hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
François Chabot
François Chabot (1759 – 1794) oli ranskalainen vallankumouksellinen, entinen kapusiinimunkki. Vallankumouksen puhjetessa hän sanoutui irti veljestöstä, jossa hän ei koskaan ollut viihtynytkään kevytmielisen luonteensa johdosta. Hän liittyi oikopäätä kumouksellisiin ja pääsi Blois´n perustuslailliseksi piispaksi, kunnes jätti papinviran ja avioitui varakkaaseen sukuun. Chabotista tuli nopeasti lakiasäätävän kansalliskokouksen ja konventin jäsen; hän nimenomaan keksi nimitykset "Vuori" ja "vuorelaiset". Hän oli myös kordelieeriklubin pääpuhujia, tunnettiin nimellä "Raivoava munkki".
Chabot sekaantui keinotteluun ja teki aloitteen Notre Damen katedraalin muuttamisesta Järjen temppeliksi - mistä johtuen hänestä tulikin Robespierren silmätikku. Nimenomaan erotiikkaan erityisesti ihastunut Chabot tekikin uudesta kultista niin korostetun eroottisen kuin se lopulta oli - mikä sai siveellisyyttä arvostavan vallankumouksen päämiehen pahoittamaan mielensä entisestään.
Chabot liittyi Dantonin kannattajiin ja oli mukana pidättämässä Charlotte Cordayta; juuri Chabot otti haltuunsa pidätetyn kellon ja korut. Havaitessaan kuinka viehättävä pidätetty oli, Chabot kävi tähän säädyttömästi käsiksi sillä varjolla, että neitonen olisi muka piilottanut pukunsa alle jonkun asiakirjan: Cordayn puku aukesi säädyttömällä tavalla, ja hänet päästettiin hetkeksi siteistä jotta saattoi korjata asiantilan; mitään asiakirjaa ei puvun alla ollut ja Chabot ajettiin nyrkiniskuin ja potkuin tiehensä. Kun Danton ja hänen kannattajansa joutuivat giljotiiniin, Chabot meni mukana surkeasti ruikuttaen. Viimeisenä mestattu Danton pilkkasi häntä kovasanaiseen tapaansa loppuun asti.
Maskun Palloseura
Maskun Palloseura (lyh. MaPS tai Masku) on maskulainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1988. MaPS pelaa kotiottelunsa Taponkedon kentällä. Kaudella 2018 seura pelaa Kolmosessa.
MaPS:n miesten edustusjoukkue on pelannut Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa kausina 1999, 2003–2007 ja 2013–2015. Naisten edustusjoukkue pelaa Kakkosessa.
Tunnettuja MaPS:n kasvatteja ovat Riku Riski, Roope Riski, Kasper Hämäläinen ja Sami Sanevuori.
Kari Grandi
Kari Grandi on Valion Grandi-pillimehujen markkinoinnissa käytetty kuvitteellinen hahmo. Kari Grandi on aina pukeutunut siirtomaatyyliseen safariasuun ja hellekypärään. Hän seikkailee kulkuvälineinään milloin maastoauto, milloin kameli, lentokone tai kuumailmapallo. Vanhoja seikkailuelokuvia parodioivissa mainoselokuvissa Kari Grandi tyypillisesti pelastaa kauniin naisen kuolemasta janoon autiomaassa tai muussa hankalassa tilanteessa. Hänen aseenaan olivat Grandi-mehupurkit. Mainosten lopussa kuultiin alkuvuosina Risto Mäkelän lausumana:Hän on kaikkien janoisten sankari, aikamme legenda: Kari Grandi!
Kari Grandi -hahmon ideoi 1970-luvulla Storyfilmi-mainoselokuvayhtiössä työskennellyt ohjaaja-muusikko Juha Tapaninen. Hän otti yhteyttä tuolloin Hullujussi-yhtyeessä soittaneeseen ja Viktor Kalborrekina tunnetuksi tulleeseen Eeki Mantereeseen, ja miehet alkoivat kehitellä hahmoa yhdessä. Nimi syntyi mukaelmana sankariroolien näyttelijän Cary Grantin nimestä. Mantereen yhteistyö Valion kanssa kuitenkin päättyi, kun hän sai kielteistä julkisuutta rattijuopumustapauksestaan. Eeki Mantereen jälkeen Kari Grandina on esiintynyt Sami Kojonen.
Mika Hannula (kriitikko)
Mika Hannula on tutkija, kriitikko ja kuraattori. Hän väitteli tohtoriksi Turun yliopiston valtio-opin laitokselta vuonna 1997. Hän on toiminut Kuvataideakatemian rehtorina (2000–2005), kuvataiteen ja taiteellisen tutkimuksen professuureja hän on hoitanut Kuvataideakatemiassa ja Göteborgin yliopistossa. Hannula konsultoi Helsinki Contemporary taidegalleriaa ja on kirjoittanut kuvataidekritiikkejä muun muassa Taide-lehteen, Neue Bildende Kunst-lehteen, Siksi-lehteen (myöhemmin NU), Paletten-lehteen sekä lukuisiin näyttelyjulkaisuihin. Hän on myös kuratoinut useita näyttelyitä Suomessa ja Euroopassa. Hannulalta on julkaistu tutkimuksia Suomesta ja suomalaisuudesta, taiteellisen tutkimuksen metodologiasta ja teoriasta sekä nykytaiteesta.
Ihmisen elämänkaari
Ihmisen elämänkaari on ihmiselämään kuuluvien kehitysvaiheiden kokonaisuus. Perimällä, sen ohjaamalla kypsymisellä ja ympäristön virikkeillä on pitkälle ulottuvat vaikutukset psyykkiseen kehitykseen. Elämänkaari jaetaan yleisesti lapsuuteen, nuoruuteen, aikuisuuteen ja vanhuuteen. Koko elämänkaaren tarkastelu valaisee kehityksen vaiheittaisuutta.
Erityisen selviä perimän ja ympäristön virikkeiden vaikutukset ihmisen kehitykselle ovat ensimmäisten elinvuosien aikana, jolloin niin kypsyminen kuin sopivat virikkeetkin säätelevät aivojen kasvua ja hermosolujen kytkentöjä. Oppiminen suuntaa yksilökehitystä, joskin jatkuvasti muuttuvin tavoin. Poikkeuksen tästä muodostaa varhaisissa hoitosuhteissa tapahtuva pysyvä oppiminen. Silloin syntyvä perusturvallisuus – luottamus omaan arvoon – on pohjana myöhemmälle itsetunnolle. Vastasyntyneellä on monipuolisia havaintovalmiuksia ja sosiaalisia valmiuksia, joiden varassa lapsi suuntautuu aktiivisesti ympäristöön jo ensimmäisten elinkuukausien aikana. Hyvin pienestä pitäen lapsi on sosiaalisen vuorovaikutuksen aloitteellinen osapuoli.
Nuoruusikä muodostaa elämän toisen mahdollisuuden. Seksuaalivietin puhkeaminen johtaa syvällisiin muutoksiin yksilön sisäisessä maailmassa. Lapsuudessa sisäistetyt vuorovaikutusmielikuvat eivät enää vastaa murrosiän aikana muuttunutta ruumista, vaan nuoren on muokattava perusteellisesti identiteettiään uusien samastumisten avulla. Ikätoverit toimivat nuoruusiän kehityksen katalysaattoreina ja auttavat nuorta irtautumaan vanhempiin liittyvästä tarvitsevuudesta. Kun nuori muodostaa oman maailmankuvansa ja elämänkatsomuksensa, hänen sosiaalinen identiteettinsä lujittuu riittävästi aikuisuuteen astumista varten.
