hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Urheilupuiston koulu (Kouvola)
Urheilupuiston koulu on 7-9 luokille opetusta antava peruskoulu Kouvolassa. Koulussa toimivat erikoispainotteiset liikuntaluokka ja matemaattis-luonnontieteellisten aineiden luokka. Koulussa on myös JOPO-ryhmä, jossa on yhteensä 10 oppilasta, opettaja, koulunkäyntiavustaja ja sosiaalityöntekijä. Koulun rehtorina toimii Petteri Kinnunen.
Urheilupuiston koulun rakennus valmistui vuonna 1961. Alun perin siinä toimi Kouvolan Lyseo, joka oli poikakoulu. Vuodesta 1973 eteenpäin oppilaaksi otettiin myös tyttöjä ja tällöin nimeksi vaihdettiin Kouvolan Yhteislyseo. Siirryttäessä peruskoulujärjestelmään vuonna 1975 muuttui Yhteislyseo Urheilupuiston yläasteeksi ja Palomäen lukioksi. Palomäen lukio siirtyi vuonna 1978 yhteen Torkkelin lukion kanssa muodostaen nykyisen Lyseon lukion. Lukion siirryttyä pois rakennuksesta saneerattiin se peruskoulun yläasteen tarpeiden mukaiseksi.
Koulun kotisivut
Sirmium
Sirmium (nykyinen Srijemska Mitrovica Serbiassa) oli antiikin aikainen kaupunki Savajoen varrella Pannonia Inferiorin provinssissa Balkanilla. Roomalaiset valloittivat kaupungin keisari Augustuksen aikana ja asettivat sinne vahvan varuskunnan. Vespasianuksen aikana kaupunki sai "colonia"-aseman, ja myöhemmin siitä tuli Illyricumin provinssin pääkaupunki. Keisari Diocletianuksen uudistuksen jälkeen siitä tuli keisarillinen residenssikaupunki.
Édouard-Henri Avril
Édouard-Henri Avril (1849–1928) oli ranskalainen taidemaalari ja kaupallinen taiteilija, joka kuvitti eroottista kirjallisuutta nimimerkillä Paul Avril.
Umeshu
Umeshu on japanilainen likööri, joka tehdään alkoholista, sokerista ja japaninaprikooseista. Sen maku on makea, hapan ja raikas, ja se sisältää yleensä noin 10-15 % alkoholia. Umeshu-pullossa on joskus sisällä muutama japaninaprikoosi. Umeshua on myös perinteisesti tehty kotona. Länsimaissa umeshu on harvinaista, mutta sitä saa usein japanilaisissa ravintoloissa.
Umeshusta käytetään englannissa usein termiä "plum wine", ja siksi se käännetään joskus väärin "luumuviiniksi". Termiä voi kuitenkin pitää virheellisenä, koska japaninaprikoosit ovat nimensä mukaisesti lähempää sukua aprikoosille kuin luumulle ja niillä on omanlaisensa hapan maku. Toiseksi, umeshua ei valmisteta viinin tapaan hedelmistä käyttämällä vaan uuttamalla.
Veneroida
Veneroida on simpukoihin kuuluva nilviäislahko. Siihen kuuluu simpukoita, joilla on yleensä kaksi samanlaista melko paksua kuorta. Useimmat lajit hankkivat ravintonsa suodattamalla vedestä planktonia. Useimmat lajit elävät meressä, jotkut murtovedessä ja muutamat makeassa vedessä.
Lahkoon kuuluu noin 40 heimoa, jotka jaetaan seitsemääntoista yläheimoon. Molekyylirakenteen tutkimukset saattavat johtaa lahkon pilkkomiseen useammaksi taksonomiseksi ryhmäksi. Tähän lahkoon kuuluvat jättiläissimpukat, sydänsimpukat ja mm. liejusimpukka ("Tellinidae"-heimossa) ja vaeltajasimpukka ("Dreissenidae").
Siivooja
Siivooja on henkilö, joka siivoaa työkseen. Siivoojan työtehtäviin kuuluu esimerkiksi imurointia, pölyjen pyyhkimistä, pintojen pesemistä, kokous- ja toimistopalveluja sekä asiakkaiden auttamista. Siivooja työskentelee usein siivouspalveluyrityksessä tai itsenäisenä yrittäjänä.
Suomessa siivoojan ammattiin voi opiskella toisen asteen ammatillisissa oppilaitoksissa. Puhdistuspalvelujen perustutkinnon suorittaneen ja siivousalaan erikoistuneen henkilön tutkinto on toimitilahuoltaja.
Suomessa siivooja on myös tehtävänimike. Sen lähinimikkeitä ovat monenlaisten siivooja-loppuisten nimikkeiden lisäksi esimerkiksi siistijä ja hyttiemäntä.
Turun yliopiston tieteentekijät
Turun yliopiston tieteentekijät ry (TYT) on Turun yliopistossa tai vastaavassa tieteellisessä laitoksessa tutkimus- tai opetustehtävissä työskentelevien henkilöstöjärjestö.
Yli 900 jäsenellään TYT on Turun yliopiston suurin henkilöstöjärjestö, ja se toimii aktiivisesti yliopistonsa ja koko Suomen yliopistolaitoksen tulevaisuuteen ja menestykseen vaikuttaen.
Turun yliopiston tieteentekijät ry on jäsenenä Tieteentekijöiden liitossa, joka AKAVAn suurimpana valtiosektorin järjestönä on keskeinen vaikuttaja suomalaisen tiedepolitiikan ja yliopistokoulutuksen kehittämisessä. TYT on Tieteentekijöiden liiton toiseksi suurin jäsenjärjestö.
Yhdistyksen säännöt asettavat Turun yliopiston tieteentekijöiden perustavoitteet:
Tarkoituksensa toteuttamiseksi TYT järjestää jäsenistölleen kokouksia, esitelmä- ja keskustelutilaisuuksia, laatii selvityksiä, tekee aloitteita, antaa lausuntoja, harjoittaa valistus- ja suhdetoimintaa sekä pitää yhteyttä työnantajatahoon sekä muihin järjestöihin ja yhdistyksiin.
TYT:n jäsenet työskentelevät yliopistossa monissa tehtävissä mm. seuraavilla nimikkeillä: erikoistutkija, koordinaattori, laboraattori, lehtori, professori, suunnittelija, tutkija, tutkijakoulutettava, yliopistonlehtori, yliopisto-opettaja, yliopistotutkija.
TYT on edunvalvontajärjestö. Palkkaedunvalvontaa TYT hoitaa pääasiassa Tieteentekijöiden liiton kautta.
Edunvalvonnan painopistealueita ovat:
TYT:n edeltäjä Turun Assistenttiyhdistys perustettiin 30.3.1967 Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun nuoremman tutkija- ja opettajakunnan ajatuksista: ammattikunnan asemaa korkeakouluissa voidaan nostaa vain järjestäytymällä.
Yhdistys on ajanut jäsenkuntansa palkkauksellista, oikeudellista, sosiaalista sekä ammatillista edunvalvontaa, mikä on merkinnyt myös vaikuttamista korkeakoulupolitiikkaan.
Turun yliopiston tieteentekijöiden puheenjohtaja on vuodesta 2010 lähtien Maija S. Peltola.
Yhdistyksen puheenjohtajat:
Turun yliopiston tieteentekijät järjestää vuosittain yliopistolla ajankohtaisia yliopistoasioita käsitteleviä seminaareja. TYT oli keväällä 2008 mukana järjestämässä Suomen ensimmäistä Lasten yliopistoa, jossa Turun yliopiston professorit luennoivat 7–10-vuotiaille koululaisille. Lasten ollessa luennolla vanhemmat sijoitettiin Turun yliopiston tieteentekijöiden järjestämään "äiti- ja isiparkkiin", jossa päivystävät tieteentekijät kertoivat tutkimuksesta Turun yliopistossa.
Vuodesta 2012 lähtien yhdistys on julkaissut sähköistä jäsenlehteä "Turun yliopiston tieteentekijä".
Tieteentekijöiden liitto on valitsee vuosittain Vuoden tieteentekijän (vuoteen 1996 asti Korkeakoulualan assistenttien ja tutkijain liitto KATL ry:n tunnustuspalkinto). Turun yliopistolaiseen tieteentekijään valinta on osunut seuraavasti:
Posti- ja telelaitos
Posti- ja telelaitos (lyh. "PTL", ; vuoteen 1981 Posti- ja lennätinlaitos) oli liikenneministeriön alainen valtion posti- ja teletoimintaa harjoittanut keskusvirasto, joka toimi vuosina 1927–1990. Laitoksen toimintaa jatkoi vuosina 1990–1994 samanniminen valtion liikelaitos, minkä jälkeen toiminta yhtiöitettiin.
PTL hoiti laissa säädetyllä monopolilla kirjeliikennettä ja teleliikennettä valtakunnallisesti paikallisten puhelinlaitosten ohella koko valtion alueella. Posti- ja telelaitoksen hallinnosta vastasi Posti- ja telehallitus (PTH), aiempi Posti- ja lennätinhallitus (PLH).
Posti-Telen toimintaa jatkavat Posti Group Oyj postitoiminnan osalta ja Sonera Oyj (nyk. Telia Finland Oyj) teletoiminnan osalta.
Posti- ja lennätinlaitos syntyi 1.6.1927, kun Postihallitus ja Suomen Lennätinlaitos yhdistettiin. Sen tehtäväksi tuli hoitaa yleistä posti-, lennätin-, puhelin- ja radiolaitosta sekä valvoa kyseisten alojen yksityisiä laitoksia. Tekninen kehitys muutti erityisesti 1960-luvulta alkaen laitoksen toimenkuvaa, ja sen nimi muutettiin 1981 Posti- ja telelaitokseksi.
Laitos muutettiin 1.1.1990 alkaen liikelaitokseksi. Tällöin se myös irrotettiin valtion budjettirahoituksesta. Laitos yhtiöitettiin 1.1.1994, jolloin syntyi Suomen PT Oy -konserni, jonka alaisuudessa toimivat yhtiöt Suomen Posti ja Telecom Finland.PTL-Postin toimintaan kuului postiliikenteen ohella laitoksen konttoriverkko, Postilinjat ja autokorjaamotoiminta. Postin konttoreissa oli myös Telen yleisöpuhelimia.
PTL-Telen toimialaa oli lennätin-, telex-, puhelin- ja muun teleliikenteen hoito ja kehittäminen valtakunnallisesti sekä telepäätelaitteiden vähittäismyynti ja hyväksyntä. Puhelinliikenteessä oli myös yksityisiä puhelinlaitoksia, jotka hoitivat paikallispuheluliikennettä PTL:n myöntävän toimiluvan turvin omalla toimialueellaan. Telen monopoli kaukopuheluihin päättyi vasta 1992, hyväksyttyjä päätelaitteita oli jo 1980-luvun alkupuolelta asti saanut myydä vapaasti. PTL:n rooli viestintäviranomaisena oli päättynyt jo 1987, jolloin Telehallintokeskus, nykyinen Viestintävirasto perustettiin.
Matkapuhelintoimintaa varten Tele perusti 1980-luvun alussa NMT 450-verkon ja myöhemmin NMT 900-verkon sekä 1990-luvun alussa GSM-verkon.
Vuodesta 1921 lähtien Posti- ja lennätin­laitos ylläpiti myös linja-autoliikennettä postilinja-autoilla eli kansan suussa postiautoilla. Liikenne aloitettiin ensimmäiseksi Rova­niemen ja Sodankylän välillä, myöhemmin sitä laajennettiin kaikkialle Suomeen. Enimmillään vuonna 1971 liikennöitiin yli 420 autolla kaikkiaan 222 linjaa. Linja-autot kuljettivat sekä matkustajia että postia, kunnes postin kuljetus siirtyi 1970-luvulta lähtien rekka-autoille. Vuonna 1991 linja-auto­liikenne eriytettiin Postilinjat-nimiseksi tulos­yksiköksi, joka viisi vuotta myöhemmin muutettiin Gold Line-nimiseksi yhtiöksi ja myytiin vuonna 1999 Koiviston Autolle.
Postipankki (PSP), aiempi Postisäästöpankki, oli valtion rahaliikenteen hoitanut pankki, jonka yksityisasiakkaiden asiointi hoidettiin pääasiassa postikonttorien kautta. Pankki yhtiöitettiin 1987.
Oberhof
Oberhof on Thüringenin osavaltiossa Saksassa sijaitseva kaupunki. Se on yksi Saksan talviurheilukeskuksista. Kaupungissa käy paljon turisteja vuosittain. Oberhof sai virallisen kaupungin aseman vuonna 1985.
James L. Jones
James Logan Jones Jr. (19. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen entinen merijalkaväen kenraali, joka on toiminut merijalkaväen komendanttina 1999–2003 sekä USEUCOMin ja samalla Nato-joukkojen komentajana vuosina 2003–2006. Vuonna 2007 ulkoministeri Condoleezza Rice nimitti hänet Lähi-idän erikoislähettilääksi.
Hän toimi presidentti Barack Obaman kansallisena turvallisuusneuvonantajana 20. tammikuuta 2009 – 8. lokakuuta 2010.
Jäätyään eläkkeelle asevoimien palveluksesta Jones on toiminut Chevronin ja Boeingin hallitusten jäsenenä. Chevronin hallituksesta hän erosi 5. joulukuuta 2008 presidentti Barack Obaman nimitettyä hänet turvallisuusneuvonantajakseen. Hän erosi turvallisuusneuvonantajan tehtävistä 8. lokakuuta 2010 ja hänen seuraajakseen valittiin Thomas E. Donilon.
Sakoluku
Sakoluku on yksi tärkeimmistä leipäviljan leipoutuvuuden mittareista. Suomessa se määritetään leipävehnästä ja rukiista. Mittausmenetelmästä johtuen alin mahdollinen sakoluku on 60. Näin alhainen sakoluku osoittaa, että vilja on käytännössä leivontakelvotonta, eli se ei sovellu leivän valmistukseen. Alhaisen sakoluvun viljasta valmistetun leivän sisus ei kypsy paiston aikana, vaan seurauksena on taikinamainen ja kostea sisus.
Käytännössä leivontaan käytettävän viljan sakoluku on vehnällä 230-280 ja rukiilla 110-130.
Viljan ostajat määrittävät ostamastaan viljasta sakoluvun, ja se vaikuttaa viljan ostohinnoitteluun. Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus (MTT) ylläpitää viljelijöille tarkoitettua sakolukupalvelua, jossa sakolukujen kehitystä seurataan kasvukauden loppupuolella kolmella MTT:n koepaikalla läntisessä Suomessa. MTT mittaa sakoluvun syysrukiista, syysvehnästä ja kevätvehnästä useista eri lajikkeista.
Sakoluku tarkoittaa viljan itämisastetta. Kosteuden vaikutuksesta jyvässä oleva alfa-amylaasientsyymi aktivoituu, ja sitä alkaa erittyä jyvän jauhoytimeen, jossa se hajottaa jauhoytimen sisältämää tärkkelystä. Tämä puolestaan heikentää viljan leipoutuvuutta.
Varsinkin kosteina vuosina jyvä saattaa tuleentumisen jälkeen itää jo pellolla ennen puintia. Tällöin itäminen ei välttämättä ole vielä silmin havaittavissa, mutta se on jo alkanut heikentää viljan leivontalaatua.
Sakoluvun mittaamista varten pellolta kerätty viljanäyte puidaan, kuivataan ja jauhetaan. Tämän jälkeen koeputkeen mitataan 7 grammaa jauhoja ja 25 millilitraa vettä. Jauhovelliä sisältävää koeputkea ravistellaan voimakkaasti, jonka jälkeen sitä aletaan kuumentaa kiehuvassa vesihauteessa. Ensimmäisen 60 sekunnin ajan velliä sekoitetaan mittalaitteessa olevalla männällä; sen jälkeen mäntä vapautetaan, ja sen annetaan vajota itsekseen koeputken pohjalle. Sakoluku tarkoittaa aikaa sekunteina siitä, kun mittaus aloittiin (koeputki asetettiin vesihauteeseen), siihen, kun mäntä on vajonnut koeputken pohjalle. Sakoluvuksi tulee siis 60, mikäli mäntä putoaa suoraan koeputken pohjalle. Maksimissaan sakoluku voi olla jopa 400–500.
Mäntä vajoaa koeputkessa sitä nopeammin, mitä enemmän jyvä on ehtinyt itää eli mitä enemmän jauhoytimeen on ehtinyt erittyä alfa-amylaasia.
Jauhon sakoluku voidaan mitata standardin ISO 3093/1974:n mukaan.
Leipäviljan laadun mittari on myös sitkopitoisuuden ilmaiseva zeleny-luku. Leipäviljan hinnoittelussa otetaan huomioon myös valkuaispitoisuus, kosteus, rikkajyvien ja epäpuhtauksien määrä sekä rikkoutuneiden jyvien osuus.
Waldo Vieira
Waldo Vieira (12. huhtikuu 1932 – 02. heinäkuu 2015) on brasilialainen lääkärin koulutuksen saanut parapsykologiasta kirjoittava kirjailija, joka on esittänyt projektiologian ja conscientologian teorioissa, että ihmisen tietoisuus on yliluonnollinen paranormaali ilmiö.
Vieira on jäsen kansainvälisissä parapsykologisissa yhteisöissä.
Tällä hetkellä Waldo Vieira asuu Foz do Iguaçussa, Brasiliassa, jonne hän perusti tutkimuslaitoksen CEAEC - Center of Higher Studies of the Consciousness.
Jouni Apajalahti
Jouni Arto Aarre Apajalahti (10. huhtikuuta 1920 Kemi – 31. toukokuuta 2009 Tampere) oli suomalainen kirjailija ja kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1966–1970.
Apajalahti valmistui ylioppilaaksi vuonna 1939 Kuopion yhteiskoulusta ja teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1948. Hänet vihittiin papiksi Tampereella vuonna 1949. 1950-luvulla hän suoritti kasvatusopin tutkinnon ja erillisiä oikeustieteen kursseja Helsingin yliopistossa. Apajalahti sai rovastin arvonimen vuonna 1976.
Työuransa Apajalahti aloitti Keravan nuorisovankilan pastorina 1949–1951. Hän oli Vankeusyhdistyksen asiamies ja nuorisonvalvoja Helsingissä 1951–1962, minkä jälkeen toimi Helsingin evankelis-luterilaisten seurakuntien nuorisoneuvonnan johtajana vuodet 1962–1977. Vuodet 1977–1978 hän oli Helsingin kaupungin erityissuunnittelija ja vuodet 1979–1983 kulttuurijohtaja.
Helsingin kaupunginvaltuustossa Apajalahti toimi vuosina 1965–1977 ja uudelleen vuodesta 1997. Kaupunginhallituksen jäsen hän oli vuodet 1973–1977.
Apajalahti kirjoitti dekkareita, näytelmiä ja elokuvien käsikirjotuksia. Dekkarikirjailijana hän debytoi vuonna 1969 teoksella "Kappalaisen kaitafilmi". Apajalahti kirjoitti myös useita TV-näytelmiä ja oli yksi käsikirjoittajista Mikko Niskasen elokuvassa "Sissit" (1963).
Bertel Ikonen
Bertel Ikonen () oli suomalainen eversti.
Ikonen osallistui vapaussotaan 28. tammikuuta alkaen ryhmänjohtajana Iisalmen suojeluskuntajoukoista kootussa ja E. Antikaisen johtamassa Iisalmen 1. vapaaehtoisessa jalkaväkikomppaniassa ja myöhemmin komppanian tultua liitetyksi Pohjois-Savon rykmenttiin niin sen ensimmäisessä pataljoonassa.
Ikonen kävi sisällissodan jälkeen Viipurin Upseerikokelaskurssin vuosina 1918–1919. Kurssin jälkeen hän palveli nuorempana upseerina eri tehtävissä Tampereen Rykmentissä Lahdessa vuoteen 1925 saakka. Pois lukien vuodet 1922–1923, jolloin hän oli komennettuna adjutanttina 3. Divisioonan esikunnassa Mikkelissä. Samoihin aikoihin hän suoritti Kadettikoulun kuuntelu-upseerina. Vuodet 1925–1926 häneltä vierähtivät Yleisesikunnassa, jonka jälkeen hänet nimitettiin komppanianpäälliköksi Polkupyöräpataljoona 1:een.
Vuonna 1927 Ikonen erosi armeijasta ja liittyi suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin ensimmäiseksi sotilasohjaajaksi Pohjois-Uudenmaan Suojeluskuntapiiriin. Pohjois-Uudenmaan Suojeluskuntapiiristä hän siirtyi vastaaviin tehtäviin Sortavalan Suojeluskuntapiiriin 1. maaliskuuta 1930. Sortavalan aikanaan vuonna 1930 hän suoritti komentajakurssin Suojeluskuntain Päällystökoulussa. Sotakorkeakoulun yleisen osaston yleisesikuntaupseerikurssin hän suoritti vuosina 1935–1937.
Ikonen palveli talvisodan puhjettua sotilastarkastajana Suojeluskuntain Yliesikunnassa. Myöhemmin Yliesikunnan muututtua Kotijoukkojen Esikunnaksi hän toimi Esikunnassa komento-osaston päällikkönä. Hänet maarattiin jouluaattona vuonna 1939 kotijoukkojen alaisen 21. Täydennysdivisioonan Jalkaväkirykmentti 62:n komentajaksi. Divisioonan siirto osaksi kenttäarmeijaa tapahtui tammikuussa 1940, jolloin myös Ikosen komentama rykmentti siirrettiin Itä-Kannakselle, josta se kumminkin jo helmikuussa siirrettiin Länsi-Kannakselle. Välirauhan aikana Ikonen toimi Etelä-Kymenlaakson Suojeluskuntapiirin komentajana ja jatkosodan puhjettua Ikonen lähti rintamalle hänen Suojeluskuntapiirinsä perustaman Jalkaväkirykmentti 45:n komentajana. Ikonen siirrettiin 29. toukokuuta 1941 Jalkaväkirykmentti 5:n komentajaksi, mutta siirrettiin vuoden 1942 elokuussa Suojeluskuntain Päällystökoulun johtajaksi. Päällystökoulusta Ikonen määrättiin 31. toukokuuta 1943 Jalkaväkirykmentti 9:n komentajaksi, josta hänet komennettiin edelleen 6. elokuuta 1944 Ilomantsin Ratsuväkiprikaatin väliaikaiseksi komentajaksi. Hän palasi 18. syyskuuta 1944 rykmenttiinsä ja suoritti sen kotiuttamisen marraskuussa 1944.
Ikonen toimi sotien jälkeen sotilaspiirin komentajana, josta tehtävästä hänet pidätettiin ja oli pidätettynä viisi kuukautta epäiltynä osallistumisesta asekätkentään. Hän tuomittiin jutussa kuudeksi kuukaudeksi vankeuteen vuonna 1946. Rangaistuksen kärsittyään hän toimi Santahaminaan ja Tuusulaan sijoitetun Jalkaväkirykmentti 5:n komentajana vuoteen 1950 saakka.
Vänrikki 31.7.1919, luutnantti 1921, kapteeni 16.5.1925, majuri 16.5.1930, everstiluutnantti 16.5.1939, eversti 5.3.1942
Afeni Shakur
Afeni Shakur-Davis (10. tammikuuta 1947 Lumberton, Pohjois-Carolina – 2. toukokuuta 2016 Marinin piirikunta, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen poliittinen aktivisti ja Mustien panttereiden jäsen, joka sittemmin toimi musiikkialalla ja perusti hyväntekeväisyysjärjestön. Hän oli edesmenneen rapmuusikko Tupac Shakurin äiti.
Danai Gurira esitti Shakuria vuoden 2017 elokuvassa "All Eyez on Me".
Hurtigsin rakuunatorppa
Hurtigsin rakuunatorppa () on museo Lapinjärven kunnan Heikinkylässä. Museota ylläpitää vuonna 1952 perustettu Hopenback-Lekstrand fornminnesförering (). Rakennus on 1700-luvulta oleva ruotujakoaikainen sotilastorppa.
Luettelo vuoden 1989 miehittämättömistä avaruuslennoista
Tämä on luettelo vuoden 1989 miehittämättömistä avaruuslennoista. Vuonna 1989 tehtiin 139 miehitetyn tai miehittämättömän avaruusaluksen laukaisuyritystä, joista liki kaikki onnistuivat.
Galaxy Goof-Ups
Galaxy Goof-Ups on Hanna-Barberan tuottama yhdysvaltalainen piirrossarja, jota esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuoden 1978 aikana 13 jakson verran NBC:llä. Sarjassa keskityttiin kapteeni Snerdleyn johtamaan avaruusvartijoiden ryhmän seikkailuihin. Heidän olisi tarkoitus pysäyttää intergalaktiset rikolliset, mutta ryhmä keksii aina jonkinlaisen syyn olla tekemättä työtään ja syöksyvät paikalliseen diskoon. Ryhmään kuuluvat Jogi-karhu, Hakki-koira, Scare Bear ja Quack-Up.
Sarjaa esitettiin aluksi Yogi's Space Race -sarjan yhteydessä 9. syyskuuta 1978 aina 28. lokakuuta 1978 asti, jonka jälkeen sitä esitettiin erillisenä ohjelmana.
Sääʹmođđâz
Sääʹmođđâz () on toistaiseksi ainoa koltansaamenkielinen julkaisu. Talkootyönä toimitettua lehteä julkaistiin Suomessa vuosina 1978–1986. Lehti ilmestyi neljä kertaa vuodessa.
Porlammin kotiseutumuseo
Porlammin kotiseutumuseo on useiden rakennusten muodostama museokompleksi Porlammilla, Lapinjärven kunnassa. Museo on perustettu suojelemaan paikallista historiaa ja säilyttämään siihen liittyvää materiaalia. Kotiseutumuseo avattiin 1943 nuorisoseurantalo Soihtulan yläkertaan, josta se siirtyi vuonna 1953 vanhaan kansakouluun. Porlammin kotiseutumuseo käsittää kolme eri kokonaisuutta: Makasiinin alueen, Porlammin koulumuseon ja Sirénin talomuseon.
Makasiinin alue käsittää neljä rakennusta: Sirénin talomuseon alueella on Sirénin tilan päärakennus ja kaksi aittaa sekä vinttikaivo ja kyläkeinu. Matti Sirénin perikunta lahjoitti huonokuntoiset rakennukset Porlammin museolle vuonna 1965. Rakennusten tontti oli aluksi vuokralla ja vuonna 1995 maa saatiin ostettua museolle.
Koulumuseo päätettiin perustaa, kun Porlammin kylän alueelta lakkautettiin kaksi koulua lyhyen ajan sisällä 1980–1990 -lukujen vaihteessa. Kylän yhteismaiden hallituksen kanssa neuvoteltiin lopputulos, jonka mukaan Vanhasta koulusta saadaan kaksi luokkaa koulumuseota varten. Tilat vuokrattiin ja kunnostettiin. Koulumuseo avattiin käyttöön vuonna 1992.
Porlammin kotiseutumuseolla on myös lasinegatiivikokoelma paikallisen valokuvaajan, Juho Pessalan (1893-1956) ottamia valokuvia. Valokuvissa on muun muassa maisemia, rakennuksia, työntekoa, perhekuvia, vihkikuvia, lapsikuvia, kuvat ajoittuvat 1910-luvulta 1950-luvulle.
Hindersby-Bäckbyn kyläpaja
Hindersby-Bäckbyn kyläpaja on Heikinkylässä, Lapinjärvellä sijaitseva, 1800-luvulta peräisin oleva sepänpaja, joka on museokäytössä. Kyläpajassa on useita sepän työkaluja nähtävillä.
Kiinalainen nimi
Kiinalaisessa kulttuurissa nimet kirjoitetaan aina järjestyksessä "sukunimi−etunimi" (esim. Mao Zedong, ei "Zedong Mao"). Henkilöitä puhutellaankin joko koko nimellä tai pelkällä sukunimellä. Etunimeä käytetään lähinnä perhepiirissä.
Kiinan kymmenen yleisintä sukunimeä vuonna 2006 olivat Li, Wang, Zhang, Liu, Chen, Yang, Huang, Zhao, Zhou ja Wu. 1,3 miljardin asukkaan Kiinassa on vain noin 700 sukunimeä. Viime vuosina viranomaiset ovatkin suunnitelleet sukunimien määrän kasvattamista sekaannuksien välttämiseksi.
Sukunimet ovat lähes poikkeuksetta yksitavuisia, tosin löytyy myös harvinaisia kaksitavuisia nimiä (mm. "Sima" ja "Ouyang"). Kiinalaisilla sukunimillä ei yleensä ole tiettyä merkitystä. Sukunimet ovat erittäin tärkeitä kiinalaisille ja ne ovat voineet säilyä samoilla suvuilla jopa vuosituhansia. Nainen säilyttää sukunimensä avioiduttuaan. Lasten sukunimet periytyvät yleensä isän puolelta, mutta tytär voi joskus saada äitinsä sukunimen. Sukunimi voidaan ottaa äidiltä myös jos tämän suku on sammumassa.
Kiinassa ei ole olemassa virallista nimikalenteria, joten etunimen antaminen on käytännössä vapaata. Kaksitavuiset etunimet ovat yksitavuisia yleisempiä; jälkimmäistä arvostetaan kuitenkin enemmän, mikäli se sointuu yhteen sukunimen kanssa.
Länsimaisten ihmisten voi olla vaikea erottaa kiinalaisten miesten ja naisten nimiä toisistaan ääniasun perusteella. Erot tapahtuvat lähinnä nimien merkityksen mukaan. Miesten nimissä korostetaan oppineisuuteen, vaurauteen ja menestykseen liittyviä sanoja. Naisten nimissä on enemmän niin sanottuja naisellisia hyveitä kuten lempeys, kauneus, kärsivällisyys ja puhtaus, sekä kukkien ja lintujen nimiä. Nykyään länsimaiset etunimet ovat yleistymässä Kiinassakin.
Lasten yliopisto
Lasten yliopiston tavoitteena on saada lapset ja nuoret kiinnostumaan tieteestä ja tieteen tekemisestä. Turun yliopiston alaisuudessa toimiva Lasten yliopisto järjestää tiedeluentoja sekä tiedeleirejä.
Ensimmäinen lasten yliopiston luento pidettiin Tübingenin yliopistossa, Saksassa vuonna 2002. Samoihin aikoihin samankaltaisia lapsille suunniteltuja tiedeluentoja pidettiin myös Innsbruckin ja Wienin yliopistoissa, Itävallassa, sekä Bratislavassa, Slovakiassa. Tapahtumat ovat alusta asti olleet niin lasten, heidän vanhempiensa kuin mediankin suosiossa. Tällä hetkellä ympäri Eurooppaa toimii yli 150 Lasten yliopistoa.
Lasten yliopistojen eurooppalainen verkosto European Children's Universities Network on Euroopan komission seitsemännen puiteohjelman rahoittama yhteistyöverkosto, joka edistää lasten yliopistojen toimintaa Euroopassa.
Suomeen Lasten yliopisto rantautui vuonna 2008, jolloin Turun yliopisto käynnisti koululaisille suunnatut tiedetapahtumat. Luennoitsijoina Lasten yliopistossa ovat Turun yliopiston professorit, dosentit ja tohtorit, jotka myös vastaavat vaikeimpiinkin kysymyksiin. Lasten yliopistoihin on eri Euroopan maissa osallistunut tuhansia koululaisia.
Lasten yliopiston luennot on tarkoitettu 7-10-vuotiaille, ja jokaisesta osallistumisesta saa leiman omaan luentopassiin.
Vuodesta 2011 alkaen myös Kuopiosta käsin toimiva Snellman-kesäyliopisto on toteuttanut Lasten yliopistotoimintaa Pohjois-Savossa. Vuonna 2016 toiminta oli kasvanut ympärivuotiseksi (kesäleirejä ja -kursseja sekä kerhoja lukuvuoden aikana), että toimintaa järjestettiin vuosittain kuudessa kunnassa, yhteensä noin 400 lapselle.
Lasten yliopiston luennot on tarkoitettu koululaisille, joten vanhemmat voivat olla niiden ajan "äiti- ja isi -parkissa", jonne Turun yliopiston tieteentekijät ovat järjestäneet vanhemmille suunnattuja luentoja.Heinäkuussa Vanhalla Suurtorilla Keskiaikaisten markkinoiden yhteydessä
Heinäkuussa Vanhalla Suurtorilla Keskiaikaisten markkinoiden yhteydessäKevään 2009 luennoille osallistui kaikkiaan noin 2000 koululaista.Kevään 2008 luennoille osallistui kaikkiaan noin 2000 koululaista.Lasten yliopistoon kuuluvat myös Seilin saarella pidettävät tiedeleirit, joissa perehdytään tieteen maailmaan. Tutkimuksissa muun muassa tutustutaan yöllisten lepakkojen elämään, pyydystetään hyönteisiä ja sukelletaan rakkolevää pohjasta. Leirillä selviää myös, miksi tutkimuslaitoksen vanhoista rakennuksista voi löytää vihjeitä mielisairaalatoiminnasta ja miksi saaren kirkossa on kalterit.
Tiedeleiri on tarkoitettu 10-12-vuotiaille koululaisille.
Vuosittain järjestetään päiväleirejä vaihtuvin teemoin. Paikkana on ollut yliopiston kampus sekä Liedon Vanhalinna. Vuoteen 2011 asti teemoja ovat olleet muun muassa maantieto, tähtitiede, fysiikka, biologia ja historia.
Leireillä on muun muassa harjoiteltu gps-paikannusta, tehty fysikaaliten reaktioiden avulla jäätelöä, rakennettu höyrylaiva, vierailtu planetaariossa, tutkittu Aurajoen vettä sekä totta kai leikitty ja pidetty hauskaa.
California Love
California Love on hip hop -kappale, jonka esittäjä on 2Pac. Kappaleessa mukana on Dr. Dre ja Roger Troutman. Kyseinen kappale julkaistiin vuonna 1995, heti Tupacin vankilasta pois päästyään. Kappaleesta tehty remix-versio julkaistiin albumilla "All Eyez on Me". California Love nousi Billboardin Top-100 listan sijalle 1 ja pysyi siellä kaksi viikkoa. Kappale asetettiin ehdolle Grammy-palkinnosta luokissa "Best Rap Solo Performance" ja "Best Rap Performance by Duo or Group" (Dr. Dre:n ja Roger Troutmanin kanssa) vuonna 1997. Kappaleen on oikeasti sanoittanut Troutman, mutta Tupac ja Dr. Dre tekivät siitä modernin version.
Ensimmäinen Tupacin versio ei ole hänen studioalbumeillaan, mutta on hänen albumillaan Greatest Hits.
Taustamusiikki on otettu Joe Cockerin kappaleesta "Woman to Woman". "California Love":n ansiosta Tupac pääsi "Rolling Stonen" 500 kaikkien aikojen parhaimman kappaleen listalle sijalle 346.
Alun perin Tupacin ei pitänyt olla kappaleessa mukana. "California Love" on toinen kappaleista, jotka Dr. Dre tuotti "All Eyez on Me" albumilla, toinen on "Can't C Me". California Love oli alun perin tulemassa Dre:n omalle albumille, koska alkuperäisessä versiossa hän laulaa kolme säkeistöä. Versio, jossa Dre lauloi enemmän, julkaistiin Tupacin Greatest Hits -albumilla.
Kappaleen viimeinen säkeistö on "To Live and Die in L.A." -kappaleen viimeinen säkeistö. Säkeistö menee näin:
Kappaleesta on tehty kaksi eri musiikkivideota. Ensimmäiseen videoon (ohjannut Hype Williams) otettiin mallia elokuvasta "Mad Max Beyond Thuderdome" ja se sijoittuu aavikolle vuonna 2095. Videossa näyttelee George Clinton (heimopäällikkö), Chris Tucker (heimopäällikön apulainen), Tony Cox (kääpiösotilas) ja Roger Troutman. Video on kuvattu samassa paikassa kun "Mad Max Beyond Thunderdome" -elokuvakin. Video päättyy kohtaan, jossa lukee "To Be Continued".
Toinen video on "All Eyez on Me" -albumin version video. Videon alussa Tupac herää sängystä naisen vierestä, ja ensimmäinen video oli hänen näkemäänsä unta. Dr. Dre soittaa hänelle, että hänen pitää tulla Dren kesämökille, koska hän järjestää juhlat. Loppuosa videosta on kuvaa juhlista, jossa Roger Troutman soittaa pianoa. Vieraina juhlissa on mm. DJ Quik, E-40, Big Syke, Danny Boy, Jodeci, Deyon Sanders ja B-Legit.
Ensimmäinen video oli ehdokkaana MTV Video Music Awardsin parhaaksi rap-videoksi, ja se myös sijoittui sijalle 10. MTV:n "100 Greatest Videos Ever Made" (suom. Kaikkien aikojen 100 parasta musiikkivideota) -listalla vuoden 1999 huhtikuussa. Vuonna 2005 se oli 3:s MTV2:n ja XXL:n "25 Greatest West Coast Videos" -listalla. Video myös oli Ranskan MTV:n "100 Greatest Rap Music Videos" -listan 1.
Rock-yhtye "My American Hearts" teki kappaleesta coverin heidän albumilleen "Punk Goes Crunk". The Glitch Mob teki coverin vuonna 2008 ja Justin Timberlake esitti oman versionsa kiertueellaan Los Angelesissa.
Coalingasta Kaliforniasta kotoisin oleva Faxed Head niminen heavy metal-yhtye teki vuonna 2001 albumilleen "Chiropatric" kappaleen nimeltä "Coalinga Love".
Sydänsimpukat
Sydänsimpukat ("Cardiidae") on simpukoiden heimo. Siihen kuuluu yli kaksisataa nykyisin elävää lajia ja lisäksi koko joukko fossiileita. Ne ovat kaksikuorisia, symmetrisiä, sivulta katsottuna sydämen muotoisia nilviäisiä.
