Graf Zeppelin
Kreivi Zeppelinin jälkeen Luftschiffbau Zeppelinin johtoon nousi Hugo Eckener (1868-1954). Hän hankki rahoituksen LZ 127 -ilmalaivan rakentamiseen vuonna 1926 Saksan hallitukselta ja toimi myös aluksen kapteenina. Tätä edeltäneet ensimmäisen maailmansodan jälkeen valmistetut ilmalaivat olivat menneet sotakorvauksina sodan voittaneille ympärysvalloille. Hugo Eckener painotti lentoturvallisuutta uuden aluksen kehittämisessä. Pääinsinööri oli Ludwig Dürr (1878-1956), joka teki parannuksia Zeppelinin jäykkään ilmalaivarakenteeseen. Alumiiniprofiilista valmistettu pyöreä runko jakautui kahteen osaan. Ilmalaivaa ilmassa pitävä yläosa oli täytetty vedyllä ja rungon alaosa Blau-kaasulla, joka on seos metaania ja muita olefiineja sekä hieman vetyä. Polttoaineena viidelle 550 hevosvoiman Maybach-moottorilla käytetty Blau-kaasu on suunnilleen yhtä raskasta kuin ilma, joten ilma-aluksen lentopaino ei juurikaan muuttunut lennon aikana, kun käytettyä Blau-kaasua korvattiin ilmalla. Blau-kaasu otettiin käyttöön LZ 127 -mallissa.
Ilmalaivan ensilento oli 18. syyskuuta 1928 rakennuspaikalla Friedrichshafenissa. Rungon pituus oli 236,6 metriä ja rungon tilavuus 105 000 m³. Neitsytlentonsa aikaan alus oli maailman suurin ilmalaiva. Suurin nopeus omin konein lennettäessä oli 128 km/h. Aluksessa oli noin 40 hengen miehistö ja matkustajia se pystyi ottamaan 20. Matkustajille oli tarjolla salonki ja kahden hengen makuuhytit, joten lentomukavuus oli hyvä.
Alun perin "Graf Zeppelin" rakennettiin pelkästään koelentotarkoituksiin tulevia matkustajaliikenteen ilmalaivoja varten, mutta kustannusten kattamiseksi alus kuljetti myös matkustajia sekä postia. Lokakuussa 1928 alus lensi pisimmän lentonsa Saksasta Yhdysvaltoihin Lakehurstin kentälle New Jerseyhin, jossa sen miehistö vastaanotettiin paraatijuhlin ja kutsuttiin Valkoiseen taloon. "Graf Zeppelin" vieraili myöhemmin myös Italiassa, Palestiinassa ja Espanjassa. Toinen Amerikan-lento toukokuussa 1929 peruttiin konerikon vuoksi.
Elokuussa 1929 "Graf Zeppelin" kiersi maapallon. Reitti alkoi Lakehurstin kentältä Yhdysvalloista, se kulki Saksan Friedrichshafenin, Japanin Tokion ja San Franciscon kautta takaisin Lakehurstiin. Matka alkoi 8. elokuuta ja päättyi 29. elokuuta ja se kesti 21 päivää, 5 tuntia ja 31 minuuttia, josta lentoaikaa oli 12 päivää, 12 tuntia ja 13 minuuttia. Matkan kokonaispituus oli 31 000 kilometriä. Matkan rahoitti lehtikeisari William Randolph Hearst (1863-1951). Matkan onnistuminen turvasi LuftSchiffbau Zeppelinin toiminnan ja ilmalaivamatkustajaliikenteen jatkumisen.
Zeppelin nähtiin Helsingissä 24. syyskuuta 1930, johon se saapui Baltian kautta.
Useiden onnistuneiden pitkänmatkanlentojen jälkeen toukokuussa 1930 päätettiin avata ensimmäinen säännöllinen Atlantin ylittävä reittiliikenne. Suuresta lamasta ja lentokoneiden kehityksestä huolimatta "Graf Zeppelin" kuljetti postia ja matkustajia Atlantin yli aina vuoteen 1936 saakka. Vuonna 1931 alus suoritti myös tutkimusmatkan pohjoisnavalle.
"Graf Zeppelinin" rinnalle suunniteltiin toista samankaltaista ilma-alusta tunnuksella LZ 128. Tuhoisa brittiläisen ilmalaiva R 101:n onnettomuus sai kuitenkin Zeppelin-yhtiön harkitsemaan vetykaasun käyttöä ilmalaivojen nostokaasuna. LZ 128:aa korvaamaan tarkoitetussa LZ 129 "Hindenburgissa" oli tarkoitus käyttää nostokaasuna heliumia. Kuitenkin Yhdysvaltain kauppasaarrosta johtuen suuria määriä heliumia oli mahdotonta hankkia, joten "Hindenburg" muutettiin vetykaasunosteiseksi.
Yhdysvalloissa toukokuussa 1937 sattuneen "Hindenburgin" tuhoisan onnettomuuden jälkeen matkustajien luottamus ilmalaivoihin loppui, ja vetykaasunosteisten ilmalaivojen käyttö matkustajaliikenteessä kävi miltei mahdottomaksi. "Graf Zeppelin" siirrettiin pois lentotehtävistä ja muutettiin museoksi vain kuukausi "Hindenburgin" tuhon jälkeen. "Graf Zeppelin" ehti yhdeksänvuotisen uransa aikana tehdä 590 matkaa ja sen mittariin kertyi 1,7 miljoonaa kilometriä.
"Graf Zeppelinin" ura päättyi lopullisesti toisen maailmansodan syttyessä. Vuonna 1940 Natsi-Saksan ilmailuministerin Hermann Göringin määräyksestä kaikki jäykkärunkoiset ilmalaivat romutettiin ja niiden alumiinimateriaali käytettiin sotateollisuuden tarpeisiin.
Saksassa toimii Friedrichshafenissa, aivan Bodensee-järven rannalla Zeppelin-museo. Museon sisälle on rakennettu kahteen kerrokseen 1930-luvun Zeppelin-aluksen täysikokoinen, osittainen malli, jossa vierailijat voivat tutustua hytteihin, WC-tiloihin, käytäviin ja näköalasalonkiin sellaisina kuin matkustajat ne aikoinaan kokivat.
Suomessa ilmalaivan kunniaksi painettiin 1930 postimerkki. Postimerkkiarkin 28. postimerkissä on vuosiluvun "1930" kohdalla virhepainama "1830". Virhepainetusta merkistä Zeppelin-leimoineen maksettiin vuonna 2016 pidetyssä huutokaupassa 15 700 euroa.