Aikuisuus on tyypillisesti elämän pisin vaihe, jonka alkuvaiheeseen liitetään lopullinen itsenäistyminen ja elämäntilanteen vakiintuminen. Toisaalta useimmat aikuiset pyrkivät solmimaan pysyvän parisuhteen ja perustamaan perheen, jotka kuitenkin luovat haasteen omalle itsemääräämisoikeudelle. Myöhäisempää aikuisuutta on kutsuttu myös keski-iäksi.
Vielä vanhuudessa kohdataan uusia haasteita, joiden hallitseminen antaa tyydytystä ja elämäniloa. Myös vanhuudessa vireät sosiaaliset suhteet ovat psyykkisen hyvinvoinnin perustana. Vanhuuden keskeisiä kehityshaasteita ovat mukautuminen heikkenevään terveyteen ja valmistautuminen kuolemaan.
Renate Götschl
Renate Götschl (s. 6. elokuuta 1975 Judenburg) on entinen itävaltalainen alppihiihtäjä.
Olympialaisissa Götschl saavutti hopeaa alppiyhdistetyssä ja pronssia syöksylaskussa Salt Lake Cityn kisoissa. Maailmanmestaruuden hän voitti alppiyhdistetyssä 1997, syöksylaskussa 1999 sekä joukkuekilpailussa 2007. Lisäksi hänellä on useita muita himmeimpiä mitaleita MM-kisoista.
Maailmancupin kokonaiskisan hän voitti vuonna 2000. Syöksycupin voittoja on kertynyt viisi ja supersuurpujottelucupin voittoja kolme. Osakilpailuvoittoja on 46 ja palkintokorokepaikkoja 110. Ensimmäinen voitto maailmancupissa tuli vuonna 1993 pujottelussa.
Götschl ilmoitti uransa lopettamisesta elokuussa 2009.
Maulbronnin luostari
Maulbronnin luostari () kuuluu Euroopan parhaiten säilyneisiin sisterssiläisluostareihin. Se sijaitsee Baden-Württembergissä, Saksassa, Maulbronnin laitakaupungilla, ja linnoitus erottaa sen muusta kaupungista.
Luostari perustettiin vuonna 1147 ensimmäisen sisterssiläisen paavin Eugenius III:n suojeluksessa. Speyerin piispa Arnold vihki pääkirkon, joka on rakennettu romaanisen ja goottilaisen tyylin siirtymävaiheessa, vuonna 1178. Useat muut kompleksin rakennuksista valmistuivat 1200-luvulla. Läntinen, itäinen ja pohjoinen pylväskäytävä sijoittuvat 1300-luvulle samoin kuin suurin osa linnoituksesta.
Uskonpuhdistuksen käynnistyttyä Württembergin herttua otti luostarin haltuunsa vuonna 1504 ja rakensi alueelle metsästysmajansa ja tallit. Puoli vuosisataa myöhemmin entinen luostari annettiin protestanttiselle pappisseminaarille, joka tunnetaan nykyään nimellä Maulbronnin ja Blaubeurenin evankelinen seminaari ("Evangelische Seminare Maulbronn und Blaubeuren") ja joka pitää luostarin tiloissa sisäoppilaitosta. Protestanttiset papit ovat mukauttaneet luostarirakennuksia oman tarpeidensa mukaan.
Luostari listattiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1993. Perusteluissa mainittiin, että roomalais-goottilaiseen tyyliin rakennettu luostari oli merkittävä gotiikan leviämiseen Pohjois- ja Keski-Eurooppaan, ja se on täydellisimmin säilynyt sisterssiläinen luostari Euroopassa.
PDFCreator
PDFCreator on avoimen lähdekoodin ohjelma, jonka avulla mistä tahansa Windows-ohjelmasta käsin voidaan luoda PDF-tiedostoja. PDFCreator asentuu Windowsiin tulostimeksi. PDFCreator mahdollistaa myös PDF-tulostusasetusten tarkemman säädön.
PDFCreatorin varsinainen PDF-tuotto-osuus pohjautuu Ghostscript-ohjelmaan.
Ohjelman 0.9.7 versiosta lähtien PDFCreatorin asennuksen mukana on automaattisesti asennettu vahingollisia ohjelmia tietokoneelle, ellei käyttäjä niitä erikseen kieltänyt asentumasta.
Ensimmäinen ohjelman mukaan lisätty mainosohjelma oli PDFForge toolbar-niminen nettiselaimen lisäosa, joka kaappasi selaimen hakutoiminnot. Vuonna 2012 PDFForge toolbar korvattiin MyStart toolbarilla ja myöhemmin samana vuonna SweetIM toolbarilla.
Vuosien 2012-2013 aikaan ohjelman asennuksen mukana on voinut tartuttaa koneensa AVG Security Toolbar, iClaro Search, Entrusted Toolbar ja Amazonin IE toolbar ohjelmilla.
OpenCD-projekti palkitsi PDFCreatorin parhaana ilmaisena PDF-luontiohjelana Windows-alustalla vuonna 2007. InfoWorld-lehden testeissä PDFCreator palkittiin parhaana vapaan lähdekoodin ohjelmana PDF-luontiohjelmien kategoriassa vuonna 2008.
Pavla Hamáčková-Rybová
Hamáčková aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 1999, jolloin hän hyppäsi seitsemänneksi Maebashin sisäratojen MM-kisoissa. Samana vuonna hän oli kolmas Euroopan cupissa ja kuudes Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa tuloksella 440. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa, mutta voitti Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 MM-kultaa kisaennätyksellä 456. Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli kahdeksas. Vuonna 2002 Hamáčková sijoittui kuudenneksi sisäratojen EM-kisoissa Wienissä. Seuraavana vuonna hän voitti maansa mestaruuden, mutta joutui kauden jälkeen 2. lokakuuta 2003 nilkkaleikkaukseen. Ateenan olympialaisissa 2004 hän oli yhdestoista. Samana vuonna hän voitti jälleen Tšekin mestaruuden.
Hamáčková voitti 2005 maansa mestaruudet sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan ja MM-pronssia Helsingin MM-kisoissa. Kauden lopussa hän oli viides. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän karsiutui. Saman vuoden aikana hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan sekä maansa mestaruudet sisä- ja ulkoradoilla. Göteborgin EM-kisoissa hän oli kymmenes. Vuonna 2007 hän oli neljäs Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa ja karsiutui Osakan MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän sijoittui seitsemänneksi Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän karsiutui.
Robert Havighurst
Robert J. Havighurst (5. kesäkuuta 1900 De Pere, Wisconsin – 31. tammikuuta 1991 Richmond, Indiana) oli yhdysvaltalainen professori, opettaja ja fyysikko. Hänet tunnetaan myös ihmisen elämän kehitystehtäväteorian kehittäjänä.
Hänen perheensä oli saksalaista alkuperää. Hänellä oli neljä sisarusta.
Vuonna 1924 Havighurst julkaisi monta artikkelia fysiikasta ja kemiasta, joiden aiheena oli atomin rakenne. Vuonna 1928 hän oli fysiikan apulaisprofessori Wisconsinin yliopistossa. Hän halusi vaihtaa alaa ja päätti työskennellä tutkivan opetuksen parissa, ja siirtyi Ohion osavaltionyliopiston kasvatustieteen tiedekuntaan vuonna 1932.
Hänen tunnetuin kirjansa on nimeltään "Human Development and Education".