Useimmilla lajeilla on pitkittäisuurteinen kuori. Niiden vaipassa on kolme uloketta: sisäänvirtausputki, ulosvirtausputki ja jalka. Jotkut lajit pystyvät liikkumaan: kaivautumaan ja hyppimään jalkansa avulla.
Heimoon kuuluu joitakin lajeja, joita käytetään ruoaksi, mm. eurooppalainen sydänsimpukka ("Cerastoderma edule") ja aasialainen "Anadara granosa", jota kasvatetaan suurilla farmeilla Thaimaassa, Indonesiassa ja Malesiassa.
Suomessa elää kaksi sydänsimpukkalajia: idänsydänsimpukka ja pikkusydänsimpukka.
Lewis Boss
Lewis Boss () oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hänen merkittävin yksittäinen tieteellinen saavutuksensa oli liikkuvan Hyadien tähtijoukon konvergenssipisteen laskeminen.
Boss suoritti toisen asteen koulutuksen Scituaten Lapham Institutessa ja New Hampshiren New Hampton Institutionissa. Hän valmistui Dartmouth Collegesta vuonna 1870 ja siirtyi töihin apulaisastronomiksi valtion maanmittaushankkeeseen Kanadan rajalla. Vuonna 1876 Boss siirtyi Schenectadyn Dudley Observatoryn johtoon.
Lewis Boss tunnetaan erityisesti työstään tähtien sijaintien ja ominaisliikkeiden kartoittajana. Hän teki myös matkan Chileen tarkkailemaan Venuksen ylikulkua vuonna 1882 ja keräsi tietoa komeettojen kiertoradoista.
Hänestä tuli "Astronomical Journalin" toimittaja vuonna 1909. Lewisin poika Benjamin Boss jatkoi isänsä toimittajantyötä tämän kuolemasta vuoteen 1941.
Vuonna 1910 Lewis Boss julkaisi "Preliminary General Catalogue of 6188 Stars for the Epoch 1900" -nimisen luettelon tähtien ominaisliikkeistä. Teosta laajennettiin myöhemmin hänen kuolemansa jälkeen.
Boss sai Royal Astronomical Societyn kultamitalin vuonna 1905. Kuun Boss-kraatteri on nimetty Lewis Bossin mukaan.
Kevin Smith (näyttelijä)
Kevin Tod Smith (16. maaliskuuta 1963 Auckland, Uusi-Seelanti – 15. helmikuuta 2002 Peking, Kiina) oli uusiseelantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjoista "Hercules" (1995-1999) ja sen kahdesta spin-off-sarjasta "" (1995-2001) ja "Young Hercules" (1998-1999), joissa hän esitti kreikkalaista sodan jumalaa Aresia. Hän oli myös rockmuusikko.
Vuoden 2002 alussa Aucklandista kotoisin oleva näyttelijä matkusti Kiinaan kuvaamaan Warriors of Virtue 2 -elokuvaa. Tarkoituksena oli tehdä yhdysvaltalais-kiinalainen taistelulajifilmi, koska Smith halusi työskennellä elokuvassa Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme esiintyneen stuntmiehen kanssa.
Helmikuun kuudentena päivänä 2002 Smith oli työskennellyt kuvauksissa Shijiazhuangissa, ja odottaessaan kyytiä takaisin hotellille hän päätti kävellä Keski-Kiinan Televisio -elokuvastudion mailla ja kiipesi lavastetorniin. Hän menetti tasapainonsa ja putosi useita kerroksia (joidenkin lähteiden mukaan noin kuudennen kerroksen korkeudelta) ja sai vakavia vaurioita päähänsä. Smith vietiin paikalliseen sairaalaan ja sieltä hänet siirrettiin Pekingiin. Hän vajosi koomaan, ja häntä pidettiin hengissä keinotekoisesti 10 päivän ajan. Smith kuoli 15. helmikuuta vaimonsa Suzannen ja vanhempiensa Geoffin ja Yvonnen läsnä ollessa. Hänellä oli kolme poikaa, Oscar, Tyrone, ja Willard. Yksityiset hautajaiset pidettiin 28. helmikuuta.
Ennen kuolemaansa Smith oli valmistautumassa ensimmäiseen Hollywood-roolinsa Bruce Willisin toimintaelokuvassa Tears of the Sun, yhtenä Navy SEAL:ina. Roolin oli määrä käynnistää hänen uransa Yhdysvalloissa.
Cashville Records
Cashville Records on rap-muusikko Young Buckin vuonna 2004 perustama levy-yhtiö.
Vuoden 2008 lokakuussa Young Buck ilmoitti perustaneensa oman levy-yhtiön nimeltä Cashville Records. 50 Cent sanoi kannustavansa Buckin yritystä, mutta hän on silti G-Unit Recordsin jäsen, koska hän haluaa, että heidän levy-yhtiöillä pysyy hyvät välit. Alun perin yhtiötä kutsuttiin nimellä G-Unit South, mutta nimi vaihdettiin, koska Cashville ei ollut Interscopen alainen. Young Buck on pyytänyt Lil' Murderia ja Hi-C:tä liittymään Cashvilleen, ja heillä on oma rap-ryhmä, nimeltään "615". 2007 vuoden tammikuussa rap-artisti C-Bo allekirjoitti sopimuksen yhtiön kanssa. Saman vuoden maaliskuussa Outlawz allekirjoitti myös sopimuksen.
Sha Money XL, G-Unit Recordsin omistaja, ilmoitti, että yhtiö on löytänyt jakajan RED Distributionin. Hän kertoi, että Cashville on saanut luvan tehdä ainakin neljä albumia vuonna 2008.
US Airwaysin lento 1549
US Airwaysin lento 1549 lähti New Yorkin LaGuardian lentoasemalta matkalle Pohjois-Carolinan Charlotteen ja edelleen Seattleen 15. tammikuuta 2009 kello 15.26 paikallista aikaa (22.26 Suomen aikaa). Vain muutamaa minuuttia lentoonlähdön jälkeen kone lensi lintuparven lävitse ja menetti tehot molemmista moottoreistaan. Tässä vaiheessa korkeutta oli vain noin 980 metriä. Onnettomuuskoneena ollut Airbus A320 kestää vain yhden moottorin menetyksen. Lisäksi moottorit on suunniteltu kestämään vain yksittäisen pikkulinnun törmäyksen.
Koneen päällikkönä toiminut Chesley Sullenberger tiesi kokeneena lentäjänä heti, ettei kykenisi palaamaan kentälle, ja hän päätti tehdä pakkolaskun Hudsonjokeen.
Joen kohdalla Sullenberger käänsi koneen etelään ja lensi joen myötäisesti. Kello 15.31, vain viisi minuuttia lentoonlähdön jälkeen, hän toi koneen hallittuun pakkolaskuun.
Koneen 155 matkustajasta ja miehistön jäsenestä loukkaantui 78, joista suurin osa vain lievästi. Näistäkin suurin osa sai pahimmat vammansa kylmän veden aiheuttamasta hypotermiasta eikä itse pakkolaskusta. New Yorkissa oli tuolloin seitsemän astetta pakkasta ja jokiveden lämpötila nollan vaiheilla.
Pian sen jälkeen kun oli selvinnyt, että kaikki lennolla olleet selvisivät hengissä, tapausta alettiin kutsua "Hudsonjoen ihmeeksi" (eng. "Miracle on the Hudson)." Lisäksi National Transportation Safety Board kutsui sitä ilmailuhistorian parhaiten onnistuneeksi pakkolaskuksi.
