hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Antonio Sabato Jr.
Antonio Sabato Jr. (s. 29. helmikuuta 1972) on italialaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt Dantea saippuasarjassa Kauniit ja rohkeat vuodesta 2005 vuoteen 2006
Antonio syntyi Roomassa, hänen isänsä Antonio Sabàto oli italialainen näyttelijä ja hänen äitinsä oli tšekkiläinen. He muuttivat Yhdysvaltoihin hänen ollessaan 12-vuotias ja hän sai Yhdysvaltain kansallisuuden marraskuussa 1996.
Hän toimi Calvin Kleinin alusvaatemallina ja esiintyi Janet Jacksonin musiikkivideossa Love Will Never Do (Without You). Sen jälkeen hän aloitti näyttelemisen. Hän aloitti uransa saippuasarjasta General Hospital (1992-1994, 1995), jonka lisäksi hän vieraili Melrose Placessa seksikkään mutta hullun Jack Parezin roolissa. Sen lisäksi hän näytteli elokuvassa "The Big Hit" (1998), jossa hän esiintyi alasti. Vuonna 2000 hän vierali sarjassa Siskoni on noita. Vuonna 2005 hän sai Dante Damianon rooli saippuasarjasta Kauniit ja rohkeat. Antonio jätti sarjan lokakuussa 2006.
Hän oli lyhyesti naimisissa lähes kymmenen vuotta vanhemman Alicia Tully Hensonin kanssa vuosina 1992-1993. Hänellä on kaksi lasta; poika Jack Antonio (s. 6. elokuuta 1994) näyttelijä Virginia Madsenin kanssa sekä tytär Mina Bree (s. 29. elokuuta 2002) Kristin Rosettin kanssa.
Godflesh
Godflesh on brittiläinen metalliyhtye. Sen perusti aiemmin Napalm Deathista tunnettu Justin Broadrick. Yhtye on tullut tunnetuksi industrial metalin ja post-metalin pioneerina.
EP:t
Espoon Jääklubi
Espoon Jääklubi (EJK) on vuonna 1978 perustettu espoolainen jääkiekkoseura. EJK on yksi espoolaisista junioriseuroista Espoon Palloseuran, Jäähongan sekä Espoon Kiekkoseuran lisäksi.
Rainer
Rainer on alkuaan germaaninen miehen etunimi.
Rainer kuuluu samaan nimiperheeseen kuin muutkin muinaisgermaaniset "ragan-", "ragin-", "rein-" alkuiset nimet, jotka tarkoittavat 'jumalten neuvoa'. Nimen alkumuoto "Raganhar" on yhdistetty sanoita "ragin" (neuvo) ja "hari" (armeija). Nimi oli välillä yleinen Suomen romaniväestössä.
Suomen almanakkaan nimi tuli vasta vuonna 1995, ruotsinkielisessä se oli vuoteen 1994 asti paikalla 9. toukokuuta. Suomessa siitä ovat käytössä myös muunnokset Raine ja Raino.
Vuoden 2015 loppuun mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan 10 818 miestä on Suomessa saanut nimekseen Rainer.
Rockin’ 50
Rockin’ 50 on suomalaisen laulaja Jussi Raittisen studioalbumi vuodelta 1993.
Flipsyde
Flipsyde on hip hop- /rock-yhtye Oaklandista, Kaliforniasta. Yhtyeeseen kuuluvat Steve Knight, Dave Lopez, Jinho "Piper" Ferreira, DJ D-Sharp ja Chantelle Paige. Yhtyeen esikoisalbumi "We The People" julkaistiin vuonna 2005 ja albumilta on julkaistu viisi singleä: "Someday" (2005), "Happy Birthday" (2006), "Trumpets (Never Be the Same Again)" (2006), "Angel" (2006) ja "No More" (2006). Kappaleessa "Happy Birthday" lainattiin samplea venäläisen t.A.T.u.:n kappaleesta "Gomenasai".
Debyyttialbumin ensimmäinen single "Someday" valittiin vuonna 2006 NBC:n talviolympialähetysten tunnusmusiikiksi.
AC Chievo Verona
Associazione Calcio Chievo Verona on vuonna 1929 perustettu italialainen jalkapallojoukkue Veronasta, Venetosta. "Chievo" on kaupunginosa Veronassa. Seura pelaa Serie A:ssa, jonne se nousi keväällä 2008 pelattuaan yhden vuoden Serie B:ssä. Vuosina 2001–2007 Chievo Verona pelasi kuusi kautta Serie A:ssa.
AC ChievoVerona pelaa kotipelinsä samalla stadionilla kuin paikallisvastustajansa Hellas Verona. Hellas Verona on menestyneempi joukkue ja sen faneilla oli tapana sanoa, että AC ChievoVerona on varastanut heidän nimensä, värit ja stadionin. AC ChievoVerona oli aiemmin "Paluani Chievo" ja lisäsi Veronan nimeensä myöhemmin. Hellas Veronan faneilla oli myös tapana pilkata paikallisvastustajaansa sanomalla, että aasitkin lentävät ennen kuin AC ChievoVerona pelaa Serie A:ssa. Kun seura sitten kauden 2000–2001 päätteeksi nousi ensimmäistä kertaa historiansa aikana Serie A:han, se sai lempinimen "Mussi Volanti" (Lentävät Aasit paikallisella murteella). Fanit eivät pidä lempinimeä pilkkaavana vaan ovat ylpeitä siitä ja seuran virallisilla sivuillakin on nähtävissä lentävä aasi. Seuraa kutsutaan monesti myös "Gialloblu:ksi" (keltasiniset), ja paikalliset kannattajat käyttävät usein lempinimeä "Ceo", joka tarkoittaa "Chievoa" sikäläisellä murteella.
AC ChievoVeronan paras sijoitus Serie A:ssa on neljäs sija kaudella 2005–2006. Seura sijoittui kauden päätteeksi seitsemänneksi, mutta Italian jalkapalloskandaalin vuoksi edeltä pudotettiin joukkueita pois. Niin sanotusti pelaamalla hankittu paras sijoitus on viides sija seuran ensimmäiseltä Serie A -kaudelta 2001–2002.
Euroopan kentillä menestys on jäänyt vaatimattomaksi. Kaudella 2002–2003 AC ChievoVerona putosi UEFA-cupista jo ensimmäisellä kierroksella kohdattuaan Red Star Belgraden. Jalkapalloskandaalin vuoksi seura pääsi osallistumaan Mestareiden liigan karsintaan kaudella 2006–2007 mutta hävisi kolmannella kierroksella bulgarialaiselle Levski Sofialle. UEFA cupissa taival katkesi ensimmäisellä kierroksella, kun portugalilainen SC Braga meni jatkoon jatkoaikamaalilla. Suomalaisjalkapalloija Perparim Hetemaj pelaa nykyisin Chievossa.
Bitumi
Bitumi on raskaista hiilivedyistä koostuva seos. Sitä muodostuu maaöljyn tislauksessa, mutta sitä esiintyy luonnossa sellaisenaan (kts. öljyhiekka). Tyypillisin käyttökohde on teiden päällystyksessä käytettävä asfaltti. Modifioitua bitumia käytetään myös erilaisten vedeneristyksessä käytettävien kermien runko- ja liimausaineena.
Bitumin hyvin raskaisiin hiilivetyketjuihin on sitoutunut myös rikkiä, typpeä, vanadiinia ja nikkeliä sekä pieniä määriä muita metalleja. Tarkan kemiallisen rakenteen selvittäminen on vaikeaa. Rakennetta on selvitetty jakamalla bitumia muun muassa liukoisuuden, molekyylipainon ja polaarisuuden perusteella eri komponentteihin. Näitä ovat asfalteenit, hartsit ja öljyosa.
Kuumennettu bitumi tarttuu hyvin erilaisiin alustoihin ja sen tartuntakyky on hyvä, joten se on erinomainen sideaine.