Kehitystehtävä
Kehitystehtäväksi kutsutaan psykologiassa ihmisen normaaliin kehitykseen kuuluvaa tavoitetta, kuten kävelyn ja puheen opettelua. Kehitystehtävä on käsitteellinen apuväline ihmisen kehityksen jäsentämiseen, ei konkreettinen tehtävä. Katsotaan, että kehitystehtävän täyttäminen tuottaa onnellisuutta ja edellytyksiä uusien kehitystehtävien täyttämiseen.
Ihmiseen kohdistuvat yhteiskunnalliset paineet voivat tuottaa ihmiselle esimerkiksi ulkonäöllisiä kehitystehtäviä. Toisaalta kehitystehtävät voivat olla esimerkiksi biologisia, kuten sukukypsyyden saavuttaminen. "Normatiiviset kehitystehtävät" ovat yhteiskunnan säätelemiä kehitystehtäviä, jotka ovat usein kulttuuririippuvaisia. Hyvä esimerkki siitä on itsenäistyminen: eteläeurooppalaisessa kulttuurissa lapset itsenäistyvät myöhemmin kuin suomalaisessa. "Psyykkiset kehitystehtävät" puolestaan liittyvät yksilön mielen kehitykseen - esimerkiksi tunteiden hallinnan tai moraalin kehitys.
Kehitystehtävien lähtökohdat:Havighurstin teoria syntyi 1940-luvun Yhdysvalloissa. Olennaisin muutos nykyaikaan verrattuna on tullut nuoruusajan venymisen seurauksena. Kehitystehtävät ovat pääosin samoja, mutta niiden tapahtuma-aika saattaa vaihdella hyvinkin paljon. Vain ensimmäisen vaiheen tehtävät on pakko suorittaa tiettynä aikana, kun taas toisen vaiheen tehtävien suoritukseen voi mennä loppuikä.
Kehitystehtävien läpikäyminen ei ole kaavamaista. Jos jokin kehitystehtävä jää suorittamatta tai se suoritetaan huomattavan myöhään, ihminen kokee usein huonommuuden tunteita. Lisäksi suorittamatta jäänyt kehitystehtävä voi vaikeuttaa huomattavasti seuraavista kehitystehtävistä selviytymistä. Joskus kehitystehtävän joutuu käymään uudelleen läpi myöhemmässä vaiheessa.
Vauvaiän ja pikkulapsen kehitystehtävät (0-2 vuotta)
Leikki-iän (2-6 vuotta) ja varhaisen kouluiän (6-12 vuotta) kehitystehtävät
Nuoruuden kehitystehtävät: (12-18v.)
Varhaisaikuisuuden kehitystehtävät: (18-30v.)
Myöhäisaikuisuuden kehitystehtävät (30-60v.)
Vanhuuden kehitystehtävät (60- v.)
Teoria on osin erittäin vaikeasti testattava ja todistettava.
Rimakauhua ja rakkautta
Rimakauhua ja rakkautta ("Cold Feet") on brittiläinen draamasarja. Sarjan on tuottanut Granada Television ja sen viisi tuotantokautta (33 jaksoa) esitettiin Englannissa ITV1-kanavalla vuosina 1997–2003 ja Suomessa MTV3-kanavalla vuosina 2000–2003.
"Rimakauhua ja rakkautta" sai jatkoa 13 vuotta myöhemmin vuonna 2016, kun sarjan 6. tuotantokausi alkoi. Suomessa 6. tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla keväällä 2017.
Sarja on voittanut kotimaassaan lukuisia palkintoja draama- ja komediasarjana sekä Montreux'n Kultaisen Ruusun vuonna 1997.
Sarja seurasi kolmen toisistaan poikkeavan parin elämänvaiheita: keskiluokkainen ja rento Adam Williams ja Rachel Bradley, hieman yläluokkaisempi ja vähemmän tyytyväinen David ja Karen Marsden, sekä jalat maassa pitävä Pete ja Jenny Gifford. Tapahtumat sijoittuivat pääosin Manchesteriin.
Sarjan alkuperäinen englanninkielinen nimi oli "Love, Life & Everything Else", mutta se nimettiin myöhemmin "Cold Feetiksi". Nimen sanotaan olevan keksitty pilottijaksossa olleesta Adamin repliikistä, jossa hän potee rimakauhua ("cold feet") yhteen muuttamisesta Rachelin kanssa.
Yhdysvalloissa tehtiin vuonna 1999 NBC-kanavalle muutaman jakson verran sarjan uudelleenlämmittelyä uusilla amerikkalaisilla näyttelijöillä, mutta kaikkia tehtyjä jaksoja ei huonon suosion takia näytetty ja sarjan tekeminen lopetettiin. Englannissa alkuperäisen sarjan viimeisen jakson ensiesitystä seurasi 10,7 miljoonaa katsojaa.
Suomessa sarjalla oli suuri suosio ja sitä on uusittu MTV3-kanavalla. Vuonna 2006 Hesburger myi ravintoloissaan sarjan DVD-levyjä oheistuotteena.
Pilottijaksossa Adamin vanha koulukaveri Pete yrittää epätoivoisesti perustaa hermoille käyvän vaimonsa kanssa perhettä. Rachelin parhaalla ystävällä, Karenilla, taas on suuria ongelmia omien lastensa kasvattamisessa eikä hänen miehensä, vaikutusvaltainen ja hajamielinen liikemies, suostu keskustelemaan asiasta. Adam ja Rachel tapaavat kolaroidessaan supermarketin pysäköintialueella ja huonosta alusta huolimatta kehittävät vahvan suhteen. Sarjan kuluessa päähenkilöitä koskettavat syöpä, uskottomuus ja epäonninen vuosituhannen vaihteen juhlinta Holy Island -saarella. Sarjan loppuun mennessä David ja Karen ovat toisten suhteidensa takia menettäneet avioliittonsa ja Jenny muuttanut Yhdysvaltoihin paremman tulevaisuuden toivossa. Adam taas kärsii suurella vaivalla saadun lapsensa äidin Rachelin kuoltua auto-onnettomuudessa heidän juuri ostettuaan ensimmäisen oman kotinsa.
6. Kaudella Adam on asunut yli kymmenen vuotta Singaporessa. Pete ja Jenny ovat taloudellisissa vaikeuksissa, ja Pete joutuu tekemään kahta työtä. David on mennyt uusiin naimisiin erottuaan Karenista. Hän on naimisissa entisen avioerojuristinsa Robynin kanssa, naisen josta hän ei edes pidä. Karen puolestaan elää yksin hänen ja Davidin teini-ikäisten tyttäriensä kanssa. Adam on löytänyt Singaporesta uuden naisystävän, 18 vuotta nuoremman, 30-vuotiaan Angelan, jonka isä on miljonääri. Adamin poika Matthew on jo teini-iässä, ja käy yksityistä koulua Englannissa. Häntä kiusataan koulussa. Adam ja Angela menevät naimisiin, Adamin empimisestä huolimatta.
Akkulturaatio
Akkulturaatio tarkoittaa kulttuuriin sulautumista tai sopeutumista. Toiseen kulttuuriin muuttavan on sopeutettava elämänsä uusiin rakenteisiin. Yleisesti ajatellaan, että ensin maahanmuuttaja omaksuu valtakulttuurin ulkoiset piirteet ja sen jälkeen voi alkaa omaksua arvoja ja normeja.
Mitä pidempään maahanmuuttaja on vieraan kulttuurin parissa asunut, sitä akkulturoituneempi hän on. Valtakulttuurin kielen hallinta nopeuttaa sopeutumista. Myös kulttuurisella ja etnisellä etäisyydellä on merkitystä. Suomalaisen on helpompi sopeutua ruotsalaiseen kulttuuriin kuin vaikkapa intialaiseen.
