hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Another Day Rising
Another Day Rising on The Giant Leap-yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Albumin ensimmäinen single ”All In My Head” julkaistiin kesällä 2007 ja toinen single ”Somebody Else” myöhemmin syksyllä 2007. Molemmat kappaleet soivat radiossa tiuhaan. Tammikuussa 2008 radioihin lähetettiin kolmas single ”Remember”, joka alkoi nopeasti soimaan useilla eri radiokanavilla. Ennen albumin julkaisua EMIn sivuilta pystyi lataamaan ilmaiseksi albumin päätösraidan ”Story of My Life”.
Sirkku Peltola
Sirkku Peltola (oik. "Sirkka-Liisa Peltola", s. 18. joulukuuta 1960 Kangasala) on suomalainen näytelmäkirjailija ja teatteriohjaaja. Hän toimii pääasiassa Tampereen Työväen Teatterissa.
Peltola on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hänen esikoisnäytelmänsä esitettiin Jyväskylän ylioppilasteatterissa vuonna 1985. Peltolan tunnetuimpia näytelmiä ovat "Mummun saappaassa soi fox" (2001), "Suomen hevonen" (2004), musikaali "Suruttomat" (2003), "Patukkaooppera" (2007) ja "Suomen hevosen" jatko-osa "Yksiöön en Äitee ota" (2007). Puolisonsa muusikko ja sanoittaja Heikki Salon kanssa hän on tehnyt yhdessä muun muassa "Patukkaoopperan" ja näytelmän "Ilimari Jauhiaasen teräksinen takavyö", jonka ensi-ilta oli syyskuussa 2010 Hämeenlinnan uuden teatteritalon ensimmäisenä ensi-iltana. Näytelmiä on käännetty 13 kielelle.
Peltola on toiminut kiinnityksellä Kuopion ja Lahden kaupunginteattereissa ja Tampereen Työväen Teatterissa. Hän on ohjannut teoksia lisäksi muun muassa KOM-teatteriin, Hämeenlinnan kaupunginteatteriin ja Helsingin kaupunginteatteriin.
Vuonna 2001 Peltola sai Lea-palkinnon ja vuonna 2005 Suomi-palkinnon ja Olavi Veistäjä -palkinnon. Vuonna 2014 Peltola oli Finlandia-palkintoehdokkaat nimenneen valintalautakunnan puheenjohtaja.
Peltolan vanhemmat ovat Toini ja Antti Peltola. Hän on asunut lapsuutensa Kangasalla mutta asuu nyt Lauri Viidan vanhassa talossa Tampereen Pispalassa yhdessä puolisonsa, muusikko Heikki Salon kanssa. Sirkku Peltolan veli on näyttelijä Sulevi Peltola.
Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan lippu
Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 15. heinäkuuta 1953. Kuten kaikissa neuvostotasavaltojen lipuissa, myös Liettuan lipussa oli kommunismin väri eli punainen, sirppi ja vasara, jotka kuvaavat maatyöläisiä ja tehdastyöläisiä, ja tähti, joka kuvaa edistystä. Lipun alalaidassa oli leveä vihreä raita ja sen päällä kapeampi valkoinen raita. Vihreä raita kuvasi Liettuan tammimetsien vihreyttä ja valkoinen rauhaa. Aiemmassa lipussa oli punainen väri ja keltaisella tekstillä kirjoitettu "LIETUVOS TSR", jonka alapuolella oli sirppi ja vasara. Liettuan itsenäistyttyä maa otti käyttöön uuden lipun.
Kaivosonnettomuus
Kaivosonnettomuus on kaivoksessa tapahtunut onnettomuus, jossa ihmishenkiä on vaarassa tai ihmisiä saa surmansa. Onnettomuuksien syyt ovat yleensä suunnittelematon maa- ja kivimassojen romahdus tai kaasujen räjähtäminen (esimerkiksi metaani), jota yleensä seuraa romahdus. Vuosittain kuolee tuhansia kaivostyöläisiä erilaisissa kaivosonnettomuuksissa, suurin osa näistä tapahtuu kehitysmaissa hiili- ja timanttikaivoksissa huonon työturvallisuuden takia.
Michael J. Adams
Michael James Adams (5. toukokuuta 1930 – 15. marraskuuta 1967) oli yhdysvaltalainen koelentäjä ja astronautti.
Adams astui Yhdysvaltain ilmavoimien palvelukseen 1950. Hän toimi Korean sodassa hävittäjälentäjänä.
1958 Adams valmistui ilmailuinsinööriksi Oklahoman yliopistosta ja 18 kuukauden astronauttikoulutuksen jälkeen hänet valittiin 1962 kokeelliseen koelentäjäkouluun Edwardsin lentotukikohtaan Kaliforniaan. Hän oli luokkansa paras. Seuraavaksi Adams siirtyi ARPS:in (Aerospace Research Pilot School) ja valmistui sieltä 1963. Hän oli yksi neljästä, joka otti osaa NASAn viisikuukautiseen sarjaan kuuhunlaskeutumistestejä. 1965 hänet valittiin Yhdysvaltain ilmavoimien miehitetyn kiertävän laboratorion ohjelmaan. Kesäkuussa 1966 liittyi USAF:n ja NASAn yhteiseen X-15 ohjelmaan. Hän teki ensimmäisen lennon X-15:llä 6. lokakuuta 1966.
Adamsin seitsemäs X-15-lento, lento 3-65-97, oli 15. marraskuuta 1967 koneella numero kolme. Ennen koneen hajoamista kone saavutti 81 080 metrin korkeuden ja 5 744 km/h nopeuden. Adamsille myönnettiin postuumisti Purple Heart.
Yhdysvaltalaisen määritelmän mukaan avaruus alkaa 50 mailista (noin 80 km) ja Fédération Aéronautique Internationalen (FAI) mukaan 100 kilometristä. Adams onkin yksi niistä harvoista, joka on Yhdysvaltalaisen määritelmän mukaan astronautti, mutta ei FAI:n määritelmän mukaan.
Sputnik 10
Sputnik 10 oli viimeinen Vostok-aluksen koelento ennen ensimmäistä miehitettyä avaruuslentoa. Aluksen kyydissä oli anturilaitteiden lisäksi koira ja ihmisnukke. Sputnik 10 laskeutui yhden kierroksen jälkeen onnistuneesti ja sen kaikki materiaalit löydettiin hyväkuntoisina.
Sputnik 10:n lento oli profiililtaan käytännössä samanlainen vain muutamaa viikkoa aikaisemmin suoritetun Sputnik 9 -koelennon kanssa. Aluksen hyötykuormana oli tieteellisten laitteiden lisäksi jälleen jo edellisellä lennolla lentänyt ihmisnukke "Ivan Ivanovitš" sekä koira nimeltä Zvezdotška.
Koeohjelmaan kuului aluksen radiojärjestelmän luotettavuuden kokeileminen ja tätä varten ryhmä insinöörejä ja kosmonautteja meni vain 10 metrin päässä kantoraketista olevaan bunkkeriin. Ryhmän radioliikenne ohjattiin aluksen radion kautta ja näin pystyttiin kokeilemaan ja toteamaan aluksen radion kykenevän välittämään puhetta kapselin ja lennonvalvonnan välillä. Lento oli kuitenkin vaarassa peruuntua, kun tuntia ennen suunniteltua laukaisua kantoraketin kolmannessa vaiheessa olevassa anturi lopetti toimintansa. Asiaa tutkittuaan kollegojensa kanssa Sergei Koroljov päätti jatkaa normaalia suunnitelmaa viasta huolimatta .
Sputnik laukaistiin klo 05.54.00 UTC ja runsaat kymmenen minuuttia myöhemmin saatiin seuranta-asemilta vahvistus, että alus oli asettunut vakaalle kiertoradalle. Avaruusalus ja sen järjestelmät toimivat moitteetta koko lennon ajan ja alus suoritti normaalin jarrutuspolton noin klo 06.56 UTC, jonka jälkeen alus suoritti normaalin ilmakehään paluun. Kuten edelliselläkin lennolla aluksen heittoistuinjärjestelmä aktivoitui oikeassa vaiheessa lentoa ja "Ivan Ivanovitš" laskeutui omalla laskuvarjollaan. Lennolla mukana ollut koira ja laitteet laskeutuivat laskeutumiskapselin mukana klo 07.40.54 UTC Bolšaja Sosnovkan kylään..
Sputnik 10 oli toisinto Sputnik 9:n lennosta myös pelastusryhmän kohtaamien vaikeuksien takia. Vostok-aluksen paikannusantenni antoi täsmällisen tiedon kapselin sijainnista, mutta voimakas lumimyrsky esti pelastusryhmän lennon paikalle. Lopulta pelastusyritys siirrettiin seuraavalle päivälle, jolloin 30 sotilasta ja varusteita pudotettiin laskuvarjolla paikalle vartioimaan kapselia ja nukkea. Vallinneet voimakkaat tuuliolosuhteet kuitenkin levittivät varusteet ympäriinsä ja hyppääjät joutuivat viettämään yön ilman varusteita.
Seuraavana päivänä arvioitiin olevan turvallista lähettää pelastusryhmän johtajat nelipaikkaisella pienkoneella laskeutumispaikalle, mutta toinen koneen laskutelineistä irtosi lähtökiidon aikana. Ryhmä pääsi matkaan vasta myöhemmin vastaavanlaisella koneella. Paikalle päästyään pelastusryhmä ei kyennyt liikkumaan 1,5 metrin lumihangessa ennen kuin kyläläiset antoivat heidän käyttöönsä hevosvetoisen reen. Päästyään laskeutumispaikalle ryhmä löysi niin "Ivan Ivanovitš"in kuin Zvezdotškan erinomaisessa kunnossa .
Mariahilf
Mariahilf on Itävallan pääkaupungin Wienin 6. kaupunginosa (). Kaupunginosa sijaitsee länteen Innere Stadtista ja kuuluu Wienin sisäkaupungin kaupunginosiin. Vuoden 2007 alussa kaupunginosan asukasluku oli 29 523.
Mariahilf luotiin alun perin Wienin 5. kaupunginosaksi vuonna 1850 viidestä silloisesta esikaupungista, Gumpendorfista, Laimgrubesta, Magdalenengrundista, Mariahilfistä ja Windmühlesta. Vuonna 1861 Wiedenin jaon yhteydessä Mariahilfistä muodostui kaupungin 6. kaupunginosa. Nykyisessä koossaan ja muodossaan Mariahilf on ollut vuodesta 1862 lähtien.
Varhaisimmat tunnetut maininnat Gumpendorfin ja Laimgruben paikkakunnista on 1100- ja 1200-luvuilta.
Vuoden 2001 väestölaskennan mukaan Mariahilfin suurimmat kieliryhmät saksan (73,5 %) jälkeen olivat serbia (5,6 %), turkki (3,5 %), kroatia tai sen burgenlandilainen variaatio (2,6 %) ja unkari (1,6 %). Suurimmat uskontoryhmät puolestaan olivat roomalais-katolisuus (47,4 %), islam (6,4 %), ortodoksisuus (6,0 %) ja protestantismi (5,2 %). Uskontoa tunnustamattomia oli 26,8 prosenttia kaupunginosan väestöstä..
Alph
Alph on noin 15 km:n pituinen joki Etelämantereen Victorianmaalla. Se on mantereen toiseksi suurin virtaavan veden esiintymä. Joen leveys vaihtelee 3–15 metrin ja syvyys 0,3–1 metrin välillä ja sen virtaama on noin 1 m³/s. Joen löysi ja nimesi Griffiths Taylor vuonna 1913.
Alph saa alkunsa Rossinmeren rannikolta, Koettlitzin jäätikön sulamisvesien muodostamasta Troughjärvestä (). Joki virtaa Koettlitzin jäätikön reunassa laaksoa pitkin pohjoiseen, ensin jään peittämään Walcotjärveen ja sitten niin ikään jään peittämään Howchinjärveen. Tämän jälkeen Alph kääntyy syvään 3,2 km:n pituiseen kanjoniin. Kanjoni päättyy Alphjärveen, josta joki muutaman jyrkän mutkan jälkeen katoaa Koettlitzin jäätikön sisään. Alph laskee Rossinmereen. Jään peittämien järvien kohdalla Alphiin liittyy useita sivujokia, jotka ovat peräisin läheisiltä jäätiköiltä.
Joessa esiintyy oransseja levämattoja.
Joki on nimetty Samuel Taylor Coleridgen runossa mainitun pyhän joen mukaan.
Batman (vuoden 2004 animaatiosarja) (3. tuotantokausi)
Batmanin (2004) 3. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 17. syyskuuta 2005 jaksolla "Batgirl Begins, Part One", joka tunnetaan Suomessa nimellä Lepakkotytön synty, osa 1. 3. kausi käsittää kolmetoista jaksoa. Yhdysvalloissa kolmannen kauden esitys päättyi 13. toukokuuta 2006.
Suomessa 3. kausi käynnistyi 30. syyskuuta 2007 ja päättyi 23. joulukuuta 2007.
Clodt von Jürgensburg
Clodt von Jürgensburg () oli venäläinen, alun perin baltiansaksalainen, vapaaherrallinen aatelissuku. Alun perin westfalenilaisen "Clodt"-suvun balttilaisen haaran kantaisä Roleff Clodt muutti Tallinnaan vuonna 1515. "Von Jürgensburg" viittaa Jürgensburgin linnaan n. 80 km Riiasta itään. Roleffin poika Jodokus Clodt von Jürgensburg sai linnan kuningas Sigismundin kanslerilta Gotthard Kettleriltä vuonna 1561.
Suomen Golfliitto
Suomen Golfliitto on suomalaisten golfseurojen valtakunnallinen keskusjärjestö. Se on perustettu vuonna 1957. Vuonna 2013 liitolla oli 129 jäsenseuraa, joissa on yhteensä noin 144 000 jäsentä.
Răzvan Raț
Răzvan Dincă Raț (s. 26. toukokuuta 1981 Slatina, Romania) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisióniin keväällä 2016 pudonnutta Rayo Vallecanoa ja lukeutuu myös Romanian maajoukkueen vakionimiin.
Raț on vuonna 1998 alkaneella ammattilaisurallaan edustanut kotimassaan Rapid Bukarestia ja Bacăuta. Hän saavutti Rapid Bukarestin riveissä kaksi liigamestaruutta ja yhden cup-mestaruuden. Vuosina 2003–2013 hän pelasi Ukrainan jalkapalloliigassa Šah’tar Donetskin riveissä voittaen seitsemän liigamestaruutta ja viisi cup-mestaruutta. Hän siirtyi kesällä 2013 Englannin Valioliigan West Hamiin ja helmikuussa 2014 edelleen Primera Divisiónin Rayo Vallecanoon. Kesällä 2014 hän siirtyi Kreikan Superliigan PAOK:iin ja vuoden kuluttua takaisin Rayo Vallecanoon.
Romanian maajoukkueessa Raț debytoi vuonna 2002. Hän pelasi Romanian kaikki kolme ottelua EM-kilpailuissa 2008 ja kaksi ottelua EM-kilpailuissa 2016. Hän on pelannut 27. kesäkuuta 2016 mennessä kaikkiaan 113 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.
Imperial Continental Gas Association
Imperial Continental Gas Association oli vuonna 1824 perustettu englantilainen yhtiö, joka rakensi kaasulaitoksia ja toimitti kaupunkikaasua useassa mannereurooppalaisessa kaupungissa. Yhtiön kaasulaitokset toimivat mm. Antwerpenissä, Brysselissä, Berlinissä, Wienissä. ja Hannoverissa. Yhtiön perusti tykistöraketin keksijä, kenraalimajuri Sir William Congreve, rahoittajiin kuului myös Moses Montefiore, jonka avioliiton kautta syntynyt sukulaisuussuhde Rothschildeihin oli tuonut merkittävää varallisuutta. Yhtiön johtajiin kuului myös John Frederic Daniell, joka kierteli Euroopan kaupunkeja markkinoimassa kaasuvalaistusta.
