hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pilkkihiihto
Pilkkihiihto on pilkkikalastuksen ja hiihdon yhdistelmä. Pilkkihiihtokilpailuja varten tehdään jäälle ja mahdollisesti myös osaksi maalle pyöreähkö latulenkki. Sitä hiihdetään yhteen suuntaan sovittu aika. Jokaisella kierroksella kilpailijan tulee onkia yksi kala hiihtolenkin ulkopuolelta ja tuoda se hiihtäen maaliin. Sijoituksen kilpailussa määrää kalallisten kierrosten määrä maaliviivalla sovitun ajan sisällä. Tasatuloksen saaneilla ratkaisee viimeisen kierroksen saapumisjärjestys, aikaisemmin kalan kanssa maaliin saapuneen hyväksi.
Pilkkihiihtoa kokeiltiin ensimmäisen kerran mäntyharjulaisessa urheiluseura Mäntyharjun Jäntevässä, jossa Antero Rusinen ideoi pilkkihiihdon 1970-luvun puolivälissä. Vähitellen harrastus levisi lähinnä seurojen kuntourheilupuolelle.
Pilkkihiihtoa on harrastettu eniten Itä-Suomessa. Tunnetuimpia paikkakuntia kisojen järjestäjinä ovat olleet Iisalmi, Asikkala, Lappeenranta, Ruokolahti, Mikkeli, Joutseno, Luumäki ja Mäntyharju. Ensimmäisiin, vuonna 1985 järjestettyihin SM-kisoihin osallistui 200 kilpailijaa. Kilpailuihin on osallistunut hiihtoseurojen lisäksi urheilukalastusseuroja.
Pilkkihiihtoradat tulee suunnitella sellaiseen paikkaan, mistä tulee kalaa ainakin kohtuullisesti. Radan pituus on noin yksi kilometri. Radan sisäreunaan tehdään perinteistä tyyliä hiihtäville kilpalatu ja ulkoreunaan luistelutyyliä käyttäville oma rata. Rata-alueelle ei saa kairata reikiä. Radan tulee olla selkeä, eikä siinä saa olla jyrkkiä kaarteita tai mutkia. Radan sisälle tulee jäädä selkeä keskiosa. Keväällä jäälle nousee joskus vesi. Tällöin on mietittävä vaihtoehtoinen paikka, jossa vesi ei ole esteenä. Radan vetäminen kokonaan maalle ei ole suositeltavaa, koska silloin kilpailijat jäävät lähelle rantaa, jolloin viiden metrin etäisyys toisiin kilpailijoihin ei helposti toteudu.
Rata on syytä merkitä pystyyn asetetuilla havuilla tai muilla näkyvillä merkeillä.
Sarjajako on vuosien varrella vaihdellut. Miesten puolilla on sopiva SM-pilkkionginnan sarjajako: yleinen, 55-vuotiaat ja 65-vuotiaat. Naisilla on yksi sarja ja alle 16-vuotiailla tytöillä ja pojilla yksi yhteinen sarja.
Usein parhaille kalapaikoille ahtaudutaan liiaksi, ja silloin tarvitaan puolueetonta valvojaa. Lohkovalvojan tulee kieltää yleisöä menemästä liian lähelle kilpailijaa. Kilpailuihin tulee nimetä kolmihenkinen jury, jossa on ainakin yksi kilpailijoiden edustaja.
Sangihenviheltäjä
Sangihenviheltäjä ("Coracornis sanghirensis") on äärimmäisen uhanalainen endeemisenä Sangihen saarella Indonesiassa elävä lintu .
Sangihenviheltäjä on noin 17 cm pitkä rastaiden kaltainen lintu. Selkä on yläpuoleltaan oliivinruskea, alaselkä enemmän kastanjanruskea. Vatsan väri on ruosteenruskea. Nokka on musta ja vahva. Laji voidaan sekoittaa kultabulbulin alalaji "Ixos affinis platenae"hen, joka on isompi ja päältä vihertävämpi ja jonka rinta ja kaula ovat kellertävät. Laulu on kovaäänistä ja drongojenkaltaista säkeiden toistoa. Lisäksi "chweep chweep" ääniä.
Sangihenviheltäjät elävät 600–750 m:n korkeudella metsissä, joille ovat tyypillisiä "Pandanus"-suvun korkeat palmut. . Sangihenviheltäjäkannan kooksi arvioidaan noin 50–250 yksilöä. Suurin uhka on metsien häviäminen maatalouden tieltä. Suurin osa Sanghihen alkuperäisistä metsistä on kaadettu.
Elastaasi
Elastaasi on molekyylibiologiassa seriiniproteaasien luokkaan kuuluva entsyymi, joka pilkkoo sidekudoksessa elastiini-nimistä proteiinia. Ihmiselimistössä elastaasia on perinteisesti ajateltu olevan kahdentyyppistä: haiman elastaasia ja valkosolujen elastaasia. Kuitenkin ihmisellä on kuusi geeniä, jotka koodaavat samankaltaisia elastaasiproteiineja: elastaasi 1, 2, 2A, 2B, 3A, ja 3B. Alan kirjallisuudessa käytetään haiman sisältämästä entsyymistä nimeä elastaasi-1, mutta todellisuudessa tällä viitataan elastaasiin 2A.
Haiman elastaasin mittausta ulosteesta käytetään tutkittaessa haiman vajaatoimintaa, joka voi johtua esimerkiksi toistuvista haimatulehduksista tai perinnöllisistä sairauksista, kuten kystisestä fibroosista.
Aleksandr Kokko
Aleksandr Viktorovitš Kokko (, s. 4. kesäkuuta 1987 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on suomalainen jalkapalloilija. Hänellä on myös Venäjän kansalaisuus.
Leningradissa syntynyt inkeriläiset juuret omaava Kokko muutti kymmenen vuoden ikäisenä Poriin, jossa aloitti uransa FC Jazzin riveissä. Veikkausliigadebyytin ja samalla ainoan pelinsä Jazzin paidassa Kokko pelasi 2. lokakuuta 2004, kun hän tuli vaihdosta kentälle ja pelasi ottelussa kaikkiaan 16. minuuttia.
Kaudeksi 2005 Kokko siirtyi Kakkosessa pelanneeseen PoPaan, joka sijoittui Kakkosen länsilohkon toiseksi. Kokko teki kaudella 2005 13 ottelussa viisi maalia.
Kaudeksi 2006 Kokko siirtyi sarjaporrasta ylemmäs Ykkösessä pelanneeseen FC Hämeenlinnaan. Hämeenlinnassa Kokko pelasi 15 ottelua tehden kaksi maalia.
Kokko siirtyi kaudeksi 2007 Veikkausliigaan ja espoolaiseen Honkaan. Kokko pelasi Hongassa neljän kauden aikana 59 peliä, joissa teki 17 maalia. Maalikuninkuuden hän voitti kaudella 2008, kun hän jakoi maalipörssin voiton yhdessä Tampere Unitedin Henri Myntin kanssa 13 maalillaan. Kokko valittiin kaudella 2008 Veikkausliigan vuoden hyökkääjäksi ja vuoden tulokkaaksi.
Kokko käväisi kaudella 2009 lainalla Kakkosessa pelanneessa Pallohongassa sekä kaudella 2010 Ykkösessä pelanneessa PoPa:ssa.
Kaudeksi 2011 Kokko siirtyi Vaasan Palloseuraan. Kokko pelasi Vaasassa 18 ottelua, joissa syntyi kolme maalia.
Kaudella 2012 Kokko teki sopimuksen Ykkösessä pelanneen Rovaniemen Palloseuran kanssa. Kokko teki kaudella 2015 Ykkösessä 22 ottelussa 15 maalia. RoPS nousi kauden päätteeksi Veikkausliigaan.
Kaudella 2013 Kokko pelasi RoPS:ssa 18 ottelua, joissa syntyi kuusi maalia. Kaudella 2014 otteluita kertyi 19 ja maaleja yhdeksän.
Kaudella 2015 RoPS pelasi häikäisevän kauden voittaen liigassa hopeaa. Kokko itse voitti maalikuninkuuden 17 osumallaan. Hän teki viimeisellä kierroksella Lahtea vastaan hattutempun, jonka turvin hän nousi maalipörssin voittoon ohi Juho Mäkelän. Kokko valittiin kaudella 2015 Veikkausliigan vuoden hyökkääjäksi ja vuoden pelaajaksi. Seuraavalla kaudella Kokko teki vielä yhdeksän maalia 15 ottelussa, kunnes siirtyi australialaiseen Newcastle Jetsiin.
Australian aika oli Kokolle vaikea, kun hän kärsi usein loukkaantumisista. Kaikkiaan kahden kauden aikana Newcastlessa Kokko pelasi 13 ottelua, joissa syntyi yksi maali.
Kaudeksi 2017–2018 Kokko siirtyi hongkongilaiseen Eastern SC:iin. Easternissa Kokko pelasi kaikkiaan kuusi ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Eastern ja Kokko purkivat sopimuksensa tammikuussa 2018.
Kokko on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän kuului alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2009 EM-kilpailuissa.
Hän teki debyyttinsä Suomen maajoukkueessa 10. tammikuuta 2016 Ruotsia vastaan.
Honka
RoPS
Expert
Expert AS on Norjasta lähtöisin oleva kodinkoneketju, joka on osa Power International AS -konsernia, joka on puolestaan norjalaisten Awilhelmsen AS:n ja Dolphin Invest AS:n yhteisesti omistama jälleenmyyntiketju. Expert-ketjulla on Suomessa tällä hetkellä 10 myymälää, joista valtaosa on itsenäisiä kauppiasmyymälöitä. Yritys työllisti Suomessa yli 400 henkilöä vuonna 2014.
Expert ASA Oy syntyi, kun norjalainen Expert AS -konserni hankki itselleen vuonna 1995 perustetun Konepiste J. Oja Oy:n tammikuussa 2007. Expert ASA Oy on sittemmin kasvanut kovaa vauhtia. Vuoden 2007 alussa yrityksellä oli Suomessa kahdeksan myymälää, kun sittemmin niiden määrä kasvoi jopa 48:aan.
Ensimmäiset Uusi Expert -myymälät avattiin Raisioon ja Helsingin Itikseen. Vuoden 2015 aikana Expert avasi uudet myymälät Helsingin, Turun ja Tampereen Stockmann-tavarataloihin sekä muita myymälöitä mm. Tampereelle, Lappeenrantaan sekä Riihimäelle.
Vuosina 2012 ja 2013 Expert ASA oli "Talouselämä"-lehden TE500-selvityksen mukaan kaupan alan kolmen eniten kasvaneen yrityksen joukossa.
Suurin osa Expert-liikkeistä on sittemmin siirtynyt samaan konserniin kuuluvaan Power-ketjuun. Expert jatkaa kauppiasvetoisissa liikkeissä pienemmillä paikkakunnilla.
Expert ASA Oy:n toiminimi muuttui 9. kesäkuuta 2016 Power Finland Oy:ksi. Vuoden 2016 aikana suurin osa Expert-myymälöistä muutettiin Powereiksi, ja Expert-nimellä jatkoivat kauppiasvetoiset liikkeet.Expert-ketju rantautui Suomeen vuonna 1966 perustetun Radioliikkeiden Oy:n myötä. Vuoden 1976 alussa Expert-ketjuun kuului Suomessa 67 jäsenyritystä, joilla oli yhteensä 104 myymälää. Tuolloin Expert-ketju toimi 12 maassa.
Turun maaoikeus
Turun maaoikeus eli maanoikeus () oli 1400-luvulla ja 1500-luvun alussa toiminut Suomen ylin tuomioistuin.
Tuomioistuimen perusti vuonna 1407 Turkuun Ruotsin kuningas Eerik XIII Pommerilainen. Kuningas vieraili Suomessa 1407 ja teki aloitteen maanoikeuden perustamiseksi. Se mainitaan lähteissä ensi kerran 1411 ja se sai lopullisen muotonsa 1435. Kuningas antoi 1414 maanoikeudelle oikeuden ratkaista kuninkaalle kuuluneet oikeus- ja valitusasiat. Oikeuden toiminta ilmeisesti keskeytyi, sillä sen ratkaisuista ei ole tietoja vuosilta 1417–1433. Kuningas antoi 1435 perustamiskirjeen, johon sisältyi määräykset maanoikeuden kokoonpanosta ja toimivallasta.
Ajan oikeuskäsityksen mukaan ylin tuomiovalta oli kuninkaalla. Koska Eerik Pommerilaisen hovi sijaitsi Tanskassa, olisi muutoksenhaku alioikeuden päätökseen ollut suomalaisille erityisen hankalaa.
Turun maaoikeus oli pysyvä tuomioistuin ja poikkesi Maunu Eerikinpojan maanlaissa määritellyistä satunnaisesti kokoontuvista kuninkaankäräjistä, joille myös oli suotu oikaisuvaltaa. Vuonna 1435 tarkennettiin maaoikeutta koskevaa sääntöä: jäseninä tuli olla Turun piispan lisäksi myös Turun tuomiokapitulin jäsen, Suomen valtaneuvokset, laamannit ja kihlakunnantuomarit. Lisäksi Turun maaoikeuden kokoonpanoon kuului kuninkaankäräjien tapaan 12-miehinen kuninkaan lautakunta. Maanoikeus kokoontui yleensä Turussa aluksi vuosittain, myöhemmin harvemmin.
1400-luvun loppua kohden maaoikeuden asema muuttui alisteisemmaksi kuninkaalle ja se kokoontuikin ainoastaan tämän käydessä Turussa. 1500-luvun alkuvuosien jälkeen ei Turun maaoikeudesta ole mainintoja säilyneissä asiakirjoissa. Ennen seuraavan pysyvän valitusasteen eli Turun hovioikeuden perustamista vuonna 1623 ylimpänä asteena Suomessa toimivat erilaiset lyhytaikaiset kuninkaan valtuuttamat tuomioistuimet. Yhteistä näille oli, että niiden toimialueena oli koko Ruotsin valtakunta ja että ne tarvittaessa matkustivat valitusastetta tarvitseville paikkakunnille.
Toisin kuin nykyisissä kiinteistöasioihin keskittyvissä maaoikeuksissa, Turun maaoikeudessa ratkottiin kaikki rikos- ja riita-asiat. Maaoikeus sai käsitellä vain kihlakunnantuomarin ja laamannin ratkaisemia tapauksia sekä piispaa, laamanneja ja vouteja koskevia valituksia. Turun maaoikeudesta on viimeinen maininta vuodelta 1504.
Idän lohikäärme
Idän lohikäärme ("The Last Dragon") on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on tuottanut Rupert Hitzig ja ohjannut Michael Schultz. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 13. syyskuuta 1985 ja se julkaistiin myös VHS-muodossa.
