hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nicolas Boileau
Nicolas Boileau, myös Nicolas Boileau-Despréaux ja Boileau (1. marraskuuta 1636 Crosne tai Pariisi – 13. maaliskuuta 1711 Pariisi), oli ranskalainen runoilija, kirjailija, kriitikko ja juristi, jota kutsutaan ”Parnasson lainsäätäjäksi” () ja joka valittiin Ranskan akatemian jäseneksi.
Boileau syntyi viidentenätoista lapsena kaikkiaan kuudentoista lapsen perheeseen. Hänen isänsä toimi Pariisin parlamentin suuren kamarin kirjurina. Hänen vanhempia veljiään olivat Gilles Boileau, joka myös oli Ranskan akatemian jäsen, sekä Jacques Boileau, joka kirjoitti nimimerkin suojissa.
Hänen koulunkäyntinsä viivästyi sairauksien ja yleisen heikkouden tähden. Aluksi hän opiskeli Harcourt’issa mutta vasta opiskellessaan Beauvais’ssa hän osoitti suurta kiinnostusta antiikin suurten runoilijoiden lukemiseen.
Nicolas Boileau hyväksyttiin oikeuden avustajaksi 4. syyskuuta 1656, mutta hän kyllästyi nopeasti tehtäväänsä. Työskenneltyään jonkin aikaa oikeudessa hänellä olisi ollut mahdollisuus saada hyväksyminen asianajajaksi, mutta lupaavasta tulevaisuudesta luopuminen aiheutti perheen sisällä skandaalin. Etenkin hänen lankonsa Dongois, joka itsekin oli kanslisti, julisti, että hänestä ei koskaan tulisi elämässään muuta kuin kurjimus.
Boileau aloitti kuitenkin Sorbonnessa teologian opinnot, jotka nekään eivät aluksi sujuneet ennakko-odotusten mukaisesti. Boileau sai isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1657 itselleen pienen Saint-Paternen-luostarin vuokratulot, jotka kohosivat vuodessa 800 livreen. Se mahdollisti vaatimattoman elämisen ja omistautumisen runoudelle. Skolastiikka ei enää kiinnostanut häntä, vaan hän omistautui kokonaan Horatiukselle ja runoudelle.
Boileau oli kuninkaan rakastajattaren Madame de Montespanin suojatti, ja Montespan esitteli runoilijan kuninkaalle vuonna 1674. Ansioillaan hän pääsi kuninkaan suojelukseen ja sai 2000 livren eläkkeen, oikeuden painattaa teoksiaan ja kunnian työskennellä Jean Racinen kanssa kirjoitettaessa suurta ylistystä suurelle hallintokaudelle. Hänet nimitettiin yhtä aikaa Racinen kanssa Ludvig XIV:n historiankirjoittajiksi. Vuonna 1684 hänen valittiin Ranskan akatemiaan ja seuraavana vuonna myös jäseneksi "Académie des inscriptions et médailles" -akatemiaan. Racinen kuoleman jälkeen Boileau kävi enää harvoin hovissa ja poistui harvoin Auteuilin pakopaikastaan, jossa hän vastaanotti vain harvoja kristillisiä filosofiystäviään.
Marius Žaliūkas
Marius Žaliūkas (s. 10. marraskuuta 1983 Kaunas) on liettualainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Skotlannin pääsarjassa pelaavaa Heart of Midlothiania. Žaliūkas on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja,
Žaliūkas aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002 tehtyään kahden vuoden sopimuksen Inkaras Kaunasin kanssa, hän pelasi siellä 9 ottelua, mutta ei tehnyt yhtään maalia. Liettuan maajoukkueessa Žaliūkas debytoi vuonna 2005, hän on pelannut kolme ottelua, mutta ei ole tehnyt yhtään maalia.
Donghak-kapina
Donghak-kapina (, hanja 東學 農民 運動) oli Koreassa vuonna 1894 puhjennut talonpoikaiskapina, jonka kukistaminen kiinalaisten apujoukkojen avulla johti Kiinan ja Japanin sodan puhkeamiseen. Kapinassa köyhtyneet talonpojat ryhtyivät kannattamaan poliittisesti radikaalia donghak-uskontoa.
Donghakin eli Itäisen opin liikkeen perusti 1860 Choe Je-u (1824–1865). Hän yhdisti konfutselaisuuden, buddhalaisuuden, taolaisuuden, katolilaisuuden ja kansallisten shamanististen uskomusten parhaita puolia yhdeksi uudeksi opiksi. Choe Je-u opetti ihmisten tasa-arvoa, mikä houkutti liikkeeseen etenkin talonpoikia, kuten myös Donghakin shamanistiset ainekset. Liikkeen tavoitteena oli saada aikaan parannusta talonpoikien asemaan ja saada Korean korruptoitunut hallinto uudistettua. Ulkomaalaisia koskien Donghak-liike vaati kauppiaiden pysymistä sovituissa kauppa-paikoissa ja että Korean hallitus olisi rajoittanut ulkomaisen riisin tuontia Koreaan.
Koreassa puhkesi 1890-luvun alussa useita talonpoikaiskapinoita, jotka olivat suuntautuneet Korean hallitusta ja ulkomaalaisia vastaan. Yleensä kapinat lakkasivat pian itsestään, mutta ne toistuivat lähes joka vuosi. Vähitellen talonpoikien kapinointi voimistui ja vuonna 1893 Donghak-liike vaati japanilaisten ja länsimaalaisten karkottamista Koreasta. Korean hallituksen onnistui kuitenkin sillä erää rauhoittaa tilanne uhkaamalla Donghakia voimatoimilla. Donghak-liike ei kuitenkaan alistunut Korean hallituksen uhkausten edessä pitkäksi aikaa, vaan jo seuraavan vuoden helmikuussa se nousi jälleen kapinaan ajaakseen ulkomaalaiset pois Koreasta ja parantaakseen talonpoikien elinolosuhteita. Avoin kapina puhkesi pian sen jälkeen, kun Korean kuningas Gojong oli kieltäytynyt Donghak-liikkeen vaatimasta hallintoreformista.
Varsinainen kapina puhkesi helmikuussa 1894 Gobussa Jeollan provinssissa, jossa paikalliset talonpojat kukistivat paikallishallinnon ja jakoivat mielestään laittomasti kerätyn veroriisin alueen asukkaille. Kapina levisi pian Gobun lähialueille. Toukokuussa 1894 Donghak-liikkeen kapina oli voimistunut siinä määrin, että kapinalliset etenivät Jeollan pääkaupunkiin Jeonjuun 31. toukokuuta 1894. Jeonjun valtauksen jälkeen kapina levisi edelleen Chungcheongin ja Gyongsangin provinsseihin. Talonpojat olivat nousseet kapinaan nimenomaan Korean hallitusta vastaan ja heidän tavoitteensa kohdistuivat lähinnä korruptoituneen virkakoneiston syrjäyttämiseen.
Kun kuningas Gojongin hallitus ei saanut kapinallisia omin voimin kukistettua, se pyysi Kiinaa lähettämään apujoukkoja. Koska Kiina ja Japani olivat vuonna 1885 sopineet vetävänsä molemmat joukkonsa pois Koreasta, Japani vastasi tähän lähettämällä omat suuremmat sotajoukkonsa, jotka valtasivat Korean, eivätkä suostuneet lähtemään pois. Itse kapina saatiin kukistettua, ja sen johtajat, mukaan lukien Choe Si-hyeong, teloitettiin.
Parhaat (Isto Hiltunen/EMI)
Parhaat on Isto Hiltusen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002.
Kunnian teologia
Kunnian teologia on kristinuskon sisäinen uskonajattelu, jota voidaan jollain tapaa pitää ristin teologian vastakohtana. Kunnian teologia nimittäin opettaa, että toiminta ja teot ovat parempi kuin kärsimys, kunnia parempi kuin risti, voima parempi kuin heikkous, viisaus parempi kuin tyhmyys ja hyvä yleisesti parempi kuin paha.