Karmela Liebkind on erotellut akkulturaation eri vaiheita yksilön kannalta:
1) Konformisuusvaihe: alistumista. Kaikki enemmistökulttuuriin liittyvä nähdään hyvänä ja omaan kulttuuriin liittyvä pahana.
2) Ristiriitavaiheessa yksilö on tietoinen, että sekä valtayhteisön että hänen omassa kulttuurissaan on hyvät ja huonot puolensa.
3) Uppoutumisvaihe merkitsee vain oman kulttuurin hyväksymistä ja kaiken valtayhteisön kulttuuriin liittyvän torjumista. Uppoutumisvaihe on psyykkisesti rasittava ja usein vastareaktio konformisuusvaiheen valtakulttuurin kokonaisvaltaiselle ihannoinnille.
4) Itsetutkiskeluvaiheessa yksilö alkaa tarkastella kriittisesti myös oman ryhmänsä tiettyjä piirteitä ja ominaisuuksia. Henkilökohtaisen riippumattomuuden tarve kasvaa. Yksilö alkaa huomioida myös valtakulttuuriin liittyviä hyväksyttäviä asioita.
5) Bikulturalismin vaihe merkitsee sekä enemmistökulttuurin että vähemmistökulttuurin eri osien arvostamista. Yksilö on ylpeä juuristaan, mutta tietoinen myös omasta itsenäisyydestään ja riippumattomuudestaan. Berryn nelikentistä tätä muistuttaa integraation vaihtoehto.
Nämä vaiheet eivät aina etene suoraviivaisesti. Tilanne muuttuu koko ajan.
Akkulturaation tuloksellisuus on riippuvainen kahdesta kysymyksestä, jotka maahanmuuttaja joutuu itselleen asettamaan: Kuinka tärkeä on pitää kiinni omasta kulttuuristaan ja kuinka tärkeäksi hän kokee yhteiskunnassa vallitsevan valtakulttuurin. Kumpaakin voi joko arvostaa tai olla arvostamatta. Näistä kahdesta kysymyksestä muodostetaan (Berry et al. 1987) neljä akkulturaatioasennetta.
Eri mahdollisuudet voi esittää taulukkona:
"Akkulturaatio"-teoria on yksi käytetyimmistä, ellei jopa käytetyin maahanmuuttajien sopeutumista uuteen kulttuuriin tutkittaessa. Sosiologian tieteenalan kehittyminen on alkanut luomaan uusia näkökulmia tutkia kulttuuriin sopeutumista, sekä samalla synnyttänyt kritiikkiä akkulturaatiota kohtaan. Akkulturaation nähdään tarkkailevan asiaa vain valtakulttuurin näkökulmasta ja jättävän huomioimatta vähemmistökulttuurin edustajan näkökulman. Vuorovaikutusta ja muutosta kuitenkin tapahtuu molemminpuolin. Myös sulautumisen jakaminen neljään lokeroon nähdään liian yksinkertaistettuna, vaikka akkulturaatioasenteiden vaihtelevuus voi olla huomattavaa, riippuen mille elämänalueelle huomio kohdennetaan. Eri elämänalueilla vallitsevista akkulturaatio-asenteista syntyy siten päällekkäisyyksiä, jolloin voi olla vaikea sanoa mikä on kulttuurisen sopeutumisen todellinen tila.
Völklingen
Völklingen on kaupunki Saarlandin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee lähellä Ranskan rajaa Saarjoen varrella noin 10 kilometriä länteen osavaltion pääkaupungista Saarbrückenistä. Kaupungissa on 40 561 (30. kesäkuuta 2006) asukasta.
Völklingen mainittiin ensimmäisen kerran historian kirjoituksissa vuonna 822 nimellä Fulcolingas, ja se oli seuraavien vuosisatojen ajan lähinnä maaseutukeskus. Rauta- ja hiililöydökset aloittivat varhaisen teollistumisen. Saksan vanhin rautasulattamo perustettiin nykyiseen Gaislauternin kaupunginosaan vuonna 1572, ja vuonna 1616 sinne perustettiin ensimmäinen lasitehdas.
Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Völklingenin asukasluku väheni melkein 84 prosentilla. Vuonna 1797 Campo Formion rauhassa koko Reinin vasemmanpuoleinen alue Völklingen mukana luovutettiin Ranskalle. Waterloon taistelun jälkeen 1815 Völklingen siirtyi Preussin hallintaan.
Vuonna 1873 Völklingenissä perustettiin rautaruukki, joka oli merkittävässä roolissa alueen kehittymisellä. Rautaruukki listattiin vuonna 1994 Unescon maailmanperintöluetteloon. Valinnan perusteluissa mainitaan, että Vöklingenin rautaruukissa sovellettiin ensimmäisenä maailmassa monia harkkoraudan valmistamisessa tarvittavia keksintöjä ja menetelmiä, joten se on loistava esimerkki 1800-luvun ja 1900-luvun alun harkkorautatehtaista. Rautaruukki () kuuluu Euroopan teollisen perinteen reittiin.
Pommiradio
Pommiradio oli suomalainen Internet-radio, joka soitti raskasta ja vaihtoehtoista musiikkia . Pommiradio ilmoitti tarkoituksekseen monipuolistaa Suomen kapeaa radiotarjontaa sekä tuoda esille sananvapauden merkitystä. Pommiradio ilmoitti lähetysten saattavan sisältävää materiaalia, jota se piti lapsille sopimattomana.
Pommiradiolla oli loppuvaiheessa lähetystä ympäri vuorokauden. Suoraa juonnettua lähetystä oli päivittäin kello 8:00–22:00. Radio kuului Taajuus.fi-listaukseen. Pommiradio jäädytti toimintansa 26. lokakuuta 2007.Toisinaan radiossa on myös vierailevia DJ:tä eri bändeistä mm:
Speggel Turmion Kätilöistä, V. Rantanen Teräsbetonista.
Pommiradion toimituksellinen sisältö erosi muista radiokanavista todella paljon.
Soittolistoja ei ollut, vaan toteutettiin "ei samaa biisiä kahdesti päivässä"-politiikkaa. Juontajat saivat soittaa mitä halusivat sekä puhua mistä haluavat. 
Tämä johti siihen, että kuuntelijamäärät lähtivät räjähdysmäiseen nousuun ja keskimääräinen kuunteluaika tuplaantui entisestään.
Pommiradion 
keskimääräinen kuunteluaika kerralla = 10–15 tuntia
kuuntelijoita kuukaudessa = yli 300 000Porvoossa Street Bar&Caféssa ja Tampereella ravintola Hellässä järjestetyissä klubi-illoissa ovat kävivät esiintymässä sekä ulkomaiset että kotimaiset yhtyeet, muun muassa Rotting Christ, Krisiun, Incantation, Crionics, Misery Inc., myGRAIN, Swallow The Sun, Airhead ja NoShame.
Perävarppi
Perävarppi on entinen kylä Kotkassa. Se sijaitsi Hallan, Popinniemen ja Suulisniemen välissä entisen Kymin kunnan ja sittemmin Karhulan kauppalan alueella. Perävarppi on nykyisin asumaton metsäalue Popinniemen kaupunginosan itäosassa.
