hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
ArchiCAD
ArchiCAD on nykyisin saksalaiseen Nemetschek Groupiin kuuluvan Graphisoftin arkkitehtisuunnitteluun kehittämä kolmiulotteinen rakennussuunnitteluohjelmisto.
ArchiCAD on oliopohjainen, ja sen kehitys perustuu ajatukselle rakennuksen tietomallista (). ArchiCAD tukee avointa IFC-tiedonsiirtomuotoa, jonka käyttö rakennussuunnittelun mallien tiedonsiirtomuotona on yleistymässä.
ArchiCAD-mallin tietokantaa voidaan käsitellä API-ohjelmointirajapinnan kautta sekä lukea sitä ODBC-ajurin avulla. ArchiCADissä on myös oma objektikieli "GDL" ("Geometrical Description Language"), joka mahdollistaa parametristen objektien toteutuksen. Näitä objekteja voidaan hyödyntää rakennussuunnittelun apuna ja useat valmistajat ovat julkaisseet GDL-objektikirjastoja tuotteistaan. Valmistajat ja suunnittelijat voivat hyödyntää objekteja tiedon siirtämisessä ja keskinäisessä kommunikaatiossa. Valmistusvaiheessa mallin objektit voidaan siirtää suoraan tuotemäärittelyiksi, jolloin esimerkiksi työstökoneille voidaan saada valmistustieto tiedostoina, ilman piirustusten tulkintaa.
Nykyään ohjelmaa käytetään myös muiden suunnittelualojen, kuten talotekniikan ja rakennetekniikan, suunnitelmien yhdistämiseen. Samalla käyttäjäkunta on laajentunut rakennusliikkeisiin, insinööritoimistoihin ja rakennustuotevalmistajiin.
ArchiCADin kehitys alkoi vuonna 1982; tuolloin ohjelmalla osallistuttiin Unkarin valtion tiedekilpailuprojektiin, jossa haettiin ratkaisua ydinvoimalan peruskorjauksen mallinnukseen. Ohjelman alullepanija ja Graphisoft-yrityksen perustaja on fysiikan tohtori Gabor Bojar, joka työskenteli aiemmin Budapestin yliopistossa. ArchiCAD kehitettiin nimenomaisesti arkkitehtisuunnitteluun, ja kehittäjätiimi koostuukin lähinnä arkkitehdeista.
Nykyisin ArchiCADiä myydään noin sadassa maassa, ja se on käännetty yli 25 kielelle. Useisiin maihin ohjelmisto ja objektikirjastot lokalisoidaan paikallisten rakennusmääräysten ja vaatimusten mukaisiksi. Suomessa ohjelmiston maahantuoja M.A.D. (Micro Aided Design Oy) on aktiivisesti mukana lokalisointityössä.
ArchiCADin uusi versio julkaistaan vuosittain. Tuorein versio, ArchiCAD 21, julkaistiin vuoden 2017 kesäkuussa. Uusi versio sisältää muun muassa odotetut porras- ja kaidetyökalut ja Cinerender-renderointimoottorin. Lisäksi törmäystarkastelusta tulee osa ArchiCADiä.
Graphisoftin osake-enemmistö siirtyi vuonna 2006 saksalaiselle Nemetschek Groupille, joka omistaa muun muassa Maxonin Cinema 4D:n ja VectorWorks-ohjelmat ja on kehittänyt Allplan-ohjelmistoja.
On the 6
On the 6 on Jennifer Lopezin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin Euroopassa 16. kesäkuuta 1999. Ensimmäinen single oli ”If You Had My Love”. Albumilta julkaistiin yhteensä neljä singleä, muut olivat ”Waiting for Tonight”, ”Feelin’ So Good” ja ”Let’s Get Loud”.
Korporativismi
Korporativismi (myös korporatismi) on poliittinen järjestelmä jossa lainsäädäntövaltaa käyttävät työnantajien ja työntekijöiden muodostamat ammattikunnat eli korporaatiot. Tällaista järjestelmää on sovellettu muun muassa Benito Mussolinin Italiassa sekä Francisco Francon Espanjassa.
Myös Suomen tulopoliittista järjestelmää on joskus kutsuttu korporativistiseksi tai paremmin korporatiiviseksi, ja Björn Wahlroos onkin sanonut sen muistuttavan fasismia.
Dylan Thomas
Dylan Marlais Thomas (27. lokakuuta 1914 Swansea – 9. marraskuuta 1953 New York) oli walesiläinen runoilija.
Thomasin isä David toimi Swanseassa englanninkielisen kirjallisuuden opettajana ja antoi pojalleen englanninkielisen kasvatuksen, mutta Thomasin äiti Florence puhui kymriä. Thomas jätti koulun 16-vuotiaana ja ryhtyi toimittajan töihin.
Thomas aloitti täysimittaisten runokokoelmien julkaisun 1930-luvulla. "Deaths and Entrances" -teoksen julkaisu (1946) oli merkittävä käännekohta runoilijan uralla, ja siihen sisältyy esimerkiksi hänen tunnetuimpien kirjoitustensa joukkoon lukeutuva ”Fern Hill”. Muihin tunnettuihin yksittäisiin runoihin kuuluu ”And death shall have no dominion”.
Thomasin tuotantoon runouden ulkopuolella kuuluu kuunnelma "Maitometsä" ("Under Milk Wood"). Hän tutustui vuonna 1936 Caitlin MacNamaraan, jonka kanssa hän solmi seuraavana vuonna avioliiton. Parille syntyi kolme lasta. Pahoin alkoholisoitunut Thomas menehtyi New Yorkissa vain 39 vuoden ikäisenä vuonna 1953. 
Yhdysvaltalainen laulaja-runoilija Bob Dylan oli alkujaan sukunimeltään Zimmermann, mutta kunnioittaakseen suurta walesiläistä hän otti taiteilijanimekseen Thomasin etunimen.
Sektor Gaza
Sektor gaza () oli venäläinen vuosina 1987—2000 toiminut punk rock -yhtye. Yhtyeen keulahahmo, säveltäjä ja sanoittaja oli Juri Klinskih. Yhtye on levyttänyt 12 albumia.
Yhtyeen nimi on sanaleikki, joka voi tarkoittaa Gazan kaistaa tai kaasusektoria. Yhtyeen sanoitukset kaiken kaikkiaan ovat hyvin monitulkintaisia, koska yhtyeen alkuaikoina sanoituksia sensuroi Neuvostoliiton hallinto, jolloin piti keksiä sopivia kiertoilmaisja sensuurin välttämiseksi. Monitulkintaisten sanoitusten perinne jäi kuitenkin yhtiön sanoituksissa soimaan loppun asti.
Anglo American Racers
Anglo American Racers tai All American Racers tai Eagle on yhdysvaltalainen Dan Gurneyn vuonna 1964 perustama talli, joka kilpaili Formula 1- ja CART-sarjassa.
AAR kilpaili Formula ykkösissä kausina –. Talli saavutti yhteensä 17 MM-pistettä, yhden GP-voiton, kaksi palkintosijaa ja kaksi kilpailun nopeinta kierrosta.
Ensimmäiset MM-pisteet Eagle saavutti jo sen toisessa kilpailussa Ranskan GP:ssa 1966, jolloin Gurney sijoittui viidenneksi. Gurney ylsi samalla kaudella vielä toistamiseen pisteille Meksikon GP:ssa, joilloin hän oli myös viides. Neljän pisteen turvin Eagle sijoittui kauden päätteeksi valmistajien MM-sarjassa seitsemänneksi.
