hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Anthony Grant
Anthony Grant (s. 6. kesäkuuta 1987) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hänen seuransa on Englannin Valioliigan Chelsea.
Grant debytoi Chelsean edustusjoukkueessa toukokuussa 2005 vaihtomiehenä ottelussa Manchester Unitedia vastaan. Hän ei ole vielä vakiinnuttanut paikkaansa kovatasoisessa Valioliigajoukkueessa. Tammikuussa 2006 hän oli lainassa Oldhamissa.
Gerard Nijboer
Gerard Nijboer (s. 18. elokuuta 1955) on alankomaalainen kestävyysjuoksija.
Nijboer juoksi 26. huhtikuuta 1980 Amsterdamin maratonin voittoon tehden Alankomaiden ennätyksen ajalla 2.09.01. Ennätys pysyi voimassa 23 vuotta, kunnes Kamiel Maase rikkoi sen. Samana vuonna Moskovan olympialaisissa Nijboer oli sairastanut ennen juoksua virustaudin, mutta pysyi viiden hengen kärkiryhmässä juoksun loppuvaiheisiin saakka. Hän joutui antautumaan Waldemar Cierpinskille, mutta juoksi maaliin toisena 17 sekuntia Cierpinskille hävinneenä.
Vuonna 1982 Ateenassa pidetyissä EM-kisoissa Nijboer voitti EM-kultaa. Hänet valittiin samana vuonna Alankomaiden vuoden urheilijaksi. Hän osallistui maratonille myös 1984 ja 1988 olympialaisissa, mutta ei saavuttanut enää mitaleita. Hän voitti uransa aikana Amsterdamin maratonin neljästi. Urheilu-uransa jälkeen hän on toiminut kestävyysjuoksuvalmentajana KNAU-seurassa.
Ella Kanninen
Ella Kanninen (s. 3. marraskuuta 1974 Vihti) on suomalainen toimittaja ja juontaja.
Kanninen kirjoitti ylioppilaaksi Nummelan lukiosta vuonna 1993 ja vietti sen jälkeen vuoden Ranskassa Grenoblessa yliopiston järjestämällä kielikurssilla. Hän valmistui toimittajaksi Tarton yliopistosta vuonna 1999. Kanninen on käynyt myös Suomen Ilmailuopiston lentoemäntäkurssin. Ennen televisiouraa hän kirjoitti artikkeleita muun muassa Kauneus ja terveys -lehteen.
Kannisen televisioura alkoi Ylen Aamu-TV:ssä. Myöhemmin hän toimi uutistenlukijana TV1:ssä. Suomessa Kannisesta tuli tunnettu televisiokasvo kieltenopetusta antaneen TV1:n tositelevisiosarjan "Talo Italiassa" juontajana. Lisäksi hän toimi apulaistuottajana vuonna 2007 esitetyssä "Talo Espanjassa" -sarjassa. Keväällä 2010 esitettiin kilpailusarjan kolmas kausi "Talo Ranskassa", ja Kanninen toimi ohjelman apulaistuottajana ja juontajana.
Vuosina 2008–2009 Kanninen juonsi Yle Teemalla tiedeohjelmaa "Tutkiva juttu". Kanninen on juontanut ja toimittanut myös ajankohtaisia tapahtumia. Hän teki Ylelle taustajuttuja Torinon talviolympialaisista 2006. Kesällä 2010 hän juonsi Tangomarkkinat yhdessä Mikko Peltolan kanssa. Juhannuksena 2012 hän juonsi Iiro Rantalan kanssa Yle Teemalla 13-tuntisen "Juhannusjuna"-kulttuuriohjelman.
Kanninen juonsi MTV3:n "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmaa vuosina 2006–2007 Marco Bjurströmin kanssa. Hän palasi ohjelman juontajaksi seitsemännelle tuotantokaudelle syksyllä 2012 korvaten Vappu Pimiän.
Kanninen on tehnyt myös matkailuohjelmia. Hän työskenteli muutaman vuoden Italian televisiossa matkailuohjelmassa "Il Viaggiatore". Yle Teema esitti kevätkesällä 2012 Italiaan keskittyvän matkailuohjelman "Tie Roomaan: kaksi pientä elefanttia", jossa Kanninen toimi oppaana. Kesällä 2012 Ylen Aamu-TV:ssä esitettiin Kannisen juontamaa matkailuohjelmaa "Ella Kannisen Toscana". Huhtikuussa 2016 ilmestyi Kannisen kirja "Ellan Toscana: Kyläelämää Italiassa".
Helmikuusta 2013 Kanninen juonsi "Puoli seitsemän" -ohjelmaa Yle TV1:llä. Hän oli alun perin Marja Hintikan sijainen tämän äitiysloman ajan, mutta jatkoi tehtävässä syyskuun 2014 loppuun.
Kannisen aviomies Valerio Chinca on italialainen avaruusinsinööri, joka työskentelee energia-alalla. Heillä on kaksi poikaa. Perhe asuu Firenzen ulkopuolella ja syksyllä 2014 Suomessa työskennellyt Kanninen kertoi muuttavansa perheensä kanssa pysyvästi Italiaan.
Käänteishyljintä
Käänteishyljintä eli graft-versus-host-reaktio on elinsiirron komplikaatio, jossa kudossiirteen valkosolut tunnistavat immuunipuutteisen isännän kudosrakenteita vieraiksi ja kehittävät immuunivasteen niitä kohtaan. Yleisimmin käänteishyljintä tapahtuu luuytimensiirron tai kantasolujensiirron jälkeen.
Luuytimensiirrolla hoidetaan pahanlaatuisia verisairauksia kuten leukemiaa. Allogeeninen eli toisesta ihmisestä otettu luuydin- tai kantasolusiirre sisältää immuunijärjestelmän soluja, jotka saattavat aktivoitua ja hyökätä sen henkilön elimistöä vastaan, jolle siirto on tehty. Yleisimmin reaktion aiheuttavat T-solut. Akuutti tai krooninen käänteishyljintäreaktio ilmaantuu noin 60 prosentille siirtopotilaista. Reaktio voi hoitua lääkkeiden avulla, mutta johtaa joskus hankaliin elinvaurioihin ja jopa kuolemaan.
Kun luuytimen- tai kantasolujensiirrolla hoidetaan verisyöpää, käänteishyljintäreaktio kohdistuu elimistön terveiden solujen lisäksi myös syöpäsoluihin, jolloin ilmiöstä käytetään nimitystä "graft-versus-tumor". Siirteen terveiden lymfosyyttien syöpäsoluja tuhoava vaikutus on perustana sille, miksi toiselta ihmiseltä saadun kantasolujensiirron tulokset ovat parempia kuin siirrettäessä omia tai identtisen kaksosen luovuttamia kantasoluja.
Käänteishyljintä saattaa tapahtua myös verensiirron seurauksena. Verensiirron aiheuttaman käänteishyljinnän voimakkuus on suhteessa siirretyn verivalmisteen sisältämien lymfosyyttien määrään. Vaarassa ovat potilaat, joiden immuunijärjestelmä on vajavainen eikä siten pysty puolustamaan elimistöä. Immuunivajaus voi olla synnynnäinen tai hankinnainen, kuten immunosuppressiolääkityksen tai AIDS:n aiheuttama.
Käänteishyljintää esiintyy harvoin myös kiinteiden elinten siirron yhteydessä, jolloin se on yleensä tyypiltään lievempi.
Käänteishyljintään on kehitetty soluhoito, joka on toistaiseksi kokeiluasteella.
Christoph Martin Wieland
Christoph Martin Wieland (5. syyskuuta 1733 Oberholzheim – 20. tammikuuta 1813 Weimar) oli saksalainen runoilija ja kirjailija.
Hän syntyi Oberholzheimissa. Hänen isänsä oli paikkakunnalla pastorina antaen pojalleen ankaran uskonnollisen kasvatuksen. Goethen mielestä Wieland edusti kääntäjänä (Shakespeare, Horatius) keskitietä sen aikaisten kirjailijoiden periaatteiden välillä.
Kesällä 1750 Wieland rakastui serkkuunsa Sophie Gutermaniin, joka innoitti häntä kirjoittamaan teoksen "Die Natur der Dinge" (1752) sekä kuusi muuta runokirjaa.
1760 hän matkusti Sveitsiin, jossa tapasi Jean-Jacques Rousseaun ystävän Julie de Bondelin. Hän kirjoitti Sveitsin vuosinaan teokset "Der geprüfte Abraham" (1753), "Sympathien" (1756), "Empfindungen eines Christen" (1757).
Wieland käänsi mielellään ulkomaalaista kirjallisuutta ja ehkä siksi hänen tuotantoonsa vaikuttivat ratkaisevasti antiikin kreikan- ja latinankielinen kirjallisuus. Wielandillä oli aikanaan vahva vaikutus saksalaiseen kirjallisuuteen."”Se käsi, joka meitä ohjaa, ei päästä meitä kuiluun luisumaan. 
Ja vaikkei toivon luoti tapaa pohjaan, pysyköön kukin luottamuksessaan: 
yö vaihtuu sarastukseen ajallaan.”"
Christoph Martin Wieland
No Bull
No Bull on hard rock -yhtye AC/DC:n marraskuussa 1996 julkaisema video, joka sisältää 10. heinäkuuta 1996 Las Ventasin härkätaisteluareenalla Espanjan pääkaupungissa Madridissa kuvatun konsertin. Kuuluisa kappale "Back in Black" esitettiin ensimmäisenä edesmenneen Bon Scottin kunniaksi. Konsertti julkaistiin myöhemmin myös DVD:nä.DVD-versiossa on mukana konsertin lisäksi kappaleen "Hard as a Rock" musiikkivideo ja dokumentti kyseisen musiikkivideon teosta.
Call of Duty
Call of Duty on ensimmäisen persoonan ammuntapeleihin perustuva pelisarja, jota julkaisee Activision ja kehittää pääasiassa Infinity Ward, Treyarch ja Sledgehammer Games. Pelisarjassa käsitellään toista ja kolmatta maailmansotaa, kylmää sotaa sekä modernia terrorisminvastaista sotaa. "", "", "", "", "" ja "" sijoittuvat tulevaisuuteen.
Otakar Janecký
Otakar Janecký (s. 26. joulukuuta 1960 Pardubice, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä, joskin viimeisillä pelikausillaan hänet nähtiin myös puolustajan paikalla.
Janecký on SM-liigassa toiseksi eniten tehopisteitä kerännyt ulkomaalainen.
Eric Perrin ohitti Janeckyn joulukuussa 2017 SM-liigan tehopisteissä.
1990-luvun alun ketjukaveri Jokereista, Teemu Selänne, on muistellut "Oton" olleen puhdaspiirteinen pelintekijä, joka ei edes pahemmin piitannut maalinteosta, vaan pyrki aina syöttämään laitahyökkääjilleen. Selänne arvioi Janeckýn olleen "Jevgeni Artjuhinin jälkeen vahvin pelaaja, jonka kanssa olen ikinä pelannut."
Hänen poikansa Otakar Janecký nuorempi on myös jääkiekkoilija, joka on pelannut Joensuun Jokipojissa.
Janecký aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Pardubicessa, jossa hän pelasi kaudet 1978–1990. Vuonna 1989 hän voitti sarjan syöttöpörssin 41 syötöllä 44 ottelussa.
Kaudeksi 1990–1991 Janecký siirtyi Suomeen pelaten yhden kauden SaiPassa, missä hän teki joukkueen syöttö- ja piste-ennätyksen. SaiPa:n pudottua SM-Liigasta kauden päätteeksi, Jokerit osti Janeckýn itselleen.
Jokereissa Janecký voitti neljä SM-kultaa vuosina 1992, 1994, 1996 sekä 1997. Jokeriuransa aikana Janecký nousi erittäin suosituksi pelaajaksi kannattajien keskuudessa, ja moni pitääkin häntä Jokerien kaikkien aikojen parhaana pelaajana. Janeckýn ikimuistoisin jokerihetki lienee keväältä 1994, jolloin hän ratkaisi Suomen-mestaruuden Jokereille lyöden kiekon jatkoajalla ilmasta TPS:n maaliin.
Janeckýn katsotaan olleen tärkein yksittäinen pelaaja jokeridynastian luomisessa. Hän toimi keskushyökkääjänä monissa Jokerien 1990-luvun tähtiketjuissa. Näistä tunnetuimpia ovat Säilynoja–Janecký–Selänne ja Lind–Janecký–Varis. 1990-luvun puolivälissä hän muodosti Juha Jokiharjun kanssa persoonallisen parivaljakon. Pelitaitojensa ohella he eivät liiemmin olleet vastustajajoukkueen kannattajien suosiossa kaksikon silloin tällöin harrastamien teatraalisten kaatuilujen vuoksi. Tätä ”taiteenlajia” nähtiin Janeckýlta oikeastaan koko hänen SM-liigauransa ajan.
Janecký pelasi myös muutaman kauden Jokereissa harvinaisella desimaalipelinumerolla 91,1, joka viittasi joukkueen sponsorina toimineen radioaseman käyttämään ULA-taajuuteen.
Jokereissa kului kahdeksan kautta, ja yhden Bluesissa pelatun kauden (1999–2000) jälkeen hän palasi takaisin kotimaahansa ja HC Pardubiceen. Pardubicessa hän pelasi neljä kautta, kunnes lopetti uransa vuonna 2004.
Maajoukkueurallaan Janecký edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa ja vuosien 1989 ja 1992 MM-kilpailuissa. Tšekin paidassa hän pelasi 1994 talviolympialaisissa sekä 1993 ja 1994 MM-kilpailuissa. Arvokilpailuista hän keräsi olympiapronssin ja kolme MM-pronssia.Otakar Janecký Eurohockey-sivustolla
David Caruso
David Caruso (s. 7. tammikuuta 1956 Forest Hills, Queens, New York) on amerikkalainen näyttelijä. Hänellä on italialaisia ja irlantilaisia sukujuuria. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat etsivä John Kelly "NYPD Bluessa" (1993–1994) sekä kulttimaineeseen noussut komisario Horatio Caine televisiosarjassa "" (2002–2012). Lisäksi Caruso on näytellyt irlantilaisjengin johtajaa televisiosarjassa "Hill Street Blues". Caruso on myös näytellyt ensimmäisessä Rambo-elokuvassa "Rambo – taistelija" sheriffin apulaista Mitchiä. Hän näyttelee elokuvassa "Hudson Hawk – varkaista parhain" Kit Katia.
Caruso on voittanut Golden Globen vuonna 1994 parhaasta miespääosasta sarjasta "NYPD Blue" ja lisäksi hän sai samana vuonna Emmy-ehdokkuuden sarjasta "NYPD Blue". Caruso on menestynyt paremmin televisiosarjojen kuin elokuvien näyttelijänä .
Caruso on ollut kolmesti naimisissa. Ensimmäinen avioliitto oli Cheri Maugansin kanssa vuosina 1979–1984, toinen avioliitto oli näyttelijä Rachel Ticotin kanssa vuosina 1984–1987. Liitossa syntyi yksi lapsi, Greta (s. 1984). Kolmas avioliitto oli Margaret Buckleyn kanssa vuosina 1996–2007. Myöhemmin Caruso seurusteli Liza Marquezin kanssa, jonka kanssa he erosivat lokakuussa 2007. Heillä on kaksi yhteistä lasta, poika Anthony ja tytär Paloma.
Näyttelemisen ohella Caruso omistaa "Steam on Sunset" -vaate- ja huonekaluliikkeen Miamissa.
Kaikki äidistäni
Kaikki äidistäni () on Pedro Almodóvarin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 1999. Sen pääosissa ovat Cecilia Roth, Marisa Paredes, Penélope Cruz, Candela Peña, Antonia San Juan ja Rosa Maria Sardà. Elokuvaa pidetään yleisesti yhtenä Almodóvarin parhaista, ja se palkittiin muun muassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarilla sekä seitsemällä Goyalla.
Elokuva käsittelee vaikeita asioita, kuten AIDSia, transvestismia, sukupuolirooleja, uskontoa ja eksistentialismia. Hahmot esitellään suorasukaiseen ja romantisoimattomaan tyyliin, höystettynä kuitenkin ripauksella mustaa huumoria.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kaikki äidistäni" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Elokuva kertoo Manuela-nimisestä sairaanhoitajasta (Cecilia Roth), joka asuu Madridissa teini-ikäisen poikansa Estebanin kanssa. Esteban ja hänen isänsä eivät ole koskaan tavanneet toisiaan, ja ainut mitä Manuela on kertonut pojalleen isästä on, että tämä kuoli ennen hänen syntymäänsä. Esteban haluaa tulla kirjailijaksi ja pitää muistivihkoa aina mukanaan. Hän kirjoittaa parhaillaan tarinaa nimeltä "Kaikki äidistäni", jonka nimi on mukaelma Joseph L. Mankiewiczin elokuvasta "Kaikki Eevasta".
Juhlistaakseen Estebanin 17-vuotispäivää Manuela vie hänet katsomaan Tennessee Williamsin "Viettelyksen vaunu" -näytelmää. Esityksen päätyttyä Esteban juoksee Blance DuBoisin roolia näytelleen Huma Rojon (Marisa Paredes) auton perässä saadakseen nimikirjoituksen, jää toisen auton alle ja saa surmansa. Manuela lukee myöhemmin Estebanin muistivihkosta tämän halusta tavata isänsä. Toteuttaakseen poikansa viimeisen toiveen edes osittain, Manuela lähtee epätoivoisena etsimään pojan isää, Lolaa, joka on transvestiitti ja työskentelee Barcelonassa prostituoituna. Barcelonassa ollessaan Manuela tapaa vanhan ystävänsä Agradon (Antonia San Juan) ja ystävystyy sisar Rosan (Penélope Cruz), nuoren raskaana olevan nunnan kanssa, joka tuntee sekä Lolan että Huma Rojon.
Akron
Akron on kaupunki Ohiossa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2010 tehdyn väestönlaskennan mukaan itse kaupungissa oli 199 110 asukasta ja suur-Akronin alueella yli 700 000. Kaupunki perustettiin 1825 lähelle Ohio–Erie-kanavaa, ja siitä tuli tuotantoteollisuuden keskus hyvien kulkuyhteyksien ansiosta. Se on lempinimeltään "Yhdysvaltojen kumipääkaupunki", sillä sekä Goodyearilla että Firestonella on ollut pääkonttorinsa kaupungissa. Nykyisin siellä sijaitsevat Goodyearin pääkonttori ja erikoisrenkaiden valmistus, sekä Firestonen teknologiakeskus.
Akron sijaitsee Mississippin vesistön ja Suurten järvien välisellä vedenjakajalla. Se kasvoi voimakkaasti 1820-luvulta alkaen, kun alueelle valmistui kaksi kanavaa, joista saatiin kuljetusyhteydet ja vesivoimaa. Rautatie paransi kulkuyhteyksiä entisestään, ja niiden lisäksi helppo veden saatavuus houkutteli paikkakunnalle monia kumitehtaita.
Vuonna 1895 valmistunut paikallisjunalinja ABC-linja (Akron, Bedford, and Cleveland Railroad) kuljetti akronilaisia töihin Clevelandiin. Valmistuessaan se oli maailman pisin sähköjunarata, ja Yhdysvaltojen ensimmäisiä (jo ennen New Yorkin metroa).
Koko Yhdysvaltojen suurin Ku Klux Klan -paikallisosasto oli 1900-luvun alussa Akronin ympäristössä Summitin piirikunnassa, oman ilmoituksensa mukaan siinä oli 50 000 jäsentä. Monet korkeat virkamiehet olivat jäseniä.
Kaupungissa järjestetään vuosittain heinäkuussa mäkiautojen Amerikan mestaruuskilpailu. Vuonna 2013 kisa järjestettiin 76. kerran, ja siihen osallistui 430 kilpailijaa. Kisoja varten on rakennettu erityinen rata lähellä lentoasemaa sijaitsevalle kukkulalle. Rakennustyöt vuonna 1936 kuuluivat New Dealin työllistysohjelmaan, nykyisin radan omistaa Akronin kaupunki.
Ben Sheets
Ben M. Sheets (s. 18. heinäkuuta 1978, Baton Rouge) on yhdysvaltalainen baseball-syöttäjä ja olympiakultamitalisti Yhdysvaltojen joukkueesta Sydneyn olympialaisissa 2000. Milwaukee Brewers -seurassa pitkään pelannut Sheets allekirjoitti sopimuksen Atlanta Braves -seuran kanssa heinäkuussa 2012.
AkzoNobel
Akzo Nobel N.V. on monikansallinen yritys, joka toimii lääketeollisuuden, pinnoitteiden ja kemianteollisuuden aloilla. Sen pääkonttori on Arnhemissa, Alankomaissa, mutta toimintaa on yli 80 maassa ja työntekijöitä yli 50 000. Liikevaihdosta neljännes on lääkkeitä, 40 prosenttia pinnoitteita ja loput muita kemikaaleja. Suomessa toimii viisi konsernin yritystä, jotka edustavat kaikkia kolmea liiketoiminta-aluetta.
Yrityksen juuret juontavat Tanskaan, missä perustettiin vuonna 1777 maalitehdas "Det Holmbladske Selskab", ja Hollantiin, jossa aloitti vuonna 1792 lakkatehdas "Sikkens Lakken". Vuonna 1994 monialayritysrypäs yhdistyi Alfred Nobelin 1800-luvun lopulla perustaman Nobel Industries -yrityksen kanssa niin että aseet jäivät Boforsiin, muut alat uuteen Akzo Nobeliin.
Grete Waitz
Grete Waitz (o.s. Andersen, 1. lokakuuta 1953 Oslo – 19. huhtikuuta 2011 Oslo) oli norjalainen kestävyysjuoksija.
Waitz kilpaili nuoruudessaan keskimatkoilla ja osallistui Münchenin olympialaisiin 1 500 metrin juoksukilpailuun. Tämän jälkeen hän alkoi siirtyä pidemmille matkoille. Vuonna 1975 hän teki kahdesti 3 000 metrin maailmanennätyksen. Vuonna 1978 hän osallistui New Yorkin maratonille, jonka voitti. Seuraavana vuonna hän rikkoi ensimmäisenä naisena kahden ja puolen tunnin haamurajan saavuttamalla ajan 2.27.33. Hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden viisi kertaa (1978–1981, 1983) ja sijoittui kolmanneksi kaksi kertaa.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Waitz voitti maratonin kolmen minuutin erolla kakkoseen. Seuraavana vuonna Los Angelesin olympialaisissa hän sijoittui hopealle. Hän voitti urallaan New Yorkin maratonin yhdeksän kertaa (1978–1980, 1982–1986, 1988) sekä Lontoon maratonin kahdesti (1983 ja 1986).
Waitzin patsas on Oslon Bislett Stadionin ulkopuolella. Hänen mukaansa on myös nimetty juoksukilpailuja. Waitz harrasti juoksua huippu-urheilu-uransa jälkeenkin ja järjesti juoksutapahtumia, joissa pyrki jakamaan tietoa kestävyysjuoksusta ja terveydestä.
Vuonna 2005 julkisuuteen tuli tieto, että hän sairastaa syöpää. Hän kuoli syöpään huhtikuussa 2011.
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Waitzin kuvan yhden Boeing 787-8 -koneensa pyrstöön.
Shī shì shí shī shǐ
Shī shì shí shī shǐ () eli ”Herra Shin leijonansyönnin historia” on huomattavan kiinalaisen kielitieteilijän Zhào Yuánrènin kirjoittama kiinankielinen tarina. Se koostuu 92 eri tooneilla luettavasta "shi"-äänteestä. Kuultuna runoa on mahdoton ymmärtää, mutta kirjoitusmerkeillä kirjoitettuna samoin lausuttujen sanojen eli homofonien merkitykset voi erottaa toisistaan. Runo on klassista kiinaa, ja vernakulaarinen (kansanomainen) , nykyisellä mandariinikiinan kielellä kirjoitettu runo on hyvin erilainen.
Zhào oli Gwoyeu Romatzyh -latinisaatiojärjestelmän kehittäneen ryhmän johtaja. Järjestelmää ei voi käyttää klassisen kiinan latinisoimiseen, minkä osoittamiseksi Zhào kirjoitti leikkisän runon.
Kiinalaisin (yksinkertaistetuin) kirjoitusmerkein runon otsikko ja ensimmäinen säe kirjoitetaan seuraavasti:
Pinyin-järjestelmällä sama latinisoidaan seuraavasti:
Vapaasti käännettynä merkitys on seuraavanlainen:
Kultainen palmu
Kultainen palmu ("Palme d’or") on Cannesin elokuvajuhlien tärkein palkinto, joka annetaan parhaalle elokuvalle. Kultainen palmu voidaan antaa useammallekin kuin yhdelle elokuvalle samana vuonna.
Dietmar Hamann
Dietmar "Didi" Hamann (s. 27. elokuuta 1973 Waldsassen, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hamann aloitti aikuisten uransa FC Wacker Münchenin joukkueessa. 1989 hän siirtyi Bayern Müncheniin, missä hän voitti kahdesti Saksan mestaruuden (1993/94 ja 1996/97), UEFA-cupin (1995/96), Saksan liigacupin (1997/98) ja Saksan Cupin (1997/98). Kaudeksi 1998/99 hän siirtyi Englantiin Newcastle Unitediin, missä hän pelasi vain yhden kauden ennen siirtymistään Liverpooliin. Liverpoolissa Hamann voitti Liigacupin kahdesti (2000/01 ja 2002/03), FA Cupin (2000/01), UEFA-cupin (2000/01), Mestarien liigan (2004/05) ja UEFA Super Cupin (2005/06). Kaudeksi 2006/2007 Hamann siirtyi Manchester Cityyn, jossa pelasi kevääseen 2009 saakka.
Toukokuussa 2010 Hamann allekirjoitti yksivuotisen pelaajavalmentajasopimuksen MK Donsin kanssa. Hän päätti pelaajauransa helmikuussa 2011, jolloin siirtyi apuvalmentajaksi Leicesteriin. Hän toimi Stockport Countyn managerina saman vuoden heinäkuusta marraskuuhun.
Saksan maajoukkueessa Hamann pelasi vuosina 1997–2005 kaikkiaan 59 maaottelua, joissa teki viisi maalia. Hän oli joukkueessa voittamassa hopeaa 2002 MM-kisoista. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa 1998 sekä EM-kilpailuissa 2000 ja 2004.
Lämpövoimalaitos
Lämpövoimalaitos on voimalaitos, joka tuottaa ensin lämpöä, ja muuttaa sen edelleen sähköksi generaattorissa. Tyypillisimmin poltetaan jotain polttoainetta, vapautuneella lämmöllä höyrystetään vettä, höyry pyörittää höyryturbiinia ja tämä edelleen pyörittää generaattoria. Höyryturbiini ei pysty hyödyntämään kaikkea höyryssä olevaa energiaa. Höyryssä olevaa lämpöenergiaa voidaan joko ottaa hyötykäyttöön, jolloin kyseessä on vastapaine- eli lämmön ja sähkön yhteistuotantolaitos tai lauhduttaa vesistöön tai ilmaan, jolloin kyseessä on lauhdevoimalaitos. Koska lauhdevoimalaitoksessa höyryturbiinin jälkeinen paine ja lämpötila voidaan laskea matalammaksi kuin vastapaineella saadaan höyryturbiinista enemmän tehoa ja siten generaattorista enemmän sähköä mutta loppu energia menee hukkaan. Vastapainevoimalaitoksessa höyry poistuu turbiinista kuumempana ja korkeammassa paineessa, joten sähköä saadaan vähemmän mutta toisaalta lauhteen energia voidaan hyödyntää. Tämän vuoksi lauhdevoimalaitoksia käytetään pelkään sähköntuottoon mutta mikäli lämmölle on paikallinen käyttökohde käytetään vastapainevoimalaitosta.
Voimalaitoksia jotka tuottavat samanaikaisesti lämpöä ja sähköä kutsutaan yhteistuotantovoimalaitoksiksi.
Lämpövoimalaitoksia ovat ydinvoimalaitokset sekä polttoaineita kuten puuta, turvetta, kotitalousjätettä, hiiltä ja biohiiltä käyttävät voimalaitokset. Lisäksi ns. kombivoimalaitoksessa on osana lämpövoimalaitos.
Metsätieteet Suomessa
Metsätieteet luetaan tavallisesti niin sanottuihin "soveltaviin tieteisiin", ja niiden kohteena ovat metsät, niiden toiminta ja käyttö. Alalajeina ovat esimerkiksi metsäekologia, dendrologia, metsämaatiede, metsänhoitotiede, metsäeläintiede, metsäpatologia, suometsätiede, metsäekonomia, puumarkkinatiede, metsä- ja puuteknologia sekä metsänarviointi.
Itä-Suomen yliopisto metsäekologian tutkimusryhmä on ollut yksi Suomen Akatemian valitsemista tutkimuksen huippuyksiköistä. Ryhmää johtaa akatemiaprofessori Seppo Kellomäki. Helsingin yliopistossa metsätieteissä on tehty huippututkimusta useilla aloilla, esimerkiksi metsien ja ilmakehän vuorovaikutuksen tutkimus yhteistyössä fysiikan laitoksen kanssa.
Metsäntutkimuslaitos (Metla) on metsätieteisiin painottunut valtion tutkimuslaitos. Suomen Metsätieteellinen Seura (perustettu vuonna 1909) edistää metsäntutkimusta Suomessa muun muassa järjestämällä tilaisuuksia, julkaisutoiminnalla sekä ottamalla kantaa ajankohtaisiin kysymyksiin.
Metsätieteitä opetetaan Suomessa akateemisella tasolla Helsingin yliopistossa maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa ja Itä-Suomen yliopistossa (Joensuussa) metsätieteellisessä tiedekunnassa. Metsätieteiden opiskelijoita kutsutaan metsäylioppilaiksi tai forsteiksi.
Metsätieteitä opiskellaan Helsingin yliopistossa metsätieteiden laitoksella, jonka pääaineita ovat metsien ekologia ja käyttö sekä metsäekonomia ja markkinointi. Näiden pääaineiden alla on yhteensä 13 opintosuuntaa. Itä-Suomen yliopistossa on neljä pääainetta metsätieteiden tiedekunnassa.
Pepe Reina
José Manuel ”Pepe” Reina Páez (s. 31. elokuuta 1982 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Milania. Myös hänen isänsä Miguel Reina oli maajoukkuetason maalivahti.
Reina aloitti uransa Barcelonassa, missä hän pelasi kahden kauden ajan sekä reservi- että edustusjoukkueessa. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän pelasi ensimmäisen kerran 2. joulukuuta 2000 Celtaa vastaan. Kaudeksi 2002–2003 Reina siirtyi Villarrealiin, missä hän toimi kolmen kauden ajan ykkösmaalivahtina. Hän voitti seurassa Intertoto-cupin kahtena kautena peräkkäin. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Liverpooliin ja syrjäytti nopeasti pitkäaikaisen luottovahdin, puolalaisen Jerzy Dudekin, ykkösmaalivahdin paikalta.
Espanjan maajoukkueessa Reina pelasi ensi kerran 17. elokuuta 2005 ystävyysottelussa Uruguayta vastaan. Espanja voitti ottelun maalein 2–0. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa, mutta ei pelannut minuuttiakaan. Vuoden 2008 EM-kilpailuissa, jossa Espanja voitti mestaruuden, Reina torjui alkulohkon viimeisessä ottelussa Kreikkaa vastaan. Junioritasolla hän on voittanut alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1997.
Seurajoukkue
Maajoukkue
Stephen Warnock
Stephen Warnock (s. 12. joulukuuta 1981 Ormskirkissä, Lancashiressä, Englannissa) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Aston Villassa, Englannin Valioliigassa. Hänen pelipaikkansa on vasempana laitapuolustajana tai puolustavana keskikenttänä.
Warnock on Liverpoolin junioriakatemian kasvatteja. Hän on ollut lainalla Bradford Cityssä sekä Coventry Cityssä. Liverpoolin edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 2004 Mestarien liigan ensimmäisen karsintakierroksen ottelussa Grazer AK:ta vastaan.
Jean le Rond d’Alembert
Jean le Rond d’Alembert (16. marraskuuta 1717 Pariisi – 29. lokakuuta 1783 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, fyysikko sekä filosofi. Hän oli myös tekemässä varhaista ranskalaista "Encyclopédieta".
D’Alembert oli korkeasukuisen markiisittaren ja kirjailijan Claudine Guérin de Tencinin sekä ritari Louis-Camus Destouchesin avioton lapsi. Muutaman päivän synnytyksen jälkeen hänen äitinsä (de Tencin) jätti hänet Saint-Jean-le-Rond de Paris -kirkon portaille. Hänet kasvatettiin löytölapsena, mutta hänen isänsä Destouches kustansi myöhemmin hänen opiskelunsa. Hän opiskeli Collège Mazarinissä lakia ja lääketiedettä, aloja, joilla d’Alembertista tuli tunnettu tiedemies ja filosofi. Lakitieteen opiskelujen jälkeen hän aikoi vielä opiskella lääkäriksi, mutta sittemmin hän jätti lääketieteen ja palasi matematiikan sekä filosofian pariin, jotka olivat lähellä hänen sydäntään.
D’Alembert oli vaikuttamassa suurelta osin valistusfilosofien suurteoksen, Denis Diderot’n (1713–1784) "Encyclopédien", julkaisemiseen ja huolehti 28-osaisen teoksen matemaattisista ja luonnontieteellisistä artikkeleista.
D’Alembert esitteli Ensyklopediassa muun muassa uudenaikaisen käsityksensä infinitesimaalilaskennan perustamisesta täsmälliselle raja-arvon käsitteelle: hän ymmärsi suureen raja-arvoksi, jota muuttuva suure lähestyy niin, että suureen ja raja-arvon erotus tulee pienemmäksi kuin mikä hyvänsä ennalta annettu suure.
D’Alembert etsi yhtymäkohtia algebran peruslauseelle (jonka mukaan jokaisella polynomilla on ainakin yksi kompleksinen nollakohta); tämä keskeinen teoreema tunnetaan ranskalaisella kielialueella d'Alembertin lauseena. Sen todistus onnistui paremmin Carl Friedrich Gaussilta.
Hän tutki myös osittaisdifferentiaaleja. Värähtelevää liikettä tutkiessaan (vuonna 1743 ilmestynyt teos "Traité de dynamique") hän kehitti myös periaatteen, jonka mukaan kiinteät ja vapaasti liikkuvat kappaleet noudattavat Newtonin kolmatta liikelakia. Tämä nimettiin nimettiin keksijänsä mukaan d’Alembertin periaatteeksi. Tämän oivalluksen avulla tuli mahdolliseksi nesteiden dynamiikan ja värähtelyn matemaattisen käsittely, jolla oli suuri merkitys tulevaisuuden teknisten keksintöjen läpimurrolle.
D’Alembert käsitteli teoksessaan "Dimension" (1754) aikaa neljäntenä ulottuvuutena, ja myöhemmin H. G. Wells hyödynsi ideaa kuuluisissa romaaneissaan "Aikakone" (1895) sekä "Näkymätön mies" (1897). D’Alembert oli 1700-luvun puolivälin maineikkaimpia ranskalaisia matemaatikkoja Alexis Claude Clairaut’n (1713–1765) ohella. D’Alembert valittiin arvostettuun Ranskan akatemiaan.
Aegukga (Etelä-Korea)
Aegukga (, ) on Korean tasavallan kansallislaulu. Myös Korean demokraattisen kansantasavallan kansallislaulusta käytetään samaa nimeä. Kyseessä on kuitenkin eri laulu (vrt. Achimŭn pinnara (아침은, 빛나라). Laulun sanoittajaa ei tiedetä. Sen arvellaan syntyneen 1900-luvun alkupuolella, ja sen tekijäksi on veikattu joko poliitikko Yun Chihoa tai An Chang-hoa, itsenäisyysmiestä ja opettajaa. Alun perin Aegukgaa laulettiin vanhan skottilaisen kansanlaulun Auld Lang Syne sanoin. Japanin miehityksen aikana (1910-1945) Aegukgan laulaminen oli kielletty. Maan ulkopuolella asuvat korealaiset jatkoivat kuitenkin sen laulamista, tuoden näin ilmi uskonsa maansa tulevaan vapautukseen. Vuonna 1937 Ahn Eak-tae, kansainvälisesti tunnettu korealainen muusikko, joka asui Espanjassa, sävelsi Aegukgaan oman sävelmän. Tämä julistettiin Korean tasavallan kansallislauluksi Shanghaissa, Kiinassa, jossa maanpakolaishallitus kokoontui. Aegugkka esitettiin virallisesti Korean tasavallan itsenäistymisjuhlassa 15. elokuuta 1948. Samana vuonna sen asema virallistettiin.
Venusveistos
Venusveistokset (venusfiguurit eli yleisnimitys pienille kivikautisille naispatsaille) ovat myöhäispaleoliittisen kauden aikaisia tyylillisesti samoja piirteitä jakavia patsaita. Niitä on säilynyt ja löydetty yli 200, suurimmaksi osaksi Euroopan alueelta. Tunnettuja venusveistoksia ovat 35 000–40 000 vuotta vanha Hohler Felsin Venus ja 24 000–22 000 vuotta vanha Willendorfin Venus. Venusveistoksia tehtiin noin 35 000−25 000 vuotta sitten Aurignacin kulttuurin ja Gravetten kulttuurin alueella.
Vénus impudique oli ensimmäinen löydetty venusveistos. Sen löysi Paul Hurault vuonna 1864 läheltä Laugerie-Bassen kylää Ranskassa. Vuosina 1883–1895 Louis Alexandre Jullien löysi Balzi Rossista viisitoista figuriinia. Se on suurin koskaan samasta paikasta löydetty venusveistosten määrä. Willendorfin Venus löytyi vuonna 1908 Willendorfista. Näitä vesistoksia jotka ovat tyylillisesti samoja piirteitä jakavia patsaita ja on ajoitettu myöhäispaleoliittiselle kaudelle, on säilynyt ja löydetty yli 200 suurimmaksi osaksi Euroopan alueelta. Löydetyt venusveistokset ovat hyvin pienikokoisia, noin 4–25  senttiä pitkiä. Patsaat on usein veistetty pehmeistä kivilaaduista, kuten kalkkikivestä tai serpentiinistä, myös eri eläinten luuita sekä norsunluuta ja mammutinluuta on käytetty. Veistokset ovat ulkoisilta piirteiltään hyvin samanlaisia. Ne esittävät tyyliteltyä naishahmoa, jonka sukupuolipiirteet (kuten rinnat, reidet ja vulva) ovat vahvasti korostetut tai liioitellut.
Venusveistokset saattavat olla todellisia kuvauksia sen ajan naisista, sen ajan kauneusihanteista, toimia uskonnollisina taikakaluina, hedelmällisyyden ja seksuaalisuuden symboleina. Veistosten on myös tulkittu esittävän äitijumalatarta tai jumalattaria. On myös arveltu että ne saattaisivat ola toteemeja/amuletteja tai lasten leluja. Etelä-Afrikassa on eräitä heimoja joilla esiintyy rasvapakaraisuutta eli "steatopygiaa" ja heidän ruumiinrakenteensa muistuttaa myöhäispaleoliittisen kauden veistoksia. On arveltu että myöhäispaleoliittisen ajan ihmisille olisi saattanut olla samanlaista evolutiivista hyötyä tuollaisesta ruumiinrakenteesta. Willendorfin Venuksesta ja Lausselin Venuksesta on löydetty jälkiä punamullasta ja sen on arveltu liittyvän veistosten uskonnolliseen käyttämiseen.
Kalorimetri
Kalorimetri on laite, jolla mitataan kemiallisen reaktion lämpömäärä ja määritetään aineiden ominaislämpökapasiteetti. Kalorimetrin muodostaa mahdollisimman hyvin ympäristöstään eristetty reaktioastia, johon on sijoitettu lämmitysvastus kalorimetrin kalibroimiseksi, termistori eli NTC-vastus lämpötilan mittaamiseksi sekä näytteenlisäysruisku ja sekoitin.
Lämpöarvon määritykseen on käytetty aikojen kuluessa erilaisia polttomenetelmiä. Polttomenetelmien erona on ollut lähinnä palossa höyrystyneiden nesteiden tiivistymisen mittaus tai mittaamatta jättäminen. Nykyään yleisimmin käytössä oleva menetelmä on adiabaattinen menetelmä, josta käytetään nimitystä pommikalorimetri. Pommikalorimetri mittaa kalorimetrisen lämpöarvon ns. ylemmän lämpöarvon, josta voidaan laskennalisesti määrittää alempi lämpöarvo ja lämpöarvo saapumistilassa.
Mesoamerikka
Mesoamerikka on historiallinen alue, joka ulottuu Keski-Meksikon pohjoisosista Costa Rican länsirannikon pohjoisosiin. Mesoamerikkaan kuuluvat nykyisistä valtioista eteläinen Meksiko, Belize, Guatemala ja El Salvador sekä Hondurasin ja Nicaraguan läntiset osat ja Costa Rican luoteiskulma. Mesoamerikka on kulttuurinen alue, jossa kehittyi joukko kulttuurisesti yhteneväisiä agraarisia sivilisaatioita noin 2000 eaa. alkaen aina eurooppalaisten saapumiseen 1500-luvun alussa.
Mesoamerikan historia jaetaan kolmeen kauteen. Esiklassisella kaudella 2000 eaa. – 250 jaa. alueen hallitseva kansa olivat olmeekit. Klassisella kaudella 250–900 nousivat mayojen korkeakulttuuri ja Teotihuacánin kaupunki. Jälkiklassisella kaudella 900–1500 ensin tolteekit ja heidän jälkeensä asteekit hallitsivat vahvimpia valtioita. Mesoamerikkaa ei koskaan historiansa aikana hallittu yhtenä valtiona, vaan alue jakaantui erillisiin valtioihin, joita niiden keskuskaupungit hallitsivat. Espanjalaiset kukistivat asteekit vuonna 1521, ja seuraavien sadan vuoden aikana koko Mesoamerikka joutui espanjalaisten haltuun.
Mesoamerikka sijaitsee kokonaan tropiikissa. Siihen kuuluu maantieteellisesti monenlaisia alueita alankojen kosteista metsistä tuulisiin ja kylmiin ylänköihin.
Trooppiset alamaat sijaitsevat alle 1 000 metrin korkeudessa merenpinnasta. Ne saavat paljon sateita, ja ne kasvavat trooppista metsää ja savannia. Näillä alueilla syntyivät olmeekkien sekä mayojen klassinen korkeakulttuuri. Myös ylempänä asuneet asteekit olivat riippuvaisia alamaiden tuotteista.
Ylämaat sijaitsevat 1 000 ja 2 000 metrin välissä. Ne ovat lauhkeampia kuin alamaat ja saavat vähemmän sateita. Sadekausi on kesäkuusta lokakuuhun ja kuiva kausi tammikuusta toukokuuhun. Näillä alueilla syntyivät misteekkien, sapoteekkien, taraskien ja ylämaiden mayojen kulttuurit. Asutus keskittyi tasaisiin vuorilaaksoihin.
Keski-Meksikon ylätasanko sijaitsee yli 2 000 metrin korkeudessa, ja siihen kuuluvat Meksikon laakso ja sen viereiset laaksot. Joillain alueilla sataa tarpeeksi maan viljelemiseen, mutta jotkin alueet ovat siihen liian kuivia. Lokakuun ja maaliskuun välillä saattaa esiintyä hallaa. Viljelykasvien määrä on pienempi kuin alavammilla seuduilla. Asteekkivaltakunnan keskus syntyi Meksikonlaaksossa.
Mesoamerikan yhteisiä kulttuurisia piirteitä ovat esimerkiksi säännölliset markkinat, obsidiaanista tehdyt työkalut, rapatut lattiat, kaivinkepit sekä jotkin uskonnolliset piirteet, kuten ihmisuhrit, luku 13 pyhänä lukuna sekä 260-päiväinen rituaalikalenteri. Kulttuurisesta yhdenmukaisuudesta huolimatta alueella puhutaan useita kieliä, joista yleisimpiä ovat nahuatl, mayakielet, sapoteekki, misteekki ja otomi.
Tell
Tell on arkeologian terminologiassa rauniokumpu. Se esiintyy myös maantieteellisissä paikannimissä, esimerkiksi Tel Aviv.
Tunnettuja telleja ovat mm. Israelissa sijaitsevat Tel Megiddo, Tel Hazor ja Tel Be'er Sheva.
Färsaarten jalkapallomaajoukkue
Färsaarten jalkapallomaajoukkue edustaa Tanskalle kuuluvaa itsehallintoaluetta Färsaaria kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se on Yhdistyneen kuningaskunnan neljän osan (Englanti, Skotlanti, Wales ja Pohjois-Irlanti) sekä Gibraltarin ohella ainoa UEFAn jäsenenä ja Yhdistyneen kuningaskunnan osien kanssa ainoa FIFAn jäsenenä oleva maajoukkue Euroopassa, jonka edustama alue ei ole itsenäinen valtio.
Färsaaret ei ole koskaan selviytynyt arvokisojen lopputurnaukseen. Vaikka joukkue on ollut olemassa vuodesta 1930 lähtien, eivät FIFA eikä Färsaarten jalkapalloliitto laske kuin vuodesta 1988 lähtien pelatut ottelut virallisiksi. Island Gamesin jalkapalloturnauksen Färsaaret on voittanut 1989 ja 1991.
Vaikka Färsaaret onkin eräs Euroopan huonoimmin menestyneistä maajoukkueista, on se toisinaan kyennyt kiusaamaan isompiaan. Ensimmäisessä kansainvälisessä arvoturnauksen karsintaottelussaan 12. syyskuuta 1990 se voitti kotiottelussaan, joka pelattiin Ruotsin Landskronassa, Itävallan maalein 1–0. Sekä 2000 että 2004 EM-kisojen karsinnoissa se pelasi kotonaan tasapelin Skotlantia vastaan. Vuoden 2012 EM-karsinnoissa Färsaaret kukisti Viron lukemin 2-0. Ranskan EM-kisojen 2016 karsinnassa joukkue ylsi sekä vieras- että kotivoittoon Kreikasta. Kreikka-voitoilla saavuttamillaan kuudella pisteella se sivusi kaikkien aikojen parasta pistemääräänsä EM-karsinnoissa, jonka oli aiemmin saavuttanut EM-karsinnoissa 1996.
Toistaiseksi parhaan arvokisakarsintansa Färsaaret pelasi karsittaessa MM-kilpailuihin 2002. Se saavutti seitsemän pistettä kukistettuaan Luxemburgin kahdesti sekä pelattuaan tasapelin kisoihin selviytynyttä Sloveniaa vastaan.
Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkue
Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkue edustaa Pohjois-Irlantia kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa.
Pohjois-Irlanti samoin kuin kolme muuta Yhdistyneen kuningaskunnan osaa (Englanti, Skotlanti ja Wales), kilpailevat omilla joukkueillaan. Ennen vuotta 1921 Irlanti oli osa Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa ja koko saarta edusti yksi joukkue.
Pohjois-Irlannin maajoukkue on koko Irlannin jalkapallomaajoukkueen seuraaja, joka toimi ennen Irlannin vapaavaltion perustamista vuonna 1921. Joukkuetta hallinnoi Irlantilainen jalkapalloliitto ("Irish Football Association"), minkä päämaja on Belfastissa. Irlannin vapaavaltion perustamisen jälkeen vuonna 1926 perustettua Irlannin tasavallan jalkapallomaajoukkuetta hallinnoi Irlannin jalkapalloliitto ("the Football Association of Ireland"), joka pitää päämajaansa Dublinissa. Myös tasavallan maajoukkue ilmoitti edustavansa koko Irlannin saarta. Rajalinjat vakinaistettiin vasta vuonna 1946 ja kummassakin joukkueessa pelasi pelaajia joka puolelta saarta ennen vuotta 1950, jolloin laadittiin sääntö siitä, että pohjoisirlantilaiset pelaajat saivat edustaa vain Pohjois-Irlantia ja Irlannin tasavallan pelaajat vain Irlannin tasavaltaa. Vuoteen 1954 saakka molemmat joukkueet pelasivat Irlannin nimellä.
Pohjois-Irlannin maajoukkuetta kannattavat lähinnä unionistit, kun taas nationalistit kannattavat mieluummin Irlannin tasavallan maajoukkuetta. Vuonna 2002 Pohjois-Irlannin maajoukkueen kapteeni Neil Lennon lähti joukkueesta saatuaan lojalisteilta tappouhkauksen, koska hän pelasi Skotlannin Valioliigassa katolilaisten Celticissä.
Seuraavat pelaajat on valittu ystävyysotteluun Skotlantia vastaan 25. maaliskuuta 2015 ja Euroopan-mestaruuskilpailuiden 2016 karsintoihin Suomea vastaan 29. maaliskuuta 2015.
"Ottelut ja maalit on päivitetty 25. maaliskuuta 2015 Skotlantia vastaan pelatun ottelun jälkeen."
Seppo Pehkonen
Seppo Pehkonen (s. 11. toukokuuta 1945) on helluntailaistaustainen ns. Toronton siunaus -liikkeen pastori. Hän on filosofian tohtori pääaineena fysiikka. Pehkosen väitöskirja käsitteli kiinteän aineen diffuusioilmiötä. Hän on kuitenkin jättänyt luonnontieteen vuonna 1973 ja toiminut vuodesta 1977 eri herätysliikkeiden tehtävissä, erityisesti kristillisessä lähetystyössä.
Pehkonen on toimittanut Avainsanoma-lehteä, joka teki lähetystyötä Neuvostoliiton alueella. Myöhemmin hän on toimittanut Näky-lehteä. Hän on toiminut pastorina Helsingin Siion-seurakunnassa ja Saalem-seurakunnassa sekä Porvoon helluntaiseurakunnassa.
Vuodesta 1999 lähtien Pehkonen on toiminut pastorina Helsingin Cityseurakunnassa. Cityseurakunnat voidaan luokitella helluntailaisuudesta irtaantuneeksi tunnustuskuntiin sitoutumattomaksi uuskarismaattisuudeksi, ja niillä on yhteyksiä Toronton siunaus -liikkeeseen. Vuodesta 2007 on Pehkonen toiminut Keravan City-seurakunnan vt. pastorina ja 2008 vuoden alusta pastorina. Keväällä 2009 Helsingin Cityseurakunta ja Elämän Sana Helsinki yhdistyivät ja muodostivat Elämän Sana City -seurakunnan. Myöhemmin Elämän Sana City muutti nimensä takaisin Helsingin Cityseurakunnaksi.
Pehkonen toimi Helsingin karismaattisen Logos-raamattukoulun rehtorina vuoteen 2006 asti. Logos-raamattukoulu lopetti toimintansa vuonna 2006 liian vähäisen osallistujamäärän vuoksi.
Seppo Pehkonen on vuoden 2008 alusta nimitetty uudelleen Näky-lehden päätoimittajaksi.
Humphrey (kissa)
Humphrey (s. noin 1988 - k. maaliskuu 2006) oli kissa, joka oli Ison-Britannian pääministerin virka-asunnon lemmikkinä ja hiirtenmetsästäjänä lokakuusta 1989–13. marraskuuta 1997 saakka. Humphrey saapui Downing Street 10:een noin vuoden ikäisenä ja asui talossa kolmen pääministerin, Margaret Thatcherin, John Majorin ja Tony Blairin aikana.
Humphrey joutui muuttamaan virka-asunnosta kuukausi Blairin virkaanastumisen jälkeen, koska Cherie Blair ei tiettävästi tullut toimeen sen kanssa.
Humphrey sai nimensä "Kyllä, herra ministeri" -sarjan Sir Humphrey Applebyn mukaan. Kissan ylläpito maksoi vuodessa noin 100 puntaa. Suurin osa kuluista oli ruokakuluja ja kulut maksettiin valtion budjetista. Humphrey sanottiin tehneen huomattavasti parempaa työtä kuin ammattimainen tuholaistorjuja, jolle maksettiin 4 000 puntaa vuodessa ja joka tiettävästi ei saanut kiinni yhtään hiirtä.
Pasi Turunen
Pasi Turunen (s. 1966) on suomalaisen evankelisen Patmos Lähetyssäätiön radiotoimittaja ja teologian maisteri. Patmos Lähetyssäätiö on yhteiskristillinen lähetys- ja kehitysapujärjestö. Turunen toimii raamatunopettajana Kristillisessä Mediakeskuksessa (Studio24), joka on Patmos Lähetyssäätiön mediatoiminnan keskus ja hän on työskennellyt Patmoksen radiotoimittajana vuodesta 1990 lähtien. Hänen ohjelmiaan kuullaan mm. Radio Deissä. Turunen on myös yksi Aito avioliitto -yhdistyksen perustajista.
Pasi Turunen on kirjoittanut useita kirjoja. "Vartiotorni - Valtakunta uudessa valossa" (Kuva ja Sana, 1995 / 2006 2.p.) tarkastelee Jehovan todistajia kriittisesti. Turunen on kirjoittanut myös vihkosen "Homoseksualismi - Rakkautta ja Rajoja" (Kuva ja Sana, 2002), jossa hän käsittelee kriittisesti parisuhdelakia. Hän on toimittanut yhdessä Petri Mäkilän kanssa Raamatun arvovaltaa käsittelevän teoksen "Jumalan Sana" ja kirjoitti "Uskon puolesta" -teoksen (Kuva ja Sana, 2011). Turunen korostaa kirjoituksissaan ja puheissaan sitoutumista historiallisissa uskontunnustuksissa muotoiltuun klassiseen kristinuskon tulkintaan.
Turunen osallistui keskustelijana Yle TV2:n Ajankohtaisen kakkosen homoiltaan lokakuussa 2010. Homoilta-ohjelma herätti julkisuudessa runsaasti keskustelua ja sittemmin ohjelma valittiin Vuoden journalistiseksi teoksi.
Hartauskirjoitusten ja -puheiden lisäksi Turunen ottaa omilla verkkosivuillaan kantaa kristinuskoa koskeviin teologisiin, filosofisiin ja eettisiin kysymyksiin.
Nikolai Sologubov
Nikolai Sologubov (3. elokuuta 1924 Moskova, Neuvostoliitto – 30. joulukuuta 1988) oli venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Sologubov aloitti pelaamisen vasta 25-vuotiaana. Hän pelasi 350 liigaottelua ja teki niissä 128 maalia. Sologubov oli yksi Neuvostoliiton parhaimmista pelaajista 1950-ja 1960-luvuilla.
Erikoisena tapahtumana voidaan pitää Sologubovin menoa Yhdysvaltain joukkueen pukuhuoneeseen jääkiekon loppuottelussa Squaw Walleyn olympialaisissa vuonna 1960. Kisat pidettiin ohuessa ilmanalassa ja amerikkalaispelaajat näyttivät väsyneiltä, joten kielitaidoton Sologubov osoitti amerikkalaispelaajien tarvitsevan happea. Amerikkalaispelaajat noudattivat neuvoa ja nousivat 3–4-tilanteesta 9–4-voittoon.
Sologubov pelasi jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa vuosina 1955–1961 ja 1963 sekä olympiakisoissa 1956 ja 1960. Hän pelasi jääkiekkoseuroissa TsSKA Moskova ja SKA Kalinin.
Södermanland
Södermanland (puhekielessä "Sörmland", ) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella. Södermanlandin pinta-ala on 8 388,9 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 1 230 982 asukasta, joten väentiheys oli 146,7 asukasta neliökilometriä kohti.
Södernmanlandin rajanaapurit ovat Itä-Götanmaa, Närke, Västmanland ja Uplanti, joiden lisäksi maakuntaa rajoittaa Itämeri ja Mälarenjärvi.
Nykyisessä läänijaossa maakunnan alue jakaantuu Tukholman läänin, Södermanlandin läänin, Västmanlandin läänin ja Itä-Götanmaan läänin alueelle.Södermanlandissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 1 230 982 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Midraš
Midraš (hepreaksi: מדרש; monikko "midrashim") on hepreankielinen sana, jolla tarkoitetaan raamatullisten tekstien tulkintaa. Sillä viitataan juutalaisten kirjanoppineiden selitys- ja tulkintakirjallisuuteen.
Hiekkalapio
Hiekkalapio on (lasten) leikkikalu, joka soveltuu hiekan kaivamiseen ja muokkaamiseen. Sitä käytetään yleensä hiekkalaatikolla, eikä sitä voida kovinkaan järkevästi käyttää oikeaan työhön sen kestämättömyyden, materiaalin ja rakenteen takia. Toisaalta leikeissä hiekkalapiona voi hyvin käyttää myös monia puutarhaistyöhön tai -harrastukseen valmistettuja, yleensä rakenteellisesti lujempia istutuslapioita.
Laajan kohdekäyttäjäryhmän vuoksi hiekkalapioita on monenlaisia: suuria, pieniä, eri värisiä, pitkävartisia, lyhytvartisia, suurilapaisia, pienilapaisia ja niin edelleen. Yleensä ne ovat kuitenkin noin 20 senttimetrin mittaisia ja muovisia.
Sofia (täsmennyssivu)
Sofia voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Voileipä
Voileipä on leipäviipale, jonka päällä voi olla esimerkiksi levitteitä, juustosiivuja, leikkeleitä tai kasviksia.
Kerrosvoileipä muodostuu kahdesta tai useammasta vastakkain asetetusta leipäviipaleesta, joiden välissä on täytteitä. Täytevoileipä tunnetaan monilla kielialueilla nimellä "sandwich".
Voileipiä nautitaan esimerkiksi välipalana tai eväinä, monet nauttivat voileipiä myös aamiaisella ja muilla aterioilla.
Sergei Stanišev
Sergei Dmitrijevitš Stanišev (; s. 5. toukokuuta 1966) on bulgarialainen poliitikko ja europarlamentaarikko. Hän on Bulgarian sosialistisen puolueen (Bălgarska Sotsialistitšeska Partija) entinen puheenjohtaja ja pääministeri suuressa koalitiohallituksessa 17. elokuuta 2005 – 27. heinäkuuta 2009.
Stanišev syntyi H’ersonissa Ukrainan SNT:ssa. Hän opiskeli Moskovan valtionyliopistossa, josta suoritti tohtorin tutkinnon historiasta 1994. Hän oli vierailevana kansainvälisten suhteiden luennoitsijana London School of Economicsissa 1998. Stanišev ei ole naimisissa, mutta asunut pitkään journalisti Jelena Jontševan kanssa.
Vuonna 1995 Staniševista tuli puolueensa ulkomaanasioiden osaston jäsen, jota hän johti 1996–2001. Toukokuussa hänet valittiin puolueen johtajistoon. Kesäkuussa 2001 hänet valittiin yksikamariseen Bulgarian parlamenttiin, kansalliskokoukseen Rusesta. Joulukuussa 2001 hänet valittiin puolueen puhemieheksi ja parlamenttiryhmän johtoon Georgi Părvanovin voitettua presidentinvaalit. Huhtikuusta 2004 Stanišev on ollut Euroopan sosiaalidemokraattinen puolueen puheenjohtajiston jäsen.
Kesäkuun 2005 vaaleissa Stanišev valittiin uudelleen parlamenttiin, tällä kertaa Burgasista. Hänen johtamansa vaaliryhmittymä "Koalicija za Balgarija" voitti 31% äänistä ja 82 paikkaa 240:stä. Hallitusneuvottelut olivat kivuliaat ja Stanišev suostui hallituksen muodostukseen vasta kuukauden neuvotteluiden jälkeen. 27. heinäkuuta 2005 parlamentti nimitti hänet pääministeriksi liitossa turkkilaisten liberaalipuolueen kanssa. Parlamentti kuitenkin äänesti hänen hallitustaan vastaan äänin 119–117. Tätä seurasi kahden viikon pattitilanne, jonka jälkeen Stanišev sai muodostettua hallituksen edellisen pääministeri Simeon Sakskoburggotskin NDSB:n kanssa. Hallitukseen tuli kahdeksan sosialistipuolueen edustajaa, viisi NDSB:n ja kolme turkkilaisten.
Staniševin mukaan hallituksen päämäärät olivat Euroopan integraatio, sosiaalinen vastuu ja talouskasvu. Parlamentti hyväksyi hallituksen 16. elokuuta äänin 168–67. Stanišev astui virkaansa 17. elokuuta 2005.
Staniševin pääminiserikaudella 2005-2009 Bulgaria liittyi Euroopan unioniin. Pääministerikautensa jälkeen hän pääsi Euroopan parlamenttiin ja vuonna 2012 hänestä tuli Euroopan sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtaja.