hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Leonid Burjak
Leonid Josypovytš Burjak (, s. 10. heinäkuuta 1953 Odessa, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Burjak toimii tällä hetkellä FK Dynamo Kiovan urheilujohtajana.
Burjak edusti suurimman osan urastaan FK Dynamo Kiovan joukkuetta. Burjak oli voittamassa viittä Neuvostoliiton mestaruutta sekä Cup-voittajien cupia ja Uefa-supercupia 1975.
Burjak pääti pelaajauransa Suomessa. Kaudella 1988 hän edusti Kemin Pallotovereita sekä 1990 Vantaan Palloa. Hän toimi molemmissa joukkueissa pelaajavalmentajana.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Burjak pelasi 53 ottelua. Hän oli mukana maan pronssimitalijoukkueessa Montrealin olympialaisissa 1976. Burjak nimettiin Neuvostoliiton joukkueeseen myös MM-kilpailuihin 1982, mutta hän ei loukkaantumisen takia pelannut yhtään ottelua.
Burjak valmensi uransa alkuaikoina Suomessa sekä yliopistotasolla Yhdysvalloissa. Hän palasi 1993 Ukrainaan ja johdatti kasvattajaseuransa FK Tšornomorets Odessan Ukrainan mestariksi 1995 ja 1996. Hän on toiminut myös lyhyen aikaa Ukrainan maajoukkueen päävalmentajana.
Burjak hoiti FK Dynamo Kiovan päävalmentajan tehtäviä lyhyen aikaa 2005, ja on sen jälkeen toiminut seuran urheilujohtajana.
HK Spartak Moskova
HK Spartak Moskova () on moskovalainen jääkiekkoseura. Seura on perustettu vuonna 1946 ja sen kotihallina on Sokolniki-urheilupalatsi. Joukkue pelaa KHL:n läntisen lohkon (konferenssin) Tarasov-divisioonassa. Joukkue joutui talousvaikeuksien takia jättäytymään pois liigasta kaudella 2014–2015. Kaudella 2015–2016 Spartak teki paluun yhden kauden tauon jälkeen.
HC Fenix
HC Fenix oli turkulainen vuonna 2005 perustettu käsipalloseura. Seuran miesten edustusjoukkue sai äkillisesti lopetetun HC Denniksen paikan SM-sarjasta eikä näin ollen joutunut aloittamaan alimmalta sarjatasolta. Seura jatkaa myös HC Denniksen aloittamaa junioritoimintaa ja sillä oli sekä pojissa että tytöissä joukkue kaikissa ikäryhmissä, mutta viimeisillä kausilla vain poikapuolella, koska tyttöjoukkueet olivat siirtyneet ÅIFK riveihin. Naisten edustusjoukkuetta sillä ei ollut.
Vuoden 2010 alussa kuitenkin seurajohdot olivat sopineet, että turkulaista käsipalloilua tullaan jatkamaan yhden seuran ÅIFK voimin.
Sijoitukset miesten SM-sarjassa:
California Molefe
California Molefe (s. 12. maaliskuuta 1980) on entinen botswanalainen pikajuoksija, joka päämatka oli 400 metrin juoksu.
Molefe karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 400 metrin alkuerissä ajalla 47,90. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa alkuerissä ajalla 46,12. Seuraavana vuonna hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa alkuerissä ja Ateenan olympialaisissa alkuerissä ajalla 45,88. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän putosi välierissä. Vuonna 2006 Molefe voitti Moskovan sisäratojen MM-kisoissa MM-hopeaa 400 metrillä ajalla 45,75. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Melbournen Kansainyhteisön kisoissa ja karsiutui Afrikan-mestaruuskilpailuissa välierissä. Osakan MM-kisoissa 2007 Molefe karsiutui välierissä ajalla 45,47. Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008 hän putosi välierissä. Molefen ura päättyi vuonna 2008.
Mikyys ja tämyys
Mikyys ( < "quid?", ”mikä?”; myös "kvidditeetti") ja tämyys (lat. "haecceitas" < "haec", ”tämä”) ovat keskiaikaisen filosofian termejä, jotka liittyvät universaalien eli yleiskäsitteiden ja partikulaarien eli yksilöolioiden ongelmaan.
"Mikyys" eli olion ”se mitä jokin on” tarkoittaa partikulaarisen olion (esimerkiksi ihmisyksilön) universaliteettia eli yleislajisuutta, eli niitä ominaisuuksia, jotka se jakaa muiden saman lajin ("species") olioiden (esimerkiksi kaikkien muiden ihmisten) kanssa. Se vastaa siis kysymykseen ”mikä se on?”. Mikyys vastaa Aristoteleen substanssin käsitettä ja olemusta ("essentia").
"Tämyys" tarkoittaa olion partikulariteettia tai individualiteettia eli yksilöllisyyttä, eli niitä ominaisuuksia tai luonteenpiirteitä, jotka tekevät siitä yksilöolion (esimerkiksi ne tekijät, jotka tekevät tietystä ihmisestä tunnistettavan yksilön).
Termit kehitti Duns Scotus. Charles Peirce käytti myöhemmin termiä tämyys () ei-deskriptiivisenä viittauksena yksilöön.
Valentí Massana
Valentí Massana Gràcia (s. 5. heinäkuuta 1970 Viladecans, Espanja) on espanjalainen entinen kävelijä, jonka matkana olivat sekä 20 kilometriä että 50 kilometriä.
Massana on 20 kilometrin maailmanmestari vuodelta 1993 ja olympiapronssimitalisti 1996 vuoden Atlantan olympialaisista. Lisäksi hän on saavuttanut hopeaa vuoden 1995 Göteborgin MM-kilpailuiden 20 kilometrillä ja EM-pronssia vuonna 1994 Helsingissä.
Aktiiviuransa aikana Valentí Massana oli aktiiviuransa aikana 168 senttimetriä pitkä ja painoi 51 kilogrammaa.
Fredegisius Toursilainen
Fredegisius Toursilainen (, myös "Fridugisus", "Fridugis", "Fredegis", "Fredugis") (s. 700-luvun loppu, Englanti, k. 834, Tours) oli munkki ja varhaisskolastinen filosofi ja teologi. Hän toimi vuodesta 804 opettajansa Alkuinin seuraajana Saint-Martin de Toursin luostarin apottina, ja Saint-Omerin (vuodesta 820) ja Saint-Bertinin luostarien apottina.
Fredegisius toimi Kaarle Suuren hovissa ja vuodesta 819 keisari Ludvig Hurskaan kanslerina. Hän oli osallisena useissa kiistoissa, erityisesti Lyonin arkkipiispaa Agobardusta vastaan.
Fredegisiuksen tunnetuin teos on kirjeen muotoon kirjoitettu "De substantia nihili et tenebrarum" (”Ei mistään ja pimeydestä”, n. 804), joka käsittelee tyhjyyden ja pimeyden luonnetta. Hän omaksui käsiterealistisen kannan, jonka mukaan tyhjyys ja pimeys ovat olemassa olevia asioita, koska näitä sanoja käytetään Ensimmäisen Mooseksen kirjan alussa. Teos on ollut merkittävässä roolissa keskiajan universaalikiistassa, ja vaikka siinä esitettyjä näkemyksiä ei hyväksytty laajalti, se on vaikuttanut skolastisen dialektisen menetelmän kehitykseen.
Dicta Boelcke
Dicta Boelcke on saksalaisen ensimmäisen maailmansodan hävittäjä-ässän, Oswald Boelcken laatima lista ilmataistelun perustaktiikoista.
1. Yritä varmistaa edullinen asema ennen hyökkäystä. Jos mahdollista, pidä aurinko takanasi.
2. Suorita aina hyökkäys loppuun, kun olet aloittanut sen.
3. Ammu ainoastaan lyhyeltä etäisyydeltä ja vain silloin kun vastustaja on kunnolla tähtäimessä.
4. Pidä aina katseesi vihollisessa, äläkä koskaan anna vihollisen huiputtaa sinua juonillaan.
5. Kaikissa tapauksissa on olennaista hyökätä vastustajan kimppuun takaa.
6. Jos vastustajasi syöksyy sinua kohti, älä yritä väistää hänen hyökkäystään, vaan lennä kohtaamaan se.
7. Älä koskaan unohda suuntaa omalle alueelle, kun lennät vihollisalueen yllä.
Laivueille: Hyökätkää pääasiassa neljän tai kuuden koneen ryhmissä. Kun taistelu hajoaa useiksi yksittäisiksi taisteluiksi, pitäkää huoli, että useat eivät hyökkää yhtä vihollista vastaan.
Vladimir Golubnitši
Vladimir Golubnitši (s. 2. kesäkuuta 1936 Sumy, Ukraina) on neuvostoliittolainen kävelijä, joka päämatkallaan 20 kilometrillä voitti kaksi olympiakultaa ja yhden Euroopan-mestaruuden.
Golubnitši oli 1960-luvun paras 20 kilometrin kävelijä. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja vuosilta 1960 ja 1968. Lisäksi hän saavutti olympiahopeaa vuonna 1972 ja olympiapronssia 1964. Golubnitši on myös Euroopan mestari vuodelta 1974, ja hän saavutti EM-hopeaa 1966 ja EM-pronssia 1962.
Vladimir Golubnitši on kaikkien aikojen menestyneimpiä kilpakävelijöitä maailmassa. Hän on ainoana saavuttanut olympialaisten 20 kilometrin kävelyssä kaksi kultamitalia, kolme mitalia ja neljä sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon. Hän käveli ensimmäisen maailmanennätyksensä jo 19-vuotiaana vuonna 1955 ja on lajinsa vanhin Euroopan mestari voitettuaan kultaa 38-vuotiaana.
Mustaa vettä
Mustaa vettä on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1991. Albumi tehtiin vielä "Kaija Kärkinen" -nimellä, mutta myöhemmät levyt on tehty "Kaija Kärkinen & Ile Kallio" -nimellä.
Kaikki kappaleet säveltänyt Ile Kallio.
Heiricus Auxerrelainen
Heiricus (Eric) Auxerrelainen ( tai "Altissiodorensis") (841–876) oli ranskalainen benediktiinimunkki sekä skolastinen filosofi ja teologi.
Heiricus toimi Pyhän Germanus Auxerrelaisen luostarin oblaattina nuorelta iältä. Hän opiskeli Lupus Servatuksen ja Haimo Auxerrelaisen kanssa. Hänen omiin oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa Remigius Auxerrelainen ja Hucbaldus.
Heiricus oli osallisena keskiajan universaalikiistassa ennen kaikkea glossillaan Aristoteleen kategorioita käsittelevään teokseen "Categoriae decem". Siinä hän kannatti kantaa, jonka mukaan ainoastaan partikulaarit eli yksilöoliot ovat olemassa. Näkemyksen mukaan esimerkiksi valkoinen ja musta eivät ole olemassa sellaisenaan, vaan aina jos joku puhuu niistä, hänen on viitattava esimerkiksi valkoiseen ihmiseen tai mustaan hevoseen. Koska inhimillinen ymmärrys ei voi käsittää kaikkia yksilöitä, se kokoaa tällaiset viittaukset yhteen ("coarctatio" < lat. "coarctare", "koota yhteen") yhden sanan alle (universaaliksi). Näin yksilöistä muodostetaan ajatus lajeista, edelleen suvuista ja lopulta substanssista. Kanta voitaisiin muuten tulkita nominalismiksi, mutta toisissa kohdissa Heiricus kannatti maltillista realismia.
Muita Heiricuksen teoksia olivat Pyhän Germanuksen runomuotoinen elämäkerta "Miracula sancti Germani" sekä saarnakokoelma "Collectaeum".
Sade (albumi)
Sade on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon toinen studioalbumi vuodelta 1995. Albumi oli suuri myyntimenestys.
Lupaus (albumi)
Lupaus on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996.
Säynätsalon vaneritehdas
Säynätsalon vaneritehdas on UPM-Kymmene-konserniin kuuluva vaneritehdas Jyväskylään kuuluvassa Säynätsalon saaressa. Tehdas on viralliselta nimeltään UPM-Kymmene Oyj, Jyväskylän vaneritehdas. Aiemmin tehdas on tunnettu nimillä Schauman Wood Oy, Säynätsalon vaneritehdas, Enso Gutzeit Osakeyhtiö, Parviaisen tehtaat ja Joh. Parviaisen tehtaat. Samalla tehdasalueella toimi aiemmin talotehdas sekä Säynätsalon kuitulevytehdas (Karl Gustaf Stigzelius 1945–47). Henkilöstöä tehtaalla on noin 310 ja tuotantokapasiteetti noin 120 000 m³ pinnoitettua ja pinnoittamatonta kuusi- ja koivuvaneria vuodessa. Vuonna 1913 perustettu tehdas on Suomen vanhin toiminnassa oleva vaneritehdas.Tehtaalle johtava rata on purettu vuonna 2006 ja rautatiekuljetukset loppuneet. Aiemmin tehtaalla on ollut käytössä oma veturi.Tehtaan yhteydessä on myös Fortum Power and Heat Oy:n lämpölaitos, joka tuottaa höyryä tehtaalle ja kaukolämpöä Säynätsalon kaupunginosaan. Laitoksen 25 MW kattila käyttää polttoaineenaan tehtaan puujätettä. Laitosalueella on myös Jyväskylän Energian kaksi kaukolämpöä tuottavaa öljykattilaa, teholtaan 1 MW ja 2,2 MW.
Suuri salaisuus (Kaija Kärkinen &amp; Ile Kallio)
Suuri salaisuus on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1997.
Bokusatsu Tenshi Dokuro-chan
Bokusatsu Tenshi Dokuro-chan () on Mitsuna Sakusen kirjoittama ja Mitsuna Ousen kuvittama japanilainen manga- ja animesarja. Sarjassa on neljä osaa, jotka sisältävät kaksi alle 15 minuutin mittaista jaksoa.
Sakura on yläasteikäinen poika, joka tulee tulevaisuudessa tekemään keksinnön, joka pysäyttää naisten kehittymisen kahdentoista vuoden iässä. Jumala ei salli tätä, vaan lähettää tämän vuoksi Sakuran perään enkeleitä tappamaan tämän ennen keksinnön luomista. Eräs näistä enkeleistä on Dokuro-chan, joka yrittää muuttaa tulevaisuutta tappamatta Sakuraa – lopullisesti. Dokuro-chan mättää ”suojeluksessaan” olevan pojan hengiltä mittavien verisuihkujen saattelemana aina sille päälle sattuessaan ja herättää tämän sitten henkiin hetken kuluttua vain voidakseen myöhemmin tappaa tämän taas uudestaan.
Bokusatsu Tenshi Dokuro-chan rakentuu lähes täysin sille huumorille, jota toisen pään irti iskemisessä isolla nuijalla voi nähdä, minkä lisäksi sarjassa on varsin huomattava määrä vessahuumoria. Seassa on myös pieni ripaus romantiikkaa, mutta kahdeksanosaisessa sarjassa ei tähän kuitenkaan paljoa ehditä takertua.
Triestenlahti
Triestenlahti (, , ) on merenlahti Adrianmeren koillisosassa. Se on osa Venetsianlahtea ja huuhtoo Italian, Slovenian ja Kroatian rannikkoa. Sen keskisyvyys on 16 metriä ja suurin syvyys 37 metriä. Lahti on nimetty sen rannalla sijaitsevan italialaisen Triesten kaupungin mukaan.