Vuonna 1824 yhtiö tarjoutui rakentamaan kaasulaitoksen Tukholmaan. Vuonna 1825 yhtiö osti yksinoikeuden valaista Pariisia – myyjänä oli Lontoon Pall Mall-kadulle vuonna 1807 ensimmäisen kaasuvalaistuksen asentanut kaasuvalaistuksen kehittäjältä Frederick Albert Winsorilta Yhtiön 1827 Rotterdamiin avaama laitos oli ensimmäinen, joka tuotti kaupunkikaasua kivihiilestä. Berliinissä yhtiön konsessio eli monopoli jatkui vuoteen 1847 saakka. Wienissä yhtiön yksinoikeus päättyi 31 lokakuuta 1899. Vuosisadan vaihteessa yhtiöllä oli lähes 8000 työntekijää ja kaasulaitokset kymmenessä suuressa ja 29 pienemmässä kaupungissa. Kotimaassaan Englannissa yhtiö ei koskaan harjoittanut liiketoimintaa.
Yhtiö oli yksi sadasta alkuperäisestä osakkesta vuonna 1984 aloitetussa FTSE 100 indeksissä.
Vuonna 1986 Barclayn veljesten hallitsema "Gulf Resources and Chemical Corporation" teki 1,07 miljardin dollarin ostotarjouksen yhtiöstä. Valtausyritys ei onnistunut, mutta johti lopulta yhtiön pilkkomiseen osiin.
Yhtiön vuonna 1929 perustettu tytäryhtiö, Distrigas, toimii edelleen Belgiassa.
Samoin, yhtiön vuonna 1935 perustettu tytäryhtiö, Calor, myy edelleen nestekaasua Yhdistyneissä Kuningaskunnissa.
Yhtiön asiakirjat vuosilta 1824-1976 on talletettu "Guildhall Library"-kirjastoon Lontoossa.
Maakaasun korvattua hiilikaasun kaupunkien kaasuverkoissa, ovat monet yhtiön omistamat tai rakennuttamat kaasuntuotantolaitokset jääneet tarpeettomiksi. Amsterdamissa Westergasfabriek on muutettu puistoksi. Wienin maamerkit, asuintaloiksi muutetut kaasukellot eivät ole Continental Gasin rakentamia, vaan kaupungin kiireellä pystyttämiä, kaasunjakelun siirryttyä yhtiöltä kunnalliselle kaasulaitokselle.
Breinigerberg
Breinigerberg on kylä ja kaupunginosa Stolbergin kaupungissa. Siellä on noin 971 asukasta ja se sijaitsee Saksan länsiosassa, aivan Belgian ja Alankomaiden rajan tuntumassa. Se kuuluu Nordrhein-Westfalenin osavaltioon. Se sijaitsee Aachenin, Eschweilerin ja Kölnin kaupunkien välissä.
Kylä on pinta-alaltaan 4 neliökilometrin suuruinen.
Veli Tuck
Veli Tuck tai Munkki Tuck () on henkilö Robin Hoodista kertovissa tarinoissa. Hän on yksi iloisista veikoista, Robin Hoodin johtamista lainsuojattomista. Tuck on pulska ja ovela, hyvästä ruoasta ja juomasta pitävä joviaali hahmo. Tuck ei esiinny varhaisimmissa Robin Hood -balladeissa, mutta on sittemmin tullut yhdeksi tarinoiden suosituimmista henkilöistä.
Connie Willis
Constance Elaine Trimmer "Connie" Willis (s. 31. joulukuuta 1945) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, jolle on myönnetty yhdeksän Hugo- ja kuusi Nebula-palkintoa. Hän syntyi Denverissä, Coloradossa, ja meni vuonna 1967 naimisiin fyysikko Courtney Willisin kanssa. Hänellä on yksi tytär, Cordelia.
Willis julkaisi ensimmäisen novellinsa vuonna 1971 ja esikoisromaaninsa 1982. Willisin novelli ”Palovartija” voitti sekä Hugon että Nebulan vuonna 1982. Vuodesta 1982 on ollut päätoiminen kirjailija. Hän on julkaissut erityisen runsaasti novelleja, ja ne ovat saaneet useita palkintoja. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.
"Lincoln's Dreams" (1987) toi hänelle John W. Campbellin muistopalkinnon. "Tuomiopäivän kirja" (1992) kertoo tulevaisuuden historianopiskelijasta, joka matkustaa ajassa keskiajan Oxfordiin. Romaani voitti sekä Hugo- että Nebula-palkinnon.
Angelo Sormani
Angelo Benedicto Miguel Sormani (s. 3. kesäkuuta 1939 Jaú, Brasilia) on brasilialaissyntyinen entinen italialainen jalkapalloilija.
Sormani pelasi juniorivuotensa brasilialaisessa FC Santosissa, jossa hänelle ei kuitenkaan kertynyt yhtään peliaikaa. Vuonna 1961 hän muutti Italiaan ja sai Italian kansalaisuuden. Siellä hän edusti A.C. Mantovaa, AS Romaa, UC Sampdoriaa, A.C. Milania, S.S.C. Napolia, ja Vicenza Calciota.
Maajoukkueessa Sormani pelasi urallaan seitsemän ottelua ja teki kolme maalia. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1962 MM-kilpailuissa.
Guilty (albumi)
GUILTY on Ayumi Hamasakin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 1. tammikuuta 2008.
Albumista on julkaistu kaksi eri versiota: pelkän CD:n sekä CD:n ja DVD:n sisältävät versiot. Molempien versioiden CD:n kappaleet ovat samat, mutta jälkimmäisessä versiossa on mukana myös DVD, joka sisältää musiikkivideoita sekä "näin tehtiin" -videoita albumin kappaleista. Myös versioiden kansikuvat eroavat toisistaan.
Albumilta on julkaistu singlet "Glitter/fated", "talkin' 2 myself" ja "Together When...", joista viimeinen julkaistiin vain digitaalisessa muodossa.
Albumi on Hamasakin ensimmäinen albumi, joka ei saavuttanut Oriconin listalla ykkössijaa.
Samantha Eggar
Samantha Eggar (s. 5. maaliskuuta 1939) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoon Hampsteadissa ja teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1962.
Eggar oli vuonna 1965 ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Neitoperho", ja hänelle myönnettiin siitä roolista samana vuonna parhaan naisnäyttelijän palkinto Cannesin elokuvajuhlilla ja vuonna 1966 Golden Globe.
Eggar oli vuosina 1964–1971 naimisissa Tom Sternin kanssa. Hänellä on poika Nicholas Stern ja tytär Jenna Stern. Hän on tullut tunnetuksi pääasiassa elokuvarooleillaan, mutta hänellä on ollut pieniä osia myös useissa televisiosarjoissa. Ennen elokuvaa hän näytteli teatteriproduktioissa.
Terence Stamp
Terence Henry Stamp (s. 22. heinäkuuta 1938 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän on saanut lupaavimman tulokkaan Golden Globen (1963) ja Cannesin parhaan miesnäyttelijän palkinnon (1965). Hän on ollut myös Oscar-ehdokkaana ja kahdesti Bafta-ehdokkaana.
Stamp syntyi Lontoossa vanhempiensa viidestä lapsesta vanhimpana. Elokuvien lisäksi hän on tehnyt äänirooleja televisiosarjoihin ja videopeleihin, kuten "Static Shock", "Smallville" ja "Halo 3".
Hänen veljensä Chris Stamp on psykodraamaterapeutti ja on aiemmin ollut manageri ja tuottaja, jonka tukemana The Who -yhtye nousi maailmanmaineeseen.