Perävarppi oli puurakenteinen työläiskylä, jonka asunnot olivat Hallan sahan omistuksessa. Tyypillinen talo Perävarpissa sisälsi neljä kahden huoneen asuntoa, joissa oli omat sisäänkäynnit. Sisäänkäynnit sijaitsivat talon pitkillä sivuilla molemmin puolin taloa. Talot olivat puulämmitteisiä. Keittiössä oli valurautakannella varustettu hella ja kammarissa kattoon asti ulottuva pyöreä uuni, jonka lämmönvarauskyky oli erinomainen. Puuvarastona toimivat erilliset liiterit, joissa oli paljon säilytystilaa polttopuille ja muille tavaroille. Talojen ainoa mukavuus oli sähkö, joka mahdollisti sähkölieden ja jääkaapin käytön. Vesi oli haettava kaivosta. Kylän yhteiset WC:t olivat aivan meren rannassa ja siellä oli myös paikka, jonne likaämpäri tyhjennettiin. Kylässä ei ollut omaa saunaa ja lähin sauna oli naapurikylässä Popinniemessä, jossa kyläläiset pääsivät peseytymään kerran viikossa. Perävarpissa tai sen läheisyydessä sijaitsivat muun muassa seuraavat paikat, joissa kylän lapset leikkivät: Iso-Hullu (kallio Hallan tien vieressä), Pituska/Pikkurilli (niemi kylän keskikohdalla), Kivirautio (isoja kivia ja onkaloita sisältävä kivikko Pituskan itäpuolella), Junttaska/Junttaniemi (niemi Suulisniemen länsipuolella, niemessä sijaitsi kylän ainoa uimaranta). Junttaniemen vieressä (länsipuolella) sijaitsi kaatopaikka, joka oli lähialueen käytössä.
Carlos Manuel Piedra
Carlos Manuel Piedra (1895 – 1988) oli Kuuban korkeimman oikeuden vanhin tuomari, jonka kenraali Eulogio Cantillon sotilasjuntta nimitti vuoden 1940 perustuslain mukaan maan väliaikaiseksi presidentiksi Fulgencio Batistan paettua uutenavuotena 1959 maasta.
Kapinallisten johtaja Fidel Castro julisti, että kapinalliset pysyisivät sotajalalla ja kieltäytyi hyväksymästä Piedran nimitystä presidentiksi ja vaati yleislakkoa. Myös korkein oikeus kieltäytyi ottamasta vastaan virkavalaa. Piedraa seurasi pian Manuel Urrutia Lleó.
Alan Goehring
Alan Goehring (s. 21. helmikuuta 1962, Milwaukee) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän siirtyi ammattilaiseksi 37-vuotiaana rikastuttuaan sitä ennen roskalainoilla.
Goehringin ensimmäinen huomattava pokerisaavutus oli vuonna 1997 World Series of Pokerin $ 3,000 No Limit Hold'em -turnauksesta tullut kolmostila (palkinto 61 845 dollaria).
Vuonna 1999 Alan Goehring sijoittui WSOP:n pääturnauksessa toiseksi Noel Furlongin jälkeen. Kakkospalkinto oli 768 625 dollaria. Tämä ja muutama muu kakkostila toivat Goehringille maineen pelaajana "joka ei osaa voittaa isoa turnausta".
Goehring kuitenkin voitti vihdoin World Poker Tourin ensimmäisellä kaudella vuonna 2003 Bellagio Five-Star World Poker Classic WPT Championship -turnauksen. Lopun kaksinpelissä hän kukisti venäläisen tulokkaan Kirill Gerasimovin ja voitti 1 011 886 dollaria. Finaalipöydässä olivat myös muun muassa Phil Ivey, Doyle Brunson ja Ted Forrest.
WPT:n neljännellä kaudella Alan Goehring oli finaalipöydässä kahdesti. Hän sijoittui kuudenneksi €10,000 Grand Prix de Paris -turnauksessa heinäkuussa 2005 ja voitti 2 391 550 dollaria helmikuun 2006 L.A. Poker Classicissa. L.A.Poker Classicin voittosumma oli siihen mennessä WPT-historian suurin.
Elokuussa 2007 Goehringin pokeriuran turnausansiot ylittivät 5,2 miljoonaa dollaria. Hän asuu Hendersonissa, Nevadassa.
Andrés Rivero Agüero
Andrés Rivero Agüero (4. helmikuuta 1905 – 11. marraskuuta 1997) oli viimeinen monipuoluevaaleissa valittu Kuuban presidentti.
Rivero syntyi köyhään perheeseen San Luisissa lähellä Santiago de Cubaa, ja opiskeli omin avuin ja suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Havannan yliopistosta 1934. Hänet valittiin Santiago de Cuban kunnanvaltuutetuksi ja hänestä tuli liberaalipuolueen johtaja ja Fulgencio Batistan ystävä. Batistan ensimmäisessä hallituksessa hän oli maatalousministeri.
Batistan ollessa maanpaossa Yhdysvalloissa Rivero harjoitti lakia ja kirjoitti politiikasta eri lehtiin. Batistan palatessa 1952 Rivero organisoi hänen yhdistyneen toimintapuolueensa. Hän tuki Batistan sotilasvallankaappausta 10. maaliskuuta 1952 ja oli opetusministerinä Batistan hallinnossa 1952–1958. Rivero valittiin senaattoriksi Pinar del Ríosta 1954 ja hänestä tuli pääministeri 1957–1958.
Rivero erosi pääministerin tehtävästä asettuakseen ehdolle Batistan tilanteen rauhoittamiseksi järjestämiin presidentinvaaleihin marraskuussa 1958. Riveroa tukivat Batistan puolue ja kolme muuta hallitusta tukevaa puoluetta ja hän voitti helposti opposition boikotoimat vaalit.
Myöskään Yhdysvallat ei suostunut tunnustamaan Riveron hallitusta, ja vaati väliaikaishallituksen perustamista ja uusia vaaleja. Rivero pakeni Batistan kanssa maasta aamuyön tunteina 1. tammikuuta 1959 Fidel Castron johtamien kapinallisten lähestyessä pääkaupunkia. Rivero asettui aluksi Batistan kanssa Dominikaaniseen tasavaltaan mutta asui loppu elämänsä Yhdysvalloissa ja eli vaatimattomissa oloissa. Hän kuoli Miamissa 1997.
Matkapalvelukeskus
Matkapalvelukeskus välittää Liikenne- ja viestintäministeriön määrittelyn mukaan toimialueellaan yhteiskunnan korvaamia matkoja. Matkustajat ohjataan ensisijaisesti avoimeen joukkoliikenteeseen. Toissijainen mutta yleisimmin käytössä olevana vaihtoehto on yhdistellä samaan suuntaan kulkevia matkustajia yhteisiin takseihin ja palveluautoihin. Useimmiten matkapalvelukeskus käyttää hyväkseen kutsuohjattua joukkoliikennettä.
Matkapalvelukeskuksen tavoitteena on yhdistellä suurin piirtein samaan aikaan, suurin piirtein samaan suuntaan meneviä asiakkaita samoihin ajoneuvoihin. Tämän mahdollistamiseksi matkojen tilaukset on keskitetty usein välityskeskukseen (Call Center). Välityskeskus ottaa vastaan tilaukset. Tilaukset pitää tehdä aina etukäteen, yleensä tunti aikaisemmin. Tämän jälkeen yhdistely voidaan tehdä joko manuaalisesti, tietokoneavusteisesti tai täysin automaattisesti. Syntyneet yhden tai useamman asiakkaan tilaukset (reitit) välitetään palveluun kuuluville liikennöitsijöille. Tilauksien välitys liikennöitsijöille (palvelulinjat, suoraohjausautot, taksikeskus, yksittäiset tai invataksit) voidaan tehdä joko manuaalisesti tai koneellisesti.
Matkapalvelukeskuksen (MPK) toimintaperiaate on periaatteessa yksinkertainen, mutta käytännössä tapahtumaketju on monivaiheinen (ja joskus monimutkainen).