Kapteeni Sullenberger sai paljon kiitosta koneen matkustajilta, ja lehdistökin painotti kapteenin kylmähermoisuutta vakavan tilanteen aikana. Sullenberger ja koneen miehistö palkittiin myöhemmin New Yorkin kaupungin avaimilla. Nykyään turmassa ollut kone on näytillä Carolinan ilmailumuseossa Charlottessa, joka oli lennon alkuperäinen määränpää.
20. tammikuuta uutisoitiin, että samalla koneella olisi ollut ongelmia jo pari päivää ennen turmaa. Muutamat matkustajat ovat kertoneet, että koneen moottoreista kuului tällöin voimakkaita pamahduksia. Myöhemmin tutkijalautakunta kertoi, että vika oli johtunut viallisesta lämpötila-anturista, joka oli vaihdettu tapahtuman jälkeen.
Clint Eastwood ohjasi vuonna 2016 tapahtuneesta elokuvan "Sully – uroteko Hudson-joella", jossa Sullenbergeria näyttelee Tom Hanks.
Lempäälän vaakuna
Lempäälän kunnanvaakuna on saanut aiheensa Lempäälän historiasta. Vaakunan jalkajousi viittaa eräretkiin, joita alueella entisaikoina tehtiin. Aurankärjet kuvastavat maanviljelystä.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 7. maaliskuuta 1950. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä aaltokoroinen kultapaalu, jonka päälikkeenä on musta, viritetty jalkajousi mustakärkisine kultanuolineen; tyvessä paalun kummallakin puolella saatteena kultainen aurankärki”.
Wolf (elokuva)
Wolf on yhdysvaltalainen ihmissusielokuva vuodelta 1994. Elokuvan ohjasi Mike Nichols ja käsikirjoittivat Jim Harrison ja Wesley Strick.
Elokuvan pääosissa näyttelevät Jack Nicholson, Michelle Pfeiffer ja James Spader.
Luterilaisia virsiä
Luterilaisia virsiä on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan vuonna 2015 julkaisema virsi- ja rukouskirja, jota käytetään hiippakunnan jumalanpalveluksissa yhdessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan kanssa.
Virsien numerointi alkaa luvulla 700, jotta sekaannusta vuoden 1986 virsikirjan kanssa ei tapahtuisi. Kokoelma sisältää noin 200 virttä, koko Psalmien kirjan, hetkipalveluskaavoja ja muita rukouksia.
Jo vuonna 2009 Suomen Luther-säätiö julkaisi ensimmäisen version Luterilaisia virsiä -kirjasta. Tämä versio sisälsi 99 virttä.
Giovanni Battista Grassi
Giovanni Battista Grassi () oli italialainen eläintieteilijä, joka tutki muun muassa malariaa ja sitä kantavia hyttysiä, mehiläisten embryologiaa, loisia ja erityisesti viinikirvoja, ankeriaiden muodonmuutosta ja vaellusta sekä termiittejä. Grassi osoitti, että vain "Anopheles"-suvun hyttyset kantavat malarialoista. Hän toimi myös senaattorina.
Battista Grassi suoritti lääketieteellisen yliopistotutkinnon Pavian yliopistossa Camillo Golgin ja Giulio Bizzozero opetuksessa. Valmistumisensa jälkeen hän tutki lääketieteellisesti kiinnostavia loismatoja, erityisesti hakamatoa, komparatiivisen anatomian laitoksella Sapienzan yliopistossa Roomassa.
Vuodesta 1878 eteenpäin hän työskenteli ensin Messinassa tutkien nuolimatoja ja sen jälkeen Heidelbergissä Karl Gegenbaurin ja Otto Bütschlin seurassa. Heidelbergissä hän myös avioitui Maria Koenenin kanssa.
Vuonna 1883 Grassista tuli komparatiivisen eläintieteen professori Catanian yliopistossa, jossa hän perehtyi heisimatoihin ja ankeriaiden elinkaareen. Samalla hän tutki mureenoja Roomassa. Cataniassa Grassi alkoi opiskella entomologiaa, ja kirjoitti varsinaisten tieteellisten julkaisujensa ohella entomologiasta oppilastekstin "I Progenitori degli insetti e dei miriapodi" () vuonna 1886. Hän alkoi myös perehtyä malariaan, ja työskenteli Raimondo Felettin kanssa erityisesti lintumalariaa tutkien.
Grassi toimi vuodesta 1895 entomologina Roomaa kiertävässä malariantutkimusryhmässä, johon kuuluivat hänen lisäkseen Angelo Celli, Amico Bignami, Giuseppe Bastianelli ja Ettore Marchiafava. Hän osoitti "Anopheles claviger" -hyttyslajin levittävän malariaa ihmisissä. Vuosien 1900 ja 1902 välillä Grassi, Gustavo Pittaluga ja Giovanni Noé tekivät malariantutkimusta Agro Portuensessa, Fiumicinossa, Tiber-joella ja Capacciossa.
Grassi jätti malarian tutkimisen vuonna 1902 ja alkoi perehtyä leishmaniaasia aiheuttavaan hietakärpäseen ("Phlebotomus papatasii") sekä viinirypäleiden tuholaisena tunnettuun viinikirvalaji "Phylloxera vastatrixiin". Endeemisen malarian palatessa Italiaan ensimmäisen maailmansodan seurauksena hän jatkoi hyttystutkimuksiaan ja teki niitä kuolemaansa saakka.
Osittainen luettelo Grassin töistä:Giovanni Battista Grassille myönnettiin Royal Societyn Darwin-mitali vuonna 1896. Italian posti julkaisi hänen kuvaansa kantavan muistopostimerkki vuonna 1955.
Analog Science Fiction and Fact
Analog Science Fiction and Fact on yhdysvaltalainen tieteiskirjallisuuslehti. Se on ilmestynyt useilla eri nimillä vuodesta 1930, ja se on vanhin yhä julkaistava lehti alallaan kotimaassaan. Lehden aloittaessa sen nimi oli "Astounding Stories of Super-Science". Ensimmäinen merkittävä nimenvaihdos tapahtui vuonna 1938, jolloin lehden nimeksi tuli "Astounding Science-Fiction". Vuonna 1960 uudeksi nimeksi tuli "Analog Science Fact & Fiction", joka myöhemmin on muuntunut muotoon "Analog Science Fiction and Fact".
Tieteiskirjallisuuden niin sanotun kulta-ajan voidaan katsoa alkaneen vuodesta 1938, jolloin John W. Campbellista tuli lehden päätoimittaja. Campbell antoi lehdelle uudeksi nimeksi "Astounding Science Fiction" entisen "Astounding Stories" -nimen tilalle ja määritteli lehden julkaisemille novelleille suuntaviivoja. Novelleissa tuli keskittyä mahdollisuuksien rajoissa oleviin tieteellisiin saavutuksiin ja näiden saavutusten vaikutuksiin yksilöihin. Lisäksi tarinoiden juonen ja henkilöhahmojen merkitystä korostettiin. Campbellin johdolla "Astounding Science Fiction"ista tulikin lajityyppinsä merkittävin julkaisu, kunnes vuonna 1950 alkoi ilmestyä lukuisia kilpailevia lehtiä, kuten Galaxy Science Fiction. Campbell toimi lehden päätoimittajana kuolemaansa saakka vuonna 1971.
Analog on vuosien kuluessa julkaissut novelleja useilta merkittäviltä tieteiskirjailijoilta, kuten Isaac Asimov, Robert A. Heinlein, Poul Anderson ja Lois McMaster Bujold.
Lehden levikki oli suurimmillaan vuonna 1983, jolloin sillä oli 115 000 tilaajaa. Vuonna 2006 levikki oli 28 319.
Betty Lou Gerson
Betty Lou Gerson (20. huhtikuuta 1914 Chattanooga, Tennessee – 12. tammikuuta 1999 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten radionäyttelijänä, mutta hän esiintyi myös elokuvissa, televisiossa ja toimi ääninäyttelijänä.
