hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nivelkärsäiset
Nivelkärsäiset (Hemiptera) kuuluvat hyönteisten luokkaan. Lahkoon kuuluu maailmanlaajuisesti noin 80 000 lajia ja sen alalahkoja ovat luteet (Heteroptera), kaskaat (Auchenorrhyncha) sekä kirvansukuiset (Sternorrhyncha). Kirvansukuisiin kuuluvat puolestaan kempit, jauhiaiset, kirvat ja kilpikirvat.
Nivelkärsäiset tunnistaa helposti niiden suuosista, jotka ovat kehittyneet pitkäksi pistäväksi kärsäksi. Kärsän avulla ryhmän hyönteiset nauttivat nestemäistä ravintoa, joka on yleensä kasviperäistä. Luteiden alalahkosta löytyy kuitenkin myös muutamia petoja sekä verta imeviä loisia. Aikuisten nivelkärsäisten koko vaihtelee välillä 1 mm – 15 cm. Lahkon tieteellinen nimi Hemiptera tarkoittaa puolisiipistä ja viittaa tapaan, jolla monien lajien etusiipien tyviosa on paksuuntunut nahkamaiseksi ja lentämiseen sopimattomaksi. Rakenne on analoginen kovakuoriaisten peitinsiipien kanssa. Takasiivet soveltuvat lentämiseen. Osa lajeista on kokonaan siivettömiä.
Etenkin kirvansukuisten elinkierto on monimutkainen ja siihen kuuluu joukkosiirtymiä ravintokasvista toiseen. Kirvoille on tyypillistä useiden neitseellisesti lisääntyvien sukupolvien esiintyminen kasvukauden aikana. Talvehtiminen voi tapahtua aikuisena, toukkana tai munana. Muodonvaihdos on vaillinainen.
Taistelupetankki
Taistelupetankki on vuonna 1999 Suomessa petankin pohjalta kehitetty palloilulaji. Taistelupetankkia pelataan petankin pelivälineillä, mutta sitä voi pelata hyvin monenlaisissa maastoissa.
Pelissä pelaajalla (tai joukkueella) on käytössään kaksi metallikuulaa. Pelaaja pyrkii omalla vuorollaan saamaan ainakin toisen rautakuulistaan lähimmäksi "snadi"a eli maalipalloa. Lähimmäs maalipalloa voi pyrkiä tarkalla heitolla lähelle maalipalloa tai yrittämällä poistaa vastustajan kuula maalipallon läheltä joko heittämällä oma kuula päin vastustajan kuulaa tai maalipalloa. Taktiikkana on usein käyttää toinen kuula vastustajan siirtämiseen ja toinen omaan lähestymiseen. Jos pelaaja ei saa vuorollaan omaa kuulaa lähimmäksi maalipalloa, hän putoaa pelistä. Peli jatkuu, kunnes jäljellä on vain yksi pelaaja.
Taistelupetankin harrastajat kuvaavat lajia sanomalla, että ”taistelupetankki alkaa siitä mihin tavallinen petankki jää”.Yksi pelaajista, edellisen pelin voittaja tai ottelun nuorin, heittää snadin sopivaksi katsomaansa paikkaan. Tämän jälkeen suoritetaan ns. yhteislaukaus, jossa kaikki pelaajat heittävät kuulansa yksi kerrallaan pelialueelle mahdollisimman yhtäaikaisesti. Pelaajan on suositeltavaa seurata, mihin omat kuulat päätyvät.
Ensimmäisen varsinaisen heittokierroksen aloittaa se, jonka jompikumpi kuula on kauimpana snadista. Kaksi omaa kuulaa pyritään heittämään halutussa järjestyksessä snadia kohden siten, että ainakin toinen niistä on oman heittovuoron päätyttyä lähinnä snadia. Mikäli pelaajan kuula ei ole oman heittovuoron eli kahden heitetyn kuulan jälkeen kaikkein lähinnä snadia, pelaaja putoaa välittömästi kierrokselta pois.
Seuraava heittovuoro on sillä pelaajalla, jonka kuula on ensimmäisen heittäjän jälkeen kauimpana. Näin edetään, kunnes kaikki pelaajat ovat heittäneet kuulansa ja tässä heittovuorojärjestyksessä edetään seuraavilla heittokierroksilla.
Pelaaja poimii pallon jalkojensa välistä ja heittää pallon niiltä jalansijoilta. Heiton aikana saa hypätä, kunhan laskeutuu samoihin jälkiin. Pallon on heitossa kuljettava ilmassa vähintään n. 10 cm.
Peli voi kestää ihan mitä tahansa viidestä minuutista tuntiin, riippuen olosuhteista (kuten pelaajien taito, maasto-olosuhteet, säätila, onnistuneiden kilkkausten määrä, pelaajien valppausaste...)
Koko pelaajakunta toimii tuomaristona, jonka tulisi kyseenalaisissa tilanteissa pyrkiä yhteisymmärrykseen eli konsensukseen.
Suomen Taistelupetankkiliitto järjestää Suomessa kaikille avoimia taistelupetankkikilpailuja. Kilpailuja on ympäri vuoden pääasiassa pääkaupunkiseudulla. Yksittäisiä kilpailuja on vuosittain myös mm. Tampereella ja Tallinnassa.
Hiphop-tanssi
Hiphop-tanssi (myös hip hop -tanssi) on tanssin laji. Se on saanut alkunsa Yhdysvaltain länsirannikolla 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla.
Beatbox tuli tanssina yleiseen tietoisuuteen 70-luvun alkupuolella Soul Train TV-ohjelmassa The Cambellock Dancers / The Lockers -ryhmän esiintymisten myötä. 2000-luvulla locking ja roboting olivat vallitsevia tanssimuotoja. 70-luvun loppupuolella The Electric Bogaloo LOCKERS/The Electric Bogaloos–ryhmä toi yleiseen tietoisuuteen uudet hiphop-tanssit, jotka ovat popping ja boogalooing. Näiden tanssien taipalaeet ovat Lockingissa ja Robotingissa.
Myöhemmissä vaiheissa hiphop-tanssiin on yhdistynyt merkittävä määrä vanhoja ja myöhemmin syntyneitä tansseja kuten lindy hoppia, steppiä, afrikkalaista ja afroamerikkalaista tanssia, breakdancea, reggaeta, capoeiraa, housea, hypeä, New Jack Swingiä, jammingia ja discotanssia Rytmin vaihdokset ovat tyypillisiä hip hopille. Hip hop -tanssijoilla on oma tyylinsä, joka kehittyy harrastajille ajan myötä.
Nykyiset Hip hop -tanssit eivät ole suoranaisesti kytköksissä hip hop -kulttuuriin. 1970-luvulla silloisilla hiphop-tansseilla oli tiivis sidos Yhdysvaltain länsirannikon hip hop -kulttuuriin. Hip hop -kulttuurin tanssillinen elementti on breakdance, joka on syntynyt varsinaisia hiphop-tansseja myöhemmin Yhdysvaltain itärannikolla ja jonka elemenettäejä käytetään hiphop-tanssin osana.
Luettelo pussieläimistä
Tämä on luettelo pussieläimistä (Marsupialia). Pussieläinten osaluokkaan kuuluu seitsemän lahkoa, 21 heimoa, 91 sukua ja 331 lajia. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.
Luettelo jäniseläimistä
Tämä on luettelo jäniseläinten ("Lagomorpha") lahkoon kuuluvista nisäkkäiden heimoista, suvuista ja lajeista. Lajeja on kaikkiaan 92, ja ne jakautuvat 13 suvun kesken. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.
Luettelo sorkkaeläimistä
Tämä on luettelo sorkkaeläinten ("Artiodactyla") lahkoon kuuluvista nisäkkäiden heimoista, alaheimoista, tribuksista, suvuista ja lajeista. Luettelossa käytetty taksonomia perustuu Wilsonin ja Reederin "Mammal Species of the World" -teokseen (2005), jonka mukaan sorkkaeläinten lahkossa on 240 lajia. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.