Yhteiskunnan maksamien kuljetusten kustannukset ovat olleet jatkuvassa kasvussa jo monen vuoden ajan. Väestön ikääntymisen vuoksi tarve tuottaa näitä palveluita kasvaa jatkuvasti. Aiempi toimintatapa, jossa kunnalla oli mahdollisuus tarjota jokaiselle asiakkaalle oma taksi, ei enää tulevaisuudessa ole mahdollista. Asiakkaille voidaan kuitenkin tarjota hyvä palvelutaso ja samalla julkisyhteisöille kustannustehokas tapa tuottaa näitä palveluita yhdistämällä useampi kuin yksi asiakas yhteen ajoneuvoon.
Lähtökohtaisesti matkapalvelukeskusten perustaminen on ollut järkevää. Koska kyseessä on uusi toimintatapa, on niiden usein koettu olevan aikaisempaa vähemmän yksilöllisiä tarpeita ja vaatimuksia huomioon ottava. Kyseessä on kuitenkin osa julkista joukkoliikennettä, jonka muutkin linjastot on tehty massoille, muttei aina välttämättä yksilöille sopivaksi. Esimerkiksi Helsingissä näkövammaisia, lyhytkasvuisia ja muita vaikeasti liikkuvia on pyritty kuljettamaan vaikeapääsyisillä autoilla. Esimerkiksi Helsingissä ja Tampereella etenkin nuoret ihmiset ovat kokeneet vaikeana järjestelmän, joka edellyttää matkan tilaamista etukäteen. Vammaisjärjestöistä esimerkiksi Kynnys ry ja Vihreät Vaivaiset ovat ottaneet voimakkaasti kantaa nykyistä järjestelmää kohtaan. Näkövammaiset ihmiset ovat ilmaisseet eri tavoin ja laajasti, että kuljetuspalvelujen järjestäminen matkapalvelukeskusten välityksellä on merkittävästi vaikeuttanut heidän liikkumistaan. Kokemukset matkapalvelukeskusten välityksellä järjestetyistä kuljetuspalveluista ja niiden suhde yksilölliseen omia tarpeita vastaaviin tarpeisiin on suhteutettava kokonaisuuteen. Osa näistä vaikeuksista olisi toki ollut vältettävissä ja vältetäänkin jatkossa siten, että vammaiset ihmiset otetaan nykyistäkin enemmän mukaan valmistelemaan matkapalvelukeskusten suunnittelua.
Vasilinsaari
Vasilinsaari eli Hirvisaari () on Nevan suiston suurin saari Pietarin kaupungissa Venäjällä. Se rajoittuu Suureen ja Pieneen Nevaan, lännessä Suomenlahteen, pohjoisessa Smolenka-joki erottaa sen Alaissaaresta. Saaren pituus on 6,6 kilometriä ja pinta-ala 10,9 km.
Saari mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa nimellä "Vasiljev ostrov". Venäjänkielinen nimi juontuu Novgorodin posadnikasta Vasili Selezenistä. Suomenkielinen nimitys "Hirvisaari" esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1618. Saarella sijainnut kalastajien ja maanviljelijöiden kylä kuului aluksi Inkereen pogostaan. 1600-luvulla asukkaina oli ortodoksisia inkerikkoja ja luterilaisia inkerinsuomalaisia.
Pietari I suunnitteli Vasilinsaarella Pietarin kaupungin keskustaa, jonne Amsterdamin mallin mukaan kaivettiin kanavaverkosto. Nykyään kanavien paikalla sijaitsevat ”linjoiksi” kutsutut kadut. 1700-luvun alussa rakentaminen eteni kuitenkin hitaasti. Tärkeimmät rakennukset (Menšikovin palatsi, Kahdentoista kollegion rakennus eli nykyinen Pietarin valtionyliopisto, Kunstkamera, Tiedeakatemia ym.) sijaitsevat saaren itäosassa ja Suuren Nevan rantakadulla. 1730-luvulla saaren itäkärjen Strelkaan siirrettiin Pietarin satama, itä- ja kaakkoisosia alettiin rakentaa voimakkaasti, pohjoisosaan syntyi Smolenskin hautausmaa. 1700–1800-lukujen vaihteessa saaren itäosaan keskittyivät lähes kaikki Pietarin tiede- ja oppilaitokset. Vuonna 1850 rakennettiin ensimmäinen silta, joka yhdisti saaren Nevan etelärantaan. 1800–1900-lukujen vaihteessa perustettiin suuria teollisuuslaitoksia, joiden ympärille syntyi alkeellisia työläisasutuksia. Vuosina 1904–1905 länsiosaan pystytettiin Gavanin työläiskaupunki, jonka oli tarkoitus toimia uuden asuntorakentamisen mallina.
Vuonna 1917 Vasilinsaaresta ja siihen liittyvästä Alaissaaresta muodostettiin Vasilinsaaren piiri. 1920-luvulla ryhdyttiin rakentamaan saaren länsiosaa. Vuosina 1929–1933 pystytettiin Metallostroin asuinalue ja vuosina 1931–1937 Sergei Kiroville nimetty kulttuuritalo. Leningradin piirityksen aikana kaikki puutalot purettiin polttopuiksi. 1960-luvun lopulla Suomenlahden rannan täytemaalle ryhdyttiin rakentamaan uutta asuinaluetta, jonka yhteydessä sijaitsevat Pietarin merisatama Morskoi Vokzal, Lenexpo-messukeskus sekä Pribaltijskaja-hotelli.
Blagoveštšenski-silta (entinen Luutnantti Šmidtin silta) ja Palatsisilta yhdistävät Vasilinsaaren Pietarin keskustaan, Tutškovin silta ja Pörssisilta (Rakentajien silta) Petrogradin puoleen. Saarella on kaksi metroasemaa: vihreän linjan pääteasema Primorskaja sekä saaren itäosan keskellä Vasileostrovskaja.
World Series of Poker 1977
World Series of Poker 1977 oli historiansa kahdeksas pokeritapahtuma. Turnauksia järjestettiin kaikkiaan 13 kappaletta, mestaruusturnaus mukaan lukien. Mestaruusturnauksen voitti Doyle Brunson, jolle voitto oli jo toinen perättäinen.
Barry Greenstein
Barry Greenstein (s. 30. joulukuuta 1954, Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Greenstein valmistui Bogan High Schoolista ja suoritti sitten alemman korkeakoulututkinnon tietojenkäsittelytieteestä Illinoisin Urbana-Champaignin yliopistossa (University of Illinois at Urbana-Champaign). Hän luki itseään tohtoriksi matematiikasta, mutta lopetti opintonsa ennen väitöskirjan valmistumista.
Barry Greenstein työskenteli Symantecilla kunnes jäi eläkkeelle 36-vuotiaana vuonna 1991 ja siirtyi kokopäiväiseksi pokerinpelaajaksi.
Greenstein on urallaan voittanut kolme World Series of Pokerin (WSOP) ranneketta ja kolme World Poker Tourin turnausta (näistä kaksi kutsukilpailuista). WSOP:n pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut 22. (vuonna 1992).
Greenstein tunnetaan siitä, että hän lahjoittaa turnausvoittojaan hyväntekeväisyyteen, usein Children, Incorporated -järjestölle. Toisinaan häntä kutsutaankin "Pokerin Robin Hoodiksi". Elantonsa Greenstein ansaitsee käteispelipöydissä ollen vakiopelaaja Bellagion kasinon suurten limiittien "The Big Gamessa".
