hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bakufuu Slash! Kizna
Bakufuu Slash! Kizna Arashi on Sony Computer Entertainmentin vuonna 2004 PlayStation 2:lle julkaisema peli. Pelistä on myös julkaistu kaksi numeroa kestänyt manga.
Ideana on pelata nuorella sankarilla Arashilla ja tuoda rauha takaisin maailmaan päihittämällä ilkeä kuningas. Tähän tavoitteeseen pääsee, kun valitaan loitsun tapaisesta kirjasta eri elementtejä edustavia petoja, joilla taistellaan vihollisia vastaan. Ohjaimena taisteluissa on lähinnä ns. neula mikä on kiinnitetty sormeen. Tätä liikuttamalla kuvaruudussa näkyvässä loitsukirjassa erilaisin kuvioin syntyy erilaisia hyökkäyksiä.
Mangassa sankarina on Narutoa muistuttava hahmo nimeltä Kizna Arashi, joka omistaa sinisen ilma elementtisen lohikäärmeen. Pääasiassa Arashi taistelee arkkivihollistaan Enniä vastaan, joka puolestaan omistaa punaisen tuli elementtisen lohikäärmeen.
Annapolis Royal
Annapolis Royal () on pieni kaupunki Kanadan Nova Scotian länsiosassa. Kaupungissa on 481 asukasta (vuonna 2011) ja sen pinta-ala on 2,04 neliökilometriä.
Ranskalaiset siirtolaiset perustivat sen nimellä "Port Royal" vuonna 1605, jolloin siitä tuli ensimmäinen ranskalainen siirtokunta Pohjois-Amerikassa. Se on myös Kanadan vanhin kaupunki ja täten suosittu matkailukohde. Englantilaiset valtasivat kaupungin vuonna 1710. Kaupungissa sijaitsee satama, saha ja omenaviljelmiä.
Bo’ Rai Cho
Bo’ Rai Cho on kuvitteellinen hahmo "Mortal Kombat" -tappelupelisarjassa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran pelissä "". Bo’ Rai Chon nimi tulee sanasta ”borracho”, joka tarkoittaa juoppoa espanjaksi.
Bo’ Rai Cho on kotoisin Outworldista ja hän on kouluttanut useita suuria sotureita, joiden joukossa ovat Shujinko, Liu Kang, Li Mei ja Kung Lao. Koska oli kotoisin Outworldista, Bo’ Rai Cho ei koskaan osallistunut Mortal Kombat turnauksiin, koska hän olisi joutunut taistelemaan Outworldin pahan keisarin, Shao Kahnin, alaisena ja hänen voittonsa olisivat olleet keisarille eduksi. Hän kuitenkin koulutti Earthrealmin taistelijoita tätä turnausta varten. Hän ei myöskään suoranaisesti sekaantunut tähän ennen Shang Tsungin ja Quan Chin liittoutumaa.
Kuultuaan, että tämä kaksikko oli murhannut Liu Kangin, Bo’ Rai Cho otti Kung Laon huomaansa. Hän opetti tälle taistelutekniikoita, että tämä voisi voittaa Shang Tsungin. Earthrealmin sotureiden valmistauduttua taistelemaan Shang Tsungin ja Quan Chin liittotumaa vastaan, Bo’ Rai Cho kävi salaa Shang Tsungin palatsissa, josta haki Li Mein. Palattuaan Earthrealmiin, Bo’ Rai Cho liittyi Raidenin johtamiin Earthrealmin sotureihin.
"in" lopussa Bo’ Rai Cho siirretään taivaaseen taistelemaan Blazea vastaan ja voitti. Jumala Argus näki hyvää Bo’ Rai Chossa ja teki tästä jumalan ja uuden Outworldin suojelijan.
Bo Rai Cho esiintyy cameo-roolissa Mortal Kombat X -pelissä. Raiden ilmestyy hänen luokseen ja keskustelee hänen kanssaan tavoitteestaan palauttaa Liu Kang ja Kung Lao ennalleen. Raiden näyttää Bo Rai Cholle Jinsein kertoen sen merkityksen. Shinnokin hyökättyä Jinsei-kammioon hän ilmeisesti surmasi Bo Rai Chon.
Hampurin raatihuone
Hampurin raatihuone on Hampurin kaupungissa, Saksassa sijaitseva historiallinen arvorakennus. Siellä kokoontuu nykyisin Hampurin kaupunkiosavaltion parlamentti sekä hallitus.
Raatihuonerakennus hallitsee Hampurin keskustan kaupunkikuvaa. Se on rakennettu hiekkakivestä, ja edustaa tyylisuunnaltaan uusrenessanssia. Rakennus rakennettiin vuosina 1886–1897. Sen julkisivu on runsaasti koristeltu, sitä koristaa muun muassa kaksikymmentä keisaria kuvaavaa patsasta. Lisäksi raatihuone sisältää yli 640 huonetta, ja sen torni yltää 112 metrin korkeuteen.
Raatihuoneen suuri juhlasali on 46 metriä pitkä, 18 metriä leveä ja 15 metriä korkea. Salia hallitsevat suuret Hampurin historiasta kertovat maalaukset, sekä kolme jättimäistä kattokruunua, joista jokainen painaa noin 1500 kilogrammaa.
Paimion rautatieasema
Paimion rautatieasema (, ) on Paimion kaupungissa Vistan kylässä sijaitseva rantaradan rautatieasema. Se sijaitsee 10 kilometrin päässä Piikkiön rautatieasemalta ja 29 kilometrin päässä Salon rautatieasemalta. Asemalla ei ole ollut säännöllistä matkustajaliikennettä vuoden 1988 jälkeen. Asema toimii nykyisin junien kohtauspaikkana, ja rautatieliikenteen ohjaus hoidetaan keskitetysti Helsingistä.
Asemarakennuksen on suunnitellut Bruno Granholm. Asema avattiin vuonna 1899, ja sitä laajennettiin vuonna 1916. Tavaramakasiinin ja asemarakennuksen välissä oli kioski. Ratapihalla oli hirsinen vesitorni ja yksipilttuinen veturitalli. Karjaan vanha kääntöpöytä siirrettiin alueelle vuonna 1930.
Rautatieliikennekäytöstä jäänyt asemarakennus on paikallisen helluntaiseurakunnan käytössä. Paimion keskustaajaman pohjoislaidalla, Paimionjoen ja Vähäjoen yhtymäkohdassa sijaitseva asemarakennus ympäristöineen on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Paimion rautatieaseman päässä, Turun suuntaan, sijaitsi puomeilla varustettu Paimion tasoristeys joka on korvattu Vistantien alikulkutiellä.
Kelloseppä
Kelloseppä on käsityöläinen ja horologi, joka valmistaa ja korjaa kelloja. Nykyajan kelloseppä todennäköisemmin korjaa ranne-, seinä- ja taskukelloja kuin valmistaa niitä alusta alkaen. Taitava kelloseppä osaa valmistaa kellon osia.
Kelloseppiä valmistuu Espoossa sijaitsevassa kolmivuotisessa kelloseppäkoulussa, joka on säätiön omistama yksityinen oppilaitos. Sieltä valmistunut voi jatkaa opintoja Sveitsissä WOSTEP-instituutissa.
Salon rautatieasema
Salon rautatieasema (, , ratakm 154+300) on rantaradan varrella sijaitseva rautatieasema, joka sijaitsee samannimisen kaupungin keskustassa. Asemalla pysähtyvät kaikki Helsingin ja Turun välillä liikennöivät henkilöjunat lukuun ottamatta junia S 975 klo 16.10 Helsinki-Turku ja S 976 klo 7.08 Turku-Helsinki ja siellä on myös tavaraliikennettä. Asemaa käyttää vuosittain noin 320 000 henkilöjunamatkustajaa. Aseman sisätiloissa palvelee yksi ja ulkotiloissa yksi Junamaatti-lipunmyyntiautomaatti. Asemalla on kaksi matkustajaliikenteen käytössä olevaa korotettua laituria ja raiteiden alittamista varten asemalla on tunneli, josta uloskäynti tapahtuu portaita ja hissillä. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Turkuun raiteelta 2.