Kaudeksi Richie Ginther palkattiin Eaglen toiseksi kuljettajaksi, mutta hän ajoi vain Monacon GP:ssa. Gurney jatkoi ykköskuljettajana. Talli sai myös käyttöönsä uudet Weslaken V12 -moottorit. Osoitus uuden moottorin kilpailukyvystä nähtiin Belgian GP:ssa, kun Gurney ajoi kilpailussa selvään voittoon, mutta voitto jäi tallin ainoaksi F1:sissä. Gurney ajoi vielä Kanadan GP:ssa kolmanneksi. McLaren-tallin isä Bruce McLaren nähtiin Eaglen ratissa kolmessa kilpailussa, mutta maaliin saakka hän ei yltänyt kertaakaan. Eagle saavutti kaudella 13 MM-pistettä ja sijoittui valmistajien MM-sarjassa seitsemänneksi.
Kausi muodostui Eaglelle pettymykseksi. Talli ei kyennyt saavuttamaan ainuttakaan MM-pistettä ja Gurney päätti lopettaa F1:sissä kilpailemisen. Hän kuitenkin ajoi kolmessa kauden viimeisessä kilpailussa McLarenin autolla, joista parhaimpana tuloksena oli neljäs Yhdysvaltain GP:n neljäs sija. Al Pease ajoi vielä seuraavalla kaudella yksityistallin Eaglella Kanadan GP:ssa. F1-sarjan jälkeen talli palasi Yhdysvaltoihin ja keskittyi IndyCariin.
* Vuoden 1968 Yhdysvaltain GP:n neljäs sija saavutettu McLarenin autolla, jolloin pisteet menivät kyseiselle valmistajalle.
M/S Finn
M/S Finn () oli vuonna 1973 rakennettu 137,52-metrinen rahtilaiva. Laivan rakensi Rauma-Repola Oy Raumalla, Suomessa. Alun perin alus oli nimeltään "Sirius". Alus romutettiin elokuussa 2001 Alangissa, Intiassa.
Finnin sisaraluksia ovat M/S Sea Corona, M/S Seaterns, M/S Lipa ja M/S San Diego.
15. joulukuuta 1972 alus laskettiin vesille ja seuraavan vuoden huhtikuussa se luovutettiin suomalaisen Finska Ångfartygsin omistukseen. Aluksen kotisatamaksi tuli Helsinki. Tuolloin alus oli nimeltään "Sirius". Luovutuksen jälkeen Sirius aloitti liikennöinnin Suomen ja Euroopan välillä. Helmikuun puolivälissä 1981 laivan omistajaksi rekisteröitiin Effoa-Finska Ångfartygs.
22. huhtikuuta 1987 EFF-Shipping osti Siriuksen ja rekisteröi sen Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nassau. 24. huhtikuuta alus nimettiin "Fennia"ksi. Tämän jälkeen laiva aikarahdattiin eli vuokrattiin Kent Linen liikenteeseen, reitille Dartford / Chatham–Zeebrugge. Lokakuussa 1989 Fennia-Shipping osti Fennian. Elokuussa 1992 alus aikarahdattiin DFDS A/S:n liikenteeseen, reitille Newcastle–Esbjerg.
11. joulukuuta 1992 Finnlines osti aluksen ja nimesi sen muutamaa päivää myöhemmin "Finnmaster"iksi, jonka jälkeen Finncarriers aloitti liikennöinnin laivalla. 8. tammikuuta 1999 Finnmaster siirtyi Transrussian liikenteeseen, linjalle Kiel–Mukran–Pietari. Huhtikuussa reitti vaihtui; Kotka–Rostock. Kesäkuussa 2000 alus sai uuden nimen: "Finnwood".
10. heinäkuuta 2001 intialainen romuttaja osti aluksen, jolloin se sai myös nykyisen "Finn" -nimensä. Romuttaja rekisteröi laiva Komorien lipun alle. Parin viikon kuluttua tästä alus saapui Alangiin, Intiaan, jossa se romutettiin.
Matilda (romaani)
Matilda on Roald Dahlin kirjoittama lastenromaani, jonka alkuperäinen englanninkielinen painos julkaistiin vuonna 1988. Kuvituksen teki Quentin Blake.
"Matildan" päähenkilö, Matilda Wormwood, on Englannissa asuva ihmelapsi, joka kirjan kuluessa on iältään 4–5-vuotias. Dahl on tapansa mukaisesti kuvannut useimmat aikuiset varsin vastenmielisiksi henkilöiksi; koulun väkivaltainen rehtori Miss Trunchbull suhtautuu lapsiin avoimen vihamielisesti, ja tytön isä on asiakkaitaan huijaava autokauppias. Matildan tärkeimmäksi ihmissuhteeksi muodostuu suhde luokanopettajaan, Miss Jennifer Honeyyn, jonka tädiksi rehtori lopulta osoittautuu.
Danny DeViton romaanin pohjalta ohjaama elokuva "Matilda ja lasten kapina" on vuodelta 1996. Siinä Matildan roolin tulkitsi Mara Wilson ja Miss Honeyn roolin Embeth Davidtz.
Mara Wilson
Mara Elizabeth Wilson (s. 24. heinäkuuta 1987) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä, teatterinäyttelijä ja kirjoittaja.
Wilson syntyi Michael ja Suzie Wilsonin tyttärenä Los Angelesissa. Juutalainen äiti kuoli rintasyöpään vuonna 1996. Wilsonilla on kolme vanhempaa veljeä ja nuorempi sisko. Hän on opiskellut New Yorkin yliopistossa.
Wilson näytteli tunnetuimmat roolinsa elokuvissa "Mrs. Doubtfire – Isä sisäkkönä" (1993), "Joulu Manhattanilla" (1994), "Matilda ja lasten kapina" (1996), "Henkimaailman hommia" (1997) ja Thomas and the Magic Railroad (2000), Hän on esiintynyt myös teatterissa sekä televisiosarjassa "Melrose Place".
Kristillisen veljeyden kirkko
Kristillisen veljeyden kirkko (engl. "Church of the Christian Brotherhood") oli Reorganisoidusta myöhempien aikojen pyhien kirkosta vuonna 1918 eronnut yhteisö, joka siis kuului myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen. Yhteisön perusti Richard Charles Evans (1861-1921), joka oli eräs Reorganisoidun kirkon apostoleista ja kirkon johtavan presidenttikunnan jäsen.
Vuonna 1918 Evans riitautui Reorganisoidun kirkon johdon kanssa. Hän alkoi arvostella kirkon johtajaa, profeetta-presidentti Frederick W. Smithiä - joka oli Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon perustajan Joseph Smithin pojan Joseph Smith III:n poika - itsevaltaisesta hallintotavasta ja muiden sortamisesta. Lisäksi häntä kiusasi se, että Reorganisoitu kirkko kiisti vastoin selkeitä historiallisia todisteita, että Joseph Smith oli opettanut ja harjoittanut moniavioisuutta. Nykyään Kristuksen yhteisö myöntää Smithin opettaneen moniavioisuutta ja eläneen itse moniavioisissa liitoissa, mutta tulloin asia selitettiin virallisesti MAP-kirkon toisen presidentin Brigham Youngin keksinnöksi.
Kanadassa asunut Evans alkoi kritisoida Reorganisoidun kirkon johtoa virallisesti, ja hän sai ympärilleen pienen joukon kannattajia Torontossa. Evans, jolla vielä oli pääsy Reorganisoidun kirkon rahavaroihin Kanadassa, käytti kirkon varoja järjestääkseen oman kirkkonsa, jolle hän antoi nimen Kristillisen veljeyden kirkko. Reorganisoidun kirkon johto nosti Evansia vastaan kanteen kavaltamisesta. Evans voitti jutun alioikeudessa, mutta Reorganisoidun kirkon valitus Ontarion Korkeimpaan oikeuteen oli menestyksekäs, ja Evans joutui maksamaan kavaltamansa rahat takaisin. Evans myös erotettiin virallisesti Reorganisoidusta kirkosta 1919, koska hän opetti harhaoppeja, oli perustanut kirkkoa vastaan suunnatun yhteisön ja oli lisäksi kavaltanut kirkon rahavaroja.