Barry Greenstein on ollut mukana GSN:n pokeriohjelman "High Stakes Poker" kolmella ensimmäisellä ja viidennellä tuotantokaudella. Ensimmäisen kauden viidennen jakson viimeisessä kädessä Greenstein hävisi yhden kaikkien aikojen isommista poteista High Stakes Pokerissa, 361 800 dollaria, Sam Farhalle. Greensteinin lähtökätenä oli ässäpari, Farhalla kuningaspari. Korotusten jälkeen molemmat menivät all-in ennen floppia. Flopista tullut kuningas toi Farhalle voiton. Greenstein edustaa PokerStars-nettipokerihuonetta.
Greensteinin pokeriuran turnausansiot ylittivät marraskuussa 2012 7,7 miljoonaa dollaria.
Kemiallinen potentiaali
Kemiallinen potentiaali (symboli µ) kuvaa yhdisteen osaslajiin sitoutunutta Gibbsin energian määrää. Matemaattisesti µ määritellään Gibbsin energian osittaisderivaattana ja ainemäärän suhteen eli kemiallinen potentiaali on partiaalinen moolisuure:
formula_1
missä formula_2 on systeemin Gibbsin energian muutos ja formula_3 osaslajin ainemäärän muutos, kun lämpötila T, paine p ja muut ainemäärät ovat vakioita.
Mikäli yhdiste (systeemi) sisältää ioneja ja Gibbsin energiaan on sisällytetty yhdisteen sähköstaattinen energia määrittelee yo. yhtälö ionin sähkökemiallisen potentiaalin.
Ontologinen arvojärjestys
Olemassaolon arvojärjestys eli ontologinen arvohierarkia tarkoittaa erityisesti keskiaikaista kristillistä ajattelua, jonka mukaan olioiden kesken vallitsee arvojärjestys todellisuudessa. Tällä tarkoitettiin, että luonto, ihminen ja kristinuskon jumala edustavat eri ”olemisen tasoja”, jotka määräytyvät olioiden ”henkisen olemuksen” perusteella. Luonto oli todellisuuden alimmalla tasolla, ja kristinuskon jumala edusti korkeinta ”olemista”. Ihmisen ajateltiin kuuluvan ruumiinsa puolesta luontoon, mutta ”sielunsa” kautta yhteydessä ”luojaansa”. Jumalan ja ihmisen välillä oli edelleen lukuisa joukko henkiolentoja eli enkeleitä, jotka myös voitiin asettaa tiettyyn järjestykseen.
Humberto Brenes
Humberto Brenes (s. 8. toukokuuta 1951) on costaricalainen pokeriammattilainen ja liikemies.
Brenes aloitti korttipeliuransa pelaamalla baccaratia, mutta siirtyi myöhemmin pokeriin. Hän aloitti turnauspelaamisen vuonna 1974. Brenes on voittanut kaksi World Series of Poker -ranneketta ja selvinnyt World Poker Tourin finaalipöytään kolmesti. Brenesin WSOP-rannekkeet tulivat vuonna 2003 limit Texas hold 'em ja pot limit Omaha -turnauksista. Yhdessä Phil Hellmuthin kanssa hänellä oli eniten rahasijoja (kahdeksan) WSOP-turnauksissa vuonna 2006. Brenesillä on kuudenneksi eniten rahasijoja WSOP-turnauksista.
Brenes voitti Jack Binion 2002 World Poker Openin vuonna 2002. Hän löi lopussa Erik Seidelin ja ansaitsi voitollaan 502 640 dollaria. Joulukuussa 2008 hän voitti Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classicin 2 500 dollarin texas-turnauksen.
Brenes tunnetaan lempinimellä "The Shark" (hai) ja hänellä on yleensä pokeripöydässä mukana maskottina ja kortinsuojelijana haiaiheisia leluja. Pelatessaan Brenes pitää dramaattisesta, huomiota herättävästä esiintymisestä.
Brenes edustaa PokerStars-nettipokerihuonetta. Hänen kaksi veljeään, Alex ja Erick Brenes, ovat molemmat World Poker Tour -voittajia. Tammikuussa 2010 Humberto Brenesin pokeriuran turnausansiot ylittivät 5,5 miljoonaa dollaria.
EV Zug
EV Zug on sveitsiläinen jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Zug. Se pelaa Sveitsin pääsarjassa National League A:ssa. EV Zug on perustettu 1967 ja sen kotiareenana toimii Bossard Arena. EV Zug:in joukkueen värit ovat sininen ja valkoinen. EV Zug on onnistunut vain kerran voittamaan Nationalliga A:n mestaruuden, vuonna 1998.
Doug Shedden oli joukkueen päävalmentajana 2008–2014, apunaan Waltteri Immonen.
Suomalaisista joukkueessa ovat pelanneet mm. Jussi Markkanen (2009–2013) ja Josef Boumedienne.
Jonas Gardell
Lars Jonas Holger Gardell (s. 1963 Täby) on ruotsalainen kirjailija, käsikirjoittaja, koomikko, laulaja ja artisti. Hän on yksi Ruotsin palkituimpia kulttuurihenkilöitä monipuolisen ja yhteiskunnallisesti tärkeän tuotantonsa ansiosta. Hän on Mark Levengoodin aviopuoliso.
Jonas Gardell varttui tukholmalaisen, vapaakirkkoon kuuluvan perheen neljästä lapsesta toiseksi nuorimpana. Molemmat vanhemmat toimivat psykologeina. Hänen esikoisteoksensa "Passionsspelet" ilmestyi vuonna 1985, minkä jälkeen hän on kirjoittanut useita romaaneja, näytelmiä, television minisarjoja, show-esityksiä ja laulusanoituksia. Hänen kirjojaan on käännetty yli 20 kielelle.
Vuonna 1986 Gardell tapasi Mark Levengoodin Sturebadet-uimahallissa. He ovat nykyisin naimisissa, ja heillä on 2002 syntynyt poika ja 2005 syntynyt tytär. Vuonna 1990 Gardell löi itsensä läpi showllaan ”En pall, en mikrofon och Jonas Gardell”. Samana vuonna ilmestyi romaani "Fru Björks öden och äventyr".
Gardellin tuotannossa on paljon omaelämäkerrallista ainesta. Ruotsin Skolverket ja kustannusyhdistys jakoivat vuonna 2000 hänen kirjaansa "En komikers uppväxt" (suom. "Koomikon synty") maan kaikkien peruskoulujen kahdeksasluokkalaisille.
Gardellin 1980-luvun aids-hysteriaa käsittelevä romaanitrilogia "Torka aldrig tårar utan handskar" sai Ruotsissa ennennäkemättömän suosion. Sekä kirjasarja ja siitä tehty tv-minisarja äänestettiin "Dagens Nyheterin" lukijakyselyssä viimeisten 150 vuoden kolmen tärkeimmän kulttuuritapahtuman joukkoon.
Vuonna 2006 Gardellin laulu ”Aldrig ska jag sluta älska dig” pysyi Svensktoppen-listalla 22 viikkoa.
Jonas Gardell nimitettiin joulukuussa 2007 Lundin yliopiston teologian kunniatohtoriksi. Perusteissa todettiin Gardellin kirjallisen tuotannon keskipisteenä olevan marginaalissa elävät ihmiset, heidän arvokkuutensa ja ihmisoikeutensa. ”Harvat kykenevät hänen tavoin puhuttelemaan eri ikäpolvien ihmisiä ja yhdistämään huumoria ja vakavaa draamaa yhtä hyvällä osumatarkkuudella, mikä tekee hänestä merkittävän yhteiskunnallisen keskustelijan ja kriitikon.”