Gene Sarazen
Gene Sarazen (s. "Eugenio Saraceni"; 27. helmikuuta 1902 – 13. toukokuuta 1999) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti uransa aikana kaikki neljä major-turnausta: U.S. Openin (1922, 1932), PGA Championshipin (1922, 1923 ja 1933), British Openin (1932) ja The Masters Tournamentin (1935). Samaan on päässyt Sarazenin lisäksi vain neljä golfaajaa.
Sarazen pääsi World Golf Hall of Fameen vuonna 1974, ja vuonna 2000 hänet nimettiin "Golf Digest" -lehdessä lajin kaikkien aikojen 11. suurimmaksi pelaajaksi.
Sarazenille myönnettiin Bob Jones Award (1992) ja PGA Tour Lifetime Achievement Award (1996). Hän kuoli Floridassa 97-vuotiaana.
Iso ”Kynä” Lindholm
Iso "Kynä" Lindholm on Dave Lindholmin debyyttialbumi sooloartistina. Se julkaistiin alkukesällä 1972. Levyn suurimmaksi hitiksi nousi "Minun nimi on nimessun".
Lindholmin taiteilijanimi oli tuolloin "Great Pen Lee" ja se suomennettiin "Isokynäksi", mutta nimen erikseen kirjoittaminen kannessa oli levy-yhtiö Love Recordsin sihteerin virhe.
Sirkus (albumi)
Sirkus on Dave Lindholmin toinen sooloalbumi. Se julkaistiin keväällä 1973. Tässä vaiheessa Lindholm käytti taiteilijanimeä "Isokynä Lindholm". Albumi on yksi Lindholmin tuotannon ja koko suomirockin merkittävimmistä albumeista.
Dolorex-juttu
Dolorex-juttu oli Dolorex-nimisen lääkkeen ympärille 1980-luvun alussa kietoutunut rikosvyyhti. Dolorex oli voimakas, morfiinin tapainen kipulääke, joka oli tarkoitettu käytettäväksi tabletteina tuskien lievittämiseen kuolevien syöpäpotilaiden saattohoidossa. Dolorex-jutussa lääkettä oli käytetty huumausaineena ja sitä oli välitetty pimeille markkinoille. Huumeriippuvuuden aiheutti Dolorexin sisältämä metadoni. Narkomaanit eivät käyttäneet Dolorexia tabletteina, vaan valmistivat siitä metadoniliuosta, jota he ruiskuttivat suoneen. Vaikutuksiltaan aine muistutti morfiinia tai jopa heroiinia.
Dolorex-juttu tuli julkisuuteen maaliskuussa 1980. Jo edellisenä vuonna poliisi ja apteekit olivat kiinnittäneet huomiota siihen, että Dolorex-tabletteja liikkui katukaupassa valtavia määriä - näin siitä huolimatta, että Dolorexin käyttöä valvottiin tiukasti. Huumepoliisi otti kiinni päätekijöiksi epäillyn helsinkiläisen eläkeläispariskunnan, 54-vuotiaan miehen ja 57-vuotiaan naisen. Kun poliisi pyrki saamaan selville, mistä valtava Dolorex-tablettien määrä oli peräisin, ilmeni, että useat lääkärit olivat kirjoittaneet Dolorex-reseptejä tuhansille henkilöille. Lääkkeitä ei ollut alun perinkään tarkoitettu vieroitushoitoon, vaan huumeeksi. Oikeudenkäynnissä lääkärit väittivät kuitenkin olleensa tietämättömiä Dolorexin joutumisesta huumemarkkinoille.
Dolorex-jutun ympärillä oli pyörinyt suuria rahasummia, tabletteja oli käytetty jopa maksuvälineinä. Yhden tabletin hinta katukaupassa oli 25–35 markkaa. Syytteeseen asetettiin kaikkiaan 10 lääkäriä ja 31 välittäjää. Välittäjistä suurin osa oli huumeiden käyttäjiä. Jutun syyttäjänä toimi Helsingin kaupunginviskaali Ritva Santavuori.
Apteekkarit olivat epäilleet, ettei heillä ollut oikeutta välittää Dolorexia aidoista lääkemääräyksistä huolimatta. He olivat tiedustelleet menettelyohjeita lääkintöhallituksesta, mutta sieltä ei ollut vastattu heidän tiedusteluihinsa. Jutun tutkinnan aikana apteekkarit auttoivat viranomaisia oma-aloitteisesti.
Oikeus antoi päätöksensä 25. helmikuuta 1981. Päätekijöinä ollut eläkeläispariskunta tuomittiin jatketusta törkeästä huumausainerikoksesta ja varastetun tavaran kätkemisestä kahdeksi vuodeksi ja kahdeksi kuukaudeksi vankeuteen. Juttuun sekaantunut toinen eläkeläismies tuomittiin huumausainerikoksesta yhdeksi vuodeksi ja neljäksi kuukaudeksi sekä toinen eläkeläisnainen yhdeksi vuodeksi ja kolmeksi kuukaudeksi vankeuteen. Lääkäreistä kolme tuomittiin ehdollisiin vankeusrangaistuksiin, kaksi sakkoihin ja yksi jätettiin rikoksen vähäpätöisyyden vuoksi tuomitsematta.
Michael Jelenic
Michael Jelenic on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka sai Batmanin myötä Daytime Emmy -ehdokkuuden vuonna 2007.
Mosedal
Mosedal on Närpiön kaupungin pääasiallinen jalkapallon ja yleisurheilun kilpailujen näyttämö. Se on jalkapalloseura Närpes Kraftin kotikenttä.
Mosedalin kenttä valmistui 1981 ja katsomolehterin rakennustyöt saatiin päätökseensä 1988. Katetussa katsomossa on tilaa noin 2000 katsojalle.
Anthology 3
Anthology 3 on The Beatles -yhtyeen kokoelma-albumi, joka kuuluu "The Beatles Anthology" -sarjaan. "Anthology 3" sisältää harvinaisuuksia ja vaihtoehtoisia ottoja yhtyeen kahden viimeisen vuoden ajalta eli "The Beatles" -albumin ensimmäisistä levytyssessioista "Let It Be"- ja "Abbey Road" -albumeiden levytyssessioihin. Albumi sisältää 50 kappaletta kahdella CD:llä.
Renault Fuego
Renault Fuego on Renault’n vuosina 1980–1992 valmistama nelipaikkainen, kolmiovinen hatchback-korinen urheiluauto.
Fuego perustui pitkälti Renault 18 -malliin, jakaen saman pohjalevyn, voimansiirron ja muita osia. Myöhemmin Fuegon kojelauta lisättiin faceliftin yhteydessä R18-malliin. Euroopassa valmistus jatkui vuoteen 1986 (vuoteen 1985 Ranskassa ja vuoteen 1986 Espanjassa), mutta Argentiinan Renault valmisti ”Fuego GTA Max” -mallia vuoteen 1992 saakka. Sitä myytiin Yhdysvalloissa AMC:n jälleenmyyjäketjun kautta vuodesta 1982 vuoteen 1985. Se korvasi 1970-luvun Renault 15 ja 17 -coupét.
Fuego oli ensimmäinen sarjavalmistettu nelipaikkainen coupé, joka oli suunniteltu tuulitunnelissa, ja tuloksena tästä sen ilmanvastus oli matala 0,32–0,35. Vuodesta 1983 lähtien autoon oli saatavilla myös kauko-ohjattu avaimeton keskuslukitus, joka tuli myöhemmin moniin Renault-malleihin.