1920 Evans kirjoitti kirjan, jossa hän selitti välirikkoaan Reorganisoidun kirkon kanssa. Kirjassaan hän osoitti monin todistein, että Smith oli opettanut moniavioisuutta ja elänyt itse moniavioista elämää. Hän selitti myös, ettei enää voinut pitää Smithiä Jumalan puhetorvena ja profeettana, vaan ainoastaan huijarina. Samalla hän torjui myös Mormonin kirjan jumalallisen alkuperän.
Evans menehtyi keuhkokuumeeseen vuonna 1921, ja hänen ympärilleen kerääntynyt pieni yhteisö hajosi.
Vain elämää (albumi)
Vain elämää on 20 suosikkia -sarjassa vuonna 1996 julkaistu kokoelmalevy, jolla on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kappaleita.
Elämältä kaiken sain (albumi)
Elämältä kaiken sain on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1999. Se sisältää paitsi Willbergin soololevytyksiä, myös hänen aiempien yhtyeidensä Jormasin ja Pepe & Paradisen suosituimpia kappaleita.
Albumi nousi Radiomafian "TOP 40" -listalla 27. kesäkuuta 1999 sijalle 27. 11. heinäkuuta 1999 se oli listan 22. sijalla, joka oli levyn paras sijoitus.
Salainen agentti
Salainen agentti on 20 suosikkia -sarjassa vuonna 1999 julkaistu laulaja Irwin Goodmanin kokoelma-albumi.
NHL-kausi 1994–1995
NHL-kausi 1994–1995 oli kaikkiaan 78. kausi jääkiekon NHL-liigassa.
Kaikki 26 joukkuetta pelasivat vain 48 ottelua NHL:n työsulun vuoksi. Työsulku kesti 103 päivää ja päättyi 11. tammikuuta 1995. New Jersey Devils voitti Stanley Cupin voittaen finaalissa Detroit Red Wingsin.
Quebec Nordiques pelasi viimeisen kauden NHL:ssä. Seuraavaksi kaudeksi joukkue siirtyi Denveriin, jolloin siitä tuli Colorado Avalanche.
Työsulun johdosta kymmeniä esiintyi syksyllä 1994 Euroopan eri sarjoissa. Muun muassa SM-liigassa nähtiin 15 NHL-pelaajaa.
V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, TM= tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, Pist. = pisteet"
O = ottelut, M = maalit, S = syötöt, P = pisteet"
O = ottelut, M = maalit, S = syötöt, P = pisteet"
Lindau
Lindau on kaupunki Baijerin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se on samannimisen piirikunnan keskuskaupunki ja kuuluu Schwabenin hallintopiiriin. Kaupunki sijaitsee Bodenjärven itäisellä rannalla lähellä Itävallan ja Sveitsin rajaa. Lindaun historiallinen vanhakaupunki sijaitsee 0,68 neliökilometrin kokoisella saarella.
Varhaisin maininta Lindausta historiallisissa lähteissä on peräisin vuodelta 882. Tuolloisessa dokumentissa St. Gallenista kotoisin ollut munkki kertoi kreivi Adalbert von Rätienin perustaneen nunnaluostarin saarelle. Vuonna 1180 alueelle perustettiin St. Stephanin kirkko, ja vuonna 1224 fransiskaanit perustivat uuden luostarin saarelle. 1270-luvulla Lindausta tuli vapaa keisarillinen kaupunki () kuningas Rudolf I Habsburgilaisen hallintokaudella.
Uskonpuhdistuksen myötä Lindau kääntyi protestanttisuuteen vuonna 1528. Kolmikymmenvuotisen sodan jälkeen vuonna 1655 kaupungissa pidettiin sota-ajan muistoksi ensimmäinen Lindauer Kinderfest.
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kaaduttua Lindau menetti vapaan valtakunnankaupungin asemansa vuonna 1802. Kaupungin hallinta siirtyi Karl August von Bretzenheimille, joka luovutti kaupungin ja sen luostarin Itävallan kuningaskunnalle vuonna 1804. Itävalta luovutti kaupungin takaisin Baijerille vuonna 1805. Rautatieyhteys vanhankaupungin saarelle rakennettiin vuonna 1853. Vuonna 1856 kaupungille rakennettiin uusi satama.
Aeschachin, Hoyrenin ja Reutinin alueet liitettiin Lindauhun vuonna 1922. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunkia hallinnoivat ranskalaiset. Se palautettiin Baijerille vuonna 1955.
Saksan Grand Prix 1981
Saksan Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. elokuuta 1981 Hockenheimringilla Saksassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet, jolle voitto oli kauden kolmas.
Luciano Soprani
Luciano Soprani (1946-1999) oli yksi tunnetuimpia italialaisia muodinluojia. Hän loi mainetta räätälöidyillä miesten puvuilla ja värikkäillä silkki-iltapuvuilla.
Luciano Soprani opiskeli ensin maataloutta mutta 1967 hän aloitti uran muotialalla, Max Maran muotitalon suunnittelijana. 1974 hän saapui pysyvästi Milanoon ja siirtyi suunnittelemaan useille tunnetuille muotitaloille kuten Gucci, Basile, Heliette ja Nazareno Gabrielli.
1982 Luciano Soprani perusti Milanoon omaa nimeään kantavan muotihuoneen ja samana vuonna hän esitteli ensimmäisen oman kokoelmansa. Sopranin muotitalo on edelleen toiminnassa.
Luciano Soprani kuoli vain 53-vuotiaana kurkkusyöpään.
1-propaanitioli
1-propaanitioli on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on helposti syttyvää, huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on CHS ja rakennekaava on CH(CH)SH. 1-propaanitiolista käytetään myös nimityksiä "1-merkaptopropaani", "propaani-1-tioli" ja "n-propyylimerkaptaani".
1-propaanitiolin moolimassa on 76,2 g/mol, sulamispiste −113 °C, kiehumispiste 68 °C, suhteellinen tiheys 0,84 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste −20 °C ja CAS-numero 107-03-9. Lämpötilan ollessa 25 °C 1-propaanitioli liukenee veteen 0.190 g/100 ml. Aineen höyry on ilmaa raskaampaa ja voi siten kulkeutua maata pitkin syttyen etäällä vuotokohdasta, sillä 1-propaanitiolin suhteellinen höyry-ilma-seoksen tiheys 20 °C:ssa (ilma = 1) on 1.101.
Palaessa 1-propaanitioli muodostaa syövyttäviä huuruja, jotka sisältävät rikkivetyä (HS) ja rikin oksideja. Aine reagoi kiivaasti hapettimien, pelkistävien aineiden, vahvojen happojen, vahvojen emästen kanssa.
1-propaanitiolia esiintyy mm. keltasipulissa ("Allium cepa"), kesäpurjossa ("Allium ampeloprasum"), perunassa ("Solanum tuberosum"), herneessä ("Pisum sativum") ja tarhapavussa ("Phaseolus vulgaris").
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Altistuminen suurille ainepitoisuuksille voi aiheuttaa tajunnantason laskua.
Itävallan Grand Prix 1981
Itävallan Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. elokuuta 1981 Österreichringillä Itävallassa. Kilpailun voitti Ligierillä ajanut Jacques Laffite, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Porfyrioksen puu
Porfyrioksen puu (; myös "scala praedicamentalis") on hierarkkinen eli puurakenteinen ontologia, joka on peräisin Porfyrioksen teoksesta "Isagoge". Ontologia muodostuu riveistä, joissa keskimmäisenä ovat universaalit eli suvut ("genus") ja lajit ("species"), ja laitimmaisina rajoittavat piirteet ("differentia specifica").
Ylimpänä hiearkiassa on substanssi. Kun hierarkiassa ylempänä olevaan universaaliin, sukuun, liitetään joku rajoittava piirre, saadaan yhtä tasoa alempana oleva universaali, laji. Esimerkiksi kun substanssiin liitetään rajoittava piirre ”aineellinen”, muodostuu laji kappale; kun kappaleeseen liitetään rajoittava piirre ”elollinen”, muodostuu laji eläin; ja kun eläimeen liitetään rajoittava piirre ”järjellinen”, muodostuu laji ihminen. Ihminen on siis ”järjellinen eläin”: eläinlaji, jonka erottaa muista eläimistä järjellisyys. Yksittäisiin ihmisiin kuuluvat muun muassa Sokrates ja Platon.
