Tihvinä
Tihvinä () on kaupunki Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Säsjokeen laskevan Tihvinkajoen rannalla 180 kilometriä Pietarista itään. Asukkaita on kaupungissa 58 843 (vuonna 2010) ja koko Tihvinän kunnallispiirissä 71 347.
Tihvinä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1383 Novgorodin Äänisen viidennekseen kuuluneena pogostana. Volgan ja Laatokan välisellä kauppareitillä sijainneesta kylästä tuli jo 1500-luvun alussa huomattava kauppa- ja käsityöläiskeskus. Vuosina 1507–1515 Moskovan suuriruhtinas Vasili III rakennutti entisen palaneen kirkon paikalle suuren kivisen "Uspenskin" eli Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkon, joka on säilynyt näihin päiviin saakka.
Vuonna 1560 Iivana IV perusti Tihvinkajoen vasemmalle rannalle Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostarin. Samalla rakennettiin pieni "Vvedenijen" eli Neitsyt Marian temppeliin tuomisen nunnaluostari sekä kaksi kauppiaiden ja käsityöläisten asuttamaa esikaupunkia. Myöhemmin Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari ympäröitiin tornein varustetulla muurilla, ja siitä tuli yksi Luoteis-Venäjän puolustuksen keskuksista. Vuonna 1613 ruotsalaiset polttivat Tihvinän esikaupungin ja piirittivät luostaria. 1600-luvulla luostarin puurakennukset korvattiin kivisillä, ja siitä muodostui merkittävä arkkitehtoninen kokonaisuus.
1600–1700-luvulla Tihvinä oli kukoistava kaupan keskus. Sen markkinat olivat maan suurimpia. 1700-luvulla asukkaat vapautuivat luostarin alaisuudesta ja vuonna 1773 Tihvinästä tuli kaupunki. Vuonna 1811 avattu Tihvinän vesitie lisäsi entisestään sen merkitystä.
Toisen maailmansodan aikana saksalaiset valtasivat kaupungin 8. marraskuuta 1941 osana operaatiota sulkea Laatokan yli kulkenut Leningradin huoltoreitti, mutta joutuivat vetäytymään neuvostoarmeijan vastahyökkäyksen takia jo 9. joulukuuta samana vuonna. Taistelujen seurauksena kaupunki kärsi huomattavia vahinkoja.
Kaupungissa on puunjalostus-, kemian-, rakennus- ja elintarviketeollisuutta. Neuvostoaikana Tihvinässä toimi suuri koneenrakennustehdas Transmaš, jossa oli noin 20 000 työntekijää. Nykyään sen toimintaa jatkaa rautatievaunuja ja armeijan kalustoa valmistava Titran-Ekspress. Lisäksi kaupungissa on Ikean kalustetehdas Swedwood, rakennustarviketehdas Tihvinstroifajans, kemian tehdas Tihvinhimles, trikootehdas Comazo, lihanjalostamo ja leipomo.
Tihvinän kautta kulkee Uuden Laatokan ja Vologdan välinen maantie. Kaupungista on linja-autoyhteys Pietariin. Tihvinässä on myös rautatieasema, jonka kautta Pietarin kaukojunat kulkevat mm. Vologdaan, Kiroviin, Permiin, Jekaterinburgiin, Tjumeniin, Arkangeliiin ja Vorkutaan. Paikallisjunat liikennöivät Pikaljovoon, Olhavaan ja Pietariin.
Vuodesta 1773 lähtien Tihvinä oli samannimisen, Novgorodin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1918 se liitettiin Tšerepovetsin lääniin, ja vuonna 1927 siitä tuli Leningradin alueen Tihvinän piirin hallinnollinen keskus.
Kaupungin päämies on Georgi Huhunaišvili ja kaupunginhallituksen päämies Konstantin Polnov.
Kaupungin tärkein nähtävyys on vuonna 1560 perustettu Jumalanäidin kuolonuneen nukkumisen luostari, jossa säilytetään kuuluisaa Tihvinän Jumalanäidin ikonia. Etupäässä puusta rakennetussa vanhassa kaupungissa on Kristuksen kirkastuksen katedraali, vanha hotellirakennus ja kauppahalli. Kaupungissa toimii historiallinen museo ja Tihvinässä syntyneelle säveltäjä Nikolai Rimski-Korsakoville omistettu kotimuseo. Vuosittain järjestetään lasten taidefestivaali sekä syyskuinen jazz-tapahtuma.
Tihvinän suomalainen ystävyyskaupunki on Imatra.