Gersonin ensimmäinen merkittävä radiorooli oli "First Nighter" -kuunnelmasarjassa, jossa hän esiintyi Don Amechen vastanäyttelijänä. Hän esiintyi myös muun muassa sarjoissa "Grand Hotel" ja "Lux Radio Theater".
Elokuvissa ja televisiossa Gersonilla oli pieniä rooleja muun muassa Maija Poppasessa ja Hämärän rajamailla -sarjassa. Tunnetuin yksittäinen elokuvarooli hänellä oli ääninäyttelijänä elokuvassa 101 dalmatialaista, jossa hän esitti Cruella de Vilin roolin.
Fosfokreatiini
Fosfokreatiini eli kreatiinifosfaatti (CHNOP) on tärkeä lihasten ja hermoston energian lähde. Ihmisen elimistön fosfokreatiinista onkin 95% keskittynyt luustolihaksiin. Elimistössä fosfokreatiinin fosfaattiryhmä siirretään kreatiinikinaasientsyymin avulla ADP:lle, jolloin muodostuu kreatiinia ja ATP:tä. Kreatiinikinaasi pystyy myös katalysoimaan käänteistä reaktiota, jossa fosfaattiryhmä siirretään ATP:ltä kreatiinille.
Fosfokreatiinia muodostetaan maksassa aminohapoista Maksa syntetisoi kreatiinia arginiinista, glysiinistä ja metioniinista. ATP luovuttaa kreatiinille fosfaattiryhmän, jolloin syntyy fosfokreatiinia. Elimistössä fosfokreatiini hajotetaan kreatiniiniksi, joka poistuu elimistöstä virtsan mukana.
Erittäin harvinaisessa pyörörappeuma-hyperornitinemiassa ihmisen elimistön ornitiinipitoisuus on huomattavan korkea. Ornitiini haittaa kreatiinin muodostumista ja täten myös pienentää fosfokreatiinin määrää, mikä voi johtaa aineenvaihdunnan häiriöihin.
Sarkooman kehittyessä kreatiinikinaasientsyymin määrä elimistössä vähenee. Tämän vuoksi fosfokreatiinipitoisuuksien määrittämistä voidaan käyttää hyväksi sarkooman diagnosoinnissa. Fosfokreatiinin käyttöä sydänsairauksien hoidossa on myös tutkittu .
Prince of Wales Halt
Prince of Wales Halt oli lyhytaikainen seisake kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä Kentin kreivikunnassa Englannissa.
Seisake sijaitsi Palmarshin alueella 1,2 kilometrin päässä rautatien pohjoisesta pääteasemasta, Hythestä Royal Military Canalin varrella paikassa, jossa rautatie alittaa Hythestä Lympneen johtavan tien kaksiaukkoisen kaarisillan. Seisake on nimetty sillan ja sen lähistöllä sijaitsevan pubin, Prince of Walesin, mukaan.
Seisakkeella ei ollut koskaan minkäänlaisia asemarakennuksia, ja junat pysähtyivät siellä vain tarvittaessa. Sillalta johti jyrkkä polku alas seisakkeelle.
Seisake avattiin liikenteelle yhtä aikaa Hythen ja New Romneyn välisen rautatien kanssa vuonna 1927, ja se oli käytössä vain noin vuoden. Alhaisten käyttäjämäärien vuoksi seisake lakkautettiin jo vuonna 1928, ja se ehdittiin mainita vain yhdessä rautatien yleisöaikataulussa. Seisake oli siten rautatien vähiten käytetty, huonoiten varustettu ja lyhytikäisin liikennepaikka.
Botolph’s Bridge Halt
Botolph's Bridge Halt oli vähän käytetty seisake Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä Romney Marshin alueella Kentissä, Englannissa.
Seisake sijaitsi Botolph's Bridgen, pienen Romney Marsin kylän lähistöllä, kylästä rannikolle johtavan Botolph's Bridge Roadin varrella. Liikennepaikka avattiin liikenteelle yhtä aikaa Hythen ja New Romneyn välisen rataosuuden kanssa vuonna 1927. Liikennepaikalla oli puinen odotuskatos ja laituri.
Ajan mittaan seisakekatos pääsi huonoon kuntoon, ja lopulta seisake suljettiin toisen maailmansodan alla vuonna 1939. Lakkauttaminen uutisoitiin paikallisessa mediassa hyvin. Kapteeni Howey, rautatien perustaja ja suurin osakkeenomistaja, määräsi seisakkeen suljetuksi ja ohjeisti kuljettajia sivuuttamaan aseman. Lopuksi Howey sytytti seisakekatoksen tuleen.
Matkustajille lakkauttamisesta ei kuitenkaan ilmoitettu ennalta, ja asia selvisi paikallisille vasta savun noustessa seisakkeen suunnalta. Saapuessaan palopaikalle palomiehet löysivät kapteeni Howeyn palavan katoksen viereltä tulitikkulaatikko kädessään.
Göteborgin järjestelmä
Göteborgin järjestelmä oli 1800-luvulla Ruotsissa kehitetty väkevien alkoholijuomien säännöstelyjärjestelmä, jossa juomien myynti- ja anniskelulupa myönnettiin kussakin kaupungissa monopolille. Nimensä se sai Göteborgin kaupungin mukaan, vaikka se oli ollut aiemmin käytössä jo muun muassa Falunissa. Monopoliyhtiön tuotto käytettiin pääosin yleishyödyllisiin tarkoituksiin. Järjestelmää sovellettiin Suomessa 1800-luvun lopulta alkaen kieltolain voimaan tuloon saakka.
Golden Sands Halt
Golden Sands Halt oli yksityinen seisake kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä St. Mary's Bayssä, Kentin kreivikunnassa Englannissa.
Seisake avatiin liikenteelle 21 vuotta rautatien perustamisen jälkeen kesällä 1948. Tuolloin Englannin eteläinen rannikko eli toisen maailmansodan jälkeistä kesämatkailun kukoistusaikaa, ja läheinen Maddieson's Golden Sandsin lomakylä näki rautatien yhtenä keinona viihdyttää asiakkaitaan. Junat pysähtyivät seisakkeella tarvittaessa. Ajan myötä Golden Sandsin lomakylä kehittyi huolimatta siitä, että brittien lomailukulttuuri muuttui vuosikymmenten saatossa.
1980-luvun alkupuolella seisakkeen käyttäjämäärät vähenivät jyrkästi, ja suurelta osin ainoat seisakkeella pysähtyvät junat olivat tilausjunia. 1980-luvun lopulla radan lomakylän puolta alettiin käyttää lomakylän johtajan omistuksessa olevien vanhojen paloautojen säilytysalueena. 1990-luvulla lomakylä vaihtoi omistajaa, jolloin seisakkeen käyttäjämäärät lähtivät jälleen kasvuun. Uusi omistaja myös nimesi lomakylän uudelleen, jolloin seisakkeen nimeksi tuli Reunion Halt.
Lomakylä sulki ovensa myöhemmin 1990-luvulla, ja samalla myös seisake lakkautettiin. Seisakkeen alkuperäinen asemarakennus on edelleen olemassa.
Götiska förbundet
Götiska förbundet ("Gööttiläinen liitto") oli Ruotsissa vaikuttanut yhdistys, joka pyrki luomaan kansallisen ajattelutavan muinaisten germaanien hengessä. Yhdistys perustettiin 1811 Jacob Adlerbethin johdolla, ja se hajosi 1844. Yhdistys julkaisi lehteä Iduna (1811–1824, 1845).
Idunassa ilmestyivät E. G. Geijerin merkittävimmät runo ja Esaias Tegnérin "Fritjofin taru".
Sen tunnettuja jäseniä olivat (suluissa muinaispohjoismainen jäsennimi):