Agan Burjatia
Agan Burjatia on Taka-Baikalian aluepiiriin kuuluva burjaattienemmistöinen piirikunta () kaakkoisessa Siperiassa Venäjällä, lähellä Burjatian ja Mongolian rajoja. Vuoteen 2008 alueen nimi oli Agan Burjatian autonominen piirikunta (, ), ja sillä oli autonomisena piirikuntana Venäjän liittovaltiosubjektin asema, vaikka se oli myös tuolloisen Tšitan alueen osa. Piirikunta oli Tšitan alueen kokonaan ympäröimä. Kansanäänestyksen jälkeen autonominen piirikunta ja Tšitan alue yhdistettiin 1. maaliskuuta 2008, jolloin niistä muodostui Taka-Baikalian aluepiiri.
Agan Burjatian hallintokeskus on Aginskojen kaupunkimainen taajama (), joka sijaitsee Agajoen laaksossa.
Vuonna 2009 alueen väkiluku oli 77 343, vuonna 2002 72 213. Vuonna 2002 autonomisen piirikunnan väestöstä oli burjaatteja 62,5 %, venäläisiä 35,1 %, tataareja 0,5 % ja muita 1,9 % (koostuu 51 etnisestä ryhmästä). Burjaattien suhteellinen osuus oli lisääntynyt vuodesta 1989, jolloin burjaatteja oli 54,9 % ja venäläisiä 40,8 %. Tähän vaikuttavat venäläisten poismuutto alueelta sekä burjaattien suurempi syntyvyys. Autonomisen piirikunnan virallisia kieliä olivat burjaatti ja venäjä.
Alueella harjoitetaan metsä-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä värimetallurgiaa. Maataloudessa porotalous on tärkein elinkeino. Lisäksi kasvatetaan turkiseläimiä sekä liha- ja maitokarjaa sekä viljellään vehnää, kauraa, ohraa ja rehuviljaa.
Piirikunnassa ei ole kaupunkeja. Hallinnollisessa keskuksessa Aginskojen kaupunkityyppisessä taajamassa on noin 9 300 asukasta. Kaikkiaan piirikunnassa on neljä taajamaa ja kolme hallintopiiriä (raion). Piirikunnan johdossa on hallinnon päämies (руководитель aдминистрации), autonomisessa piirikunnassa (-2008) oli myös duuma-parlamentti.
Piirit ovat
Piirikunnan vanhimpia asukkaita ovat burjaatit, ja alueen historia liittyy läheisesti Burjatian tasavallan historiaan aina vuoteen 1937, jolloin burjaattien asuinalueet jaettiin useaan hallintoyksikköön. Piirikuntaa perustettaessa 1937 sen nimi oli Agan burjaatti-mongolien kansallinen piirikunta (), vuodesta 1958 Agan burjaattien kansallinen piirikunta, joka 1977 muutettiin autonomiseksi piirikunnaksi. Neuvostoliiton aikana piirikunta kuului Tšitan alueeseen. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Agan Burjatian autonominen piirikunta säilyi edelleen osana Tšitan aluetta, mutta siitä tuli myös suoraan Venäjän federaation alainen yksikkö, liittovaltiosubjekti, jollainen myös Tšitan alue oli. Tšitan alue ja piirikunta yhdistyivät 1.3.2008 Taka-Baikalian aluepiiriksi.
Luettelo lepakoista
Tämä on luettelo lepakoiden ("Chiroptera") lahkoon kuuluvista nisäkkäiden heimoista, alaheimoista, tribuksista, suvuista lajeista. Luettelossa käytetty taksonomia perustuu Wilsonin ja Reederin "Mammal Species of the World" -teokseen (2005), jonka mukaan lepakoiden lahkossa on 1 116 elossa olevaa tai viimeisten 500 vuoden aikana sukupuuttoon kuollutta lajia. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.
Mitta-asteikko
Tilastotieteessä mitta-asteikolla tarkoitetaan sitä, millaisia vertailuja ja laskutoimituksia tilastoaineistolle voidaan tehdä. Havaintojen mitta-asteikko määrää ne tilastolliset välineet, joita analyysissä voidaan käyttää.
Yleensä käytetään neljää mitta-asteikkoa:Keskilukuja laskettaessa ei toisinaan kiinnitetä riittävästi huomiota mitta-asteikkoon. Esimerkiksi aineiston käsittelyn yhteydessä kyselyn vastaukset ”täysin eri mieltä”, ..., ”täysin samaa mieltä” koodataan usein numeroarvoilla. Tämän jälkeen havainnoista voidaan laskea virheellisesti keskiarvo, vaikka se ei ole tässä tapauksessa mielekäs keskiluku.
Sairaiden voitelu
Sairaiden voitelu (myös "sairaanvoitelu") on katolisen, ortodoksisen ja eräiden protestanttisten kirkkojen sakramentti. Katolisen kirkon käyttämästä nimestä viimeinen voitelu, jota oli käytetty keskiajalta asti, luovuttiin Vatikaanin toisessa kirkolliskokouksessa.
Sairaiden voitelun latinankielinen nimi "Unctio in Extremis", ""äärimmäinen voitelu"". Ortodoksisessa perinteessä käytetään termiä 
"euchelaion" (kreikaksi το Ἂγιον ευχέλαιον ""pyhä armo öljy"") tai "elaion hagion" (ἒλαιον ἂγιον ""pyhä öljy"").
Sakramentin tarkoitus on antaa synnit anteeksi ja tuoda henkistä tukea sairaalle. Sairas voidellaan oliiviöljyllä tai sen puuttuessa muilla kasviöljyillä.
Sairaanvoitelu perustuu Jaakobin kirjeen luvussa 5. (jakeet 14-15) annettuun kehotukseen:
Ortodoksisessa kirkossa sairaanvoitelun eli rukousöljypalveluksen osat ovat rukous, epistola, evankeliumi, voitelurukous, jotka toistetaan seitsemän kertaa peräkkäin. Lopuksi pappi voitelee mysteerioon osallistuvan pyhitetyllä öljyllä. Toimitus on jumalanpalveluksena pitkä, noin kaksi tuntia ja osittain tämän vuoksi niitä toimitetaan nykyisin kohtalaisen harvoin yhden henkilön puolesta.
Seurakunnissa toimitetaan erityisesti paastojen aikaan yleisiä sairaanvoiteluita, joihin voi osallistua kuka tahansa ortodoksisen kirkon jäsen, joka kokee sitä tarvitsevansa.
Sairaanvoitelu ei ole ortodoksisessa kirkossa koskaan katsottu olevan "viimeinen voitelu", vaan seurakunnan jäsen saa osallistua toimitukseen niin usein kun katsoo sitä tarvitsevansa. Koko nimityksen sairaanvoitelu katsotaan olevan meillä Suomessa läntistä lainaa.
Katolisessa kirkossa öljy ("oleum infirmorum") on yleensä erikseen siunattu. Öljyä sivellään henkilön otsaan, kämmeniin ja joskus muihinkin osiin kuten miehillä lanteille. Latinaksi synnit annetaan anteeksi lauseella ""Per istam sanctam unctionem, indulgeat tibi Dominus quidquid deliquisti, Amen"".
Voitelun voi saada useasti. Esimerkiksi paavi Johannes Paavali II sai voitelun ensimmäisen kerran murhayrityksen jälkeen, toisen kerran kuolinvuoteellaan vuonna 2005. Aikaisemmin sakramentti pyrittiin varaamaan vain kuoleville.
Oman pääoman tuottoaste
Oman pääoman tuottoaste (ROE, "Return On Equity") on yrityksen tuottavuuden mittari, joka kertoo, montako prosenttia tuottoa yritys tuotti suhteessa omaan pääomaan.
Mittarin näkökulma on yrityksen oman pääoman sijoittajien näkökulma. ROE mittaa, kuinka hyvin yritys tyydyttää omistajan tuottovaatimuksen, joka kohdistuu omistajan yrityksen käyttöön antamaan pääomaan. ROE kertoo, kuinka paljon yrityksen oma pääoma lisääntyy nettotuloksen kautta ennen voitonjakoa.
ROE lasketaan jakamalla yrityksen tulos sen taseessa näkyvällä omalla pääomalla.formula_1Tunnusluvun laskentatekniset yksityiskohdat vaihtelevat käytännössä. Tulos-lukuna käytetään 12 kuukauden tulosta (nettotulos) ennen vähemmistöosuutta. Oman pääoman määrä voidaan ottaa edellisen tilikauden lopun taseesta. Voidaan käyttää myös tilikauden keskimääräistä tilannetta eli edellisen ja tämän tilikauden lopun oman pääoman keskiarvoa. Omaan pääomaan luetaan paitsi taseen oma pääoma, myös vähemmistöosuus ja tilinpäätössiirtojen kertymä verovelalla vähennettynä.
Sijoittajan kannalta omaan pääomaan liittyy suurempi menettämisen riski kuin vieraan pääoman sijoituksiin. Siksi oman pääoman tuoton tulisi olla korkeampi kuin vieraan pääoman tuoton tai koko sijoitetun pääoman tuoton. Omistaja itse asettaa ROE-vaatimuksen omista lähtökohdistaan.
Oman pääoman tuottoasteen ohjearvot ovat:
Negatiivinen tuottoaste on huolestuttava.
Oman pääoman tuottoastetta voi yrittää nostaa muutamalla yrityksen pääomarakennetta velkavetoisempaan suuntaan. Tuottoaste nousee, jos liiketoiminta on riittävän kannattavaa ja vieraan pääoman kulujen jälkeen jää lisää tuottoa omalle pääomalle. Velan vipuvaikutuksen vuoksi tähän liittyy kuitenkin suurempi riski.
Tuottoaste sopii kannattavuuden mittaamiseen niissä liiketoiminnoissa, jotka sitovat paljon pääomaa. Jos liiketoiminta perustuu taseessa näkymättömään varallisuuteen kuten osaamiseen, pääoman tuotto ei ole paras mittari kannattavuuden mittaamiseen. Jos pääomat ovat pieniä ja pääoman kierto on nopeaa, ei pääoman tuotolle saada järkeviä lukemia. 200 % tuotto kertoo todennäköisemmin väärästä kannattavuusmittarista kuin ylettömän kannattavasta liiketoiminnasta.
Saman yrityksen eri tilikausien tuottoasteen vertailukelpoisuutta vähentävät omaan pääomaan kirjatut arvonkorotukset ja niiden peruutukset. Varsinkin käyvän arvon rahaston muutokset voivat heiluttaa oman pääoman määrää.
Messerschmitt Bf 108 Taifun
Messerschmitt Bf 108 Taifun (BFW M 37) on saksalainen 1930-luvun alussa suunniteltu yksitasoinen yhteyslentokone. Sen suunnitteli Willy Messerschmitt ja valmistaja oli Bayerische Flugzeugwerke (BFW)-lentokonetehdas Augsburgissa, Baijerissa.
Bayerische Flugzeugwerke nimi vaihtui 11. heinäkuuta 1938 Messerschmitt Flugzeugbau GmbH:ksi, ja Taifunin valmistus siirtyi uuteen tehtaaseen Regensburgiin. Vuonna 1942 koneen valmistus siirrettiin Ranskaan "Société Nationale de Constructions Aéronautiques du Nord"in (SNCAN) tehtaalle Les Mureauxiin, lähelle Pariisia. Se valmisti 285 Taifun-konetta vuosina 1941–1944.
Sodan jälkeen konetta valmistettiin Ranskassa jäljelle jääneistä osista nimellä Nord 1001 Pingouin I. Moottorina koneissa oli kuusisylinterinen 233 hv Renault 6Q-11 -moottori.
Valmiiden osien loputtua SNCAN alkoi rakentaa kokonaan uusia Nord 1002 Pingouin II-koneita 230 hv Renault 6Q-10-moottorilla varustettuna. Suurin osa sodan jälkeen valmistetuista koneista toimitettiin Ranskan ilmavoimille.
Taifunia valmistettiin kaikkiaan 885 kappaletta.
Sud-Aviation S.E.3130 Alouette II
Sud-Aviation S.E.3130 Alouette II on ranskalainen Sud Aviationin ja myöhemmin Aérospatialen valmistama helikopteri. 12. maaliskuuta 1955 ensilentonsa lentänyt Alouette II oli ensimmäinen tuotantoon päässyt helikopteri jossa käytettiin kaasuturbiinimoottoria.
Suomen ilmavoimien käytössä oli vuosien 1966−1975 välillä kaksi Alouette II:ta, rekisteritunnuksin HA–1 ja 2.
Suomen Rajavartiolaitoksen käytössä oli vuosien 1965–1976 välillä alkujaan Suomen Punaisen Ristin "Ilmasilta" -nimisen tv-ohjelman keräysvaroilla ostama Alouette II helikopteri tunnukseltaan OH-HIS. Sairaankuljetustoimintaan hankittu helikopteri sijoitettiin ensin Ivaloon ja vuonna 1971 Kajaaniin. Koneessa oli kahden paaripotilaan kuljetusvarustus, hätälähettimen etsintälaite, lääkärilaukku ja hätään joutuneen henkilön pelastusköysi. Tarvittaessa koneeseen voitiin asentaa myös kellukevarustus.
Boreas
Boreas () oli pohjoistuuli, tai tarkkaan ottaen pohjoiskoillistuuli, jota kreikkalaisessa mytologiassa palvottiin jumalana. Boreaan palvonta oli erityisen suosittua Ateenassa, koska persialaissodissa Boreas osoitti myötämielisyytensä kaupunkilaisille tuhoamalla barbaarien laivoja.
Devi
Devi on hindujen jumalatar, jota palvotaan suurena äitijumalattarena ja kaikkien miespuolisten jumalten energiana, "shaktina". Devi on hindujumalista vaikutusvaltaisimpia ja palvotuimpia. Hänellä on monia olomuotoja, joista suurimmassa osassa hän on Shiva-jumalan puoliso, shaktismissa jopa Shivaakin korkeampi ylijumalatar. Hänen kolme tunnetuinta olomuotoaan ovat sotaisa neitsytjumalatar Durga, vaurauden jumalatar Lakshmi ja viisauden jumalatar Saraswati. Hänellä on myös monia muita ilmentymiä ja nimityksiä, kuten Kali, Parvati, Uma, Gauri, Jaganmata, Jagadgauri, Chandi, Bharaivi ja Matangi.
Hindumyyttien mukaan jumalat loivat Devin, jotta he voisivat voittaa heitä vastaan asettuneet demonit. Jumalat yhdistivät voimansa ja tulivat luoneeksi Devin. Soturijumalatar Durgan hahmossa Devi taisteli tiikerillä ratsastaen demoni Mahishaa vastaan. Hän onnistui torjumaan Mahishan nuijan ja lopulta surmasi hänet. Devistä tuli teon ansiosta suuri jumalatar ja kaikki muut jumalat ja jumalattaret kunnioittavat häntä. Hädän tullen he olivat valmiita antamaan hänelle kaikki mahdolliset aseet ja voimat.
Devi on hindulaisuudessa kaikkien elollisten äiti. Hänen oikea kätensä pitelee iloa ja tuskaa ja hänen vasen kätensä pitelee elämää ja kuolemaa. Hän on hedelmällisyyden, sateen, terveyden ja luonnon jumalatar. Hindujen mukaan Devi pitää universumia kohdussaan. Hän on myös kuoleman ja sairauksien jumalatar.
Taiteessa Devi kuvataan usein Durgan muodossa, kahdeksankätisenä ja jumalten aseita pidellen. Hän ratsastaa taisteluun tiikerin tai leijonan selässä.
Steve Wozniak
Stephen ”Woz” Wozniak (s. 11. elokuuta 1950 San José, Kalifornia) on toinen Apple-tietokoneyhtiön perustajista. Wozniak loi Apple I:n ja Apple II:n 1970-luvun puolivälissä yhdessä Steve Jobsin kanssa. Apple II saavutti paljon suosiota, ja siitä tuli yksi eniten myydyistä henkilökohtaisista tietokoneista 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa.