Renault Safrane
Renault Safrane on Renault’n vuosina 1992–2000 valmistama edustusluokan henkilöauto. Se korvasi Renault 25 -mallin, ja oli edeltäjänsä tavoin viisiovinen hatchback. Koko elämänkaarensa ajan se oli kallein ja ylellisin myynnissä ollut Renault. Sen korvasi Vel Satis, ja osittain myös lyhyen aikaa valmistettu kaksiovinen Avantime. Renault otti Safrane-nimen uudelleen käyttöön Persianlahden maissa vuonna 2008. Uusi Safrane on uudelleennimetty Samsung SM7, ja se valmistetaan Samsungin tehtailla Etelä-Koreassa. Uutta Safranea ei tuoda ollenkaan Eurooppaan.
Forest Law
Forest Law on kuvitteellinen "Tekken"-pelisarjassa. Hän esiintyy peleissä "Tekken 3", "Tekken Tag Tournament", "Tekken Advance" ja "Tekken Tag Tournament 2". Law on Marshall Law’n poika.
Viidennessä Tekkenin osassa Forest Law ei ole pelattava hahmo, mutta Marshall Law’n tarinassa kerrotaan, että Forest oli loukkaantunut onnettomuudessa. "Tekken 6":ssa pelissä Forest Lawin voi nähdä Rustic Asia -taisteluareenalla.
Eagle Premier
Eagle Premier oli AMC:n ja Renault'n yhteistyössä kehittämä automalli. Sen nimeksi piti tulla Renault Premier, mutta Chryslerin ottaessa AMC:n haltuunsa vuonna 1987 sen merkiksi tuli Eagle. Sitä myytiin vuosina 1988-1992. Sitä myytiin myös Dodge Monaco-nimellä vuodet 1990-1992.
Renault Torino
Renault Torino on Industrias Kaiser Argentinan (IKA) yhteistyössä AMC:n kanssa vuosina 1966–1981 valmistama automalli. Renault osti IKA:n vuonna 1975. Torinoa valmistettiin AMC:n pohjalevylle kaksiovisena coupéna ja neliovisena sedanina.
Love (The Beatles)
Love on The Beatles-yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin marraskuussa 2006. Albumi sisältää 26 yhtyeen hittiä ja suurin osa sen kappaleista on John Lennonin ja Paul McCartneyn työstämiä.
Albumin tuotantoon on osallistunut George Martinin lisäksi myös hänen poikansa Giles Martin. Albumi on itse asiassa tuotettu Cirque du Soleil'n samannimistä esitystä varten. Uudelleensovitetut kappaleet toimivat esityksen tarinan pohjana ja taustamusiikkina.
Kaikki kappaleet Lennon/McCartney jollei toisin ilmoitettu.
Putoamakello
Putoamakello oli suomalaisissa panssarilaivoissa käytetty tulenjohtolaite.
Laite oli sijoitettu tulenjohtokeskukseen. Päätykistöä käytettäessä siihen syötettiin tiedot tulevasta ammunnasta, ja tykin lauetessa kello käynnistyi. Kolme sekuntia ennen laskettua ammuksen lentoajan päättymistä kello alkoi soida ja se päättyi kranaattien olettuna iskuhetkenä, jolloin kyettiin erottamaan omien ammusten iskemät muiden ampumista kranaateista. Kellon näytön kaksoiskappale oli myös märssyyn sijoitetussa raskaan tykistön tulenjohdossa.
Sekalaisen illan sekalaiset sekoittelut
Sekalaisen illan sekalaiset sekoittelut on vuonna 1992 julkaistu Sepi Kumpulaisen albumi.
Renault Rodeo
Renault Rodeo oli sarja avomallisia maastokäyttöön tarkoitettuja autoja, joita ACL (Ateliers de Construction du Livradois, myöhemmin Teilhol) valmisti Renault'lle vuosina 1970-1987. Rodeota tehtiin yhteensä kolme sukupolvea.
Auton nimi oli aluksi ACL Rodeo ja nimeksi vaihtui Renault Rodeo heinäkuussa 1976. Auto oli etuvetoinen mutta siihen saattoi tilata myös Sinparin valmistaman nelivetojärjestelmän.
Alkuperäinen Rodeo 4 perustui Renault 4:n pakettiautoversioon, ja siinä oli 845 kuutiosenttimetrin moottori.
Vuonna 1972 esiteltiin toinen malli, nimeltään Rodeo 6. Se perustui edelleen Renault 4:n pakettiautoversioon, mutta siinä oli nyt Renault 6:n 1108 cm³ moottori. Vuonna 1979, Rodeo 6-mallia paranneltiin ja siihen tuli Renault 5:n 1289 cm³ moottori. Rodeo 4- ja Rodeo 6-malleja myytiin rinnakkain vuosina 1972-1981.
Pienemmällä ja täysin uudella korilla varustettu uusi malli korvasi Rodeo 4- ja 6-mallit vuonna 1981, uuden mallin nimi oli yksinkertaisesti Rodeo. Nelivetoista, Rodeo Hoggar-nimistä mallia valmistettiin rajoitettu sarja vuonna 1984.
Rodeo-nimeä käytti myös Argentiinan Renault nimetäkseen paikallista versiota ensimmäisen sukupolven Renault Trafic-pakettiautosta.
Työsuojeluhallitus
Työsuojeluhallitus oli vuosina 1973 – 1993 Tampereella toiminut, aluksi sosiaali- ja terveysministeriön ja sittemmin työministeriön alainen keskusvirasto, jonka tehtävänä oli johtaa, valvoa ja hoitaa työsuojeluhallintoa. Työsuojeluhallituksen lakkauttamisen yhteydessä sen tehtävät siirrettiin työministeriön alaisiin työsuojelupiirien työsuojelutoimistoihin. Vuonna 1997 työsuojelu siirrettiin jälleen sosiaali- ja terveysministeriön alaisuuteen. Työsuojeluhallituksen pääjohtajana toimi koko viraston toimikauden, entinen Suomen kunnallisten työntekijäin ja viranhaltijain liiton puheenjohtaja, Jaakko Riikonen (1930 - 2006)
Työsuojeluhallituksessa oli neljä osastoa:Toimintaa johti seitsemän jäsenen johtokunta. Johtokuntaan kuului pääjohtajan ja ministeriön virkamiehen lisäksi ammattiyhdistysliikkeen edustajat.
Työsuojeluhallituksella ja vuonna 1974 voimaan astuneella Työsuojelun valvontalailla on ollut keskeinen merkitys suomalaiselle työsuojelulle. Aikaisemmasta ammattientarkastajiin perustuneesta järjestelmästä luovuttiin ja Työsuojeluhallituksesta tuli työsuojelun keskeinen valvova viranomainen. Työsuojeluhallinnon tukena toimivat keskusviraston kanssa samanaikaisesti perustetut, silloisen lääninjaon mukaiset työsuojelupiirit. Laki mahdollisti työpaikkatason työsuojeluorganisaatiot, työsuojeluvaltuutetut ja työsuojelupäälliköt. Suomen ajauduttua lamaan 1990-luvun taitteessa, irtisanomiset, konkurssit ja muut työnsaantiin liittyneet huolenaiheet antoivat aivan uutta sisältöä termille työturvallisuus.
Vuosien varrella, aluksi hyvin tärkeänä pidetyn Työsuojeluhallituksen rooli väheni. Kun kaikki yhteistyötahot olivat Helsingissä, jäi virasto vähitellen enemmän tai vähemmän sivuun asioista. Myös pääjohtajan työ siirtyi yhä enemmän Tampereelta Helsingin sivupisteeseen.
Työsuojeluhallitus lakkautettiin maaliskuussa 1993 ja sen toiminnot siirrettiin työministeriöön ja työsuojelupiirien työsuojelutoimistoihin ja sittemmin sosiaali- ja terveysministeriöön.
Stefan Müller
Stefan Müller (s. 20. syyskuuta 1979) on sveitsiläinen keihäänheittäjä.
Müller sijoittui EM-kilpailuissa 2006 seitsemänneksi ja voitti pronssia universiadeissa 2005. Hän jäi MM-kilpailuissa karsintaan Helsingissä 2005, Osakassa 2007 ja Berliinissä 2009. Sveitsin mestaruuden hän voitti vuosina 2003, 2004, 2006, 2009 ja 2011.