Bitumituotteita on tislattu bitumi, puhallettu bitumi, bitumiliuokset, bitumiöljyt ja -emulsiot sekä bitumikermit.
Pekka Sivonen
Pekka Päiviö Sivonen (s. 1961 Heinävesi) on valtiotieteen ylioppilas ja Digian hallituksen entinen puheenjohtaja. Hän on toiminut 1980-luvulla ja 1990-luvulla erilaisissa tiedotus-, viestintä- ja mainosalan tehtävissä muun muassa toimittajana Urheilukalastus-lehdessä, toimitussihteerinä Talouselämä -lehdessä ja vastaavana päällikkönä SanomaPrintin yritysjulkaisuissa. Sivonen on ollut perustamassa Viestinnäntekijät Oy:tä, Mainonnantekijät Oy:tä ja Comma Finland Oy:tä. Hän on myös Commasta irronneen kuopiolaisen mainostoimisto FC Mainonnantekijöiden osakas.
Viestinnäntekijät ajautui konkurssiin kesällä 1995.
Sivosen tähän astisen toiminnan tärkein vaihe alkoi vuonna 1997, jolloin hän perusti Digia Oy:n. Aluksi yhtiö keskittyi internet-markkinoinnin ja multimediasovellusten tuottamiseen yrityksille, mutta 2000-luvun vaihteessa yrityksen toiminta siirtyi ja keskittyi Symbian-käyttöjärjestelmän hyödyntämiseen ja sitä alustanaan käyttävien ohjelmistojen tuottamiseen. Tästä alkoi yhtiön ja Nokia Oyj:n välinen yhteistyö.
Sivosen luotsaamana yksityinen Digia Oy fuusioitui vuonna 2005 pörssiyhtiö SysOpen Oyj:n kanssa, jolloin muodostui SysOpen Digia Oyj, joka muutti nimensä Digia Oyj:ksi vuonna 2008. Johdettuaan Digia Oyj:n hallitusta viisi vuotta päätoimisesti, Sivonen ilmoitti jättäytyvänsä hallituksen rivijäseneksi maaliskuun yhtiökokouksessa 2010. Keväällä 2012 Sivonen jäi kokonaan pois Digian hallituksesta.
Hän on laajentanut yritystoimintaansa vuonna 2005 matkailualalle perustamalla BlueWhite Resorts Oy:n, joka on ostanut yrityksiä muun muassa Tervosta, Nilsiästä, Kuopiosta, Puumalasta ja Lieksasta.
Sivosella on kolme lasta.
Härmärock
Härmärock oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa maanantai-iltapäivisin lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla ja myöhemmin 1980-luvulla osa Rockradion ohjelmatarjontaa. Ohjelmassa soitettiin vain suomalaista rockmusiikkia. Usein uudet single-levyt kuultiin juuri Härmärockissa. Ohjelma kesti 40 minuuttia, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain. Samalla nimellä esitettiin pitkälle 1980-luvun puolelle vuosittain Härmärock-konsertteja, jotka radioitiin suorina lähetyksinä. Konserttiesityksiä on nykyään nähtävillä ja kuultavissa Ylen Elävässä arkistossa.
Suomalaista rockia kutsuttiin myös usein härmärock-nimellä, kunnes suomirock-nimitys on vakiintunut myöhempinä ajankohtina. Suomirock-nimellä oli myös sarja Ylen Ocsid-ohjelmissa 1980-luvulla Rockradion aikakaudella.
Matkalla maineeseen (radio-ohjelma)
Matkalla maineeseen oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla. Ohjelmassa esiteltiin tuore musiikintekijä, yhtye tai artisti, jonka ensialbumi soitettiin usein kokonaan tai lähes kokonaan. Ohjelma kesti 40 minuuttia, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain.
Viikon pop-LP
Viikon pop-LP oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla. Ohjelmassa esiteltiin uusi LP-levy, joka usein soitettiin kokonaan tai lähes kokonaan. Yleensä Viikon pop-LP:n artisti tai yhtye oli jo saanut jonkin verran nimeä. Uusien kykyjen ohjelma oli Matkalla maineeseen. Ohjelma kesti 40 minuuttia, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain. Kesäkuussa 1980 ohjelma siirtyi Rockradion perjantain lähetyksen yhteyteen juonnettuna. Nyt soitettiin enää alle puolet albumista.
Pop eilen – tänään
Pop eilen tänään oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa tiistai-iltapäivisin lähetetty juonnettu rock-ohjelma 1970-luvulla. Nimensä mukaisesti ohjelmassa soitettiin sekä vanhaa että uutta pop-musiikkia.
Toimittajina ja juontajina olivat aluksi Heikki "Hector" Harma, myöhemmin myös Jake Nyman sekä Heimo Holopainen. Heikki Harma tutustutti suomalaisia nuoria uusiin brittipopin ilmiöihin kuten David Bowieen, ja usein kävin niin, että ohjelmassa soitetut kappaleet tulivat myöhemmin tutuiksi Hectorin suomentamina ja esittäminä cover-versioina. Holopaisen ohjelmissa kuultiin usein punkrockia; muut toimittajat eivät sitä yleensä soittaneet.
Ohjelma kesti tunnin, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain.
Heikki Harma teki myöhemmin Pop eilen – toissapäivänä -nimistä ohjelmaa Radio Suomeen sekä Radio Novaan.
Toivepoppia
Toivepoppia oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa lauantaiaamupäivisin lähetetty rock-ohjelma 1970-1980-luvuilla. Ohjelmassa soitettiin kuuntelijoiden toivelevyjä. Ohjelma oli joskus juonnettu, välillä taas ei. Juontajina toimivat ainakin Jake Nyman, Tero Liete, Outi Popp ja Aki Sirkesalo. Ohjelma kesti 40–60 minuuttia, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain.
Leppävirran reitti
Leppävirran reitti on läntisempi niistä kahdesta vesireitistä, joiden kautta Kallaveden reitti laskee Haukiveteen. Se kuuluu Vuoksen vesistöön ja kulkee Soisalon saaren länsipuolitse Leppävirran kautta Varkauteen. Reitin vedet purkautuvat Haukiveden Siitinselälle Varkauden Huruskosken ja Ämmäkosken läpi. Näistä ensimmäisessä sijaitsee Stora-Enson omistama vesivoimalaitos.
Reitin varrella ovat Taipaleen, Konnuksen ja Naapuskosken sulkukanavat, joiden kautta kulkee Saimaan 4,35 metrin syväväylä Kuopioon ja Siilinjärvelle.
Toinen Kallaveden laskureiteistä on Soisalon itäpuolitse kulkeva ja kansallismaisemaksikin nimetty Heinäveden reitti, jota käytetään myös Kuopiosta Savonlinnaan johtavana laivaväylänä lähinnä matkailuliikenteessä.
Gundula Janowitz
Gundula Janowitz (s. 2. elokuuta 1937 Berliini) on itävaltalainen ooppera-, oratorio- ja konserttilaulaja, jonka ääniala on lyyrinen sopraano. Hän opiskeli Grazissa ja suoritti debyyttinsä Wienin valtionoopperassa Mozartin oopperan "Figaron häät" Barbarinan roolissa vuonna 1960. Ihastuneena Mozartin oopperoiden rooleihin, eritoten "Taikahuilun" Paminan rooliin, hän sai Herbert von Karajanilta vuonna 1968 kutsun Salzburgin musiikkijuhlille, joilla hän lauloi useina peräkkäisinä vuosina eritoten Donna Annan, kreivittären sekä Fiordiligin rooleja, jotka tekivät hänet kuuluisaksi.