Wozniak luki lapsena kirjoja Tom Swiftistä, nuoresta keksijästä joka suunnitteli mitä tahansa. Tom Swift edusti Wozniakille luovaa vapautta, tietämystä ja kykyä löytää ongelmiin ratkaisuja.
Nuorta Wozniakia inspiroi myös hänen isänsä, joka työskenteli insinöörinä Lockheedilla. Isänsä ansiosta Wozniak kiinnostui elektroniikasta, ja isä usein tarkisti poikansa keksinnöt.
Wozniakin arvomaailmaa muokkasi vuosien varrella niin oma perhe, itsenäinen ajattelu, eettinen ja moraalifilosofia, radioamatöörietiikka (apua tarvitsevia tulee auttaa) kuin kirjatkin (Swiftin humanitäärinen asenne).
Wozniak oli lahjakas matematiikassa ja kiinnostunut elektroniikasta. Hän opiskeli lukuvuoden 1968−1969 Coloradon yliopistossa, palasi kotiseudulleen Kaliforniaan ja jatkoi ensin ammattikorkeakoulussa ja sitten Kalifornian yliopistossa. Hän työskenteli pienissä elektroniikkafirmoissa ja vuonna 1975 hän keskeytti opintonsa ja pääsi töihin Hewlett-Packardille.
Wozniak oli 19-vuotias vuonna 1969, kun hän tutustui 14-vuotiaaseen Steve Jobsiin. Wozniak oli jo rakentanut laitteen, jolla voi soittaa puheluita ilmaiseksi. Jobs ja Wozniak rakensivat yhdessä tietokoneen. Tärkein syy tähän oli tehdä vaikutus muihin Palo Alton elektroniikkaharrastajien muodostama ryhmän, Homebrew Computer Clubin jäseniin. Tietokoneen nimeksi tuli Apple I.
Wozniakin ja Jobsin työnjako oli selvä: Wozniak suunnitteli tekniikan, Jobs hoiti liiketoiminnan. Wozniak arvioi, että myös Jobs olisi osannut suunnitella ohjelmistoa ja laitteistoa, mutta ei yhtä hyvin kuin hän.
Wozniakin ja Jobsin toisesta tietokoneesta, Apple II, joka valmistui 1977, tuli maailmanlaajuinen menestys Jobsin muotoilun ja Wozniakin elektroniikan ansiosta. Kun yritys listattiin pörssiin, Wozniakista tuli miljonääri.
Vuonna 1981 Wozniak loukkaantui lentokone-onnettomuudessa. Hän jatkoi opintojaan mutta ei käynyt kurssejaan loppuun. Yliopisto päätti myöhemmin, että Applen tietokoneiden suunnittelulla saattoi korvata puuttuvat kurssit, ja myönsi hänelle tutkinnon 1987.
Wozniakin ura Applessa päättyi vuonna 1987.
Applen jälkeen Wozniak on keskittynyt vapaaehtoistyöhön, etenkin lasten auttamiseen ja koululaisten tietokonekerhoihin. Hän on osallistunut erilaisten tietotekniikan alan yritysten hallituksiin, ja vuonna 2009 hän alkoi jälleen työskennellä tuotekehittäjänä Fusion-IO:ssa, joka tekee tallennuslaitteita.
EMF
EMF oli brittiläinen, 1990-luvun alussa vaikuttanut rock- ja popyhtye. Yhtyeen musiikissa sekoittui rockmaiset äänet teknomusiikin kevyisiin elementteihin ja yhtye käytti samplereita ja sekvenssoreita ahkerasti. EMF tunnettiin aikanaan myös sivuttain käännetyistä lippalakeistaan ja löysistä shortseistaan.
Yhtyeen nimi tulee virallisesti sanoista ”Epsom Mad Funkers”. Vaihtoehtoisen tulkinnan mukaan EMF tulee sanoista ”Ecstasy Mother Fuckers”, jotka esiintyvät esikoislevyn bonusraidalla.
"James Atkin" (laulu), "Ian Dench" (kitara), "Zac Foley" (basso), "Derry Brownson" (kosketinsoittimet ja samplet) ja "Marc Decloedt" (rummut) perustivat yhtyeen lokakuussa 1989 Cinderfordissa. Yhtyeen jäsenet olivat paikallisesti tunnettuja muusikoita jo ennen EMF:ää. EMI/Parlophone teki yhtyeen kanssa leyvytyssopimuksen jo yhtyeen neljännen keikan jälkeen kuulematta edes yhtään demonauhaa.
Yhtyeen ensimmäinen levy oli ”"Schubert Dip"”, joka nousi Ison-Britannian levylistoilla 3:nneksi. Levyn suurin hitti oli ”"Unbeliveable"”, joka nousi monissa maissa (mm. Yhdysvalloissa) listaykköseksi. Isossa-Britanniassa se oli parhaimmillaan kolmas. Levyn muut singlet olivat ”"I Believe"”, ”"Children"” ja ”"Lies"”. Yhtyeen säveltäjä Ian Dench mukaan levyn nimi tuli siitä, että kun hän tarvitsi lyhyen sointukuvion hän otti sellaisen Franz Schubertilta.
EMF:n muut julkaisut eivät olleet yhtä menestyksekkäitä. Vuonna 1992 yhtye julkaisi EP:n ”"Unexplained EP"” ja myöhemmin samana vuonna toisen albuminsa ”"Stigma"”, jolta julkaistiin singlet ”"They're Here"” ja ”"It's You"”. Menestyksen hiipumisen on selitetty johtuneen yhtyeen siirtymisestä rockimpaan suuntaan ja brittipopin noususta. Vielä vuonna 1995 yhtye julkaisi levyn ”"Cha Cha Cha"” sekä singlet ”"I'm a Believer"” ”"Afro King"”. Tämän jälkeen yhtye hajosi, mutta kaikki sen jäsenet jatkoivat kuitenkin musiikin tekemistä.
2001 EMF teki keikan Lontoossa ja julkaisi kokoelmalevyn parhaista kappaleistaan.
Kavioeläimet
Kavioeläimet ("Perissodactyla") on nisäkkäiden luokkaan kuuluva eläinlahko. Ne ovat suurehkoja eläimiä, joilla on sorkkaeläimiin verrattuna yksinkertainen maha ja suurikokoinen, kavioksi kutsuttu keskimmäinen varvas, jolle ruumiin paino keskittyy. Hevoseläinten ("Equidae") heimon kavioeläimillä on yksi varvas, ja ne ovat pitkäjalkaisia nopeita juoksijoita. Muita nykyisin eläviä kavioeläimiä ovat hitaammat ja vankkarakenteisemmat tapiirit ("Tapiridae") ja sarvikuonot ("Rhinocerotidae").
Kavioeläimiin kuului 12 heimoa, joista kolme on selvinnyt nykyaikaan asti. Sukupuuttoon kuolleiden kavioeläinten joukossa on muun muassa "Paraceratherium", joka painoi jopa 12 tonnia.
Sorkkaeläimet monimutkaisempine mahoineen alkoivat vallata alaa kavioeläimiltä, kun heinäkasvit lisääntyivät.
Kavioeläimiin on kuulunut myös useita nykyään sukupuuttoon kuolleita heimoja. Eräät lajit liikkuivat muurahaiskarhujen, simpanssien ja gorillojen tapaan rystystensä varassa.
Kladogrammi joka osoittaa kavioeläinten sukulaissuhteet.
Luettelo kavioeläimistä
Tämä on luettelo kavioeläinten ("Perissodactyla") lahkoon kuuluvista nisäkkäiden heimoista, suvuista, lajeista ja alalajeista. Lajeja on kaikkiaan 17 ja ne jakautuvat 6 suvun kesken. Sukupuuttoon kuolleet lajit ja alalajit on merkitty ristillä.