Kunnian teologi ei niin sanotusti pidä silmiensä edessä ristiä. Ristissä näkyy puolestaan Jumalan rakkaus alaspäin ei mihinkään ja pahaan suuntautuva rakkaus. Jumala on omaksunut ihmisyyden, hulluuden, synnin ja ihmisen helvetin kuin ne olisivat hänen omiaan. Yhtyessään ja kärsiessään ihmisen puolesta Jumala lahjoittaa hänelle hyvänsä.
Tavoitellessaan Jumalaa kunnian teologi etsii Jumalaa suurista ja näyttävistä ominaisuuksista. Hän rakastaa Jumalaa ohitse ristin. Kunnian teologin järki ja rakkaus kohdistuu siihen mikä on jotakin ja mikä on hyvää. Siksi todellinen Jumala, joka rakkautensa mukaisesti on siellä missä hänen rakkautensa kohteet ovat nimittäin ihmisyydessä, heikkoudessa ja hulluudessa, näyttää kunnian teologista ja ihmisistä yleensä ei-miltään ja pahalta.
Fritz Hippler
Fritz Hippler (17. elokuuta 1909 – 22. toukokuuta 2002) oli saksalainen elokuvaohjaaja. Hänet muistetaan natsien propagandaelokuvasta "Der ewige Jude" (1940).
Hippler on myöhemmin ilmoittanut, ettei Joseph Goebbelsin propagandaministeriölle työskennellessään ollut pahemmin tiennyt kansallissosialistien juutalaisvastaisuudesta saati holokaustista. Vain joitakin kuukausia ennen kuolemaansa hän antoi haastattelun, jossa ilmoitti, että olisi kyetessään tehnyt tunnetun elokuvan tekemättömäksi ja että oli ohjauksensa vuoksi kokenut ”useita unettomia öitä”.
Hipplerin aktiiviura päättyi hänen erottamiseensa Goebbelsin palveluksesta maaliskuussa 1943. Syynä olivat määrittelemättömät erimielisyydet.
Cary Elwes esitti Fritz Hippleriä televisioelokuvassa "Uprising – kapina natseja vastaan" vuonna 2001. Iäkäs ohjaaja itse kuoli seuraavan vuoden toukokuussa 92-vuotiaana.
Himangan Urheilijat
Himangan Urheilijat on vuonna 1945 perustettu himankalainen urheilun yleisseura, jonka lajeina ovat lentopallo, hiihto, yleisurheilu, suunnistus ja voimistelu.
Himangan Urheilijoilla oli joukkue miesten 1-sarjassa kaudella 2007–2008. Joukkueen passipeliä pelaamaan hankittiin Brasiliasta Marcos Barbosa Cavalari. Hän pelasi edelliskaudella Espanjan toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Kaattarin veljekset Jussi ja Antti pelasivat myös joukkueessa. Antti Kaattari on pelannut kaksi kautta lentopallon SM-liigassa, Kempeleen Lentopallon ja Salon Piivolleyn riveissä. Kaudella 2005 hän oli voittamassa Piivolleyn kanssa Suomen Cupin hopeaa ja SM-hopeaa. Samalla kaudella hän myös merkkautti SM-liigan kolmanneksi kovimman ulottuvuuden. Jussi Kaattari pelasi ensimmäisen kautensa 1-sarjassa 16-vuotiaana.
Himangan Urheilijat, Kalajoen Lentopallo ja Himangan Roima yhdistivät voimansa kaudelle 2009-2010. Himangan kunta ja Kalajoen kaupunki yhdistyivät vuoden 2010 alussa. Yhdistetty joukkue pelasi sarjassa nimellä HU-Kalajoki.
Toukokuusta 2013 lähtien päävastuun lentopallotoiminnasta Kalajoen alueella on ottanut Särkät Volley, joka jatkaa Himangan Urheilijoiden perinteikästä toimintaa lentopallon kasvattajaseurana. Seuran edustusjoukkue voitti lentopallon miesten 1-sarjan kaudella 2013-2014 ja nousi Lentopallon Mestaruusliigaan, jossa pelaa kaudella 2014-2015 nimellä LiigaSärkät.
Kesällä 2015 Lentopallon Mestaruusliigan hallitus päätti olla myöntämättä liigalisenssiä LiigaSärkille perustellen, ettei joukkue saanut aikaan liigatoiminnan edellyttämää taloudellista kokonaisuutta. LiigaSärkät Oy valitti päätöksestä Urheilun oikeusturvalautakunnalle, joka kuitenkin hylkäsi valituksen.
Himangan Urheilijoiden yleisurheilijat ovat saavuttaneet vuosina 2001–2007 kaksi junioreiden EM-mitalia, nuorten MM-kisojen 6. sijan sekä lähes 80 SM-tason mitalia.
Alla kuuman auringon
Alla kuuman auringon on Isto Hiltusen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2001.
OU818
OU818 on vain kasetilla julkaistu omakustannealbumi Mr. Bungle -yhtyeeltä. Se on nykyään keräilyharvinaisuus. Ensimmäistä raitaa lukuun ottamatta (joka oli vain levyn intro) kaikki raidat nauhoitettiin uudestaan vuosina 1990–1991 ja kaikki paitsi raidat "Mr. Nice Guy" ja "OHUE818" julkaistiin yhtyeen esikoisalbumilla. Versio "Mr. Nice Guysta" nauhoitettiin ensialbumin nauhoitussessioissa ja se on vapaasti ladattavissa bunglefever.com-nettisivustolta. Albumin nimi on parodia Van Halenin "OU812"-albumista.
Osan kappaleista voi ladata ilmaiseksi yhtyeen kotisivuilla.
Toni Menzinger
Toni Menzinger, os. Hammelrath (17. maaliskuuta 1905 – 27. joulukuuta 2007) oli saksalainen poliitikko. Hän syntyi Düsseldorfissa, mutta asui Karlsruhessa siitä alkaen, kun meni naimisiin Willy Menzingerin kanssa vuonna 1931.
Menzingerin poliittinen ura alkoi vuonna 1953, jolloin hänet valittiin Saksan kristillisdemokraattisen unionin edustajana Karlsruhen kaupunginvaltuustoon. Hän vetäytyi Baden-Württembergin maapäiviltä ikänsä vuoksi vuonna 1980.
Menzingeristä tehtiin 2. maaliskuuta 1993 Karlsruhen kaupungin kunniakansalainen, ja hän vietti 100-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2005. Hän kuoli 102 vuoden ikäisenä joulukuussa 2007.
Menzingerillä ja hänen miehellään oli kolme poikaa: Will, Klaus ja Bernd.
Check Your Head
Check Your Head on Beastie Boysin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 1992.
Albumi julkaistiin kolme vuotta edellisen albumin, "Paul's Boutique"n jälkeen ja albumi nauhoitettiin G-Son studioilla Atwater Villagessa, Kaliforniassa vuonna 1991. Albumi sisältää suositut hitit "So Whatcha Want" ja "Pass the Mic"; molempien kappaleiden musiikkivideot olivat yhtyeen musiikkivideokokoelmalla "Criterion Collection".
(Japanin bonusraidat)
Jimmy James
Funky Boss
Pass the Mic
Finger Lickin' Good
So What'Cha Want
The Biz vs. The Nuge
The Blue Nun
Stand Together
Live at P.J.'s
Mark on the Bus
Professor Booty
Aleksei Leontjev
Aleksei Nikolajevitš Leontjev (; 18. helmikuuta 1903 Moskova, Venäjän keisarikunta – 21. tammikuuta 1979 Moskova) oli neuvostoliittolainen tiedemies. Hän oli yksi kolmesta (”troika”) merkittävimmistä psykologian kulttuurihistoriallisen koulukunnan ja toiminnan teorian ("деятельностный подход", "dejatelnostnostnyi podhod") sekä kulttuurihistoriallisen psykologian perustajista yhdessä Lev Vygotskin ja Aleksandr Lurijan kanssa.
