosta, Jack Kerouacia ja Hunter S. Thompsonia.
Vuonna 2006 Turkuseura valitsi Lahtisen kaikkien aikojen ensimmäiseksi kulttuuriturkulaiseksi. Åbo Akademin johtamisen ja organisaation professori Alf Rehn on nimittänyt Sammakkoa “maailman parhaaksi yritykseksi”. Marraskuussa 2010 Varsinais-Suomen taidetoimikunta myönsi Lahtiselle kunniamaininnan ansiokkaista kulttuuriteoista.
Lähde
Juovaposkitokko
Juovaposkitokko ("Valenciennea strigata", ent. "Eleotris strigata") on tokkoihin kuuluva kala.
Juovaposkitokko kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sen vartalo on sinertävän valkoinen, pää keltainen, poskessa kulkee neonsininen vaakaraita.
Juovaposkitokkoja elää luonnossa Indopasifisella merialueella Itä-Afrikasta Tuamotu-saarille, pohjoisessa Ryukyu-saarille, etelässä Sydneyn rantavesiin saakka. Se viihtyy tyypillisesti riuttojen laella 1–6 metrin syvyydessä.
Juovaposkitokot elävät luonnossa pareina ja kaivautuvat mielellään hiekkaan varsinkin nuorina.
Juovaposkitokko syö pieniä selkärangattomia, kaloja ja mätiä seulomalla pohjahiekkaa suussaan. Akvaariossa niitä ruokitaan pienillä äyriäisillä, mieluiten pakastetuilla, mutta ne saattavat oppia syömään kuivattua ruokaa.
Brian Tochi
Brian Tochi (oik. Brian Keith Tochihara, s. 2. toukokuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia) on japanilaisia sukujuuria omaava yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan elokuvista "Nörttien kosto", "" ja "". Lisäksi hän oli Leonardon ääninäyttelijänä ensimmäisissä kolmessa Turtles-elokuvassa: "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat", "" ja "Teinimutanttininjakilpikonnat 3".
Tochi on myös tehnyt urallaan useita äänirooleja animaatioihin, kuten "The Karate Kid", "The Real Adventures of Jonny Quest", "Rautajätti", "Batman of the Future", "Johnny Bravo", "Samurai Jack" ja "Kim Possible".
Tochi valmistui Cypress High Schoolista vuonna 1977 ja opiskeli sen jälkeen yliopistoissa USC, UCLA ja UCI.
Munuaispyramidi
Munuaispyramidit () muodostavat munuaisen ytimen perusrakenteen. Ydin jakautuu 10-15 erilliseen lohkoon eli munuaispyramidiin, joiden leveä tyviosa on kohti munuaisen kuorikerrosta ja kärki suuntautuu kohti munuaisallasta. Munuaispyramidin kärkeä kutsutaan munuaisnystyksi () ja jokainen munuaisnysty sijaitsee yhden munuaisaltaasta haarautuvan munuaispikarin sisällä.
Jokaisen munuaispyramidin sisällä on lähes 100 000 nefronia. Nefronin rakenteeseen kuuluvat keräsenkotelo, sen sisällä oleva hiussuonikeränen, proksimaalinen kiemuratiehyt, Henlen linko, distaalinen kiemuratiehyt ja kokoojaputki. Munuaisvaltimosta haarautuva tuojasuoni tuo verta munuaispyramidin sisälle keräsenkotelon ontelossa olevaan hiussuonikeräseen. Siellä kapillaarien seinämien läpi suodattuu keräsenkotelon onteloon alkuvirtsaa, joka jatkaa kulkuaan munuaistiehyisiin. Valtaosa alkuvirtsasta imeytyy tiehyissä ja kokoojaputkissa munuaisytimen hiussuoniin eli takaisin verisuonistoon. Viejäsuoni kuljettaa takaisin imeytyneen nesteen pois munuaispyramidista ja edelleen munuaislaskimoon.
Useiden nefronien distaaliset kiemuratiehyet laskevat samaan kokoojaputkeen. Pienet kokoojaputket yhtyvät suuremmiksi putkiksi, jotka laskevat munuaisnystyn kautta munuaisaltaaseen ulos munuaispyramidista. Alkuvirtsan takaisinimeytymistä tapahtuu ainoastaan munuaispyramidin sisällä, joten munuaisaltaaseen päätyy vain lopullista virtsaa.
Eurydike (Kreonin vaimo)
Eurydike () oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuninkaan Kreonin puoliso. Hänet mainitaan lyhyesti Sofokleen "Antigonessa", jossa hän surmasi itsensä sen jälkeen, kun hänen poikansa Haimon ja tämän kihlattu Antigone olivat tehneet itsemurhan.
Kreon oli Eteokleen ja Polyneikeen kuoltua valtakamppailussa määrännyt, ettei Polynikesta saa haudata. Antigone, Polyneikeen sisar, uhmasi kuitenkin määräystä, jolloin Kreon suljetutti hänet hautaan elävältä. Kun Kreon lopulta suostui Antigonen vapauttamiseen, tämä oli tehnyt itsemurhan, ja paikalle saapunut Kreonin poika Haimon, joka oli Antigonen kihlattu, heittäytyi miekkaansa surusta. Uutisen kuultuaan Eurydike surmasi itsensä miekalla kiroten miehensä molempien poikiensa, Megareuksen (tai Menoikeus) ja Haimonin, kuolemasta.
