Forti
Forti, tai Forti Corse, oli vuosina 1995 ja 1996 toiminut italialainen Formula 1 -talli, jonka perustivat jo 1970-luvulla italialaiset liikemiehet Guido Forti ja Paolo Guerci.
Aiemmin, jopa menestyksekkäästi, Formula 3- ja Formula 3000 -sarjoissa toiminut talli nousi kaudeksi 1995 Formula 1 -sarjaan. Rahoittajina toimivat suurimmalta osin tallin edellisen vuoden F3000-kuljettajan, Pedro Dinizin, tukijoukot. Dinizin perhe omisti Brasiliassa kauppoja, joten perheellä oli yhteyksiä liike-elämään, mikä auttoi Diniziä saamaan sponsoreita. Tallin toiseksi kuljettajaksi valittiin Roberto Moreno.
Parmalatin ja Marlboron brasilialaisten tytäryhtiöiden tukeman Fortin talous oli vahvemmissa kantimissa kuin muilla pienillä talleilla, kuten Minardilla, Pacificilla ja Simtekillä. Tallin auto FG01 oli kuitenkin ylipainoinen ja vanhanaikainen. Alkukaudesta Forti-kuljettajien piti esimerkiksi käyttää vaihteiden vaihtamiseen vaihdekeppiä, jota ei enää nykyaikaisissa F1-autoissa ollut. Auto oli toivottoman hidas, eikä siitä ollut aluksi vastusta edes Pacificille puhumattakaan Simtekistä. Tallin talouden ollessa kuitenkin vahva Forti pystyi kehittämään autoaan enemmän kuin esimerkiksi Pacific. Tulokastalliksi auto oli kuitenkin erittäin luotettava, joten Diniz ja Moreno pääsivät usein maaliin.
Simtekin pudottua pois Monacon Grand Prix'n jälkeen Forti jäi taistelemaan Pacificin kanssa. Vähitellen Diniz ja Moreno saavuttivat Pacificin suoritustason. Loppukaudesta Fortit sekä Monterminin ohjastama Pacific kävivätkin tasaisia kamppailuja keskenään. Lähtöruudukossa Fortin asemat paranivat, kun Pacificin täytyi loppukaudesta turvautua Gachot'n asemesta hitaisiin maksukuljettajiin, Lavaggiin ja Deletraziin.
Australian Grand Prix'ssa Diniz ajoi tallin lyhyen F1-historian parhaan tuloksen sijoittumalla juuri pistesijojen ulkopuolelle, seitsemänneksi, Pedro Lamyn jälkeen. Lamylle Diniz kuitenkin hävisi useamman kierroksen.
Kauteen 1996 talli oli lähdössä luottavaisena, mutta kaikki muuttui jo ennen kauden alkua, kun Diniz lähti tallista. Diniz löysi paremman paikan kilpailukykyisemmältä Ligieriltä, ja vei samalla mukanaan Fortin tärkeitä tukijoita, kuten Parmalatin. Myös Moreno lopetti uransa, joten talous heikkeni. Taloustilanteen heikennyttyä uuden auton valmistuminen lykkääntyi, ja talli joutui käyttämään ensimmäisissä kilpailuissa vanhan FG01-auton uudistettua versiota. Kuljettajiksi hankittiin italialaiset Luca Badoer ja Andrea Montermini. Badoer oli näyttänyt osaamistaan kausina 1993 ja 1995 ensin Michele Alboretoa ja sitten Pierluigi Martinia vastaan. Montermini oli puolestaan tehnyt edellisellä kaudella sen, mihin Pacificilla pystyi. Fordin Cosworth-moottorit oli päivitetty Minardin edelleen käyttämästä ED-mallista parempaan Zetec-R -malliin.
Kauden alku kuitenkin todisti sen, mitä odotettiinkin. Fortista ei ollut vastusta Minardille, Arrowsille saati Tyrrellille. Lisäksi uusi 107 prosentin sääntö osoittautui haasteeksi, joka pudotti Fortit usein lähtöruudukosta.
Argentiinan Grand Prix'ssa sattui Fortin F1-historiaa hyvin kuvaava onnettomuus, kun kilpailussa Luca Badoer osui yhteen kaikista kilpailijoista juuri Dinizin kanssa ja päätyi hitaasta vauhdista huolimatta nurin päin turva-alueelle. Badoer kömpi ulos autostaan ratatoimitsijoiden katsellessa vierestä. Badoer vähätteli tapahtunutta huomauttamalla, että on niitä pahempiakin hänelle sattunut.
Tulevaisuus alkoi näyttää paremmalta, kun Espanjan Grand Prix'hin Forti sai tutun keltaisen värityksen tilalle valko-vihreän maalauksen uuden yhteistyökumppanin ansiosta. Guido Forti myi tallin osake-enemmistön irlantilaiselle FinFirstille. Myynnin seurauksena auton kylkiin ilmestyivät Shannonin ja helikopterivalmistaja Sokolin mainokset. Tallin talous ja tulevaisuus vaikuttivat turvatuilta. Badoer ja Montermini karsiutuivat Espanjassa, mutta Kanadassa Badoer voitti aika-ajossa Monterminin lisäksi jopa Arrowsin Rossetin. Taustalla kuitenkin oli ongelmia.
FinFirst ei ollut maksanut Fortille sovittuja rahoja, ja tallin kassa tyhjeni siten, ettei talli pystynyt maksamaan Cosworthille moottoreiden leasing-maksuja. Tilanne paheni Fortin ja FinFirstin riidellessä niin, että talli oli kyllä paikalla Saksan Grand Prix'ssa, mutta Cosworth ei suostunut antamaan tallille moottoreita maksurästien vuoksi. Kumpikaan kuljettaja ei ajanut harjoituksissa, ja Montermini seurasi aika-ajot Ferrarin varikkopilttuussa niin sanotusti siviilit päällä.
Saksan Grand Prix'n jälkeen tallia ei enää kilpailuihin ilmestynyt, vaikka Guido Forti sai myöhemmin oikeusteitse takaisin määräysvallan Forti Corse -yhtiössä. Varattomana talli ei kuitenkaan pystynyt palaamaan.