Salon rautatieasema valmistui vuonna 1898 arkkitehti Bruno Granholmin suunnittelemana, jollaisessa asussa asema on säilytetty. Salon rautatieasema on VR:n Vuoden asema 2005. Palkinnon jakamista Salolle perusteltiin myynnin kehityksellä (9 % parempi edelliseen vuoteen verrattuna), asiakaspalvelun laadulla sekä aseman siisteydellä.
Senaatti-kiinteistöt laittoi asemarakennuksen myyntiin 2012 ja keväällä 2013 se sai uuden omistajan. Kahvilayrityksen lisäksi asemalla toimi ennen vuokralaisena VR:n lipunmyynti supistetuilla aukioloajoilla, kunnes se lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta asemalla on lippuautomaatti.
Salon posti juhlistaa 9.10.2013 postimerkin päivää omalla postimerkillä ja erikoisleimalla, Salo-postimerkin kuva-aiheena on Salon asema. Matkaa seuraavalle asemalle Ervelään kertyy 25 kilometriä ja Paimioon 29 kilometriä. Turkuun on 56 kilometriä ja Helsinkiin 144 kilometriä.
Museovirasto on määritellyt Salon rautatieasemanseudun ja vanhan kauppalamiljöön yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Rubén Martínez
Rubén Iván Martínez Andrade, pelaajanimeltään Rubén (s. 22. kesäkuuta 1984 Coristanco, A Coruñan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea.
Rubén siirtyi Barcelonan junioreihin 13 vuoden iässä ennen kauden 1997–1998 alkua. Tätä ennen hän pelasi Bergantiñosin ja Orillamarin juniorijoukkueissa kotiseudullaan A Coruñan maakunnassa. Barcelonan edustusjoukkueessa Rubén on esiintynyt kahdessa pääsarjaottelussa kaudella 2004–2005. Hän toimi edustusjoukkueen kolmosmaalivahtina Víctor Valdésin ja Albert Jorqueran jälkeen, jonka lisäksi hän pelasi B-joukkueen maalivahtina.
Kauden 2007–2008 hän vietti lainalla Racing Ferrolissa, jossa ei vastuuta kuitenkaan tullut. Vuonna 2008 Rubén siirtyi Cartagenaan vapauduttuaan sopimuksestaan. Hän pelasi kahden kauden aikana yhteensä 80 ottelua.
25. elokuuta 2010 hän siirtyi Málagaan 1,35 miljoonan euron siirtokorvauksella.
Yves Makabu-Makalambay
Yves Ma-Kalambay (s. 31. tammikuuta 1986) on belgialainen 197 senttimetriä pitkä jalkapallomaalivahti, joka edustaa Edinburghilaista Hibernian FCtä. Ma-Kalambay kuuluu Belgian alle 21-vuotiaiden maajoukkueen rinkiin. Ma-Kalambayn vanhemmat ovat kongolaisia.
Woven Hand
Woven Hand (tai Wovenhand) on yhdysvaltalainen, Denveristä, Coloradosta kotoisin oleva yhtye, jonka entinen 16 Horsepower -yhtyeen laulaja David Eugene Edwards perusti vuonna 2001. Woven Handin musiikissa on vaikutteita alternative countrysta, post-rockista, punkista, industrialista, folk rockista, vanhanajan musiikista, Amerikan alkuperäiskansan musiikista ja romanimusiikista. Allmusic kuvailee yhtyeen musiikkia synkeäksi, aavemaiseksi, unenomaiseksi, orgaaniseksi ja tunnelmalliseksi.
Yhtyeellä on maailmanlaajuinen levytyssopimus Glitterhouse Recordsin ja Sounds Familyren kanssa, ja viime vuosina Woven Hand on tehnyt Yhdysvaltojen lisäksi kiertueita Keski- ja Pohjois-Euroopassa. David Eugene Edwards on konsertoinut muiden muassa Nick Caven, Shane McGowanin, ja Morphinen kanssa. "Mosaic"-levyn myötä yhtyeen sanottiin nousseen yhdeksi nykypäivän merkittävimmistä vaihtoehtorock-yhtyeistä.
Edwards aloitti Wovenhandin sooloprojektina vuonna 2001, kun hänen pääasiallinen yhtyeensä 16 Horsepower piti taukoa toiminnastaan. Wovenhandin ensimmäisissä konserteissa esiintyivät Edwards ja Daniel McMahon, joka vastasi useista eri soittimista. Yhtyeen esikoisalbumi "Woven Hand" julkaistiin vuonna 2002 Glitterhouse Recordsilla. Kiertueella esiintyivät kokoonpanossa Edwards, McMahon, rumpali Ordy Garrison ja sellisti Paul Fonfara. Vuonna 2003 julkaistiin erään tanssiesityksen soitintana käytetty albumi "Blush Music", joka sisältää lähinnä uudelleensovitettua materiaalia esikoisalbumilta. Kiertueella Shane Trost soitti Fonfaran sijasta.
Vuonna 2004 "Consider the Birds" julkaistiin Sounds Familyrellä, joka julkaisi myös uudelleen yhtyeen edellisen albumin. Edwards soitti useita instrumentteja studiossa: hän ja Garrison tekivät kiertueen kahdestaan.
Vuonna 2005 16 Horsepower lopetti, ja Wovenhandiin liittyi belgialainen kitaristi Peter van Laerhoven. McMahon ja Trost eivät olleet enää aktiivisia yhtyeessä. Garrison and van Laerhoven soittivat joitain osuuksia vuoden 2006 "Mosaic"-albumilla, joka oli kuitenkin pääasiassa Edwards soolojulkaisu. Kiertueella soitti Pascal Humbert, 16 Horsepowerin perustaja ja basisti. Edward teki myös soolokiertueita Wovenhandin nimellä.
Vuoden 2008 Ten Stones oli yhtyeen ensimmäinen albumi, jonka yhtye äänitti yhdessä kaikkien jäsentensä kanssa. Wovenhand oli nyt virallisesti yhtye, joskin Edwards on yhä selkeästi keulahahmo. Vuonna 2009 yhtye toimi kolmihenkisenä, ilman van Laerhovenia.
Vuonna 2010 yhtye julkaisi albumin "The Threshing Floor".
Decibel-lehden mukaan yhtye on huomattavasti suositumpi Euroopassa kuin Yhdysvalloissa.
Yhtye teki keväällä 2010 kaksi konserttia Suomessa, Tampereella Klubilla 30. toukokuuta ja Helsingissä Tavastialla 31. toukokuuta.
Parenteeliperiaate
Parenteeliperiaate on peräisin roomalaisesta oikeudesta. Suomessa perinnöstä säännellään pääasiassa perintökaaressa, jossa on säännökset myös parenteeliperiaatteesta. Parenteeliperiaatteessa on kolme parenteelia (Parenteelilla tarkoitetaan suvun henkilöitä, jotka polveutuvat samasta kannasta, esimerkiksi perittävän lapset ja hänen jälkeläisensä): ensimmäisen parenteelin muodostavat perittävän lapset jälkeläisineen, toisen parenteelin muodostavat perittävän vanhemmat jälkeläisineen ja kolmannen, perittävän isovanhemmat lapsineen. Kuolleen isovanhemman tilalle tulevat tällöin siis perittävän tädit, sedät ja enot. Serkut eivät enää kuitenkaan voi periä. Lesken asema perimisjärjestyksessä sijoittuu ensimmäisen ja toisen parenteelin välille. Jos perittävällä ei ole rintaperillisiä, perintö menee kokonaisuudessaan leskelle.