Kaikki oikeudet
Kaikki oikeudet on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon 6. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000.
Venetsianlahti
Venetsianlahti () on Välimereen kuuluvan Adrianmeren pohjoisosa. Se levittäytyy Pojoen suistosta Italiasta Istrian niemimaalle Sloveniaan ja Kroatiaan. Lahteen laskevat Pojoen lisäksi Adige-, Piave- ja Tagliamentojoet. Lahden rannikkokaupunkeja ovat muun muassa Italian Venetsia ja Trieste. Lahden koillisosassa sijaitsee Triestenlahti, luoteisosassa Venetsian laguuni.
The O2
The O on aiemmin Millennium Domena tunnettu suuri viihdeareena Lontoossa. Rakennus avattiin aiemman nimensä mukaisesti vuosituhannen vaihteessa, jolloin siellä juhlittiin uutta vuosituhatta.
The O sisältää varsinaisen näytösareenan lisäksi myös muun muassa musiikkiklubin, elokuvateatterin, näyttelytiloja sekä ravintoloita ja baareja. Nykyisen sponsorin nimellä paikkaa on kutsuttu vuodesta 2005. Rakennuksen sisällä sijaitsee myös The O -areena, jolla pelattiin NHL:n avausottelut kaudella 2007–2008. Kyseisen areenan katsojakapasiteetti on 20 000. Poptähti Michael Jackson suunnitteli "This is it" -konsertin alkavan O-areenalla, mutta Jackson menehtyikin sydänkohtaukseen kotonaan Los Angelesissa 25. kesäkuuta 2009.
Rakennuksen ulkohalkaisja on 365 metriä, sisähalkaisija 320 metriä ja korkeus 50 metriä. Rakennuksen terästolpat ovat 100 metriä korkeita ja niitä on 12 kappaletta.
Brian Engblom
Brian Engblom (s. 27. tammikuuta 1955 Winnipeg, Manitoba Kanada) on entinen kanadalainen NHL-jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Engblom voitti kolme Stanley Cupia.
Engblom pelasi nuorena University of Wisconsin-Madison -yliopiston joukkueessa. Hän debytoi NHL:ssä huipulla: vuoden 1977 Stanley Cupin pudotuspeleissä Montreal Canadiensin vahvuudessa. Kausi huipentuikin Montrealin mestaruuteen ja Engblom juhli Stanley Cupia Canadiensin kanssa myös vuosina 1978 ja 1979. Sen jälkeen hänet kaupattiin Washington Capitalsiin. Uransa ehtoopuolella puolustaja edusti vielä Buffalo Sabresia, Los Angeles Kingsia ja Calgary Flamesia. Pelaamillaan 11 NHL-kaudella Engblom teki 29 maalia ja antoi 177 maaliin johtanutta syöttöä.
En voi unohtaa
En voi unohtaa on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Se on kaikkiaan duon 7. albumi.
Levy sisältää alaotsikkonsa mukaisesti Parhaat vuosilta 1991–2001, mutta myös uusia kappaleita. Ensimmäisen levyn viimeisen kappaleen "Jan" pariskunta sävelsi ja sanoitti tv-ohjelmassa Hotelli sointu.
Tarantonlahti
Tarantonlahti (, ) on merenlahti Välimereen kuuluvassa Joonianmeressä, eteläisessä Italiassa. Sitä ympäröi Italian alueet ovat Apulia, Basilicata ja Calabria.
Tärkeimmät lahteen laskevat joet ovat Basento, Sinni ja Agri. Suurimpia kaupunkeja lahden rannalla ovat Taranto ja Gallipoli. Lahti on noin 140 kilometriä pitkä ja leveä.
Sylvie Vartan
Sylvie Vartan (s. 15. elokuuta 1944) on ranskalainen poplaulaja. Hän syntyi Bulgariassa ja muutti Ranskaan kahdeksanvuotiaana. Hän avioitui vuonna 1965 poplaulaja Johnny Hallydayn kanssa, ja heillä on avioliitostaan poika. Pari erosi vuonna 1980. Nykyisin Vartan on naimisissa mediamoguli Tony Scottin kanssa. Vuonna 2005 Vartan nimitettiin WHO:n Hyvän tahdon lähettilääksi. Suomessa Vartanin tunnetuin levytys on "La Maritza", jonka hän levytti vuonna 1968. Suomenkielisen version siitä on levyttänyt muun muassa Seija Simola.
Kymmenen laulua
Kymmenen laulua on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon kaikkiaan 8. albumi. Se julkaistiin vuonna 2002.
Bio Jaseka
Bio Jaseka on suomalainen elokuvateatteriyritys. Sen omistuksessa on nykyään yksi teatteri: Kino Myyri Vantaalla Myyrmäessä. Kino Myyrissä on yksi 188-paikkainen sali. Yhtiöllä oli ennen teatteri Espoossa kauppakeskus Isossa Omenassa, mutta se siirtyi Finnkinon omistukseen loppuvuodesta 2006, koska kauppakeskuksen omistaja ei halunnut jatkaa vuokrasopimusta. Bio Jaseka omisti myös Espoon Tapiolassa elokuvateatteri Kino Tapiolan, mutta Kino Tapiola itsenäistyi kesällä 2007. Bio Jasekan omistuksessa ollut Kino Itäkeskus suljettiin heinäkuussa 2009.
Kuka saa kyyneleet
Kuka saa kyyneleet on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon yhdeksäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2004.
Sodassa ja rakkaudessa (albumi)
Sodassa ja rakkaudessa on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon kymmenes albumi. Se julkaistiin vuonna 2005.
Idänsampi
Idänsampi ("Acipenser dabryanus") on äärimmäisen uhanalainen sampilaji. Se on endeeminen laji Jangtse-joen vesistössä.
Kala voi kasvaa jopa kaksi ja puoli metriä pitkäksi. Sillä on tummanharmaa selkä, vaaleammanharmaa vatsapuoli. Kuono on pitkä ja kapea. Selässä on kyhmyinen harja.
Idänsampi elää vanhaksi, ja muuttaa vuodenaikojen mukaan alueelta toiselle. Se on käynyt uhanalaiseksi ylikalastuksen ja elinympäristön tuhoutumisen takia.
20 suosikkia
20 suosikkia on Warner Music Finlandin julkaisema kokoelmalevysarja omistamastaan Musiikki-Fazerin luettelosta. Ensimmäiset "20 suosikkia" -kokoelmat julkaistiin vuonna 1995 ja viimeiset 2000-luvun alussa. Useimmat kokoelman osat sisältävät kappaleiden lisäksi kansilehtisessä olevan lyhyen historiikin artistin urasta. Fazer Finnlevy jatkoi tuotantoa yhtiössä itsenäisesti vielä toukokuuhun 1998 asti julkaisuilla.
Valtaosa "20 suosikkia" -sarjan albumeista muodostuu suomalaisten iskelmä- ja pop-artistien kokoelmista. Jossain määrin sarjassa on julkaistu myös rock-levyjä. Sarjan loppuvaiheilla siinä julkaistiin myös kokoelmia eri iskelmäsäveltäjien ja -sanoittajien tuotannosta. Lisäksi sarjassa on ilmestynyt kokoelmia eri teemoilla, esimerkiksi eri vuosikymmenten rock- ja pop-hiteistä.
"20 suosikkia" -sarjan julkaisuista kahdeksan on myynnissä ylittänyt kultalevyrajan: Dingon, Hectorin, Hurriganesin, Juice Leskisen, Kari Tapion, Leevi and the Leavingsin, Mamban ja Reijo Taipaleen kokoelmat. Näistä Mamban kokoelma on ylittänyt myös platinalevyrajan.