Porfyrioksen puuta käytettiin logiikan opetuksessa 1800-luvun loppupuolelle saakka.
Kai Palm
Kalle "Kai" Palm (s. 28. tammikuuta 1948 Nurmes) on suomalainen romanitaustainen muusikko. Hän on alkanut kiertävän ammattimaisen muusikon uran kuusitoistavuotiaana, mutta saanut aikaan myös kaksi pitkäsoittoista levyä. Muusikkona Palm on monitaitoinen: laulunsa lisäksi hän käsittelee akustista ja bassokitaraa sekä rumpuja.
Jo 1970-luvulla tehty LP-levy Tširigli on Palmin omia tekstejä ja sävellyksiä. Sointi on persoonallinen ja pehmeä. Levylle mahtuu kahdeksan romaninkielistä lähinnä blues- ja rock-tyyppistä iskelmää, joista "Soske jeeal toori" on varsin nopeatempoinen rautalankarockesitys. Suomenkieliset kappaleet ovat hyytäviä tangoja, erityisesti "Valheen kyyneleet". Muusikkona Palm on monitaitoinen: käsittelee kitaraa, bassoa ja rumpuja.
Myöhemmin Kai Palm on tehnyt työtä lasten kanssa arvostaen kieltään ja taustaansa. Romanilapset laulavat -vihko on ilmestynyt opetushallituksen tuottamana. Laulut ovat Kai Palmin. A-puoli
B-puoli
Jyrki Raatikainen
Juha Jyrki Raatikainen (s. 18. toukokuuta 1964) on suomalainen rumpali. Hänet tunnetaan parhaiten Radiopuhelimet-yhtyeen rumpalina. Radiopuhelimien lisäksi hän on soittanut myös mm. yhtyeissä Kansanturvamusiikkikomissio, Après Demain, Electric Blue Peggy Sue and the Revolutionions from Mars ja New Rising Suns. EBPSATRFM:ssa Raatikainen soitti vain yhtyeen alkuaikoina. Raatikainen on myös sanoittanut joitain kappaleita KTMK:lle ja Radiopuhelimille. Hän on toiminut myös Mieskuoro Huutajien kuoronjohtajana ja jäsenenä.
Kanada-cup 1987
Kanada-cup 1987 (engl. "Canada Cup 1987") oli IIHF:n, NHL:n ja NHLPA:n järjestämä järjestyksessään neljäs jääkiekkoturnaus. Turnauksen loppuottelut pelattiin Montrealissa sekä Hamiltonissa. Mestaruuden vei Kanada.
Turnauksen loppuotteluja, jossa olivat vastakkain Kanada ja Neuvostoliitto, on yleisesti pidetty yhtenä kaikkien aikojen parhaimpina jääkiekkoilun historiassa. Neuvostoliitto ehti johtaa kolmatta loppuottelua jo 3–0 ja 4–2, mutta Kanada voitti ottelun loppujen lopuksi 6–5, sattumalta kaksi muutakin finaalia päättyi samoin lukemin, joskin vasta jatkoajalla. Katsojat ovat syyttäneet loppuottelun tuomarilinjaa puolueellisesta toiminnasta. Vuosikymmeniä myöhemmin on levittetty YouTube-sivustolle videoita, joissa käy ilmi, ettei kanadalainen tuomari toiminut oikein ottelun aikana.
Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Wayne Gretzky.
"O = Ottelut; M = Maalit; S = Syötöt; P = Pisteet"
"O = Ottelut; L = Laukaukset kohti maalia; PM = Päästetyt maalit; % = Torjuntaprosentti"
Lattarikkaseppä
Lattarikkaseppä, vanhemmalta nimeltään lattavalekauniainen, ("Aulonothroscus laticollis") on Euroopassa harvinainen kovakuoriainen. Lattarikkaseppä havaittiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1865 ja seuraava havainto tehtiin Linnansaaren kansallispuistossa vuonna 2007. Vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa lattarikkaseppä on luokiteltu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi (CR).
Lattarikkaseppä on 3,2–4,0 mm:n pituisen heimonsa kookkain edustaja Suomessa. Se on pitkänomaisen soikea, tummanruskea kovakuoriainen. Verrattuna lähisukulaisiinsa lattarikkasepän silmän etureunassa on vain pieni kuroutuma tuntosarven tyven vierellä, takarinnassa on molemmilla puolilla urat, joihin keskimmäisten raajojen nilkat mahtuvat eikä pään etuosassa ole pitkittäisharjanteita.
Kuoriaisesta ei ole koko Euroopassakaan kuin muutamia havaintoja. Se tunnetaan Suomesta, Venäjältä, Kroatiasta, Puolasta, Espanjasta, Ranskasta ja Ruotsista. Ruotsissa laji esiintyy Itä-Götanmaalla. Suomesta lajista on yksittäishavainto Kuopiosta 1800-luvulta. Lisäksi Rantasalmella, Linnansaaren kansallispuiston eteläosan lehtometsissä elää mahdollisesti elinvoimainen populaatio.
Lattarikkasepän elintavat tunnetaan huonosti. Ranskalaisten havaintojen perusteella toukat elävät joko ruskolahossa puuaineksessa tai onton puun onkalon pohjalle kertyneessä, sienirihmastoisessa puukarikkeessa. Ranskassa toukkia on löydetty tammista, Ruotsissa männyistä. Suomessa kuoriaisia on löydetty ikkunapyydyksillä haapojen rungoilta. Puolassa havainnot ovat sekametsästä. Toukat eivät luultavasti jätä havaittavia syömäjälkiä ja saattavat elää karikkeessa kasvavalla sienirihmastolla. Niiden kehitys kestänee kaksi vuotta. Aikuisia kuoriaisia tavataan kesä-heinäkuussa.
Oink's Pink Palace
OiNK's Pink Palace (OiNK) oli BitTorrent-trakkeri, joka keskittyi pääasiassa musiikkialbumien jakamiseen. Se suljettiin 23. lokakuuta 2007 IFPI:n ("International Federation of the Phonographic Industry"), BPI:n ("British Phonographic Industry") ja viranomaisten toimesta. Ennen sulkemistaan sitä pidettiin yhtenä vaikutusvaltaisimmista musiikkipalveluista.
Trakkerille pääsi rekisteröitymään ainoastaan silloin, jos vastaanotti kutsun sivuston käyttäjältä. Käyttäjiä oli ennen sivuston sulkemista noin 180 000. Palvelu ei ollut maksullinen, vaan lahjoitusten antaminen sivustolle oli vapaaehtoista. Wired-lehti kuvasi sivustoa yhtenä maailman suurimmista ja tarkimmin ylläpidetyistä online-musiikkitietokannoista. Epävirallisesti on arvioitu, että palvelun kautta sen käyttäjät olisivat jakaneet noin 200 000 levyä, jolloin se olisi ollut suurempi kuin maailman suurin verkkomusiikkikauppa iTunes. Musiikkivalikoima oli havaittavasti painottunut "harvinaisempaan" musiikkiin ja sen käyttäjinä oli myös nimekkäitä muusikoita, nimekkäimpänä Nine Inch Nailsin Trent Reznor.
IFPI:n mukaan OiNK oli ennen virallista julkaisupäivää vuotaneiden levyjen suurin lähde internetissä. Organisaation mukaan ainakin 60 laajempaa levyjulkaisua vuoti sivustolle vuonna 2007. Uutispalvelu TechCrunch kommentoi IFPI:n lehdistötiedotteen arvion "alkuperäislähteestä" olevan väärä ja piti sivustoa lähinnä paikkana, jonne ilmestyivät hyvin nopeasti muualla vuodetut levyt.