Järjestelmä on yksinkertainen: perintö menee ensisijaisesti ensimmäiselle parenteelille. Jos sen joukoissa ei kuitenkaan ole enää eläviä, perintö menee toiselle. Jos ei siinä tai kolmannessakaan parenteelissa ole eläviä jälkeläisiä, eikä testamenttia ole tehty, perintö menee valtiolle.
Ruben
Ruben, Suomessa myös "Ruuben", on heprealaisperäinen miehen etunimi, joka merkitsee "Katsokaa, poika" tai "uudistaja".. Nimi on tullut tunnetuksi Raamatusta, jossa Ruuben on patriarkka Jaakobin vanhin poika sekä hänestä polveutuvaksi kerrottu israelilainen heimo.
Suomessa nimi Ruben on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 1 437 ja Ruuben noin 120 henkilölle. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Rubenin nimipäivä on 14. huhtikuuta.
Aleksandr Rutskoi
Aleksandr Vladimirovitš Rutskoi (, s. 16. syyskuuta 1947) on ukrainalaissyntyinen venäläinen poliitikko ja Venäjää edeltäneen Neuvostoliiton ilmavoimien upseeri. Hän oli Jeltsinin varapresidentti ja korkein neuvosto nimitti hänet vuoden 1993 kriisin yhteydessä presidentiksi.
Ukrainan Proskurivissa syntynyt Rutskoi lähti sotilasuralle ja valmistui 1972 Barnaulista ilmavoimien koulusta ja Gagarinin ilmavoimien akatemiasta Moskovasta 1980. Hän palveli Afganistanissa lentäjänä ja komensi rynnäkkökonerykmenttiä. Hänet ammuttiin alas kahdesti, 1986 ja 1988 hänen lentämänsä Su-25 eksyi Pakistanin ilmatilaan ja Pakistanin ilmavoimien F-16 ampui sen alas. Rutskoi joutui mujahideenien vangiksi, mutta hänet vapautettiin myöhemmin. Hän sai vuonna 1988 Neuvostoliiton sankarin arvonimen urheudestaan.
Boris Jeltsin valitsi populistisen sotasankarin varapresidenttiehdokkaakseen vuoden 1991 presidentinvaaleihin. Rutskoi toimi Venäjän varapresidenttinä 10. kesäkuuta 1991 – 21. syyskuuta 1993.
Vuoden 1992 lopulla Rutskoi alkoi vastustaa avoimesti Jeltsinin talous- ja ulkopolitiikkaa ja syytti hänen hallintoaan korruptiosta. Maaliskuussa 1993 korkein neuvosto yritti erottaa Jeltsinin. Seuraavina kuukausina Jeltsin puolestaan syytti Rutskoita korruptiosta. 1. syyskuuta 1993 hän laati asetuksen, joka pidätti Rutskoin varapresidentin virastaan. Venäjän perustuslaillinen oikeus ja parlamentin puhemies Ruslan Hasbulatov julistivat toimen perustuslain vastaiseksi.
21. syyskuuta 1993 Jeltsin hajotti korkeimman neuvoston, mitä edustajat pitivät perustuslain vastaisena ja katsoivat presidentin oikeuksien lakanneen tämän seurauksena perustuslain artiklan 121–6 mukaan. Seuraavana yönä Rutskoi saapui parlamenttitalolle ja sai parlamentilta Venäjän virkaa tekevän presidentin aseman. Kaksiviikkoisen parlamenttitalon piirityksen ja mellakoinnin jälkeen Jeltsinille uskolliset armeijan joukot valtasivat parlamenttitalon ja Rutskoi pidätettiin muutamaksi kuukaudeksi, mutta syytteitä ei nostettu.
Vapauduttuaan Rutskoi perusti Derzava (Suurvalta) -nimisen puolueen, joka ei kuitenkaan päässyt duumaan vuoden 1995 vaaleissa sillä puolue sai vain 2,5 prosenttia annetuista äänistä. Sittemmin Rutskoi oli muun muassa Kurskin alueen kuvernöörinä 1996–2000 kommunistien ja "isänmaallisten voimien" tukemana. Hänen ehdokkuutensa jatkokaudelle estettiin vuonna 2000.
GeForce
GeForce on Nvidian käyttämä tavaramerkki grafiikkasuorittimilleen. Nvidian ensimmäinen GeForce-merkkinen näytönohjain GeForce 256 ilmestyi lokakuun 31. päivänä vuonna 1999.Nvidia ei myy GeForce-kortteja vähittäismyyntinä vaan myy GeForce-grafiikkasuorittimia kolmannen osapuolen piirilevyvalmistajille, jotka puolestaan rakentavat ja myyvät GeForce-piirilevyjä vähittäismyyntiin ja OEM-valmistajille.
Piirilevyvalmistajia ovat:
Pojat (yhtye)
Pojat on rock-yhtye. Yhtye edustaa niin sanottua ramopunk-suuntausta. Pojat julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 1990 Ayshire-levymerkin kautta. Pian tämän jälkeen tamperelainen Poko Rekords kiinnitti yhtyeen ja ensimmäinen Poko-single "Pala maata hautausmaalta" / "Thaimaa" / "Herra postimies" ilmestyi vuonna 1991. Samana vuonna ilmestyi myös single "Pasi Virtanen" / "B5", joka nousi tammikuussa 1992 Suomen virallisen singlelistan ykköseksi.
Vuonna 1992 ilmestyi ensimmäinen Pokon julkaisema Pojat-albumi "Irti". 1990-luvulla Poko julkaisi yhtyeeltä kaikkiaan neljä albumia ja yhden kokoelman.
Vuonna 1996 julkaistun "Pure"-albumin jälkeen yhtyeen levytysvauhti hiljeni ja yhtyeen uudempaa materiaalia kuultiin vain yksittäisillä singleillä sekä eri esittäjien julkaisuilla. Vuonna 2003 yhtye päätti pitkän tauon albumien teossa, kun Ayshire julkaisi järjestyksessä kuudennen Pojat-albumin "Palaa".
Vuonna 2008 yhtye teki levytyssopimuksen Rocket Recordsin kanssa ja uusi albumi "Ketä sä rakastat" ilmestyi keväällä 2009. Samainen levy-yhtiö julkaisi myös elokuussa 2010 CD-uusintapainoksen yhtyeen ensimmäisestä albumista "Pojat".
Kelloseppäkoulu
Kelloseppäkoulu () on Espoon Leppävaarassa toimiva yksityinen ammattioppilaitos, jonka kelloalan koulutusohjelmassa koulutetaan kelloseppiä ja mikromekaanikkoja sekä erillisillä kursseilla kello- ja jalometallialan erikoismyyjiä. Koulua ylläpitää Kellosepäntaidon edistämissäätiö, jonka taustalla on Kelloseppäliitto.
Jade (Mortal Kombat)
Jade on fiktiivinen henkilö Mortal Kombat tappelupelisarjassa.
Jade on prinsessa Kitanan lapsuuden ystävä. He palvelivat yhdessä Mileenan kanssa Outworldin keisaria, Shao Kahnia. Kun Kitana viimein kääntyi Kahnia vastaan, Jadea käskettiin kaapata Kitana keisarille. Hän kuitenkin pysyi lojaalina ystävälleen ja liittyi tämän kanssa parantamaan heidän kotimaailmaansa, Edeniaa, jota Shao Kahn oli turmellut. Nykyään Jade toimii vapaan Edenian armeijan kenraalina ja palvelee Kitanaa ja hänen äitiään, kuningatar Sindeliä.