Nuori Leroy Green koskettaa viimeistä tasoa taistelulajissaan. Hänen opettajansa kokee ettei voi auttaa Leroyta enää. Leroy lähtee seikkailuun kohti taistelulajinsa viimeistä tasoa ja kohtaa matkallaan vaarallisen tv-tuottajan Eddie Arcadianin (Murney), sekä Harlemin shōgunin, joka haluaa olla taistelijoiden mestari. Lisäksi Leroy joutuu pelastamaan kaunista Laura Charlesia pakkomielteisen tuottajan kynsistä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Markku Salmi piti elokuvaa vauhdikkaana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Kieliopillistuminen
Kieliopillistuminen on kielen kehitykseen liittyvä ilmiö, jossa itsenäinen sana muuttuu kieliopilliseksi muodoksi, kuten artikkeliksi tai sijamuodon päätteeksi. Usein kehitys on ollut samansuuntainen monissa eri kielissä.
Kieliopillistumiselle on tyypillistä mm. seuraavat mekanismit:
Artikkelit ovat yleensä kehittyneet kieliopillistumalla. Esimerkiksi englannin indefiniittinen eli epämääräisyyttä osoittava artikkeli "a(n)" on kehittynyt lukusanasta "one" 'yksi'. Vastaava kehitys on tapahtunut albaniassa, baskissa, ewessä, lezgissä, moressa (nigeriläis-kongolainen kieli, puhutaan Burkina Fasossa), ranskassa, rapanuissa, saksassa, tamilissa, turkissa ja unkarissa. Definiittinen eli määräisyyttä ilmaiseva artikkeli on usein kehittynyt demonstratiivipronominista 'se'. Englannissa pronominista "that" 'se, tuo' on kehittynyt definiittinen artikkeli "the", ja unkarin sana "az" on sekä pronomini 'se, tuo' että definiittinen artikkeli. On myös esitetty ajatus, että suomen puhekielessä "se"-pronominia käytettäisiin definiittisen artikkelin tavoin, mutta tästä tutkijat eivät ole yksimielisiä.
’Ympyrää’ merkitsevästä sanasta on usein kehittynyt prepositio tai postpositio ’ympärillä’, kuten albaniassa, baskissa, islannissa, kymrissä, latinassa, saksassa ja venäjässä. Myös suomessa sana "ympyrä" ja postpositio "ympäri" ovat ilmeisesti samaa alkuperää.
Itsenäisestä sanasta voi kehittyä myös sijamuodon pääte. Baskin komitatiivin pääte "-ekin" on kehittynyt sanasta "kide", joka merkitsee ystävää, paria, seuralaista. Vastaavasti viron komitatiivin sijapääte "-ga" (esimerkiksi "pojaga" 'pojan kanssa, poikineen') on kehittynyt sanasta "kaasas" ’kanssa, mukana’. Vatjassa vastaava pääte on -"kaa".
Maatiainen
Maatiainen on jalostamaton kotieläin tai viljelykasvi. Joskus sanaa käytetään myös kotoisen kannan pohjalta jalostetuista roduista tai lajikkeista. Maatiaiskasvit ovat aikojen kuluessa luonnon ja ihmisen vuorovaikutuksessa muovautuneita ja kehittyneitä koriste- tai hyötykasveja. Maatiaiskasvien paikalliset kannat saattavat olla hyvinkin erityispiirteisiä. Maatiaiskasvien arvo on erityisesti niiden geneettisessä potentiaalissa, luonnon monimuotoisuudessa sekä kulttuurihistoriassa. Maatiaiskasvien merkitystä paikallisidentiteetille ei pidä myöskään aliarvioida. Maatiainen ry. valitsee vuosittain yhden kasvin vuoden maatiaiskasviksi. Vuoden 2008 maatiaiskasviksi valittiin maa-artisokka.
Esimerkkejä maatiaisista ovat maatiaiskissa ja maatiaisperuna.
Jumbo (täsmennyssivu)
Jumbolla voidaan tarkoittaa:
Silmäsyöpä
Silmäsyövät ovat silmästä lähtöisin olevia syöpätauteja. Silmäsyöpiä ovat muun muiden muassa silmämelanooma ja pikkulasten yleisin syöpätauti retinoblastooma. Silmämelanooma syntyy voimakkaasti pigmentoituneeseen suonikalvostoon (uvea), joka muodostaa silmämunan seinämän keskimmäisen kerroksen.
Inside In/Inside Out
Inside In/Inside Out on brittiläisen indie rock -yhtyeen The Kooksin debyyttialbumi, jonka on tuottanut Virgin Recordsin Tony Hoffer. Se ilmestyi 23. tammikuuta 2006. Se on myynyt 1,5 miljoonaa kappaletta ympäri maailmaa. Albumin pituus on 40 minuuttia ja 51 sekuntia.
Konk
Konk on brittiläisen indie rock -yhtyeen The Kooksin toinen albumi. Albumin nimi tulee lontoolaisesta studiosta, jossa albumi tehtiin. Albumi ilmestyi 14. huhtikuuta 2008. Konkista julkaistiin myös tuplalevy jossa mukana on itse Konk-levyn lisäksi toinenkin levy, RAK. RAK on suurimmalta osalta Hugh Harrisin (kitara) laulama (mm. kappaleet "Fa La La" ja "By My Side"). Tupla-albumissa kannen Konk-otsikko on punainen toisin kuin normaalissa painoksessa, jossa se on sininen. Kappale "Do You Wanna" on soinut amerikkalaisessa TV-sarjassa Gossip Girl.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 41.
Mika Mäkitalo
Mika Mäkitalo (s. 12. kesäkuuta 1985 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka kaudella 2018 edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Mäkitalo on pelannut myös 31 poikamaaottelua.
Seurajoukkueessa:
Henkilökohtainen:
Robert Nouzaret
Robert Nouzaret (s. 29. syyskuuta 1943) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja.
Nouzaret'n peliuran suurimmaksi saavutukseksi jäi Coupe de Francen mestaruus Olympique Lyonnais'n paidassa 1967. Hän edusti useita ranskalaisseuroja, muttei koskaan esiintynyt Ranskan maajoukkuepaidassa. Nouzaret lopetti uransa US Orléansin joukkueessa kauteen 1975–76. Hän oli toiminut seuran pelaajavalmentajana vuodesta 1974.
Meriitit pelaajanaUS Orléansin pelaajavalmentajana 1974 aloittanut Nouzaret on pitkällä valmennusurallaan toiminut useiden ranskalaisseurojen luotsina. Parhaiten hänet tunnetaan Montpellier HSC:n päävalmentajana kolmeen otteeseen. Lisäksi hän on toiminut seuran managerina vuosina 1991–1996.
Valmennusurallaan Nouzaret luotsasi AS Saint-Étiennen kakkosliigan mestariksi 1999 ja Olympique Lyonnais'n kakkoseksi 1987. Korsikalaisseura SC Bastian päävalmentajana Nouzaret oli Coupe de Francen finaalissa 2002 häviämässä FC Lorientille 1–0.
Maajoukkuevalmentajana Nouzaret debytoi Norsunluurannikon maajoukkueessa 1996. Hänen johdollaan "Norsut" etenivät puolivälieriin Afrikan mestaruuskisoissa 1998. Hän palasi "Norsujen" luotsiksi vuonna 2002. Toinen yritys ei ollut järin menestyksekäs "Norsujen" jäätyä Afrikan mestaruuskisojen karsintakierrokselle ensi kerran sitten vuoden 1976 turnauksen.
Joulukuussa 2006 Nouzaret siirtyi Guinean maajoukkuevalmentajaksi. Hän johdatti joukkueen Afrikan mestaruuskisoihin 2008. Guinea oli alkulohkonsa toinen isäntämaa Ghanan joukkueen jälkeen jättäen taakseen Roger Lemerren luotsaaman Marokon joukkueen. Tie katkesi puolivälierissä 5–0 rökäletappioon Norsunluurannikon maajoukkueelle.
Kesäkuussa 2009 Nouzaret ilmoitti jättävänsä Guinean maajoukkuevalmentajan tehtävät. Lähdön taustalla ovat Guinean heikot esitykset MM2010-karsinnoissa.
Heinäkuussa 2010 Nouzaret palasi jälleen sorvin ääreen allekirjoitettuaan sopimuksen Kongon DT:n maajoukkueen päävalmentajan tehtävistä. Tavoitteena on johdattaa joukkue Afrikan mestaruusturnaukseen 2012. Nouzaret kuitenkin erosi tehtävistään kesken sopimuskautensa elokuun lopussa 2011 hänen ja maan jalkapalloliiton johdon välisen epäluottamuksen vuoksi. Samalla 67-vuotias Nouzaret ilmoitti lopettavansa myös lähes 40 vuotta kestäneen valmennusuransa.
Meriitit valmentajana
Digivice
Digivicet ovat Digimon-animesarjoihin liittyviä kuvitteellisia laitteita. Sarjan alussa päähenkilöt tapaavat digimoninsa ja saavat Digivicet, jotka muistuttavat sekuntikelloa, mutta sisälsivät datatietoa, jonka avulla Agumon, Gabumon, Gomamon, Palmon, Piyomon, Plotmon ja Tentomon pystyvät Digivoitumaan ylemmille tasoille, eli digivoitumaan/digittymään. Aina, kun Valitut lapset saavat lisää voimaa digiviceihinsa, heidän digimoninsa pystyvät digivoitumaan uudelle tasolle.
Jokaisella valitulla lapsella on digimoninsa lisäksi myös oma Digivice. "Digimon Zero Twossa" uudet valitut lapset sekä Takeru ja Hikari saavat uudenlaiset Digivicet (jota kutsutaan nimellä D3), ja niiden, sekä Digieggien avulla uudet digimonit pystyvät harniskoitumaan, joka on vaihtoehtoinen muodonmuutos ylemmälle tasolle, sillä Digimon Zero Twossa Digimon-keisarin Pimeät Tornit estävät tavallisen digivoitumisen. Digivicejäkin on siis useita erilaisia.
Kolmannella tuotantokaudella ("Digimon Tamers") digimon-kesyttäjät käyttävät D-Voima (jap. D-Arc, eng. D-Power) -nimistä Digivicea, joka kehittää tai antaa digimoneille erikoiskykyjä digikorttien avulla ja skannaa muita digimoneja. Janyu "Tao" Wong kutsuu niitä myös Arkeiksi, joilla hän aikoinaan toivoi lasten voivan kommunikoida digimonien kanssa ja ladata niihin liittyvää tietoa.
Neljännellä tuotantokaudella ("Digimon Frontier") lapset käyttävät D-Tector (jap. D-Scanner) digiviceä ja spiritejä muuntautuakseen digimoneiksi. Viidennellä kaudella lasten digivicet ovat nimeltään Data Link Digivicejä, joiden lisäksi Bio Link Digivicellä voi muuntautua itse digimoniksi. Kuudennella kaudella lapset käyttävät Fusion Loader nimistä digivicea luomaan hybridi-digimoneja.
Sarjassa lapset käyttävät AppliDrive nimistä Digivicea kehittääkseen Appmoninsa korkeammalle tasolle.
Taistelulähetin sota
Taistelulähetin sota on Pentti H. Tikkasen kirjoittama sotaromaani.
Puuharyhmä
Puuharyhmä Oyj on suomalainen yhtiö, joka on keskittynyt teema-, vesi- ja huvipuistoliiketoimintaan. Puuharyhmän osakkeet myytiin vuonna 2007 espanjalaiselle Aspro Ocio S.A. -yritykselle. Aspro Ociolla on yli 30 huvipuistoa eri puolilla maailmaa.
Cherryvale
Cherryvale on Kansasin osavaltiossa sijaitseva pikkukaupunki Yhdysvalloissa. Kaupungin asukasluku oli 2 367 vuonna 2010. Kaupungin väestötiheys on 593,5 ihmistä neliökilometrillä. Kaupungin pinta-ala on 4,1 neliökilometriä, ja sen korkeus merenpinnasta on 155 metriä. Cherryvale kuuluu Montgomeryn piirikuntaan, ja se on piirikunnan kolmanneksi suurin kaupunki Coffeyvillen ja Independencen jälkeen.
Irakli Labadze
Irakli Labadze (, s. 9. kesäkuuta 1981 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen tennispelaaja.
Vasenkätinen Labadze aloitti uransa vuonna 1998, ja häntä valmentaa Roberto Brogin. Labadze ei ole voittanut yhtään ATP-turnausta, mutta on silti ollut parhaimmillaan kaksinpelin maailmanrankingin sijalla 42. Nelinpelissä hänen paras sijoituksensa on ollut sadas. Labadze asuu synnyinkaupungissaan Tbilisissä.
X'-teoria
X'-teoria eli X-bar-syntaksi on eräs syntaksin eli lauseiden tutkimuksen ja analysoinnin teorioista. Luonteeltaan teoria on muotoon perustuva eli formaalinen, ja se on kehitetty lähinnä englanninkielisten lauseiden analysointiin. Indoeurooppalaisuudestaan huolimatta metodia voidaan soveltaa kuitenkin melko onnistuneesti myös muihin kieliin.
X-bar-syntaksi kehittyi strukturalistisen konstituenttianalyysin pohjalta ja metodeilla onkin paljon yhteistä. Molemmat lähestyvät lauseita lauseketasolla ja kuvaukseen käytetään määrämuotoista puukuvainta eli rakennepuuta. Lähinnä ainut merkittävä ero kahden teorian välillä on, että X-bar-syntaksi pyrkii kuvaamaan tehokkaammin sanojen välisiä suhteita ylimääräisten noodien avulla. Käytännössä tämä tarkoittaa, että X-bar-syntaksin mukaan laaditut puut voivat olla monipolvisempia sekä vaikeammin hahmotettavia. Uutena metodi toi lausekuvaukseen lauseketason lisäksi sanaluokat.
Strukturalistit pyrkivät etsimään kielen ilmiöistä selkeää rakenteellista toistuvuutta, mikä johti käsitykseen myös lausekkeiden samuudesta. Aatteen mukaan kaikki kielen lausekkeet ovat rakentuneet universaalin lausekekaavion mukaan, tosin eivät aina orjallisesti: jotain konstituenttia saattaa vastata kato ja sanajärjestys saattaa muuttua.
Analyysin perusyksikkö on lauseke. Lausekkeet jaetaan verbilausekkeisiin VP "(verb phrase)" ja substantiivilausekkeisiin NP "(nominal phrase)". Edelleen substantiivilausekkeet voidaan hajottaa pääsanaan, spesifioijiin sekä lisämääritteisiin. Vapaista määritteistä yleisimpiä ovat adjektiivirakenteet. Spesifioijat ovat useissa kielissä yhteydestä riippuen pakollisia määreitä, jotka kulkevat erottamattomasti nominin mukana. Nimensä mukaisesti ne tarkentavat sanan merkitystä. Spesifioijista yleisimpiä ovat niin kutsutut determinoijat, esimerkiksi englannin "the, a, an". Suomessa variaatiosta johtuen determinoijiksi voidaan ajatella puhekielessä esiintyvät "se, ne". Spesifioijien erikoistyyppinä voidaan pitää demonstratiiveja kuten "this, that".
Analyysin lähtökohtana on, että spesifioijat viittaavat aina välittömästi pääsanaansa, kun määritejonot voivat olla monipolvisia. Spesifioija merkitään noodiin X" puukuvaimen ensimmäiselle tasolle. Määrite on teoriassa yleisnimitys niin määritteille kuin täydennyksillekin. Ne merkitään X'-noodilla. Mikäli määrite on pakollinen (kuten objekti), se asettuu pääsanansa sisarnoodiin eli hierarkkisesti saman arvoiseksi. Vapaat määritteet luokittuvat aina pääsanansa yläpuolelle.
Vapaat määritteet ovat substantiivilausekkeissa yleisimmin attribuutteja, adjektiiveja tai muita tarkennuksia. Verbin vapaat määritteet voivat olla muun muassa adverbiaaleja. Täydennyksiä puolestaan edustaa verbeillä tärkeimpänä objekti (riippuen verbin paikkaisuudesta).
Noodeilla tarkoitetaan puukuvaimen solmukohtia, jotka kuvaavat lauseen hierarkiaa. X-bar-syntaksi nimeää noodit erikseen X-kirjaimella, mikä on ratkaisevin ero verrattuna konstituenttianalyysiin.
Summan tulihelvetti
Summan tulihelvetti on Pentti H. Tikkasen kirjoittama sotaromaani.
Konneveden seurakunta
Konneveden seurakunta on Konnevedellä toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka aloitti toimintansa vuoden 1920 alussa erottuaan Konneveden emäpitäjä Rautalammin seurakunnasta. Konneveden seurakunta kuuluu Rautalammin rovastikuntaan ja Kuopion hiippakuntaan..
Konneveden kirkko sijaitsee kaksi kilometriä Konneveden keskustaajamasta Kuopioon päin. Kirkon läheisyydessä sijaitsee myös seurakunnan virasto ja taloustoimisto sekä pappila. Kirkon vihki uudelleen käyttöön 2. adventtina 10. joulukuuta 2006 piispa Wille Riekkinen.
Seurakunnalla on Konneveden taajamassa vuonna 1970 valmistunut seurakuntatalo, joka on peruskorjattu vuonna 1997. Seurakuntatalossa sijaitsevat diakonin vastaanottotilat, päiväkerhotilat sekä kokoustilat. Seurakuntatalolla järjestetään jumalanpalveluksia, hautajaisten muistotilaisuuksia, kuoroharjoituksia, konsertteja ja näyttelyitä. Ryhmätilassa kokoontuvat monet piirit ja kerhot. Seurakuntatalon pääsalissa on diakonissa Helmi Närhen aloitteesta syntynyt, taidegraafikko Outi Markkasen suunnittelema ja taidekutoja Raija Kieman toteuttama tekstiilitaideteos ”Jeesus Getsemanessa”. Seurakuntatalon pihalla on leikkikenttävarustus. Seurakuntatalon läheisyydessä sijaitsee myös kanttorila.
Kilometrin verran kirkolta ja kolmisen kilometriä keskustaajamasta Kuopion suuntaan ijaitsee Konneveden seurakunnan hautausmaa ja siunauskappeli, joka on valmistunut vuonna 1957. Siunauskappelin peruskorjaus valmistui vuonna 2002, jolloin kappeli sai myös oman kellonsa.
Kappelissa on vuonna 1990 hankitut 26-äänikertaiset Ahlborn-digitaaliurut. Alttaritaulu on taiteilija Niilo Kallion öljyvärimaalaus Lanstun salmelta, jota pitkin vainajat aikoinaan Konnevedeltä kuljetettiin veneellä Rautalammin hautausmaalle.
Hautausmaalla on 178 sankarivainajan haudat, sankaripatsas ja Karjalaan jääneiden muistomerkki. Uusin hautausmaalaajennuksen käyttöönvihki lääninrovasti Raimo Jalkanen keväällä 2007. Siunauskappelin läheisyydessä on timpuri Raimo Hytösen valmistama muualle siunattujen ja haudattujen kynttilä- ja muistopaikka.
Seurakunnalla on Konnevedellä myös leirikeskus. Vuonna 1924 Kellankosken kansakouluksi valmistuneessa rakennuksessa koulutoiminta lakkasi vuonna 1965 ja seurakunta osti koulun Konneveden kunnalta vuonna 1978.
Leirikeskus sijaitsee luonnonkauniissa Liesvesi-järven ympäröimässä niemessä noin kymmenen kilometriä kunnan keskustaajamasta. Ahonimessä on päärakennuksen lisäksi kaksi lisämajoitusrakennusta, kotakirkko ja latorakennus. Ahonimessä järjestetään muun muassa rippikoulu- ja muita leirejä, tapahtumia ja perhejuhlia.
Konneveden seurakunnassa on järjestetty kesästä 2007 alkaen hengellisen ja muun elämänkatsomuksellisen musiikin festivaali Vox Elevato, joka tavoitti heti ensimmäisellä kerralla 11 päivän aikana 22 tapahtumallaan yli 3 000 kävijää. Festivaalin taiteellisena johtajana toimii kanttori Alexi Juhanpelto.
Ratula (Kouvola)
Ratula on Kouvolan kylä Struven ketjun perusviivalla, osa entistä Elimäen kuntaa, joka yhdistyi 1. tammikuuta 2009 Kouvolaan. Vanhoissa kartoissa Rattula . Kylä sijaitsee Kouvolan lounaisosassa. Ratulan koulussa on ollut pari-kolmekymmentä oppilasta ja se lakkautettiin vuonna 2015 . Ratulassa sijaitsee myös seuratalo, jossa yleensä kerran vuodessa pidetään hirvipeijaiset hirvenmetsästyskauden päätteeksi omille kyläläisille. Kylän läpi virtaa Teutjoki. Seudulla asuu paljon viljelijöitä.
Yksi Unescon maailman perintökohteisiin kuuluvan Struven ketjun perusviivoista mitattiin Elimäen Ratulassa. Ratulan Linnakalliolle johtaa polku, jonka päästä kallioon hakattuna löytyy merkinnät. Paikallisen perimätiedon mukaan venäläinen sotaväki on siellä pitänyt leiriään. Tarkimmat voivat löytää kalliosta siihen viittaavaa kirjoitusta . Perusviiva on pituudeltaan on 2 629 metriä. Se mitattiin 2 millimetrin tarkkuudella .
Pisteet merkittiin poraamalla kallioon muutaman sentin halkaisijaltaan oleva reikä. Tiettävästi poranreikiin kiinnitettiin lyijyllä myös kuparilaatta, mutta ne ovat aikojen saatossa hävinneet kaikilta pisteiltä. Museoviraston mukaan valumerkinnät on myöhemmin päätyneet metsästäjin luodeiksi. Lyijy oli tuohon aikaan arvokasta materiaalia poranreikiin säilöttäväksi, joten tarinoiden mukaan lyijy päätyi paikallisten metsämiesten luodeiksi.
Suomeen mitattiin kolme ketjun kymmenestä perusviivasta. Muut Suomen perusviivat sijaitsee Oulussa ja Aavasaksalla. Suomen sisällä Struven ketju yhdisti 1900-luvun puoliväliin asti Etelä- ja Pohjois-Suomen kolmioketjut toisiinsa.
Struven ketju on Elimäen näkymätön maailmanperintökohde. Struven ketju ulottui Jäämereltä Mustallemerelle. Mittapisteitä osuu myös Elimäen nurkalle .
Ratulan kylässä on urheiluseura nimeltään Ratulan Raikas. Ratulan Raikkaan toimintaan kuuluu mm lentopalloa ja jalkapalloa. Jalkapallossa seura on voittanut kolme kertaa Elimäen kyläsarjan vuosina 1978, 2014 ja 2015.
Vox Elevato
Vox Elevato -musiikkifestivaali on Konneveden seurakunnan järjestämä hengellisen, kirkollisen ja elämänkatsomuksellisen musiikin festivaali.
Kesällä 2008 Vox Elevato järjestettiin 26.6.–6.7.2008 Konnevedellä samaan aikaan vietettävien pitäjän perinteisten Konnevesipäivien 2.6.7. kanssa. Vox Elevato-musiikkifestivaalin taiteellisena johtajana toimii Alexi Juhanpelto, joka tunnetaan myös mm. Elvis-gospelin esittäjänä Suomessa.
(84522) 2002 TC302
2002 TC on transneptuninen kohde, joka kiertää Aurinkoa noin 39–72 AU:n etäisyydellä. Kappaleen halkaisijan arvioidaan olevan noin 584 km. 2002 TC on todennäköisesti myös kääpiöplaneetta. Aikaisemmin 2002 TC oli arvioitu paljon suuremmaksi kuin uudempi arvio.
Spyro: Enter the Dragonfly
Spyro: Enter the Dragonfly on Check Six Studiosin ja Equinoxe Digital Entertainmentin kehittämä ja Universal Interactiven julkaisema tasohyppelypeli. Peli julkaistiin vuonna Nintendo GameCubelle ja PlayStation 2:lle. Peli on "Spyro" -pelisarjan neljäs osa.
Peli alkaa siitä kun Spyro ja hänen ystävänsä juhlivat Sorceressin kukistumista festivaaleilla Lohikäärmeiden valtakunnissa. Kesken kaiken juhliin hyökkää kuitenkin Avalarin ajoilta tuttu Ripto, mukanaan kaksi tuttua apuriaan Gulp ja Crush. Sparx lentää nopeasti linnaan turvaan ja perässä juoksevat Spyro sekä hänen gepardiystävänsä Hunter. Ripto yrittää loihtia kaikki sudenkorennot olemattomiin, mutta loitsu epäonnistuu ja kaikki sudenkorennot karkaavat piiloutuen ympäri maailmaa. Spyron on kerättävä sudenkorennot, sillä lohikäärmeet eivät selviä ilman niitä. Pelissä Spyro oppii uusia kykyjä; hän pystyy syöksemään jäätä ja sähköä, joiden erityisominaisuuksia voi kätevästi käyttää myös ratkaistaessa eri maailmojen pulmatehtäviä. Spyro voi myös puhaltaa kuplia, joiden avulla tosin vain vangitaan sudenkorentoja. Hän oppii myös suojautumaan siipiensä avulla, jolloin vihollisten iskut kimpoavat takaisin. Kykyjä opitaan sitä mukaa kun Spyro löytää maasta tietyn elementin omaavan Lohikäärmeriimukiven, joka asetetaan suuren kristallilohikäärmeen juurelle kiven voiman vapauttamiseksi.
Peliä on haukuttu surkeimmaksi Spyro-peliksi, sillä se sisältää runsaasti bugeja. Peliin olisi alun alkujaan ollut suunnitteilla 25 tasoa ja lisäksi pelin kokonaisuutta olisi hienosäädelty nopeammaksi ja parempitarkkuuksisemmaksi. Interactive Studios ei kuitenkaan saanut peliä ajoissa valmiiksi ja se jouduttiin julkaisemaan markkinoilla ennen aikojaan. Peli myi melko huonosti ja pelin valmistusoikeudet myytiin Sierra Medialle.
Shrek 3-D
Shrek 3-D (myös tunnettu nimellä Shrek 4-D) on vuoden 2003 yhdysvaltalainen lyhytelokuva, joka kuuluu Shrek-elokuvasarjaan.
Shrek 3-D jatkuu siitä, mihin Shrek jäi. Fiona ja Shrek ovat juuri aloittaneet kuherruskuukautensa, mutta Lordi Farquaadin apulainen Theodarus sieppaa Fionan. Shrek ja Aasi joutuvat pelastamaan Fionan.
Colleen Clinkenbeard
Colleen Smith Clinkenbeard (s. 13. huhtikuuta 1980 Shreveport, Louisiana) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja ääniohjaaja, joka oli vastaan ottamassa American Anime -palkintoa vuonna 2007 parhaasta näyttelijäkaartista.
Colleen syntyi Louisianassa, mutta kävi high schoolia Colleyvillessä, Texasissa, josta hän valmistui vuonna 1998. Tämän jälkeen Colleen muutti Floridaan, jossa hän opiskeli näyttelemistä Floridan valtionyliopistossa. Valmistuessaan vuonna 2002 Colleen aloitti ääninäyttelemisen vuonna 2004 muutettuaan takaisin Texasiin, jolloin hän sai myös ensimmäisen merkittävän roolinsa animesarjasta Kiddy Grade. Sitä ennen Colleen näytteli teattereissa. Hän on tehnyt ääniroolien lisäksi ääniohjaamista ja ohjaamista työskennellessään FUNimationilla.
Colleen on agnostikko.
Back from the Futer
Back From The Futer on Aavikon kolmas pitkäsoittoalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005 sekä CD:nä että vinyylinä.
Kansei-uudistukset
Kansei-uudistukset () olivat sarja uudistuksia, joilla yritettiin parantaa useita Tokugawa-bakufua vaivaavia ongelmia 1700-luvun Japanissa. Uudistukset ovat saaneet nimensä Kansei-aikakaudesta. Kansei-uudistukset kestivät vuodet 1787–1793.
Uudistuksia toteutti "rōjū"-vanhempien johtaja ja shōgun Tokugawa Yoshimunen veljenpoika Matsudaira Sadanobu. Vuonna 1788 hänestä tuli shōgun Tokugawa Ienarin sijaishallitsija. Asemassaan hänellä oli mahdollisuus tehdä radikaaleja muutoksia.
Kansei-uudistuksia edelsivät useat luonnonkatastrofit ja levottomuudet. Valtion talous oli huonossa kunnossa, inflaatio kasvoi ja korruptio oli lisääntynyt. Niinpä esimerkiksi veronkantoa tehostettiin, menoja leikattiin, ulkomaankauppaa rajoitettiin ja verojärjestelmän epäkohtia poistettiin. Sadanobu ei kuitenkaan onnistunut yrityksissään hallita hintojennousua tai rajoittaa kaupankäyntiä. Vaikka uudistukset toivat Japanin talouteen väliaikaista helpotusta, ne eivät parantaneet ratkaisevasti maatalousväestön vaikeaa tilannetta. Taloudelliselta kriisiltä Japanin pelastivatkin käytännössä uudistuksia seuranneet hyvät sadot.
Kansakunnan henkilöitymä
Kansakunnan henkilöitymä on kansakunnan antropomorfismi eli ihmisenkaltaistus kuvitteelliseksi henkilöksi. Henkilöitymä voi olla yhteyden ja käyttötarkoituksen mukaan ihannoitu, karrikoitu tai demonisoitu.
Henkilöitymähahmoja käytetään muun muassa propagandajulisteissa. Henkilöitymä voi olla yleinen tai tarkemmin määritelty. Esimerkiksi Suomea ja suomalaisuutta edustava Suomi-neito on yleensä johonkin suomalaiseen kansallispukuun pukeutunut nuori nainen, mutta hän voi olla tumma- tai vaaleatukkainen, eikä hänellä ole nimeä; Isoa-Britanniaa ja brittiläisyyttä symboloivalla John Bull -hahmolla taas on nimi ja ammatti, ja yleensä tietynlaiset vaatteet.