Mozartin roolien lisäksi Janowitzin uralle on mahtunut myös useita Richard Straussin oopperoiden osasuorituksia, näin ovat hänen ohjelmistoonsa kuuluneet Ariadne oopperasta Ariadne auf Naxos, sekä Kreivitär oopperasta Capriccio, jonka ääni ja luonne sopivat hänen äänelleen. Hän on luonut myös rooleja, jotka vaikuttavat vähemmän sopivilta hänen äänelleen, kuten Leonore Fideliossa ja Valkyyrioiden Sieglinde, johon rooliin Herbert von Karajan häntä erityisesti pyysi ja hän äänitti tetralogian von Karajanin johdolla.
Janowitz toimi vuosina 1990–1991 Grazin kaupunginoopperan johtajana.
Nuorten sävellahja
Nuorten sävellahja oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa lauantaisin klo 16.00–17.00 lähetetty nuortenohjelma 1960-luvulta aina 1980-luvun loppupuolelle. Ohjelma koostui nuorison "terkuista" toisilleen ja toivekappaleista. Ohjelma sai huippuaikoina yli miljoona kuuntelijaa. Ohjelman esikuvana oli aikuisille ja iäkkäämmille kuuntelijoille suunnattu Esko Mustosen juontama Sävellahja 22000. 
Terveisten ja toivekappaleen hintana oli nuorten itsensä määrittelemä summa vaihtuvaan hyväntekeväisyyskohteeseen.
Numero ohjelman nimessä viittasi tilinnumeroon, johon hyväntekeväisyysvaroja koottiin (nuorten sävellahjassa se oli 22 001). 
Ohjelman juontajana toimi Jake Nyman, josta tuli suosittu yleisradiomies Nuorten sävellahjan johdosta. Muitakin juontajia ohjelmalla oli: Matti Hara, Oras "Oki" Pikkarainen, Holle Holopainen, Liisa Lääveri, Kirsti Pohjaväre, Outi Popp, Leo Friman ja Tapani Ripatti.
Ohjelma oli varsin suosittu koko 1970-luvun.
Nykyään ohjelman perinteitä jatkaa "Entisten nuorten sävellahja". Entisten nuorten sävellahjassa muistellaan huolettomia koulu- ja nuoruusvuosia ja toteutetaan menneitten vuosikymmenten nuorisomusiikkitoiveita. Juontajina vuorottelevat Petri Rinne, Sanna Kojo ja Jari Vesa, joka juontaa lähetyksen Kemistä, Radio Perämerestä käsin. Ohjelmaan osallistutaan tekstiviestein ja netin kautta.
Radion huumoriohjelmassa Alivaltiosihteeri on esitetty Entisten nuorten sävellahjasta parodia "Entisten presidenttien sävellahja", johon entiset presidentit saivat soittaa. Soittajina sketsissä olivat entiset presidentit Martti Ahtisaari ja Mauno Koivisto, joista Koivisto toivoi Porilaisten marssia venäjäksi laulettuna.
Rajaton rock
Rajaton rock oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla. Ohjelmassa esiteltiin ei-angloamerikkalaisia musiikintekijöitä, usein itäblokin maista.
Ohjelma lähetettiin myöhään illalla, 22.00–23.00 tyypillisimmin. Ohjelmaa toimitti Juha Tynkkynen, unkarin kielen ja kulttuurin asiantuntija.
Saksan demokraattisen tasavallan vaakuna
Saksan demokraattisen tasavallan vaakuna oli Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) kansallistunnus. Se oli käytössä DDR:ssä Saksan jälleenyhdistymiseen asti vuonna 1990. Se on edelleen yksi kuuluisimpia kansandemokratian ja sosialismin tunnuksia ja vaakunoita. Se loi aikoinaan pohjan tyypilliselle kansandemokraattiselle vaakunalle ottaen itsekin samalla mallia Neuvostoliiton vaakunasta ja sen rakenteesta. Neuvostovaakunassa olevien sirpin ja vasaran sijaan Saksan demokraattisessa tasavallassa otettiin käyttöön pelkkä vasara, joka kuvasi työväenluokkaa, ja jota täydentämään lisättiin myöhemmin harppi kuvaamaan maan älymystöä. Kuviot on sijoitettu maanviljelijöihin viittaavan seppeleen sisään, joita puolestaan käärivät yhteen Saksan liput kuvaten saksalaisuutta. Vaakuna lisättiin Saksan demokraattisen tasavallan lippuun vuonna 1959.
Kovan päivän ilta
Kovan päivän ilta oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla. Juonnetun ohjelman aiheet vaihtelivat, usein lähetyksellä oli jokin teema. Juontajia oli useita, muun muassa Heimo Holopainen, Juhani Kansi ja Jake Nyman. Suuressa kanavauudistuksessa ohjelma jatkoi Radiomafian puolella. Myöhemmän uudistuksen yhteydessä ohjelma siirtyi Radio Suomeen. Ohjelman juontajat ovat pysyneet pitkälti samoina.
Tšekin lippu
Tšekin lippu () on Tšekin tasavallan lippu. Se otettiin käyttöön vuoden 1993 samettieron jälkeen, jolloin Tšekkoslovakia jakaantui Tšekiksi ja Slovakiaksi. Tätä ennen samainen lippu oli ollut Tšekkoslovakian lippuna. 
Lipussa oleva sininen kolmio lisättiin lippuun, jotta se eroaisi Puolan lipusta.
Threat
Threat on suomalaisen Fragmentin vuonna 1995 julkaisema shareware-räiskintäpeli MS-DOSille. Asteroidilla olevaan kaupunkiin hyökkää verenhimoinen hirviöjoukko. Puolustukseen lähetetään eliittisotilaat joita voi olla 1–3. Jokaisen kentän alussa voi ostaa kaupasta asioita ja ensiapupakkauksia niillä rahoilla, joita siihen mennessä on kentistä kerännyt. Kenttien tavoitteena voi olla joko tietyssä paikassa oleminen oikeaan aikaan, esineiden räjäyttäminen tai kaikkien vihollisten eliminointi. Tiimipelin lisäksi pelaajat voivat taistella keskenään kentissä, joita voi tehdä kenttäeditorilla. Kun vihollisen on ampunut, tulee tähän kohtaan lisää energiaa, rahaa ammuksia tai pääkallopommi. Vihollisia Threatissa on useita. Kokoversiota ei enää saa mistään.
Sisko ja sen sisko
Sisko ja sen sisko ("What I Like About You") on yhdysvaltalainen tilannekomedia, joka kuvaa New Yorkissa elävien siskosten, Valerie Tylerin ja Holly Tylerin elämää. Sarjaa näytettiin The WB Television Networkilla 20. syyskuuta 2002 lähtien aina 24. maaliskuuta 2006 saakka ja sitä kuvattiin yhteensä 86 jakson ajan. Suomessa sarjaa esittää MTV3.
Smultronstället
Smultronstället () oli Yleisradion ruotsinkielisen kanavan Riksradionin rockohjelma. Ohjelmaa lähetettiin lauantai-iltapäivisin 1970-luvun lopulla. Ohjelman toimittajina ja juontajina olivat mm. Ronnie Österberg ja Mikael Wiik.
Ryder Cup
Ryder Cup on joka toinen vuosi järjestettävä golfin joukkueturnaus, jossa kohtaavat Euroopan ja Yhdysvaltain parhaat golfammattilaiset. Kilpailun järjestävät PGA of America ja PGA European Tour. Naisten vastaava kilpailu on Solheim Cup.
Vuonna 1926 järjestettiin näytösottelu Wentworth Clubin East Course -kentällä Yhdysvaltain ja Ison-Britannian joukkueiden välillä. Tuon ottelun innoittamana ensimmäinen Ryder Cup järjestettiin seuraavana vuonna. Vuosina 1935–1973 britit saavuttivat vain yhden voiton, ja vuonna 1973 turnaus pelattiin ensi kertaa Yhdysvaltain sekä Ison-Britannian ja Irlannin pelaajista koostuneiden joukkueiden välillä. Nykyinen tapa, jossa kilpailevat Yhdysvaltain ja Euroopan joukkueet, otettiin käyttöön vuonna 1979.