Suippopyrstökurppa
Suippopyrstökurppa ("Gallinago stenura") on taivaanvuohta muistuttava kahlaajalintu. Lajin nimesi Charles Lucien Bonaparte 1831.
Linnun pituus on 25–27 senttimetriä, siipien kärkiväli 44–47 senttimetriä ja paino 90–150 grammaa, keskimäärin 115 grammaa. Muistuttaa suuresti taivaanvuohta, josta sen voi erottaa nokan muodosta ja höyhenpuvun pienistä eroista. Pakolento on heinäkurppamaisen raskas. Laululento on taivaanvuohimainen, mutta laulu aivan erilainen: höyryveturin rytmiä muistuttava, loppua kohden kiihtyvä sihinä. Koiraat voivat lennellä 10–15 yksilön ryhmissä sopivilla paikoilla ja esittää laululentoa. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Pesii Siperian ja Kaukoidän tundralla ja taigalla. Maailman populaation koko on huonosti tunnettu, se on haarukassa 50 000–2 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Aasiassa Pakistanista Indonesiaan. Sitä ei ole tavattu Suomessa.
Pesimäaikana monentyyppisillä pohjoisilla kosteikoilla jokien, järvien ja lampien rannoilla sekä soilla. Pesii myös, taivaanvuohesta poiketen, kuivilla niityillä ja tunturikoivikoissa.
Pesä on maassa hyvässä suojassa kasvillisuuden seassa. Munia on 4, joskus 3. Ilmeisesti vain naaras hautoo noin 3 viikkoa. Poikaset ovat pesäpakoisia.
Maassa elävät pienet selkärangattomat ja myös siemenet.
Ylivieskan Kuula
Ylivieskan Kuula on Ylivieskassa toimiva urheilun yleisseura, jolla on jaostot hiihdossa, suunnistuksessa, yleisurheilussa sekä kori-, lento- ja pesäpallossa. Seuran miesten lentopallojoukkue pelaa 1-sarjassa. Kuula nousi 1-sarjaan historiansa ensimmäisen kerran kaudeksi 2007–2008, kun joukkue sai lentopalloliitolta hakemalla sarjapaikan. Ennen nousuaan 1-sarjaan joukkue oli pelannut monta vuotta 2-sarjaan, jonka parhaimpiin joukkueisiin se kuuluikin. Pesäpallossa Kuula pelaa miehissä Suomen toiseksi korkeimmalla tasolla eli ykköspesiksessä.
Vuonna 1909 perustettiin Ylivieskaan yleisseura nimeltään Ylivieskan Kuula. Nopeasti monet lajit löysivät tiensä yleisseuraan, ja vakiintuivat myös seuran alle. Nykyisin lajeina toimivat lentopallo, hiihto, suunnistus, koripallo, pesäpallo sekä yleisurheilu. Menestystä seura on saanut vuosien mennessä monia eri lajeistaan, joista lentopallossa on saavutettu 1-sarjapaikka.
Vuonna 1982 YK voitti Pesäpallon Suomen Cupin.
Ylivieskan Kuulan joukkueessa pelasivat:
Erkki Seppälä, takakenttä; Kari Haapakoski, polttolinja; Veijo Saukkonen, etukenttä; Sakari Haapakoski, lukkari; Samuli Haapakoski, polttolinja; Erkki Jämsä, takakenttä; Mauri Koskela, etukenttä; Juha Keskinen, polttolinja; Osmo Röntynen, polttolinja; Ossi Rapo, etukenttä, pelinjohtaja; Esa Ihalainen, polttolinja; Jukka Sydänmetsä, polttolinja; Pekka Pieskä, takakenttä.
Kuulan yleisseuraan lentopallo tuli mukaan heti lajin saavuttua Suomeen 1920-luvulla. Lentopalloa kaupungissa pelattiin innokkaasti heti alusta lähtien, ja Kuula saavutti kauan odotetun paikan 1-sarjaan vuonna 2007. Seura hankki riveihinsä monia kovia vahvistuksia joiden avulla se sai myös hankittua paikan 1-sarjaan.
Kuulassa pelaa muun muassa Antti Kaattari, joka omaa liigakokemusta Salon Piivolleysta ja Kempeleen Lentopallosta. Kaattari on kuulunut nuorten maajoukkueeseen nuorena. Hän on syntynyt vuonna 1986. Seuran ensimmäinen 1-sarja kausi oli vaihteleva. Alkukaudesta joukkue taisteli tasaväkisesti muiden seurojen kanssa, mutta loppukaudesta joukkueen peli lähti jyrkkään laskuun. Sarjapaikan joukkue säilytti lopulta karsintojen kautta, jossa se pelasi Lahden Kimmo-Volleyta vastaan voittaen molemmat ottelut tiukasti 3–2. Kaudella joukkue pelasi myös Suomen cupissa, jossa se kohtasi ammattilaisjoukkue Pielaveden Sampon. Joukkue hävisi Sampolle lopulta.
Sœur Emmanuelle
Madeleine Cinquin eli Sœur (Sisar) Emmanuelle (16. marraskuuta 1908 – 20. lokakuuta 2008) oli ranskalainen nunna, joka tuli kotimaassaan tunnetuksi humanitaarisen työn tekijänä.
Sœur Emmanuelle syntyi Brysselissä, Belgiassa. Hän vietti varhaisimmat vuotensa Pariisissa ja Lontoossa; hän joutui todistamaan isänsä hukkumiskuoleman 6-vuotiaana.
Sœur Emmanuelle sai oppiarvon filosofiasta Pariisin yliopistolla, mutta ryhtyi nunnaksi annettuaan lupauksensa vuonna 1929. Hän eli vuosina 1971–1993 Kairon slummien työläisten ankeissa oloissa, ja hänestä tuli julkisuuden henkilö hänen palattuaan Ranskaan pitkälti yli 80 vuoden ikäisenä.
Sœur Emmanuelle äänestettiin vuonna 2004 maansa "suosituimmaksi naiseksi" ja "kuudenneksi suosituimmaksi kansalaiseksi". Hänen elämäkertansa "Sœur Emmanuelle – la biographie" julkaistiin vuonna 2006.
Tuotos
Av-tuottajien tekijänoikeusyhdistys Tuotos ry on 1998 perustettu tekijänoikeusyhdistys, joka hallinnoi ja valvoo elokuvateosten ja audiovisuaalisten tallenteiden tuottajien oikeuksia. Tuotos edustaa noin 250 Suomessa toimivaa av-tuotantoyhtiötä. AGICOA:n (audiovisuaalisen alan yhteishallintojärjestön) vuonna 2003 kanssa tehdyn sopimuksen perusteella Tuotos edustaa yli 10 000 ulkomaista tuotantoyhtiötä, joiden ohjelmia edelleenlähetetään Suomen kaapeliverkoissa.
Tuotos myöntää kotimaisten elokuvien opetuskäyttölisenssejä kunnille, kouluille ja muille oppilaitoksille. Käyttöluvan voi hankkia joko kunta keskitetysti kaikkien oppilaitostensa osalta, koulu itsenäisesti tai muu oppilaitoksen omistaja.
Vuonna 2012 Tuotos keräsi tekijänoikeuskorvauksia noin 1 400 000 euroa, joka koostuu hyvitysmaksuista 15 %, edelleenlähetyskorvauksista 36 %, opetustallennuskorvauksista 44 % sekä elokuvien opetuskäyttökorvauksista 5 %.
Tuotoksen jäsenjärjestöjä ovat Suomen audiovisuaalisen alan tuottajat SATU ry, Suomen animaatiotuottajien yhdistys Finnanimation ry ja Suomen elokuvatuottajien keskusliitto ry SEK.
Grobu
Grobu on hirsistä rakennettu ja laudoilla harjakatettu, usein myös puuleikkauksin koristeltu ortodoksinen hautamuistomerkki. Niitä tavataan Pohjois-Venäjällä ja Karjalassa, missä niitä on rakennettu jo kenties tuhat vuotta sitten.
Suomessa grobuja on pystytetty muun muassa Valamon luostarin ja Ilomantsin hautausmaille. Muinoin niitä on voitu käyttää myös talvisin suojaamaan ruumista villieläimiltä, kunnes hauta voitiin kaivaa.
Peroz I
Peroz I () oli Persian kuningas sassanidien hallitsijasuvun aikana. Hän hallitsi vuodet 459–484.
Perozin isä Yazdegerd II kuoli vuonna 457, jolloin hänen nuorempi veljensä Hormizd otti hallittavakseen valtakunnan Perozin ollessa kaukaisen Sistanin kuvernöörinä. Hefthaliittien, eli valkoisten hunnien, avulla Peroz haastoi veljensä sotaan, joka päättyi Perozin voittoon ja valtaanastumiseen vuonna 459.
Peroz kävi hallituskautenaan sotaa sekä Kaukasuksella kapinoivia Albanian ja Iberian maakuntia että entisiä liittolaisiaan hefthaliittejä vastaan. Toisessa kampanjassa valkoisia hunneja vastaan Persian 50 000–100 000 miehen armeija kärsi suuren tappion. Kuolleiden joukossa oli myös Peroz. Hefthaliittien johtaja Khush-Newaz kohteli entistä liittolaista arvostavasti ja lähetti tämän haudattavaksi takaisin Persiaan. Perozin veljestä Balashista tuli kuningas hänen kuolemansa jälkeen.
Hugo
Hugo on miehen etunimi, ja esiintyy toisinaan myös sukunimenä.
Nimi on latinalaistettu muoto germaanisesta nimestä "Hugh", joka perustuu "sydäntä", "mieltä" tai "henkeä" tarkoittavaan sanaan "hug". Nimi yleistyi varsinkin Ranskan aateliston keskuudessa sen jälkeen, kun Hugo Capet 900-luvulla perusti Ranskan kapetingien hallitsija­suvun.
Suomessa nimi Hugo on tammikuuhun 2018 mennessä annettu 8694 miehelle ja alle kymmenelle naiselle. Hugon nimipäivä on suomenruotsalaisen ja vuodesta 2015 lähtien myös suomenkielisen kalenterin mukaan 3. helmikuuta.
Trabzon
Trabzon eli entinen Trebizond (kreikaksi Τραπεζοῦς tai Τραπεζούντα), on kaupunki Koillis-Turkissa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee Mustanmeren rannalla. Vuonna 2006 siellä arvioitiin asuvan 250 058 asukasta.
Vuosina 1204–1461 Trebizondin keisarikunta oli jonkin aikaa yksi maailman johtava kaupan keskus, johtuen silkkitien läheisyydestä, ja Trabzon oli sen pääkaupunki.
Suleiman Suuri syntyi Trabzonissa 1494.
Trabzonin teknillinen yliopisto on perustettu 1955. Nykyisin siellä on noin 42 000 opiskelijaa.
Ill Communication
Ill Communication on Beastie Boysin neljäs pitkäsoitto, joka julkaistiin 23. toukokuuta 1994. Se oli yhtyeen toinen albumi, joka nousi Billboard 200 -listan ykkössijalle, ja on myös toinen, joka sai kolminkertaista platinaa.
Albumi sisältää hitin "Sabotage", josta tehdyn videon ohjasi Spike Jonze. Musiikkivideo parodioi 1970-luvun poliisisarjoja.
"Billboard" (Pohjois-Amerikka)
Iltapala
Iltapala on illalla, yleensä kello 18–22 välisenä aikana nautittava pieni ateria. Suomessa yleensä iltapalalla nautittavia ruoka-aineita ovat esimerkiksi ruisleipä, sämpylä, jogurtti ja hedelmät. Iltapalalla juodaan usein kaakaota, teetä, mehua, vettä tai maitoa. Kahvia ei suositella, koska sen sisältämä kofeiini virkistää ja voi häiritä unta. Muutenkin iltapalaa suositellaan kevyeksi, jotta ruoansulatus ei saa liikaa töitä ja niin ollen uni ei häiriinny.
Myöhään syötävää iltapalaa kutsutaan yöruuaksi. Esimerkiksi Etelä-Euroopassa iltapala korvataan tavallisesti myöhään, usein vasta klo 21-22 aikaan nautittavalla päivällisellä. Tyypillisiä päivällisruokia ovat esimerkiksi liha-, kala- ja kanaruoat sekä erilaiset pastat.
Urheilijan lihaksille iltapala tarjoaa ravintoaineita yön levon ja erityisesti syvän unen aikana tapahtuvaa palautumista varten. Suomen olympiakomitea suosittelee urheilijan iltapalaksi monipuolisesti hiilihydraatteja, hyvää rasvaa, proteiinia, vettä ja erityisesti maitovalmisteita.
Eskişehir
Eskişehir (, ) on Eskişehirin maakunnan pääkaupunki Turkissa. Se sijaitsee 250 kilometriä Ankarasta länteen ja 350 kilometriä Istanbulista kaakkoon. Vuonna 2006 siellä arvioitiin asuvan 520 701 asukasta. 
Nimi Eskişehir merkitsee vanhaa kaupunkia, ja sen perustivat fryygialaiset noin tuhat vuotta ennen ajanlaskumme alkua. Kaupungin museossa on muistoja fryygialaisten ajoilta asti. Samoin kuin monissa muissakin Anatolian kaupungeissa, Eskişehirissä on ollut kristittyjä siitä asti kun Konstantinus Suuri teki kristinuskosta Rooman valtionuskonnon. Eskişehirissä, silloisessa Dorylaeumissa, on ollut piispanistuin ainakin 300-luvulta asti. Ensimmäinen ristiretki kulki Anatolian kautta, ja Dorylaeumin taistelussa kristityt ottivat yhteen turkkilaisten muslimien kanssa.
Nykyään Eskişehir on Turkin suurimpia teollisuuden keskittymiä. Kaupungissa on myös kaksi yliopistoa.
Creep
"Creep" on englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin ensimmäinen single (jos ei lasketa "Drill EP":tä), ja kappale yhtyeen vuoden 1993 debyyttialbumilla "Pablo Honey". Kun se julkaistiin syyskuussa 1992, BBC Radio 1:n mielestä kappale oli liian masentava, ja poisti sen soittolistaltaan vain kahden soittokerran jälkeen. "Creep" on Radioheadin tunnetuimpia kappaleita, ja se on myös pelissä Rock Band.
Alkuperäinen Yhdistyneen kuningaskunnan julkaisu
Kappale ovat levyttäneet myös monet muut artistit ja yhtyeet.
Finlaysonin palatsi
Finlaysonin palatsi on Tampereella Wilhelm von Nottbeckin puistossa Finlaysonin tehdasalueella sijaitseva rakennus. Uusrenessanssityylinen palatsi valmistui vuonna 1899. Sen suunnittelija oli Lambert Pettersson ja rakennuttajana toimi Alexander von Nottbeck.
Palatsi rakennettiin entisen kruunun viinanpolttimon paikalle, joka oli toiminut muun muassa Finlaysonin tehtaan aiemman omistajan James Finlaysonin kotina. Sittemmin palatsi toimi Finlaysonin toimitusjohtajan virka-asuntona 1910-luvulta aina 1970-luvun lopulle. Sen jälkeen palatsia käytettiin tehtaan edustustilana.
Nykyisin palatsi on ravintola- ja juhlakäytössä.
Chris Marker
Christian François Bouche-Villeneuve eli Chris Marker (s. 29. heinäkuuta 1921 Neuilly-sur-Seine – 29. heinäkuuta 2012) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja dokumentaristi. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat "Kiitorata" (1962), "Vailla aurinkoa" (1983) ja "Akira Kurosawa" (1985).
Marker palkittiin vuonna 1961 Berliinin elokuvajuhlien Kultaisella karhulla ja vuonna 1983 César-palkinnolla. Hän oli myös ehdolla Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan saajaksi vuonna 1963.
Lara Jean Marshall
Lara Jean Marshall (s. 26. heinäkuuta 1988 Lontoo) on englantilaissyntyinen australialainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt enimmäkseen jo lopetetussa televisiosarjassa "Tallijengi" ("The Saddle Club"), jossa hän näytteli kahden tuotantokauden ajan Lisa Atwoodia. Nykyään Marshall asuu Los Angelesissa ja on jatkanut näyttelijänä televisiorooleissa.
Mediamuseo Rupriikki
Mediamuseo Rupriikki on Tampereella sijaitseva joukkoviestinnän ja median historiaan keskittyvä kulttuurihistoriallinen museo. Museo on perustettu vuonna 2001, ja näyttelytoimintaa sillä on ollut vuodesta 2003. Museota ylläpitää Tampereen kaupunki.
Rupriikki sijaitsi aiemmin yhdessä Finlaysonin tehdasalueen kuuluisimmista rakennuksista, joka tunnetaan nimillä Kuusvooninkinen ja Vanha tehdas. Museo teki tuolloin yhteistyötä samassa rakennuksessa toimineen visuaalisten taiteiden näyttelykeskuksen TR1:n kanssa. Syksyllä 2014 Rupriikki alkoi valmistautua muuttoon, ja viimeinen aukiolopäivä Finlaysonin alueen tiloissa oli 5. lokakuuta 2014. Museo avattiin uudelleen museokeskus Vapriikissa lokakuussa 2015.
Rupriikki on osa liikenteen ja viestinnän alan erikoismuseoiden Trafiikki-yhteenliittymää.
Mediamuseo Rupriikin uusi näyttely kertoo paitsi tietoverkkojen merkityksestä nykymaailmassa, myös tamperelaisten viestintäyritysten muutoksista ja valottaa pelaamisen yllätyksiä täynnä olevaa historiaa.
Rupriikissa on säännöllisesti esillä myös mediakulttuuriin liittyviä vaihtuvia ja kiertäviä näyttelyitä. Vuonna 2006 museossa järjestettiin muun muassa Commodore-tietokoneita käsittelevä "READY"-näyttely. Tuolloin vierailijat saattoivat pelata näyttelyssä esillä olevilla Commodore-tietokoneilla. Myös Rupriikin muissa näyttelyissä on käsitelty suomalaista pelikulttuuria. Vuonna 2012 järjestetty "Suomalaiset pelit silloin ja nyt" -näyttely esitteli suomalaisen peliteollisuuden ja pelintekijöiden tuotoksia menneiltä vuosikymmeniltä.
Rupriikin perusnäyttelyt ovat vuosina 2003–2014 keskittyneet joukkoviestimien historiaan. Museon näyttelyt uudistettiin osissa vuosina 2010 ja 2012. Vuonna 2012 avautunut Jokapäiväinen mediamme -näyttely kertoi erilaisten mediatekniikoiden ja mediailmiöiden historiasta. Toinen osuus, Verkon punontaa, avautui vuonna 2010. Tämä näyttely tarkasteli erityisesti tietoverkkojen kehittymistä, Suomen verkottumista, uusia internetilmiöitä ja digitaalista pelikulttuuria.
Rupriikin taustalla vaikuttaa useamman organisaation muodostama yhteisö, johon kuuluvat muun muassa Tampereen kaupunki, Aamulehti, Tampereen yliopisto ja Pirkanmaan journalistit. Yhteistyön ansiosta Rupriikki on saanut kartutettua viestintään liittyviä kokoelmiaan. Rupriikin näyttelyissä esillä olevat esineet ovat osa Tampereen museoiden kokoelmia. Rupriikin aineistoista löytyy muun muassa Neiti Aika -laitteisto. Tärkeitä Rupriikin radiohistoriallisia kokoelmia ovat esimerkiksi Suomen yleisradiotoiminnan varhaisvaiheisiin liittyvät kuva- ja esinekokoelmat.
Sophie Bennett
Sophie Bennett (s. 6. helmikuuta 1989) on kanadalainen näyttelijä ja laulaja.
Vuonna 2000 Bennett muutti Australiaan kuudeksi kuukaudeksi otettuaan vastaan suositun televisiosarjan Tallijengin (Saddle Club) yhden pääroolin. 
Hän esitti Tallijengissä (Saddle Club) Stevie Lakea. Kaksi vuotta myöhemmin toinen kausi oli kuvattu, jota seurasi live-esiintyminen Sydneyssä vuonna 2004. Nykyään Bennett toimii mainostoimiston projektipäällikkönä Torontossa ja julkaisee Youtubessa omalla kanavallaan muotiin ja kauneudenhoitoon liittyviä videoita.
Bennettillä on kaksi veljeä, Zachary ja Gareth, ja sisko Mairon.
Nikolaiviertel
Nikolaiviertel on Saksan pääkaupungin Berliinin vanhin asuinalue. Se sijaitsee Mitten kaupunginosassa, Spreejoen itäisellä rannalla. Alueen keskellä sijaitsee 1200-luvulta peräisin oleva Nikolaikirchen kirkko sekä muutamia vanhoja rakennuksia, muut nykyiset rakennukset ovat pääosin 1980-luvulla rakennettuja rekonstruktioita toisen maailmansodan pommituksissa tuhoutuneesta vanhasta rakennuskannasta.
Keskiajalla alueella sijaitsi suuri kauppatie. Spreejoen yli kulki jo tuolloin silta. Joen molemmille puolille kehittyi kaksi eri kaupunkia, Berliini ja Cölln. Näistä Berliini sijaitsi joen itäisellä rannalla. Kaupunki ei tuolloin ollut suurempi kuin nykyinen Nikolaiviertel.
Myöhemmin Berliini kasvatti kokoaan ja liittyi yhteen sisarkaupunki Cöllnin kanssa, mutta Nikolaiviertelin alue ei kuitenkaan kokenut suurempia muutoksia. Alueella asui pääasiassa kauppiaita.
Toisen maailmansodan ilmapommituksissa Nikolaiviertel pommitettiin lähes maan tasalle. Jäljelle jääneet rauniot purettiin sodan jälkeen. Pitkään Itä-Saksan hallituksella ei ollut minkäänlaista mielenkiintoa alueen jälleenrakennusta kohtaan. Mielenkiinto heräsi vasta 1980-luvulla, kun Berliinin 750-vuotisjuhlat lähestyivät. Alueelle luotiin historiallista tyyliä noudatteleva rakennuskanta ja katukuva.
Sillikuninkaat
Sillikuninkaat ("Chimaeridae") on valtamerissä elävien koppapäisten rustokalojen heimo.
Sillikuninkaisiin kuuluu kaksi sukua ja 29 lajia. Suvuista laajempi "Hydrolagus" käsittää 22 lajia, "Chimaera" puolestaan seitsemän. Heimon lajeista varhaisimmat fossiilit ovat liitukaudelta ja kuuluivat sukuun "Belgorodon". "Chimaera"-suvun fossiileja, jotka on ajoitettu liitukauden loppuun ja eoseenikaudelle, on löydetty Etelämantereelta.Sillikuninkaat elävät lauhkeissa ja lämpimissä vesissä. Ne ovat syvän veden kaloja ja erityisesti lämpimämmissä merissä ne elävät yli 200 metrin syvyydessä. "Chimaera"-kuvun sillikuninkaita tavataan Pohjois-Atlantilta, Afrikan rannikolta ja Japanin, Kiinan, Australian ja Uuden-Seelannin alueilta. "Hydrolagus"-lajit elävät Tyynellämerellä Pohjois-Amerikan, Japanin, Australian ja Uuden-Seelannin lähistöllä sekä Atlantin pohjois- ja länsiosissa.
Sillikuninkaiden kuono on lyhyt ja pyöreä. Ensimmäinen selkäevä on korkea ja sen edessä on terävä myrkkypiikki. Myrkky aiheuttaa kipua myös ihmiselle. Toinen selkäevistä on pitkä ja matala ja ulottuu siimamaisen pyrstön kärkeen asti. Sillikuninkaiden rintaevät ovat suuret ja kalat käyttävät niitä liikkumiseen. Suurikokoisin sillikuninkaista on "Chimaera lignaria", joka voi kasvaa 120 cm pitkäksi.