Jade nähdään Mortal Kombat peleissä vihreään, ihonmyötäiseen pukuun pukeutuneena palkkatappajana. Hän on melko samanlainen kuin Kitana ja Mileena, mutta huomattava ero on hänen päivettynyt ihonsa. Hänet nähtiin ensimmäisen kerran Mortal Kombat II:ssa, jossa hän ei kuitenkaan ollut pelattava hahmo. Myöhemmin hän oli pelattavana Ultimate Mortal Kombat 3:ssa ja tämän jälkeen useissa muissa Mortal Kombat peleissä. Jade käyttää aseenaan metallista Bo-sauvaa, mutta joskus myös teräväreunaisia bumerangeja.
Ympäristötiede
Ympäristötiede on ympäristöä ja ympäristöongelmia tutkiva tieteenala. Sen rajaukset vaihtelevat, mutta laajimmillaan käsitettynä ympäristötieteisiin voidaan lukea kaikki tieteet, jotka tutkivat fysikaalista ja orgaanista ympäristöä.Suomessa ympäristötiedettä voi opiskella pääaineena Itä-Suomen yliopistossa, Jyväskylän yliopistossa sekä Helsingin yliopistossa. Lisäksi Turun yliopistossa on mahdollista suorittaa alempaan, kandidaatin tutkintoon johtava ympäristötieteen koulutusohjelma, johon pyritään avoimen yliopiston opintojen perusteella.
Paneeli
Paneeli on yleisnimike toisiinsa ponttiliitoksin yhdistettäville verhouskappaleille. Paneeli on valmistettu yleisimmin puusta höyläämällä. Paneeleita voidaan valmistaa myös puukuitumateriaaleista kuten mdf:stä, tai vaikkapa muovista suulakepuristamalla. Yleisimmät puupaneelimateriaalit ovat mänty ja kuusi, mutta käytännössä paneeli voidaan valmistaa mistä tahansa sahatavarana saatavilla olevasta puulajista. Puupaneeleita voidaan käsitellä lakkaamalla, vahaamalla, öljyämällä ja maalaamalla. Puupinnan sävyä voidaan myös muuttaa petsaamalla tai pintakäsittelemällä sävytetyillä lakoilla, öljyillä tai vahoilla. Puukuitupaneelit ovat joko maalattuja tai pinnoitettuja laminoimalla.
Paneelia käytetään yleisimmin rakennusten ulkoverhouksissa, sekä kattojen ja seinien sisäverhouksissa. Yleinen paneelin käyttötapa on ns. puolipaneeli, joka tarkoittaa sisäseinän paneloimista pystyyn n. 1 000–1 200 mm:n korkeudelle lattiasta.
Puupaneelit luokitetaan koon, puumateriaalin, pinnanlaadun, oksaisuuden, käyttötarkoituksen, ponttityypin ja profiilin mukaan. Esimerkiksi merkintä 15×95 STV/OK tarkoittaa 15 mm paksua, 95 mm leveää oksaista kuusipaneelia, jonka tarkennus STV tarkoittaa sisäpaneeli-täyspontti-vinokantti. HS 18×120 UYS tarkoittaa taas 18 mm paksua, 95 mm leveää hienosahattua paneelia, jonka tarkenne UYS tarkoittaa Ulkopaneeli-yksinkertainen pontti-suora kantti. Ulkoverhouspaneelit ovat yleensä kuusipaneeleita mäntyä paremman kosteudenkeston takia.
Paneelien yleisimmät leveydet Suomessa ovat 95 ja 120 mm. Pituudet noudattavat yleisiä sahatavaramittoja, toisin sanoen paneelien pituudet ovat tyypillisesti 1 800–6 000 millimetriä, 300 millimetrin välein.
Suomessa käytössä olevista paneeleista ja profiileista on olemassa RT-kortteja. 2006 aikana on julkaistu EN-sarjan standardi, jossa on määritetty muun muassa paneelien mittatoleransseja.
Daniel Norrmén
Daniel Norrmén (o.s. Ahnström, s. 11. helmikuuta 1975, Tukholma, Ruotsi) on entinen ruotsalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Norrmén edusti usean kauden ajan Suomen sarjoissa IFK Mariehamnia, jonka kapteeninakin hän toimi.
IFK Mariehamniin Norrmén siirtyi tukholmalaisesta IF Brommapojkarnasta kaudeksi 2003. Hän oli mukana nostamassa heti ensimmäisellä kaudellaan IFK Mariehamnia Ykköseen ja heti seuraavalla kaudella aina Veikkausliigaan asti.
IFK:n kannattajien keskuudessa Norrmén tunnetaan nimellä Ahna, joka juontaa juurensa hänen entiseen sukunimeensä Ahnströmiin. Norrmén vaihtoi nimensä keväällä 2008 mentyään naimisiin.
Tony Randall
Tony Randall (26. helmikuuta 1920 – 17. toukokuuta 2004) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Randall tuli tunnetuksi etenkin kolmesta yhteisestä elokuvasta Rock Hudsonin ja Doris Dayn kanssa, näiden pikkutuhmien komediojen nimet olivat: "Kaikki alkoi puhelimesta", "Rakkaani, tule takaisin" ja "Älä lähetä kukkia". Tämän lisäksi hän näytteli mm. Marilyn Monroen tähdittämässä elokuvassa "Lemmenloukku" ja Woody Allenin elokuvassa "Mitä kaikkea oletkaan aina halunnut tietää seksistä, mutta et ole rohjennut kysyä". Tämän lisäksi hän loi näyttävän uran TV:ssä: hän näytteli vuosina 1970–1974 tv-sitcomissa Odd Couple, vuonna 1976 taas pyöri ohjelma "Tony Randall Show". Vuonna 2003 hänellä oli sivurooli elokuvassa "Vähät rakkaudesta": Ewan McGregorin ja Renée Zellwegerin tähdittämä nykyversio Rock Hudsonin ja Doris Dayn seksikomedioista.
Hän oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa ja toisesta avioliitoista tuli kaksi lasta.
Perheoikeus
Perheoikeus on yksityisoikeuteen kuuluva oikeudenala, jonka tehtävänä on systematisoida avioliiton solmimiseen, lapsen sukunimen valitsemiseen sekä avioliiton päättymiseen liittyviä oikeudellisia kysymyksiä. Perheoikeuden alaan kuuluvat toisaalta aviopuolisoiden välisiä suhteita koskeva lainsäädäntö kuten puolisoiden omaisuussuhteet ja niihin liittyvät vallintarajoitukset, toisaalta lasten ja vanhempien välisiä suhteita koskeva lainsäädäntö kuten säännökset lasten huollosta ja elatuksesta sekä myös adoptiosta ja sen vaikutuksista. Avio-oikeus on osa perheoikeutta käsittäen muun muassa säädökset toisen omaisuuteen, joka aktualisoituu osituksessa. Laajemmassa mielessä voidaan perheoikeuteen lukea myös perintöoikeus.
Suomen keskeisimpiä perheoikeudellisia lakeja ja asetuksia ovat:
Entlebuchinpaimenkoira
Entlebuchinpaimenkoira () on koirarotu, joka kuuluu sveitsinpaimenkoiriin. Entlebuchinpaimenkoira on neljästä sveitsinpaimenkoirasta pienin.
Toisin kuin muut paimenkoirat, sveitsinpaimenkoirat kuuluvat Fédération Cynologique Internationalen eli FCI:n roturyhmäluokituksessa ryhmän yksi sijaan ryhmään kaksi. Ne muodostavat tämän ryhmän alaryhmän kolme. Pohjoismaiden kennelliitot luokittelevat sveitsinpaimenkoirat ryhmään G eli seurakoirien ryhmään.