"20 suosikkia" -sarjan julkaisujen loputtua Warner Music on tuonut markkinoille uuden "Tähtisarja – 30 suosikkia" -sarjan, jolla on niin esittäjä- kuin kappalesisällöltään paljon yhtymäkohtia edeltäjäänsä.
A B C D E F G H I J K L M N O P R S T U V
Puck (elokuva)
Puck on Hannu Lemisen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1942.
Ohjaaja Hannu Leminen ja pääosan esittäjä Helena Kara olivat avioituneet 1940, ja tämä oli heidän ensimmäinen yhteinen elokuvansa. "Risto Kaarnan" rooli oli puolestaan Leif Wagerin näyttelijänuran ensimmäinen filmirooli. Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä 1. marraskuuta 1942 Rexissä ja Bio-Biossa. Sen yleisömenestys oli vuoden 1942 paras "Varaventtiilin" rinnalla.
Melodraamaksi luonnehdittu elokuva perustuu Gunnar Widegrenin romaaniin "Puck" vuodelta 1934, joka ilmestyi 1940 suomeksi nimellä "Prinsessa Pettersson". Elokuvan työnimenä oli "Prinsessa Pesonen".
Helena Karan esittämä Liisa Pesonen työskentelee myyjänä ja harrastaa musiikkia. Ollessaan menossa konserttiin hän kadottaa laukkunsa. Säveltäjä Kaarna, jonka konserttiin Helena on matkalla, näkee tapauksen ja lainaa hänelle rahaa ja lupaa konserttilipun. Myöhemmin he tutustuvat paremmin. Liisan ja Raimon suhdetta ei katsota hyvällä silmällä ja Raimon erään sukulaisen Bisse Holmin saatua selville Liisan salaamia asioita hän alkaa kiristää tätä.
Kahdeksan kärjessä
Kahdeksan kärjessä oli nuorten listaohjelma, joka pyöri radiossa 1960-luvulla. Sen esikuvana oli Ruotsin radion suosittu "Tio i topp"-ohjelma. Ohjelmassa kokoontui kaksi nuorisoraatia, joista toinen istui Helsingissä ja toinen jossakin maakuntakaupungissa. Raadit kuuntelivat edellisen kerran suosikkeja ja uusia tulokkaita ja äänestivät niistä "Kahdeksan kärjessä" -listan, joka oli pohjana seuraavalle kokoontumiselle.
Hilden
Hilden on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Mettmannin piirikuntaan. Kaupungin naapureita ovat Erkrath pohjoisessa, Haan koillisessa, Solingen idässä ja kaakossa, Langenfeld etelässä ja Düsseldorf lännessä. Vuoden 2012 lopussa Hildenin asukasluku oli 54 736. Sen pinta-ala on 25,96 neliökilometriä ja asukastiheys 2 170 as./km².
Varhaisin maininta Hildenistä sijoittuu vuoden 1169 tienoille. Kaupunginoikeudet se sai kuitenkin vasta vuonna 1861. Hildenillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Tšekin Nové Město nad Metujín ja Yhdistyneen kuningaskunnan Warringtonin kanssa.
Käpylä (täsmennyssivu)
Käpylä voi tarkoittaa seuraavia:
Täplätoka
Täplätoka ("Allotoca maculata") on äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Se elää vain Meksikossa makeassa vedessä.
Täplätoka elää matalissa, rehevissä vesistöissä jotka saattavat pitkinä kuivina kausina kuivua lähes kokonaan haiseviksi mutalammikoiksi. Alueella on pulaa viljelysmaasta, ja on uhkana, että nämä pienet lammikot kuivataan viljelyskäyttöön. Kaloja on menestyksellisesti viljelty vankeudessa, mutta on epävarmaa, onko luonnossa enää villejä yksilöitä.
Täplätoan vartalo on perusväriltään harmahtava. Kyljessä on epäselvä vaakaraita ja himmeitä pystyjuovia. Lajinimen antanut täplä erottuu tummana ja selvärajaisena noin kaksi senttiä pyrstöstä eteenpäin. Itse kala jää alle seitsemän senttiä pitkäksi.
Mäntän paperitehdas
Mäntän paperitehdas on Metsäliitto-konserniin kuuluvan Metsä Tissue Oyj -yrityksen pehmopaperitehdas Mänttä-Vilppulassa, Pirkanmaalla. Tehdas on toinen Suomessa toimivista pehmopaperitehtaista (toinen on Nokian Paperi) ja valmistaa noin puolet Suomessa myytävistä pehmopapereista (mm. wc- ja talouspaperit sekä paperiset käsipyyhkeet). Mäntän tehtaalla tehdään pehmopaperin lisäksi tiivispaperia ruoanlaittoon ja leivontaan. Raaka-aineena käytetään keräyspaperia ja sellua. Painomusteen poistamiseksi tehtaalla on siistaamo. Tehtaalla työskentelee noin 500 työntekijää. Tehtaan paperintuotantokapasiteetti on noin 122 000 t vuodessa. Tuotemerkkejä ovat muun muassa Serla, Lambi ja Katrin. Tehdas aloitti toimintansa puuhiomona vuonna 1869 ja ensimmäiset kaksi paperikonetta hankittiin vuosina 1881 ja 1882.
Yhtiön alaisuuteen kuului vuosina 1923–1988 myös Laukaassa sijaitseva Kuhankosken voimalaitos. Voimalaitos tuotti sähköä Kankaan paperitehtaan sekä Mäntän tehtaiden tarpeisiin, joiden välillä oli oma 45kV:n voimansiirtoverkko Kuhankoski–Kangas–Mänttä-Kolhon saha.
Kuhankoski–Kankaan muuntamon välin linja purettiin 1990-luvun alussa. Kankaan muuntoasema–Mänttä välin purkamisesta ei ole tietoa.
Linjaa on osin vielä olemassa osin pystyssa tehtaan lähistöllä.
Tuotanto kolmella vanhimmalla koneella oli yhteensä noin 5 000 t kääre-, pingotus- ja pussipaperia vuodessa. Tehtaalla on neljä tuotantokäytössä olevaa paperikonetta, joista kolme konetta valmistaa pehmopapereita ja yksi kone tiivispaperia.
Tuotteet vuoden 1911 jälkeen: kirjoitus-, paino-, ja käärepaperi sekä tapettipaperi. Vuosina 1919–1920 PK1:llä valmistettiin sanomalehtipaperia. Vuonna 1925 PK1:llä aloitettiin pergamiinipaperin valmistus.
Pergamiinin lisäksi Mäntän paperitehtaalla tuotettiin 1950-luvulla kattohuopaa, raakapahvia, käärepaperia, silkkipaperia, konekrepattua paperia, selluloosavanua sekä erilaisia talouspapereita (mm. wc-paperia, lautasliinoja ja nenäliinoja). Kuva vanhasta paperikoneesta Mäntässä.
Tuotteet 1970-luvulla: rasvatiiviit paperit, leivinpaperit ja muut leipomoteollisuuden tarvitsemat paperilaadut sekä niistä tehdyt jalosteet kotitalouksia varten.
Tehtaan yhteydessä oleva voima-asema koostuu höyry- ja vesivoimalasta Sekä muuntoasemasta. Molemmat ovat Mäntän Energia Oy:n omistuksessa
Mäntän vesivoima-aseman teho on 1,5 MW (1 turbiini). Höyryvoima-asemalla on 1 höyryturbiini.
Aikoinaan tehtaiden välillä oli oma verkosto Kuhankosken voimalaitos- Kankaan muuntoasema - Mäntän tehtaat . Linja valmistui 22.2.1925 Kytkettiin 45kV Kuhankoski-Kangas -mäntän linjaa korkeajännite. ( Linja on nykyään purettu) Lisäksi mäntästä jatkettiin 45kV linjaa yhtymän Kolhon sahalle asti.