De lege lata
De lege lata on oikeustieteen termi, jolla viitataan voimassa oleviin oikeussääntöihin ("säädetyn lain kannalta").
De lege ferenda
De lege ferenda on oikeustieteen termi, jolla viitataan tulevaan oikeussäännöstöön ("tulevaisuudessa säädettävän lain kannalta").
De lege ferenda -kannanotto on mielipide siitä, minkälainen esittäjän näkemyksen mukaan kyseessä olevan oikeussäännön pitäisi tulevaisuudessa olla.
Tyynenmeren jätepyörre
Tyynenmeren jätepyörre () on keskellä pohjoista Tyyntämerta oleva alue, johon rannikoilta kulkeutuvat kelluvat jätteet kerääntyvät. Sitä on luonnehdittu maailman suurimmaksi kaatopaikaksi. Samantapainen jätepyörre on myös Atlantilla.
Pohjoisella Tyynellämerellä esimerkiksi Kiinan, Taiwanin, Japanin tai Yhdysvaltojen rannikoilta mereen joutuneet kelluvat tavarat kulkeutuvat merivirtojen mukana pyörteeseen 12 vuoden sisällä. Merivirrat kuljettavat alueelle roskia myös kauempaa maailman meriltä ja rannikoilta. Pyörteessä arvioidaan olevan muovia painoltaan kuusinkertainen määrä planktoniin verrattuna. Alue on luonnostaan hyvin vähätuulinen ja ravinteiltaan niukka.
Jotkut tutkijat pitävät aluetta kaksi kertaa suurempana kuin Texasin osavaltio, toiset ainakin Texasia suurempana ja eräät peräti kaksi kertaa Yhdysvaltojen kokoisena. YK:n valtamerikokouksessa vuonna 2017 todettiin, että meressä saattaa vuonna 2050 olla massallisesti enemmän muovia kuin kaloja.
Jätepyörteen arvioidaan koostuvan kahdesta yhdistyneestä saastuneesta alueesta, joista toinen on Havaijin rannikolla. Alueen arvioidaan sijaitsevan 800 kilometriä Kalifornian rannikolta ja 300 kilometriä Japanin rannikolta.
80 prosenttia alueen jätteestä lähtee maalta tuulen ja sateen mukana. Loput tulevat laivojen päästöistä. Näiden lisäksi tuhansia kontteja laivojen rahtia putoaa myrskyissä mereen joka vuosi.
Maailmassa tuotetaan vuodessa yli 90 miljardia kiloa muovia, josta 10 prosenttia päätyy meriin. Lopulta 70 prosenttia tästä uppoaa ja tuhoaa merenpohjan elämää, ja loput kelluvat kerääntyen mereen jättimäisiksi lautoiksi. Pieni osa muovista tosin ajautuu myös rannikoille.
80–90 prosenttia tälle Tyynenmeren alueelle kerääntyvästä jätteestä on muovia, jota on yhteensä noin 3,5 miljoonaa tonnia. Aurinko pystyy hajottamaan muovikappaleet pieniksi molekyyleiksi. Muovi voi tukkia niitä syövien eläinten ruoansulatuskanavat. Jätepyörteessä oleva muovi on jauhautunut hyvin pieniksi hitusiksi. Muovia arvioidaan olevan alueella kuusi kertaa enemmän kuin eläinplanktonia. Linnut luulevat muovia planktoniksi ja syövät sitä. Myös eläinplankton syö pieniä muovipalasia.
Vuosittain muoviin arvioidaan kuolevan miljoona merilintua, ja saman kohtalon kokee noin 100 000 merikilpikonnaa sekä merinisäkästä, kuten hyljettä, merileijonaa, valasta tai delfiiniä. Kilometrien pituiset muovilautat uhkaavat Havaijin liemikilpikonnia sekä albatrosseja, joiden vatsoista on löytynyt suuria määriä muovia.
Tutkijat löysivät vuonna 2011 Sargassomerestä muovia syövän bakteerin.
Yhdysvaltalaiset merentutkijat Marcus Eriksen ja Joel Paschal purjehtivat vuonna 2008 Los Angelesista Havaijille muovipullojen kannattamalla "Junk"-veneellä. Tempauksen tarkoitus oli tuoda julkisuutta meriin päätyneelle muoviroskalle. Purjehduksen aikana miehet kuvasivat aineistoa dokumenttia varten.
Eriksenin mukaan Tyynenmeren haravointi olisi yhtä toivotonta kuin Saharan autiomaan siivilöinti ja tuhoaisi meriluontoa enemmän kuin muovijäte. Hänen mukaansa ratkaisu on puuttua jätteen syntyyn ja kierrätykseen sekä kehittää biohajoavia materiaaleja muovin korvikkeeksi.
Capitol Punishment: The Megadeth Years
Capitol Punishment: The Megadeth Years on levy-yhtiö Capitol Recordsin vuonna 2000 julkaisema Megadethin ensimmäinen kokoelmalevy. Albumi sisältää myös kaksi uutta kappaletta: ”Kill the King” ja ”Dread and the Fugitive Mind”. Albumi sisältää myös kätketyn kappaleen, joka on sikermä useista aiemmista Megadethin kappaleista.
Albumi sisältää kappaleita kaikilta Megadethin julkaisuilta lukuun ottamatta yhtyeen esikoisalbumia "Killing Is My Business... And Business Is Good!", koska sopimus Capitol Recordsin kanssa ei tuolloin ollut ehtinyt astua voimaan.
Bernard Mandeville
Bernard de Mandeville (15. marraskuuta 1670 Rotterdam – 21. tammikuuta 1733 Lontoo) oli alankomaalais-englantilainen moraalifilosofi, lääkäri ja satiirikko. Hän on tunnettu runostaan "The Grumbling Hive or Knaves Turned Honest " (1705) mutta omana aikanaan vasta teoksen myöhemmät painokset lisäysten kera herättivät suurta kohua ja kritiikkiä. Mandeville esittää teoksessa, että ihminen on läpeensä egoistinen, mutta samalla itsekkäillä ominaisuuksillaan myös yhteiskunnan hyvinvoinnin edellytys. Erityinen kritiikki kohdistui Lordi Shaftesburya kohtaan, joka Mandevillen mielestä virheellisesti piti ihmistä luonnostaan hyväntahtoisena ja hyveitä yhteisen hyvän edistäjinä.
Mandevillea pidetään myös etevänä deistinä ja ranskalaisten ensyklopedistien ja utilitarismin edelläkävijänä.
François Furet
François Furet (27. maaliskuuta 1927 Pariisi – 12. heinäkuuta 1997 Toulouse) oli ranskalainen historioitsija ja Ranskan akatemian jäsen.
François Furet syntyi porvarilliseen perheeseen ja hänen isänsä toimi pankinjohtajana. François opiskeli Ranskalaista eliittiä opettaneessa pariisilaisessa lycée Janson-de-Saillyssa. Hän oli loistava oppilas ja opiskelunsa hän aloitti Pariisin yliopiston humanistisessa ja oikeustieteellisessä tiedekunnissa. Kuitenkin hän sairastui tuberkuloosiin ja joutui keskeyttämään opintonsa vuonna 1950. Vuoteen 1954 asti hän vietti elämänsä tuberkuloosiparantoloissa Alpeilla sekä kuntoutumisessa Pariisissa.
Hän sai vuonna 1954 suorittamastaan historian virkakokeesta parhaat mahdolliset pisteet, ja tämän jälkeen hänet nimitettiin lehtoriksi Compiègneen, jossa hän opetti vuoteen 1955, jolloin hän siirtyi Fontainebleauhun. Hän siirtyi kuitenkin jo vuonna 1956 Kansallisen tutkimuskeskuksen (CNRS) palvelukseen ja aloitti kuuluisat tutkimuksensa Ranskan vallankumouksesta.