Asteikko
Asteikko eli skaala on jaotus, jota käytetään mittaamiseen tai havaintojen arvioimiseen.
Tilastotieteessä mitta-asteikot jaetaan neljään luokkaan.
Luonnontieteissä käytettäviä asteikkoja:
Muita asteikkoja:
Jean Buridan
Jean Buridan (myös Johannes Buridan, latinaksi Joannes Buridanus) (1300–1358) oli ranskalainen filosofi ja nominalisti, jonka sanotaan kylväneen uskonnollisen skeptisismin siemenen eurooppalaiseen ajatteluun. Hänen nimensä on kaikkein tunnetuin argumentista nimeltä Buridanin aasi, joka on suunnattu hänen determinististä kantaansa vastaan.
Buridan sai koulutuksensa Pariisissa ja toimi siellä koko akateemisen uransa ajan. Hän poikkesi monista aikansa kuuluisista oppineista siinä, että ei kuulunut yhteenkään hengelliseen sääntökuntaan, vaan oli tavallisen papiston jäsen. Buridan luennoi metafysiikasta, etiikasta, luonnonfilosofiasta sekä logiikasta. Uransa varrella hänet valittiin kahdesti yliopiston rehtoriksi.
Monia vahvistamattomia ja värikkäitä tapahtumia on liitetty Buridanin elämään. Eräiden tarinoiden mukaan Buridan olisi erotettu yliopistosta nominalististen oppiensa takia ja hän olisi siirtynyt Wieniin perustamaan uutta yliopistoa. Toisessa tarinassa taas kuningas sullotuttaa Buridanin säkkiin ja heitättää hänet Seine-jokeen, koska hänellä oli suhde kuningattareen. Varmuudella tiedetään, että Buridan oli kuuluisa ja suosittu opettaja. Eräiden lähteiden mukaan Buridan olisi syntynyt jo vuonna 1295.
Elinaikanaan Buridan mm. "todisti" Jumalan olemassaolon tarkastelemalla seuraavia lauseita:Buridan osoitti, että ainoa tapa välttää ristiriita päättelyketjussa on päätellä Jumalan olevan olemassa, eli lauseen 1 olevan tosi ja lauseen 2 epätosi. Todistus on eräs muoto ns. valehtelijan paradoksista. Todistusta on kuitenkin arvosteltu muun muassa siitä, että tarkastelemalla lauseen 1 sijasta sen negaatiota voidaan vastaavasti "todistaa", ettei Jumalaa ole olemassa.
Buridanin aasi
Buridanin aasi on tahdon vapautta koskevissa kiistoissa käytetty Jean Buridanin deterministisellä kannalla pilaileva paradoksaalinen esimerkki. Paradoksissa aasi kuolee nälkään kahden yhtäläisen ja yhtä lähellä olevan heinätukon välissä, koska ei ole mitään ratkaisevaa syytä, joka vetäisi sitä voimakkaammin jommankumman heinätukon puoleen.
Paradoksin ratkaisuksi voidaan esittää, että paikalleen jääminen on myös vaihtoehto. Tällöin kyse onkin valinnasta paikalleenjäämisen ja kumman tahansa heinätukon välillä. Koska paikalleen jäämisestä seuraa kuolema valitsee aasi(kin) kumman tahansa heinätukon. Heinätukkojen välisen valinnan voi tehdä ihan millä tahansa perusteella, vaikkapa arpomalla, kunhan sen tekee.
Stilpon
Stilpon (, n. 380 – 300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi. Hän oli kotoisin Megarasta. Hän kuului megaralaiseen koulukuntaan, ja oli sen viimeinen merkittävä filosofi.
Stilpon oli Eukleides Megaralaisen tai joidenkin tämän seuraajien oppilas, ja myös Thrasymakhoksen oppilas. Hän oli kiinnostunut lähinnä logiikasta ja etiikasta. Hänen etiikkansa oli lähellä kyynikoiden filosofiaa. Diogenes Laertios antaa ymmärtää, että hän vastusti Platonin ideaoppia. Hän sanoo hänen myös olleen hyvin kekseliäs ja taitava puhuja, ja saaneen sillä tavalla houkuteltua omiksi oppilaikseen suuren joukon useiden muiden filosofien oppilaita.
Aleksanteri Afrodisiaslainen
Aleksanteri Afrodisiaslainen (myös "Aleksandros Afrodisiaslainen"; 200-luku) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli aikansa johtava peripateetikko ja Aristoteleen kommentaattori.
Aleksanteri oli kotoisin Kaarian Afrodisiaksesta. Hän oli Aristokles Messeneläisen oppilas. Hän tuli Ateenaan toisen vuosisadan loppupuolella. Ennen pitkää hänestä tuli Lykeionin peripateettisen koulun johtaja, ja hän luennoi aristoteelisesta filosofiasta. Aleksanterin päämääränä oli vapauttaa koulun opetukset Ammonios Sakkaksen uusplatonilaisista ja synkretistisistä vaikutteista, ja palauttaa Aristoteleen puhdas oppi.
Aleksanterilta on säilynyt kommentaarit seuraaviin Aristoteleen teoksiin:
Islamilaiset oppineet arvostivat suuresti hänen kommentaarejaan, ja he käänsivät niistä monia arabian kielelle.
Aleksanterilta on säilynyt myös joitakin omia teoksia. Näistä merkittävin on "Kohtalosta", jossa hän esittää mielipiteensä stoalaista välttämättömyyden ajatusta vastaan. Toinen merkittävä teos oli "Sielusta", jossa hän väittää, että ihmisten järki on kehittymätön ja materiaalinen ("nous hylikos") sekä erottamaton ruumiista. Hän oli vahvasti kuolemattomuuden ajatusta vastaan. Hän tunnisti aktiivin älyn ("nous poietikos"), joka aktivoi ihmisessä potentiaalisen älyn, niin että se tulee samaksi kuin jumala.
Pietro Pomponazzi käytti varhaisen renessanssin aikana Aleksanterin ajatuksia sielun kuolevaisuudesta tomisteja ja averroisteja vastaan.
Ausonius
Decimus Magnus Ausonius (n. 310–395) oli roomalainen runoilija ja reetori. Hän oli kotoisin Burdigalasta (nykyinen Bordeaux).
Ausonius oli keisari Gratianuksen opettaja. Myöhemmin hänestä tuli konsuli. Hän oli mahdollisesti kristitty, ja mahdollisesti kirjoittanut teoksen "Septem sapientum sententiae" ("Seitsemän viisaan mietelmiä").
Avicebron
Avicebron eli Solomon Ibn Gabirol eli Solomon ben Judah (n. 1021–1058) oli juutalainen filosofi, moralisti ja runoilija. Hän vaikutti Espanjassa. Nimi Avicebron on itse asiassa väärintulkinta hänen oikeasta nimestään Ibn Gabirol. Keskiajan kristityt skolastikot luulivat häntä islamilaiseksi, ja tulkitsivat hänen nimensä myös monilla muilla tavoilla, kuten Avincebrol, Avicembron, jne.
Avicebron pyrki yhdistämään uusplatonismin juutalaiseen oppiin ja Tooraan. Hän kirjoitti muun muassa teoksen "Fons vitae" ("Elämän lähde").
Ruotuväki
Ruotuväki on Suomen puolustusvoimien uutislehti. Sitä julkaisee Pääesikunnan viestintäosasto. Se postitetaan tilaajiensa lisäksi useimpiin puolustusvoimien toimipisteisiin, varuskuntiin sekä kaikille kertausharjoituksiin osallistuville tai niihin kutsutuille.
Suurimmat lukijaryhmät ovat puolustusvoimien henkilöstö ja varusmiehet. Ensimmäinen Ruotuväki ilmestyi 15. maaliskuuta 1962, ja nykyisin siitä ilmestyy painetun lehden lisäksi verkkoversio. Sanomalehden lisäksi Ruotuväki julkaisee kaksi kertaa vuodessa alokasliitteen sekä kerran vuodessa "Ruotu"-, "Kutsunta"- ja "Sotilasmusiikki"-liitteet.