Müller pitää Sveitsin keihäänheittoennätystä hallussaan tuloksella 82,07 m, jonka hän heitti 16. syyskuuta 2006 Bernissä.
Renault Avantime
Renault Avantime on Renault’n vuosina 2001–2003 valmistama automalli. Se oli muotoiltu poikkeuksellisen rohkeasti ja radikaalisti, ja mallia oli vaikea luokitella mihinkään tiettyyn autoluokkaan. Avantime myi erittäin huonosti ja sen valmistus lopetettiin vain kahden vuoden tuotannon jälkeen. Yhteensä 4 661 autoyksilöä ehti valmistua. Suomeen Avantimea ei koskaan tuotu. Osittain samaan tekniikkaan perustuva viisovinen Vel Satis pysyi kuitenkin tuotannossa.
Avantimen moottori oli 3,0-litrainen.
Como (lehti)
Como on suomalainen verkkojulkaisu, joka käsittelee elokuvia, musiikkia, pelejä ja satunnaisesti myös muita viihteen ja vapaa-ajan aloja. Aiemmin se oli myös paperilehti, vuosina 2002–2013 julkaistu maksuton noutolehti, jota sai jakelutelineistä kautta Suomen muun muassa elokuvateattereista ja videovuokraamoista. Como oli pienikokoinen ja aikakauslehtimuotoinen värillinen julkaisu, josta löytyivät uudet elokuvien ensi-illat, dvd-julkaisut, levyuutuudet ja artikkeleja viihteen tekijöistä.
Lehteä julkaisi ja portaalia ylläpitää kustannusyhtiö Pop Media Oy.
Ask the Dust
Ask the Dust on Robert Townen ohjaama ja käsikirjoittama vuonna 2006 ensi-iltansa saanut elokuva, joka perustuu John Fanten samannimiseen romaaniin (Nimi suomeksi tarkoittaa: 'Kysy pölyltä'). Elokuvan pääosissa näyttelevät Colin Farrell ja Salma Hayek.
"Ask the Dust" sijoittuu 1930-luvun laman aikaiseen Los Angelesiin. Farrell näyttelee kirjailijan uraa aloittelevaa Arturo Bandinia, joka kahvilassa pistäytyessään tutustuu meksikolaistarjoilija Camilla Lópeziin (Hayek). Heidän suhteensa kehittyy vähitellen rakkaudeksi, joka saa kuitenkin surullisen lopun Camillan kuollessa lähes välittömästi sen jälkeen, kun hän on vastannut myöntävästi Arturon kosintaan.
Ben Hogan
William Ben Hogan (13. elokuuta 1912 – 25. heinäkuuta 1997) oli yhdysvaltalainen golfaaja.
Hogan syntyi Teksasissa ja oli 9-vuotias isänsä tehdessä itsemurhan. Hän aloitti uransa ammattilaisena vuonna 1931 ja voitti vähintään kerran kaikki neljä Majoria: The Masters Tournamentin (1951, 1953), U.S. Openin (1948, 1950, 1951, 1953), British Openin (1953) ja PGA Championshipin (1946, 1948).
Hoganin uran keskeytti tilapäisesti vakava liikenneonnettomuus, johon hän ja hänen vaimonsa Valerie joutuivat 1. helmikuuta 1949. Hän pääsi sairaalasta vasta 1. huhtikuuta.
Hogan jatkoi menestyksellä uraansa toipumisensa jälkeen. Hänelle myönnettiin vuonna 1974 paikka World Golf Hall of Famesta ja vuonna 1976 Bob Jones -palkinto. Vuonna 2000 "Golf Digest" -lehti nimesi hänet lajin kaikkien aikojen toiseksi suurimmaksi pelaajaksi. Hogan jakaa Tiger Woodsin kanssa yhden kauden major ennätystä, kolme Majoria samalla kaudella.
Hogan kuoli luonnollisesti kotonaan Fort Worthissa 25. heinäkuuta 1997, jolloin hän oli 84 vuoden ikäinen. Valerie-leski kuoli 87 vuoden ikäisenä 1999.
Glenn Ford esitti Hogania hänen elämästään tehdyssä elokuvassa "Follow the Sun" (1951), ja lisäksi hän on perustanut mailoja tekevän firman, Ben Hoganin, jonka hän nimesi itsensä mukaan.
Ejnar Kohlmann
Ejnar Kohlmann () oli suomalainen jääkärikapteeni ja taidemaalari. Hänen vanhempansa olivat kirjailija Victor Alexander August Kåhlman ja Elin Elvira Lundberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Thyra Margaretha Helsingiuksen kanssa, josta hän erosi vuonna 1925 ja avioitui toistamiseen vuonna 1925 Elsa Matilda Nordströmin kanssa.
Kohlmann kävi neiti Thyra Albrechtin yksityiskoulua ja neiti Vallenin ranskankielistä yksityiskoulua kaksi vuotta sekä kävi yksityisopintoja suorittaakseen lyseon kurssin.
Kohlmann liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 22. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 13. joulukuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Kohlmann saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan tykinjohtajaksi Jääkäritykistön 1. patteriin ja osallistui taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn myötä Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 1. patteriin ja otti osaa taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeen Kohlmann toimi lähettiupseerina Suomen tykistökoulussa. Lähettikoulusta hänet määrättiin 13. maaliskuuta 1919 alkaen Lappeenrannan komendanttihallituksen adjutantiksi. Komendanttihallituksesta hänet siirrettiin 10. marraskuuta 1920 Viipurin paikallispataljoonan 2. komppaniaan nuoremmaksi upseeriksi ja edelleen 17. joulukuuta 1920 pataljoonan adjutantiksi. Viipurin paikallispataljoonasta hänet siirrettiin 6. huhtikuuta 1921 alkaen Karjalan. kaartin rykmentin, missä hän toimi nuorempana upseerina 6. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 7. joulukuuta 1921 edellä mainitun komppanian väliaikaiseksi päälliköksi. Hänet komennettiin 7. helmikuuta 1922 ja lopulta siirrettiin 30. kesäkuuta 1922 Suomenlinnan komendanttivirastoon, missä hän toimi 27. heinäkuuta 1922 alkaen komendantin adjutanttina. Kohlmann erosi armeijasta 12. syyskuuta 1923 ja siirtyi Sandudin tapettitehtaan palvelukseen varastonhoitajaksi. Varastonhoitajana hän työskenteli 31. marraskuuta 1931 saakka. Myöhemmin hän ryhtyi kokopäiväiseksi taidemaalariksi, kunnes vuonna 1937 hän astui J. Merivaaran tehtaan palvelukseen Helsinkiin konttoristiksi.
Kohlmann otti osaa talvisotaan konekiväärikomppanianpäällikkönä Erillis-Pataljoona 18:ssa ja osallistui taisteluihin Laatokalla, Häränpäänniemessä ja Säkkijärvellä. Vuonna 1951 hän muutti Ruotsiin Lidingöön. Kohlmann oli tuottelias maisema- ja eläinaihemaalari. Myöhemmin hänen arvostuksensa kasvoi taiteilijana Suomessa ja Ruotsissa. Hänet haudattiin Tukholmaan (Lidingö).
Kaupunkikaasu
Kaupunkikaasu oli asutuskeskuksiin rakennetuissa kaasuverkostoissa kulkenut kaasumainen kivihiilestä tuotettu polttoaine. Sivilisaation kehitykselle kaupunkikaasu antoi tärkeän osansa niin valaistuksen, lämmityksen kuin ruoanlaiton osaltakin. Halkojen kantaminen vaihtui kaasuhanan avaamiseksi.Sitä käytettiin 1800-luvulla valaistukseen, minkä vuoksi sitä kutsuttiin myös valokaasuksi. Sähkölamput syrjäyttivät kuitenkin pian kaasuvalaistuksen, mutta kaupunkikaasua käytettiin 1900-luvun loppupuolelle saakka yleisesti varsinkin kaasuliesien polttoaineena.