Entlebuchinpaimenkoiran kotiseutuna pidetään Entlebuchin aluetta Sveitsin Luzernin kantonissa tai Entlebuchin laaksoa Lüzernin ja Bernin alueilla. Tiettävästi entlebuchinpaimenkoira erotettiin omanlaiseksi koirakseen ensimmäisen kerran vuonna 1889, kun sitä kutsuttiin nimellä ”entlibuchinkoira” (), mutta tuolloin sen katsottiin olevan samaa rotua kuin appenzellinpaimenkoira. Entlebuchinpaimenkoira oli kuolemassa sukupuuttoon vuonna 1912, mutta kantaa alettiin elvyttää. Professori Heim arvosteli vuonna 1913 neljä entlebuchinpaimenkoiraa Langenthalin koiranäyttelyssä, ja koira määriteltiin neljänneksi sveitsinpaimenkoiraksi sveitsiläiseen kantakirjaan. Omana rotunaan koiraa on pidetty vuodesta 1926 lähtien, kun tohtori B. Kohlerin aloitteesta perustettiin 20. elokuuta entlebuchinpaimenkoirayhdistys. Tästä alkoi rodun kehitys- ja jalostustyö. Seuraavana vuonna laadittiin ensimmäinen rotumääritelmä. Rotu yleistyi hitaasti, mutta sen suosio on nyttemmin ollut nousussa.
Suomen Sveitsinpaimenkoirat -yhdistys toimii kaikkien sveitsinpaimenkoirien rotujärjestönä Suomessa.
Jean DeWolff
Jean DeWolff on Marvel-kustantamon luoma sarjakuvahahmo, jonka ensiesiintyminen tapahtui "Marvel Team-Up" -lehden numerossa 48. DeWolff toimi useimmiten yhteistyössä Hämähäkkimiehen kanssa.
Jean DeWolff syntyi New Yorkin kenties tiukimmalle poliisitarkastajalle koskaan, Phillip DeWolffille. Jean oli pariskunnan toinen lapsi ja poikaa toivonut Phillip vaati eroa vaimostaan Celiasta. Tuomioistuin asettikin Jeanin isoveljen Brianin huoltajuuden Phillipille ja antoi Jeanin äitinsä huostaan. Sekavan ja traumaattisen lapsuuden kokenut Jean sai turvaa uudesta isästään Carl Weatherbystä, joka piti Jeania kuin omana tyttärenään. Lopulta myös Jean päätyi poliisuralle.
Poliisiakatemiassa Jean sai kaikkien aikojen parhaimmat arvosanat. Ainoastaan hänen poliisitoimissaan kadonnut iseveljensä Brian oli pärjännyt paremmin. Lopulta Jean päätyi New Yorkin 37. poliispiirin päälliköksi Manhattanille.
Uransa aikana Jean yritti turhaan selvittää kadonneen veljensä kohtaloa ja tuli samalla tunnetuksi päättäväisenä ja taitavana johtajana. DeWolff tuli tunnetuksi myös käyttämiensä 1930-luvulta peräisin olevien autojensa ja retrovaatteidensa vuoksi.
Ennen traagista kuolemaansa psykopaatti Synninpäästäjän käsissä, DeWolff joutui usein tekemisiin supersankarien, kuten Hämähäkkimiehen ja Rautamiehen kanssa. DeWolffin kuoltua Hämähäkkimies löysi DeWolffin asunnosta lukuisia kuvia itsestään, joka saattoi merkitä kovapintaisen poliisikapteenin kenties ihastuneen Hämähäkkimieheen.
Kapteeni DeWolff ei omaa supervoimia. Hän on kuitenkin kovapintainen etsivä ja taitava ampuja sekä lähitaistelija.
Ultimate Marvel -jatkumossa DeWolff on edelleen kovapintainen poliisikapteeni, jonka moraali on joiltain osin kyseenalaistettavissa. Käsikirjoittaja Brian Michael Bendis muutti hahmon nimen muotoon Jeanne De Wolfe.
On paljastunut, että De Wolfe toimii Kingpinin käskyläisenä hankkien näin tietoa poliisin sisäpiiristä rikollisherralle. Myöhemmin Tuomari tappoi De Wolfen ampumalla.
Myös Hämähäkkimies sai selville De Wolfen petturuuden. Selvisi myös, että De Wolfe oli luultavasti maannut Kingpinin kanssa. Kingpin nähtiinkin suremassa De Wolfen kuolemaa, joka saattaa varmentaa näiden kahden intiimimmän suhteen luonteen.
Reformointi
Reformointia käytetään mm. bensiinin valmistuksessa ja polttokennoissa. Bensiinin valmistuksessa suoraketjuisesta tai lievästi haaroittuneesta hiilivedystä poistetaan vetyä, jolloin muodostuu aromaattisia yhdisteitä, reformaattia. Tällöin kuitenkin pyritään aromaattisista yksinkertaisin eli bentseeni erottelemaan myrkyllisyytensä vuoksi pois. Aromaattiset yhdisteet nostavat bensiinin oktaanilukua.
Polttokennotekniikassa reformoinnilla vetypitoinen polttoaine muutetaan vedyksi tai vetypitoiseksi kaasuseokseksi, joka myöhemmin reformoidaan puhtaaksi vedyksi. Reformointi voi tapahtua joko kennon sisä- tai ulkopuolella. Sisäinen reformointi toimii vain korkean lämpötilan polttokennoissa.
Käytetyimmät prosessit metaanin reformoinnissa ovat :
Kuivareformointi: 
on herättänyt suurta mielenkiintoa kahden kasvihuonekaasun, hiilidioksidin ja metaanin, välisenä reaktiona. Saatua synteesikaasua voidaan käyttää mm. Fischer–Tropsch-synteesissä keinotekoisten polttoaineiden valmistuksessa.
Kirjatyö
Kirjatyö oli Viestintäalan ammattiliiton kustantama lehti. Kirjatyön edeltäjä oli 1893 perustettu "Gutenberg", josta tuli 1916 "Kirjatyö". Lehti painettiin Forssan Kirjapaino Oy:ssa monien muiden arkkipainossa painettavien erikoislehtien tapaan.
Lehden viimeinen numero ilmestyi joulukuussa 2009. Viestintäalan ammattiliitto ja Kemianliitto yhdistyivät Teollisuusalojen ammattiliitoksi (TEAM), jonka uuteen Intiim-julkaisuun Kirjatyö yhdistettiin. Kirjatyön verkkoversio ilmestyi 1998–2009.
Viestintäalan ammattiliitto
Viestintäalan ammattiliitto oli suomalainen vuosina 1894–2009 toiminut graafisessa teollisuudessa (pääasiassa kirjapainoalalla) työskentelevien ammattiliitto. Toukokuussa 2009 järjestön liittokokous päätti fuusioitua Kemianliiton kanssa Teollisuusalojen ammattiliittoon (TEAM), joka aloitti vuoden 2010 alussa.
Järjestö perustettiin 18.–20. elokuuta 1894 nimellä Suomen Kirjaltajaliitto. Rekisteröityminen vahvistettiin vuoden 1897 alussa. Vuodesta 1914 vuoteen 1997 järjestö toimi nimellä Suomen Kirjatyöntekijäin Liitto (SKL). Liitto oli Suomen vanhin valtakunnallinen ammattiliitto. Maaliskuussa 1900 liitto solmi Suomen kirjapainon omistajain kanssa palkkatariffin, Suomen ensimmäisen valtakunnallisen työehtosopimuksen.
SKL kuului SDP:hen vuodesta 1905, mutta sisällissodan jälkeen tästä luovuttiin. Liitto kuului myös Suomen Ammattijärjestöön ja Kirjaltajain kansainväliseen sihteeristöön. Helmikuussa 1930 sosialidemokraattien hallitsema liitto erosi kommunistien hallitsemasta SAJ:stä ja vuoden 1931 alusta se liittyi Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliittoon. SKL erosi SAK:sta 1958 sosialidemokraattien sisäisten riitojen vuoksi. Vuosina 1963–1967 SKL kuului uuteen SAJ:hin, ja kesäkuussa 1969 se oli mukana perustamassa uutta SAK:ta.
Liiton perustivat alan Helsingin, Kuopion, Viipurin, Tampereen ja Turun yhdistykset sekä Porvoon, Vaasan, Jyväskylän ja Hangon kirjaltajat. Ensimmäisenä toimintavuonna jäsenmäärä oli 493.