Kuhankosken teho on 3,4 MW. Laitoksen omistaa nykyisin koskienergia Oy.
Tehtaalla oli aiemmin oma kuljetusosasto ja veturikalusto (GAS Kuljetusosasto), joka hoiti tehtaan sisäisen liikennöinnin. Nykyään tehtaan raideliikennettä hoitaa VR Osakeyhtiö. Tehtaalta lähtee päivässä noin 40 junanvaunun ja 50 rekan verran pehmopaperia.
Tehtaalla oli vuoteen 1955 asti myös oma 600 mm:n kapearaideverkosto.
Hürth
Hürth on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä lounaiseen Kölnin suurkaupungista ja kuuluu Rhein-Erft-Kreisin piirikuntaa. Kaupungin asukasluku oli noin 55 000 vuonna 2011. Kaupungin pinta-ala on 51,173 neliökilometriä.
Hürthin maalaiskunta (ml. Altstädten ja Knapsack), Berrenrath, Fischenich, Gleuel (ml. Sielsdorf ja Burbach), Hermülheim ja Kendenich (ml. Kalscheuren) yhdistettiin yhdeksi suurkunnaksi 1. huhtikuuta 1930. Vuonna 1933 Hürthiin liittyivät Stotzheim ja Efferen, ja siitä muodostui Saksan suurin maalaiskunta. Maalaiskunta Hürth oli vuoteen 1978 saakka, jolloin se sai kaupunginoikeudet.
Formula 1 kuljettaja veljekset Michael Schumacher ja Ralf Schumacher ovat kotoisin Hürthista.
Molekyyligenetiikka
Molekyyligenetiikka on biologian osa-alue, joka tutkii geenien rakennetta ja toimintaa molekyylitasolla sekä sitä, miten geenit siirtyvät sukupolvelta toiselle. Molekyyligeneettisessä tutkimuksessa sovelletaan genetiikan ja molekyylibiologian menetelmiä. "Molekyylisystematiikka" on molekyyligenetiikan osa-alue, joka tutkii eliöiden sukulaisuussuhteita niiden tieteellisen luokittelun parantamiseksi.
Molekyyligeneettinen tutkimus on osoittanut, että monet sairaudet, sekä fyysiset että psyykkiset, johtuvat ainakin osittain geeneistä. Esimerkiksi alttius skitsofreniaan periytyy, samoin kuin taipumus sairastua tietyntyyppisiin sydän- ja verisuonitauteihin
Luettelo kenttäratsastuksen maailmanmestaruuskilpailujen voittajista
Luetteloon on koottu kenttäratsastuksen maailmanmestaruuskilpailujen voittajat. 
Vain kaksi joukkuetta sai kilpailun päätökseen.Vain kaksi joukkuetta sai kilpailun päätökseen.(Laurenson) 522,20
Amanda Michalka
Amanda Joy ”AJ” Michalka (s. 10. huhtikuuta 1991 Torrance, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän oli katalogimalli ennen näyttelijänuraansa, mutta parhaiten hänet tunnetaan jäsenenä tyttöduossa "Aly & AJ", hänen vanhemman siskonsa Alyson Michalkan kanssa. 8. heinäkuuta 2009 duo vaihtoi nimekseen 78violet.
Amanda Michalka syntyi Torrancessa, Kaliforniassa vuonna 1991. Hänen vanhempansa ovat Mark ja Carrie Michalka. Amanda ja hänen isosiskonsa Aly kasvoivat Seattlessa, Washingtonissa. Molemmat siskokset kiinnostuivat musiikista ja näyttelemisestä jo varhaisessa iässä. Heidän äitinsä on myös muusikko. Amanda alkoi soittaa pianoa kuusivuotiaana ja kitaraa varhaisteini-iässä. Hän on myös näytellyt viisivuotiaasta lähtien ja esiintyi aluksi pääosin kirkkonäytelmissä yhdessä siskonsa kanssa. Heidät molemmat kasvatettiin kristinuskoon. Michalka asuu nykyään perheineen Kaliforniassa.
Michalka soittaa useita instrumentteja, kuten akustista kitaraa, sähkökitaraa, pianoa ja bongoja. Hän esiintyi katalogikuvissa nuorena ja debytoi näyttelijänä vuonna 2002 tv-sarjassa "Passions". Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Disney Channelin "Cow Belles" (2006), jossa näyttelee myös hänen siskonsa. Michalka on jatkanut näyttelemistä elokuvissa ja televisiossa musiikin ohessa.
Michalka muodostaa siskonsa Alyn kanssa duon nimeltä Aly & AJ, joka tunnetaan nykyään nimellä 78violet. He ovat julkaisseet kaksi studioalbumia sekä yhden joulualbumin.
Ayi Kwei Armah
Ayi Kwei Armah (s. 1939) on ghanalainen kirjailija. Hän syntyi Sekondi-Takoradissa fantenkielisille vanhemmille.
Armah lähti Ghanasta vuonna 1959 ja aloitti Groton Schoolin Massachusettsissa. Sieltä päästyään hän lähti Harvardin yliopistoon ja lopulta Algeriaan kielenkääntäjäksi "Révolution Africaine" -lehdelle. Palattuaan synnyinmaahansa 1964 hän teki kirjoitustyötä kansalliselle televisiolle ja toimi englanninopettajana.
Vuosina 1967–1968 Armah toimitti "Jeune Afrique" -lehteä Pariisissa. Hän opiskeli sen jälkeen vuoteen 1970 Columbian yliopistossa ja on luonut pitkän uran yliopistoissa muun muassa Lesothossa, mutta myös Yhdysvalloissa.
Armahin tunnetuimpiin romaaneihin lukeutuvat "Pirstaleita" ja "Mistä meille tämä armo?", jotka molemmat on käännetty suomeksi 1970-luvulla. Hän on jatkanut kirjoittamistyötään 2000-luvulle saakka.
Takeshi Kaikō
Takeshi Kaikō (; 30. joulukuuta 1930 – 9. joulukuuta 1989) oli japanilainen kirjailija. Hän syntyi Osakassa ja voitti vuonna 1957 Akutagawa-palkinnon teoksellaan "Hada no ōsama".
Kaikō kuului 1960–1970-lukujen aikana Yhdysvaltain toimintaa Vietnamin sodassa vastustaneeseen Beheiren-ryhmään. Sodan aikana hän toimitti myös Asahi Shimbunia. Hän kuoli ruokatorvensyöpään vain 58-vuotiaana.
Kaikōn tunnettu romaani "Kagayakeru yami" (1968) sijoittuu juuri Vietnamiin. Muihin teoksiin lukeutuu "Natsu no yami" (1971), jonka suomenkielisen käännöksen "Kesän pimeys" julkaisi vuonna 1977 Tammi Keltaisessa kirjastossa.
Sergei Jesenin
Sergei Aleksandrovitš Jesenin (; 3. lokakuuta 1895 Konstantinovo, Rjazanin kuvernementti – 28. joulukuuta 1925 Leningrad) oli venäläinen runoilija.
Jesenin muutti vuonna 1912 Moskovaan ja 1915 Pietariin. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa "Radunitsa" julkaistiin vuonna 1915. Useat hänen työnsä joutuivat alun alkaen viranomaisten sensuroimiksi.
Jesenin avioitui useita kertoja; yksi hänen puolisoistaan oli maineikas yhdysvaltalainen tanssijatar Isadora Duncan. Jesenin sairastui alkoholismiin, ja päätyi elämänsä loppuvaiheissa ankaran hermoromahduksen saatuaan sairaalaan. Hän hirttäytyi 30-vuotiaana.