^2001 ottelua lykättiin vuodella syyskuun 11. päivän iskujen vuoksi.
Vuosina 1969 ja 1989 tuloksena oli tasapeli, jolloin pokaali jäi edellisen turnauksen voittajalle.
Lehtipuhallin
Lehtipuhallin on erityisesti kaupunkimaisiin puutarhoihin suunniteltu haravan korvaava väline. Useimmat lehtipuhaltimet toimivat polttomoottorilla ja voivat nojata työntekijän hartioihin. Ammattilaiskäyttöön on olemassa selkään laitettavia puhaltimia. Ammattikäytössä puhallin säästää työaikaa paljon, koska yksi ihminen voi tehdä puhaltimella vastaavan määrän töitä kuin jopa seitsemän ihmistä haravalla.
Lehtipuhaltimille on ominaista erittäin korkea melutaso. Kovimmillaan puhaltimista lähtee yleensä noin 110 desibelin verran ääntä. Sähkökäyttöisistä lähtee usein enemmän ääntä ja polttomoottorilla käyvistä vähemmän, koska niissä on mahdollisuus säätää käytön voimakkuutta.
Melun vuoksi laitteen käyttö kiellettiin Yhdysvalloissa eräissä kaupungeissa jo 1970-luvulla, ja tällä hetkellä noin sadan yhdysvaltalaisen kaupungin järjestyssäännöissä on jonkinasteinen käyttökielto tai -rajoitus lehtipuhaltimille. Kaksi osavaltiota on lisäksi harkinnut lakimääräisiä rajoituksia.
Suomessakin lehtipuhallinten käytön on koettu vähentävän asumisviihtyisyyttä. Lehtipuhallin valittiinkin Suomen Luonto -lehden kisassa vuoden 2000 turhakkeeksi.
Sykloheksyyliasetaatti
Sykloheksyyliasetaatti, jonka kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava CHCOOCH, on etikkahapon ja sykloheksanolin esteri. Siitä käytetään myös nimiä "heksaliiniasetaatti" ja "asetaattisykloheksanoli".
Normaaliolosuhteissa sykloheksyyliasetaatti on olomuodoltaan väritön neste, joka ei sekoitu veteen. Sillä on tunnusomainen haju. Moolimassa on 142,2 g/mol, sulamispiste −77 °C, kiehumispiste 177 °C, suhteellinen tiheys 0,97 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 58 °C c.c., itsesyttymislämpötila 334 °C ja CAS-numero 622-45-7.
Sykloheksyyliasetaatti liuottaa monia orgaanisia yhdisteitä, myös polymeerejä, minkä vuoksi sitä käytetään usein liuottimena. Se parantaa myös maalien maalausominaisuuksia. Sykloheksyyliasetaatin hyvän tuoksun vuoksi sitä käytetään hajusteissakin.
Monica Bellucci
Monica Anna Maria Bellucci (s. 30. syyskuuta 1964 Città di Castello, Umbria, Italia) on italialainen näyttelijä ja malli.
Bellucci syntyi Città di Castellossa Umbriassa, Italiassa. Hän aloitti mallintyöt rahoittaakseen lakiopintojaan Perugian yliopistossa, mutta siirtyi lopulta kokopäiväiseksi malliksi.
Vuonna 1988 Bellucci muutti Milanoon, yhteen Euroopan muotikeskuksista, missä hän teki mallisopimuksen. Seuraavana vuonna hän oli jo huomattava malli Atlantin molemmin puolin, mutta alkoi opiskella näyttelemistä ja siirtyi näyttelijäksi.
Bellucci puhuu sujuvasti italiaa, ranskaa ja englantia. Hän on näytellyt näiden kielien lisäksi arameaksi.
Belluccin elokuvaura alkoi 1990-luvun alussa. Hänen ensimmäinen merkittävä englanninkielinen roolinsa oli vuoden 1992 "Bram Stokerin Draculassa", ja ensimmäinen merkittävä päärooli oli italialaisessa elokuvassa "Malèna". Suuren yleisön keskuudessa Bellucci lienee tunnetuin Persephonen roolistaan elokuvissa "The Matrix Reloaded" ja "The Matrix Revolutions". Hän on myös ääninäytellyt samaa hahmoa "Matrix"-aiheisissa videopeleissä. "" -pelissä Bellucci ääninäytteli Kaileenaa, ja"The Passion of the Christissa" Bellucci esitti Maria Magdaleenaa. Bellucci on myös näytellyt elokuvassa "Grimmin veljekset", jossa hän esittää metsää hallitsevaa kuningatarta. Vuonna 2015 Belluccilla oli lyhyt sivurooli ”Bond-tyttönä” elokuvassa "007 Spectre". 50 vuoden ikäisenä hän on James Bond -elokuvasarjan vanhin Bond-tyttö – aiemmin ikäennätystä piti hallussaan 39-vuotiaana "007 ja Kultasormessa" esiintynyt Honor Blackman.
Bellucci on ollut naimisissa näyttelijä Vincent Casselin kanssa. Hän on myös esiintynyt Casselin kanssa useissa elokuvassa. Heillä on vuonna 2004 syntynyt tytär Deva Cassel.
Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatti
Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, joka sisältää sekä eetterin että esterin funktionaalisen ryhmän. Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatista käytetään myös nimityksiä "2-(2-butoksietoksi)etanoliasetaatti", "butyylikarbitoliasetaatti", "diglykolimonobutyylieetteriasetaatti" tai "DEGBEA". Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatin kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava CHCOOCHCHOCHCHOCH.
Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatin moolimassa on 204,3 g/mol, sulamispiste −32 °C, kiehumispiste 245–247 °C, suhteellinen tiheys 0,98 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 6,5 g/100 ml, leimahduspiste 105 °C c.c., itsesyttymislämpötila 290 °C ja CAS-numero 124-17-4.
The Passion of the Christ
The Passion of the Christ (suom. televisioesityksessä "Kristuksen kärsimyskertomus") on Mel Gibsonin ohjaama elokuva Jeesuksen kahdestatoista viimeisestä tunnista. Näitä tunteja nimitetään kristillisessä perinteessä passioksi.
Elokuva ei ala alkuteksteillä, jossa esitellään perinteisesti tekijät vaan tekstillä: ""Hän on haavoitettu meidän rikkomustemme tähden, runneltu meidän pahain tekojemme tähden; Hänen haavainsa kautta me olemme parannetut." Jesaja 53; 700 eaa." Filmi kuvaa Jeesuksen matkaa Golgatalle. Raa'an elokuvan tarkoituksena on saada katsoja ymmärtämään, ettei kristinuskon perustana oleva Jeesuksen uhraus ollut mikään helppo tehtävä. Elokuva on toiseksi menestynein alle 18-vuotiailta kielletty elokuva ensimmäisen viikonlopun tuotoissa mitattuna.
Elokuvan levittäjä Scanbox Entertainment Finland haki elokuvalle K-15-ikärajaa, mutta Valtion elokuvatarkastamo päätti asettaa ikärajaksi K-18. Scanbox jätti saman tien Valtion elokuvalautakunnalle valituksen. Valtion elokuvatarkastamon johtajan Matti Paloheimon mukaan korkean ikärajan perusteena oli elokuvan väkivalta, jota pidettiin liioiteltuna, pitkitettynä ja sadistisena. Esimerkiksi Tanskassa, Norjassa ja Ruotsissa elokuva on kielletty alle 15-vuotiailta. Scanboxin markkinointikoordinaattori Sari Leinala puolustelee elokuvan kerrontaa myös sillä, että tarina on kaikille tuttu. "Kukaan ei tule yllättymään, mitä siinä tapahtuu. Tässä on erittäin tarkasti yritetty rekonstruoida tapahtumia. Elokuva olisi tärkeä opetuksellisesti. Lukioikäistenkin pitäisi päästä katsomaan se", Leinala vetosi. Elokuvatarkastamo muistutti 2008 seurakuntia siitä, että "Passion of the Christin" ikäraja on 18 vuotta. Eräillä rippileireillä oli esitetty elokuvaa tätä nuoremmille.
Musashi (1940)
Musashi (), joka sai nimensä muinaisesta Musashin provinssista, oli keisarillisen Japanin laivaston toinen Yamato-luokan taistelulaiva. Yhdessä sisaraluksensa "Yamaton" kanssa se edustaa maailman suurinta, raskaiten panssaroitua ja aseistettua taistelulaivaluokkaa, joka on ikinä rakennettu.
Kesäkuussa 1937 Mitsubishin Nagasakin telakan johtaja Kensuke Watanabe ja veistämön päällikkö Kumao Baba saivat käskyn valmistaa telakka uuden taistelulaivasarjan valmistamiseksi. Telakan laajennustyöt telakka-allas numero kahdessa olivat alun perin innoittaneet laivaston virkamiehet tarjoamaan laivan rakennusprojektia Mitsubishille. "Musashi" rakennettiin valtavien peitteiden takana, jotta lahden toisella puolella olleesta Yhdysvaltain konsulaatista ei nähtäisi laivan rakentamista. Laiva laskettiin vesille 1. marraskuuta 1940 ja seuraavat 18 kuukautta käytettiin laivan varusteluun. Valmistuspäivämäärää muutettiin useaan kertaan laivaston vaatimusten takia (mm. laivan tykkien panssaroinnin vahventamisen ja ylimääräisten kommunikointivälineiden asennuksen takia).
"Musashi" otettiin käyttöön 5. elokuuta 1942 ja lähti saman tien Chuukin laguunille, jossa amiraali Isoroku Yamamoto teki Musashista lippulaivansa. Amiraali kuoli 18. huhtikuuta 1943 ja alus palasi Japaniin kuljettaen hänen tuhkansa mukanaan. 5. elokuuta 1943 "Musashi" palasi takaisin Chuukiin, jossa se pysytteli aina 10. helmikuuta 1944 asti. Tänä aikana aluksen ainut sotatoimi oli lyhyt retki kohti Marshallinsaaria, jossa se ei kohdannut vihollista. 29. maaliskuuta 1944 alukseen osui Yhdysvaltain laivaston sukellusvene "USS Tunnyn" laukaisema torpedo, ja aluksen täytyi palata Japaniin korjauksia varten. Samalla alukselle asennettiin lisää ilmatorjunta-aseistusta.
Leytenlahden taistelussa "Musashi" yhdessä sisaraluksena "Yamaton" kanssa muodosti vara-amiraali Takeo Kuritan keskisen ryhmän. Tämän taistelun aikana 25. lokakuuta 1944 Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksilta nousseet lentokoneet hyökkäsivät aluksen kimppuun torpedoin ja pommein. "Musashiin" osui taistelu aikana 17 pommia ja 20 torpedoa, ja niiden lisäksi 18 lähiosumaa. Lopulta laiva kaatui kyljelleen ja upposi kello 19.35. Laivan 2 399 hengen miehistöstä yli 1 000 kuoli; hävittäjät "Kiyoshimo" ja "Shimakaze" pelastivat merestä 1 376 miestä.
"Musashin" löysi merenpohjasta vuonna 2015 Microsoftin perustaja Paul Allenin perustama tutkimusryhmä. Hylky makaa kilometrin syvyydessä merenpohjassa Filippiinien saariryhmän keskellä Sibuyaninmeressä. Löytö tehtiin "M/Y Octopus" -nimiseltä tutkimusalukselta käsin.
Nižni Tagil
Nižni Tagil () on merkittävä venäläinen metalli- ja puolustusteollisuuskaupunki Sverdlovskin alueella Uralilla noin 25 km Aasian puolella. Kaupungin asukasluku oli 361 811 (2010 väestönlaskenta). Kaupunki sijaitsee noin 130 km Jekaterinburgista pohjoiseen.
Kaupunki on rakennettu sammuneen tulivuoren ympärille. Sen läpi kulkee Tagiljoki. Kaupungin korkeus merenpinnasta vaihtelee 170 ja 380 metrin välillä.
Nižni Tagilin historia alkaa Visokogorskin rautasulattamon perustamisesta 1696. Kaupunki itse perustettiin lokakuussa 1722 Nikolai Demidovin kuparisulattamon työläisten asumuksien yhteyteen. Venäjän ensimmäinen veturi rakennettiin Nižni Tagilissa 1833.
Nižni Tagil on merkittävä metalliteollisuuden keskus. Nižni Tagilin metallurginen kombinaatti "NTMK" on yksi Venäjän merkittävimpiä terästeollisuusyrityksiä; nykyään se on osa suurta Evraz-teräskonsernia. Vuonna 1936 perustettu Uralin vaunutehdas "UralVagonZavod" (UVZ) puolestaan valmisti aluksi junanvaunuja, mutta vuodesta 1941 siitä tuli maailman suurin panssarivaunujen valmistaja, jonka tuotteita ovat mm. T-55, T-72 ja T-90. Tehdas tuottaa myös mm. kaivinkoneita.
Nižni Tagilissa on teknologinen instituutti ja kolme ammattiteatteria.
Tambov
Tambov () on kaupunki Venäjällä Tambovin alueella. Kaupunki sijaitsee Tsnajoen varrella ja sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 280 161. Tambovin kaupunki on Tambovin alueen pääkaupunki.
Tambov rakennettiin alun perin rajalinnoitukseksi tataareja vastaan, mutta siitä tuli pian maaseutuvaltaisen alueen hallintokeskus ja kauppapaikka. Tambovista tuli vuonna 1769 kuvernementin pääkaupunki. Kaupungin nimi tulee mahdollisesti mokšan suomaata merkitsevästä sanasta.
Tambovissa kapinoitiin marraskuussa 1830 kuvernööriä ja vuosina 1920–1921 bolševikkejä vastaan.
Toljatti
Toljatti () eli Togliatti on kaupunki Samaran alueella Venäjällä. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 719 632. Kansainvälisesti Toljatti tunnetaan parhaiten autoteollisuudestaan ja 1960-luvun lopulla perustetun automerkki Ladan kotipaikkana.
Kaupungin perusti Vasili Tatištšev nimellä Stavropol-na-Volge linnoitukseksi Volgan varteen vuonna 1737. Volgan patohankkeen myötä koko kaupunki jäi 1950-luvulla Kuibyševin tekojärven alle ja rakennettiin uuteen paikkaan. Vuonna 1964 kaupunki nimettiin italialaisen kommunistin Palmiro Togliattin mukaan.
Kaupunki tunnetaan autoteollisuudestaan, VAZin (vuodesta 1971) ja GM-AvtoVAZin (2001–) tehtaista. Vesivoimasähkön ansiosta siellä on myös monenlaista kemianteollisuutta, Venäjän suurin ammoniakinvalmistaja ToljattiAzot, lannoitevalmistaja KuibyševAzot ja Fosfor.
Autotehtaan valta-aseman takia kaupunkia pidetään kuitenki suurimpana yhden tehtaan tai tuotannonalan ympärille rakentuvista Venäjän kaupungeista, ns. monogorodeista. Joka seitsemäs kaupunkilainen on ollut aiemmin työssä autotehtaalla. AvtoVAZ oli talouskriisin ja automerkkiensä huonon menekin vuoksi vuoden 2009 syksyyn mennessä vähentänyt henkilöstöään neljänneksellä 75 000:een, leikannut palkkoja ja työviikon 20-tuntiseksi.
Kaupungissa on yli sata julkista ja kymmenen yksityistä oppilaitosta. Merkittävimmät ovat Toljattin valtionyliopisto, Tatiševin Volgan yliopisto, Toljattin valtionpalveluyliopisto ja Toljattin hallintoakatemia.
Kaupungin uudelleenrakennuksen ja autoteollisuuden myötä siitä haluttiin tehdä täydellisen neuvostokaupungin esikuva, ja sen myötä kaupunkiin luotiin runsaat urheilumahdollisuudet. Tämän seurauksena sieltä onkin tullut monia lahjakkuuksia, kuten telinevoimistelija Aleksei Nemov. Myös jääkiekkojoukkue HK Lada Toljatti on voittanut kansallisia mestaruuksia ja Continental Cupin vuonna 2006.
Dzeržinsk (Venäjä)
Dzeržinsk () on kaupunki ja kaupunkipiirikunta Nižni Novgorodin alueella, Okajoen varrella Venäjällä, 32 km miljoonakaupunki Nižni Novgorodista ja noin 400 km itään Moskovasta. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 240 742 ja kaupunkipiirikunnan 251 016 henkeä. Jälkimmäinen sisältää kolme pienempää kaupunkityyppistä taajamaa ja runsas 5 000 maaseutuasukasta.
Kaupunki perustettiin 1920-luvulla ja tunnettiin aluksi nimellä Rastjapino, mutta nimettiin 1929 puolalaisen bolševikin ja Tšekan ensimmäisen johtajan Feliks Dzeržinskin mukaan.
Dzeržinsk on kemianteollisuuden keskus. Kaupunki oli Neuvostoliiton kemiallisten aseiden tuotantopaikka ja siten pitkään suljettu ulkomaailmalta. Kemiallisten aseiden tuotanto päättyi 1945, jonka jälkeen jätteet haudattiin tehtaiden kaatopaikoille. Nykyisin teollisuuden omistaa NORSI ja siihen on investoinut saksalainen Wella AG.
Kaupunki on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan maailman saastunein ja keskimääräinen elinikä jää siellä miehillä 42:een ja naisilla 47:ään ikävuoteen.
Dzeržinskin merkittävin maamerkki ovat tiedemies Vladimir Šuhovin suunnittelemat kaksi 128 metristä hyperboloidosta tornia Okan rannassa.
"Neuvostoliitossa järjestettiin väestönlaskenta 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002 ja 2010."
Velikije Luki
Velikije Luki () on kaupunki ja kaupunkipiiri Pihkovan alueen eteläosassa Lovatin varrella Luoteis-Venäjällä. Sen asukusluku oli 98 778 (väestönlaskenta 2010).
Velikije Luki on liikennesolmu, joka sijaitsee tärkeiden rautateiden ja M9-valtatien (eurooppatie ) varrella. Siellä on myös pieni siiviililentoasema.
Kaupungissa on 1901 perustettu Velikije Lukin veturitehdas (VLVRZ).
Kaupunki on mainittu kronikoissa jo 1166. Linnoituksen rakentamisen jälkeen 1211 siitä tuli tärkeä Pihkovan ja Novgorodin suoja. Moskovan ruhtinaskuntaan sen liitti Iivana Suuri 1478. 1800-luvun jälkipuoliskolla kaupungista tuli merkittävä rautatiepaikkakunta Moskovan ja Riian välisen rautatien ja kaupungin rautatieaseman valmistuessa.
Toisessa maailmansodassa Velikije Lukissa käytiin kovia taisteluja 1941 ja 1942. Vuosien 1942-1943 vaihteessa käytiin "Pohjoisen Stalingradina" tunnettu Velikije Lukin taistelu, jossa puna-armeija saarsi saksalaisjoukot kaupunkiin kuukausiksi, ja jossa kaupunki tuhoutui lähes täysin. Kokonaistappiot olivat useita kymmeniä tuhansia miehiä.
Elektrostal
Elektrostal (, vuoteen 1938 Zatišje, Зати́шье) on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä 58 km itään Moskovasta. Elektrostalin asukasluku oli 155 324 (2010).
Kaupunki syntyi 1916 perustetun tehtaan ympärille ja on edelleen metalli- ja raskaan teollisuuden keskus.
Kostroma
Kostroma () on kaupunki Kostroman alueella Moskovasta koilliseen, Volgan ja Kostromajoen yhtymäkohdassa. Se kuuluu kultaisen renkaan kaupunkien joukkoon. Kaupungin asukasluku on 268 742 (2010).
Kaupunki on mainittu kronikassa 1213, mutta Juri Dolgoruki on saattanut perustaa sen jo puoli vuosisataa aiemmin. Mongolit ryöstivät sen 1238. Se oli myös ruhtinaiden pakopaikka vihollisen piirittäessä Moskovaa 1382, 1408 ja 1433. Vuonna 1375 kaupungin ryöstivät novgorodilaiset merirosvot ("uškuiniki"). 1500-luvulla kaupunki kasvoi merkittävästi Englannin kaupan ansiosta ja Boris Godunov antoi rakentaa Ipatijevskin luostarin kivestä. Kahteen kertaan kaupungin valtasivat puolalaiset ja siellä piileskellyt Mikael Romanov kruunattiin tsaariksi. Myöhemmät Romanovit pitivät kaupunkia erityisessä arvossa.
Kostroman ystävyyskaupunki Suomessa on Hyvinkää.
Sälen
Sälen on kylä, taajama sekä laaja tunturi- ja talviurheilualue Malung-Sälenin kunnassa Keski-Ruotsissa Taalainmaalla Norjan rajan tuntumassa. Se sijaitsee 65 kilometrin päässä luoteeseen Malungin keskustaajamasta. Tukholmaan on matkaa noin 420 kilometriä. Laaksossa Västerdalälven-joen rannalla sijaitsevassa Sälenin taajamassa on 652 asukasta (31.12.2010).
Sälen on Åren ohella Ruotsin ehkä tunnetuin ja suosituin laskettelualue. Sälenissä on runsaasti myös muita talviaktiviteettejä kuten laaja perinteisen hiihdon latuverkosto. Moottoriurheilua on tarjolla moottorikelkkailun ja mikroautoilun muodossa. Volvo tarjoaa yleisölle mahdollisuutta koeajaa autoja talvioloissa suljetulla rata-alueella.
Kaikentasoista majoitusta on tarjolla useita tuhansia vuodepaikkoja tuntureiden rinteillä, Sälenin taajamassa ja kauempana alueella.
Sälenin tuntureilla ovat laskettelukeskukset Lindvallen, Hundfjället, Högfjället ja Tandådalen. Varsinaisten Sälen-tuntureiden eteläpuolella on Kläppen ja pohjoispuolella Stöten. Alueella on kaikkiaan toistasataa rinnettä ja noin sata hissiä.
Sälenissä on keväisin hiihdettävän Vaasahiihto-maratonhiihdon lähtöpaikka. Päätepiste on 90 kilometrin päässä sijaitsevassa Taalainmaan Morassa. Vasahiihto järjestettiin ensimmäisen kerran 1922.
Tunturiylängöllä sijaitseva pienlentokenttä tarjoaa hyvät mahdollisuudet muun muassa purjelentoon.
Sälen löydettiin matkailukohteena 1920-luvulla, jolloin sinne rakennettiin rautatie. Ensimmäinen hiihtohissi tuntureille valmistui 1949. Sitä ennen kuljettiin hevosilla ja reillä.
Nimi Sälen ("hylje" yleisruotsissa) tulee sanasta "säl" tai "sel", joka tarkoittaa malunginmurteella eläinsuojaa.
Maustekurkku
Maustekurkut ovat etikka- ja mausteliemeen säilöttyjä avomaankurkkuja. Maustekurkkuja käytetään mm. voileivän päällisenä ja kurkkusalaatin aineksena.