Vuonna 2013 Gardell nimitettiin Linköpingin yliopiston lääketieteen kunniatohtoriksi aids-trilogiastaan "Älä koskaan pyyhi kyyneleitä paljain käsin", joka on perustelujen mukaan ”monipuolinen kuvaus ruotsalaisen lääketieteen historian pimeästä aikakaudesta”. Vuonna 2018 Gardell promovoitiin suomalaisen Åbo Akademin filosofian kunniatohtoriksi yhteiskunnallisesti merkittävästä tuotannostaan.
Zeved habat
Zeved habat (זֶבֶד הַבָּת) on rituaali, jossa juutalaistytöille annetaan nimi. Rituaali vastaa poikien berit milaa, vaikkakin ilman ympärileikkausta.
Napakaira
Napakaira on keskiaikainen työkalu, jolla porataan reikiä. Kairan päässä on paikallaan pysyvä napa, jota painetaan rintakehällä kairaa pyöritettäessä. Paimion kuntavaakuna esittää napakairaa. Sanalla on kantagermaaninen vastine *nabōgaizaz.
Pidjon haben
Pidjon haben on esikoisten lunastamisrituaali juutalaisuudessa. Se on edelleen käytössä ortodoksi- ja konservatiivijuutalaisten keskuudessa.
Ajokaskasvit
Ajokaskasvit ("Zosteraceae") on vesikasviheimo "Alismatales"-lahkossa. Heimo koostuu kahdesta tai kolmesta suvusta, joissa on yhteensä 14 lajia (tai 18). Kasveilla on nauhamaiset lehdet ja näkyvät maavarret. Ne elävät merivedessä.
Suvun tunnetuin kasvi on meriajokas ("Zostera marina"), jonka kuivattuja varsia on käytetty huonekaluverhoilussa pehmusteena ja pakkausmateriaalina.
Ajokaskasvit ovat heinämäisiä ruohoja, joilla on suikertava juurakko. Lehdet ovat pitkiä, nauhamaisia ja ovat selvästi tupellisia. Kasvit ovat yksi- tai kaksikotisia, joten kukat ovat yksineuvoisia. Ne sijaitsevat litistyneissä, tähkämäisissä puikeloissa, jotka ovat tuppimaisen suojuksen (spatha) sisällä. Hede- ja emikukat sijaitsevat puikelossa vuorotellen. Hedekukassa on yksi ainoa hede. Siitepölyhiukkaset ovat pitkiä ja nauhamaisia, ja niiden ominaispaino on sama kuin veden, mikä antaa hyvät mahdollisuudet kulkeutua toisten kasviyksilöiden emin luoteille. Tavallisesti jokaisen heteen kyljessä on koukkumainen lisäke (retinaculum). Sileäpintainen sikiäin, lyhyt vartalo ja kaksi melko pitkää luottia muodostavat emikukan (sekä hede- että emikukat ovat siis kehättömiä). Siemenaiheita on kussakin sikäimessä vain yksi. Hedelmä on muodoltaan vaihteleva pähkylä tai siinä tapauksessa, jolloin hedelmäseinän (perikarppi) ulkokerros (eksokarppi) on mehevä ja sisäkerros (endokarppi) kuituinen, voidaan hedelmää pitää luumarjamaisena.
Ajokaskasveihin kuuluu 3 sukua: Ajokkaat ("Zostera"), "Heterozostera" ja "Phyllospadix". Suvussa "Heterozostera" vaakajuurakko eli maavarsi on kasvutavaltaan sympodiaalinen eli haarajatkoinen, muissa suvuissa se on monopodiaalinen eli varsijatkoinen. "Phyllospadix" on pohjoisamerikkalainen suku, ja sen emipuikelossakin on retinaculum-tyyppisiä lisäkkeitä vuorotellen emikukkien kanssa. Heimon ainoa Suomenkin rannikoilla tavattava laji on meriajokas ("Zostera marina"), muutoin "Zostera"-suvussa lienee kymmenkunta lajia.
Ajokaskasvien lähin sukulaisheimo on vitakasvit ("Potamogetonaceae"), joiden kanssa ne muodostavat sisarusparin Alismatales-lahkon kladogrammissa eli sukupuussa.
Upšerin
Upšerin (jiddiš: אפשערן, vrt. saksan auf scheren) on juutalainen hasidista alkuperää oleva juhla, jossa poikien hiukset leikataan näiden saavuttaessa kolmen vuoden iän.
Kuoleman rekat
Kuoleman rekat ("Trucks") on Stephen Kingin novelliin perustuva kanadalainen tv-kauhuelokuva.
Elokuvassa rekat heräävät eloon ja tekevät kaikkensa tappaakseen ympäristönsä ihmiset. Lunar on pieni kaupunki, jonne ihmiset saapuvat ufohavaintojen innostamina. Ihmisten kiinnostus ufoihin kuitenkin haihtuu, kun paikallisten autojen hautausmaan kuolleet ihmiset heräävät henkiin ja ottavat autot haltuunsa. Ihmiset aloittavat taistelun elämästä ja kuolemasta Kuoleman rekkoja vastaan, jotka ovat päättänet tuhota kaiken maanpäällisen.
Paaši
Paaši (ruots.; ) tarkoittaa kuninkaan ylhäisöön kuuluvaa palvelijaa. Tähän virkaan kuninkaat ottivat nuoria aatelismiehiä. Keskiajan paaši oli hovipoika (ranskan kielen "page" tulee alun perin kreikan poikaa merkitsevästä sanasta παιδιον, "paidion"), joka usein palveli ratsumiestä, ritaria, nuorempana aseenkantajana. Feodaalisen ritarikasvatuksen saavasta nuoresta pojasta tuli paaši yleensä noin 7-vuotiaana, ja hän palveli paašina useita vuosia, kunnes 14–15-vuotiaana oli valmis aseenkantajan tehtävään, sekä 20 ikävuoden jälkeen kenties itse ritariksi. Keskiajalla Pohjoismaissa käytettiin vastaavasta tehtävästä termiä soini (ruots. "sven" tai "småsven"). Moni nuoruudessaan paašina toiminut aatelimies hyötyi myöhemmin urassaan kuninkaaseen solmitusta suhteesta.
Koska paaši merkitsee kamaripalvelijaa, voidaan sitä edelleen käyttää joissakin kielissä nuoren miespuolisen palvelijan nimityksenä.
Ruotsin kuninkaat ottivat palvelukseensa myös suomalaisia aatelismiehiä paašeiksi.
A World Without Heroes
A World Without Heroes on Kiss-yhtyeen kappale albumilta "Music from The Elder". Sen ovat kirjoittaneet Gene Simmons, Paul Stanley, Lou Reed ja Bob Ezrin. Kappale on tyyliltään balladi ja sen laulaa Gene Simmons hänelle harvinaiseen tapaan puhtaalla lauluäänellä. Singlenä ”A World Without Heroes” nousi Billboardin listalla sijalle 56 ja brittilistoilla sijalle 55.
Kissin soolokitaristi Ace Frehley toimii kappaleessa rytmikitaristina. Soolon esittää Paul Stanley.
Kappaleesta tehtiin myös video edistämään singlen myyntiä ja siitä tuli Kissin ensimmäinen musiikkivideo, joka sai soittoaikaa MTV:llä. Videosta ja saavutetuista listasijoituksista huolimatta Kiss ei soittanut ”A World Without Heroesia” kiertueillaan ennen kuin fanien toivomuksesta 1990-luvun puolivälissä akustisena versiona, joka päätyi albumille "Kiss Unplugged".