Quito
Quito (virallisesti San Francisco de Quito) on Ecuadorin pääkaupunki ja maailman toiseksi korkeimmalla sijaitseva pääkaupunki (2 850 metriä merenpinnasta – vain Bolivian hallinnollinen pääkaupunki La Paz on korkeammalla). Se on myös lähimpänä päiväntasaajaa sijaitseva pääkaupunki (kaupungin keskustasta n. 25 km). Kaupungin väkiluku oli vuonna 2010 yli 1,6 miljoonaa, jolla se on Ecuadorin toiseksi suurin kaupunki; vain Guayaquil on suurempi.
Quiton laajassa vanhassa kaupungissa (Casco antiguo) on säilynyt useita kolonialismin aikaisia rakennuksia. Vanha kaupunki on hyväksytty vuonna 1978 Unescon maailman perintökohteiden listalle. Unescon mukaan Quitossa on useista kaupunkia koetelleista maanjäristyksistä huolimatta koko Latinalaisen Amerikan laajin, parhaiten säilynyt ja vähiten muuttunut historiallinen keskusta.
Kaupunkia palvelee Mariscal Sucren kansainvälinen lentoasema.
Quito sijaitsee pitkässä, kapeassa laaksossa Andeilla, Pichincha-tulivuoren ja Machángarajoen välissä, noin 25 kilometriä päiväntasaajasta etelään.
Quito jakaantuu kahteen pääosaan: vanhaan ja uuteen kaupunkiin. Uudessa kaupungissa ovat tärkeimmät ostosalueet, yliopistot ja monia valtion virastoja. Vanha kaupunki on Unescon maailmanperintökohde. Sen rakennukset on tehty enimmäkseen auringossa kuivatusta tiilestä, varakkaamman väen talot on rapattu ja kalkittu. Kaupungin asemakaava muodostuu enimmäkseen pääilmansuuntien mukaan järjestetystä ruudukosta.
Siirtomaa-ajan kirkkorakennusten tyyliä kutsutaan "Quiton barokiksi". Siinä on vaikutteita espanjalaisten, italialaisten, maurien, flaamilaisten ja intiaanien taiteesta. Sen puhtaimpia edustajia ovat San Franciscon ja Santo Domingon luostarit sekä La Compañían jesuiittakirkko, jonka alttari on kultaa. Hallintorakennukset ovat raskasta espanjalaista tyyliä. Keskusaukion reunalla sijaitsevat katedraali, hallituksen rakennus, arkkipiispan asunto ja kaupungintalo.
Quiton puistoista suurin on 67 hehtaarin laajuinen La Carolina Park. Siellä voi harrastaa monia eri urheilulajeja. Puistossa on muun muassa kasvitieteellinen puutarha ja tekojärvi. Viikonloppuisin La Carolina ‑puistossa käy jopa 50 000 vierailijaa. Muita Quiton puistoja ovat El Ejido, jossa kasvaa 1 470 eri puulajia, ja La Alameda lähellä kaupungin historiallista keskustaa.
Kaupungin koillisosassa, Machángaran rotkon rinteillä on boheemina pidetty Guapulon kaupunginosa. Tärkeimmät ostoskadut ovat Avenue Amazon, Avenue 6th of December ja Avenue Shyris. Niden lisäksi on useita ostoskeskuksia.
Kaupungissa vallitsee kaksi vuodenaikaa: Sadekausi eli talvi alkaa lokakuussa ja päättyy toukokuussa, kuivakausi eli kesä puolestaan alkaa kesäkuussa ja päättyy syyskuussa. Ilman lämpötila on keskimäärin 15 °C vuorokaudessa. Korkean sijainnin vuoksi yöt ovat melko viileät (matalimmillaan 7 °C), mutta keskipäivällä lämpötila voi kohota jopa 26 °C:en.
Quito on saanut nimensä laaksoa asuttaneesta quitu-heimosta. Ennen espanjalaisten tuloa se oli 
seirien ja inkojen pääkaupunki.
Sebastián de Belalcázar perusti espanjalaisen kaupungin 6. joulukuuta 1534.
Ensimmäisinä kaupunkiin asettuivat fransiskaanimunkit, jotka perustivat sinne luostarin. Heitä seurasivat augustiinilaiset, dominikaanit ja jesuiitat.
Antonio José de Sucren johtamat joukot löivät Pichinchan taistelussa espanjalaisten vastarinnan ja varmistivat Quiton itsenäisyyden 24. toukokuuta 1822.
H. G. Wellsin romaaniin Maailmojen sota perustunut radiokuunnelma pelästytti useimmat kaupungin asukkaista 12. helmikuuta 1949. Väkijoukko sytytti radioaseman palamaan, samaten El Comercion – kaupungin tärkeimmän sanomalehden – toimituksen, aiheuttaen ainakin kuuden ihmisen kuoleman. Omaisuusvahingot arvioitiin 350 000 dollariksi.
Vuonna 1999 tulivuori Pichincha purkautui ja Quiton kadut peittyivät tuhkaan. Se oli purkautunut edellisen kerran vuonna 1660. Myös vuonna 2002 purkautuneesta Reventadorista tuli tuhkaa Quitoon asti.
Quitoa johtavat pormestari ja 15-jäseninen kaupunginvaltuusto. Pormestariksi valittiin vuonna 2014 Mauricio Rodas.
Pääkaupunkiaseman takia Ecuadorin valtio on Quiton tärkeimpiä työllistäjiä. Myös yliopistot ja turismiin liittyvät tehtävät tarjoavat toimeentulon monille.
Quitossa ei ole juurikaan raideliikennettä lukuun ottamatta lähinnä turistien suosimaa viikonloppuisin liikennöivää vanhanaikaista junaa, joka kulkee El Bolicheen Cotopaxin kansallispuiston kautta.
Kaupunkia palvelee vuonna 1995 perustetu johdinautolinja, jota käyttää päivittäin neljännesmiljoona matkustajaa.
Quiton linja-autoasema sijaitsee vanhankaupungin eteläpuolella. Sieltä lähtee kymmenittäin linjoja maan eri kaupunkeihin.
Vuonna 2010 Quiton väkiluku oli 1 607 734. Asukkaista noin 80 prosenttia on mestitsejä. Alkuperäiskansojen yhteisöt ovat sulautuneet muuhun väestöön, mutta shyrien, inkojen ja jumbojen perintö on osa kaupungin identiteettiä.
Quitossa toimii useita yliopistoja kuten Ecuadorin keskusyliopisto ("Universidad Central del Ecuador"), Kansallinen teknillinen yliopisto (" Escuela Politécnica Nacional"), Katolinen yliopisto sekä yksityiset Quiton yliopisto ("Universidad San Francisco de Quito" eli USFQ) ja "Universidad Del Pacífico – Ecuador".
Quitossa toimii useita jalkapallojoukkueita. Liga Deportiva Universitaria de Quito on yhdeksällä kansallisella mestaruudellaan yksi Ecuadorin menestyneimmistä. Muita kaupungin liigajoukkueita ovat El Nacional ja Deportivo Quito.