Avomaankurkut pestään ja ladotaan kokonaisina tai siivutettuina puhtaaseen lasipurkkiin. Kattilassa keitetään liemi, joka valmistetaan vedestä, etikasta, sokerista, suolasta sekä mausteista kuten sinapinsiemenistä, kokonaisista mustapippureista, mustaherukan lehdistä ja tillin kukinnoista. Kiehautettu liemi kaadetaan kurkkujen päälle niin, että ne peittyvät. Kansi suljetaan tiiviisti, ja jäähdytyksen jälkeen purkkia säilytetään viileässä.
Kurkkuja voidaan säilöä etikkasäilönnän lisäksi myös maitohappokäymisellä tai suolaliemessä, jolloin niitä kutsutaan suolakurkuiksi.
Ivanovo
Ivanovo () on Ivanovon alueen pääkaupunki Venäjällä. Sen asukasluku on 408 330 (2010).
Ivanovon kylä tunnetaan kirjallisissa lähteissä vuodesta 1561. Kaupunki perustettiin 1871 liittämällä Ivanovon kylä Voznesenskin posadiin. Vuoteen 1932 kaupungin nimi oli Ivanovo-Voznesensk. Ivanovo kuuluu kultaisen renkaan historiallisiin kaupunkeihin Moskovan koillispuolella.
1800-luvun alussa Ivanovo kilpaili myös Venäjään kuuluneen Puolan Łódźin kanssa Euroopan tekstiiliteollisuuden keskuksen asemasta. Työväen olojen vuoksi lakot olivat yleisiä ja yksi johtikin vuoden 1905 vallankumoukseen. Samana vuonna Ivanovossa perustettiin ensimmäinen työläisten neuvosto.
Ivanovossa on vuonna 1918 perustettu Ivanovon kemianteknologian valtionyliopisto (ИГХТУ; ISUCT).
Neuvostoliiton kaaduttua tekstiiliteollisuus väheni huomattavasti sen jouduttuaan kilpailemaan ulkomaisten yritysten kanssa joka johti vakaviin taloudellisiin ongelmiin alueella.
Marks
Marks () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä, Volgan itärannalla, noin 60 km koilliseen Saratovista. Sen asukasluku on 31 531 (2010).
Kaupunki perustettiin 1767 saksalaisena siirtokuntana nimellä "Baronsk" (Баронск). Pian se nimettiin "Jekaterinenštadt"iksi (, "Jekaterinograd") Katariina Suuren mukaan. Vuonna 1918 siitä tuli kaupunki. Vuonna 1920 se nimettiin "Marksštadt"iksi Karl Marxin mukaan. Vuonna 1941 nimestä siivottiin saksalainen "štadt" () ja nimeksi jäi Marks.
Viljaruuvi
Viljaruuvi on ruuvin muotoinen kone, jolla valmiiksi kuivattua ja puitua viljaa nostetaan esimerkiksi torniin eli viljasiiloon. Sieltä se siirtyy yleensä viljanostajalle tai tarvittaessa rehuksi.
Akademgorodok
Akademgorodok () on venäläisen tiedekaupungin (naukograd) erityisaseman saanut alue Novosibirskin 138 000 asukkaan (2014) Sovjetskin piirissä, Novosibirskin alueella Etelä-Siperiassa. Tämä Novosibirskin usean korkeakoulun ja tutkimuskeskuksen yhteinen tiedekampus sijaitsee noin 20 kilometriä Novosibirskin keskustasta eteläkaakkoon, lähellä Obiin padotun Novosibirskin tekojärven koillisrantaa, keskellä koivu- ja mäntymetsää.
Novosibirskin Akademgorodokin perusti 1950-luvulla Neuvostoliiton tiedeakatemian akateemikko Mihail Lavrentjevin, akatemian Siperian osaston johtajan johdolla. Akademgorodokissa on Novosibirskin valtionyliopisto, 35 tutkimuskeskusta, maatalousakatemia, lääketieteellinen akatemia, asuinrakennukset ja kaupungin tavallinen infrastruktuuri. Vapaa-ajankeskuksessa, Tiedemiesten talossa ("Dom Utšjonyh") on 10 000 niteen kirjasto.
Neuvostoliiton aikoina 1961–1991 Novosibirskin Akademgorodok oli etuoikeutettu yhteisö, jonka asukkaille taattiin tiettyjä ruokatavaroita, joita ei muualla ollut helposti saatavilla. Tohtoriksi väitelleet pääsivät käsiksi edelleen vielä laajempaan valikoimaan. Tiedeakatemian jäsenet saivat asua huviloissa, kun muut asuivat yhdeksän- ja viisikerroksisissa kerrostaloissa.
Kuusenpunikkitatti
Kuusenpunikkitatti ("Leccinum piceinum") on punikkitattilaji. Sitä tavataan taigalla kuusen seuralaisena. Se muistuttaa paljon koivunpunikkitattia ja männynpunikkitattia sikäli, että se on kookkaanpuoleinen, punalakkinen ja sen jalassa on mustaksi kääntyvä suomupeite. Toisaalta sen väritys on paljon esimerkkilajeja ruskeampi ja myös paistettaessa siitä tulee tumman punertavaa, kun vertailulajeilla väri menee varsin mustaksi.
Kuusenpunikkitatti on mainio ruokasieni.
Uinen
Uinen on fiktiivinen hahmo J.R.R. Tolkienin kirjasta Silmarillion. Uinen on Ossën puoliso. Hän on Maiar-henki, joka tunnetaan myös Merten Valtiattarena. Nimi on mahdollisesti yksi Tolkienin lainoista suomen kielestä. 'Uinen' on yksikön ensimmäisen persoonan potentiaalimuoto verbistä 'uida'.
Ilmarë
Ilmarë on fiktiivinen henkilö J. R. R. Tolkienin kirjassa "Silmarillion", jossa hänet mainitaan Vardan palvelijattarena. Hänen nimensä tarkoittaa Tolkienin tarinoissa esiintyvällä haltiakielellä "tähtivalo" (vapaa suomennos). Kalevalastakin vaikutteita saanut Tolkien, joka tunsi hyvin eri maiden mytologioita, otti Ilmarën-nimen mahdollisesti Kalevalan Ilmariselta tai Ilmattarelta.
Silmarillionissa Ilmarë esiintyy vain toisessa osassa, joka on nimeltään "Valaquenta". Ilmarë kuuluu maiariin, mutta hänen alkuperästään ei olla täysin varmoja. "Silmarillionin" luoman kuvan mukaan hän syntyi kuten muutkin maiar, mutta "Keskeneräisten tarujen kirja" antaa kuvan siitä, että hän olisi Manwën ja Vardan tytär. "Keskeneräisten tarujen kirja" kuitenkin on paikoin ristiriidassa Tolkienin muiden teosten kanssa, minkä vuoksi sitä ei voida pitää täysin luotettavana tietoteoksena Keski-Maasta.
Salmar
Salmar on fiktiivinen henkilö J. R. R. Tolkienin kirjasta Silmarillion. Siinä hänen mainitaan asettuvan Ulmon kanssa Ardaan. Hän on Ulmon suurien torvien tekijä (ulumuri).
Silmarillionin asiahakemistossa Salmarin sanotaan olevan maia, mutta varmaa ei ole, onko merkintä J. R. R. Tolkienin oma vai hänen poikansa Christopherin. Koska muualla ei mainita Salmarin olevan maia, niin on todennäköistä, että Salmar oli Ulmon kumppani ja asettui tämän kanssa Ardan, mutta häntä ei kuitenkaan luokiteltu valariksi. Salmar oli Ulmon suurien torvien ("Ulumúri") tekijä.
Luettelo Nintendon pelihahmoista
Nintendon videopeleissä esiintyviä hahmoja.
