hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sauli Tiilikainen
Sauli Ilari Tiilikainen (s. 7. joulukuuta 1952 Valkeakoski) on suomalainen oopperalaulaja. Hän on opiskellut Helsingissä, Wienissä ja New Yorkissa Pekka Salomaan, Matti Tuloiselan, Eric Werban, Rita Streichin ja Tom Krausen johdolla. Tiilikainen piti ensikonserttinsa vuonna 1981. Toiminut kanttori-urkurina 1974-1985, sekä laulun yliopistolehtorina. Hän on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan 1992-2008. Jatkaa uraansa freelancerina.
Sauli Tiilikainen on esiintynyt mm. useissa Euroopan maissa, kaikissa Pohjoismaissa sekä Pohjois-Amerikassa, Intiassa, Keniassa ja Japanissa.
Tiilikainen on äänialaltaan baritoni.
Sauli Tiilikainen on esittänyt noin 85 oopperaroolia 16 eri kielellä. Uusien oopperoiden kantaesityksiä Suomessa ja Ruotsissa, säveltäjinä mm. Aulis Sallinen, Erik Bergman, Olli Kortekangas, Lars-Johan Werle, Einojuhani Rautavaara, Hannu Bister, Jukka Linkola, Atli Heimir Sveinsson ja Kimmo Hakola. 
Äänitetaltiointeja mm. Yleisradiossa ja useilla levyillä, mm. Erik Bergman: Det sjungande trädet ja Eino Tamberg: Cyrano de Bergerac.
Kivijärvi (Utajärvi)
Kivijärvi on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee samannimisen järven länsirannalla Juorkunan kylän pohjoispuolella, noin 40 kilometriä koilliseen Utajärven keskustaajamasta. Kylä on muodostunut Juorkunan ja Marttisjärven välisen Olvasjärventien varrelle, ja käsittää Hanhelan, Hentilän, Kallion, Lapinniemen, Lehmilän, Männikön, Uusitalon ja Vanhatalon tilat.
Cameron Mitchell
Cameron Mitchell on Yhdysvaltain ilmavoimien everstiluutnantti televisiosarjassa "Tähtiportti". Mitchellia esittää Ben Browder.
Mitchell liittyi TP-1:een Tähtiportti-sarjan yhdeksännellä tuotantokaudella korvaten Jack O'Neillin. Hän osallistui ilmataisteluun goa'uld Anubista vastaan Antarktiksen yllä ja loukkaantui vakavasti. Jack O'Neill lupasi hänelle tästä hyvästä palkkioksi minkä tahansa paikan ja Mitchell valitsi TP-1:n. Saapuessaan SGC:hen Mitchell sai yllätyksekseen kuulla, että hän tulisi johtamaan TP-1:tä. Yllätyksenä tuli kuitenkin myös tieto Daniel Jacksonin ja Samantha Carterin uudelleen sijoittamisesta sekä Teal'cin paluusta Chulak-planeetalle hoitamaan vasta vapautuneiden jaffojen poliittisia asioita. Mitchell päätti kerätä vanhan TP-1-joukkion uudelleen kokoon ja alun ongelmien jälkeen onnistuikin tässä.
Kivijärvi (järvi Utajärvellä)
Kivijärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Kivijärven kylässä Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Järvi sijaitsee noin 40 kilometriä koilliseen kunnan keskustaajamasta. Kivijärven kylä sijaitsee järven länsirannalla.
Järvi saa vetensä soilta sekä Vähä-Ruohosesta, josta Kivijärveen laskee lyhyt Kokkojoki. Kivijärvi laskee etelään Kiiminkijoella sijaitsevaan Juorkunan järveen pitkin Kivijokea.
Järvessä on yhdeksän pientä saarta tai luotoa, joilla kaikilla ei ole nimeä. Suurimmat saaret ovat Vitjasaari, Honkasaari ja Pallinsaari.
Fiona Kelly
Fiona Kelly on kirjailijanimi, jolla on julkaistu useita Mystery Club -sarjan kirjoja. Kirjojen kustantajan mukaan Kelly on kotoisin Yorkshirestä, mihin myös osa kirjoista sijoittuu. Hän asuu nykyisin kuitenkin Lontoossa. Kelly on ihaillut kirjailija Enid Blytonia nuoresta asti.
Niklas Bengtssonin vuonna 1997 toimittaman kirjan "Ulkomaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita" mukaan Fiona Kelly on pseudonyymi, jonka takana on useita kirjoittajia.
Mystery Club
Mystery Club on Fiona Kelly -kirjailijanimellä kirjoitettu nuorille suunnattu salapoliisikirjasarja. Sitä on ilmestynyt 28 osaa, joista 22 suomennettiin vuosina 1994–2002.
Mystery Club on kolmen tytön perustama etsiväkerho, johon kuuluvat journalistin urasta haaveileva Holly, sporttinen amerikkalaistyttö Tracy ja neuvokas ratsastusintoilija Belinda. He asuvat Willow Dalen kaupungissa Yorkshiressa.Lähde
Kivijoki (Utajärvi)
Kivijoki on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva joki Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Joki laskee Kivijärvestä Kiiminkijoen Juorkunaan, ja sillä on pituutta 6,6 kilometriä. Sen kautta laskevat Kiiminkijokeen Kivijärven lisäksi muun muassa Vähä-Ruohonen, Iso-Ruohonen ja Marttisjärvi.
Joki virtaa pääasiassa suopohjaisen maaston halki, ja muodostaa matkallaan kaksi pientä järviallasta, Pienen Halkolammin ja Ison Halkolammin. Joki laskee Juorkunan järveen Juorkunan kylän itälaidalla.
Marttisjärvi
Marttisjärvi on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee samannimisen järven luoteispuolella noin 45 kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta koilliseen.
Kylän alueella on useita järviä. Näistä suurimmat ovat Iso Olvasjärvi, Iso-Timonen ja Marttisjärvi. Muita järviä ovat Kirkaslampi, Kärkkäänjärvi, Pikku-Timonen, Pikku Olvasjärvi sekä Paskolampi. Kylä sijaitsee Kiiminkijoen valuma-alueella. Kylän pohjoispuolella on laaja Olvassuon suojelualue.
Marttisjärvi on Päivämies-lehteen "Paimenpojan kierroksilta" -pakinoita 1955 ja 1978 välillä kirjoittaneen Utajärven kirkkoherran Mauno Koivunevan pakinoissa usein mainittu kylä, jossa pidettiin vanhoillislestadiolaisten seuroja. Koivunevalla oli omia poroja alueella, jossa on myös Kälväsvaaran poroerotuspaikka.
Kylän pääyhteys Utajärvelle ja Puolangalle on Olvaksen paikallistie, Olvasjärventie, mutta Puolangalle päin menee myös Kälväsvaaran harjannetta pitkin metsäautotie Luppoperälle ja edelleen Auholle. Viinivaaran metsäautotietä taas pääsee länteen Ylikiiminkiin ja luoteeseen menee vielä kolmas metsäautotie Iso- ja Pikku-Olvasjärven välistä Pudasjärven Keinäsperälle ja edelleen Hetekylään.
Sananjalka
Sananjalka ("Pteridium aquilinum", syn. "Eupteris aquilina", "Pteris aquilina") on metsissä kasvava, isokokoinen saniainen. Sananjalka on sellaisenaan myrkyllinen kasvi, mutta Japanissa sen versoja syödään ryöpättynä.
Sananjalka on saanut suomenkielisen nimensä juurakon poikkileikkauspinnan kirjoitusta muistuttavasta kuviosta. Keväällä sananjalan nuoret lehtiversot näyttävät nyrkkiin puristuneilta ihmiskäsiltä, siksi sananjalkaa on kutsuttu myös kuolleenkouraksi.
Sananjalan maavarsi on vaakasuora ja levittäytyy laajalle. Siitä kohoaa yksittäin kolmiomaisia lehtiä, joiden ruodit ovat 30–150 cm pitkiä. Lehden lapa on 25–60 cm pitkä, kova, alta karvainen ja päältä kalju. Lehdet ovat kaksi tai kolme kertaa parilehdykkäisiä. Pikkulehdykät ovat liuskaisia, liuskat ehytlaitaisia. Itiöpesäkeryhmät ovat sananjalalla harvinaisia. Niiden esiintyessä ne ovat yhtäjaksoisena rivinä taakäänteisen lehtilaidan suojassa. Suomessa sananjalan itiöt kypsyvät heinä-elokuussa. Laji on hyvin hallanarka, ja lehdet kuihtuvat syksyllä heti yöpakkasten jälkeen.
Suomessa tavataan ilmeisesti kahta sananjalan alalajia: lännensananjalkaa (ssp. "aquilinum") ja sananjalkaa (ssp. "pinetorum", myös ssp. "latiusculum"). Lännensananjalan lehtiruoti on pyöreän nelisärmäinen ja lehtilapa pysty tai yläviisto. Sananjalan lehtiruoti puolestaan on liereä ja lehtilapa melkein vaakasuora.
Sananjalkaa tavataan koko Euroopassa pohjoisosia lukuun ottamatta. Lajia kasvaa myös Pohjois-Afrikassa. Aasiassa se on levinnyt muun muassa Turkiin, Lähi-itään, Keski-Siperiaan, Venäjän kaukoitään, Japaniin, Korean niemimaalle ja Kiinaan. Pohjois-Amerikassa lajia kasvaa mantereen itä- ja länsiosissa.
Suomessa sananjalkaa voi tavata Etelä-Lappia myöten. Laji on erittäin yleinen Etelä- ja Itä-Suomessa sekä Keski-Suomen eteläosissa. Pohjoisempana laji nopeasti harvinaistuu ja esiintyminen muuttuu satunnaiseksi.
Laajoja kasvustoja muodostava sananjalka kasvaa tuoreissa ja kuivahkoissa, harvapuustoisissa metsissä, kulo- ja hakkuuaukioilla, tien- ja radanvarsilla sekä rehevissä purokorvissa.
Kuivattuja sananjalkoja on käytetty eri puolella Eurooppaa moneen tarkoitukseen: muun muassa patjojen täytteeksi, polttoaineena, saippuan korvikkeena ja eläinten kuivikkeina. Kansanlääkinnässä sananjalkaa on käytetty esimerkiksi lääkkeenä kihtiin ja suolistomatoja vastaan.
Kasvin nuoria lehtiversoja syödään muun muassa Japanissa salaatin tapaan, vaikka sananjalka sisältää aineita, jotka voivat aiheuttaa mahasyöpää. Tässä "kuolleenkoura"-vaiheessa se kelpaa laimeassa leivinsoodaliuoksessa keitettynä parsan korvikkeeksi.
Esa Vesterbacka
Esa Vesterbacka (s. 6. joulukuuta 1954) on Vankeinhoitolaitoksen nykyinen pääjohtaja. Hän on oikeustieteen lisensiaatti.
Oikeusministeriön kriminaalipoliittisen osaston osastopäällikkönä vuodesta 2001 toiminut Vesterbacka nimitettiin virkaansa 11 hakijan joukosta 3. helmikuuta 2005. Hän toimii lisäksi Rikosseuraamusviraston päällikkönä.
Ennen nykyiseen virkaansa nousemista Vesterbacka oli työskennellyt Turun yliopistossa ja Lapin korkeakoulussa. Vesterbacka on toiminut lisäksi Köyliön varavankilan sekä Turun lääninvankilan johtajana ennen siirtymistään oikeusministeriön vankeinhoito-osaston palvelukseen vuonna 1995. Hän nousi oikeusministeriön kriminaalipoliittisen osaston osastopäälliköksi kuusi vuotta myöhemmin ja sieltä edelleen Vankeinhoitolaitoksen pääjohtajaksi. Vesterbacka on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
LAPAN
"Lembaga Penerbangan dan Antariksa Nasional" eli LAPAN on Indonesian ilmailu- ja avaruushallinto. Sen perusti 27. marraskuuta 1964 presidentti Suharto.
Indonesia aloitti ilmailututkimuksensa 31. toukokuuta 1962, kun pääministeri Juanda nimitti Ilmailukomitean. 22. syyskuuta 1962 aloitettiin rakettiprojekti "Proyek Roket Ilmiah dan Militer Awal" (PRIMA) Indonesian ilmavoimien puitteissa. Kehitystyötä teki Institut Teknologi Bandung-tutkimuslaitos. Seurauksena saatiin toimiva "Kartika"-rakettiperhe ("Tähti"), jolla tehtiin koelaukaisuja. Nämä kehitysvaiheet johtivat LAPANin perustamiseen presidentin päätöksellä numero 236.
Vuodesta 1976 alkaen LAPAN on kehittänyt ja laukaissut useita satelliitteja, joista useimmat ovat Palapa-sarjan tietoliikennesatelliitteja. Ensimmäiset olivat Palapa A1 ja A2, jotka laukaistiin 7. elokuuta 1976 ja 3. lokakuuta 1977. Ne perustuivat Kanadan kehittämään Anik-satelliittiin (ja Western Unionin Westar-satelliittiin). Satelliitit oli valmistettu Yhdysvalloissa. 2000-luvulla LAPAN on laukaissut omat LAPSAT-1 ja LAPSAT-2 satelliitit, joiden mittauslaitteet perustuivat monokromaattiseen CCD-kameraan.
LAPANin pääkonttori on Jakartassa. Sillä on useita toimipisteita Acehissa, Papuassa jne.
Koto Tabangissa Länsi-Sumatralla on ekvatoriaalinen ilmakehää tarkkaileva tutka, joka otettiin käyttöön vuonna 2001.
Maa-asemia on mm. Pare-paressa (Stasiun Bumi Satelit Penginderaan Jauh). Pare-paren maa-asema vastaanottaa kaukokartoitusdataan Landsat, SPOT, ERS-1, ja JERS-1 satelliiteista.
Sääsatelliittien vastaanottoasemia on Pekayonissa, Jakartassa ja Biakissa (Stasiun Bumi Satelit Lingkungan dan Cuaca). Ne vastaanottavat NOAAn keräämää dataa. 
Tietokonelaboratorio sijaitsee Pekayonissa Jakartassa (Laboratorium Komputer Induk). Se toimii mm. satelliittidatan kuvankäsittelijänä.
Rakettimoottorilaboratorio sijaitsee Tarogongissa, Länsi-Jaavalla. Se suunnittelee ja testaa rakettimoottoreita. Ajoaineita kehittää erillinen laboratorio.
Aurinkoa tutkiva observatorio toimii Bandungissa ja Pontianakissa. Se perustettiin vuonna 1992.
Indonesia laukaisi 2. heinäkuuta 2009 kehittämänsä RX-420-luotainraketin avaruuteen Garutissa sijaitsevasta laukaisukeskuksesta. Se tavoitteena on oman satelliitin laukaisu omalla kantoraketilla vuoteen 2014 mennessä.
Marttisjärvi (järvi)
Marttisjärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Utajärven Marttisjärven kylässä Pohjois-Pohjanmaalla.
Järvi on sisällytetty Fennoskandian luonnontilaisten jokireittien tyyppiin, mutta se voidaan luokitella myös luontaisesti runsasravinteiseksi järveksi. Se on matala ja alueen järvistä rehevin. Botaaniselta tyypiltään järvi on "Schoenoplectus lacustris" –tyyppinen kaislajärvi, hallitsevin kasvi­laji on järvikaisla, joka peittää suuren osan vesialueesta. Sen lisäksi järvellä esiintyy runsaasti kelluslehtisiä vesikasveja.
Järveen laskevat Iso-Timosesta ja Isosta Olvasjärvestä virtaava Timo-oja sekä suolta alkunsa saava Leväoja. Järven laskujoki taas on Marttisjoki, joka päätyy Iso-Ruohoseen. Valuma-alue on melko laaja ja pääosin suota, mistä yli puolet on luonnontilaista aapaa. Laajin ojittamaton suo on Leväojan latva-alueen Leväsuo. Timo-ojan ja Leväojan lisäksi järvi saa vetensä pohjoispuolen kaivetuista ojista, järven ympäristö onkin ojitettu kokonaan.
Ojitus on kuormittanut järveä, jonkin verran myös järvenrannan pellot. Marttisjoen perkaus on ehkä myös laskenut järven pintaa, joskaan kyse ei ole varsinaisesta järvenlaskusta. Valuma-alueen soita vähäisemmät kankaat ovat hiekkaisia harjuja, joista järvi saa jonkin verran pohjavettä. Myös Kälväsvaaran lounaispuolen lähteet virtaavat ojia myöten järveen.
Järvessä on runsas lahnakanta, muita saaliskaloja ovat ahven ja hauki, harvinaisempana myös säyne ja siika. Järven varhaisesta kalastuskäytöstä kertovat vuoden 1570 kalaveroluettelot, joiden mukaan Marttisjärvellä ja Timojärvellä on harjoitettu laajamittaista kalastusta.
Järvellä pesii runsas vesilinnusto, sillä on merkitystä sekä muuton aikaisena pysähdyspaikkana että läheisten Olvassuon luonnonpuiston lintujen ruokailupaikkana. Järvi on mainittu lintuvesiohjelmassa maakunnallisesti merkittävänä kohteena ja se on arvioitu linnustoltaan yhdeksi arvokkaimmista Natura 2000-ohjelman ulkopuolelle jääneistä lintuvesistä Pohjois-Pohjanmaalla.
Antti Ahopelto
Antti Ahopelto (s. 28. elokuuta 1984 Evijärvi) on suomalainen iskelmälaulaja. Vuonna 2005 Antti sijoittui kolmanneksi Seinäjoen tangomarkkinoilla ja vuosina 2007 ja 2008 hän oli toinen. Hän kantaa näin ollen harteillaan kolminkertaisen tangoprinssin arvonimeä. Hän kilpaili Tangomarkkinoiden finaalissa myös vuonna 2011. Hän on esiintynyt myös Tenavatähti-laulukilpailussa vuonna 1992, jossa hän kilpaili kappaleella "Satumaa" ja pääsi semifinaaleihin saakka. Antti esiintyi myös Karuselli-laulukilpailussa vuonna 2000, kappaleella "Sinä vain".
Antti Ahopelto on kiertänyt tanssilavoja ja konserttisaleja vuodesta 2005 lähtien oman tanssiorkesterin kanssa joka kantaa nykyään nimeään Antti Ahopelto & Etiketti. Antti julkaisi debyyttialbumin nimeltään Tie vapauteen. Lisäksi Antti on myös vieraillut joillakin kokoelmnalevyillä kuten Iskelmä 10-levyllä jolla hän esittää kappaleen Voitin vaikka hävisin.
Ghassan Mas’ud
Ghassan Mas’ud (arabiaksi غسان مسعود) (s.1958 Damaskos) on syyrialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan elokuvassa Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä (2005), jossa hän näytteli Saladinia. Hän on myös näytellyt lukuisissa syyrialaisissa elokuvissa.
Kamishli
Kamishli () on noin 90 000 asukkaan kaupunki Syyrian koillisosan Hasakan maakunnassa. Se sijaitsee aivan Turkin vastaisella rajalla ja lähellä Irakin vastaista rajaa. Maakuntakeskus Hasaka on kaupungista linnuntietä noin 75 kilometriä lounaaseen. Turkin vastainen raja erottaa kaupungin Turkin Nusaybinin kaupungista. Historiallisesti Kamishlin väestö on ollut sekalainen joukko armenialaisia, assyrialaisia ja kurdeja. Kamishli perustettiin vuonna 1926 rautatien varteen. Vuonna 2004 kaupungissa oli yhteensä 184 231 asukasta.
Kamishlia palvelee lentoasema . Kaupungista pääsee junalla Aleppoon asti ja bussilla Palmyran kautta Damaskokseen.
Osku (sarjakuvahahmo)
Osku () on koira Jim Davisin Karvinen-sarjakuvissa.
Osku on väriltään keltainen ja ruskeakorvainen koira, joka esiintyy tavallisesti kielellään läähättäen ja häntäänsä heiluttaen. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui 8. elokuuta 1978, jolloin sarjakuva oli ilmestynyt vajaat kaksi kuukautta. Oskun alkuperäiseksi omistajaksi ilmoitetaan Viiksi (joissain suomennoksissa Pentti), jolta koira kuitenkin siirtyi sen nykyisen omistajan Eskon hoiviin Viiksen lähdettyä sarjasta. Toinen esitetty versio tarinasta on, että Esko osti Oskun samasta kaupasta kuin kissansa Karvisen. Karvinen-elokuvassa Esko saa Oskun Karvisen eläinlääkäriltä, Liisalta.
Oskulla on pitkä ja märkä kieli, ja koiran runsas kuolaneritys onkin monissa stripeissä pääteema. Karvisen mukaan Oskun äiti oli beagle ja isä tiiliskivi, mutta eräässä stripissä vuodelta 1984 kerrotaan että tämän vanhemmat olivat beagleja.
Osku on Karvisen Teddy-karhun ohella sarjan harvoja hahmoja, jotka eivät kommunikoi lainkaan. Karvinen pitää Oskua typeränä. Kissa tekeekin tälle mielellään erilaista kiusaa, kuten potkii alas pöydältä. Osku on kuitenkin joissain stripeissä esitetty älykkäämpänä, kuin mitä on annettu ymmärtää. Esimerkiksi hän kerran piknikillä lukitsi itsensä Eskon autoon Karvisen ja Eskon jäätyä ulos samalla hetkellä kun alkoi satamaan, ollen näin täydellisesti sateensuojassa.
Keimola Golf
Keimola Golf on golfkenttä Vantaalla Keimolan kaupunginosassa. Kenttä sijaitsee Helsingin pohjoispuolella noin 20 km:n päässä sen keskustasta. Alueella on kaksi 18 reiän kenttää "Saras" ja "Kirkka".
Kumpikan kentistä ei ole helppo, mutta Sarasta pidetään hieman vaativampana sillä lähes jokaisen väylän ympärillä vaanii metsä. Oman vaikeutensa tuottavat myös useat pitkät par4-väylät. Kirkka on hieman lyhyempi ja sen ulosmenossa on lyönneille enemmän tilaakin, mutta sisääntulossa koivikot vaikeuttavat peliä.
Kenttä on osakekenttä ja kenttäyhtiö on "Keimola Golf Club Oy". Kentällä toimiva Suomen Golfliiton jäsenseura on "Keimola Golf Vantaa ry" (KGV).
Kenttä suunniteltiin ensin 27-reikäiseksi kolmen 9 reiän lenkiksi. Kaksi ensimmäistä 9 reiän lenkkiä "A" ja "B" valmistuivat vuonna 1990 ja seuraavana vuonna 1991 avattiin "C". Näiden alkuperäisten 27 reiän suunnittelijana toimi arkkitehti Pekka Wesamaa.
Vuonna 2004 kenttää laajennettiin vielä yhdeksällä uudella reiällä. Nämä uudet väylät suunnitteli kenttäarkkitehti Kosti Kuronen. Uudet reiät liitettiin vanhaan C-lenkkiin ja tämä kokonaisuus nimettiin Sarakseksi uusien reikien mailla sijainneen tilan mukaan. Samassa yhteydessä vanhat A ja B-lenkit nimettiin Kirkaksi alueella toimineen kartanon mukaan.
Fairuz
Fairuz (oik. Nouhad Haddad, s. 21. marraskuuta 1935), on libanonilainen arabialaisen maailmanmusiikin laulaja.
Fairuz syntyi syyrianortodoksiseen perheeseen Libanonissa. Hänen isänsä oli kotoisin Mardinista, joka oli siihen aikaan osa Syyriaa. Isä asettui vakituisesti Libanoniin avioiduttuaan libanonilaisen maroniittikristityn Lisa el Boustanin - Fairuzin äidin - kanssa. Perhe muutti myöhemmin Beirutiin. Fairuzilla oli sisarukset Youssef, Hoda ja Amal.
Fairuz nautti jo lapsena laulamisesta ja valitsi sen lopulta ammatikseen. Hänelle opetti musiikkia libanonilainen Mohammed Fleifel, ja myös Halim el Roumi oli vakuuttunut tytön kyvyistä. Juuri hän keksi nuorelle laulajalle taiteilijanimen Fairuz.
Fairuzille sävelsi lauluja muun muassa Assi Rahbani (k. 1986), jonka kanssa hän meni naimisiin 1955. Esimerkiksi laulu "'Itab" saavutti arabimaailmassa heti suuren menestyksen.
Fairuz sai neljä lasta:
Fairuz on uransa aikana esiintynyt useissa maissa, myös Euroopan ja Yhdysvaltain alueella. Hän pääsi 1962 Royal Albert Halliin ja 1971 New Yorkin Carnegie Halliin. Vuonna 1969 Libanonin hallitus kielsi Fairuzin musiikin esittämisen radioasemilla kuuden kuukauden ajaksi. Syynä oli, että Fairuz oli kieltäytynyt pitämästä yksityiskonserttia Algerian presidentti Houari Boumédiennen kunniaksi. Fairuz päätti asua Libanonissa myös maassa vuosina 1975–1990 käydyn sisällissodan ajan.
Fairuzilta on julkaistu noin 85 virallista CD-äänitettä. Useat laulut ovat Rahbanin veljesten (Assi & Mansour) säveltämiä, mutta musiikkia on tuottanut myös esimerkiksi laulajattaren ja Assi Rahbanin yhteinen poika Ziad Rahbani (s. 1956). Tiedetään myös, että Fairuz on äänittänyt runsaasti julkaisematonta musiikkia. Hän on esiintynyt lisäksi televisiossa ja elokuvissa.
Epilogi (yhtye)
Epilogi on vuonna 2000 perustettu porilainen yhtye, joka soittaa progressiivisilla vaikutteilla höystettyä suomenkielistä pop/rock-musiikkia. Epilogi voitti huhtikuussa 2004 YleX-radiokanavan "Viikon demo" -kilpailun ja nousi kanavan Himotuimmat-listalla sijalle 26.
Epilogi julkaisi esikoisäänitteensä keväällä 2004. Yhtye julkaisi toisen levynsä "Häviävä Mahdollisuus" keväällä 2007.
Naseva
Naseva on Suomen nautatilojen kansallinen seurantajärjestelmä. Naseva ylläpitää kansallista terveydenhuoltotoimintaa nautatiloilla. Kansallinen terveydenhuolto perustuu elintarviketeollisuuden, viranomaisten, neuvontajärjestön sekä tuottajien ja eläinlääkärikunnan yhteistyöhön, jota johtaa Eläintautien Torjuntayhdistys (ETT ry) yhdessä Eviran kanssa.
Teknisesti Naseva on Internetissä toimiva verkkopalvelu. Palvelun hallinnoija on ETT ry ja tekninen toteuttaja ja ylläpitäjä Maatalouden Laskentakeskus Oy vuodesta 2008 lähtien. Tekninen toteuttaja ennen vuotta 2008 oli Finnish Net Solutions Oy, FNS.
Pandora (laulaja)
Pandora (oik. Anneli Magnusson, s. 20. kesäkuuta 1970 Västerås, Ruotsi) on ruotsalainen eurodance-laulaja. Suurinta suosiotaan hän nautti 1990-luvulla erityisesti Pohjoismaissa. Hän on yksi menestyneimmistä ruotsalaisista artisteista Suomessa.
Pandoran ura alkoi vuonna 1993, jolloin hän tutustui Hit Vision -tuotantoryhmään. Pandoran debyyttisinglestä ”Trust Me” tuli suuri menestys, ja se nousi vuoden 1993 myydyimmäksi singleksi. Esikoisalbumi "One of a Kind" saavutti kultalevyn Ruotsissa ja Suomessa.
Kakkosalbumi "Tell The World" julkaistiin 1995, ja sitä myytiin Skandinaviassa yli 100 000 kappaletta. Levyltä julkaistiin kolme singleä: ”Don’t You Know”, ”The Naked Sun” ja ”Tell the World”.
Kolmas albumi "Changes" julkaistiin 1997, ja se oli Pandoran maailmanlaajuinen ensijulkaisu uuden levy-yhtiön, Universal Musicin, kanssa. Pandora teki jälleen yhteistyötä luovan tiiminsä Ankelius/Andersson/Johansson kanssa. Singlejulkaisuja albumilta olivat ”A Little Bit”, ”The Sands of Time” ja ”Smile’n’Shine”.
Vuosina 2003 ja 2004 Pandora osallistui Ruotsin Euroviisukarsintoihin kappaleilla ”You” sekä ”Runaway” saavuttamatta suurempaa menestystä.
Vuonna 2005 julkaistiin Pandoran yhdeksäs albumi nimeltään "9 Lives", ja se oli hänen ensimmäinen julkaisunsa Ruotsissa yhdeksään vuoteen. Levyä seurasi kiertue Ruotsissa ja Suomessa.
Vuonna 2007 julkaistiin Pandoran uusin albumi "Celebration", joka on tehty yhteistyössä United Dj’s ryhmän kanssa. Levy sisältää päivitetyt versiot Pandoran suurimmista hiteistä. Muun muassa JS16 on miksannut kappaleita levylle. Levyltä julkaistiin myös neljä singleä: ”Trust Me”, ”Don't You Know”, ”Tell The World” ja ”On a Night Like This”. Levyn julkaisun jälkeen Pandora on konsertoinut ahkerasti Suomessa ja kiertänyt yökerhoja.
Pandora on kihloissa porilaisen Mikko Peltosen kanssa.
Vääskylän rautatieasema
Vääskylän rautatieasema eli Kalištše () on toinen Sosnovyi Borin rautatieasemista. Asema on Suomenlahden eteläpuolitse Pietarista länteen johtavan rantaradan eli Pietari–Veimar-radan varrella.
Kalištšen asemalle saapuu henkilöliikennettä nykyään vain Pietarin Baltian asemalta, josta ja jonne on päivittäin kymmenenkunta lähijunavuoroa.
Asema on otettu käyttöön vuonna 1926, kun radan viimeinen osuus Lomonosovista Kattilan kautta Veimariin valmistui. Vuonna 1974 alkoi Vääskylän ja Pietarin välillä sähköjunaliikenne. Vääskylä on nykyäänkin radan sähköistetyn osuuden pääteasema. Asemalla on kolme raidetta, joista kahdella on matkustajalaituri.
Pohjois-Karjalan Kokoomus
Pohjois-Karjalan Kokoomus oli yksi Kokoomuksen piirijärjestöistä. Vuonna 2013 piiri yhdistyi Pohjois-Savon kokoomuksen kanssa Savo-Karjalan kokoomukseksi.
Kokoomuksella on ollut Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä kansanedustaja jo ensimmäisistä vuoden 1907 eduskuntavaaleista alkaen. Ensimmäiseksi kansanedustajaksi valittiin Pekka Pennanen, joka edusti Nuorsuomalaista puoluetta 1907–1919 sekä Kokoomusta 1922–1945 kuin myös rovasti Emanuel Kolkki, joka puolestaan edusti vanhasuomalaista puoluetta 1907–-1909 sekä Kokoomusta 1930–1933.
Ehkä kuuluisin Pohjois-Karjalasta Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä valittu kokoomuslainen on ollut Onni Talas (vuoteen 1895 Gratschoff), joka oli senaattori itsenäistymisvaiheissa. Hän edusti ensin Nuorsuomalaista puoluetta 1909–1918 ja sitten Kokoomusta 1918–1919 siirtyen Viipurin läänin itäiseen vaalipiiriin tullen valituksi vielä 1927 kolmeksi vuodeksi kansanedustajaksi.
Kokoomuksen kannatus oli painottunut Kuopion läänin läntiseen vaalipiiriin eli lähinnä Pohjois-Savoon.
Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä valittuja kokoomuslaisia kansanedustajia ovat olleet myöhemmin Eero Mäkinen (1945–1951), Raino Hallberg (1951–1966), Alli Vaittinen-Kuikka (1966–1979), Mauri Vänskä (1979–1983), Eeva Turunen (1983–1995), Anne Knaapi (1995–1999) ja Pekka Ravi (1999–2003 ja 2007–2015).
Pohjois-Karjalan Kokoomus oli vaaliliitossa Kristillisdemokraattien Pohjois-Karjalan piirin ja Perussuomalaisten Pohjois-Karjalan piirin kanssa. Vaaliliitto sai yhden paikan. Kokoomuksen kansanedustajaksi nousi Pekka Ravi, joka oli aiemmin kansanedustajan vaalikaudella 1999-2003.
Outi Siimes
Outi Inkeri Siimes (s. 19. kesäkuuta 1971 Lahti) oli Kokoomuksen kansanedustaja vaalikaudella 1995–1999, alkaen 31. toukokuuta 1996. Hän tuli eduskuntaan varasijalta edesmenneen Väinö Saarion tilalle Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä.
Siimes suoritti varusmiespalvelun ja yleni vänrikiksi, mikä toi hänelle runsaasti huomiota mediassa. Hän pyrki myös kadettikouluun, mutta syyksi hylkäämiselle ilmoitettiin se, että hänellä oli ylinopeussakkoja. Siimes oli myös Lahden kaupunginvaltuuston jäsen 1993–1999. Hän ehdotti kansanedustajana ollessaan siviilipalveluksen pidentämistä 450 vuorokauden mittaiseksi.
Siimes ei enää noussut kansanedustajaksi seuraavissa vaaleissa. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelijaksi ja valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2001. Hänen opiskelunsa kestivät vuoden ja yhdeksän kuukautta, mikä on yksi nopeimmista valmistumisajoista tiedekunnassa. Valmistumisensa jälkeen hän on työskennellyt vero- ja arvonlisäveroasioihin erikoistuneena asianajajana Asianajotoimisto Hannes Snellmanissa.
Vuonna 2003 hänet ylennettiin luutnantiksi. ja vuonna 2010 yliluutnantiksi
Siimes harrastaa pitkänmatkanjuoksua. 1.–2. joulukuuta 2007 hän juoksi ensimmäisenä suomalaisnaisena vuorokaudessa yli 200 kilometriä. Hänen tuloksensa Endurance 24h -kisassa Espoon Areenalla oli 201,350 kilometriä. Toukokuussa 2008 hän paransi kuuden tunnin ratajuoksun Suomen ennätystään tulokseen 64,350 km mutta menetti viikkoa myöhemmin ennätyksen Susanna Raitamäelle, joka juoksi yli yhdeksän kilometriä paremman tuloksen. Kesäkuussa 2008 Siimes voitti Suomi-juoksun ajalla 9.41.32, joka on 100 kilometrin juoksussa suomalaisnaisten kaikkien aikojen tilaston kolmanneksi paras aika. Tammi-helmikuun vaihteessa 2009 Espoossa hän paransi vuorokauden juoksun Suomen ennätystään tulokseen 207,210 km. Toukokuussa 2009 Siimes sijoittui vuorokauden juoksun MM-kilpailuissa 11:nneksi ja samalla kertaa kilpaillussa EM-kisassa seitsemänneksi ulkoratojen Suomen ennätyksellä 205,671 km.
Lokakuussa 2009 Siimes voitti Tampereella juostun Wihan Kilometrit 100 km -kilpailun naisten sarjan parantaen 100 km ennätystään lukemiin 9.32.41.
Tammikuun lopulla 2010 Siimes paransi kolmannen kerran naisten 24 h Suomen ennätystä, taas Espoossa järjestetyssä Endurance 24h -kilpailussa. Tulos 210,567 km riitti kilpailussa kakkossijaan naisten sisäratojen ME:n 241,426 km juosseen japanilaisen Sumie Inagakin takana. Inagaki voitti kilpailussa myös kaikki miespuoliset juoksijat. Toukokuussa 2010 hän paransi Suomen ennätystä juostuaan yhteisissä vuorokaudenjuoksun MM- ja EM-kilpailuissa 213,699 kilometriä. MM-kilpailussa hän sijoittui 11:nneksi ja EM-kilpailussa seitsemänneksi.
Väinö Saario
Väinö Sakari Saario (26. kesäkuuta 1942 Kymi – 22. toukokuuta 1996 Helsinki) oli kokoomuksen kansanedustaja Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä (1991–1996). Koulutukseltaan hän oli Markkinointi-instituutissa tutkinnon suorittanut mainoshoitaja. Hän toimi Lahden kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosina 1981–1988.
Oskari Lehtonen
Oskari Lehtonen (29. toukokuuta 1889 Hollola – 23. heinäkuuta 1964 Lahti) oli kansanedustaja, joka tuli eduskuntaan Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä 1927, pudottuaan 1929 nousi Evert Nukarin tilalle 11. helmikuuta 1930 ja valittiin uudelleen vielä vuosiksi 1930–1933, 1936–1945, 1948–1954 sekä 1958–1962. Puoluekannaltaan hän oli kokoomuslainen. Presidentin valitsijamiehenä Lehtonen oli vuosien 1931, 1937, 1940, 1943, 1950, 1956 ja 1962 presidentinvaaleissa.
Lehtonen oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja lakitieteiden lisensiaatti. Hän toimi oikeusministerinä 1940–1944 Rytin, Rangellin ja Linkomiehen hallituksissa. Tämän ohella hän toimi asianajajana vuosina 1914–1945 ja Kansallis-Osake-Pankin Lahden konttorin johtajana vuosina 1930–1945 ja uudelleen vuosina 1949–1958 sekä KOP:n Tampereen konttorin johtajana vuosina 1945–1949.
Lehtoselle myönnettiin ministerin arvonimi vuonna 1954.
Oskari Lehtosen veli oli kirjallisuudentutkija Johannes Vihtori Lehtonen. Lehtori, filosofian tohtori, kirjailija ja pakinoitsija Kai R. Lehtonen on Oskari Lehtosen poika.
Etelä-Savon Kokoomus
Etelä-Savon Kokoomus oli yksi Kokoomuksen piirijärjestöistä. Se toimi Etelä-Savossa ja asetti Etelä-Savon vaalipiirin eduskuntavaaliehdokkaat. Vuodesta 2013 piiri on ollut osa Kaakkois-Suomen Kokoomusta.
Poltinaho
Poltinaho on Hämeenlinnassa sijaitseva vanha kasarmialue, joka perustettiin 1700-luvulla rakuunarykmenttiä varten. Vanhimmat nykyisin jäljellä olevat rakennukset ovat 1800-luvun puolestavälistä. Kasarmitoiminnan loppumisen jälkeen asuinkäyttöön muuttunut kasarmialue sijaitsee Ahveniston kaupunginosassa.
Sisällissodan jälkeen Poltinahon kasarmilla toimi muutaman kuukauden ajan Hämeenlinnan vankileiri, jolle koottiin noin 12 000 punaista vankia. Heistä lähes 2 500 kuoli. Poltinahossa menehtyneet punavangit on haudattu joukkohautoihin Ahveniston hautausmaan lähistölle.
Hyökkäysvaunurykmentti siirrettiin Santahaminan varuskunnasta Poltinahoon 3. syyskuuta 1921. Vuonna 1925 Hyökkäysvaunurykmentti supistettiin Hyökkäysvaunupataljoonaksi ja 1927 Erilliseksi hyökkäysvaunukomppaniaksi, joka syyskuussa 1939 muutettiin Panssarivaunupataljoonaksi.
Vuodesta 1945 vuoteen 2001 Poltinaholle oli sijoitettuna 4. Erillinen Autokomppania (4.ErAK). Komppania siirtyi Hämeenlinnasta Parolan Panssariprikaatin alueelle, johon komppania oli hallinnollisesti kuulunut jo vuoden 1986 alusta. Helmikuun loppuun 1967 alueella sijaitsi myös Raskas Kranaatinheitinkomppania (RsKrhK) lakkauttamiseensa saakka, aikaisemmalta nimeltään Erillinen Kranaatinheitinkomppania (ErKrhK). Panssariprikaatin Kenttätykistöpatteristo, myöhemmin Jääkäripatteristo ("JPsto") toimi sekä Poltinaholla, Suomenkasarmilla että Linnankasarmilla vuodesta 1952 aina 1980-luvulle. 1960-luvulle asti toimi myös Hämeenlinnan Komendantinvirasto.
Varuskunta-alueen omistaa nykyään Hämeenlinnan kaupunki, ja sen jatkokäyttöä mietitään. Suuri osa rakennuksista on suojeltuja, joka asettaa rajoituksia suunnittelulle.
Muita entisiä tai nykyisiä varuskunta-alueen osia kaupungissa ovat Linnankasarmi Ojoisilla, Suomen kasarmi (usein Suomenkasarmi) Myllymäessä sekä Talousvarikon alue Keinusaaressa. Laajasti ajateltuna Panssariprikaatin ja kaupunkikasarmien toiminnot muodostavat yhdessä Hattulan varuskunnan, jota kutsutaan myös Parolannummen varuskunnaksi.
Poltinaholla sijaitsi aiemmin kaupungin tulliraja, jolla perittiin "pikkutullia" kaikista kaupunkiin tuotavista tavaroista. Tullin rakennus ja portti oli maalattu punaisiksi, josta alue sai nimensä "Punaportti" . Tämän paikan on tehnyt tunnetuksi kansanlaulaja Irwin Goodmanin laulama ja säveltämä sekä Vexi Salmen sanoittama "Punaportin Blues".
Poltinahon alue oli rauhatonta 1800-luvun lopulla ja seuraavan vuosisadankin alkuvuosina. Alueelle kerääntyi sotilaiden lisäksi entisiä sotilaita, hämärätapaisia naisia ja alkoholin liikakäyttö oli enemmän kuin yleistä. Kaupunkilaiset valittivat asiasta usein ja asioita käsiteltiin aina kaupungin hallinnonkin piirissä.
Alueella sijaitsee myös yksi Hämeenlinnan entisistä yläkouluista, Ahveniston koulu (ent. Ahveniston yläaste ja Poltinahon yläaste), joka aiemmin on toiminut lukion ja yläasteen sisältäneenä Poltinahon yhteiskouluna.
Ruostetäpläkissa
Ruostetäpläkissa ("Prionailurus rubiginosus" joskus "Felis rubiginosa") on hyvin pieni kissaeläin, jonka elinaluetta ovat Etelä-Intia ja Sri Lanka. Sen pituus on 35–48 cm, häntä 15–25 cm, ja se painaa vain noin 1,5 kg. Turkin väri on harmaa, ja sen selässä ja kyljissä on ruosteenvärisiä täpliä, kun taas vatsa on valkoinen suurin tummin täplin. Häntä, joka on paksu ja noin puolet kissan ruumiin pituudesta, on väriltään ruumista tummempi, eivätkä täplät erotu yhtä hyvin. Kaiken kaikkiaan kissa muistuttaa hyvin paljon sukulaistaan leopardikissaa ("Prionailurus bengalensis", joskus "Felis bengalensis"). Lajin kantoaika on 67 vuorokautta ja pentueella kokoa 1–3.
Ruostetäpläkissan populaatio asuu Intiassa lähinnä kuivissa trooppisissa metsissä ja kuivilla ruohikkoalueilla, mutta Sri Lankassa ovat sademetsät sen tavallisinta asuinaluetta. Syy eroon voi olla kilpailu leopardikissan kanssa, joka pitää mantereella sademetsiä hallussaan mutta jota ei esiinny Sri Lankassa.
Ruostetäpläkissa on yöeläin ja elää osittain puussa. Sen ravintoa ovat piennisäkkäät, linnut ja sisiliskot. Ihmisasutusten lähellä se voi pyydystää myös kanoja. Niiden luonnetta on kuvattu ystävälliseksi ja leikkisäksi, minkä takia niitä on kesytetty lemmikeiksi. Joillakin alueilla paikalliset asukkaat metsästävät niitä ravinnoksi.
Ruostetäpläkissa on häviämisvaarassa luonnossa, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi IUCNn uhanalaisuusluettelossa. CITES (Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Flora and Fauna) on luetteloinut Intian populaation Liitteeseen I (vaarassa kadota, ja lajin kauppa on sallittu vain poikkeustilanteessa) ja muut populaatiot Liitteeseen II (ei välttämättä vaarassa hävitä, mutta turkiskauppa on tiukasti säänneltyä).
Vihtori Aromaa
Vihtori Aromaa (vuoteen 1906 Viktor Zvist) (9. marraskuuta 1872 Sysmä – 27. toukokuuta 1932 Sysmä) oli suomalainen muurari ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Eduskunnassa hän toimi SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1908.
Aromaa syntyi muonarenki Anders Zvistin ja hänen puolisonsa Adolfiina Sarinin perheeseen. Han avioitui vuonna 1900 Hilma Sofia Gladin kanssa.
Hänet valittiin eduskunnan jäseneksi ensimmäisissä toimitetuissa eduskuntavaaleissa vuonna 1907. Hänen kautensa jäi hyvin lyhyeksi, sillä kun eduskunta seuraavana vuonna (1908) hajotettiin, häntä ei valittu enää uuteen eduskuntaan. Eduskuntakautensa aikana hän ehti toimia vain suuren valiokunnan jäsenenä.
Syntymäpitäjässään Aromaa toimi Sysmän kunnanvaltuuston jäsenenä. Työelämässä hän toimi aluksi maatyöläisenä Sysmässä sekä myöhemmin kirvesmiehenä useilla eri paikkakunnilla Suomessa. Loppuelämänsä Aromaa toimi muurarina Sysmässä.
Osip Kozlovski
Osip Antonovitš Kozlovski (, , s. 1757 Varsovassa – k. 11. maaliskuuta 1831 Pietarissa) oli venäläinen puolalaista tai valkovenäläistä syntyperää oleva säveltäjä. Venäjällä hän tuli erityisesti tunnetuksi patrioottisista poloneeseistaan (muun muassa "Grom pobedy, razdavaisja!").
Osip Kozlovski syntyi Varsovassa 1757, jossa hän toimi kuoropoikana Pyhän Johanneksen katedraalissa. Vuodesta 1775 hän työskenteli Trakaissa Tadeusz Franciszek Ogińskin palatsissa Michał Kleofas Ogińskin (1765–1833) opettajana.
Kozlovski muutti Venäjälle 1786, missä hänet värvättiin armeijaan Turkkia vastaan käydyssä sodassa. Pian Grigori Potjomkin sai tietää hänestä ja vaikuttuneena Kozlovskin musiikillisesta lahjakkuudesta hän esitteli Kozlovskin hoville.
Vuonna 1791 Kozlovski sävelsi "Grom pobedy, razdavaisjan!", josta tuli joksikin aikaa Venäjän epävirallinen kansallislaulu. Pjotr Tšaikovski otti tämän poloneesin toisen osan myöhemmin oopperansa "Patarouvan" loppukohtaukseen.
Kozlovskin Pavel Potjomkinin tekstiin perustunut ooppera "Zelmira i Smelon, ili Vzjatije Izmaila" () esitettiin 22. heinäkuuta 1795.
Kozlovski valvoi Pietarin teatterikorkeakoulua vuosina 1799–1819. Hän sävelsi kuuluisan sielunmessun Puolan kuninkaan Stanislaus II Poniatowskin (1732–1798) kuoleman johdosta. Vielä toisen sielunmessun hän teki Aleksanteri I:n kuoltua. Kozlovskin koko tuotanto käsittää muun muassa "Oidipus Ateenassa" (1804), "Fingal" (1805), "Oidipus Rex" (1816), "Esfir" (1816), liturgiamusiikkia, muun muassa "Te Deum", kantaatteja, kuorolauluja, lauluja (joista 28 venäläisiä) ja noin 70 poloneesia.
Osip Kozlovski kuoli Pietarissa 11. maaliskuuta 1831.
Antti Piippo
Antti Piippo (s. 14. tammikuuta 1947 Tampere) on suomalainen teollisuusjohtaja. Hän on elektroniikan valmistuspalveluyritys Elcoteq SE:n toinen perustaja ja pääosakas, ja toimi yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuosina 1991–2010.
Piippo perusti Elcoteqin 1990-luvun alun laman keskellä ja hän vaurastui yrityksensä kasvun myötä huimasti. Piippo oli vuonna 2000 Suomen neljänneksi rikkain henkilö, omaisuutta hänellä oli tällöin 75 miljoonaa euroa. Antti Piippo on myös tunnettu voimakkaista mielipiteistään muun muassa kolmikannan romuttamisen suhteen Suomessa.
Antti Piippo valmistui insinööriksi vuonna 1973 Helsingin teknillisestä oppilaitoksesta. Hän on sotilasarvoltaan sotilasmestari.
Vuosina 1971–1984 Piippo työskenteli Aspo Oy:ssä elektroniikkaryhmän johtajana. Vuonna 1984 hän siirtyi Oy Lohja Ab:n palvelukseen jatkamaan aiemmin perustettua mikroelektroniikkayksikköä, josta myöhemmin syntyi Elcoteq Oy. Vuonna 1991 hän osti kumppaneidensa Henry Sjömanin ja Jorma Vanhasen kanssa Lohjan elektroniikkateollisuuden yksikön Elcoteqin. Talouselämän top 500 -listalle Elcoteq nousi ensimmäisen kerran vuonna 1994. Sijaluku oli silloin 335 ja yrityksen liikevaihto oli runsaat 30 miljoonaa euroa. Vuonna 2004 Elcoteqin liikevaihto oli 3 miljardia euroa ja Talouselämä top 500 -sijaluku 18.
Antti Piipolla on uransa aikana ollut useita hallitusten ja hallintoneuvostojen jäsenyyksiä ja puheenjohtajuuksia eri yrityksissä ja elinkeinoelämän järjestöissä. Lisäksi hän on toiminut sekä jäsenenä että puheenjohtajana useissa yritystoimintaa käsittelevissä valtionhallinnon työryhmissä.
Piippo on ollut julkisuudessa myös värikkään yksityiselämänsä johdosta. Vuonna 2002 hänet tuomittiin 6 000 euron sakkoihin pahoinpitelystä.
Max Jean
Max Jean (s. 27. heinäkuuta 1943 Marseille) on ranskalainen kilpa-autoilija, joka osallistui Formula 1 -sarjaan. Hän osallistui vain yhteen osakilpailuun ajaen March-autoa Frank Williams Racing Cars -tallissa eikä saavuttanut yhtään MM-pistettä.
Ennen F1-sarjaan saapumista hän oli Ranskan Formuka Ford -sarjan mestari vuodelta 1968 ja ajoi jonkin verran F3- ja F2-kilpailuja. Tähän sisältyi muutama kilpailu Ron Dennikselle. Hänen nimensä kirjattiin kerran virheellisesti muodossa ”Jean Max”, ja hänet tunnettiin satunnaisesti tällä nimellä.
Talal al-Maddah
Talal al-Maddah (1940–2000) () oli saudiarabialainen laulaja ja lauluntekijä.
Talal al-Maddah aloitti uransa työskentelemällä tietoliikenneministeriössä. Hänen musiikkituotantonsa käsittää mm. uskonnollisia, kansallismielisiä ja romanttisia kuvauksia. Hänen tyypillisin laulukielensä oli arabia, mutta hän käytti harvemmin myös englantia.
Vuonna 1994 julkaistiin kokoelma "Best of Talal El Maddah". Maddahin musiikkia on edustettu myös useilla arabialaisen musiikin kokoelmilla. Esimerkiksi Nascenten "Beginner's Guide to Arabia" -kolmoiskokoelmalta löytyy Maddahin kappale "Madha aqul wa-qad himt" (1974, kirjoitettu muodossa "Maza Aqool Wa Qad Himt").
Maddah menehtyi vuonna 2000 kesken esiintymisensä Saudi-Arabiassa.
Metsäimarre
Metsäimarre ("Gymnocarpium dryopteris", syn. "Lastrea dryopteris", "Dryopteris linnaeana" ja "Thelypteris dryopteris") on pohjoisen pallonpuoliskon havu- ja lehtimetsävyöhykkeillä varsin yleinen pehmeälehtinen saniainen. Laji on tavanomainen koko Suomessa.
Metsäimarre kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Kasvin maavarsi on pitkä ja hento, väriltään musta ja kiiltävä. Lehden ruoti on 2–3 kertaa lavan pituinen, kalju tai harvasuomuinen. Vaaleanvihreät lehdet ovat yksittäin, lehden lapa on kalju tai joskus harvaan nystykarvainen, pituuttaan leveämpi, kolmiomainen ja kahteen kertaan parilehdykkäinen. Kolmiomainen tyvilehdykkä on melkein lehden kärkiosan kokoinen. Pikkulehdykät ovat pitkulaisia ja pariosaisia tai parijakoisia. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja katesuomuttomia. Metsäimarteen itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa.
Metsäimarre voi risteytyä idänimarteen ("G. continentale") kanssa.
Metsäimarteen levinneisyysalue kattaa lähes koko Euroopan aivan läntisimpiä ja eteläisimpiä osia lukuun ottamatta. Esiintymisalue jatkuu läpi keskisen Venäjän Tyynelle merelle saakka. Pohjois-Amerikan puolella lajia tavataan Alaskasta Kanadan kautta Grönlantiin asti. Suomessa metsäimarre on yleisimpiä saniaislajeja ja sitä tavataan koko maassa.
Metsäimarre kasvaa kosteissa kangasmetsissä, lehdoissa, soistuneissa metsissä ja korvissa. Sitä tavataan myös kosteilla kallioilla ja louhikoissa. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat esimerkiksi mustikkatyyppiin kuuluvat tuoreet kankaat. Laji viihtyy hyvin varjoisissa paikoissa, missä monilla muilla kasveilla on kasvuvaikeuksia. Metsäimarre on ei sovi eläinten ravinnoksi, joten se säästyy kasvupaikoillaan villieläinten näykkimiseltä.
Huck Seed
Huckleberry "Huck" Seed (s. 30. marraskuuta 1968) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Seed voitti World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksen miljoonan dollarin ykköspalkinnon vuonna 1996. Vuoden 1999 WSOP:ssä hän sijoittui finaalipöydässä kuudenneksi.
Seed opiskeli sähkötekniikkaa Caltechissa, mutta jätti opintonsa kesken vuonna 1989 siirtyen pokeriammattilaiseksi.
Seed on urallaan voittanut neljä WSOP-ranneketta, näistä kaksi razzissa. Tammikuussa 1998 Seed voitti Carnivale of Poker -tapahtuman 5 000 dollarin mestaruusturnauksen. Ykköstilallaan hän ansaitsi 306 000 dollaria. Lokakuussa 2004 Seed oli ykkönen Festa al Lago III Poker Tournament -tapahtuman 2 000 dollarin no limit hold'em -turnauksessa.
Maaliskuussa 2008 Huck Seed voitti Canadian Open Poker Championshipin 4 650 dollarin turnauksen ja vuotta myöhemmin NBC National Heads-Up Championshipin. Jälkimmäisen ykköspalkinto oli puoli miljoonaa dollaria. Seed on ollut NBC National Heads-Up Championshipin kestomenestyjä: vuonna 2005 hän oli yhdeksäs, 2006 kolmas, 2007 yhdeksäs ja 2008 jälleen kolmas. Elokuussa 2009 Seed oli voittaja brittiläisessä televisioidussa "Late Night Poker"-ohjelmassa.
Tammikuussa 2007 Seed oli mukana NBC:n "Poker After Dark" -ohjelman ensimmäisellä viikolla.
Tammikuussa 2010 Seedin pokeriuran turnausansiot ylittivät 5,3 miljoonaa dollaria.
Pernik
Pernik () on kaupunki Länsi-Bulgariassa. Kaupungin asukasluku oli 97 181 vuonna 2011. Pernik sijaitsee Pernikin alueella Struman rannalla, Viskjar-, Vitoša ja Golo Bardo -vuorten ympäröimänä. Kaupunki oli nimetty vuosina 1949–1962 Dimitrovoksi kommunistijohtaja Georgi Dimitrovin kunniaksi.
Pernikissä järjestetään Survan kansainväliset festivaalit joka vuosi tammikuussa.
Tarvo
Tarvo on suomalainen miehen nimi. Nimi on annettu vuoden 2009 loppuun mennessä noin 280 suomalaiselle.
Nimen alkuperästä on esitetty kaksi erilaista selitystä. Sen on arveltu johtuvan pääasiassa kansanrunoissa esiintyvästä sanasta tarvas, jolla on tarkoitettu villiä alkuhärkää. Koska nimi kuitenkin on yleinen myös Virossa, Julius Mägiste on väittänyt sen johtuvan viron murteissa esiintyvästä sanasta "tarv", joka merkitsee tarmoa, energiaa, ja täten kyseessä olisi Tarmon rinnakkaisnimi. Suomessa nimi on ollut käytössä 1910-luvulta lähtien, ja almanakkaan se otettiin vuonna 1950.
Hamzah Haz
Hamzah Haz (s. 15. helmikuuta 1940 Ketapang) on indonesialainen poliitikko.
Haz syntyi Ketapangissa, Länsi-Kalimantanin maakunnassa. Hän on Indonesian Yhdistyneen kehityspuolueen (PPP) puheenjohtaja. Hän toimi maansa varapresidenttinä 2001–2004, ennen Jusuf Kallaa. Haz oli ehdolla myös Indonesian presidentinvaaleissa 2004, mutta sai viidestä ehdokkaasta vähiten ääniä, alle kolme prosenttia.
Hazilla on kaksi vaimoa ja kaksitoista lasta.
Haz on erityisen suosittu islamilaisen väestönosan keskuudessa. Hän oli aikaisemmin Abu Bakar Bashirin tukija.
Voldo
Voldo "(ヴォルド, Vorudo)" on fiktiivinen hahmo Soul -pelisarjassa. Voldo on esiintynyt Soul -sarjan jokaisessa pelissä, myös uusimmassa Soul Calibur IV:ssä.
Samsung T9
Samsung T9 on Samsungin matkapuhelinmalli, joka pyrkii haastamaan Applen iPhonen.
British Racing Partnership
British Racing Partnership (BRP) oli brittiläisten Ken Gregoryn ja Alfred Mossin perustama Formula 1 -talli. Talli perustettiin alun perin, jotta Mossin poika Stirling voisi ajaa, kun hänellä ei olisi sopimuksia muiden tallien kanssa.
BRP ajatti Cooper-Borgward F2-autoa ja BRM:n F1-autoa kaudella . Jälkimmäisenä mainittu tuhoutui valtavassa kolarissa AVUS-radalla Saksassa. Myöhemmin BRP siirtyi ajattamaan Lotus 24 -autoja ja yritti saada käyttöönsä modernimman Lotus 25 -monokokki-auton Lotukselta ilman menestystä. Tämän seurauksena tallin pääsuunnittelija Tony Robinson suunnitteli oman monokokki-autonsa, joka muistutti Lotus 25:tä, mutta siinä oli ohuempi kuori ja siinä oli BRM:n V8-moottori toisin kuin Lotus 25:ssä, jossa oli Coventry Climax -moottori. Tätä autoa on usein nimitetty nimellä BRP-BRM. Autolla kilpailivat Innes Ireland ja Trevor Taylor.
Kaudella BRP toimi täysin sponsorin Yeoman Creditin rahoittamana. Kausien ja ajaksi tallin nimeksi vaihtui UTD Laystall. Valmistajana BRP osallistui 13 Grand Prix -kilpailuun ja saavutti 11 MM-pistettä. Tähän lukumäärään ei ole laskettu kilpailuja, joissa BRP toimi asiakasroolissa. Kauden jälkeen talli hyllytettiin.
Veijo
Veijo on suomalainen miehen etunimi ja harvinainen sukunimi. Nimi on syntynyt Veikko-nimen muunnelmana Nimi Veijo on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2016 loppuun mennessä 11 185 suomalaiselle, joista yli puolet on 1940- ja 1950-luvuilla syntyneitä. Veijon nimipäivä on 9. tammikuuta. Samana päivänä nimipäiväänsä viettävät myös Veikko, Veli ja Veikka.
Lovetš
Lovetš () on kaupunki keski-Bulgariassa Lovetšin alueella. Sen asukasluku on noin 50 000. Lovetš sijaitsee 150 kilometriä pääkaupungista Sofiasta lähellä Pleveniä, Trojania ja Tetevenia.
Lovetšissa on useita museoita ja teattereita.
Kaupungissa käytiin syyskuussa 1877 Turkin sotaan liittyvä Lovetšin taistelu, jossa oli mukana Suomen kaartin jäseniä.
Conor Clapton
Conor Clapton (21. elokuuta 1986 – 20. maaliskuuta 1991 New York, New York, Yhdysvallat) oli muusikko Eric Claptonin poika.
Claptonin äiti oli italialainen näyttelijätär Lory Del Santo, johon Eric Claptonilla oli ollut lyhytaikainen suhde. Poika putosi newyorkilaisen kerrostalon 53. kerroksen ikkunasta 20. maaliskuuta 1991 ja menehtyi välittömästi. Onnettomuus sattui yhdentoista aikaan aamulla. Conor on haudattu Pyhän Maria Magdaleenan kirkkoon Ripleyssä, Surreyssä.
Conorin kuolema vaikutti Eric Claptonin elämään suuresti. Muusikko palasi lavalle yhdeksän kuukautta tapauksen jälkeen. Clapton ja Will Jennings yhdessä kirjoittivat 4-vuotiaan muistolle laulun "Tears in Heaven". Claptonille Grammyn tuonut balladi julkaistiin hänen albumillaan "Unplugged" (1992). Kappale oli jo vuonna 1991 soinut elokuvassa "Rush".
Conorin kuoleman jälkeiset tunteet heijastuvat myös monissa muissa Claptonin kappaleissa. Pojasta kertovat esimerkiksi laulut "Lonely Stranger" ja "The Circus Left Town". Jälkimmäisessä muusikko muistelee viimeistä kertaa, jolloin näki poikansa elossa. He olivat onnettomuutta edeltäneenä iltana olleet seuraamassa sirkusta.
Lory Del Santo on haastattelussaan ilmoittanut nähneensä tapauksesta painajaisia vuosia sen sattumisen jälkeen. Hän on myös ilmoittanut, että ei ole Eric Claptonin kanssa puhunut tapauksesta sanaakaan.
Tapio Tiitu
Kari Tapio Tiitu (s. 23. joulukuuta 1944 Lapua) on suomalainen urkuri, joka on ollut helsinkiläisen Temppeliaukion kirkon urkurina vuodesta 1970 alkaen.
Tiitu suoritti kanttori-urkurin tutkinnon Sibelius-Akatemiassa 1966 ja urkudiplomin 1969. Tiitulle myönnettiin director musices -arvonimi 1976. Hän on konsertoinut Suomessa, muissa Pohjoismaissa sekä Yhdysvalloissa.
Vuonna 2009 Tiitu palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä.
Ah Puch
Ah Puch, joka tunnetaan myös nimellä Hunhau, on mayojen mytologiassa Maya-kansan kuolemanjumala ja yhdeksännen eli alimman ja hirvittävimmän manalan hallitsija. Ah Puch kuvataan usein ihmiseksi, jolla on pöllön pää. Ah Puchia on kuvailtu myös luurangoksi tai paisuneeksi kulkusin koristelluksi ruumiiksi. Ah Puch vaikuttaa vieläkin Keski-Amerikassa ja Meksikossa, sillä jotkut alkuperäiskansasta uskovat jonkun kuolevan pöllön äännellessä.