Lehden ensisijainen tarkoitus on maanpuolustushengen kohotus ja toissijainen puolustusvoimien sisäinen tiedottaminen. Lehdessä on yleensä kerrallaan noin kymmenen varusmiestä, joista 4–5 toimittajaa, 1–2 valokuvaajaa, graafikko ja levikkisihteeri.
Ruotuväessä palvelevat varusmiehet siirtyvät lehden palvelukseen peruskoulutuskauden tai aliupseeri- tai reserviupseerikurssin jälkeen. Varusmiehet majoittautuvat Kaartin Jääkärirykmentissä Santahaminassa.
Varusmiehet palvelevat joko 9 tai 12 kuukautta, joista noin 6 kuukautta palvellaan Ruotuväessä. Suuri osa Ruotuväessä palvelleista varusmiehistä suuntautuu myöhemmin viestintäalan tehtäviin.
Jacques Duphly
Jacques Duphly (12. tammikuuta 1715 – 15. heinäkuuta 1789) oli ranskalainen cembalisti ja säveltäjä.
Duphly syntyi Rouenissa, Ranskassa ja opiskeli lapsena cembalon ja urkujen soittamista. Vuonna 1742, kun Duphlyn isä kuoli, hän muutti Pariisiin. Täällä hän sai mainetta esittäjänä ja opettajana.
Duphlylta tunnetaan ainoastaan 52 sävellystä.
Balor
Balor (joskus myös Balar tai Bolar) oli Irlannin kelttiläisessä mytologiassa kuoleman jumala ja Irlannin valloittaneiden fomorien kuningas. Balor oli yksisilmäinen jättiläinen, jonka katse pystyi tappamaan. Kun Balor oli vielä poikanen, hän vilkaisi isänsä druidien juomapataan. Keitoksesta nousseet höyryt kasvattivat hänen otsaansa valtavan, myrkyllisen silmän. Sen silmänluomi oli niin raskas, että tarvittiin avustajat sen nostamiseen. Kun silmä oli auki, se tappoi kaikki, joihin se katsoi.
Ennustuksen mukaan Balorin tappaisi hänen oma tyttärenpoikansa. Balor lukitsi tyttärensä Ethlinnin kristallitorniin, jotta kukaan ei voisi saattaa tätä raskaaksi. Tuatha Dé Danann -heimoon kuulunut Cian kuitenkin pääsi torniin druidi Birogin avulla ja makasi Ethlinnin kanssa. Ethlinn synnytti pojan, jonka Balor viskasi mereen. Birog pelasti pojan ja antoi hänet merenjumalan kasvatiksi. Poika sai nimen Lugh Lamhfada (Lugh Pitkäkäsi), ja hän liittyi Tuatha Dé Danannin joukkoihin. Magh Tuireadhin (Mag Tuired) toisessa taistelussa Lugh linkosi kiven Balorin silmään ja tappoi tämän.
Kamino
Kamino on fiktiivinen planeetta "Tähtien sodan" universumissa. Kamino esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa "".
Kamino on veden peitossa, ja sen pinnalla on jatkuvasti ukkosmyrskyjä ja sateita. Kaminon napajäätiköt sulivat vuosituhansia sitten ja asukkaiden piti rakentaa korkeiden pylväiden varassa seisovia kaupunkeja. He kehittivät kloonausteknologian, ja heistä tuli galaksin parhaita kloonaajia. Kamino ei ollut tasavallan jäsenplaneetta, eivätkä edes jedit tunteneet sen sijaintia. Kaminon pääkaupunki oli Tipoca City ja planeetta johti pääministeri, jonka nimi oli "Kloonien hyökkäyksessä" Lama Su.
Naboon taistelun aikoihin, noin 32 vuotta ennen tapahtumia, jedimestari Sifo-Dyas saapui Kaminoon ja pyysi heitä luomaan kloonauksella Galaktiselle tasavallalle universumin parhaimman armeijan. Kaminolaiset aloittivat välittömästi massiivisen kloonausoperaation. He käyttivät klooniarmeijan sotilaiden geneettisenä isänä palkkionmetsästäjä Jango Fettiä. He tekivät sopimuksen Rothanan Raskaskonepajojen kanssa, jotta nämä tuottaisivat armeijalle avaruusaluksia ja kulkuneuvoja.
Kymmenen vuotta myöhemmin jediritari Obi-Wan Kenobi saapui Kaminolle jäljittääkseen senaattori Padmé Amidalan murhaa yrittäneen palkkionmetsästäjän. Saatuaan selville Jangon yrittäneen murhaa, hän kertoi asiasta Yodalle ja Mace Windulle. Jango ja hänen "poikansa" Boba pakenivat ja Obi-Wan seurasi heitä Geonosikselle. Kloonisotien alettua Kamino alkoi saada huomiota.
Kloonisotien aikana separatistit hyökkäsivät Kaminolle. Heidän tarkoituksensa oli tuhota kloonauslaitokset ja estää tasavaltaa saamasta uusia sotilaita, mutta he epäonnistuivat. Separatistien joukot vetäytyivät ja kloonauslaitokset pelastuivat. Nämä tapahtumat käytiin "Star Wars Republic"-sarjakuvalehden numerossa 50 nimellä "The Defence of Kamino". Sarjakuva myös julkaistiin Suomessa 2003 "Kloonisodat"-sarjakuva-albumissa, nimellä "Kaminon puolustus".
Pelissä "" Kloonisodan jälkeen, vähän ennen Galaktista sisällissotaa Galaktinen Imperiumi hyökkää Kaminoon aikuistuneen Boba Fettin johdolla tuhoten osan kloonauslaitteista ja vieden kloonaukseen tarvittavat geenit.
Fomorit
Fomorit ("Fomoire" tai "Fomhoire") ovat Irlannin kelttiläisessä mytologiassa esiintyvä puolijumalten heimo, joka muistuttaa etäisesti kreikkalaisen mytologian titaaneja. Heidän nimensä saattaa tarkoittaa ”alamaailman demoneita” tai ”merenalaisia demoneita”. Nimi voi myös perustua sanaan "fomó" ’jättiläinen’ tai ’merirosvo’. Fomorit olivat Irlannin myyttisiä alkuasuttajia, jotka saapuivat saarelle mereltä.
Joskus heidät yhdistetään ihmisiä vaivaaviin vitsauksiin, kuten sumuun, myrskyyn, talveen, kulkutauteihin ja katoon.
Fomorit kuvataan usein jättiläismäisiksi ja villeiksi olennoiksi. Heidän hirviömäisellä johtajallaan Balorilla oli vain yksi suuri silmä. Jumaliin kuulunut Lugh oli Balorin tyttären Ethlinnin ja jumala Cianin poika. Fomorit tuhosivat Irlannin ensin valloittaneet partholonit ja orjuuttivat saarelle myöhemmin tulleet nemedit. Myöhemmin saapuivat firbolgit, jotka onnistuivat vastustamaan fomoreja. Tämän jälkeen Irlantiin saapui jumalten heimo Tuatha Dé Danann, joka kukisti firbolgit Mag Tuireadhin ensimmäisessä taistelussa. Tuatha Dé Danann voitti lopulta myös fomorit Magh Tuireadhin toisessa taistelussa.
Luettelo kädellisistä
Tämä on luettelo kädellisten (Primates) lahkoon kuuluvista nisäkkäistä. Luettelossa käytetty taksonomia perustuu Wilsonin ja Reederin "Mammal Species of the World" -teokseen (2005), jonka mukaan kädellisten lahkossa on 376 lajia.
Jehuda Amihai
Jehuda Amihai (3. toukokuuta 1924 – 22. syyskuuta 2000) (nimi esiintyy usein muodossa Yehuda Amichai) oli israelilainen runoilija, ja yksi nykyheprealaisen runouden vaikutusvaltaisimmista nimistä.