Karl Marx ja uskonto
Karl Marx oli sitä mieltä, että uskonto on haitallista ihmiskunnalle. Hänen mukaansa se estää alistettuja ihmisiä etsimästä ratkaisua ongelmiinsa, sillä uskonto lupaa uskovaisten saavan palkinnon tuonpuoleisessa elämässä. Marx oli myös sitä mieltä, että uskovaisuus on vastaus vieraantumiseen tai aineelliseen puutteeseen, eikä sitä voida poistaa ennen kuin ihmisten elämä on vapautettu, jolloin uskonto tulee kuolemaan luonnollista tietä.
Uskonto on Marxin mukaan hallitsevan luokan käyttämä väline, jonka kautta ihmiset voivat hetkellisesti saada lievitystä kärsimyksiinsä kokemalla uskonnollisia kokemuksia. Hallitsevan luokan edun mukaista on edistää käsitystä, jonka mukaan ihmisten nykyinen kärsimys tulee johtamaan ikuiseen onneen. Niin kauan kuin kansa uskoo, se ei yritä aidosti ymmärtää ja voittaa kärsimystensä todellista lähdettä, mikä Marxin mielestä oli riistävä talousjärjestelmä.
Marxin mukaan uskonto on kansan oopiumia koskaMarx näki siis uskonnon todellisuuspakona eli eskapismina.
Ludwig Feuerbach väitti, että ihminen palvoo jumalassa omaa itseään. Karl Marx kehitti edelleen Feuerbachin ajatuksia. Marxin mukaan uskonnossa on kyse yhteisön virheellisestä tajunnasta.
Karl Marxin kanta työväenliikkeen ja uskonnon suhteista oli selvä. Marxin mielestä uskonto on työväenliikkeelle vahingollinen ilmiö.
Marxin luonnehdinta uskonnosta kansan oopiumina ja käsitys yhteiskunnallisten olosuhteiden merkityksestä on ollut nykyisinkin esillä pohdittaessa syitä uskontojen kannatukselle.
Kierikkala
Kierikkala on Kotkan kaupunginosa Kolkansaaren pohjoisosassa Kymijoen Korkeakoskenhaaran varrella. Kaupunginosa on omakotitaloaluetta, joka rajoittuu lännessä Kotkan rataan, pohjoisessa ja idässä Korkeakoskenhaaraan ja etelässä Äijönvuoren alueeseen. Kierikkalassa toimii Karhulan VPK.
Kuninkaantien varrella Korkeakosken länsipuolella sijaitseva Kierikkala oli Kymin pitäjän merkittäviä kyliä, jonne oli kerääntynyt monia käsityöläisammattilaisia. Kierikkalan kylää kutsuttiin jopa kaupungiksi. 1940-luvulla Kierikkalan ja Kalliokosken kaupunginosien välissä olevalle Äijönvuorelle rakennettiin IVAKin (ilmavalvonta-aluekeskus) luolat osaksi Kymijoki-linjaa. Kierikkala kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976.
Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Back
Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Back on Naughty Dogin kehittämä tasohyppelypeli, joka julkaistiin PlayStationille vuonna 1997. Peli on jatko-osa vuonna 1996 julkaistulle "Crash Bandicootille". Pelissä edetään keräämällä radoilta kristalleja. Tasoilla on myös erilaisia jalokiviä, joita voi kerätä erilaisin tavoin.
Peliä on myyty yli kolme ja puoli miljoonaa kappaletta.
Peli alkaa siitä, mihin edellinen päättyi. Crashin arkkivihollinen, Neo Cortex, tipahtaa ilmalaivansa päältä. Hän päätyy luolaan, josta hän löytää kristalleja.
Vuoden päästä Cortex on tehnyt liiton N. Gin -nimisen tiedemiehen kanssa. He ovat todenneet, että kristallit eivät ole tavallisia – ne ovat voimakristalleja.
Cortex ja N. Gin rakentavat uuden Cortex Vortexin, jolla vallata maailma, mutta Cortexin löytämän kristallin lisäksi tarvitaan vielä 25 kristallia, jotta se toimisi täydellä teholla. Crash on lomalla, kun hänen siskonsa Coco Bandicootin tietokoneesta loppuu akku. Crash lähtee hakemaan uutta, mutta siirtyykin teleportin kautta Cortexin kehittämälle siirtoalueelle. Cortex huijaa Crashia etsimään kristallit erilaisilta radoilta. Aina viisi kristallia löydettyään hän joutuu kohtaaman siirtymähuonetta hallitsevan pomon.
Tässä seikkailussa nähdään ensimmäistä kertaa Crashin sisko Coco Bandicoot. Myös TNT-pommien rinnalle mukaan tulevat NITRO:t, jotka räjähtävät heti, kun niihin koskee. Myös NITRO:t lasketaan rikottuihin laatikoihin, mutta (yleensä) maalin lähellä on vihreä !-laatikko, joka räjäyttää tason kaikki NITRO-laatikot. Tässä pelissä myös käytetään ensimmäistä kertaa "Warp Room" -nimistä huonetta, joilta pääsee tasoihin. Warp Room -huonetta käytettiin myös monessa seuraavissa Crash -peleissä.
Myös edellisessä pelissä esiintynyt tohtori Nitrus Brio on mukana, tällä kertaa Crashin ystävänä estääkseen Cortexin aikeet. Brio tarvitsee jalokiviä, jotta hän pystyisi tuhoamaan Cortex Vortexin lasersäteellään.
Scillynsaaret
Scillynsaaret ( [sɪli], ) on Lounais-Englantiin kuuluva saariryhmä 45 kilometrin päässä Cornwallin lounaisrannikolta. Scillynsaarilla on unitary authorityä vastaava asema.
Scillynsaarilla on ollut asutusta kivikaudelta lähtien. Maanviljelyn ja kalastuksen lisäksi tärkeäksi elinkeinoksi on noussut matkailu.
Englannin sisällissodan aikana Scillynsaaret toimivat tärkeänä tukikohtana rojalisteille, kunnes amiraali Robert Blake ryösti kesäkuussa 1651 saaret parlamentaristeille.
Scillynsaarten asukasluku on yli kaksituhatta. Saarten pinta-ala on 16,33 km². Suurin asutuskeskus on yli tuhannen asukkaan Hugh Town St Mary'sin saarella.
Scillynsaarten kuuden asutun saaren lisäksi ryhmään kuuluu lukuisia asumattomia saaria ja luotoja. Asutut saaret ovat:Samson on ollut asumaton vuodesta 1855.
Scillynsaarilla käytetään valtuuston lipun lisäksi epävirallista Scillonian Cross -lippua, jonka "Scilly News" -lehden lukijat valitsivat äänestyksellä vuonna 2002.
Hugh Town
Hugh Town on Scillynsaarten suurin asutuskeskus. Se sijaitsee St Mary'sin saarella. Saari on lukuisine hiekkarantoineen tärkeä matkailukohde.
Hugh Towniin vuonna 1593 rakennettu Star Castle -linnoitus toimii nykyisin hotellina. Hugh Townista pääsee lautalla Penzanceen, ja St Mary'sin lentoasema sijaitsee juuri kaupungin ulkopuolella.
Hugh Townissa on yli tuhat asukasta.
Télévision Suisse Romande
Télévision Suisse Romande (TSR) oli sveitsiläinen vuonna 1953 perustettu televisioasema, joka esitti ohjelmia kahdella kanavalla TSR 1 ja TSR 2. Suurin osa TSR:n ohjelmista oli ranskankielisiä.
Kanavan päämaja sijaitsi Genevessä, ja kanavalla on toimistot myös Lausannessa, Sionissa, Moutierissä, Fribourgissa ja Neuchâtelissa.
TSR ja radiokanava RSR yhdistyivät 28.2.2012 Sveitsin ranskankieliseksi mediakanavaksi, RTS:ksi (Radio Télévision Suisse), joka on valtakunnallisen SRG SSR:n osa.