Sillikuninkaiden ravintoa ovat pienet kalat ja pohjan selkärangattomat eläimet. Sillikuninkaiden hedelmöitys on sisäinen, ja naaras munii kaksi noin 17 cm pitkää munakoteloa, jotka tarttuvat pohjaan.
Justin Morrison
Justin Morrison (s. 10. elokuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija.
Morrison varattiin vuonna 1998 NHL-seura Vancouver Canucksiin. Hän pelasi tuolloin NCAA-yliopistosarjan Colorado College -joukkueessa. Kaudeksi 2001–2002 Morrison siirtyi Vancouverin organisaatioon. Hän pelasi neljä kautta Vancouverin farmijoukkueissa. Suurimman osan ajastaan Morrison vietti AHL:n Manitoba Moosessa, mutta pelasi myös yhdellä kaudella ECHL-liigan Columbia Infernossa. Kauden 2005–2006 Morrison pelasi AHL:n Chicago Wolvesissa. AHL:ssa Morrison on pelannut tähän mennessä 289 runkosarjaottelua, joissa on tehnyt 71 maalia ja antanut 60 maalisyöttöä.
Vuonna 2006 Morrison siirtyi Ruotsin pääsarjan MODOhon. Runkosarjan 34 ottelussa Morrison teki pisteet 18+10 ja lopulta pääsi juhlimaan kauden päätteeksi Ruotsin mestaruutta. Seuraavaksi kaudeksi Morrison siirtyi Frölundaan. Hän kuitenkin aloitti kauden SM-liigassa TPS:ssa. TPS teki Frölundan kanssa Morrisonista sopimuksen lokakuun loppuun asti verotuksillista syistä, koska nyt Morrison pystyy pelaamaan Frölundassa pienemmän ns. "taiteilijaveron" turvin. Morrison ehti pelata TPS:ssa puolitoista erää Nordic Trophy -harjoitusturnauksessa, kun hän loukkaantui. Solisluunsa murtanut Morrison palasi TPS:n kokoonpanoon kahteen runkosarjaotteluun ennen kuin palasi sopimuksensa mukaan Elitserienin Frölundaan.Lopulta Hänelle ei ollut käyttöä Frölundassa ja matka jatkui Raumalle jossa hän paikkasi Lukon ulkomaalaiskiintiössä Doug O'Brienin. 
Iltalehti valitsi Morrisonin lokakuun 2009 lopussa alkukauden parhaaksi ulkomaalaisvahvistukseksi SM-liigassa.
SATU (järjestö)
Suomen audiovisuaalisen alan tuottajat SATU ry on audiovisuaalista sisältöä tuottavien yritysten edunvalvonta- ja palvelujärjestö. Se edustaa noin 110 jäsenyritystä ja sen tarkoituksena on kehittää jäsenistön liiketoimintaa muun muassa vaikuttamalla alan lainsäädöntöön, osallistumalla viestintäpoliittiseen keskuskeluun ja lisäämällä alan toimijoiden yhteistyötä. SATU ry on alan eurooppalaisten kattojärjestöjen CEPI:n (European Coordination of Independent Producers) ja CFP-E (Commercial Film Producers of Europe) jäsen. Suomessa SATU ry on yksi kolmesta tekijänoikeusjärjestö Tuotoksen jäsenestä ja yksi Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry:n jäsenistä.
Yhdistys järjestää vuosittaista "Media & Message" -tapahtumaa, sekä "Voitto-mainoskilpailua". SATU ry hallinnoi Televisioakatemia ry:n yhdistystoimintaa ja on siten järjestämässä Kultainen Venla -kilpailua ja tammikuussa pidettävää gaalaa yhteistyössä tuotantoyhtiön ja lähetyksestä vastaavan kanavan kanssa.
Media & Message on vuodesta 1994 SATU ry:n järjestemä vuosittainen sähköisen viestinnän ja sisältötuotannon tapahtuma, joka järjestetään yleensä jossain muualla kuin Helsingissä. Tapahtuman kävijämäärä on viime vuosina ollut 300–400 kävijän välillä ja sen ohjelmaan on kuulunut viestintäministerin avauspuheenvuoro.
Tapahtumassa palkitaan myös vuoden parhaita töitä ja tunnetuin jaetuista palkinnoista lienee Formaatti-Finlandia.
"Voitto – suomalainen mainoselokuvakilpailu" on SATU ry:n ja yhdessä Mainostajien liiton ja MARK Suomen Markkinointiliiton kanssa järjestämä kilpailu, jonka tarkoituksena on kilpailun sivujen mukaan "parantaa suomalaisen mainoselokuvan tasoa, kohottaa tekijöiden ammattitaitoa sekä lisätä suomalaisen mainoselokuvan arvostusta". Kilpailua on järjestetty vuodesta 1981 ja sen nimi oli ennen vuotta 1995 Suomen Mainoselokuvakilpailu.
Viime vuosien Grand prix voittajat:
Itsensä havaitsemisen teoria
Itsensä havaitsemisen teoria on sosiaalipsykologi Daryl Bemin kehittämä teoria, jonka mukaan ihmisen asenteet ovat päätelmiä, joita he tekevät omasta käytöksestään. Nämä ihmisen omat kuvaukset käytöksestään voivat sitten sisäistyä käyttäytymissäännöiksi. Teorian mukaan henkilö voi esimerkiksi havaita pitävänsä täysjyväleivästä, koska syö sitä jatkuvasti. Teoria on yksi kolmikomponenttimallin äärimmäisimmistä sovelluksista. Tutkimusten mukaan on olemassa näyttöä siitä, että emootiot määräytyvät ainakin osittain sen mukaan kuinka henkilö havaitsee fysiologisen vireystilansa syyt.
Kaarola Avellan
Kaarola Alexandra Avellan, "Alexandra Karola Avellan", (12. heinäkuuta 1853 Uskela – 10. elokuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä sekä puhe- ja näyttämötaiteen opettaja.
Avellanin isä oli senaatinkamreeri Carl Christian Avellan ja äiti Maria Gustafva Ekman. Käytyään Rostrandin koulun Ruotsissa Avellan opiskeli puheoppia ja näyttämötaidetta Betty Almlöfin opastuksella Tukholmassa vuosina 1874–1876. Avellanin äidinkieli oli ruotsi, ja hän osasi silloin suomea vain hiukan, mutta halusi tulla suomalaiseksi näyttelijäksi myös kieleltään ja hakeutui siksi Keuruulle oppimaan suomea.
Syksyllä 1876 hän liittyi Suomalaiseen teatteriin ja esiintyi ensimmäisen kerran seurueen mukana Hämeenlinnassa. Hän näytteli tällöin Lean roolin Aleksis Kiven näytelmässä. Vahvana luonnenäyttelijänä hän sai nopeasti merkittäviä rooleja vastasyntyneellä kansallisella näyttämöllä. Hänen keskeisistä rooleistaan mainittakoon Lady Milforg ("Kavaluus ja rakkaus"), Sigrid Stålarm ("Daniel Hjort"), Amalia ("Rosvot"), Neiti Elisabeth ("Björnsson"), Maria Stuart (Björnsonin näytelmässä), Sigrid ("Kuninkaan alut"), Portia ("Venetsian kauppias"), Elisabeth ("Maria Stuart"), Johanna ("Työmiehen vaimo") ja Lady Macbeth ("Macbeth"). Näyttelijänä Avellanin bravuureja olivat niin sanotut housuroolit, ja hän viihtyi housupuvussa myös vapaa-aikanaan. Avellan asui yhdessä näyttelijä Emilie Stenbergin kanssa ja heidän välillään vallitsi aikalaismuistelijan mukaan erityislaatuinen ystävyys.