Työehtosopimusneuvotteluissa liitto teki kolme työehtosopimusta: kirjatyöntekijöiden, viestintäalan toimihenkilöiden (Grafinet) ja sanomalehtien jakajien.
Keskusta (taajaman osa)
Keskusta (myös ydin(keskusta), liikekeskusta, kantakaupunki tai keskikaupunki on taajaman osa, jonne kaupungin tai muun taajaman palvelut ja asutus ovat keskittyneet. Kaupungeissa keskusta on usein myös kaupungin vanhin osa. Kaupunkimaantieteessä ydinkeskusta on Ernst Burgessin muotoilemassa kehämallissa kaupungin sisin osa.
Keskustat ovat suosittuja asuinpaikkoja autottomien, opiskelijoiden, eläkeläisten sekä akateemisesti koulutettujen keskituloisten keskuudessa. Keskustassa asuessa monet palvelut ovat lähellä ja julkiset liikenneyhteydet ovat kattavia.
Keskustojen maankäyttö on tehokasta ympäröivää aluetta korkeamman maan arvon vuoksi. Alueesta saatu hyöty voidaan maksimoida rakentamalla korkeita rakennuksia. Kaupunkien keskustoissa on yleensä paljon tavarataloja, kauppakeskuksia ja toimistoja. Kaikissa suurimpien kaupunkien keskustoissa on vähän asuintaloja maan kalleuden ja niukkuuden vuoksi. Rakennukset ovat yleensä korkeita ja kiinni toisissaan, jotta maan käyttö olisi mahdollisimman tehokasta. Liikenne on järjestetty yleensä tehokkaasti joukkoliikenteellä.
Rakenteeltaan perinteisten suomalaiskaupunkien keskustat on rakennettu 1900-luvun alkupuolella tai aiemmin. Tuolloin hallitsevina kulkutapoina olivat kävely, pyöräily ja joukkoliikenne. Tämän vuoksi vanhat keskustat on rakennettu tiiviisti, palvelut, asutus ja teollisuus ovat kävelymatkan päässä toisistaan, ja keskustan halkaisija on useimmiten kilometri tai kaksi. Keskustassa on perinteisesti ollut samoissa taloissa sekä asumista, palveluja että työpaikkoja. Talojen pohjimmaisessa kerroksessa on tyypillisesti kadulle avautuva liikehuoneisto eli kivijalkakauppa.
Kun Suomen kaupungit kasvoivat, kaikki asukkaat eivät enää mahtuneet asumaan keskustassa ja lähiöiden rakentaminen alkoi. Vaikka lähiöissä oli paikallisia palveluja, kuten ruokakauppa, niistä käytiin hoitamassa työ-, asiointi-, erikoiskauppa- sekä vapaa-ajantarpeet keskustassa. Tätä tarvetta palvelemaan rakennettiin säteittäiset bussi- ja katuyhteydet keskustasta lähiöihin. Keskustojen asukasluvun kasvua jarrutti myös se, että keskustoista tuli suuren palvelujen määrän takia usein hieman levottomia paikkoja. Kaupunkikeskustan asema on yleensä sen verran tärkeä, että kulkeakseen johonkin toiseen lähiöön tai kaupungin ulkopuolelle, on kuljettava usein keskustan kautta.
Vasta 1990-luvulla kaupunkikeskustojen kanssa ovat alkaneet kilpailla automarketit ja kauppakeskukset, joista monet ovat kaupungin keskustan ulkopuolella, mutta myös keskustassa sijaitsevia ostoskeskittymiä on rakennettu. Monet etenkin pienempien kaupunkien keskustat ovat kärsineet automarketeista ja niiden merkitys on pienentynyt. Pääkaupunkiseudulla toimistokeskittymiä on rakennettu keskustan ohella kehäteiden varsille. Tällaisesta tärkeimpiä esimerkkejä ovat Keilaniemen ja Aviapoliksen yrityspuistot.
Poliittinen keskusta
Poliittinen keskusta on nimitys oikeisto-vasemmisto-akselilla oikeiston ja vasemmiston välissä oleville poliittisille ryhmille. Poliittista keskustaa kutsutaan myös yleisesti keskiryhmäksi. Pohjoismaiden neuvostossa sitä edustaa Keskiryhmä. Suomessa poliittiseen keskustaan lukeutuvat seuraavat puolueet:
Joskus myös: Entisen maalaisliittolaisen protestipoliitikko Veikko Vennamon johtama Suomen Maaseudun Puolue asemoi itsensä keskiryhmäksi. Puoluetta leimasi kuitenkin toisinaan Kekkos-vastaisuuden takia oikeistolainen leima, lähinnä vasemmistopuolueiden taholta.
Kansallinen Edistyspuolue (1918–1951) lukeutui poliittiseen keskustaan. Puolueen lopetettua toimintansa, sen kannattajat siirtyivät Suomen Kansanpuolueeseen ja Vapaamielisten Liittoon. Suomen Kansanpuolue (1951–1965) ja Vapaamielisten Liitto (1951–1965) yhdistyivät jälleen vuonna 1965 Liberaaliseksi Kansanpuolueeksi, (LKP). Kannatuksen hiipuessa LKP liittyi 1982 Keskustapuolueen jäsenjärjestöksi, mutta erosi siitä 1986. Puolueliitokseen pettyneitä kannattajia oli jo siirtynyt muihin puolueisiin, kuten Vihreisiin. Liberaalit palasi Eduskuntaan 1991 yhdellä kansanedustajalla, jonka kuitenkin menetti 1995. Liberaalit yhdistyi kahden edustajan voimin Eduskuntaan päässeen NSP:n kanssa 1999, mutta ei menestynyt eduskuntavaaleissa, jolloin putosi puoluerekisteristä.
Vaalesjoki
Vaalesjoki (, "Titovka") on 83 km:n pituinen joki Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä.
Joki saa alkunsa Inarin Välijärvestä (saameksi "Koskâjävri"). Lounaisen latvahaaran nimi on Valasjoki. Vaalesjoki virtaa koilliseen Petsamon piirin ja Kuolan piirin raja-alueella, joka vuosina 1920–1944 oli Suomen Petsamon ja Neuvostoliiton raja-aluetta. Se laskee Barentsinmeren Muotkavuonosta etelään työntyvään Valaslahteen.
Toisessa maailmansodassa Vaalesjoki oli taistelujen kohteena operaatio Hopeakettua toimeenpantaessa 1941. Vaalesjoen suussa sijaitsi ennen samanniminen kalastajakylä.
Kieran Lee
Kieran Lee (s. 22. kesäkuuta 1988 Tameside, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Lähinnä ManU:n reservijoukkueessa pelaava Lee pääsi kauden 2006/07 harjoitusotteluissa kahdesti edustusjoukkueen ykkösmiehistöön, tuli vaihdosta sisään ottelussa Preston North Endia vastaan ja pelasi täydet 90 minuuttia 2-1 voitto-ottelussa Macclesfieldissa.
25. lokakuuta 2006 Lee teki virallisen debyyttinsä ManU:ssa liigacupin ottelussa Crewe Alexandraa vastaan. Hän teki ottelun 2-1 voittomaalin. Vielä kaudella 2007–2008 Lee ei ole saanut kunnolla peliaikaa Manchesterissa ja United lainasikin hänet loppukaudeksi Mestaruussarjan Queens Park Rangersiin
Skip Barber
Skip Barber (s. 16. marraskuuta 1936, Philadelphia, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen Formula 1-kujettaja, joka osallistui kuuteen Formula 1 -osakilpailuun March-tallissa vuosina 1971-1972 ja ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Hän ei saavuttanut yhtään MM-pistettä. Barber ajoi myös Trans Am, Canadian-American Challenge Cupia, Formula Fordia sekä Formula 5000:sta 1960-70-luvuilla. Vuonna 1974 hän oli Porsche 911 Carrera -autollaan Meksikon 1000 kilometrin kilpailussa kolmas.