Pro Pilkki
Pro Pilkki (myös Propilkki ja ProPilkki) on Mikko Happon ja Janne Olkkosen luoma kalastusvideopeli, jonka ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1999. Peliä jaetaan freewarena. Peliä pidetään maailman ensimmäisenä pilkkimissimulaattorina, ja sen tarkoituksena on kalastaa suomalaisissa järvissä, joista osa on kuvitteellisia. Pelissä on mahdollisuus pelata internetyhteyden välityksellä toisia verkossa pelaavia pelaajia vastaan. Pelissä hankittuja kalaennätyksiä oli voinut tallentaa pelin virallisille sivustolle käyttämällä koodinumeroita jotka kertovat kalalajin sekä painon. Henkilökohtaiset ennätykset tallentuvat automaattisesti peliin.
Vuonna 2013 pelille julkaistiin jatko-osa Pro Pilkki 2 (usein kirjoitusasultaan Propilkki 2)", jossa on uusi pelimoottori ja parannellut grafiikat. Vuonna 2015 julkaistiin Pro Pilkki 2 Mobile" Windows Phone -puhelimille. Tietokoneversioista poiketen mobiilipeli on maksullinen. Kuitenkin pelin mobiilipelin kokeiluversio on maksuton.
Pro Pilkin käyttöliittymä on hyvin yksinkertainen. Vesistö avautuu ruudun vasemmalle puolelle ja toiminnot valikkoineen sijoittuvat oikeaan reunaan. "Pro Pilkkiä" pelataan käyttämällä hiirtä ja sen kahta perusnäppäintä (+ välilyöntiä vaihtoehtoisesti). Vasemmalla nappäimillä pilkkiä heilutellaan yrittäen saada kalat kiinnostumaan vieheestä. Samalla näppäimellä myös mahdollinen saalis nostetaan ylös (siima voi myös katketa, jos kala on liian suuri). "Pro Pilkissä" on 32 erilaista järveä/vesistöä, joissa pelaaja voi kalastaa. Normaalissa pelissä yhdessä kisassa on useita eri vastustajia, joita ennen pystyi myös vakoilemaan kiikareilla, nykyisessä pelissä (Pro Pilkki 2)
se ei onnistu. Pilkkikisan voittaaksesi pelaajan tulee ehtiä ennen ajan loppumista punnituspaikalle (myöhästymällä häviää kisan). Pelissä on mahdollisuus kisata myös Cup -kisoissa. Pelissä on käyty SM-kisat vuosina 2008-2014. Kalastettavia kaloja ovat ahven, hauki, kiiski, kirjolohi, lahna, pasuri, siika, särki, taimen, rautu ja made.
Pro Pilkki 2:ssa pelaaja voi valita monta eri tapaa joilla pilkkiä. Voit valita mm. kolme eri vuodenaikaa, joita ovat syystalvi, keskitalvi ja kevättalvi, kaksi erikokoista kairaa: ison tai pienen, neljä eri vapaa: jäykkä vapa, morrivapa, perusvapa ja vahvasiimainen suuri vapa, ja voit myös valita pilkitkö aamulla, keskipäivällä, illalla vai yöllä. Jotkut näistä vaikuttavat tiettyjen lajien syöntiin.
Guandong-armeija
Guandong-armeija eli Kwantung-armeija (, ) oli keisarillisen Japanin armeijan armeijaryhmä. Se sai nimensä Guandongin eli Kwantungin vuokra-alueesta, jonka alueelta se toimi. Sen päätukikohta oli Chángchūnissa eli Hsinkingissä. Siitä tuli keisarillisen Japanin armeijan suurin ja arvostetuin haara: monet sen jäsenistä, kuten Hideki Tōjō, kohosivat merkittäviin asemiin sekä Japanin armeijassa että siviilihallinnossa. Prinssi Tsuneyoshi Takeda toimi yhteysupseerina Japanin keisarillisen hovin ja Guandong-armeijan välillä.
Vaikka armeija oli nimellisesti alisteinen keskuskomennolle, se toimi monissa tapauksissa huomattavan itsenäisesti. Sillä oli keskeinen rooli Mukdenin välikohtauksessa, sitä seuranneessa Mantšurian valtauksessa ja miehityksessä sekä toisessa Kiinan–Japanin sodassa. Halhin-Golin taisteluiden jälkeen se asetettiin suoraan Daihonein eli ylimmän sotaneuvoston hallintaan. Tyynenmeren sodan puhkeamisen jälkeen sen joukkoja ja kalustoa siirrettiin taistelemaan Yhdysvaltoja vastaan Tyynellemerelle. Guandong-armeija oli myös vastuussa monista pahimmista Japanin sotarikoksista, ja useita sen jäseniä tuomittiin kuolemaan Tokion kansainvälisessä sotarikostuomioistuimessa toisen maailmansodan jälkeen.
Sindh
Sindh (, ) on Pakistanin eteläisin provinssi. Sen pinta-ala on 140 914 km² ja asukasluku noin 40 miljoonaa. Sindhin pääkaupunki on Karachi.
Sindhin provinssin yleisimpiä kieliä ovat sindhi ja urdu. Sindh oli ensimmäisiä alueita Etelä-Aasiassa, johon islaminusko levisi.
Sindhissä vallitsee subtrooppinen ilmasto. Kesällä voi olla 46 astetta lämmintä, joulu-tammikuussa lämpötila on vain muutamia asteita nollan yläpuolella. Vuotuinen sademäärä, noin 150–200 mm, kertyy pääosin heinä- ja elokuun aikana.
Indusjoki virtaa Sindhin halki. Osa Sindhiä on hedelmällistä ja tärkeää maatalousmaata. Intian rajalla provinssin eteläosassa levittäytyy Tharin autiomaa.
Live at the BBC (Popeda)
Live at the BBC on suomalaisen Popeda -yhtyeen kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995.
Balochistan
Balochistan () on Pakistanin läntisin provinssi. Sen pinta-ala on 347 190 km², joten se on Pakistanin provinsseista laajin. Asukkaita siellä on vajaat kymmenen miljoonaa. Balochistanin pääkaupunki on Quetta. Balochistan on osa historiallista Belutšistania, jonka aluetta on myös Iranin ja Afganistanin puolella.
Balochistan on Iranin ja Afganistanin rajanaapuri, ja sillä on pitkä rantaviiva Arabianmerellä. Maastoltaan Balochistan on enimmäkseen vähäsateista kivikkoerämaata. Eniten sataa maakunnan koillisosassa: 200–500 mm vuodessa. Quettassa on kuuminta kesäkuusta elokuuhun, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila on 35–36 celsiusastetta. Marraskuusta helmikuuhun yön keskimääräinen alin lämpötila on pakkasen puolella.
Kaivaukset Mehrgarhissa ovat paljastaneet asutusta 9 000 vuoden takaa. Nämä ovat vanhimpia jäänteitä ihmisistä, jotka ovat siirtyneet metsästäjä-keräilijäkulttuurista maanviljelykseen.
Aleksanteri Suuren valtakunta ulottui nykyisen Balochistanin alueelle. Sille nimen antaneet belutšit eli baluchit saapuivat seudulle vasta 1300-luvulla.
Balochistan oli brittien vallassa vuosien 1877–1947 ajan osana brittiläistä Intiaa.
Balochistan sai nykyiset rajansa vuonna 1970.
Balochistania ovat koetelleet monet maanjäristykset. Balochistanin maanjäristys vuonna 1945 vaati noin 4 000 ihmisen hengen. Pakistanin maanjäristys 2008 surmasi yli 200 ja Pakistanin maanjäristys 2013 yli 500 henkeä.
Balochistanissa on maakaasua, öljyä ja kultaa, mutta niitä ei ole juuri hyödynnetty.