Vuonna 1887 Avellan erosi teatterista ja ryhtyi täysipainoisesti toimimaan sana- ja näyttämötaiteen pedagogina sekä yksityisesti että Suomalaisen teatterin näyttelijöiden kanssa. Hän oli suomalaisen teatterin oppilaskoulun opettaja 1887–1904. Avellan oleskeli useasti ulkomailla, merkittävimmät matkansa hän teki vuosina 1891 ja 1894, tutkien puheilmaisun opetusta Pariisissa.
Roman Hamrlík
Roman Hamrlík (s. 12. huhtikuuta 1974 Zlín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän oli puolustaja, jonka suurimpana vahvuutena pidettiin kiekollista peliä etenkin ylivoimalla.
Hamrlík pelasi Naganon olympialaisissa 1998 olympiakultaa voittaneessa Tšekin joukkueessa.
Tampa Bay Lightning varasi Hamrlikin koko varaustilaisuuden pelaajana vuonna . Hamrlik pelasi Tampassa yhteensä kuusi kautta ennen siirtymistään Edmonton Oilersiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Edmonton-pestin jälkeen Hamrlik pelasi asti New York Islandersissa. Työsulun aikana hän pelasi Tšekin Extraligassa HC Zlinin riveissä. Työsulun jälkeen Hamrlik teki kaksivuotisen sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. 2. heinäkuuta 2007 Hamrlik teki nelivuotisen 22 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi Washington Capitalsiin, jota edusti maaliskuuhun 2013 asti, jolloin siirtyi New York Rangersiin. Hamrlikin uran parhaat pisteet syntyivät Tampa Bay Lightningissa kaudella 1995–1996, kun hän merkkautti tilastoihin 16 maalia ja 49 syöttöpistettä 82 runkosarjaottelussa.
Kainastonjoki
Kainastonjoki on 24 kilometrin pituinen joki Kauhajoella. Joki saa alkunsa Vehkaluoman ja Norinluoman yhtyessä Kainastonjokeen Kauhajoen luoteisosassa. Kokonkylässä jokeen yhtyy 44 kilometriä pitkä Päntäneenjoki. Kainastonjoki laskee Kauhajokeen Aronkylässä. Jokeen ei ole yhteydessä ainuttakaan järveä. Joki kuuluu Kyrönjoen vesistöalueeseen.
Kainastonjoen vedenlaatu oli 2000-luvun alussa välttävä. Joelle tyypillistä ovat korkeat ravinne- ja humuspitoisuudet. Kainastonjoen yläosassa vedenlaatuun vaikuttavat varsinkin soilta ja metsistä tulevat vedet. Myös metsätalous, maatalous ja turvetuotanto aiheuttavat ravinteiden, orgaanisten aineiden ja kiintoaineiden huuhtoutumista jokeen.
Joen yläosassa ympäröivä maisema on yhtenäistä ja alavaa viljelyslakeutta. Kainastonjoen yläosan valuma-alueen peltoprosentti on noin 40. Joki on yläosastaan suurimmaksi osaksi tukkoinen ja kapea.
Tavallisia Kainastonjoen kaloja ovat kivennuoliainen, särki ja hauki. Myös muun muassa kiiski, ahven, made esiintyvät joessa. Joessa on lisäksi hyvin pieni harjus- ja taimenkanta.
Suurimmaksi osaksi joen virkistyskäyttö on kalastusta, veneilyä ja uintia, vaikka uimapaikkoja joessa on varsin niukasti.
Kainastonjoen ylittävän Kattilakosken sillan läheisyydessä käytiin Suomen sodan aikana 28. heinäkuuta 1808 Ruotsin voittoon päättynyt Aron kahakka.
Deutsche Oper Berlin
Deutsche Oper Berlin ("Berliinin Saksalainen ooppera") on yksi Saksan pääkaupungin Berliinin oopperataloista. Se sijaitsee Charlottenburgin kaupunginosassa läntisessä Berliinissä.
Oopperatalolla on historiaa 1910-luvulle saakka. Vuosina 1911–12 tuolloin vielä itsenäiseen Charlottenburgiin rakennettiin oopperatalo "Deutsches Opernhaus" (Saksalainen oopperatalo) arkkitehti Heinrich Seelingin suunnitelmien pohjalta. Se avattiin 7. marraskuuta vuonna 1912 Ludwig van Beethovenin teoksella "Fidelio". Vuonna 1925 oopperatalon nimeksi vaihdettiin "Städtische Oper" (Kaupunginooppera).
Kansallissosialismin kaudella propagandaministeri Joseph Goebbelsin toimeksiannosta oopperatalo sai takaisin alkuperäisen nimensä. Vuonna 1935 rakennusta uudistettiin Paul Baumgartenin johdolla ja sen paikkamäärä pieneni. Rakennus tuhoutui toisessa maailmansodassa 23. marraskuuta vuonna 1943.
Sodan loputtua jälleen Kaupunginoopperaksi nimitetty ooppera käytti Theater des Westensin tiloja, kunnes uusi oopperatalo valmistui vuonna 1961. Sen rakennustyöt oli aloitettu vuonna 1957 ja sen suunnittelusta oli vastannut Fritz Bornemann. Noin 27,5 miljoonaa D-markkaa maksanut oopperatalo avattiin 24. syyskuuta vuonna 1961 Wolfgang Amadeus Mozartin teoksella "Don Giovanni". Samana vuonna oopperatalo nimettiin nykyiselleen Ferenc Fricsayn ehdotuksesta reaktiona Berliinin muurin rakentamiselle.
Daniel Schneidermann
Daniel Schneidermann (s. 5. huhtikuuta 1958 Pariisi) on ranskalainen toimittaja. Hänellä on oma palsta "Le Monde"- ja "Libération"-lehdissä. Schneidermann esiintyy myös televisio-ohjelmassa "Arrêt sur images".
Training Center for Journalists:ssa harjoittelun jälkeen Schneidermann liittyi "Le Monde"-lehteen vuonna 1981, jossa hän oli toimittajana vuoteen 1983 saakka. 1992 Schneidermannin kolumneja alettiin esittää televisiossa.
Vuonna 1995 hän sai oman televisio-ohjelman nimeltä "Arrêt sur images". Toimittaja Pascale Clark oli mukana ohjelman ensimmäisenä vuotena. "Arrêt sur imagesin" tehtävänä oli auttaa kolumnisteja ja toimittajia vaihtamaan mielipiteitä ja "analysoida" mediaa.
Daniel Schneidermann jatkoi kolumnien kirjoittamista, jotka ilmeistyivät "Le Mondessa". Lokakuussa 2003 hän julkaisi kirjan "Le Cauchemar médiatique" ("The Media Nightmare").
Hänestä tuli koko median tuntema kolumnisti. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin joka perjantai myös "Libération"-lehdessä.
Kumisaappaat
Kumisaappaat ovat vedenpitäviä jalkineita, jotka yleisimmin valmistetaan kumiseoksesta. Niiden käyttöä muodikkaana jalkineena Britannian aristokraattien piireissä lisäsi Arthur Wellesley, Wellingtonin ensimmäinen herttua 1800-luvun alkupuolella. Nykyisin halvimpia kumisaappaita valmistetaan myös muun muassa PVC-muovista ja polyuretaanista. Yleensä niitä käytetään märissä, sateisissa tai likaisissa oloissa suojaamaan käyttäjää. Niiden pituus vaihtelee, mutta puolisääreen tai lähes polvenkorkeudelle yltävä on yleisin malli.
Arthur Wellesley, Wellingtonin ensimmäinen herttua, ohjasi lontoolaista kenkävalmistajaansa (Hoby of St. James' Street) muokkaamaan 1700-luvun "Hessian boot" -kenkää. Lopputuloksena oli uusi pehmeänahkainen malli, jossa saumaus oli lähempänä jalkaa. Saappaat ulottuivat puoleen sääreen, ja niiden korot olivat matalat, noin tuuman korkuiset. Malli oli tarpeeksi vahva taistelukäyttöön, mutta samalla mukavuudeltaan myös illalliskutsuihin sopiva. "Rautaherttua" ei tiennyt, että tulisi lopulta mallillaan saamaan saappaan nimiinsä englannin kielessä (Wellington boot).