Ihmeneloset (vuoden 2006 animaatiosarja)
Ihmeneloset () on ranskalaisen Moonscoop-yhtiön tuottama yhdysvaltalainen animaatiosarja. Se on samalla kaikkiaan neljäs Ihmenelosiin perustuva animaatiosarja. Sarja alkoi Yhdysvalloissa syyskuussa 2006 Cartoon Networkilla. Ensimmäinen tuotantokausi oli 26 jakson mittainen. Myös Suomessa sarjaa esitettiin ensi kerran Cartoon Networkilla 24. syyskuuta 2007 alkaen.
Kun kokeellinen avaruusmatka menee pieleen, aluksen neljä matkustajaa saa kosmisten säteiden vaikutuksesta supervoimat: Herra Fantastinen (Reed Richards) kykenee venyttämään kehoaan mihin tahansa muotoon, Näkymätön nainen (Sue Storm) voi muuttua näkymättömäksi ja luoda voimakenttiä, Liekki (Suen nuorempi veli Johnny Storm) pystyy hallitsemaan tulta, ja Möykky (Ben Grimm) on yli-inhimillisen vahva. Yhdessä he käyttävät erityisiä kykyjään suojellakseen maailmaa superroistoilta, esimerkiksi arkkiviholliseltaan Tohtori Doomilta.
São José dos Campos
São José dos Campos [- zoze:´ -], on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa, São Paulon osavaltiossa.
Kaupunki sijaitsee 80 kilometriä São Paulosta koilliseen. Vuonna 2009 siellä asui 615 871 ihmistä. São José dos Campos on maatalousalueen keskus. Siellä on myös paperi- ja viiniteollisuutta.
Ivo Linna
Ivo Linna (s. 12. kesäkuuta 1949 Kuressaare) on virolainen laulaja ja televisioesiintyjä. Hän on opiskellut Kuressaaressa ja Tarton yliopistossa vuosina 1967–1969 viron kielitiedettä. Vuosina 1973–1974 Linna oli Olav Ehalan lauluyhtyeen solisti, 1975–1980 hän oli suositun Apelsin-yhtyeen jäsen ja vuodesta 1978 hän vaikutti myös yhtyeessä Rock Hotel. Hän on myös edustanut Viroa Maarja-Liis Ilusin kanssa Eurovision laulukilpailussa Oslossa 1996 kappaleella "Kaelakee hääl" sijoittuen viidennelle sijalle.
Alagoinhas
Alagoinhas [-go´injöš], on kaupunki Brasilian Bahian osavaltiossa. Se sijaitsee 110 kilometriä Salvadorista pohjoiseen. Siellä asuu noin 140 000 ihmistä (2010). Alagoinhasissa on rautatieristeys. Kaupunki on paikallisen hedelmänviljelyalueen keskus.
Grom
Grom (puolaksi "ukkonen") on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin toinen studioalbumi. Sen julkaisi vuonna 1996 Pagan Records.
Yläleuka
Yläleuka () koostuu kahdesta, vasemmasta ja oikeasta, yläleuanluusta (lat. os maxillaris). Ylähampaat ovat kiinni yläleukaluissa. Suurimmat nenän sivuonteloista, vasen ja oikea poskiontelo (lat. sinus maxillaris), sijaitsevat yläleukaluissa. Yläleuka jää usein nykyisin pienemmäksi pehmeämmän ravinnon vuoksi, ja syntyy purentavirheitä. Toinen syy yläleuan pieneksi jäämiseen voi olla hengittäminen suun kautta. Kitarisojen poisto voi auttaa nenähengitystä ja näin edistää yläleuan kasvua.
Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Hämähäkkimiehestä on tehty seuraavat animaatiosarjat:
Delicious
Delicious (aiemmin del.icio.us) on sosiaalisen kirjanmerkkauksen verkkopalvelu, jonka avulla voi tallentaa, jakaa ja etsiä kirjanmerkkejä. Sivuston perusti Joshua Schachter loppuvuodesta 2003. Yahoo! osti palvelun vuonna 2005. Palvelulla on yli 5 miljoonaa käyttäjää ja 150 miljoonaa kirjanmerkattua URL:ia.
Yahoo! myi palvelun huhtikuussa 2011 AVOS Systemsille.
Kuivalahti
Kuivalahti on kylä Eurajoella. Kuivalahdella on kesäteatteri ja noin 30 oppilaan peruskoulu (luokat 1.–6.). Kylässä on myös lihakauppa. Kuivalahdella oli myös kyläkauppa, mutta sen toiminta on loppunut.
Kuivalahdella on myös nuorisoseurantalo, jossa voi järjestää juhlia tai muita tapahtumia. Kuivalahden Kesäteatteri järjestää joka kesä näytelmän, joka on vuosittain tuonut vierailijoita Kuivalahdelle.
Merce Cunningham
Mercier ”Merce” Philip Cunningham (16. huhtikuuta 1919 – 26. heinäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen koreografi ja tanssija. Hän syntyi Centraliassa, Washingtonin osavaltiossa.
Cunninghamia pidetään yhtenä nykytanssin merkittävimmistä kehittäjistä, ja hänelle myönnettiin vuonna 1990 National Medal of Arts. Hänen koreografioidensa tyyli on huomattavan vapaata; Martha Grahamin työhön verrattuna sitä pidetään kevyenä, joustavana ja nopeana.
Cunningham oli vuosina 1939–1945 Martha Grahamin ryhmän tanssisolisti. Hän loi jo vuonna 1943 koreografian Paul Bowlesin kevyeen ooppera "The Wind Remainsiin". Hän oli modernistisen säveltäjä John Cagen pitkäaikainen elämänkumppani ja yhteistyökumppani. Hän perusti Merce Cunninghamin tanssiryhmän kesällä 1953.
Cunninghamin johdolla ovat opiskelleet myös suomalaiset koreografit Ulla Koivisto ja Reijo Kela.
Osmanien lippu
Osmanien lippu oli Osmanien valtakunnassa käytetty lippu. Lippuja oli käytössä useammanlaisia.
Ottomaanien tunnusväri oli punainen ja lippuun sijoitettiin Konstantinopolin vanha tunnus, kuunsirppi. Sultaani Selim III lisäsi lippuun 1793 myös kahdeksansakaraisen tähden. Vuosina 1793–1844 käytössä olleessa osmanilaivaston lipussa oli punainen tausta, keskellä sirppikuu ja sen sisällä kahdeksansakarainen tähti. Usein imperiumissa käytettiin myös islamin vihreitä tai ottomaanien punaisia lippuja, joissa oli kolme kuunsirppiä. Myös viisisakarainen versio on todennettu valokuvista.
Nykyinen Turkin lippu on johdettu kyseisestä lipusta sillä erolla, että Turkin lipussa käytetään viisisakaraista tähteä.
Robert Rauschenberg
Robert Milton Ernest Rauschenberg (22. lokakuuta 1925 – 12. toukokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija.
Rauschenberg syntyi Port Arthurissa, Teksasissa. Hän opiskeli Kansas City Art Institutessa ja Académie Julianissa Pariisissa ennen kuin pääsi Pohjois-Carolinan maineikkaaseen Black Mountain Collegeen vuonna 1948. Hänen uransa alku osui abstraktin ekspressionismin ja pop-taiteen siirtymävaiheille.
Rauschenbergille myönnettiin vuonna 1964 Venetsian biennaalin pääpalkinto. Palkitsemiseen vaikutti taustalla hyvin voimakkaasti galleristi Leo Castelli. Hän jatkoi 2000-luvulle saakka työtään New Yorkissa ja studiollaan Floridan Captiva Islandilla. Hänelle myönnettiin National Medal of Arts vuonna 1993, ja hän oli Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsen vuodesta 1978.
Rauschenberg palkittiin Grammy-palkinnolla Talking Headsin "Speaking in Tongues" -levyn kannesta (1983). Hän oli kuollessaan 82-vuotias.
Alalakh
Alalakh eli Alalah oli vanhan ajan kaupunkivaltio nykyisessä Kaakkois-Turkissa Välimeren itärannikon pohjoisosassa, niin sanotun Levantin alueella. Kaupunki oli Orontes-joen mutkassa Amuq-joen laaksossa, nykyisen Hatayn alueella. Alalakh on antiikin Antiokian, nykyisen Antakyan lähistöllä Antiokian itäpuolella.
Nykyään kaupungin rauniokumpu tunnetaan nimellä Tell Atchana/Atshana.
Paikalla asuttiin jo 3000 eaa. Mesopotamia ulotti vaikutuksensa tännekin. Akkadin ja Urin kolmannen dynastian aikoihin rakennettiin alueella palatsi, jossa oli tiilipilarinen julkisivu. Eräs Pohjois-Syyrian länsiseemiläinen hallitsija Abban luovutti kaupungin Hammurabin aikoina Jamkhadin eli Aleppon kuninkaalle Jarimlimille. Jarimlim rakennutti kaupunkiin palatseja, muureja ja portteja. Ruhtinas Irkabtum hallitsi Alalakhia Jarimlimin vasallina. Jarimlimin seuraaja oli Niqnepa, jota vastaan Alalakh nousi kapinaan, ja kapinalliset hävittivät kaupungissa olleen temppelin ja palatsin. Näihin aikoihin itäistä keramiikkaa saapui Aleppoon, jonka kanssa oli vihollisuuksia. Paikalle saapuivat hyksot, hurrilaiset ja heettiläiset kuningas Mursili I:n aikoihin.
Egypti alkoi laajentaa valtaansa uudelleen Pohjois-Syyriassa faarao Thutmosis I:n aikaan noin 1520 eaa., ja faarao teki tänne sotaretkiä. Faaraot hallitsivat myös Alalakhia rauhassa 20–30 vuotta. Paikkaa sanottiin Mukishiksi, ja kuningas Ilimilimma oli luultavasti faaraon vasallina. Ilimilimman jälkeen nousi valtaan hänen poikansa Idrimi (1480–1450 eaa.), joka joutui laajenevan Mitannin kuninkaan Paratarnan vasalliksi. Idrimi mainitsee Aleppon palatsivallankumouksen, jossa hän menetti valtansa. Idrimin aikoihin mainitaan ensi kerran nimi Kanaan, "purppuramaa", ja hapirut. Tällä alueella Idrimi oli maanpaossa. Idrimi sopi oman kertomuksensa mukaan veljensä kanssa, aihe, mikä muistuttaa Raamatun kertomusta Joosefista. Idrimi taisteli heettiläisiä vastaan. Idrimi palvoi hurrilaisia säänjumala Teshupia ja jumalatar Hepatia, ja vasta kolmantena Alalakhin Ishtaria.
Idrimin jälkeen tuli Niqmepa, joka oli Mitannin Shaushatarin vasalli. Idrimin pojanpoika Ilimilimma II siirtyi heettiläisten Suppiluliuman jälkeen heettiläisten puolelle. Sotaisat Merikansat ryöstivät Alalakhin 1193 eaa.
Nollalla jakaminen
Nollalla jakaminen tarkoittaa jakolaskua, jossa jakaja on nolla. Muodollisesti tällaista jakolaskua merkitään formula_1. Tavallisessa aritmetiikassa formula_1 ei ole määritelty.
Jakolasku määritellään kertolaskun avulla: osamäärä formula_3 tarkoittaa sitä lukua formula_4, jolla pätee formula_5. Oletetaan nyt, että formula_6. Jakolaskun määritelmän mukaan formula_1 on se luku formula_4, jolla formula_9. Kuitenkin formula_10 riippumatta luvusta formula_4. Siis ei ole olemassa lukua formula_1, eli nollalla ei voi jakaa nollasta eroavaa lukua formula_13.
Myöskään nollaa ei voi jakaa nollalla: mikä tahansa luku formula_4 toteuttaa yhtälön formula_15, joten formula_16 voisi olla mikä reaaliluku hyvänsä.
Yksi tapa lähestyä nollalla jakamisen ongelmaa on geometrisen summan formula_17 avulla. Tiedetään että summan suppenemissäde on formula_18.
Kun sijoitetaan summaan arvo formula_19, saadaan formula_20. Koska summa formula_21 kasvaa rajatta, suureella formula_22 ei ole mielekästä arvoa.
Nollalla jakamista voi tarkastella myös raja-arvojen avulla. Kun formula_23 lähestyy nollaa oikealta puolelta, kasvaa osamäärä formula_24 rajoittamattomasti. Kun formula_23 lähestyy nollaa vasemmalta puolelta, osamäärä formula_24 vähenee rajatta. Jos siis haluttaisiin määritellä nollalla jakaminen lausekkeen formula_24 raja-arvona, tulisi osamäärän formula_28 olla yhtä aikaa sekä äärettömän suuri että äärettömän pieni. Tämä on mahdotonta, joten nollalla jakamista ei voi määritellä tälläkään tavalla.
Jos sallitaan nollalla jakaminen ja oletetaan, että formula_29, voidaan todistaa, että esimerkiksi 2 = 1.
Nollan ominaisuuksista johtuen tiedetään että formula_30 ja formula_31. Näin siis on formula_32. Jakamalla yhtälö puolittain nollalla saadaan formula_33. Siispä formula_34.
Jakamalla nollalla on päädytty selvästi ristiriitaiseen johtopäätökseen. Siis nollalla ei voi jakaa.
Reaaliakseli formula_35 voidaan laajentaa sisältämään alkiot formula_36 ja formula_37, jotka sopivasti tulkittuna antavat järkevän määritelmän nollalla jakamiselle. Joissain matematiikan aloissa, kuten mittateoriassa, tämä on luontevaa sillä usein eteen tulee funktioita, joille esimerkiksi ääretönarvoisuus olisi selkempää määritellä kuin jättää raja-arvojen varaan.
Määrittelemme, että laajennettu reaaliakseli on joukko formula_38, missä formula_36 ja formula_37 ovat alkioita, joille pätee seuraavat ominaisuudet:Tapauskohtaisesti myös määritelläänMerkinnät
eivät ole määritelty joukossa formula_74.
Tietokoneohjelmoinnissa kokonaislukujen jakolasku, jossa jakaja on nolla, aiheuttaa ohjelman keskeytymisen tai siirtymisen poikkeuskäsittelijään. Liukuluvuilla laskettaessa (hallitsevan IEEE 754 -standardin mukaan) nollia on kaksi: positiivinen nolla ja negatiivinen nolla; näiden voi ajatella kuvaavan esitystarkkuuden rajaa pienempiä lukuja, joista kuitenkin tiedetään etumerkki. Nollalla jakaminen antaa tulokseksi positiivisen äärettömän tai negatiivisen äärettömän riippuen jaettavan ja nollajakajan etumerkeistä. Jos myös jaettava on nolla eli jaetaan nollaa nollalla, tulos on määrittelemätön arvo, jota kutsutaan nimellä Not-a-Number tai lyhenteellä NaN (vakiintumaton suomennos 'epäluku').
Amatoli
Amatoli on voimakas räjähdysaine. Se on trinitrotolueenin (TNT) (CHNO) ja ammoniumnitraatin (NHNO) seos. Amatolia käytettiin etenkin sotilaskäytössä ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa. Nykyään se on korvattu muilla vaihtoehdoilla. Amatoli on väriltään vaihdellen vaaleasta kellertävään ja ruskeaan riippuen seossuhteesta. Amatoli on suhteellisen vakaata mutta voi räjähtää kovasta iskusta.
Amatolia käytettiin etenkin lentopommeissa, syvyyspommeissa ja merimiinoissa. Amatolin valmistusprosessi on hyvin yksinkertainen: siksi sitä käytettiin massoittain sodissa.
Amatolilla on taipumus ikääntyessään herkistyä; siksi esimerkiksi sota-aikaiset lentopommit, syvyyspommit ja miinat, joissa sitä käytettiin, ovat hengenvaarallisia käsiteltäviä - erityisesti jos ne ovat olleet veden alla kuten meren tai järven pohjassa eri hylkyjen mukana uponneina.
Kanadantylli
Kanadantylli ("Charadrius semipalmatus") on pohjoisamerikkalainen kahlaaja. Lajin nimesi Charles Lucien Bonaparte 1825.
Linnun pituus on 17–19 senttimetriä, siipien kärkiväli 43–52 senttimetriä ja paino 31–69 grammaa. Naaras on hieman suurempi kuin koiras. Muistuttaa suuresti tylliä, josta se poikkeaa hiukan pienemmän koon ja hennomman rakenteen takia. Värityksen pienistä eroista mainittakoon vaaleammat koivet ja vähemmän silmäänpistävä siipijuova lentävällä linnulla. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuorta lintua on hyvin vaikea erottaa nuoresta tyllistä.
Pesimäalue ulottuu Alaskasta Pohjois-Kanadaan. Maailman populaation koko on noin 150 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Muuttolintu, joka talvehtii Atlantin ja Tyynenmeren rannikoilla Etelä-Carolinasta Patagoniaan, myös vyöhykkeen kaikilla suurilla saarilla. Hyvin harvinainen vierailija Länsi-Euroopassa, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Pesimäaikana makean ja suolaisen veden muta- ja hiekkarannat sekä jokien, järvien ja lampien avoimet rannat. Muutto- ja talvehtimisalueilla hiekka- ja mutarannat sekä laguunit, harvoin sisämaassa.
Pesä on avoimesti maassa. Munia on 4, uusintapesissä 3. Pesintä touko-kesäkuussa.
Maassa ja mudassa elävät hyönteiset, nilviäiset ja madot.
Brian Dobson
Brian Dobson (s. 7. toukokuuta 1973, Steadfast, Englanti) on kanadalainen ääninäyttelijä, jonka veljet Paul Dobson ja Michael Dobson ovat myös ääninäyttelijöitä. Kolmikko on usein työskennellyt kanadalaisen Ocean Group -yhtiössä, joka dubbaa muun muassa japanilaisia animesarjoja ja elokuvia. Ennen ääninäyttelijän uraansa Dobson työskenteli DJ:nä Monty's Showroom Pubissa.
Rudolf Lange
Rudolf Lange (18. huhtikuuta 1910 Weißwasser, Saksa – 23. helmikuuta 1945 Poznań, Puola) oli natsi-Saksan SD:n ja Sicherheitspolizein päällikkö Latviassa toisen maailmansodan aikana. Hän oli yksi Wannseen konferenssiin osallistuneista natsijohtajista.
Lange syntyi luterilaiseen perheeseen Weißwasserissa Sleesiassa 1910. Hän valmistui ylioppilaaksi Staßfurtissa 1928 ja jatkoi opiskelemaan lakia Jenan yliopistoon. Hänestä tuli lakitieteen tohtori joulukuussa 1932.
Vuonna 1933 Gestapo värväsi hänet Hallessa. Hän liittyi samalla SA-joukkoihin, mutta tunsi tehneensä huonon uraratkaisun ja noin kolme vuotta myöhemmin hän värväytyi SS:n rivimieheksi numerolla 290 308. Gestapon jäsenenä hän kuitenkin yleni SS-joukoissa nopeasti. Vuodesta 1936 alkaen hän työskenteli Gestapon Berliinin toimistossa. Hän omaksui SS:n aateohjelman ja erosi kirkosta 1937.
Vuonna 1938 natsi-Saksa liitti Itävallan alueisiinsa. Lange siirrettiin Wieniin, jossa hän valvoi Itävallan poliisijärjestelmän yhdistämistä Saksan poliisiin. Hän tapasi siellä myös Franz Walter Stahleckerin ja työskenteli tämän kanssa. Stahlecker oli asetettu juutalaisten muutosta vastaavan Wienin toimiston johtoon. Itävallasta Lange siirrettiin Stuttgartiin kesäkuussa 1939.
Pian toisen maailmansodan syttymisen jälkeen 22. syyskuuta 1939 natsi-Saksan poliisielimet yhdistettiin SS:n alaiseksi valtakunnan pääturvallisuusvirastoksi (RSHA), jota johti Reinhard Heydrich. Gestaposta tuli Osasto IV ja Heinrich Müllerista sen johtaja. Touko-kesäkuussa 1940 Lange johti Weimarin ja Erfurtin Gestapon toimistoja ja toimi Sicherheitspolizein apulaistarkastajana Kasselissa. Syyskuussa 1940 Lange sai ylennyksen Berliinin poliisin apulaispäälliköksi. Huhtikuussa 1941 hänet ylennettiin majuria vastanneeseen SS-Sturmbannführerin arvoon.
Joulukuussa 1941 hän nimitettiin Einsatzgruppe A:n komentajaksi. Einsatzgruppe A toimi Baltian alueella ja Latviassa se murhasi yli 250 000 ihmistä alle puolen vuoden aikana. Suurin osa heistä oli juutalaisia.
Riian lähistöllä Lange järjesti kaksi päivää kestäneen joukkoteloituksen, jonka aikana murhattiin 35 000 ihmistä. Kokemusta omaavana Lange kutsuttiin Wannseen konferenssiin 1942, jossa valmisteltiin juutalaiskysymyksen lopullista ratkaisua. Saman vuoden joulukuussa hän yleni SS-Obersturmbannführeriksi ja Riian SD:n ja Sicherheitspolizein toimiston päälliköksi.
Lange haavoittui puna-armeijan hyökätessä Poznańiin tammikuussa 1945 ja hänet ylennettiin SS-everstiksi. Hän menehtyi Puolassa samana vuonna. Hänen kuolemansa yksityiskohdista ei ole varmaa tietoa, mutta hänen oletetaan kuolleen taistelussa puna-armeijaa vastaan helmikuussa 1945.
Paul Taylor
Paul Belville Taylor Jr. (29. heinäkuuta 1930 – 29. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen nykytanssija ja 1900-luvun tunnetuimpiin kuuluva koreografi.
Taylor syntyi Wilkinsburgissa Pennsylvaniassa. Hän opiskeli Syracusen yliopistossa maalaustaidetta ja liittyi uimaseuraan. Hän pääsi jatkamaan opintojaan Juilliard Schooliin. Hän osallistui American Dance Festivalille Connecticut Collegessa. Festivaalilla ensiesitettiin 1900-luvun huomattavimpien taiteilijoiden teoksia.
Taylor esiintyi muun muassa Merce Cunninghamin ja Martha Grahamin tanssiryhmissä. Vuonna 1959 hän teki yhteistyötä "Episodes"-balettiteoksessa George Balanchinen kanssa New York City Balletissa. Hän perusti oman ryhmänsä Paul Taylor Dance Companyn vuonna 1954. Eräs hänen tunnetuimmista koreografioistaan on Johann Sebastian Bachin musiikkiin tehty "Esplanade" (1975).
Taylor oli biseksuaali. Hänen omaelämäkertansa "Private Domain" julkaistiin vuonna 1987. Hänelle myönnettiin Kennedy Center Honors -taidepalkinto vuonna 1992 ja National Medal of Arts vuonna 1993.