Furet oli myös jo hyvin varhaisessa vaiheessa poliittisesti valveutunut ja hän liittyi Ranskan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1947, mutta jätti puolueen vuonna 1959, jonka jälkeen hän osallistui 1960-luvulla Michel Rocardin kanssa "Parti socialiste unifié"-puolueen perustamiseen. Hän toimi vuodesta 1968 Edgar Fauren neuvonantajana ja samanaikaisesti toimittajana Le Nouvel Observateur -lehdessä.
Vuonna 1960 Furet aloitti työskentelyn "École des hautes études en sciences socialessa", jossa hän toimikin suurimman osan elämästään Hän toimi koulun kanslerina vuosien 1977 ja 1985 välisen ajan, jonka jälkeen hän lähti Yhdysvaltoihin ja siellä erityisesti Chicagoon. Urastaan Yhdysvalloissa hän sai Harvardin yliopiston kunniatohtorina arvon.
Furet vallittiin Ranskan akatemian jäseneksi 20. maaliskuuta 1997, mutta hän kuoli äkisti tennistä pelatessaan. Ranskan akatemian virallinen jäseneksiottamistilaisuus puheineen jäi hänen kohdallaan pitämättä äkillisen kuoleman tähden.
Ryysyranta (albumi)
Ryysyranta on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1995.
Rentun ruusu (20 suosikkia -sarjan albumi)
Rentun ruusu on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1997.
Mervi Koistinen
Mervi Koistinen (nyk. Morgan) on entinen pesäpalloilija. Kausina 2005–2007 hän edusti Jyväskylän Kirittäriä, sitä ennen Siilinjärven Pesistä. Vuonna 2006 hänet valittiin Superpesiksen elokuun parhaaksi pelaajaksi, mutta finaaliottelut päättyivät loukkaantumiseen. Hän lopetti pelaamisen kauden 2007 päätyttyä. Hän on voittanut kolme Suomen mestaruutta Kirittärien joukkueessa. Hän on pelannut kuusi Itä-Länsi -arvo-ottelua.
Paula Rautiainen
Paula Rautiainen (o.s. Järvi) on suomalainen pesäpalloilija. Kausina 2000–2007 hän edusti Jyväskylän Kirittäriä. Hänet valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi vuosina 2006 ja 2007. Rautiaisen kasvattajaseura oli Ilmajoen Kisailijat.
Rautiainen pelasi yleensä kakkosvahtina ja oli myös joukkueen kapteeni. Hän lopetti pelaamisen kauden 2007 päätyttyä.
Peliuransa jälkeen Rautiainen toimi vuosina 2008–2010 naisten Idän joukkueen valitsijana Itä–Länsi-otteluun.
Tuomas Pyrhönen
Tuomas Pyrhönen (s. 31. toukokuuta 1969 Lappeenranta), on suomalainen urkutaiteilija.
Nuoruutensa Lappeenrannassa viettänyt Tuomas Pyrhönen opiskeli vuosina 1988–1996 Sibelius-Akatemian kirkkomusiikin osastolla ja suoritti musiikin maisterin tutkinnon vuonna 1994 sekä urkujensoiton A-tutkinnon Kari Jussilan johdolla toukokuussa 1996. 1996–1998 hän opiskeli Stuttgartin valtiollisessa musiikin ja esittävien taiteiden korkeakoulussa professori Ludger Lohmannin oppilaana ja suoritti taiteellisen loppututkinnon (Künstlerische Abschlussprüfung). Tämän lisäksi hän on opiskellut urkuimprovisaatiota Anders Bondemanin johdolla Tukholmassa ja täydentänyt opintojaan myös Alankomaissa, Italiassa ja Isossa–Britanniassa.
Ensikonserttinsa hän soitti Helsingin Kallion kirkossa joulukuussa 1998. Tämän jälkeen hän on konsertoinut laajasti niin kotimaassa kuin ulkomaillakin, esimerkkinä tammikuussa 2008 toteutettu laaja Venäjän-kiertue.
Tuomas Pyrhönen on nykyisin tunnettu erityisesti uudemman suomalaisen urkumusiikin ennakkoluulottomasta esiintuomisesta sekä orkesteri- ja pianoteosten urkusovituksista, mutta ei kuitenkaan ole unohtanut kantarepertuaariaan. Hän on kantaesittänyt useita teoksia sekä nauhoittanut Suomen Yleisradiolle lukuisia kertoja.
Helmikuusta 2002 lähtien Tuomas Pyrhönen on toiminut Joensuun seurakunnan ylimmän asteen kirkkomuusikon virassa. Hän on toiminut myös urkujensoiton opettajana Lappeenrannan musiikkiopistossa sekä sanomalehtien musiikkikriitikkona.
Tyyne Hase
Tyyne Kerttu Hase (o.s. "Passinen"; s. 8. heinäkuuta 1884 Isokyrö – k. 22. helmikuuta 1969) oli suomalainen kuoronjohtaja ja laulunopettaja.
Hasen oppilaita on ollut muun muassa Anita Välkki, jonka poikkeuksellisen äänen hän huomasi ja ilmoitti tämän salaa Kansallisoopperaan koelauluun.
Hasen puoliso oli saksalaissyntyinen kapellimestari Franz Hase. He perustivat yhdessä vuoden 1935 tienoilla Vaasan Konservatorion, joka toimi Kuula-opiston perustamiseen saakka. Hasen ja hänen puolisonsa kirjeenvaihto, konserttiohjelmat, lehtileikkeet on sijoitettu Vaasan maakunta-arkistoon.
Haselle myönnettiin Pro Finlandia -palkinto 1961.
Hollannin Grand Prix 1981
Hollannin Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. elokuuta 1981 Zandvoortin radalla Hollannissa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden toinen.
Kuusankosken Urheiluseura
Kuusankosken Urheiluseura (KuUS) on Kouvolan Kuusankoskella ja lähialueilla toimiva urheilun yleisseura. Seura on perustettu 3. syyskuuta 1915 nimellä Kymintehtaan Urheiluseura. Nimenmuutos Kuusankosken Urheiluseuraksi tapahtui vuonna 1949. Seuran urheilulajeja ovat suunnistus, yleisurheilu, luistelu, maastopyöräily sekä kuntourheilu ja terveysliikunta. Puheenjohtajana toimii Jukka Salo.
Pesäpallon SM-sarjassa Kymintehtaan Urheiluseura palloili vv. 1928-31.
Kuusankosken Urheiluseuran tunnetuimpia urheilijoita ovat olleet olympialaisten hopeamitalistit Väinö Liikkanen (50 km hiihto, 1932 Lake Placid), Arvo Askola (10 000 metrin juoksu, 1936 Berliini), Erkki Kataja (seiväshyppy, 1948 Lontoo) sekä Aulis Kallakorpi (mäkihyppy, 1956 Cortina d'Ampezzo).
Vuonna 1996 Kuusankosken Urheiluseura järjesti yhdessä Kouvolan Rastin kanssa Fin5-suunnistusviikon. Kesäaikaan KuUS järjestää viikoittain yhteistyössä Iitin Pyrinnön ja Kouvolan Rastin kanssa kaikille avoimia suunnistustapahtumia, Kouvolan Sanomien iltarasteja. Seura pitää vuosittain kansalliset suunnistuskilpailut (KuUS-rastit), jotka vuonna 2010 järjestettiin Hartolan kylässä Kouvolan pohjoisosissa entisen Jaalan alueella. Vuonna 2010 seura järjesti myös 95-vuotisjuhlakilpailut Elimäellä. Vuonna 2012 seura järjesti SM-yösuunnistuskilpailut Kuusankosken urheilupuistossa.
Irma Nissinen
Nissinen opiskeli Helsingin musiikkiopistossa ja myöhemmin Lontoossa, Pariisissa, Brysselissä ja Saksassa, siellä viimeksi Darmstadtissa 1956.