Harry Blanchard
Harry Blanchard (13. kesäkuuta 1929 Burlington, Vermont – 31. tammikuuta 1960 Buenos Aires, Argentiina) oli yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja, joka ajoi yhden kilpailun Porsche-tallissa vuonna 1959.
Blanchardin ajoi ainoan Formula 1 -kilpailunsa Yhdysvaltain Grand Prix'ssa Sebringin radalla vuonna 1959. Hän sijoittui viimeiseksi, eli seitsemänneksi, neljä kierrosta voittajaa Bruce McLarenia perässä. Muutamaa kuukautta myöhemmin Blanchard kuoli, kun hänen Porschensa kaatui Buenos Airesissa 1 000 kilometrin kilpailussa.
Angel Clare
Angel Clare on Art Garfunkelin sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1973.
LP-levy S 69021 (CBS, 1973)
Charley Webb
Charlotte Anna "Charley" Webb (s. 26. helmikuuta 1988, Bury, Greater Manchester) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan saippuasarjassa "Emmerdale". Hän näyttelee Debbie Dingleä ja hän on aloittanut sarjassa vuonna 2002.
Ennen Debbien roolia Webb oli aikaisemmin esiintynyt Bugsy Malone -musikaalissa Manchesterissa kahdeksanvuotiaana. Hän opiskeli Philipsin korkeakoulussa Buryssa.
Bob Bondurant
Bob Bondurant (s. 27. huhtikuuta 1933 Evanston, Illinois, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen Formula 1-kuljettaja, joka ajoi yhdeksän kilpailua vuosina 1965–1966. Hän saavutti kaiken kaikkiaan kolme MM-pistettä Monacon GP:ssä 1966.
Bondurant kelpuutettiin vuonna 2003 Motorsports Hall of Fame of Americaan.
Flavius Orestes
Flavius Orestes (k. 28. elokuuta 476) oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän hallitsi Länsi-Roomaa 475–476.
Flavius Orestes oli ylhäistä syntyperää. Hän toimi diplomaattina ja Rooman edustajana Attilan hovissa. Vuonna 475 Länsi-Rooman keisari Julius Nepos nimitti hänet magister militumiksi, asevoimien komentajaksi. Flavius Orestes kuitenkin petti Neposin ja valtasi foederati-joukkojen avulla Ravennan, joka oli tuolloin Länsi-Rooman hallintokeskus. Julius Nepos joutui pakenemaan Dalmatiaan.
Flavius Orestes nimitti poikansa Romuluksen Augustukseksi, ja tästä tuli Länsi-Rooman viimeinen keisari Romulus Augustus. Itä-Rooman keisari Zenon ja hänen kilpailijansa Basiliscus eivät kuitenkaan tunnustaneet vallankaappaajia. He eivät silti lähteneet sotimaan Flavius Orestesta vastaan, sillä Itä-Rooman sisällissota esti sen.
Flavius Oresteen ja Romulus Augustuksen valtakausi jäi lyhyeksi. Flavius Orestes ei suostunut germaanipalkkasotureiden vaatimuksiin maapalstoista Italiassa, mikä johti kapinaan. Odovakarin johdolla germaanit vangitsivat entisen isäntänsä ja teloittivat hänet. Romulus Augustus syrjäytettiin ja Odovakar valittiin kuninkaaksi.
Tavallisia ihmisiä
Tavallisia ihmisiä ("Ordinary People") on yhdysvaltalainen vuoden 1980 draamaelokuva, joka on näyttelijänä paremmin tunnetun Robert Redfordin esikoisohjaus. Elokuva perustuu Judith Guestin samannimiseen romaaniin, joka on julkaistu suomeksi alun perin nimellä "Samat kasvot peilissä" (Tammi 1977) ja elokuvan myötä nimellä "Tavallisia ihmisiä" (Femi 1981). "Tavallisia ihmisiä" kertoo ylemmän keskiluokan perheen hajoamisesta Lake Forestissa vanhimman pojan kuoleman jälkeen. Elokuvan pääosissa ovat Donald Sutherland, Mary Tyler Moore, Timothy Hutton ja Judd Hirsch.
Tavallisia ihmisiä voitti yhteensä neljä Oscar-palkintoa. Se palkittiin vuoden 1981 gaalassa parhaana elokuvana, parhaasta miessivuosasta (Timothy Hutton), parhaasta ohjauksesta (Robert Redford) ja parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta (Alvin Sargent). Lisäksi elokuvalle meni viisi Golden Globea, esimerkiksi "paras draamaelokuva".
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Tavallisia ihmisiä" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Calvin (Sutherland) ja Beth Jarrett (Moore) kokevat tragedian, kun heidän teini-ikäiset lapsensa Buck ja Conrad (Hutton) joutuvat purjehdusonnettomuuteen. Buck kuolee turmassa, ja Conrad kärsii selviytyjän syyllisyydestä ja traumaperäisestä stressireaktiosta. Conrad yrittää itsemurhaa viiltämällä ranteensa auki.
Elokuvan alussa Conrad, joka on juuri palannut psykiatrisesta sairaalasta pitkän hoitojakson jälkeen, tuntee olevansa vieraantunut ystävistään ja perheestään. Calvin-isä ponnistelee, jotta saisi yhteyden poikaansa. Hän ei kuitenkaan saa apua vaimoltaan Bethiltä, joka pysyy kylmänä ja itsekkäänä ja ainoastaan pyrkii pakkomielteisesti säilyttämään elämänsä täydellisenä ja normaalina. Hän näyttää olevan hautautunut rakkauteensa kuollutta Buckia kohtaan.
Ystävän itsemurhan jälkeen Conrad on jälleen lähellä vaipua masennukseen. Vastuu perheen pelastamisesta laskeutuu Calvinin harteille, mutta se tuntuu kovin painavalta. Psykiatri Berger (Hirsch) auttaa Conradia selviytymään syyllisyydentunteestaan ja vihastaan.Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko
Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko oli kahden johtavan kommunistisen suurvallan ideologisista erimielisyyksistä aiheutunut välirikko ja propagandasota kylmän sodan aikana. Välirikon käynnisti Neuvostoliiton johtaja Nikita Hruštševin vuonna 1956 aloittama destalinisaatio ja rauhanomaisen rinnakkainelon oppi, joita Kiinan johtaja Mao Zedong ei hyväksynyt. Välirikko oli pahimmillaan 1960-luvulla, mutta jatkui periaatteessa 1980-luvun lopulle saakka. Syynä välirikkoon pidetään kiinalaisten ja neuvostoliittolaisten erilaisia tulkintoja Karl Marxin ja Vladimir Leninin oppikirjoituksista.
Useimmat muut kommunistiset maat ja puolueet olivat kiistassa joko Neuvostoliiton puolella tai puolueettomia. Kiina sai tuekseen vain muutamia vähäisempiä maita kuten Albanian.
Neuvostoliittolaiset olivat rauhanomaiseen sosialismiin siirtymisen kannalla, kun kiinalaiset puolustivat vallankumousta ja katsoivat sen olevan välttämättömän siirryttäessä sosialismiin. Kiinalaiset syyttivät neuvostoliittolaisia revisionismin kannattajiksi. Revisionismi oli Eduard Bernsteinin kehittämä opinsuunta. Kiinan puoluejohtaja Mao tuomitsi Nikita Hruštšovin rauhanomaisen rinnakkaiselon politiikan kapitalistimaiden kanssa ja sanoi Stalinin olleen 70-prosenttisesti oikeassa ja 30-prosenttisesti väärässä.