Ensimmäiset kaupunkikaasuverkot rakennettiin Englantiin 1800-luvun alussa. Lontoon Pall Mall sai kaasuvalon 1807. Manner-Euroopassa kaasuverkkoja rakensi vuonna 1824 perustettu brittiläinen Imperial Continental Gas Association.
Verkostossa kulkevan kaasun ominaisuudet riippuivat siitä millaisilla laitteilla se oli tuotettu, joten kaasu oli erilaista eri kaupungeissa. Varhaisessa vaiheessa verkostossa kulki ilmakaasua, mutta hyvin nopeasti opittiin valmistamaan voimakaasua eli generaattorikaasua. Sittemmin katuvalaistuksen vaatimuksesta käytiin tuottamaan valokaasua, jota aluksi valmistettiin karburoimalla generaattorikaasua, myöhemmin kuivatislaamalla kivihiiltä.
Kivihiilen kuivatislauksessa saadulla kaasulla oli korkeampi lämpöarvo, ja sitä saatiin samalla kun terästeollisuutta varten tuotettiin koksia. Myöhemmällä aikakaudella kuivatislauspanoksen jäähdytykseen käytettiin tulistettua höyryä, jolloin mukaan sekoittui vesikaasua. Näin syntynyt kaasu oli pääasiassa hiilimonoksidin ja vedyn seosta, joka syntyi hiilestä ja vesihöyrystä seuraavalla kemiallisella reaktiolla:
C + HO ⇒ CO + H.
Myöhemmin hehkusukan käyttöönotto poisti vaatimuksen kaasuliekin valaisevuudesta.
Kaupunkikaasua käytettiin ensimmäisissä sisäisissä, sylinterillä varustetuissa polttomoottoreissa.
Kaasulaitoksien valtakausi päättyi 1900-luvun lopulla, ja kaupunkikaasuverkostoihin alettiin johtaa maakaasua. Maakaasu eli metaani on myrkytöntä ja sitä voidaan käyttää metaaniajoneuvojen polttoaineena. Siten kaupunkikaasuverkoston varrelle on helppo pystyttää metaanin tankkauspisteitä.
Mitokondrio-Eeva
Mitokondrio-Eeva on nimitys, jolla viitataan kaikkien nykyään elävien ihmisten viimeiseen yhteiseen esiäitiin katkeamattomassa äitilinjassa.
Mitokondrio sisältää DNA:ta (mtDNA), joka on noin 16 600 emäksen mittainen rengasmainen DNA-molekyyli. Mitokondriossa DNA:ta on kuitenkin huomattavasti vähemmän kuin tumassa. Jälkeläinen saa hedelmöityksessä mtDNA:n vain äidiltä (uniparentaalinen periytyminen), kun taas tuman DNA:n jokainen saa molemmilta vanhemmiltaan.
MtDNA:ssa tapahtuu paljon mutaatioita, jotka eivät korjaannu korjausmekanismien tehottomuuden vuoksi, joten mutaatiot jäävät mtDNA:han. Mutaatioita käytetään apuna äitilinjojen määrittämisen. Mutaatioiden hierarkkisuus muodostaa äitilinjoja, ja samanlaiset mtDNA:n tyyppiryhmät muodostavat niin kutsuttuja haploryhmiiä. Haploryhmät jakautuvat maantieteellisesti afrikkalaisiin, eurooppalaisiin sekä aasialaisiin, joista polveutuvat alkuperäisamerikkalaiset.
Koska isän perimä ei ole vaikuttanut mitokondrion DNA:han eikä näin ollen sen mutaatioihin ja mutaatioiden on katsottu tapahtuneen suhteellisen säännöllisesti, tutkijat ovat yksilöiden mitokodrioiden DNA:n avulla voineet määrittää, miten kauan sitten tämä äitilinjan kantaäiti on elänyt. Pisimmän katkeamattoman äitilinjan esiäitinä pidetään noin 200 000 vuotta sitten Afrikassa elänyttä naista, jota on kutsuttu nimellä Mitokondrio-Eeva.
Mitokondrio-Eeva ei ollut oman aikansa ainoa nainen. Ihmisten populaatio on pienimmilläänkin ollut muutamia kymmeniä tuhansia yksilöitä. Muilta tuon ajan yksilöiltä on kyllä periytynyt nykyväestöihin muita (tuman) geenejä, mutta näiden polveutumisketjut ovat kulkeneet sekä miesten että naisten kautta.
Phil Ball
Phil Ball (s. 1957 Vancouver, Kanada) on brittiläinen kirjailija ja kolumnisti.
Ball syntyi Kanadan Vancouverissa, mutta kasvoi Englannin Cleethorpesissa. Elettyään myös Perussa ja Omanissa hän asettui vuonna 1991 San Sebastiániin Espanjan Baskimaalle, jossa hän asuu puolisonsa ja kahden lapsensa kanssa. Hän on koulutukseltaan englannin kielen opettaja.
Jalkapallosta jo nuorena innostuneen Ballin ensimmäinen teos "Morbo" (2001) on kertomus espanjalaisen jalkapalloilun historiasta ja espanjalaisseurojen historiaan, kieleen ja politiikkaan perustuvista erityislaatuisista keskinäisistä suhteista. "White Storm" (2002) käy läpi kansainvälisen jalkapalloliiton jäsenlehden lukijoiden 1900-luvun parhaaksi seurajoukkueeksi valitseman Real Madridin satavuotisen historian ja "An Englishman Abroad" (2004) puolestaan kertoo jalkapalloilija David Beckhamin ensimmäisestä vuodesta Real Madridissa. Ensimmäistä kertaa jalkapalloilun ulkopuolelle Ball astui teoksellaan "The Hapless Teacher’s Handbook" (2006), joka on humoristinen omaelämäkerta hänen opettajanuransa alkuvuosista Englannissa.
Ball on myös kirjoittanut jalkapallokolumneja muun muassa "When Saturday Comes"-, "The New York Times"- ja "Financial Times" -lehtiin sekä "ESPN Soccernet" -verkkosivustolle.
Boris Pankin
Boris Dimitrijevitš Pankin (; s. 20. helmikuuta 1931 Biškek, Kirgisia) on poliitikko, joka toimi lyhyesti Neuvostoliiton viimeisenä ulkoministerinä ennen sen kaatumista vuonna 1991. Hän toimi myös maansa suurlähettiläänä Ruotsissa (1982–1990) ja Tšekkoslovakiassa (1990–1991).
Pankin oli lastenkirjailija Astrid Lindgrenin (1907–2002) henkilökohtainen ystävä.
Pankin on myöhemmällä iällään muuttanut vakituisesti Brommaan, Ruotsiin. Hänellä on puolisonsa Valentinan kanssa kaksi lasta ja lapsenlapsia. Hänelle myönnettiin tammikuussa 2005 "kuukauden tukholmalaisen" arvonimi.
Louise Suggs
Mae Louise Suggs (7. syyskuuta 1923 Atlanta, Georgia – 7. elokuuta 2015 Sarasota, Florida) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän oli LPGA Tourin perustajia ja siten naisten ammattigolfin merkkinimiä.
Suggs syntyi Atlantassa, Georgiassa. Hän aloitti uransa ammattilaisena vuonna 1948 ja voitti muiden saavutustensa ohessa Western Openin (1946, 1947, 1949, 1953), Titleholders Championshipin (1946, 1954, 1955, 1959), LPGA Championshipin (1957) ja U.S. Women’s Openin (1949, 1952).
Suggs kelpuutettiin World Golf Hall of Fameen vuonna 1979. Hänelle myönnettiin vuoden 2007 Bob Jones Award.
Suggs kuoli 91-vuotiaana Floridan Sarasotassa 7. elokuuta 2015.