Nissinen toimi konserttimestarina Helsingin teatteriorkesterissa, Tampereen kaupunginorkesterissa sekä Turun kaupunginorkesterissa kahteen otteeseen, ensin 1936-1938 ja vuodesta 1941 eläkkeelle jäämiseensä asti syksyyn 1973. Nissinen oli talvisodan aikana Viipurissa, josta hän joutui lähtemään evakkona Tampereelle ja sai sieltä kaupunginorkesterista konserttimestarin paikan. Jatkosodan aikana hän esiintyi viulistina viihdytyskiertueilla Itä-Karjalassa. Turussa Nissinen esiintyi usein orkesterin solistina ja piti lisäksi omia konsertteja, myös ulkomailla.
Nissinen sai Pro Finlandia -mitalin 1961.
Italian Grand Prix 1981
Italian Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. syyskuuta 1981 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden kolmas.
Kauko Saarentaus
Kauko Saarentaus (12. joulukuuta 1923 Tuusula – 10. toukokuuta 1998 Espoo) oli suomalainen opettaja ja toimittaja, joka oli pitkään Yleisradion "Viisasten kerhon" puheenjohtajana.
Kansakoulunopettajana työskennellyt Saarentaus toimi Yleisradiossa sivutoimisena tv:n uutistenlukijana vuodesta 1959 vuoteen 1967 ja veti myös suosittua "Jatkoaika"-nimistä viihdeohjelmaa vuosina 1967–1968. "Viisasten kerhon" puheenjohtajana Saarentaus toimi vuosina 1973–1983 ja uudelleen 1989–1990. Radiossa Saarentaus toimitti myös Kouluradion uutiskatsauksia ja järjesti tietokilpailuja pari vuotta 1960-luvulla.
Saarentaus tuli tunnetuksi kuivasta uutishuumoristaan: ”Miehellä ei ollut ajokorttia, mutta hän oli silti humalassa.”
Pertti Pakarinen
Pertti Kalevi Pakarinen (26. lokakuuta 1931 Heinävesi – 10. helmikuuta 1998 Helsinki) oli yleislääketieteen ja psykiatrian erikoislääkäri ja kirjailija, joka tuli 1970- ja 1980-luvuilla tunnetuksi stressitohtorina.
Pakarisen vanhemmat olivat ratavartija Evert Pakarinen ja Hilda Maria Pakarinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Nurmeksen yhteislyseosta 1954 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962. Valmistuttuaan hän toimi lääkärinä Nurmeksessa 1962–1966 ja 1969–1976. Pakarisen ensimmäinen puoliso vuodesta 1957 oli Anna-Kristiina Rossander. Pakarinen oli toisissa naimisissa näyttelijä Mai-Brit Heljon kanssa.
Pakarinen julkaisi 1970- ja 1980-luvuilla useita suosittuja terveyteen ja ravitsemukseen liittyviä kirjoja. Niistä ensimmäinen oli 1975 ilmestynyt "Älähän hättäile: stressiaapinen aikuisille", josta otettiin 12 painosta vuosina 1975–1976.
Drill
Drill on Radioheadin ensimmäinen kaupallinen julkaisu, joka debytoi Britannian listoilla sijalla #101 5. toukokuuta 1992. Se on nykyään haluttu harvinaisuus. "Thinking About You" otettiin yhtyeen "Manic Hedgehog" demosta; "Prove Yourself", "Thinking About You" ja "You" äänitettiin uudelleen yhtyeen ensimmäiselle albumille, "Pablo Honey"lle vuonna 1993. Kaikki EP:n kappaleet ovat demoversioita ja ne äänitettiin "Courtyard" studiossa Oxonissa. Yhtyeen nimi oli vielä EP:n aikoina On A Friday. Seuraavan kuukauden aikana nimi muutettiin Radioheadiksi. Äänitteen tuotti Chris Hufford ja sen miksasi Timm Baldwin.
Itch (EP)
Itch on Radioheadin EP, joka julkaistiin Japanissa 1. kesäkuuta 1994. EP ei sisällä uutta materiaalia, mutta julkaisun versiot kappaleista "Killer Cars", "You" ja "Vegetable" oli julkaistu aikaisemmin vain erittäin harvinaisella "Creep"in 12" vinyyli-versiolla. Se sisältää Yhdysvaltojen version "Stop Whispering"ista, jossa on kielisoitin ja hitaampi tempo. EP:n kolme livekappaletta nauhoitettiin Metrossa Chicagossa.
Tuuli Reijonen
Tuuli Reijonen (oikea nimi Tuuli Reijonen-Uibopuu, nimimerkki Meri Horsma) (19. lokakuuta 1904 Tampere – 17. lokakuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, kriitikko ja toimittaja.
Reijosen isä oli toimittaja ja lähettiläs Erkki Reijonen ja äiti Lyyli Westerlund. 
Hän oli naimisissa virolaisen kirjailijan Valev Uibopuun (1913−1997) kanssa 1944−1964. Reijonen toimi "Naisten Ääni" -lehden päätoimittajana 1937−1941, teatterilehti "Naamion" toimitussihteerinä 1938−1939, "Suomen Kuvalehden" toimitussihteerinä 1941−1945 ja taidelehti "Kuvan" päätoimittajana vuosina 1945−1954. Tämän jälkeen hän oli vuoteen 1968 asti "Helsingin Sanomien" kulttuuritoimittaja, mutta oli jo sitä ennen toiminut lehden teatteriarvostelijana.
Reijonen sai novellillaan "Makuusäkki" yhden neljästä ensimmäisestä 1 050 dollarin palkinnosta "New York Herald Tribune" -lehden vuonna 1952 järjestämässä kansainvälisessä novellikilpailussa. Hänen romaaninsa "Kenen on syy" (1961) oli pohjana Veikko Itkosen elokuvalle "Vaarallista vapautta" (1962). Pro Finlandia -mitalin hän sai vuonna 1971.
My Iron Lung
My Iron Lung on Radioheadin EP, joka julkaistiin vuonna 1994 ja sisältää samannimisen kappaleen (kappale on myös yhtyeen albumilla "The Bends").
"My Iron Lung" single sijoittui sijalle #24 Britanniassa. Se sai myös hieman radiohuomiota Yhdysvalloissa. "My Iron Lung" on yhä tunnetuin viidestä "The Bends"in singlestä (ja ensimmäinen, julkaistiin lähes puoli vuotta ennen albumia).
No Surprises/Running from Demons
No Surprises/Running From Demons on Radioheadin EP, joka julkaistiin 10. joulukuuta 1997 Japanin markkinoille. EP:n tarkoitus oli promotoida yhtyettä tulevalle tammikuun 1998 Japanin kiertueelle.
Kanada-cup 1984
Kanada-cup 1984 (engl. "Canada Cup 1984") oli IIHF:n, NHL:n ja NHLPA:n järjestämä jääkiekkoturnaus joka pelattiin syyskuussa. Mukana oli ensimmäistä ja ainoata kertaa Kanada-cupin historiassa myös Saksa, joka oli sijoittunut edellisissä maailmanmestaruuskilpailuissa viidenneksi. Samoissa kilpailuissa Suomi oli sijoittunut seitsemänneksi, eikä näin ollen osallistunut tänä vuonna.
Turnauksen pelipaikkoja olivat Halifax, Montreal, London, Edmonton, Buffalo, Vancouver ja Calgary. Turnauksen peliohjelma oli sama kuin edellisellä kerralla, mutta nyt loppuotteluissa mestaruuteen vaadittiin kaksi voittoa, kuten 1976 turnauksessa.
Mestaruuden voitti loppujen lopuksi turnauksen heikosti aloittanut Kanada. Ruotsi pääsi ensimmäistä ja ainoata kertaa loppuotteluun asti. Välierissä Yhdysvaltoja vastaan Ruotsin neljä ensimmäistä laukausta meni maaliin, ja Ruotsi voitti ottelun peräti 9-2. Kanadan ja Neuvostoliiton välinen välieräottelu päättyi loppujen lopuksi jatkoajalla Kanadan voittoon.