Australian töpöhäntäinen karjakoira
Australian töpöhäntäinen karjakoira ("Australian Stumpy Tail Cattle Dog") on työkoira, joka on peräisin Australiasta ja jalostettu paimentamaan karjaa. Jalostuksessa on käytetty sekä Australian alkuperäiskoira dingoa että eurooppalaisia tuontikoiria. Rotu on Suomessa erittäin harvinainen, Kennelliiton jalostustietokannan mukaan on pentue syntynyt viimeksi vuonna 2007.
Nimensä mukaisesti rodun pääasiallinen käyttötarkoitus on karjalaumojen hallitseminen ja paimennus.
Rotu on jalostettu Australiassa 1800-luvun alkupuolella. Sen luomisessa on käytetty dingoja ja blue merle collieta sekä "Timmins Biters" -rotua.
Sillä on työkoiran luonne, luontainen kyky työskennellä ja hallita karjaansa, se on uskollinen, rohkea ja työintoinen. "Töpö" on aina valpas, tarkkaavainen ja useimmiten epäluuloinen vieraita kohtaan. Näyttelyissä sen on kuitenkin oltava käsiteltävissä, eikä rotu saa olla aggressiivinen tai arka missään tilanteessa.
Koira on töpöhäntäinen, neliömäinen. Uroksen säkäkorkeus on 46–51 cm, nartun 43–48 cm.
Väritykseltään rodun tulee olla sininen tai punakimo. Sininen väritys tulee olla yksivärinen sininen tai yksivärinen siniläikikäs, päässä ja rungossa mustat merkit ovat sallittuja.
Punakimo värityksen tulee olla tasaisen punakimo aluskarvaa myöten, punaiset merkit päässä ja rungossa ovat sallittuja. Valkoiset tai kermanväriset karvat eivät ole sallittuja.
Virheitä ovat ulkonäössä ruskea tai lihanvärinen kirsu, ylä- tai alapurenta, yli 10 cm pitkä häntä, pihtikinttuisuus, vaaleanpunaiset tai valkoiset kynnet, valkoinen tai kermanvärinen karvapeite, typistetty häntä ja tan-merkit.
Tommi Parkko
Tommi Parkko (s. 8. lokakuuta 1969 Hamina) on suomalainen runoilija, toimittaja, kirjoittajakouluttaja ja Nihil Interitin kustantaja.
Hän on opiskellut teoreettista filosofiaa, estetiikkaa ja kotimaista kirjallisuutta Helsingin yliopistossa sekä informaatiotutkimusta Tampereen yliopistossa.
Parkko debytoi runoilijana Markus Jääskeläisen kanssa julkaistulla yhteisrunokoelmalla "Vanhat laulut Nimettömät eläimet", joka ilmestyi hänen ja Jääskeläisen perustaman Nihil Interitin kustantamana vuonna 1994. Hänen ensimmäinen oma runokokoelmansa "Lyhyt muisti, meri" ilmestyi Tammen kustantama vuonna 1997.
Runokoelmien ja antologioiden lisäksi hänen runojaan on julkaistu muun muassa Tuli & Savu -lehdessä, Nuoressa Voimassa ja Lumoojassa ja niitä on käännetty hepreaksi, latviaksi, venäjäksi, englanniksi, ruotsiksi ja viroksi. Lisäksi hän on osallistunut erilaisten teosten toimittamiseen.
Parkko on toiminut myös Varsinais-Suomen taidetoimikunnassa läänintaiteilijana. Hän ollut ehdolla Turun kaupunginvaltuustoon vuosina 2004 ja 2008 vihreiden ehdokkaana.
Esikuvikseen Parkko on maininnut Paavo Haavikon ja Kari Aronpuron.
Lumooja
Lumooja on suomalainen vuodesta 2000 alkaen ilmestynyt uutta kotimaista kirjallisuutta käsittelevä kirjallisuuslehti. Neljä kertaa vuodessa ilmestyvä lehti keskittyy uusiin ja nuoriin kirjoittajiin ja kiinnostaviin ilmiöihin ja tarjoaa julkaisukanavan uusille kyvyille.
Lehteä julkaisee turkulainen Kirjoittajayhdistys Kapustarinta ry.
Lumooja julkaisee muun muassa runoja, proosaa, haastatteluja, kolumneja, artikkeleita ja arvosteluja.
Kirsti Rantanen
Kirsti Annikki Rantanen (o.s. "Widing", s. 27. tammikuuta 1930 Viipurin mlk ) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Rantanen on opiskellut Taideteollisessa oppilaitoksessa ja myöhemmin opettanut siellä. Hän aloitti painokangassuunnittelijana, mutta myöhemmin hän on keskittynyt kudottujen huonekalu- ja sisustustekstiilien suunnitteluun ja suunnitellut teoksia julkisiin tiloihin.
Hän on suunnitellut Kauhavan kaupunginkirjastoon taidetekstiilin "Langan lento" (1992) Hattulan kirjastossa on hänen teoksensa "Verkalleen". Hän on luonut myös Mukkulan kirkossa olevat tekstiiliteokset. Oulun taidemuseossa on hänen teoksiaan.
Eve Laurence
Eve Laurence (s. 4. lokakuuta 1985 Queen Anne, Maryland) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Laurence aloitti uransa 18-vuotiaana aluksi alastonmallina, jonka myötä hän päätyi tekemään pornoelokuvia. Vuonna 2007 Laurence sai AVN-ehdokkuuden parhaasta seksikohtauksesta elokuvassa. Hän on esiintynyt yli 120 pornoelokuvassa.
Vuonna 2005 hän piti hetken taukoa aikuisviihteestä ja muutti takaisin Marylandiin, jossa Laurence aloitti työskentelemään asuntolainayhtiössä. Hänen tarkoituksensa on myös päästä lakikouluun opiskellakseen kiinteistövälitystä.