Cisitalia
Cisitalia oli Italialaisen Piero Dusion perustama Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan yhteen osakilpailuun.
Tallin perusteet saivat alkunsa toisen maailmansodan loppupuoliskolla 1944, jolloin Dusio suostutteli Fiatilla työskennellyttä autojen suunnittelijaa Dante Giacosaa rakentamaan matalakustanteinen kilpa-auto. Tuloksena oli samana vuonna Consorzio Industriale Sportiva Italian eli Cisitalian perustaminen. Ensimmäinen kilpa-auto D46 suunniteltiin Fiatin osista ja siihen asennettiin 1 100 cm:n moottori. Giovanni Savonuzzin viimeistelemä auto ajoi ensimmäisen kilpailunsa Torinon Coppa Brezzin -osakilpailussa vuonna 1946, jonka Dusio voitti. Vuosina 1947-48 Cisitalian autonsuunnitteluprojektit alkoivat tuottaa vaikeita aikoja yritykselle, kun vuoden 1947 malli 202MM osoittautui liian kalliiksi ja monimutkaiseksi ja yrityksen yhteistyökumppanin Ferdinand Porschen suunnittelema kilpa-auto Cisitalia 360 oli takamoottorin vuoksi monimutkainen vuoden 1948 kisoihin. Yritys kuitenkin pelastui, kun Dusio siirsi tuotantoa Argentiinaan, missä nimesi automerkkinsä Automotores Argentinosiksi eli Autoariksi Argentiinan hallituksen tukemana Dusion Carlo-pojan jäädessä Cisitalian Torinon osaston johtopuolelle.
Dusion yritys osallistua Formula 1-sarjan Italian GP:hin 1952 kariutui hänen autonsa moottorin hajoamiseen jo harjoituksissa. Hän perusti myöhemmin vielä Cisitalian tehtaan Argentiinaan, jossa valmistettiin Cisitalia 750-mallia.
Emmanuel Chabrier
Chabrier syntyi Ambertin kaupungissa, Keski-Ranskassa sijaitsevassa Puy-de-Dômen departementissa vuonna 1841. Hän alkoi käydä 6-vuotiaana espanjalaissyntyisen Saporta-nimisen pakolaisen pitämillä pianotunneilla ja 10-vuotiaana hän aloitti koulunkäymisen Lycée Impérialissa, departementin pääkaupungissa Clermont-Ferrandissa, missä hän alkoi ensimmäisen kerran säveltää musiikkia. Kaksi vuotta myöhemmin hän jätti synnyinseutunsa suunnaten kohti Pariisia. Siellä Chabrier opiskeli isänsä vaatimuksen vuoksi lakia Lycée Louis le Grandissa tai Lycée Saint Louisissa. Elämäkertakirjoittavat ovat asiasta erimielisiä. Vapaa-ajallaan hän harrasti kuitenkin aktiivisesti musiikkia muiden muassa harjoittelemalla soittamaan pianoa ja kontrapunktia.
Chabrier valmistui vuonna 1862. Hän sai pian töitä Ranskan sisäasiainministeriöstä, joka oli hänen työpaikkanaan seuraavat 18 vuotta. Tänä aikana hän sävelsi oopperat "L’Étoile" (”Tähti”, 1877) ja "Une Éducation manquée" (”Puutteellinen koulutus”). Musiikillisesti hän oli hyvin pitkälle itseoppinut. Noina vuosina hän tutustui taidemaalari Manet’seen ja runoilija Paul Verlaineen. Jälkimmäisen kanssa he luonnostelivat kahta operettoa, jotka eivät kuitenkaan koskaan tulleet valmiiksi. Chabrier avioitui Marie Alice Dejeanin kanssa 27. joulukuuta 1872.
Suuri käänne hänen elämässään oli Münchenin matka vuonna 1879. Kuultuaan Wagnerin "Tristan und Isolde" -sävellyksen Chabrier päätti omistautua koko loppuelämänsä ajaksi musiikille ja erota virastaan ministeriöstä. Chabrier sävelsi nyt lyhyitä teoksia, muiden muassa "Dix Pièces pittoresques" (pianoteos, 1881) ja "Habañera" (1885). Hänen parhain työnsä "España"-rapsodia näki päivänvalon vuonna 1883.
Connew
Connew oli brittiläinen Formula 1 -talli, joka osallistui kahteen osakilpailuun kaudella . Tallin perustaja Peter Connew, entinen Surtees-tallin suunnittelija, kehitti PC1-ajokin, jossa oli Ford Cosworth DFV -moottori.
François Migault starttasi Itävallan GP:hen 1972 joukon hänniltä ja keskeytti kilpailun myöhemmin. Tallin autolla ajettiin myöhemmin MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa ja Formula 5000 -sarjassa.
Abba (albumi)
ABBA on ruotsalaisen Abba-yhtyeen huhtikuussa 1975 ilmestynyt kolmas studioalbumi, joka sisältää muun muassa klassikot ”Mamma Mia” ja ”SOS”. Tällä albumilla yhtye oli löytänyt tyylinsä ja luopunut ajatuksesta, jonka mukaan yhtyeen kaikki jäsenet laulaisivat yhtä paljon. Pääasiallinen vastuu lauluosuuksista oli siirtynyt yhtyeen naispuolisille jäsenille.Palm 2009, s.181.
Albumi nousi Ruotsissa listaykköseksi pysyen sillä paikalla suurimman osan vuodesta.Palm 2009, s.177. Todennäköisesti merkittävintä menestys oli Australiassa, missä albumi piti kärkipaikkaa kahdentoista viikon ajan. Huomattavaa on, että edellinen albumi "Waterloo" ei ollut noussut siellä listalle.
Kappaleista ”Mamma Mia”, ”SOS”, ”Bang-A-Boomerang” ja ”I Do, I Do, I Do, I Do, I Do” kuvattiin promovideot, jotka maksoivat yhteensä 50 000 Ruotsin kruunua.Palm 2009, s.186.
Vuonna 2009 albumi pääsi mukaan kirjaan "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
A-puoli
B-puoli
Amurinleopardi
Amurinleopardi ("Panthera pardus orientalis") on maailman harvinaisin kissapeto. Amurinleopardeja on luonnossa jäljellä enää n. 60–80 yksilöä. Amurinleopardi on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi (Critically Endangered).
Amurinleopardilla on suuremmat tummat pilkut kuin muilla leopardin alalajeilla. Amurinleopardin karva on kesällä 2,5 cm pitkä, talvella jopa seitsemänsenttinen. Turkin tummien pilkkujen välinen alue on kesällä kullanruskea, talvella kermanvalkoinen. Naaras painaa 25-45 kiloa, uros 32-48 kiloa.
Amurinleopardeja eli aiemmin Korean niemimaalla ja Koillis-Kiinassa, mutta nykyään niitä tavataan luonnossa ainoastaan Venäjän kaukoidässä. Kantaa on pienentänyt etenkin salametsästys sekä liiallinen elinalueiden pirstoutuminen. Amurinleopardia on metsästetty sen kauniin turkin takia sekä kiinalaisen lääketieteen tarpeisiin.
Amurinleopardin suojelemiseksi on tehty paljon työtä, ja sen ansiosta lajin luonnossa elävä kanta on noussut 30:stä noin 80:een. Geneettinen vaihtelu näin pienen kannan sisällä on vähäistä, ja yksittäinen onnettomuus kuten iso metsäpalo tai epidemia voi hävittää eläimen sukupuuttoon sen luontaisilta elinalueilta.
Maailman eläintarhoissa amurinleopardeja on noin 200, joista Euroopassa puolet. Suomessa amurinleopardin voi nähdä Korkeasaaren eläintarhassa. Korkeasaaren mukaan täysin puhtaita amurinleopardeja on vain muutamia yksilöitä tarhoissa näistä määristä. Tarhakantoihin muualle maailmaan on lähinnä risteytynyt pohjoiskiinalaista "Panthera pardus japonensis" -alalajia.