Toisessa loppuottelussa Kanada ehti johtaa ottelua jo 5-0, jolloin Ruotsi aloitti loppukirin. Se ei kuitenkaan aivan riittänyt, Kanada voitti ottelun 6-5.
Genealogia
Genealogia merkitsee filosofiassa ja ihmistieteissä käsitteenä jonkin asian historiallista muodostumista eli konstruoitumista. Yhteiskunta-analyysin välineenä genealogiaa on ensimmäisenä käyttänyt Michel Foucault, joka omaksui käsitteen sen avulla moraalin alkuperää tutkineelta Nietzscheltä.
Esseessään "Nietzsche, Genealogia, Historia" Foucault kertoo, miten Nietzschen moraalin analyysi (jota Nietzsche itsekin kutsuu genealogiaksi, "die Genealogie") vaikutti hänen omaan ajatteluunsa. Foucault kuvaa genealogian tutkimukseksi niihin asioihin, joiden ajattelemme olevan historiattomia. Tämä sisältää seksuaalisuuden ja muita arkipäivän asioita. Genealogia ei ole tutkimus alkuperästä eikä asioiden lineaarisen kehityksen konstruktio. Sen sijaan se yrittää tarkastella pluralistista ja usein ristiriitaista menneisyyttä, ja paljastaa, miten valta on vaikuttanut käsitysten muodostumiseen.
Foucaultin genealogian käsite on ihmisyksilön aseman historia, joka jäljittää ihmistä ja yhteiskuntaa koskevan ajattelun kehitystä historian läpi. Tällainen yksilön tai subjektin genealogia selittää tiedon, diskurssien ja objektien alojen rakentumisen viittaamatta subjektiin. Genealogia dekonstruoi totuuden väittäen, että totuus on valtaintressien muovaama. Näin ollen kaikki totuudet ovat kyseenalaistettavissa. Genealogia teoriana korostaa totuuden epäluotettavuutta ja sisältää epäyhtenäisen käsityksen historiasta.
Feministisen filosofian yksi tutkimussuuntaus on sukupuolen genealogia, jossa tarkastelun kohteena on sukupuolikäsitteiden ja sukupuolittuneiden käsitteiden historia. Genealogisesta näkökulmasta sukupuoleen liitetyt käsitteet tai merkitykset eivät ole pysyviä vaan muuttuvia. Tällöin ei pohdita, onko esimerkiksi rationaalisuus enemmän miehen kuin naisen ominaisuus vaan tarkastellaan yksityiskohtaisesti sitä prosessia, jossa nämä käsitteet ovat sukupuolittuneet tai muuttuneet sukupuolen tekemisen välineiksi. (Esimerkiksi miksi juuri rationaalisuus yhdistetään kulttuurissamme yleisesti miehisyyteen ja emotionaalisuus naisellisuuteen.)
Feminististä genealogiaa on ja sen suhdetta feministiseen filosofiaan ja naistukimukseen on käsitellyt mm. Judith Butler klassikkoteoksessaan "Hankala sukupuoli" (Gender Trouble).
Jumalan käsi -maali
Jumalan käsi () on argentiinalaisen jalkapalloilijan Diego Maradonan antama nimitys kiistanalaiselle maalille, jonka hän itse teki Englantia vastaan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden puolivälieräottelussa Meksikossa 1986. Argentiina voitti ottelun 2–1.
Ottelu pelattiin 22. kesäkuuta 1986 Azteca-stadionilla 114 580 katsojan edessä. Ottelussa oli jo ennakkoon vahva poliittinen tunnelataus maiden välillä neljä vuotta aiemmin käydyn Falklandin sodan johdosta.
Ottelun ensimmäinen puoliaika oli maaliton Argentiinan vahvasta painostuksesta huolimatta. Avausmaalia saatiin odottaa ottelun 51. peliminuutille. Maradona ohitti kolme englantilaista ja yritti seinäsyöttöä Jorge Valdanon kanssa rangaistusalueen rajalla. Englannin Steve Hodge ehti kuitenkin väliin ja nosti pallon taaksepäin maalivahti Peter Shiltonille. Maradona jatkoi vauhdilla rangaistusalueen sisälle ehtien palloon – kädellään – juuri ennen vastaan tullutta Shiltonia ja pallo leijaili verkkoon. Tunisialainen päätuomari Ali Bennaceur näytti keskialoitusta hyväksytyn maalin merkiksi.
Englantilaiset protestoivat voimakkaasti argentiinalaisten juhliessa. Videolla näkyy, miten Maradona katsoo erotuomaria. Hän myöhemmin sanoi, ”Odotin että pelitoverit olisivat tulleet halaamaan, ja kukaan ei tullut... Sanoin heille: ’Tulkaa halaamaan, tai erotuomari ei salli tuota.’”
Argentiina voitti ottelun 2–1 edeten välieriin ja lopulta maailmanmestaruuteen. Ottelun voittomaali – niin ikään Maradonan tekemä – valittiin myöhemmin kansainvälisen jalkapalloliiton äänestyksessä vuosisadan maaliksi.
Seuraavana päivänä Maradona ei vielä vihjannutkaan käyttäneensä kättä. Hän kertoi tiedotusvälineille, ettei tiennyt mihin kohtaan pallo häntä osui. Myöhemmin Maradona väitti ”Jumalan käden” puuttuneen peliin ja sen seurauksena tuota kiistanalaista maalia ruvettiin kutsumaan ”Jumalan kädeksi”. Lopulta Maradona kuitenkin myönsi tehneensä maalin omalla kädellään.
Airbag/How Am I Driving?
Airbag/How Am I Driving? on Radioheadin EP, joka julkaistiin vuonna 1998 Pohjois-Amerikan markkinoille. Se sisältää pääasiassa "OK Computerin" singlejen b-puolia.
"Airbag/How Am I Driving?" -EP sai Grammy-ehdokkuuden paras vaihtoehtomusiikki -kategoriassa, vaikka kyseessä on vain 25 minuuttia pitkä julkaisu (muut ehdokkaat olivat täyspitkiä albumeja).
EP julkaistiin uudelleen Alankomaissa ja Britanniassa alkuvuodesta 2007.
I Might Be Wrong
I Might Be Wrong ("Live Recordings") englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin vuoden 2001 live-EP, joka sisältää kahdeksan livekappaletta, jotka on nauhoitettu yhtyeen Euroopan ja Pohjois-Amerikan kiertueella. Kappaleista seitsemän on julkaistu aikaisemmin studioversioina albumeilla "Kid A" ja "Amnesiac", ja yksi on ennen julkaisematon kappale, "True Love Waits".
Kaikki kappaleet kirjoittanut Radiohead, ellei toisin mainittu.
Olga Eugenie von Thillot Thierfelder
Olga Eugenie von Thillot Thierfelder, taiteilijanimeltään Jennie von Thillot, (20. marraskuuta 1892 Helsinki – 8. maaliskuuta 1977 Hannover) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli kiinnitettynä Suomalaiseen oopperaan 1921–1925, minkä jälkeen hän esiintyi Saksassa oopperanäyttämöillä. Vuosina 1949−1951 hän toimi Sibelius-Akatemian oopperaluokan opettajana. 1950-luvulla hän oli vierailevana ohjaajana Helsingissä, Tampereella ja Turussa, jolloin hän ohjasi muun muassa Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin ja Pjotr Tšaikovskin oopperoita.
Von Thillotille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1961.
Von Thillotin ensimmäinen puoliso vuosina 1918−1926 oli oopperalaulaja ja näyttelijä Paavo Kostioja. Hänen toinen puolisonsa oli vuodesta 1928 Ala-Saksin sinfoniaorkesterin johtaja, filosofian tohtori Helmuth Thierfelder, joka vieraili kapellimestarina Suomessa useaan otteeseen 1940- ja 1950-luvuilla.