Kuivuus rajoittaa maanviljelystä. Vehnää, hirssiä ja riisiä viljellään kotitarpeiksi, hedelmiä myös myyntiin. Lampaankasvatus on laajamittaista. Pienimuotoinen teollisuus tuottaa tekstiileitä, elintarvikkeita ja pieniä koneita.
Quettan lentokenttä palvelee kotimaanliikennettä. Sinne menee rautatie ja maantie Karachin satamakaupungista. Maantieverkko yhdistää suurimpia kaupunkeja, muuten liikenneyhteydet ovat huonot.
Tärkeimmät etniset ryhmät ovat belutšit, paštut ja sindhit. Puhutuimmat kielet ovat belutši, brahui, paštu ja sindhi.
Vuonna 2013 vain 41 prosenttia väestöstä laskettiin lukutaitoisiksi. Erityisen huono on naisten lukutaitotilanne. Monet koulurakennuksista ovat rappiolla, kaikissa ei ole sähköä.
Balochistanin yliopisto on perustettu 1970.
Maakunnassa asuvat belutšit eli baluchit ovat tyytymättömiä Pakistanin keskushallintoon. Belutšit vaativat itselleen suurempaa osaa alueen luonnonvaroista. Tyytymättömyys on usein puhjennut väkivaltaisuuksiksi. Keskushallintoa syytetään kidnappauksista ja muista ihmisoikeusrikkomuksista.
Fujifilm
Fujifilm Holdings Corporation, tunnetaan paremmin nimellä Fujifilm, () on japanilainen valokuvausalan yhtiö, joka perustettiin vuonna 1934. Yhtiö valmistaa erityisesti valokuvaamiseen, kuvanvalmistukseen ja tiedon tallennukseen liittyviä tuotteita. Fujin liikevaihto oli vuonna 2005 5 miljardia euroa.
American Anime -palkinto
American Anime -palkinnot ("American Anime Awards") olivat ICv2:en jakamia palkintoja, joita jaettiin eri kategorioissa vuoden parhaille Pohjois-Amerikassa julkaistuille animeen ja mangaan liittyville tekijöille, sarjoille ja elokuville. Palkintoa jaettiin vain kerran New Yorkissa vuonna 2007.
Süddeutsche Zeitung
Süddeutsche Zeitung on saksalainen sanomalehti. Lehden päämaja on Münchenissä. Lehti on perustettu 6. lokakuuta 1945. Vaikka sanomalehden nimi tarkoittaakin suomeksi Etelä-Saksan sanomia, luetaan lehteä ympäri Saksan. Lehdellä on arviolta 1,1 miljoonaa lukijaa, mikä tekee siitä yhden Saksan suurimmista lehdistä. Arvomaailmaltaan lehteä pidetään liberaalina.
Anke Möhring
Anke Möhring (s. 28. elokuuta 1969 Magdeburg, Saksi-Anhalt) on saksalainen entinen uimari ja olympiamitalisti. Hän edusti urallaan Itä-Saksaa. Möhring voitti naisten 400 metrin vapaauinnin olympiapronssia Soulista 1988. Hän voitti uransa aikana myös viisi Euroopan-mestaruutta sekä yhden hopean ja pronssin.
Luettelo zombielokuvista
Tämä on luettelo, johon koottu joitakin zombielokuvia.
Juhani Iivari
Pekka Toivo Juhani Iivari (s. 28. syyskuuta 1947) on Oulun yliopiston tietojenkäsittelytieteen professori emeritus. 
Juhani Iivari syntyi Kolarissa 1947. Hänen vanhempansa olivat rakennustyömies Väinö Oja ja puhelunvälittäjä Emmi Iivari. Ylioppilaaksi Iivari valmistui Pellon yhteiskoulusta vuonna 1967 ja sitten Oulun yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1974, filosofian lisensiaatiksi 1978 ja filosofian tohtoriksi 1983.
Iivari toimi Oulun yliopiston kansanterveystieteen laitoksen väliaikaisena laboraattorina 1974, sitten tietojenkäsittelyopin laitoksen assistenttina ja vt. yliassistenttina 1974–1979, vt. apulaisprofessorina 1979 sekä 1980–1984, vt. professorina 1979–1980, tietojenkäsittelyopin lehtorina 1982–1987, vs. professorina 1985 ja 1986–1987 sekä apulaisprofessorina (tietojärjestelmät) 1987–1991. Iivari toimi Jyväskylän yliopiston professorina 1992–1996, samalla kun oli Oulun yliopiston dosentti. Tietojenkäsittelytieteen professori Oulun yliopistossa Iivari oli vuodesta 1996 vuoteen 2011, jolloin hän jäi eläkkeelle. Uransa aikana Iivari on ollut vierailevana tutkijana State University of New Yorkissa Binghamtonissa ja Houstonin yliopistossa 1988–1989.
Pentti Kerola ja Juhani Iivari olivat ensimmäiset tietojenkäsittelytieteen professorit Oulun yliopistossa. Iivari on ollut tietojärjestelmätieteen koulutusohjelman koordinaattori, lisäksi hän on toiminut IFIP- ja ACM-järjestöissä sekä ollut kahteen otteeseen Tietojenkäsittelytieteiden Seuran hallituksen jäsen. AIS (Association for Information Systems) - järjestö myönsi Iivarille AIS Fellow -arvonimen vuonna 2012. AIS on tietojärjestelmätieteen tutkijoiden maailmanlaajuinen järjestö, jolla on noin 4000 jäsentä.
Juhani Iivarilla on julkaisuja tietojenkäsittely- ja tietojärjestelmätieteen, tietojenkäsittelyteorian sekä systemoinnin alueelta. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1983 käsitteli ns. PIOCO-mallia. Hän on myös julkaissut omakerrallisen e-kirjan "En olisi saanut syntyä nykyaikaan: Sattumia ja tabuja elämäni varrelta".
Satakerta
Satakerta eli lehtimaha () on yksi märehtijöiden etumahoista ja se sijaitsee vatsaontelon oikealla puolella heti maksan takana. Nimensä satakerta saa lihaskerroksen muodostamista suurista lehtimäisistä poimuista, joita on satakerrassa yhteensä noin sata. Satakerran pintaepiteeli on muiden etumahan osien tapaan kerrostunutta levyepiteeliä, joka ei sisällä rauhasia. Satakerta muodostaa aukon pötsin ja verkkomahan kanssa sekä juoksutusmahan kanssa. Näitä aukkoja yhdistää toisiinsa satakerran uurre. Satakerran ja juoksutusmahan välistä aukkoa reunustaa kaksi lihaskerroksen muodostamaa poimua, joiden tehtävänä arvellaan olevan estää ruokaa palaamasta juoksutusmahasta takaisin satakertaan. Satakerrassa ruokamassasta absorboidaan suurin osa vedestä, jonka jälkeen ruokamassa siirretään juoksutusmahaan.
Steven Dewick
Steven Dewick (2. helmikuuta 1976, Sydney, Uusi Etelä-Wales) on australialainen entinen uimari ja olympiamitalisti. Hän oli erikoistunut selkäuintiin.
Dewick teki kansainvälisen tason arvokilpailudebyyttinsä vuonna 1994 Kansainyhteisön kisoissa. Hän voitti kilpailuissa kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestistä ja hopeaa 100 metrin selkäuinnista.
Vuoden 1996 kesäolympialaisissa Yhdysvaltain Atlantassa Dewick voitti yhdessä Phil Rogersin, Scott Millerin sekä Michael Klimin kanssa pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestistä. Heidän edelleen sijoittuivat Yhdysvaltain sekä Venäjän joukkueet. Dewick osallistui Atlantassa myös 100 metrin selkäuintiin, mutta hän ei selviytynyt siinä välieriin.