Hän syntyi Saksassa uskonnolliseen ortodoksijuutalaiseen perheeseen, joka muutti Palestiinaan vuonna 1936 kansallissosialistisen puolueen noustua valtaan Saksassa, ja asettui asumaan Jerusalemiin. Amichai liittyi nuorena Britannian armeijan ”Juutalaiseen prikaatiin”, joka taisteli toisessa maailmansodassa. Vuonna 1948 hän otti osaa Israelin itsenäisyyssotaan. Sodan jälkeen Amichai opiskeli Raamatun tekstejä ja heprealaista kirjallisuutta Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa ja toimi sitten opettajana lukiossa.
Amichain ensimmäinen runokokoelma, joka ilmestyi vuonna 1955, herätti heti sekä tavallisen lukijakunnan että kirjallisuuskriitikoiden huomion. Tämä kokoelma ja sitä seuraavat, paljastivat Amichain epätavalliset kirjalliset lahjat ja tekivät hänestä pian Israelin luetuimman ja rakastetuimman modernin runoilijan. Amichai käytti sanoja ja kielikuvia , joita oli aikaisemmin pidetty liian proosallisina runouteen. Tankkeja, lentokoneita ja teknisiä termejä vilisee hänen runoissaan, ja niiden käyttö kuvastaa Amichain vakaumusta, jonka mukaan modernin runouden on kuvattava tämänhetkisiä tapahtumia tämänhetkisellä kielellä.
Amichain heprean kielen käyttö on kekseliästä ja luovaa. Hän sekoittaa runoissaan klassista Raamatun hepreaa, nokkelia sanaleikkejä, nykyajan puhekieltä ja slangia. Hänen tyylinsä on lyhytsanaista ja säästeliästä, hänen huumorissaan on ironinen väre. Kun Amichaille myönnettiin vuonna 1982 Israelin valtion tärkein kirjallisuuspalkinto, häntä kutsuttiin sen yhteydessä ”heprean runokielen vallankumoukselliseksi uusijaksi”.
Amichain runous kattaa koko inhimillisen tunneasteikon naurusta suruun ja itseivaan. Hän katselee maailmaa realisesti ja rehellisesti. Vaikka hänen runonsa usein käsittelevätkin juutalaisuuteen liittyviä aiheita kuten Jerusalemia, Israelin valtion historiaa, Holokaustia ym. on niissä pohjimmaisena aina universaalinen inhimillinen elämys: rakkaus ja kuolema, toveruus, sota, vanhempien ja lapsien välinen suhde, ihmisen ja hänen jumalansa välinen suhde.
Lukuisten runokokoelmien lisäksi Amichai on julkaissut myös kaksi romaania, radiokuunnelmia ja lastenkirjoja. Englantilainen kirjailija Ted Hughes alkoi 1970-luvulla kääntää Amichain runoja englanniksi, ja sen jälkeen hänen runojaan on käännetty yli neljällekymmenelle kielelle.
Amichai kuoli vaikeaan sairauteen syyskuussa 2000. Häneltä jäi vaimo Chana, ja kolme aikuista lasta.
Mosaic
Mosaic tai NCSA Mosaic oli yksi varhaisista graafisista WWW-selaimista ja ensimmäinen, joka osasi näyttää kuvat tekstin kanssa samassa ikkunassa. Mosaic saavutti helppokäyttöisyydellään hyvin suuren suosion ja vaikutti merkittävästi World Wide Webin räjähdysmäiseen kasvuun.
Selaimen kehitystyö aloitettiin 1992 Illinoisin Urbana-Champaignin yliopiston (UIUC) alaisessa NCSA:ssa ("National Center for Supercomputing Applications"), ja ensiversio Unix-käyttöjärjestelmälle julkaistiin huhtikuussa 1993. Joulukuussa julkaistiin samaan aikaan Mosaic 2.0 Unixille ja 1.0 Microsoft Windowsille ja Apple Macintoshille. Samaan aikaan julkaistiin myös AMosaic AmigaOSlle, josta oli ennakkoversio saatavilla saman vuoden lokakuussa.
Mosaicin ohjelmakoodista olivat vastuussa Eric Bina ja Marc Andreessen, joista jälkimmäinen pian siirtyi yksityissektorille vieden selaimen koodin mukanaan. NCSA Mosaicin kehittäminen lopetettiin 1997, mutta Netscape Navigator ja Spyglassilta lisensoidut ensimmäiset Internet Explorerin versiot sisälsivät sen koodia.
Mosaic "xmosaic" (Unix-tietokoneille X-ikkunointijärjestelmään) version 1.2 lähdekoodi on ladattavissa kehittäjäyliopistonsa FTP-palvelimelta.
Helppoa soiteltavaa
Helppoa soiteltavaa on YUP-yhtyeen 25. marraskuuta 2004 julkaisema ja Liken kustantama yhtyeen kappaleita sisältävä nuottikirja. Jokaiselta levyltä on mukaan otettu kaksi yhtyeen fanien äänestyksellä valitsemaa kappaletta, joista on täydelliset partituurit lukuun ottamatta kappaleiden lyömäsoitinosuuksia, joiden yhtye sanoo olevan helposti kuultavissa levyiltä. Mukana on myös yhtyeen keulahahmon Jarkko Martikaisen kommentit jokaiseen kappaleeseen muiden jäsenien mielipiteillä ja muisteloilla höystettynä.
Kirja sisältää seuraavien kappaleiden nuotit:
Lokakuussa 2005 julkaistiin nuottikirjan toinen osa, "Helppoa soiteltavaa II". Se sisältää seuraavien kappaleiden nuotit:
Helppoa katseltavaa
Helppoa katseltavaa on suomalaisen YUP-yhtyeen vuonna 2004 julkaisema DVD. Levy on kattava esittelyteos yhtyeestä sisältäen muun muassa yhtyeen kaikki musiikkivideot, YUP:n jäsenten haastattelut, laajan kuvagallerian sekä erinäisiä keikkataltiointeja. Helppoa katseltavaa oli listaykkönen kolmen viikon ajan Suomen virallisella musiikki-dvd -listalla. Maaliskuussa 2008 "Helppoa katseltavaa" myi kultalevyyn oikeuttavan määrän.Tavastia, Helsinki (14. syyskuuta 1996)
Provinssirock, Seinäjoki (20. kesäkuuta 1999)
Lista TOP40 (11. marraskuuta 1999)
Lutakko, Jyväskylä (9. marraskuuta 2001)
Lutakko, Jyväskylä (4.-5. huhtikuuta 2003)
Ilosaarirock, Joensuu (17. heinäkuuta 2004)
+ Piiloraitoja
Outo elämä
Outo elämä on YUP-yhtyeen helmikuussa 1998 julkaisema albumi.
Levyä pidetään YUP:n läpimurtolevynä. Osaltaan syynä on levyn äänittäjä ja miksaaja Dan Tigerstedt, joka ei ole tehnyt yhtyeen kanssa yhteistyötä tämän albumin ulkopuolella.
Albumin paras listasijoitus Suomen virallisella albumilistalla oli 7.
"Oudon elämän" kappaleista "Tavaroiden taikamaailma", "Tuuliajolla" ja "Mitä luoja teki ennen kuin loi maailman?" pääsivät vuonna 2004 tuplakokoelmalle "Helppoa kuunneltavaa".Sovitukset YUP, paitsi 1, 2, 6, 10, 11 YUP ja Matti Nurro.
Columbia (avaruussukkula)
Columbia (Nasan avaruussukkuloiden ("orbital vehicle") luokituksessa OV-102) oli Nasan sukkulalaivaston ensimmäinen avaruuskelpoinen avaruussukkula. Ennen "Columbiaa" oli valmistunut testisukkula "Enterprise", mutta se pystyi ainoastaan ilmakehässä tapahtuviin koelentoihin. Sukkulan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1975. "Columbian" ensimmäinen lento (STS-1) tapahtui 1981 ja viimeinen (STS-107) – 2003 . Sukkula ja sen seitsenhenkinen miehistö tuhoutuivat sukkulan palatessa Maan ilmakehään.
Avaruussukkula Columbia lensi , oli avaruudessa , kiersi kiertoradan ja lensi kaikkiaan . Se ei kertaakaan vieraillut aikanaan toiminnassa olleilla avaruusasemilla eli Mirillä tai ISS:llä.
Avaruussukkula Columbia tuhoutui 2003 . Sukkula hajosi ilmakehään palaamisen aikana Texasin yläpuolella lennolla STS-107. Onnettomuudessa sai surmansa sukkulan koko seitsemän hengen miehistö. Onnettomuuden jälkeen kaikki sukkulat olivat kaksi vuotta lentokiellossa.
Vaurio aiheutui todennäköisimmin siitä, että polttoainetankin ulkoisesta lämpöeristeestä irtosi vaahtomuovin palanen nousun aikana sukkulan jo lentäessä suurella nopeudella ja että tämä pala iskeytyi sukkulan vasemman siiven etureunaan. Asia havaittiin onnettomuuden jälkeen, kun onnettomuutta pyrittiin selvittämään tutkimalla laukaisun aikana kuvattua videomateriaalia. Lennon aikana tuumailtiin, että muovin osuminen sukkulaan ei olisi aiheuttanut vaarallisia vauriota. Siiven etureunan lämpöeriste kuitenkin rikkoutui, ja kun sukkula palasi takaisin ilmakehään, siiven lämpöeristeeseen tulleesta reiästä sisään päässeet kuumat kaasut hajottivat siiven.
Columbian lento ei ollut varautunut normaaliin avaruuskävelyyn, eikä mahdollisten vaurioiden tarkastus olisikaan tällä lennolla onnistunut. Kaikki sukkulat ovat kuitenkin varautuneita hätätapauksessa sulkemaan lastiruuman ovet tai irrottamaan tietoliikenneantennin avaruuskävelyn avulla, eli tarvittavat varusteet avaruuskävelyn suorittamiseen olivat mukana. Myöskään ISS:n kiertoradalle siirtyminen ja asemaan telakoituminen ei olisi ollut mahdollista. Toista sukkulaa (seuraavana vuorossa ollut "Atlantis") ei olisi voitu lähettää ajoissa pelastamaan Columbian miehistöä. Tuhon jälkeen Nasa teki pitkällisen tutkimuksen (CAIB, Columbia Accident Investigation Board – sen raportti on Nasa sivuilla) onnettomuuden syistä.
Savanninorsu
Savanninorsu eli pensasnorsu ("Loxodonta africana") on suurin nykyisin elävä maaeläin.
Savanninorsu on yksi kolmesta afrikannorsulajista. Muita lajeja ovat metsänorsu ("Loxodonta cyclotis") ja sukupuuttoon kuollut "Loxodonta adaurora". Metsänorsua ja savanninorsua pidettiin aikaisemmin yhtenä lajina, jota kutsuttiin nimellä afrikannorsu. DNA-testit kuitenkin osoittivat niiden olevan eri lajit.
Afrikannorsu voi kasvaa 3,5 metriä korkeaksi ja seitsemän tonnia painavaksi. Syöksyhampaat voivat olla yli kolme metriä pitkät. Suurin tunnettu hammas painoi 117 kilogrammaa. Otsa on kupera, selkä hieman kovera ja kärsä poikkiharjainen. Korvat ovat jopa 1,5 metriä korkeat ja miltei yhtä leveät.
Afrikannorsu elää Afrikassa päiväntasaajan tienoilla noin 17. leveyspiirille asti pohjoiseen ja etelään.
Puoliaavikoille sopeutuneita Luoteis-Namibian Damaramaan niin kutsuttuja aavikkonorsuja pidetään yleensä erikoistuneina savanninorsujen osapopulaatioina. Ne etsivät ravintonsa ja vetensä aavikon keitaista.
Aallonpituus
Aallonpituus on paikan suhteen jaksollisen ilmiön kahden vierekkäisen samassa vaiheessa olevan pisteen välinen etäisyys. Esimerkiksi voidaan ottaa aallon kahden harjanhuipun välinen matka.
Esimerkiksi trigonometristä sinifunktiota formula_1 vastaavan aallon pituus formula_2 koska funktio toistuu samanlaisena formula_3 välein.
Jos funktio formula_4 on aallon amplitudifunktio (aaltomuoto), ja formula_5 on aallonpituus, niin formula_6 kaikille formula_7.
Minkä tahansa ajan suhteen jaksollisen, vakionopeudella etenevän aallon pituus formula_8 voidaan esittää aalto-opin perusyhtälönä
formula_9,
missä:
jotka kaikki ovat suhteessa havaitsijaan.
Louis de Broglie ehdotti, että fotoni ei ole ainoa hiukkanen, jolla on sekä hiukkasluonne että aaltoluonne. Hän esitti hiukkasten aallonpituuden laskemiseen kaavan:
jossa:
Ketut
Ketut ("Vulpes") ovat koiraeläimiin kuuluva suku, johon kuuluu 12 lajia. Ketut ovat hieman keskikokoista koiraa pienempiä. Ne ovat nykyisin maailman levinneimpiä maalla eläviä eläimiä: niiden levinneisyysalue käsittää lähes koko maailman Etelämannerta lukuun ottamatta. Levinnein ja yleisin kettulaji on ylivoimaisesti 47-alalajinen punakettu, joka on ollut aikaisemmin arvokas turkiseläin.
Ketut ovat yleensä pienempiä, kuin muut Koiraeläimet, kuten sudet, koirat ja sakaalit. Esimerkiksi suurin laji eli punakettu painaa keskimäärin 4.1-8.7 kg ja pienin laji eli Aavikkokettu vain 0.7-1.6 kg. Suomessa ketun keskipaino on hieman yli viisi kiloa. Ketuille tyypillisiä piirteitä ovat kolmiomaiset kasvot, suipot teräväkärkiset korvat ja tuuhea häntä. Kettu on varvasastuja eli sen kävellessä vain varpaat osuvat maahan. Koiran sukuisista poiketen, ketuilla on osittain sisäänvedettävät kynnet. Ketun kuonosta lähtevät n.100-110mm pitkät mustat viikset, pään muu karvoitus on huomattavasti lyhyempää. Muut kettujen ominaisuudet vaihtelevat suuresti elinympäristön mukaan.
Kettulajien turkin pituus, väri ja tiheys eroavat toisistaan. Kettujen alaturkin värisävy vaihtelee helmenvalkoisesta mustavalkoiseen ja täplikkääseen. Aavikkoketuilla (ja muilla aavikolla elämään sopeutuneilla kettulajeilla kuten Vulpes macrotiksella) on suuret korvat ja lyhyt turkki, jotta keho pysyisi viileänä. Toisaalta naalilla on pienet korvat ja paksu, eristävä turkki, jotta keho pysyisi lämpimänä. Punaketuilla on sen sijaan tyypillisesti punaruskea turkki ja valkopäinen häntä. Kettujen turkin koostumus vaihtelee vuodenajan mukaan. Kylminä kuukausina ketuilla on tuuheampi turkki kuin lämpiminä kuukausina. Päästäkseen eroon talviturkista, ketulla on karvanlähtöaika kerran vuodessa huhtikuun tienoilla. Karvanlähtö alkaa jaloista ylöspäin. Turkin väri voi muuttua kettuyksilön ikääntyessä.
Punakettuja esiintyy luontaisesti Euroopassa, Aasian pohjoisosissa, Pohjois-Amerikassa ja Saharan pohjoispuolisessa Afrikassa. 1800-luvulla kettu levitettiin ketunmetsästyksen takia myös Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Näillä uusilla elinalueilla se on muiden tuontieläinten tavoin aiheuttanut merkittäviä ongelmia alkuperäiselle luonnolle, mistä johtuen kettua pidetään yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.
Aavikkokettu on levinnyt laajalle alueelle Pohjois-Afrikan ja Siinain niemimaan pohjoisosien hiekka-aavikoilla ja puoliaavikoilla. Sitä tavataan ympäri Saharaa ja Sahelin alueella 14. leveysasteelle saakka.