Saappaat saivat nopeasti huomiota ja kiinnostusta isänmaallisten brittiläisten herrasmiesten keskuudessa, jotka halusivat jäljitellä kuuluisaa sotasankaria. Keikareiden ja muotitietoisten suosimat (mm. Beau Brummellin käyttämät) saappaat pysyivät muodissa aina 1840-luvulle asti. Seuraavalla vuosikymmenellä niistä käytettiin pidempivartista mallia. 1860-luvulle tultaessa ne syrjäytyivät nilkkureiden suosion kasvun takia, ratsastusta lukuun ottamatta.
Ensimmäiset Wellington-saappaat valmistettiin nahasta. Kuitenkin vuonna 1852 Hiram Hutchinson tapasi Charles Goodyearin, joka oli juuri keksinyt vulkanointiprosessin luonnonkumille. Goodyear päätti valmistaa autonrenkaita, mutta Hutchinson osti patentin jalkineiden valmistusta varten ja muutti Ranskaan, jossa perusti vuonna vuonna 1853 "A l'Aigle"-yrityksen ("Kotkalle", joka oli hänen kunnianosoituksensa kotimaataan kohtaan). Hutchinsonin perustama yhtiö on nykyään nimeltään yksinkertaisempi "AIGLE", "Kotka". Koska Ranskassa oli perustusaikaan 95 % väestöstä maatöissä, pelloilla työskentelyyn sopivista saappaista tuli sukupolvien ajan käytössä olleita puukenkiä suositummat. Kumisaappaiden ansiosta maatilalliset ja työläiset saattoivat viimein selvitä työpäivästä kuivin ja puhtain jaloin.
Kumisaappaita on valmistettu Suomessa jo pitkään. Ennen siirtymistään muilta toimialoilta matkapuhelinalalle Nokia oli tunnettu erityisesti kumisaappaista.. Nykyään saappaita valmistuttaa Nokiasta erkautunut Nokian Jalkineet -yhtiö.
Yhdistelmä-DNA
Yhdistelmä-DNA on keinotekoinen DNA-molekyyli, joka on tehty yhdistämällä eri yksilöiden tai lajien DNA:ta.
Yhdistettävät DNA:t on ensin katkottava tiettyjen pilkkoja- eli restriktioentsyymien avulla. DNA-pätkän on sisällettävä geeni tai geenejä, joten katkomisessa on käytettävä entsyymejä, joiden katkomat pätkät ovat riittävän pitkiä. Yleisin käytettävä restriktioentsyymi on "Escherichia coli" -bakteerista saatava EcoR1, joka katkaisee DNA-juosteet kuuden emäksen ollessa GAATTC. Näin muodostuu keskimäärin parituhatta nukleotidia käsittäviä pätkiä, joiden päihin jää viisi paritonta emästä.
Kun yhdistettävät DNA:t on pätkitty, ne liitetään toisiinsa liittäjä- eli ligaasientsyymeillä. Ligaasientsyymien toiminta on restriktioentsyymeihin verrattuna käänteinen – ne liittävät DNA-pätkiä, jotka päättyvät tietyllä tavalla (esimerkiksi GAATTC).
Yhdistelmä-DNA-tekniikka mahdollistaa esimerkiksi joidenkin ihmisen proteiinien, kuten insuliinin, tuottamisen bakteerien avulla. Bakteeri saadaan tuottamaan ihmisen proteiineja, kun proteiinin käsittävä osa ihmisen DNA:ta yhdistetään bakteerin plasmidiin. Menetelmä on usein tehokas, sillä bakteerit lisääntyvät nopeasti ja niitä on helppo viljellä.
Helinä Siikala
Lea Helinä Siikala (o.s. Kivijärvi; s. 1. tammikuuta 1943 Suomussalmi) on suomalainen lääkäri ja kirjailija, koulutukseltaan lääketieteen lisensiaatti. Hän on kirjoittanut kolumneja muun muassa "Aamulehteen" ja "Helsingin Sanomiin" erityisesti vaihtoehtoisesta lääkinnästä.
Helinä Siikala on ollut naimisissa vuodesta 1964 päätoimittaja ja Yleisradion johtaja Tapio Siikalan kanssa.
NHL:n varaustilaisuus 2005
NHL:n varaustilaisuus 2005 oli 43. vuotuinen . Se pidettiin huolimatta siitä, ettei kautta 2004-2005 pelattu työsulun takia. Varausjärjestys arvottiin lottokoneella siten, että joukkueilla oli yhdestä kolmeen palloa riippuen kolmen viime vuoden varausvuoroista ja pudotuspeleistä. Järjestys kääntyi myös joka kierroksella päinvastaiseksi, että esimerkiksi ensimmäisen vuoron saaneen seuraava vuoro oli vasta sijalla 60, ja viimeisen vuoron saanut sai seuraavan kierroksen ensimmäisen vuoron. Vuoden 2005 varaustilaisuus oli myös ensimmäinen varaustilaisuus, jossa oli vain seitsemän kierrosta edellisen yhdeksän kierroksen tavan mukaisesti.
Pittsburgh Penguins voitti arvonnan, ja varasi ensimmäisenä Sidney Crosbyn.
Varaustilaisuus pidettiin The Westin Ottawa -hotellissa Ottawassa 30. heinäkuuta 2005. Tilaisuus oli alun perin tarkoitus järjestää Ottawassa Corel Center -jäähallissa, ja viime hetken peruminen aiheutti närää. Sen vuoksi vuoden varaustilaisuus järjestettiin siellä.
Kolme palloa
Kaksi palloa
Yksi pallo
Poseidon (uimaseura)
Poseidon ry on vuonna 1987 perustettu kaksikielinen uimaseura, jonka lajivalikoimaan kuuluvat kilpa-, masters- ja kuntouinti, erilaiset uimakoulut, vauva- ja perheuinti sekä hydrobic. Seura toimii Vantaalla Myyrmäen, Tikkurilan ja Martinlaakson uimahalleissa. Poseidon on Suomen Liikunnan ja Urheilun (SUL:n), Etelä-Suomen Liikunnan ja Urheilun (ESLU), Suomen Uimaliiton (SUIL:n) ja Svenska Finlands Idrottsförbundin (SFI:n) jäsen. Aktiivisia jäseniä seurassa on yli kaksi sataa. Poseidon on ollut Sinettiseura vuodesta 1997 lähtien. Poseidonin nykyinen päävalmentaja on vantaalainen Anttoni Laitinen. Poseidon järjestää vuosittain Poseidonin Pärskeet -nimisen uimakilpailun.
Seuralla ei ole ollut kovin suurta kilpailumenestystä, mutta 17.–18. marraskuuta 2007 Riihimäellä järjestetyissä Lyhyen radan ikäkausimestaruusuinneissa Poseidonin uimaseura sai noin kolmisenkymmentä jatkopaikkaa loppukilpailuihin Raisioon.
Tunteen palo
Tunteen palo on vuosina 1999–2000 MTV3:lla esitetty kymmenen osainen suomalainen televisiosarja.
Sarja oli alun perin käsikirjoittaja Pertti Reposen idea, mutta hän ei ehtinyt sarjaa toteuttamaan ennen kuolemaansa 1998.
Uldis Bērziņš
Uldis Bērziņš (s. 17. toukokuuta 1944) on latvialainen runoilija ja kääntäjä.
Bērziņš syntyi Riiassa, opiskeli Latvian yliopistossa ja julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa vuonna 1980. Hän on itse opettanut vuodesta 2002 turkin kieltä Latvian yliopistossa.
Bērziņš on lukenut kieliä laajalti ulkomailla. Hän kirjoittaa alun perin latviaksi, mutta hänen töitään on lisäksi käännetty ainakin saksaksi, ruotsiksi, viroksi ja liettuaksi.