Välirikon alkuhetkenä on pidetty Neuvostoliiton kommunistisen puolueen 20. puoluekokousta helmikuussa 1956. Neuvostoliitto purki atomiyhteistyösopimuksen Kiinan kanssa vuonna 1959. Kommunistien kansainvälisessä neuvottelukokouksessa Kiinan-Neuvostoliiton välirikko syveni Bukarestissa kesäkuussa 1960.
Hrutštšev kutsui kaikki neuvostoliittolaiset asiantuntijat Kiinasta Neuvostoliittoon ja supisti maiden välisen kaupan minimiin.
Neuvostoliiton 22. puoluekokouksessa kiista alkoi uudelleen maiden välillä vuonna 1961, kun Hrutštšev syytti albanialaisia dogmatismista niin Kiinan ulkoministeri Zhou Enlai puolusti heitä.
Zhou En-lai laski mielenosoituksena seppeleen Josef Stalinin haudalle Leninin mausoleumissa. Kiinan ja Intian rajasodan jälkeen Kiinan-Neuvostoliiton välirikko syveni edelleen vuonna 1962.
Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton ydinkoekieltosopimus vuonna 1963 katkaisi kaikki neuvottelut Kiinan ja Neuvostoliiton väliltä.
Kiinan ja Neuvostoliiton oppineimmat marxismin tulkitsijat kokoontuivat Moskovaan heinäkuussa 1963. Kokouksesta tuli molemminpuolinen propagandistinen voimainkoetus. Kiinasta osallistuivat
Peng Tšen, Wu Hsientšuan, Teng Hsiang-ping. Neuvostoliittolaisia osallistujia olivat Suslov, Boris Ponomarev ja Leonid Iljitšev, Juri Andropov, Stepan Tšervonenko. Kiinan-Neuvostoliiton välirikko oli täydellinen Moskovan kokouksen jälkeen.
Välirikon pahin vaihe saavutettiin vuonna 1969, jolloin Kiinan ja Neuvostoliiton välillä käytiin pieni aseellinen rajaselkkaus Ussuri-joella Mantšuriassa. Neuvostoliiton sotilaallisen uhan pelossa Mao päätti 1970-luvun alussa kohentaa Kiinan suhteita Yhdysvaltoihin, mitä ilmensi muun muassa Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonin kuuluisa Kiinan-vierailu vuonna 1972.
Željko Kalac
Zeljko Kalac (s. 16. joulukuuta 1972) on australialainen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi Australian jalkapallomaajoukkueessa ykkösmaalivahtina.
Urallaan 202-senttinen Kalac on edustanut Milanin lisäksi Sydney Unitedia, Leicester Citya, Rodaa, Perugiaa, Kavalaa ja Hobart Zebrasia.
Vuonna 2011 Kalac ryhtyi valmentamaan Sydney Unitedin maalivahteja, jossa toimi vuoteen 2015 asti ennen siirtymistään Western Sydney Wanderersin maalivahtivalmentajaksi.
Hermeliinikani
Hermeliini on lemmikkikanirotu. Hermeliinin ihannepaino 0,81–1,30 kilogrammaa. Ulkomuodoltaan hermeliinit ovat pieniä ja pyöreitä. Runko on vanttera ja lyhyt, tasapaksu ja sylinterinmuotoinen. Niillä on pystykorvat, suuret silmät ja sirot tassut. Pää on vartaloon nähden suuri. Nenäosa on lyhyt, otsa ja kuono ovat leveitä. Hermeliinejä on myös pitkäkarvaisina, jolloin niiden turkkimuunnos on nimeltään "fuchs". Värimahdollisuuksia on useita.
Hermeliinit elävät keskimäärin viidestä kymmenvuotiaiksi kuten kanit normaalistikin. Poikkeuksia saattaa kuitenkin olla, ja jotkut kanit voivat elää vanhemmiksi, jopa 12-vuotiaiksi.
Hermeliinit kuuluvat kääpiökaneihin ja ovatkin pienin kanirotu kääpiöjäniksen jälkeen. Muita kääpiökaneihin luokiteltavia rotuja ovat kokojärjestyksessä kääpiöjänis, hermeliini, leijonanharjas, kääpiöluppa ja kääpiöscheck. Kuten muutkin kanit on hermeliinikin kasvissyöjä. Hermeliinin ruokavalioon kuuluu esim. kuivattu sekaheinä, raikas vesi, kanipelletti ja erilaiset vihannekset. Kanin hampaiden kunnossapitoon suositellaan, että kanille tarjottaisiin oksia järsittäväksi. Häkin on oltava tarpeeksi suuri, oli kani miten pieni tahansa. Yleinen suositus on 120 cm × 60 cm.
Potkunjoki
Potkunjoki on joki, joka virtaa pääosin Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Joki saa alkunsa Ylä-Potkunjärvestä Vaalan ja Puolangan kunnan rajalta, virtaa Ala-Potkunjärven kautta Utajärven Potkunkylän läpi ja laskee Utosjokeen Autionkylässä. Joen kalakantaan kuuluvat kiiski, särki, ahven ja hauki. Yläjuoksulla Potkunkylän ja Ala-Potkunjärven sekä Ylä-Potkunjärven välillä on eräkalastukseen sopivia mainioita suvanto- ja virtapaikkoja. Joki oli aiemmin yksi seudun tunnetuista uitonjoista, sen varrella on yhä jäänteitä uiton aikaisista rakennelmista.
Benetton B198
Benetton B198 oli Nick Wirthin suunnittelema auto, jolla Benetton-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1998. Autoa ajoivat Giancarlo Fisichella ja Alexander Wurz.
Kauden alussa näytti siltä, että talli voisi hyvinkin sijoittua valmistajien MM-sarjassa kolmanneksi, mutta tulokset huononivat kauden loppua kohti. Fisichellan ensimmäisestä paalupaikasta Itävallan Grand Prix’sta huolimatta talli sijoittui viidenneksi valmistajien sarjassa.
Siuronkoski
Siuronkoski on koski Nokian Siurossa. Siuronkoski kuuluu Kokemäenjoen vesistön Ikaalisten reittiin, joka on ollut yksi Suomen tärkeimpiä vaelluskalojen kutujokia. Kosken pituus Mahnalanselästä Kuloveteen on noin 200 metriä. Putouskorkeus on noin neljä metriä.
Siuronkosken yli kulkee 1902 rakennettu kivisilta. Ennen tätä paikalla oli myös kivisilta vuosina 1874–1899. Kosken yli kulkee myös Tampere–Pori-rata. Kosken yläpuolella on uimaranta. Satamia on ollut sekä kosken ylä- että alapuolella.
Siuronkoskea pitkin kulki vuosina 1870–1973 Turun ja Porin läänin ja Hämeen läänin raja. Ennen vuotta 1870 raja oli Tammerkoskessa. Vuoden 1973 alussa kosken länsipuolella ollut Suoniemen kunta liitettiin sen itäpuolella olleeseen silloiseen Nokian kauppalaan.
Vuonna 1903 haki Anton Elving lupaa perustaa Siuronkoskeen puuhiomon ja vesilaitoksen. Vesilaitoksen osalta hän sai päätöksen 24.10.1906. Nokia-yhtiö rakennutti koskessa sijaitsevan vesivoimalan 1900-luvun alussa. Nykyään voimalan omistaa perheyritys Virolan puutarha. Voimalalla säännöstellään Mahnalanselän korkeutta. Voimalassa on tehoa noin 0,7 [megawatti|MW]] , eikä se estä virkistyskalastusta.
Siuronkoski on Pirkanmaan suosituimpia koskikalastuspaikkoja. Kalapaikan erikoisuutena on toutain, muita kaloja ovat kuha, taimen ja kirjolohi. Kuha ja toutain lisääntyvätkin menestyksekkäästi kosken alueella. Taimenen poikastuotanto on kuitenkin jäänyt vähäiseksi vuoden 2011 kunnostuksesta huolimatta.
Siuronkoski on tunnettu suurista kaloistaan: