hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ilmari Killinen
Ilmari Killinen (28. heinäkuuta 1876 Kokemäki – 22. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen insinööri, poliitikko, virkamies ja laulaja.
Killisen vanhemmat olivat kuuromykkien koulun johtaja Kustaa Killinen ja Matilda Josefina Lagus. Hän valmistui koneinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1900 ja seuraavana vuonna Saksasta sähköinsinööriksi. Killinen toimi ensin luotsilaitoksen apulaisinsinöörinä 1902–1912 ja sitten G. W. Sohlberg Oy:n insinöörinä 1912–1917, sosiaalihallituksen työnvälitysosaston johtajana 1917–1918, konekauppa Aatra Oy:n teknillisenä johtajana 1918–1923, Helsingin teollisuuskoulun sähkötekniikan lehtorina 1923–1926 ja kauppa- ja teollisuusministeriön toimistopäällikkönä 1926–1936. Tullihallituksen pääjohtajaksi hänet nimitettiin 1936, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti.
Edistyspuoluetta edustanut Killinen oli kauppa- ja teollisuusministeri Kivimäen hallituksessa 1932–1936. Hän oli lisäksi muun muassa Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen sekä Valtion Patruunatehtaan, Outokummun kaivoksen ja Outokumpu Oy:n johtokunnan puheenjohtaja, otti osaa mieskuorojen toimintaan, julkaisi teoksen "Voiman saanti ja siirto" (1916) ja laati G. W. Sohlberg Oy:n, Suomen Metalliteollisuuden työnantajaliiton ja Helsingin puhelinlaitoksen juhlajulkaisut.
Laulajana Killinen teki neljä levytyksiä vuonna 1928 ja kaikki tehtiin pianon säestyksellä.
Killisen puoliso vuodesta 1900 oli Lilli Karolina Hallman.
Dominique Voynet
Dominique Voynet (s. 4. marraskuuta 1958 Montbéliard) on ranskalainen vihreän Europe Écologie – Les Verts -puolueen poliitikko. Vuosina 2008–2014 hän toimi Montreuilin pormestarina voitettuaan vaalissa vuodesta 1984 pormestarina toimineen Jean Pierre Brardin.
Voynet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi vuonna 1989, mutta hän erosi tehtävästä vuonna 1991. Vuosina 1992–1994 hän oli Franche-Comtén alueneuvoston jäsen. Vuonna 1995 Voynet oli ehdolla Ranskan presidentiksi saaden 3,32% äänistä vaalin ensimmäisellä kierroksella. Hän oli myöhemmin ehdokkaana myös Ranskan presidentinvaaleissa 2007, mutta sai vain 1,57 % äänistä.
Voynet toimi vuodesta 1997 Ranskan ympäristö- ja aluesuunnitteluministerinä Lionel Jospinin hallituksessa, kunnes erosi 9. heinäkuuta 2001. Hän edusti Ranskan senaatissa Seine-Saint-Denis'n departementtia vuosina 2004–2011.
Koulutukseltaan Voynet on lääkäri. Hän aktivoitui ympäristöasioissa opiskeluvuosinaan 1970-luvulla. Hän oli yksi vihreän liikkeen ("Les Verts") perustajista Ranskassa.
A. E. Rautavaara
Albin Ewald Rautavaara (vuoteen 1895 Jernberg, 21. joulukuuta 1873 Ilmajoki – 11. syyskuuta 1941) oli suomalainen juristi ja hallintomies, joka toimi Suomen oikeusministerinä Cajanderin III hallituksessa 1938–1939. Hän oli hallituksessa ammattiministerinä.
Rautavaara suoritti oikeustutkinnon vuonna 1901 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1904. Hän toimi senaatin talousosaston kanslistina vuosina 1909–1917, senaatin oikeustoimituskunnan, myöhemmin oikeusministeriön, esittelijäsihteerinä vuosina 1917–1927, oikeusministeriön esittelijäneuvoksena ja kansliapäällikkönä vuosina 1927–1931 ja tasavallan presidentin kanslian kansliapäällikkönä vuosina 1931–1941. Lisäksi hän työskenteli eduskunnan talousvaliokunnan sihteerinä vuosina 1924–1926 ja suuren valiokunnan sihteerinä vuosina 1929–1937.
Rautavaara oli vuonna 1917 yksi Suomen itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajista, sillä senaatin oikeustoimituskunnan esittelijäsihteerinä hänen tehtävänään oli asiakirjan varmentaminen.
A. E. Rautavaaran veljiä olivat oopperalaulaja Eino Rautavaara ja laulaja ja kuoronjohtaja Wäinö Rautawaara.
Konkordiaplatz
Konkordiaplatz on jäävirtojen yhtymäkohta Bernin Alpeilla Sveitsissä Wallisin kantonissa. Konkordiassa kolme jäätikköä, Aletschfirn, Jungfraufirn ja Ewigschneefeld, yhdistyvät etelään virtaavaksi Isoksi Aletschjäätiköksi. Jäätikkö kuuluu Sveitsin Alpit Jungfrau-Aletsch -maailmanperintökohteeseen.
Alueen lähellä on monia korkeita vuorenhuippuja, muun muassa:
Alueella sijaitsee alun perin vuonna 1877 rakennettu "Konkordiahütte", nykyisin useamman rakennuksen ryhmä, joka tarjoaa majoitusta matkailijoille ja vuorikiipeilijöille.
Pakistanissa Karakorum-vuoristossa sijaitseva vastaavanlainen jäävirtojen yhtymäkohta Concordia on nimetty tämän alueen mukaan.
Haifan yliopisto
Haifan yliopisto (hepreaksi: אוניברסיטת חיפה) on vuonna 1972 (1963) perustettu, Israelin Haifassa toimiva yliopisto.
Yliopistossa opiskelee noin 15 000 (18 000) opiskelijaa. Yliopistossa voi opiskella muun muassa yhteiskuntatieteitä, humanistisia tieteitä, oikeustiedettä ja kasvatustiedettä. Yliopisto jakautuu kuuteen tiedekuntaan: humanistinen, yhteiskuntatieteellinen, oikeustieteellinen, luonnontieteellinen ja luonnontieteiden opetus, sosiaalipolitiikka ja terveystieteet sekä kasvatustiede.
Laadukkaan korkeamman opetuksen ohella Haifan yliopiston tavoitteena on tarjota opiskelumahdollisuus yhteiskunnan kaikille jäsenille. Erityisesti se pyrkii kannustamaan juutalais- ja arabiväestön keskinäistä ymmärtämystä ja yhteistyötä.
Haifan yliopistossa toimii arkeologinen ja taidemuseo Hechtin museo, useita tutkimuskeskuksia ja laitoksia, kuten Evoluution tutkimuslaitos, Informaatioyhteiskunnan tutkimuslaitos, Kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskus, Matkailun tutkimuskeskus ja IBM:n tutkimuskeskus.
Haifan yliopiston on perustanut 1963 Haifan kaupungin pormestari Abba Hushi Jerusalemin heprealaisen yliopiston akateemisella tuella.
Ensimmäisenä vuonna yliopistossa opiskeli 472 opiskelijaa. Humanistisia ja yhteiskuntatieteellisiä aineita saattoi opiskella seuraavilla osastoilla: Raamatuntutkimus, heprealainen kirjallisuus ja kielitiede, juutalaisten historia, yleinen historia, ranskan kieli ja kirjallisuus, englannin kieli ja kirjallisuus, arabian kieli ja kirjallisuus, maantiede, sosiologia ja yhteiskuntatiede. Opetushenkilökuntaa oli 180, joista 50 oli Haifassa vakituisesti.
Yliopisto antoi todistukset ensimmäisille sieltä valmistuneille vuonna 1967. Heitä oli 75, ja kolme neljästä aikoi alkaa opettajaksi.
Oppilaitos sijaitsi alkuun Erdstein Housessa Haifan Hadar Hacarmel -alueella, mutta se kävi pian ahtaaksi. Yliopisto siirtyi Merkaz Hakarmeliin ja sijoittui rakennukseen, jossa on nyt Viides kunnallinen lukio. Vuonna 1966 Yliopisto muutti Carmelvuorelle, jossa sen pääkampus sijaitsee nykyisin.
Laitoksen ensimmäinen rakennus "Monitoimirakennus", pystytettiin 1966. Siinä oli luokkahuoneita, käytäviä, laboratorioita, 110 000 teoksen kirjasto ja kahvio. Maineikas brasilialainen arkkitehti Oscar Niemeyer suunnitteli kampuksen, jolla sijaitsisivat kaikki yliopiston toiminnot yhdessä kokonaisuudessa.
Vuonna 2017 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking luokitteli Haifan yliopisto sijalle 601.-700. maailmassa. THE-yliopistoranking arvioi yliopiston vuoden 2018 listallaan 100. sijalle Aasiassa ja sijaluokkaan 601-800 maailmassa.
Jäävirta
Jäävirta on mereen virtaava jäätikkö, jollaisia on muun muassa Grönlannissa ja Antarktiksella. Jäävirrat liikkuvat jäätiköiksi suhteellisen nopeasti, jopa 1000 metriä vuodessa.
Ne tuovat monestikin mieleen vuoristoissa virtaavat laaksojäätiköt.
Etelämantereen kuuluisin jäävirta on mantereen itäosissa sijaitseva Lambertin jäävirta, joka on
jopa 100 km leveä, yli 400 km pitkä ja noin 2500 m syvä. Euroopan pisin virtamainen jäätikkö Aletschgletscher on 27 kilometriä pitkä ja se sijaitsee Sveitsissä, Bernin Alpeilla.
Jadranka Kosor
Jadranka Kosor (s. 1. heinäkuuta 1953 Pakrac) on kroatialainen poliitikko ja journalisti. Heinäkuussa 2009 Kosorista tuli Kroatian ensimmäinen naispääministeri, kun hänet nimitettiin eronneen Ivo Sanaderin tilalle.
Kosor on istunut Kroatian parlamentissa vuodesta 1995 ja toiminut sen varapuheenjohtajana vuosina 1995–1997 sekä jälleen vuodesta 2002.
Kosor oli Kroatian demokraattisen unionin presidenttiehdokas vuoden 2005 vaaleissa. Hän sai 20,31 % äänistä häviten Stjepan Mesićille (s. 1934). Voittaessaan hänestä olisi tullut Kroatian ensimmäinen naispresidentti.
Kosor nousi pääministeriksi edeltäjänsä Ivo Sanaderin erottua. Hänet valittiin myös HDZ-puolueen johtoon.
Zmago Jelinčič Plemeniti
Zmago Jelinčič Plemeniti (s. 7. tammikuuta 1948 Maribor) on slovenialainen poliitikko. Hän toimii nationalistisen "Slovenian kansallispuolueen" nykyisenä puheenjohtajana.
Jelinčič oli ehdolla Slovenian presidentinvaaleissa 2002 ja sai kolmanneksi eniten ääniä (8,5 %).
Ravintoraisio
Ravintoraisio Oy on Raisio Yhtymän päätoimiala. Sen pääliiketoiminta-alueet liittyvät mylly-, rehu-, viljatärkkelys- ja mallasteollisuuteen.
Ravintoraisio myi 2007 perunaliiketoimintansa Profood Oy:lle.
Jay Heimowitz
Jay B. Heimowitz (s. 26. joulukuuta 1937) on yhdysvaltalainen liikemies ja pokerinpelaaja. Heimowitz on kautta aikojen menestynein amatööripelaaja World Series of Poker (WSOP) -turnauksissa.
Heimowitz aloitti pokerin pelaamisen yhdeksänvuotiaana. Armeijassa hän voitti 10 000 dollaria pelaamalla ja kotiin palattuaan hän käytti rahan pienen olut- ja virvoitusjuomayrityksen ostamiseen. 23-vuotiaana hänestä tuli nuorin Budweiserin toimittaja Yhdysvalloissa. WSOP:ssa Heimowitz pelasi ensi kertaa vuonna 1975..
Elokuussa 2007 Heimowitzin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,7 miljoonaa dollaria
Heimowitz on voittanut kuusi WSOP-turnausta. Hänellä on voittoja neljällä eri vuosikymmenellä. Pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut kolmas vuonna 1980.
Pure Instinct
Pure Instinct on saksalaisen hard rock-yhtye Scorpionsin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Albumilla on havaittavaissa hieman poprock-vaikutteita. Tämä on ainoa yhtyeen albumi, jolla rumpuja soittaa sessiomuusikko Curt Cress. Albumi julkaistiin myös vaihtoehtoisella kannella alkuperäisen kannen alastomuuden vuoksi.
Suomessa albumi myi kultaa
Yamaha TZR 125
Yamaha TZR 125 on Yamahan vuosina 1987–1993 valmistama ”kyykkymallinen” eli supersport-tyylin kevytmoottoripyörä. Kyykky viittaa sport-pyörien ajoasennon kyykkymäiseen olemukseen. Nykyään Yamaha TZR:ää valmistetaan mopoversiona ja ne ovat yleisimpiä kyykkymallisia mopoja. Yamaha valmisti myös TZR 125 RR -mallia vuosina 1994–1995. RR-malli on hieman leveämpi ja suurempi ja muistuttaa enemmän isompaa moottoripyörää. Nykyään RR:t ovat harvinaisia.
Täysitehoisen Yamaha TZR:n tehoksi on ilmoitettu noin 26 hv (19,4 kW). Maksimivääntö on noin 1.8 kg/m @ 10000 rpm, joka on kaksinkertainen verrattuna esimerkiksi nelitahtiseen Yamaha YBR:ään. TZR:t olivat aikansa suosituimpia piikkejä yhdessä Hondan vastaavanlaisen NSR 125 -kevytmoottoripyörän kanssa. Vanhoissa TZR:issä onkin paljon tehoa, koska kevytmoottoripyörien 11 kilowatin tehorajoitus tuli vasta pyörien valmistuksen loppumisen jälkeen. Vanhoja TZR:iä piti kuristaa ainakin pakoputkiston kuristuksilla. Yamaha TZR:t on varustettu Y.P.V.S-pakoaukonsäätimellä (Yamaha power valve system), joka tuo etenkin ennen tehopiikkiä (kierrokset alle 7000 rpm) paljon vääntöä, ja oikein toimiessaan säädin vähentääkin kulutusta ja helpottaa matka-ajoa. Y.P.V.S täytyi lukita kiinni-asentoon tehorajoituksen mukaan, yleensä 5 mm ruuvilla. Koska pyörällä on jo ikää, kuristettuja ”tetsareita” on vähemmän. Usea omistaja on jo laittanut pyörän tt:ksi (täysitehoiseksi) juuri sen tuoman teholisän takia. Lisäksi kuristaminen pienentää kaksitahtimoottorin käyttöikää.
Yamaha TZR:t ovat edelleenkin suosittuja Honda NSR:n kanssa. Pyörät ovatkin hyvin kestäviä ikäänsä nähden. 50-kuutioiset mopoversiot ovat erittäin suosittuja, ja osa malleista on Valentino Rossin Yamaha YZR M1-pyörän replikaversioita.
Yamaha esitteli uuden kyykky-mallisen kevytmoottoripyörän 2008, Yamaha YZF R-125:n, kilpailemaan huippusuositun Honda CBR 125R -pyörän kanssa. Pyörä kuuluu Yamahan YZF R-sarjaan, ja siitä on muodostunut CBR:n kaltainen myyntimenestys menevän ulkonäkönsä ja luotettavan tekniikkansa vuoksi.
Ensitulo
Ensitulo on tuloa, jonka kotimaiset talousyksiköt saavat osallistumisestaan tuotantoon ja korvauksia, jotka rahoitus- ym. varojen omistaja saa varojen järjestämisestä toisen yksikön käytettäväksi. Tulo voi olla palkansaajakorvauksia, tuotanto- ja tuontiveroja vähennettynä tukipalkkioilla, toimintaylijäämää tai sekatuloa sekä omaisuustuloa. (EKT 1995 8.22)
Palkansaajakorvaukset + toimintaylijäämä ja sekatulo + omaisuustulot - omaisuusmenot = sektorin ensitulo
Kotimaisten sektoreiden ensitulojen summa = kansantulo = BKTL = BKT - kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisille talousyksiköille maksamat ensitulot + kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisilta talousyksiköiltä saamat ensitulot.
Biber
Biber () oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen yhden hengen pienoissukellusvene. Korvettikapteeni Hans Bartelsin suunnittelema Biber perustui briteiltä Bergenissä, Norjassa kaapattuun "Welman W46" -pienoissukellusveneeseen. Biberin prototyyppi, kutsumanimiltään "Bunte-Boot" tai "Adam", valmistui 15. maaliskuuta 1944 ja Saksan laivasto hyväksyi aluksen 29. maaliskuuta. Sodan loppuun mennessä lyypekkiläinen Flenderwerke-telakka valmisti yhteensä 324 Biberiä.
Palveluskäytössä kahdella rungon ulkopuolelle kiinnitetyllä torpedolla varustettu Biber ei ollut lainkaan niin menestyksekäs kuin saksalaiset olivat toivoneet. Biberit operoivat vuosien 1944-1945 taitteessa pääasiassa brittien laivoja vastaan kärsien itse erittäin raskaita tappioita. Biberien tekemät upotukset olivat etupäässä raskaasti kuormattuja maihinnousualuksia ja säiliöproomuja. Upotusten kokonaismäärä nousi noin 93 000 tonniin, mihin moni tavallinen sukellusvene ylti yksin.
Biber oli vaikea ohjata, lisäksi kuljettajaa uhkasi häkämyrkytys. Britit kaappasivat vuonna 1945 yksinäisen Biberin, josta löytyi häkämyrkytykseen kuollut kuljettaja. Yleensä Biberien ohjaajat olivat vapaaehtoisia. Ohjaajalla oli sukellusvarusteet: kuivapuku sekä Dräger-hapenkierrätin.
Saksalaiset ehtivät suunnitella mielikuvituksellisia erikoistehtäviä Bibereille. Yksi suunnitelma oli pienoissukelluveneiden pudottaminen Suezin kanavaan lentoveneestä. Tehtävänä olisi ollut tukkia kanava upottamalla suuri rahtilaiva.
Bibereillä toteutettujen operatioden suurin menestys oli Antwerpenin Kreuzzschanz-sulun sulkuporttien tuhoaminen kahdella torpedolla. Tehtävän suoritti aliluutnantti Langsdorff, joka menetti itse henkensä tehtävässä. Aluksilla kuljetettiin myös tarvikkeita piiritettyihin satamakaupunkeihin: torpedojen tilalle kiinnitettiin vesitiiviit säiliöt, joihin pakattiin muonaa ja muuta tarpeellista. Pienoissukellusveneet pääsivät muita aluksia helpommin pujahtamaan muun muassa IJmuidenin satamaan. Yleensä kuitenkin kuljetuksiin käytettiin Biberiä suurempia kahden miehen "Seehund"-sukellusveneitä.
Vittorio Meano
Vittorio Meano (1860 Susa – 1904) oli italialaissyntyinen arkkitehti. Hän opiskeli Torino Albertina-akatemiassa. Hän lähti työskentelemään Argentiinaan vuonna 1882. Argentiinassa Meano työskenteli Francesco Tamburinin ateljeessa. Vuonna 1890 Meano ja Tamburini suunnittelivat Buenos Airesin kuuluisan Teatro Colón -oopperatalon, ja vuonna 1895 parivaljakko voitti Argentiinan kongressitalosta järjestetyn arkkitehtikilpailun.
Francesco Tamburini
Francesco Tamburini (1846–1891) oli italialaissyntyinen arkkitehti. Tunnetuimmat työnsä hän suunnitteli Argentiinaan, jonne hän muutti vuonna 1881. Tamburini suunnitteli muun muassa laajennuksen Casa Rosadaan, Argentiinan presidentin virka-asuntoon. Hän oli myös suunnittelemassa Buenos Airesin oopperatalo Teatro Colónia, yhdessä Vittorio Meanon kanssa. Tamburini kuoli Buenos Airesissa.
Pronssinen Pokaali (albumi)
Pronssinen Pokaali on Pronssisen Pokaalin vuonna 1996 julkaistu debyyttialbumi. Albumin viimeinen varsinainen kappale ’’Keidas’’ kestää 3 minuuttia ja 32 sekuntia. Tämän jälkeen raidan lopussa on 16 minuuttia ja 3 sekuntia hiljaisuutta. Myös levyn lopussa oleva nimeämätön piiloraita on hiljainen.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Pronssinen Pokaali ja sanoittanut Tomi Sivenius ja Jouni Hynynen, ellei toisin mainita.
Canon PowerShot A95
Canon PowerShot A95 on Canonin Powershot-perheeseen kuuluva vuonna 2004 julkaistu täysautomaattinen digikamera. Se on muun muassa varustettu viiden megapikselin CCD-kennolla, 3-kertaisella optisella zoomilla ja taittuvalla 1,8 tuuman TFT-näytöllä. Kamera painaa ilman akkua ja muistikorttia noin 325 grammaa. A95-malli toimii AA-sormiparistoilla tai AA-kokoisilla akuilla. Kamera tukee Compact Flash -muistikortteja.
Sevettijärvi–Pulmanki-vaellusreitti
Sevettijärvi–Pulmanki-vaellusreitti kulkee halki Kaldoaivin erämaan Suomen Lapissa. Kesäreitti on 60–70 kilometriä ja hiihtoreitti noin 60 kilometriä pitkä.
Sevettijärvi–Pulmanki-vaellusreitin päätepisteet ovat Sevettijärvi ja Nuorgamin lähellä olevan Pulmankijärven eteläpää. Luonto on pääosin karua, koivua kasvavaa tunturiylänköä, mutta etelämmässä Sevettijärven lähellä maasto on metsäisempää.
Vaellusreitillä on autiotupia noin kymmenen kilometrin välein. Autiotuvilla on vedenottopaikat, ja reitin varrella on paljon pieniä järviä, joiden vesi on yleensä juomakelpoista.
Końskowola
Końskowola on kylä Kaakkois-Puolassa. Se sijaitsee Puławyn ja Lublinin välissä lähellä Kurówia Kurówka-joen varrella. Kylässä asuu 2 188 asukasta (vuonna 2004). Kylässä on kaksi kirkkoa, jotka rakennettiin vuosina 1613 ja 1670.
Kylä perustettiin luultavasti 1300-luvulla Witowska Wola -nimisenä. Sen nimi muutettiin 1800-luvulla Konińskawolaksi, joka on kylän nimi vielä nykyäänkin.
Kaupunki kaupparekisteröitiin 8. kesäkuuta 1532. Yksittäisenä kaupunkina Końskowolalla oli keskeinen rooli ruokatarvikkeiden tarjoajana ympäröiville alueille. Lisäksi siellä oli useita tekstiilitehtaita. Moni muutti Końskowolaan muista Puolan osista, mutta myös muualta: muun muassa saksilaisia muutti sinne.
Puolan kolmannen jakovaiheen vuonna 1795 jälkeen se liitettiin Itävaltaan. Vuonna 1809 siitä tuli muun Puolan mukana osa Varsovan herttuakuntaa. Vain muutaman vuoden kuluttua vuonna 1815 siitä tuli osa niin sanottua Kongressi-Puolaa, joka kuului Venäjälle. Tammikuun kansannousun jälkeen vuonna 1870 kaupunki menetti kaupunkiluonteensa eikä koskaan saanut sitä takaisin. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana Końskowolassa järjestettiin monia solidaarisia mielenosoituksia ja lakkoja. Vuodesta 1918 Końskowola oli taas osa itsenäistä Puolaa, kun maa itsenäistyi uudelleen.
Toisen maailmansodan syttyi, ja saksalaisjoukot miehittivät Końskowolan 15. syyskuuta 1939 ja saivat sen haltuunsa. Saksalaisjoukot perustivat Końskowolaan sotavanki- ja orjatyövoimaleirejä. Sotavankileirit lopetettiin pian, mutta orjaleirit säilyivät aina vuoteen 1943 asti. Orjaleireillä olleet työskentelivät saksalaisille maatiloilla ja teiden ja rautateiden rakennustyömailla.
Ghetto vakiinnutettiin Końskowolaan. Sinne uudelleensijoitettiin useita juutalaisjoukkoja Slovakian juutalaiset mukaan lukien. Lokakuussa 1942 gheton asukasluku vakiintui. Saksalaisten johtamissa joukkoteloituksissa 800–1 000 juutalaista tapettiin. Heidät tapettiin leirin lähellä olleessa metsässä. Jäljelle jääneet kuljetettiin toiseen leiriin.
Puna-armeijan lähestyessä kesällä 1944 saksalaiset olivat suunnitelleet polttavansa Końskowolan. 25. heinäkuuta 1944 saksalaiset hallintajoukot ryhtyivät taistelemaan Armia Krajowaa ja myöhemmin Bataliony Chłopskien puolalaisia partisaaneja vastaan. Puna-armeijan joukot saapuivat ja Końskowola onnistuttiin säästämään.
Końskowolan tunnettuja turistinähtävyyksiä ovat kaksi katolista kirkkoa, jotka rakennettiin vuosina 1613 ja 1670. Lisäksi kylässä on Opaliński- ja Lubomirski-sukujen sukuhaudat. Kylässä on lisäksi luterilaisen hautausmaan jäänteet.
Końskowola on lisäksi tunnettu siitä, että kaksi kuuluisaa puolalaista runoilijaa Franciszek Dionizy Kniaźnin ja Franciszek Zabłockin ja kuolivat siellä.
U96
U96 on saksalainen eurodanceprojekti, jonka loivat DJ:t ja tuottajat Alex Christensen, Ingo Hauss, Helmut Hoikins ja Hajo Panarinfo. He ovat tuottaneet monia 1990-luvun eurodance-hittejä.
Projektin nimi on otettu tunnetusta Sukellusvene U-96 -elokuvasta, joka on nähty myös televisiosarjana. Heidän ensimmäinen hittinsä vuonna 1991 oli techno-dance-versio elokuvan tunnussävelestä. Alkuperäisen version oli säveltänyt Klaus Doldinger. Ensimmäinen levy "Das Boot" ilmestyi 1992.
Seuraavalla "Replugged" (1993) albumilla oli kokeellisempi äänimaailma, inspiraatioina olivat toimineet 1980-luvun elektropop, ambient ja disco. Replugged oli menestys 
kuten yhtyeen enimmäinen levy "Das Boot" (1992). Albumilla oli muutama Top 10 hitti, esimerkkeinä Love Sees No Colour ja Night in Motion. Lisäksi levyltä löytyi 
rauhallisempia kappaleita kuten The One Russian ja Without You.
Kolmannella levyllä "Club Bizarre" (1995) yhtyeen soundi muuttui radikaalisesti. Albumin kappaleet ovat sekoitus teknopoppia ja nopeaa trancea. Levyn hittejä olivat
Love Religion ja Club Bizarre.
Vuonna 1996 julkaistiin albumi "Heaven".
90-luvun lopussa julkaistiin singlet Seven Wonders (1997), Energie (1998), Beweg Dich, Baby (1998) ja Das Boot 2001 (2000). U96 julkaisi kokoelman "Best Of 1991"–"2001", joka sisälsi muutamia uusia kappaleita julkaisemattomalta Rhythm Of Life albumilta.
U96 palasi saksan Top 30 listoille vuonna 2006 hittinsä Vorbei kanssa, jossa lauloi vieraileva laulaja Ben.
Pitkään odotettu uusi täysipitkä albumi, "Out of Wilhelmsburg", julkaistiin 2007.
Johann Bernhard Fischer von Erlach
Johann Bernhard Fischer von Erlach ( kastettu 20. heinäkuuta 1656 Graz, Itävalta – 5. huhtikuuta 1723 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen arkkitehti barokin aikakautena. Hänen töillään oli suuri merkitys ja vaikutus Itävallan Habsburgien valtakunnan arkkitehtuuriin. Fischer von Erlachin tunnetuimpiin töihin lukeutuvat Wienissä sijaitsevat Karlskirche ja Schönbrunnin linna.
Totuus palaa
Totuus palaa on Mana Manan vuonna 1990 julkaistu esikoisalbumi. "Totuus palaa" julkaistiin alun perin ainoastaan vinyylinä, mutta levyn kappaleet löytyvät CD-muodossa vuonna 1996 ilmestyneeltä kokoelmalevyltä "Complete... Kaikki". Totuus palaa on ainoa Mana Manan levytys Jouni Mömmön elinaikana, jolla soittaa yhtyeen varsinainen kokoonpano. Levyllä on useita klassikoksi nousseita kappaleita, kuten "Maria Magdalena" ja "Kuolla elävänä", ja se sai ilmestyessään suurta arvostusta musiikkipiireissä, ja myöhemmin kulttimaineen. Soundi valitsi vuonna 2005 50 parasta suomalaista albumia, ja "Totuus palaa" sijoittui kuudenneksitoista.
Albumin saatua jonkin verran julkisuutta ulkomailla Mana Mana päätti tehdä siitä myös englanninkielisen version. Yhtyeen suuresti ihailema Jello Biafra tarjoutui julkaisemaan tämän version Yhdysvalloissa. Skitsofreniasta kärsinyt Mömmö oli kuitenkin englanninkielisten äänityssessioiden aikana jo niin pahasti sekaisin, että ne jätettiin julkaisematta. Englanniksi levytetyt kappaleet olivat "Totuus palaa" ("The Truth is Burning"), "Ilmestyskirjan peto" ("The Beast"), "Kuolla elävänä" ("To Die Alive") ja "Ketä sä rakastat" ("Who do you love"). Myöhemmin nämä versiot julkaistiin "Complete... Kaikki" -kokoelmalla.
Kaikki albumin kappaleet sävelsi ja sanoitti Jouni Mömmö, ja sovitti Otra Romppanen. Sekä alkuperäisen "Totuus palaa" -kannen että aiotun englanninkielisen "The Truth is Burning" -albumin kannen piirsi Mana Manassa Mömmön kuoleman jälkeen laulanut Kimmo "Kaltsu" Kuosmanen.
Albumin tyyli on astetta melodisempi kuin yhtyeen ensimmäisellä julkaisulla, "Maria Magdalena / Vaarallista" -singlellä: mukana on runsaita kitaramelodioita ja useimmat kappaleet rakentuvat nimenomaan pitkien kitarasoolojen varaan. "Totuus palaan" äänimaailma on kuitenkin hyvin raskas, tempot hitaita tai keskitempoisia ja Jouni Mömmön laulaa matalalta ja vähällä melodialla. "Ketä sä rakastat" ja "Paniikki on ekstaasin veli" ovat albumin ainoat nopeatempoisemmat kappaleet. Hitaat ja psykedeeliset "Kuolla elävänä", "Valtatie" ja "Ilmestyskirjan peto" taas ovat albumin raskainta antia. "Totuus palaan" päättää yhtyeen tunnetuin kappale "Maria Magdalena", jonka versio ei ole sama kuin alkuperäinen singleversio. Albumin versio on pitempi, hitaampi ja toisin kuin singleversio, se alkaa kitarasoololla. Se onkin albumin ehkä melodisin kappale.
Murheen laakso
Murheen laakso on Mana Manan toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Yhtyeen kitaristi Arto "Otra" Romppanen kokosi levyn edesmenneen laulaja-kitaristi Jouni Mömmön ennen kuolemaansa tekemistä sävellyksistä ja muistiinpanoista. Julkaistaessaan albumi sai hyvin positiivisen vastaanoton, joskin monet kriitikot valittelivat Mömmön poissaoloa.
Jouni Mömmö oli jo säveltänyt ja sanoittanut suurimman osan albumin kappaleista vuoteen 1990 mennessä. Mömmön kuolema 1991 kuitenkin pysäytti yhtyeen toiminnan. Joitakin "Murheen laakson" kappaleista yhtye oli jo esittänyt konserteissaan ennen tätä. Lisäksi ennen kuolemaansa Mömmö mielisairaalassa ollessaan oli tehnyt uusia kappaleita, joita hän opetti häntä vierailuilla katsomassa käyneelle basisti Tuomas Moilaselle, joka kuitenkin unohti näistä suurimman osan fyysisten muistiinpanojen puutteessa. Lopullisen "Murheen laakson" kahdeksasta kappaleesta kaikki paitsi "Tie vie" ovat Mömmön säveltämiä ja sanoittamia; "Tie vie" on kitaristi Otra Romppasen Mömmön sanoituksen pohjalta säveltämä. Lisäksi Romppanen sovitti kaikki "raakaversiot" valmiiksi kappaleiksi, kuten oli tehnyt jo yhtyeen ensimmäisellä "Totuus palaa" -albumilla. Mömmön kuoleman jälkeen harvakseltaan keikkaillut yhtye esitti keikoillaan myös "Murheen laakson" kappaleita ennen lopullista hajoamistaan 2001.
Tyyliltään "Murheen laakso" on hidastempoista raskasta rockia, jossa on vaikutteita post-punkista, heavy metalista ja psykedeliasta. Jälkimmäinen näkyy erityisesti kappaleissa "Ruusu, tulppaani ja peyote" ja "Noidat" jotka pitkän kestonsa aikana hitaasti kasvavat huippuunsa. Kappalerakenteet ovat albumilla yksinkertaisia ja nojaavat runsaisiin kitarasoolohin ja raskaisiin kitaravalleihin. "Totuus palaa" -albumin tyyliin verrattuna kosketinsoittimilla on suurempi osuus ja kappaleet ovat entistä pitempiä ja hitaammin kasvavia. Laulajana albumilla toimii pääasiassa Sami Tiilama, mutta lisäksi Kimmo Kuosmanen laulaa kappaleen "Suruni tie" ja Otra Romppanen kappaleen "Tie vie", joka poikkeaa jonkin verran albumin muusta linjasta rockaavammalla tyylillään.
Klaatu
Klaatu oli kolmemiehinen kanadalainen progressiivista rockia esittänyt yhtye, joka toimi 1970-luvun lopulta 1980-luvun alkuun. Heidän ensimmäinen albuminsa, "", oli erittäin Beatles-vaikutteinen – etenkin kappale "Sub-Rosa Subway".
Levyn myyntiä vauhditti huhu, jonka mukaan kyseessä olisi Beatlesin uusin, salanimellä julkaistu albumi. Minkäänlaisia tekijätietoja ei kansipapereista muuten löydykään.
Klaatun kuuluisin kappale on todennäköisesti vuoden 1976 "Calling Occupants of Interplanetary Craft", josta The Carpenters teki oman versionsa seuraavana vuonna.
Marce Rendic
Marce Rendic (s. Helsinki) on suomalainen radiojuontaja. Marce on juontanut aikaisemmin radio-ohjelmia Yleisradiolle, Radio Suomessa ja YleQ:ssa, kunnes siirtyi vuoden 2007 alussa Nelonen Median Radio Rock -radiokanavalle.
Marce on asunut osan elämästään Etelä-Amerikassa, jossa hän on kouluttautunut stuertiksi. Hänellä on myös hierojan ja kokin koulutus. Marce harrastaa muun muassa retkeilyä, lukemista ja elokuvia.
Mike Boit
Michael (”Mike”) K. Boit (s. 1. kesäkuuta 1949) on entinen kenialainen keskimatkojen juoksija. Boitin 15-vuotisen uran huipennus oli pronssimitali Münchenin 1972 olympialaisten 800 metrin juoksussa. Hänen ennätyksensä ovat 800 metrillä 1.43,57 (vuodelta 1976), 1 500 metrillä 3.33,67 (vuodelta 1981) ja maililla 3.49,45 (vuodelta 1981). Hän opettaa Kenyatta-yliopistossa liikuntatieteellisellä osastolla.
Bersaglieri
Bersaglierijoukot ("tarkka-ampujat", johdettu sanasta "bersaglio", "maalitaulu") ovat Italian armeijan jalkaväkiyksiköitä. Yksikön sotilaat tunnistaa leveälierisestä hatusta ja päähineeseen kiinnitetyistä metson sulista. Piemontelainen kenraali Alessandro La Marmora kehitti bersaglierijoukot vuonna 1836 nopeasti liikkuviksi ja itsenäisesti toimiviksi erikoisjoukoiksi.
Bersaglieriyksiköt esiintyivät ensimmäisen kerran vuonna 1836 jolloin ensimmäinen komppania marssi sotilasparaatissa Torinon halki. Bersaglierit suunniteltiin nopeasti liikkuviksi yksiköiksi, joiden oli määrä laukaista paikoilleen juuttuneet asemasodaksi käyneet tilanteet. Yksiköt oli tarkoitettu alun perin toimimaan myös vuoristojoukkoina, mutta erikoisyksikkö perustettiin erikseen.
Ensimmäisessä maailmansodassa taisteli 12 bersaglierirykmenttiä, yhteensä 210 000 sotilasta. Sodan päätyttyä bersaglierirykmentin koko vähennettiin kahteen pataljoonaan ja bersaglieriosastot muutettiin polkupyöräjoukoiksi. Uusi "liikkuva sodankäynti" sai aikaan sen, että vuonna 1939 jokaiseen uuteen panssaridivisioonaan liitettiin bersaglierirykmentti.
Toisen maailmansodan aikana kaikkien bersaglierirykmenttien koko kasvatettiin kolmeen pataljoonaan. Italian armeija ei kuitenkaan tinkinyt eliittijoukkojen tasosta: alokkaat olivat tavallista kookkaampia ja heillä oli loistava taistelumoraali. He kävivät läpi erittäin rankan fyysisen koulutuksen, jolla oli tarkoitus kehittää kovaa kestävyyttä.
Bersaglierit taistelivat Etelä-Ranskassa ja Kreikassa vuonna 1940. Bersaglierit saavuttivat lohkoillaan kovan maineen, mutta se ei auttanut vuoden 1941 alussa ensimmäistä Libyaan saapunutta 10. Rykmenttiä. Kolonna joutui brittitankkien väijytykseen syvällä turvalliseksi luokitetulla alueella, ja kärsi raskaat menetykset. Kaikkiaan Pohjois-Afrikassa toimi 6 bersaglierirykmenttiä 12:sta, ja niiden voidaan katsoa pitäneen Italian sotilaskunniaa yllä.
Bersaglieriyksiköt eivät lakanneet olemasta fasistisen Italian romahdettua, sillä yksiköt alkoivat tuolloin taistella liittoutuneiden rinnalla maassa yhä olevia fasisteja ja natseja vastaan.
Suurten sotien jälkeen bersaglierirykmentit säilyttivät asemansa Italian armeijan organisaatiossa. Nykyään he ovat kunnostautuneet rauhanturvaajina niin Jugoslaviassa kuin Somaliassakin. Tällä hetkellä heitä palvelee myös miehitetyssä Irakissa.
Columbo (peruna)
Columbo on kesäaikana viljeltävä varhaisperunalajike. Se polveutuu risteytyksestä "Matilda x".
Columbon kasvusto on matalaa sekä helposti tuleentuvaa. Mukula taas on pyöreänsoikea, säännöllinen ja matalasilmäinen. Mukula on hyvin tärkkelyspitoinen. Mukulan yleinen laatu on hyvä.
Lajiketta viljellään mm. Ruotsissa.
Hillerød
Hillerød on Tanskan Pääkaupunkialueella sijaitsevan Hillerødin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 30 570 asukasta.
Hillerød sijaitsee Sjællandin saarella ja se on Pääkaupunkialueen pääkaupunki. Kaupungin kuuluisin nähtävyys on Frederiksborgin linna. Hillerødistä on 35 kilometrin matka Kööpenhaminaan.
Kulta (peruna)
Kulta on suomalainen, jauhoinen ruokaperunalajike. Kullan tärkkelyspitoisuus on 17 prosenttia. Sitä edustaa siemenperunoina Kesko Suomessa.
Tutti
Tutti on kumista, muovista tai silikonista valmistettu tuppimainen esine, jota vauvaikäiset lapset voivat imeä. Tutin imemisen on tarkoitus rauhoittaa lasta.
Jotakin tutin versiota lienee käytetty kautta ihmiskunnan historian. Ensimmäinen pehmeästä kumista valmistetun tutin patentoi 18. syyskuuta 1900 yhdysvaltalainen C. W. Meinecke.
Tutin liian pitkäaikainen käyttö saattaa lisätä purentavikoja ja korvatulehdukseen sairastumisen riskiä. On myös esitetty, että tutin käyttö taannuttaisi poikalasten henkistä kehitystä, eritoten tunneälyä.
Tutin käytön on todettu useissa tutkimuksissa vähentävän kätkytkuoleman riskiä. Tutin imeminen on myös sormien syöntiä pienempi paha purentavirheiden muodostumisessa, ja tutista on helpompi päästä eroon kuin sormien imeskelystä.
Viborg
Viborg on Tanskassa Keski-Jyllannissa sijaitsevan Viborgin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 37 635 asukasta.
Viborg on myös entinen kaupunki, sillä vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Viborg on Keski-Jyllannin alueen pääkaupunki.
Viborgin keskuksena on kukkula, joka oli pakana-aikoina pyhä paikka. Perimätiedon mukaan kuningas Knuut Suuri lähti Viborgista valloittamaan Englantia. Tanskan kuninkaat siunattiin virkaansa Viborgissa vuodesta 1027 alkaen. Siellä lyötiin Tanskan ensimmäiset kolikot. 1400-luvulta 1600-luvulle Viborg oli Jyllannin suurin kaupunki, mutta toistuvat suurpalot heikensivät sen asemaa.
Sorøn kunta
Sorø on Sjællandin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2012 alussa kunnassa oli 29 393 asukasta, ja sen pinta-ala oli 308,4 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Sorø.
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Lyon Smith
Lyon Smith on kanadalainen äänen suunnittelija ja ääninäyttelijä. Smith tunnetaan dubbaajana animesarjoista Sailor Moon ja Beyblade. Hänellä oli myös pää-äänirooli Get Ed -sarjassa vuosien 2005-2006 aikana. Musiikin parissa Smith on työskennellyt 1980-luvulta lähtien suunnitellen niin elokuviin kuin teattereihin musiikkia.
Eyes Adrift
Eyes Adrift oli lyhytikäinen yhdysvaltalainen superyhtye. Yhtyeen perusti rock-yhtye Meat Puppetsin entinen kitaristi Curt Kirkwood yhdessä Nirvanan entisen basistin Krist Novoselicin ja Sublime-rumpali Bud Gaughin kanssa vuonna 2001. Yhtyeen tekemä musiikki oli sekoitus grunge-, punk-, ja country-musiikkia. Yhtye julkaisi yhden albumin ja hajosi vuonna 2003.
Yhtye sai alkunsa joulukuussa 2001, kun Curt Kirkwood tapasi omalla soolokiertueellaan Krist Novoselicin. Kirkwood kertoi olevansa kyllästynyt toimimaan sooloartistina ja halusi perustaa uuden yhtyeen. Myös Novoselic oli halukas liittymään, ja he sopivat tapaamisen Kirkwoodin kotiin Texasiin kokeillakseen kuinka homma lähtisi toimimaan. Samoihin aikoihin entinen Sublime-rumpali Bud Gaugh oli etsimässä uutta yhtyettä itselleen ja päätti soittaa ystävälleen Kirkwoodille. Myös Gaugh kutsuttiin Texasiin, ja jamittelusessioiden jälkeen kolmikko päätti perustaa yhtyeen, jonka nimeksi valittiin "Eyes Adrift".
Yhtye alkoi nauhoittaa debyyttialbumiaan alkuvuodesta 2002. Nauhoitusten jälkeen yhtye aloitti Amerikan-kiertueen, joka kesti aina vuoden loppuun asti. He esiintyivät lähinnä pienehkoissä ravintoloissa ja yökerhoissa.
Syksyllä 2002 SpinART Records julkaisi yhtyeen debyyttialbumin "Eyes Adrift". Albumi sisälsi 12 kappaletta, joista yksi, "Alaska", julkaistiin myös singlenä. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. Levy ei myynyt odotetusti, vaan osoittautui flopiksi. Tämän seurauksena Novoselic turhautui musiikkibisnekseen ja päätti jättää yhtyeen vuonna 2003 keskittyäkseen politiikkaan. Tämän jälkeen Kirkwood ja Gaugh perustivat niin ikään lyhytikäiseksi jääneen rock-yhtyeen nimeltä Volcano.
Kaasuvalo
Kaasuvalo (Gaslight) on vuonna 1944 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, joka perustuu Patrick Hamiltonin näytelmään "Gas Light", jota Yhdysvalloissa esitettiin nimellä "Angel Street". Elokuvan ohjasi George Cukor ja siinä esiintyivät Ingrid Bergman, Charles Boyer ja Joseph Cotten. Angela Lansbury oli elokuvassa ensimmäisessä roolissaan kopeana palvelijattarena. Ingrid Bergman sai roolistaan Paula Alquistina parhaan naispääosan Oscarin.
Termi "gaslighting" on saanut nimensä "Kaasuvalo"-näytelmästä ja sen elokuvaversioista vuosilta 1940 ja 1944.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kaasuvalon" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Paula Alquistin (Ingrid Bergman) täti, kuuluisa oopperalaulaja Alice Alquist, murhataan raa'asti ja murha jää selviämättä. Paula muuttaa Italiaan ja yrittää unohtaa menneisyyden. Vuosien päästä Paula on rakastunut Gregory-nimiseen (Charles Boyer) pianistiin, jonka kanssa hän menee naimisiin. Gregory ja Paula muuttavat Lontooseen Alice-tädin asuntoon. Asuntoon tulon jälkeen Gregory yrittää uskotella Paulalle kaikin tavoin tämän olevan menettämässä järkensä.
Lopulta avuliaan poliisin (Joseph Cotten) avulla Gregory paljastuu Alice Alquistin murhaajaksi, joka yrittää saattaa vaimonsa mielisairaalaan ja löytää Alicen kuuluisat korut.
Juurileiri
Juurileiri on 15–20-vuotiaille suunnattu aikuistumisleiri, jolla tutustutaan vanhaan suomalaiseen elämäntapaan, maailmankuvaan, uskomuksiin ja kansanperinteeseen. Aiheita käsitellään keskustelujen, perinteisten käsitöiden ja itseilmaisun keinoin sekä opetellaan vanhan omavaraistalouden elämäntapaan kuuluvia taitoja.
Juurileiri on järjestetty kerran kesässä Frantsilan yrttitilan isännöimällä Koskelan museotorpalla Suodenniemellä vuodesta 2004 lähtien. Leiritoiminta lähti liikkeelle 2003, kun alle kymmenen kansanperinteen parissa työskentelevän aikuisen työryhmä oli utelias tietämään, kiinnostaisiko nykynuoria villivihannesten keräily, pärekorin teko, kansanlaulujen laulaminen, syntyjen syvien pohdiskelu muinaisrunojen pohjalta, savusaunan lämmitys ynnä muu leirin ohjelma. Ensimmäisellä leirillä nuoria osanottajia oli kahdeksan. Koska nuorten innostus oli kova, ja lisää aikuisia opettajiakin oli leireille tulossa jakamaan vapaaehtoistyönä taitojaan, toiminta on vuosi vuodelta kehittynyt ja vakiintunut. Keväällä 2007 leirin järjestäjät perustivat Juurielo-nimisen yhdistyksen leiritoiminnan ympärille.
Juurileirin ohjelma vaihtelee vuosittain. Leireillä on opetettu mm. yrttitietoutta, kasvivärjäystä, jousiammuntaa, muinaiskalastusta, kehräystä, lautanauhojen kutomista ja pettuleivän leivontaa. Keskustelunaiheina ovat esimerkiksi esivanhempiemme elämän edellytykset luonnon ehdoilla, siihen liittyvä maailmankuva ja syklinen aikakäsitys, kansanusko ja -tieto, eri elementit (maa, vesi, tuli ja ilma), elämän kiertokulku, naiseksi ja mieheksi kasvaminen, yhteisöllisyys ja omien juurten pohdinta. Leirillä käydään läpi myös sarja seremonioita, joiden tarkoituksena on avata mytologiaa elämyksellisellä tavalla. Leiri päättyy loppujuhlaan, johon nuorten perhe ja sukulaiset voivat osallistua. Leiri voi toimia vaihtoehtona rippileirille ja Prometheus-leirille.
Juurileiritoimintaan kuuluu kesäleirin lisäksi viikonlopun mittaisia tapahtumia ympäri vuoden. Juurileirin käyneet tapaavat toisiaan kekrijuhla- ja laskiaistapaamisissa, joita on järjestetty mm. alkuperäiskarjatilalla Uudellamaalla, ekoyhteisössä Pohjois-Hämeessä ja leirikeskuksessa Raaseporin linnan tuntumassa.
Leirin järjestää Juurielo ry, jonka tavoitteina on edistää omien juurten tuntemusta, esivanhempien maailmankuvan ymmärrystä, elämän kunnioitusta, luontoyhteyttä ja samalla yhteyttä omaan itseen, yhteisöllisyyttä sekä paikallisperinteiden tuntemusta ja niistä nauttimista. Mukana ovat vuosien varrella olleet myös Frantsilan Luomuyrttitila, Sukukansojen ystävät ry ja Uusarkaainen ARKI ry.
Verettömyys
Verettömyys oli suomalaisen kansanperinteen tuntema ihmisten sairaus, jonka kuviteltiin johtuvan veren laadun heikkenemisestä, vääränlaisesta verestä tai veren vähyydestä. Verellisyys oli ihmisen tavallinen, oikea tila, jossa hänellä oli riittävästi omaa verta.
Verettömyys aiheutti innottomuutta, kalvakkuutta, masentumista tai heikkoutta. Kyse oli lähinnä riuduttavista sairauksista ja puutostiloista, kuten anemiasta. Nykyisin verettömyys tarkoittaa kalpeutta.
Verettömyys johtui joskus siitä, että ympäristön haltijat olivat vieneet tai turmelleet veren tai tuoneet oman verensä tilalle. Loitsuilla saatettiin pyytää omaa verta takaisin:
Oma veri voitiin rinnastaa luontoon, suojelushaltijaan, ja verta nostatettiin kuin luontoa lovesta:
Half Hour of Power
Half Hour of Power on Sum 41 -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Big Rig Records julkaisi sen 27. kesäkuuta 2000.
Levyn kappaleen "Summer" suunniteltiin julkaistavan jokaisella Sum 41:n albumilla, mutta tämän levyn jälkeen se ilmestyi vain albumilla "All Killer No Filler".
Kaikki kappaleet kirjoittanut Sum 41
Vanity Fare
Vanity Fare oli vuonna 1966 perustettu englantilainen yhtye, jonka suurin hitti oli ”Hitchin’ A Ride” vuodelta 1970. Kappaleen on levyttänyt suomeksi Paula Koivuniemi vuonna 1972 nimellä ”Liftari oon”. Toinen Vanity Faren hittikappale oli ”Early In The Morning”, josta tehtiin Suomessa Joukon ja Kostin esittämä käännös nimellä ”Illasta aamuun” (1969).
Luca Cordero di Montezemolo
Luca Cordero di Montezemolo (s. 31. elokuuta 1947 Bologna, Italia) on italialainen liikemies, joka tunnetaan parhaiten autojätti Fiatin hallituksen entisenä puheenjohtajana, Ferrarin pääjohtajana sekä yhtenä Formula 1 -sarjan suurimmista vaikuttajista. Koulutukseltaan Montezemolo on juristi.
Montezemolo opiskeli lakia Rooman yliopistossa, josta hän siirtyi Columbian yliopistoon vuonna 1971. Myöhemmin hän siirtyi Fiat-konserniin, josta hänet siirrettiin Ferrarille 1973. Siellä hänestä tuli Enzo Ferrarin assistentti ja seuraavana vuonna jo Scuderia Ferrarin tallipäällikkö. Vuonna 1975 Montezemolo ylennettiin kuitenkin Ferrarista Fiatin urheilutoiminnan johtajaksi ja vuonna 1977 koko Fiatin johtajistoon.
Vuonna 1991 Montezemolo palasi Ferrarille kun Fiatin pääjohtaja Gianni Agnelli nimitti hänet koko Ferrarin pääjohtajaksi, jossa toimi vuoteen 2014 asti. Hän toimi myös Maseratin johtajana vuosina 1997–2005.
Montezemolon vaikutus Formula 1 -sarjaan on ollut merkittävä. Jo hänen ensimmäisenä aikanaan Ferrarilla vuosina 1973–1977, talli voitti kaksi kuljettajien ja kolme valmistajien maailmanmestaruutta. Tehtyään paluun talliin hän palkkasi kaudeksi 1993 Peugeot'n johtajan Jean Todtin, joka houkutteli muun muassa Michael Schumacherin, Ross Brawnin ja Rory Byrnen talliin kaudeksi 1996. Vuonna 1999 Ferrari voitti valmistajien mestaruuden ensi kertaa 16 vuoteen ja seuraavana vuonna kuljettajien maailmanmestaruuden ensi kertaa 21 vuoteen. Tehtyään paluun Ferrarille, Montezemolo on johdattanut tallinsa kahdeksaan valmistajien- ja kuuteen kuljettajienmestaruuteen.
Vuoden 2010 huhtikuussa Montezemolo ilmoitti jättävänsä Fiatin hallituksen puheenjohtajan paikan.
Luca Cordero di Montezemolo on sukua Andrea Cordero Lanza di Montezemololle, josta tuli kardinaali vuonna 2006.
Osku Nurmi
Osku Nurmi on suomalainen radiojuontaja. Hän olisi halunnut nuorena tulla muusikoksi tai jalkapalloilijaksi, mutta päätyikin lopulta juontamaan radio-ohjelmia. Radio-ohjelmia Osku Nurmi on tehnyt 1990-luvun alusta lähtien, esimerkiksi Salon ja Turun paikallisradioissa, kunnes siirtyi vuoden 2007 alussa Radio Rockille.
Joseph Gordon-Levitt
Joseph Leonard Gordon-Levitt (s. 17. helmikuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjasta "Kolmas kivi auringosta" ja elokuvista "500 Days of Summer", "Inception" ja "Yön ritarin paluu". Vuonna 2013 hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa "Don Jon", jossa hän näytteli myös pääosaa.
Gordon-Levitt syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa ja kasvoi Sherman Oaksissa. Hänen vanhempansa ovat Dennis Levitt ja Jane Gordon. Hänellä oli myös isoveli Dan (1974–2010).
Nelivuotiaana Gordon-Levitt näytteli musikaaleissa, minkä jälkeen hän pääsi esiintymään televisiomainoksissa, kuten Sunny Jim, Cocoa Puffs, Pop-Tarts ja Kinney Shoes. Hän aloitti näyttelijäuransa kuusivuotiaana televisioelokuvissa, minkä jälkeen hän on esiintynyt monissa suuren budjetin elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on myös ohjannut lyhytelokuvia ja perustanut HitRECord-tuotantoyhtiön. Gordon-Levitt piti hetken taukoa näyttelemisestä mennen opiskelemaan Columbia Universityyn, mutta jätti koulun kesken jatkaakseen uraansa.
Hilda Abrahamz
Hilda Astrid Abrahamz Navarro (s. 14. marraskuuta 1959 Caracas) on venezuelalainen näyttelijä.
Abrahamz on tullut tutuksi Olimpia de Villaneuvana televisiosarjassa "Tuhkimotarina", jossa Olimpia yritti kuumeisesti viedä miehensä veljentyttären, Valentina Villanueva Lanzin (Natalia Streignard), perintöä.
Abrahamz on esiintynyt myös muissa televisiosarjoissa, kuten "La Estrambótica Anastasia", "Amor a Palos" ja "De mujer a mujer". Muita Abrahamzin rooleja ovat Mariña telenovelassa Luz Mariña.
Abrahamz on vuoden 1980 Miss Venezuela -kisan ensimmäinen perintöprinsessa ja samana vuonna hän sijoittui Miss Maailma -kisoissa 15:n parhaan joukkoon.
Henri Désiré Landru
Henri Désiré Landru (12. huhtikuuta 1869 Pariisi, Ranska – 25. helmikuuta 1922 Versailles, Ranska) oli ranskalainen sarjamurhaaja, "Ranskan ritari Siniparta", joka muistetaan varakkaiden leskirouvien viettelemisestä ja murhaamisesta.
Landru syntyi 1869 pariisilaiseen työläisperheeseen. Hän palveli neljä vuotta Ranskan armeijassa aliupseerina ja ryhtyi sen jälkeen pikkuliikemieheksi. Hän kokeili onneaan rikollisena ja toimeenpani pieniä huijauksia, joiden kohteina olivat tavallisesti varakkaat leskirouvat. Landru tuomittiin oikeudessa useita kertoja ja istui vankilassa useaan otteeseen. Hän meni myös naimisiin ja sai neljä lasta, mutta liitto päättyi asumiseroon.
Vuonna 1914 Landru alkoi julkaista pariisilaisissa sanomalehdissä kontakti-ilmoituksia. Hän esiintyi tavallisesti vakavaraisena keski-ikäisenä leskimiehenä joka halusi tavata leskirouvia "vakavin aikomuksin". Koska ensimmäinen maailmansota oli syttynyt ja rintamalla kaatui paljon ranskalaisia miehiä, kotirintamalla oli runsaasti leskiä Landrun huijattavaksi. Tavattuaan lupaavan, rikkaan leskirouvan Landru pyrki viettelemään tämän ja pääsemään käsiksi tämän varallisuuteen. Onnistuttuaan tässä hän tappoi naisen (todennäköisimmin kuristamalla) ja poltti tämän pilkotun ruumiin uunissaan.
Vuosien 1914 ja 1918 välillä Landrun uhriksi joutui kymmenen leskeä sekä yhden naisen teini-ikäinen poika. Hän vaihtoi henkilöllisyyttään niin usein, että virkavalta ei kyennyt pääsemään hänen jäljilleen, ja hänen uhrinsa merkittiin kadonneiksi poliisin kirjoihin. Vuonna 1919 Landru viimein vangittiin, kun erään hänen uhrinsa sisar onnistui johdattamaan poliisit hänen jäljilleen.
Aluksi Landrua syytettiin ainoastaan kavalluksesta. Hän ei suostunut puhumaan poliiseille, eikä hänen uhriensa ruumiita pitkällisistä etsinnöistä huolimatta löydetty. Poliisi sai kuitenkin haltuunsa Landrun muistiinpanoja, joihin tämä oli listannut uhriensa nimiä, ja niiden perusteella Landrua vastaan voitiin nostaa syyte yhdestätoista murhasta. Oikeus totesi hänet syylliseksi ja tuomitsi kuolemaan. Henri Désiré Landru teloitettiin giljotiinilla Versailles'n vankilassa 25. helmikuuta 1922.
Landru oli myös esikuvana Charles Chaplinin elokuvan Ritari Siniparta päähenkilölle monsieur Verdoux'lle.
Kazimira Prunskienė
Kazimira Danutė Prunskienė (s. 26. helmikuuta 1943) oli Liettuan ensimmäinen pääministeri maaliskuussa 1990 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeen. Hän hoiti virkaa tammikuuhun 1991.
Kazimira Danutė o.s. Stankevičiūtė syntyi Vasiuliškiain kylässä. NKVD surmasi hänen isänsä toisen maailmansodan aikana hänen ollessaan vuoden ikäinen.
Hän kävi Vilnan yliopistoa, josta sai 1965 taloustieteen arvosanan ja myöhemmin tohtorintutkinnon. Hän opetti myöhemmin yliopistossa ja työskenteli 1981–1986 Länsi-Saksassa.
Mentyään naimisiin Povilas Prunskusin kanssa hän otti nimen Prunskienė. Hän liittyi puolueeseen 1980 ja työskenteli vuodesta 1986 maatalouden tutkimusinstituutissa. Vuonna 1988 hän oli mukana itsenäisyysmielisen Sąjūdisin perustamisessa. Hän oli maan pääministerinä 1991 pyrkien kumoamaan Neuvostoliiton maalle asettaman kauppasaarron. Hän jatkoi tämän jälkeen työtään maatalouden parissa.
Liettuan korkein oikeus tulkitsi, että Prunskienė oli ollut yhteistyössä KGB:n kanssa, ja hänet erotettiin parlamentista 14. syyskuuta 1992.
Prunskienė on Liettuan talonpoikien kansanliiton (Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga, LVLS) puoluejohtaja. Hän oli LVLS:n ehdokas Liettuan presidentinvaaleissa 2004. Hän sai ensimmäisellä kierroksella 21,4 % äänistä, mutta hävisi toisella kierroksella Valdas Adamkusille ääniprosentein 52,6–47,4.