hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Monopsoni
Monopsoni (kreikan μόνος (monos) "yksin" + ὀψωνία (opsōnia) "osto") on taloustieteellinen tilanne, jossa markkinoilla on vain yksi tietyn tuotteen tai palvelun ostaja. Monopsonissa ostajalla markkinavoimaa, koska se voi vaikuttaa hintaan muuttamalla markkinoilta ostamaansa määrää. Tällöin tuottajan saama hinta voi olla pienempi kuin kilpailullisen markkinan hinta. Monopsoni lukeutuu markkinahäiriöihin.
Monopsonin eräs edellytys on se, että tuottajien tarjoamat tuotteet ovat keskenään niin samankaltaisia, ettei tuottajilla ole mainittavaa mahdollisuutta kilpailla muiden tuottajien samankaltaisten tuotteiden kanssa muilla keinoin kuin hinnalla. Terveydenhoito on esitetty esimerkkinä "luonnollisesta" monopsonista, samoin kuin peruskouluopetus.
Monopsoni on tuotemarkkinoilla varsin harvinainen. Sitä esiintyy kuitenkin muun muassa raaka-ainemarkkinoilla ja aseteollisuudessa, jossa useat yritykset kilpailevat keskenään valtion asehankinnoista. Tällöin kyse on yleensä edistyneestä sotatekniikasta kuten ajoneuvoista tai tietojärjestelmistä.
Monopsonia pidetään kuitenkin melko yleisenä ilmiönä työmarkkinoilla. Työmarkkinoiden monopsoni kielii yleensä työvoiman vähäisestä liikkuvuudesta, ja se on yleinen ilmiö monilla pienillä paikkakunnilla, joilla yksi ainoa yritys työllistää ison osan paikkakunnan asukkaista.
Monopsoneja muistuttavia työmarkkinatilanteita voi esiintyä Suomessa pienissä kunnissa, jotka ovat riippuvaisia esimerkiksi yksittäisestä paperi- tai sellutehtaasta. Suomessa tällaisilla paikkakunnilla esiintyy harvemmin työmarkkinamonopsonille yleistä ilmiötä eli matalaa palkkatasoa, johtuen työntekijöiden yleisesti korkeasta järjestäytymisasteesta. Muita monopsonille tyypillisiä lieveilmiöitä, kuten puuttumista (työ)markkinoiden ulkopuoliseen toimintaan, esimerkiksi kunnallispolitiikkaan, saattaa kuitenkin esiintyä.
Edinho (jalkapalloilija, 1970)
Edson Cholbi Nascimento, pelaajanimeltään Edinho (s. 27. elokuuta 1970 Santos) on brasilialainen jalkapalloilija ja legendaarisen Pelén poika. Hänen pelipaikkansa oli maalivahti. Nykyään Edinho on Santos FC:n maalivahtivalmentaja.1990-luvulla Edinho oli kuusi vuotta vankilassa osallistuttuaan Santosissa katuajoihin, joissa aiheutti yhden ihmisen kuoleman.
Edinho pidätettiin 6. kesäkuuta 2005 Santosissa yhdessä 50 muun ihmisen kanssa poliisioperaation yhteydessä. Operaation tarkoituksena oli saada kiinni huumekauppiaiden joukko. Edinho väitti olevansa syytön ja olleensa riippuvainen marijuanasta.
Fritz Weaver
Fritz Weaver (19. tammikuuta 1926 Pittsburgh, Pennsylvania – 26. marraskuuta 2016 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän voitti Tony- ja Drama Desk -palkinnot roolistaan Robert Marascon näytelmässä "Child's Play" (1970).
Vaikka Weaver tunnetaan kenties parhaiten teatterista, hänellä oli rooleja myös elokuvissa. Filmografiaan kuuluu muiden muassa "Musta sunnuntai" (, 1976). Weaver oli Emmy-ehdokkaana roolistaan "Holocaust"-televisiosarjassa. Hän meni 7. helmikuuta 1953 naimisiin Sylvia Shortin kanssa ja sai kaksi lasta, mutta liitto päättyi avioeroon vuonna 1979.
Weaver teki Broadway-debyyttinsä lokakuussa 1955. Hän esiintyi televisiossa vielä saman vuosikymmenen puolella ja on jatkanut ammattiuraansa 2000-luvulle saakka. Vuodesta 1995 hän toimi kertojana "The History Channelin" ohjelmissa. Hän solmi vuonna 1997 uuden avioliiton Rochelle Oliverin kanssa.
Akureyrin yliopisto
Akureyrin yliopisto () on islantilainen oppilaitos, joka on perustettu 5. syyskuuta 1987.
Yliopisto sijaitsee Akureyrin kaupungissa Pohjois-Islannissa. Se on laajentunut varsinkin viime vuosina, kun sinne on perustettu uusia tiedekuntia. Syksyllä 2006 yliopistossa oli 1 486 opiskelijaa. Toistaiseksi yliopistosta on valmistunut alemman B. C., B. A. ja B. Ed. -tutkinnon sekä ylemmän M. C. ja M. A. -maisteritutkinnon suorittaneita. Tohtoreita ei ole vielä valmistunut.
Richard DeVos
Richard (Rich) DeVos Sr (4. maaliskuuta 1926 Grand Rapids, Michigan, Yhdysvallat – 6. syyskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen miljardööri. Hän oli toinen verkostomarkkinointiyritys Amwayn perustajista vuonna 1959.
DeVos kuului Northwoodin yliopiston johtokuntaan ja istui Council for National Policyn puheenjohtajana. Hänen julkaisemiinsa kirjoihin lukeutuvat "Compassionate Capitalism", "Hope From My Heart: Ten Lessons For Life" ja "Believe!" Hänelle toteutettiin vuonna 1997 onnistunut sydämensiirto.
DeVos omisti koripallojoukkue Orlando Magicin. "Forbes" nimesi hänet vuonna 2006 Yhdysvaltain 73. varakkaimmaksi henkilöksi 3,5 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvioidulla nettotulolla. Vuonna 2007 samainen lehti arvioi hänet maailman 249. rikkaimmaksi ihmiseksi. DeVosin poika Dick DeVos (Richard DeVos Jr, s. 1955) on republikaani ja entinen Michiganin kuvernööriehdokas.
Katso maisemaa
Katso maisemaa on elektronista popmusiikkia soittavan Reginan debyyttialbumi. Se julkaistiin Suomessa marraskuussa 2005, ja se nousi virallisen albumilistan sijalle 31 viikolla 47.Levy julkaistiin lisäksi Japanissa vuonna 2006. Japanin julkaisulla on edellisten lisäksi raidat ”Kohtaamisia kaupungissa (Regina on Regina Megamix)” ja ”Olisitko sittenkin halunnut palata (Boys Of Scandinavia Remix)”.
Kalataloustiede
Kalataloustiede on soveltava tieteenala, joka tutkii kalakantojen dynamiikkaa, hyödynnettyjen kalakantojen tilaa, kalastusta ja sen edellytyksiä ja optimointia. Kalataloustieteeseen kuuluu laaja kirjo erilaista tutkimusta hyvin biologisesta aina hyvin talous- ja hallintotieteelliseen, jopa sosiologiseen tutkimukseen saakka. Kalataloustieteeseen kuuluu myös esimerkiksi mustekalojen ja rapujen (pyynnin) tutkimus; valaanpyynnin tutkimusta ei taas yleensä lueta kalataloustieteeseen. Kalataloustieteen sisartieteitä ovat muiden muassa limnologia, riistaeläintiede, meritiede ja ympäristöekonomia.
Suppeammin ilmaistuna kalataloustiede muodostaa kalavaroihin, kalastukseen ja kalastajiin liittyvän tieteellisen tiedon perustan ja on myös kalataloustieteilijöiden harjoittama ammatti, joka on usein kytköksissä perustutkimukseen .
Kalataloustiede on merkittävä tieteenala monissa kalastusmaissa, kuten Norjassa ja Kanadassa. Suomessa kalataloustiedettä voi opiskella Helsingin yliopistossa biotieteellisessä tiedekunnassa akvaattisten tieteiden pääaineessa. Kalataloustieteilijät työskentelevät kalakantojen arviointiin ja hoitoon liittyvissä tehtävissä esimerkiksi konsulttiyrityksissä ja valtiolla; ehkä merkittävin yksittäinen työllistäjä on Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos.
Zyrjanka
Zyrjanka (, ) on taajama ja Verhnekolymskin ulusin (piirin) hallinnollinen keskus Sahan tasavallassa Venäjällä. Zyrjankan taajama sijaitsee piirin keskiosassa Kolyman varrella, 1 255 kilometriä maan pääkaupungista Jakutskista koilliseen.
Zyrjankassa on jokisatama ja lentokenttä. Paikkakunnalla harjoitetaan konepaja-, laivanrakennus- ja rakennusaineteollisuuta sekä öljyn porausta ja kivihiilen louhintaa. Myös karjatalous on tärkeä elinkeino.
Paikkakunta on perustettu 1930-luvulla kivihiiliesiintymän yhteyteen. Kaivokset tomivat aikanaan työleirihallinnon alaisina.
Zyrjankassa on kulttuuritalo, ammattiopisto, yhteiskoulu, ylä- ja alakoulut, musiikkikoulu, pohjoisen Sahan väestöstä kertova museo, kirjapaino, terveyskeskus ja kauppoja.
Mäntykukat
Mäntykukat ("Monotropa") on kanervakasveihin kuuluva suku, johon kuuluu kaksi pohjoisen pallonpuoliskon metsissä esiintyvää monivuotista kasvilajia. Mäntykukat ovat matalia, täysin lehtivihreättömiä kasveja, joilla on pienet suomumaiset lehdet ja nuokkuvat kukinnot. 
Mäntykukat ovat melko erikoistuneita loiskasveja, sillä ne elävät myko-heterotrofeina eli ne hankkivat ravintonsa puiden, kuten vaikkapa männyn, juuristossa elävillä sienillä loisimalla. Kun sieni rihmastollaan hankkii maaperästä vettä isäntäpuulle ja saa vastineeksi puulta ravintoa, mäntykukat imevät itselleen osan sienen saamasta ravinnosta. Koska mäntykukat eivät yhteytä lainkaan, niiden luontainen kasvuympäristö on pimeä metsänpohja.
Suvun ainoat lajit ovat Suomessakin esiintyvä mäntykukka ("Monotropa hypopitys") sekä Aasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosassa tavattava "Monotropa uniflora".
Novolipetski metallurgitšeski kombinat
OAO Novolipetski metallurgitšeski kombinat (, lyh. NLMK) on Venäjän kolmanneksi suurin kaivos- ja metallurgian alan yhtiö. Sen omistaa lähes kokonaan venäläinen oligarkki Vladimir Lisin. Novolipetski metallurgitšeski kombinat on saanut jalansijaa Euroopan markkinoista yhteisyrityksellä Dufercon kanssa.
Forbesin kevään 2012 suuryritysten listan mukaan yhtiö oli Venäjän 15. suurin julkisesti noteerattu yhtiö. Vuonna 2015 NLMK listattiin tuotantoimäärältään (16,05 milj. tonnia) maailman 19. suurimmaksi teräksen valmistajaksi.
Vuonna 2006 Novolipetski metallurgitšeski kombinat perusti yhteisyrityksen sveitsiläisen Dufercon kanssa. Yhteisyritykseen kasattiin 1,6 miljardin Yhdysvaltain dollarin edestä liiketoimintaa. Kauppa avasi yritykselle tietä Euroopan markkinoille.
Dmitri Borichev
Dmitri Borichev (s. 1988 Petroskoi) on suomenvenäläinen lentopalloilija, joka pelaa lentopallon SM-liigassa, Kokkolan Tiikerit väreissä. Borichev on syntyjään venäläinen, mutta on saanut Suomen kansalaisuuden.
Borichev aloitti uransa Vaasan Kiiston junioreissa. Hän oli voittamassa kaudella 2005 Seinäjoki-Lentiksen B-pojissa SM-hopeaa. Kaudella 2006 Borichev nousi Kiiston edustusjoukkueeseen ja pelaamaan SM-liigaa. Tuolloin ei vielä peliaikaa kentällä auennut paljon, mutta kaudella 2007 Borichev oli jo Kiiston avauskuusikon pelaaja. Hän pelasi sekä keskitorjujan että myös hakkurin peliroolissa Kiiston riveissä. Hän pelasi myös kaudella 2008 Kiiston paidassa molemmissa roolissa, mutta SM-liigakarsinnoissa Borichev pelasi lopulta hakkurin roolissa ollen pistepörssissä peräti neljännellä sijalla.
Kauden 2008 jälkeen Borichev muutti pois kotiseuduiltaan Vaasasta pelasi liigassa Keski-Savon Paterin riveissä. Kaudella 2009–2010 hän jatkaa Paterin sarjapaikalle tulleen Saimaa Volleyn joukkueessa.
Borichev on nähty myös pelaamassa nuorten maajoukkueessa kaudella 2007. Hän osallistuu myös sotilaiden MM-kisoihin suomen maajoukkueessa vuonna 2008.
Borichevin veli Kirill on myös liigatason lentopalloilija.
Lauri Somppi
Lauri Somppi (s. 1980) on Laihialta kotoisin oleva suomalainen lentopalloilija. Pelipaikaltaan hän on passari.
Somppi pelaa 2008–2009 kaudella Vaasan Kiiston väreissä, Lentopallon 1-sarjassa. SM-liigassa hän on pelannut neljä kautta Kiiston riveissä, aina siihen asti kunnes joukkue putosi 1-sarjaan. Somppi oli yksi tärkeimmistä pelaajista Kiiston liiganousussa vuonna 2004.
Jarmo Viljamaa
Jarmo Viljamaa (s. 1983) on Vaasasta kotoisin oleva lentopallon pelaaja. Hän on 196cm pitkä ja pelipaikaltaan keskitorjuja. Kaudella 2009 hän pelaa Vaasan Kiistossa.
Viljamaa aloitti lentopallouransa Vaasan Kiistossa. Hän pelasi lentopallon ohella jalkapalloa innokkaasti. Hän pelasi uransa ensimmäiset pääsarjaottelut kaudella 2003–2004 ollessaan Muuramen Lentopallon riveissä kuuden ottelun lainasopimuksella.
Muuramen Lentopallosta hän palasi kotikaupunkiinsa Vaasaan, joka tavoitteli nousua SM-liigaan. Nousu SM-liigaan tapahtui kauden 2003–2004 päätteeksi ja Viljamaa jatkoi joukkueessa. Hän nousi liigapelaajien eliittiin kaudella 2006–2007, kun hän oli torjuntatilaston toisella sijalla. Samalla hän nousi vahvaksi A-maajoukkueryhmän ehdokkaaksi, mutta paikkaa ei kuitenkaan auennut. Kaudella 2007–2008 hän jatkoi hyviä otteitaan ollen torjuntatilaston neljännellä sijalla.
Vaasan Kiisto putosi kauden 2008 päätteeksi SM-liigasta, mutta Viljamaa jatkoi seurassa ja esiintyy näin 1-sarjassa kaudella 2009.
Juha-Matti Mäki-Valtari
Juha-Matti Mäki-Valtari (s. 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa 2009 kaudella Vaasan Kiiston 1-sarjajoukkueessa.
Vaasasta kotoisin oleva Mäki-Valtari on pelipaikaltaan yleispelaaja, mutta hänet on nähty myös liberon roolissa useita kertoja. Mäki-Valtari on edustanut Kiiston lisäksi Vaasan Vasamaa, Vähänkyrön Viestiä ja Laihian Lujaa. Hän on yksi Kiiston monista pelaajista, jotka ovat kotoisin Pohjanmaalta ja edustavat nykyään maakunnan tunnettua lentopallojoukkuetta. Mäki-Valtarin ensimmäinen SM-liigakausi oli vuonna 2005, jonka jälkeen hän esiintyi liigassa aina kauteen 2008 saakka kunnes Kiisto putosi SM-liigasta. SM-liigan lisäksi hän on pelannut 1-sarjassa.
Juha-Matin veli Mika Mäki-Valtari pelaa myös Vaasan Kiiston liigajoukkueessa.
Pelaaja pelaa kaudella 2012-2013 Kiiston 1-sarjajoukkueessa liberona, saaden muutamia palloja puolustettua.
Ihmiselon ihanuus ja kurjuus (elokuva)
Ihmiselon ihanuus ja kurjuus on Matti Kassilan ohjaama elokuva vuodelta 1988. Se pohjautuu F.E. Sillanpään samaninimiseen romaaniin vuodelta 1945.
Elokuvan pääosassa on kirjailija Martti Hongisto (Lasse Pöysti) joka lähtee tapaamaan nuoruudenrakastettuaan Annaa (Liisamaija Laaksonen), ja muistelemaan mennyttä nuoruuttaan. Samalla Hongiston vaimo (Tuula Nyman) haeskelee miestään ravintoloista.
Elokuvan muissa rooleissa nähdään Esko Roine, Olavi Ahonen, Rauni Ikäheimo, Pia Hattara ja Leo Lastumäki. Elokuvassa piipahtaa myös lapsena Jasper Pääkkönen. Elokuva palkittiin neljällä Jussi-palkinnolla vuonna 1989.
Rauhala (Kittilä)
Rauhala on Kittilän kunnassa sijaitseva kylä, Jerisjärven rannalla. Rauhalasta on neljänkymmenenviiden minuutin ajomatka Kittilän lentoasemalle, kolmekymmentä kilometriä Leville ja neljäkymmentä kilometriä Yllästunturille. Kylästä noin viidentoista kilometrin säteellä ovat myös Pallas- ja Olostunturit.
Koivarovan mylly on valtakunnallisesti merkittävä kulttuurihistoriallinen hirsinen, lauttakattoinen jalkamylly, jonka siipiratas pyörii myllyn alla. Koivarovan mylly sijaitsee maailman pohjoisimmalla viljanviljelysalueella.
Like a Rolling Stone
Like a Rolling Stone on Bob Dylanin kappale ja single vuodelta 1965. ”Like a Rolling Stone" ilmestyi singlenä heinäkuussa 1965 ja se on mukana Dylanin elokuussa 1965 julkaistulla "Highway 61 Revisited" -albumilla. ”Like a Rolling Stone” kestää kuusi minuuttia ja yhdeksän sekuntia, sillä Dylanin onnistui murtaa ”kolmen minuutin kappalestandardi”. Vaikka näin pitkää laulua harvoin soitettiin kokonaisuudessaan radiossa, siitä tuli Dylanin uran siihen mennessä suurin hitti noustessaan "Billboardin" listalla sijalle kaksi edellään vain The Beatlesin ”Help!”.
”Like a Rolling Stonea” pidetään yleisesti yhtenä Dylanin ja kaikkein aikojen merkittävimmistä kappaleista. "Rolling Stone" -lehti valitsi sen vuonna 2004 maailman kaikkien aikojen hienoimmaksi pop-kappaleeksi. Verkkosivusto Acclaimed Music, joka tilastoi musiikkikriitikoiden arvioita kaikkien aikojen kappaleista, sijoittaa ”Like a Rolling Stonen” ykköseksi.
”Like a Rolling Stone” merkitsi myös Dylanin uralla siirtymisestä akustisesta folkista sähköisempään ilmaisuun. Kappaleen ensimmäinen live-esitys tapahtui Newport Folk Festivalilla 25. heinäkuuta 1965. Seuraavana vuonna 17. toukokuuta 1966 Manchester Free Trade Hall -keikalla juuri ennen ”Like a Rolling Stonea” kuultiin yleisön joukosta legendaariseksi muodostunut "Judas!"-huuto.
Dick Marty
Dick Marty (s. 7. tammikuuta 1945 Sorengo) on entinen Ticinon valtionsyyttäjä, Sveitsin kantonineuvostom jäsen, Euroopan neuvoston parlamentaarisen neuvoston jäsen sekä Euroopan neuvoston lakiasioiden ja ihmisoikeuksien komitean jäsen.
2005 Dick Marty sai johtaakseen Euroopan neuvoston tutkimuksia koskien epäilyä siitä, että Yhdysvallat olisi järjestänyt Euroopan neuvoston jäsenvaltioissa salaisia vankiloita, joissa oli harjoitettu kidutusta sekä toimintaan liittyviä salaisia lentoja.
Kesäkuussa 2006 julkistettiin raportti, jonka mukaan 14 valtion oli havaittu tukeneen toimintaa. 8. kesäkuuta 2007 julkaistiin raportin toinen osa: Secret detentions and illegal transfers of detainees involving Council of Europe member states: second report.
Martyn mukaan tiedot tulivat julkisuuteen siksi, että CIAn henkilökunta alkoi vuotaa tietoja, koska he eivät hyväksyneet toiminnasta poliittisessa vastuussa olevan puolustusministeri Donald Rumsfeldin menetelmiä.
Frankie Ruiz
José Antonio Torresola "Frankie" Ruiz (10. maaliskuuta 1958 – 9. elokuuta 1998) oli puertoricolainen salsalaulaja.
Ruiz syntyi ja vietti lapsuutensa New Jerseyssä, Yhdysvalloissa, johon hänen vanhempansa olivat muuttaneet korkeamman elintason perässä. Hän liittyi nuorukaisena The Charlie Lopez Orchestraan ja levytti ensimmäisenä laulunaan "Salsa Buenan". Pojan vanhempien erottua vuonna 1976 hän muutti äitinsä kanssa Mayagüeziin, Puerto Ricon saarelle.
Puerto Ricolla asuessaan Ruiz pääsi vuonna 1977 sattumalta laulamaan ihailemansa La Solución -yhtyeen kanssa show’ssa, jossa yhtyeen vakituinen laulaja ei ollut ilmaantunut paikalle. Hän teki La Soluciónin kanssa yhteistyötä kolmen vuoden ajan. Sen kanssa hän myös teki uuden levytyksen "Salsa Buenasta".
Ruiz liittyi vuonna 1980 Tommy Olivencian salsaorkesteriin. Vuonna 1983 hän päätti lähteä soolouralle ja sai menestystä mm. hiteillään "No Que No", "Mi Libertad" ja "Desnudate Mujer". Hän kierteli laajalti Eurooppaa, Yhdysvaltoja ja Latinalaista Amerikkaa ja sai epävirallisen kutsumanimen "El Papá de la Salsa".
Ruiz kärsi viimeisinä vuosinaan alkoholismista ja huumausaineongelmista. Hän sai tuomion pahoinpitelystä, johon oli syyllistynyt eräällä lennolla konserttinsa jälkeen. Laulajan viimeiseksi kappaleeksi jäi "Vuelvo a Nacer". Esiinnyttyään Madison Square Gardenilla New Yorkissa 11. heinäkuuta 1998 hän päätyi sairaalaan ja kuoli siellä AIDS:in komplikaatioihin elokuun yhdeksäntenä. Jerry Rivera julkaisi vuonna 2003 Ruizin muistoalbumin.
Yhdystie 1186
Yhdystie 1186 on entinen yhdystie, joka kulki Lohjalla valtatie 1:n liittymästä valtatie 25:n liittymään 28. tammikuuta 2009 saakka. Vuoteen 2005 saakka tie oli moottoriliikennetie ja tämän jälkeen moottoritie. Lohjanharjun ja Muurlan välisen moottoritien valmistuttua tiestä tuli osa valtatietä 1.
Sorengo
Sorengo on 1 752 asukkaan kunta Ticinon kantonissa eteläisessä Sveitsissä. Kunta sijaitsee Luganon kaupungin keskustan välittömässä läheisyydessä, kaupungin lounaispuolella, Muzzanojärven rannalla. Kunta kuuluu Luganon hallintoalueeseen.
Sorengon kautta kulkee Ferrovie Luganesi -rautatieyhtiön (FLPSA) 12,2-kilometrinen, kapearaiteinen rata Luganosta Ponte Tresaan. Radalla kulkee matkustajajunia työpäivisin neljä kertaa tunnissa ja viikonloppuisin kaksi kertaa tunnissa suuntaansa.
Casa Rosada
Casa Rosada () on Argentiinan presidentin ja hallituksen työskentelypaikka. Se sijaitsee Buenos Airesissa Plaza de Mayon itäpäässä, josta Avenida de Mayo johtaa Plaza de los dos Congresosille ja kongressitalolle.
Tätä ennen paikalla sijaitsi jo 1500-luvun lopusta lähtien linnoitus, joka purettiin 1850-luvulla uutta tullirakennusta rakennettaessa. Vapaaksi jääneeseen tilaan rakennettiin ruotsalaisen arkkitehti Carlos Kihlbergin suunnittelema uusi postin rakennus, joka valmistui 1878. Sen viereen rakennettiin hallituksen käyttöön samanlainen rakennus, johon lisättiin ensimmäisen kerroksen parveke Enrique Abergin johdolla. Vuosisadan lopussa tilanahtaus alkoi käydä ilmeiseksi ja rakennukset yhdistettiin hallituksen yksinomaiseen käyttöön. Rakennusten väliin rakennettiin suuri kaari, jonka alta kulkee katu Plaza de Mayolta. Rakennus vihittiin Rocan toisella kaudella 1898.
Ngũgĩ wa Thiong’o
Ngũgĩ wa Thiong’o (s. 5. tammikuuta 1938) on kenialainen kikujunkielinen kirjailija. Ngũgĩ tunnetaan toisinajattelijana ja mielipidevankina, mutta hän on myös Kalifornian yliopiston kirjallisuustieteen professori ja seitsemän kansainvälisen yliopiston kunniatohtori. Hän asui vuodesta 1982 lähtien 22 vuotta maanpaossa Englannissa ja Yhdysvalloissa poliittisten mielipiteidensä vuoksi.
Ngũgĩ syntyi Kamiriithussa, lähellä Limurua Kiambun kunnassa kikujuperheeseen ja hänet kastettiin James Ngugi -nimiseksi. Hänen perheensä pidätettiin mau-mau-kapinallisina, jolloin hänen velipuolensa tapettiin ja hänen äitiään kidutettiin. Käydessään lähetysaseman koulua hänestä tuli hurskas kristitty. Hän suoritti englannin kielen alemman korkeakoulututkinnon Makereren yliopistossa Kampalassa vuonna 1963. Kampalassa olon aikana Ngũgĩ kirjoitti näytelmän "The Black Hermit" vuonna 1962.
Ngũgĩ julkaisi ensimmäisen romaaninsa, "Weep Not, Child", vuonna 1964. Hän kirjoitti sen opiskellessaan Englannissa Leedsin yliopistossa. Toinen romaani, "The River Between" (1965), kuvaa kristityn ja ei-kristityn onnetonta romanssia, jonka taustalla on mau-mau-kapina.
Romaani "Nisun jyvä" (1967) merkitsi hänen kääntymistään fanonistiseen marxismiin. Sen seurauksena hän luopui englannin kielestä, kristinuskosta ja nimestään, koska ne olivat hänestä kolonialistisia. Hän muutti nimekseen Ngũgĩ wa Thiong'o ja alkoi kirjoittaa kikujun ja swahilin kielillä.
Vuonna 1977 hän julkaisi näytelmän "Ngaahika Ndeenda", joka puolusti kenialaisia työläisiä ja maanviljelijöitä heidän omalla kielellään valtiovääryyksiä vastaan. Näytelmän sisältämä poliittinen viesti sai Kenian silloisen varapresidentin Daniel arap Moin antamaan Ngũgĩsta pidätysmääräyksen. Pidätysaikanaan Ngũgĩ kirjoitti ensimmäisen modernin kikujunkielisen romaanin, "Caitaani mũtharaba-Inĩn" (suom. "Paholainen ristillä", 1980), vankilan vessapaperiin.
Ngũgĩ vapautui vankilasta joulukuussa 1978 Amnesty Internationalin kampanjan ansiosta. Moin hallinto esti Ngũgĩa kuitenkin jatkamasta opetustyötään Nairobin yliopistossa. Ngũgĩ lähti Lontooseen 5. kesäkuuta 1982 "Paholainen ristillä" -teoksen julkaisutilaisuuteen, mutta joutui jäämään Englantiin maanpakoon kuultuaan Moin aikovan eliminoida hänet.
Ngũgĩn teoksista "Detained" (1981) sisältää hänen vankilapäiväkirjansa, "Decolonizing the Mind: The Politics of Language in African Literature" (1986) on essee, jossa Ngũgĩ vetoaa afrikkalaisia kirjailijoita kirjoittamaan omalla äidinkielellään, ja "Matigari" (1987), yksi hänen kuuluisimmista teoksistaan, on satiiri, joka perustuu kikujujen kansantarinaan.
Ngũgĩ on työskennellyt useissa yliopistoissa Yhdysvalloissa. Hän vieraili kotimaassaan Keniassa maanpakonsa jälkeen ensimmäistä kertaa vuonna 2004. Hänet kuitenkin ryöstettiin ja pahoinpideltiin ja hänen vaimonsa raiskattiin heidän asunnossaan Nairobissa.
WSOY on julkaissut Ngũgĩn romaanin "Mũrogi was Kagogo" (2006) suomeksi nimellä "Variksen Velho" (2007). Kirja voitti vuoden parhaan suomennetun fantasiaromaanin Tähtifantasia-palkinnon vuonna 2008.
Birdin avaus
Birdin avaus on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:
Englantilainen Henry Bird on antanut nimensä tälle avaukselle.
Birdin avauksesta syntyy usein käänteisiä kivimuurityyppisiä avauksia (ks. hollantilainen puolustus).
Mustan yleisimmät vastaukset ovat 1 ...d5 ja 1 ...e5 (Fromin gambiitti):
Tällöin päädytään seuraavan kuvan mukaiseen asemaan
Tällöin tullaan siirtovaihtojen kautta kuningasgambiittiin. 
Valkoisen ottaessa gambiitin vastaan peli voi jatkua
Tilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa
Nyt valkoisen e1-h4 diagonaali on luvattoman heikko. Mustalla uhkaa ...Dh4+ mattiuhkauksin, joka toteutuu esimerkiksi seuraavalla jatkolla (musta lyö kahdesti g3:een).
Mattiasema on esitetty seuraavassa kuvassa.
Caron–Kannin puolustus
Caron–Kannin puolustus on shakkiavaus. Se tarkoittaa siirtoja
ja on yksi vakaimmista vastauksista valkean 1.e4 siirtoon. Mustan ajatuksena on varmistaa itselleen sotilas keskustaan kuten ranskalaisessa puolustuksessa mutta välttää ottamasta itselleen nk. ranskalaista lähettiä. Avaus on saanut nimensä englantilaisen Horatio Caron (1862–1920) ja itävaltalaisen Marcus Kannin (1820–1886) mukaan, jotka analysoivat sitä 1800-luvulla.
Avaus sijoitetaan ECO-koodistolla koodeille B10–B19.
Etenemismuunnelma ja Klassinen muunnelma ovat suosituimpia valkean jatkoja.
Etenemismuunnelma
Musta vaikuttaa saavuttaneen tavoitteensa keskustasta ilman valkeilla kulkevan lähetin ongelmia. Jatkossa valkea kuitenkin usein hyökkää voimakkaasti ja yrittää osoittaa mustan avauksen taktiset ongelmat ja lievän hitauden. Pelitilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa:
Klassinen muunnelma
Peli saa yleensä asemallisen luonteen, kun valkea yrittää osoittaa avausetunsa aktiivisemmalla upseeripelillä ja tilaedulla. Monesti valkea yrittää häätää lähetin taaksepäin, aina ruutuun h7 asti. Tätä välttääkseen musta voi siirtää lähetin sijaan 4...h6, jonka jälkeen lähetillä on varma turvapaikka, mikäli se päätyy f5-ruutuun myöhemmin.
Musta luottaa yleensä puolustuspeliin ja oikea-aikaiseen c5-sotilassiirtoon. Seuraavassa kuvassa on muunnelman pelitilannetta vastaava asema.
Klassisen muunnelman "B16"-muunnelma poikkeaa "B18"-muunnelmasta neljännessä siirtoparissa, jossa musta siirtää 4...Rf6 ja peli voi jatkua esimerkiksi seuraavasti:
Tätä pelitilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa:
Steinitzin muunnelma
Musta poikkeaa Steinitzin muunnelmassa klassisesta muunnelmasta siirtämällä neljäntenä siirtonaan 4...Rd7
Panovin muunnelma:
Kolmas yleinen tapa vastata Caro-Kanniin on 3.exd5 cxd5. Tämän siirtoparin jälkeen valkealla on kaksi yleistä vaihtoehtoa jatkaa 4.Ld3 ("ECO B13") ja 4.c4 ("ECO B14").Seuraavassa kuvassa on ECO B13 muunnelman asema
Seuraavassa kuvassa on muunnelman mukainen asema
Seuraavassa on toinen muunnelma samaalla ECO-koodilla.
Seuraavassa kuvassa on tämän toisen muunnelman mukainen asema:
Sitten hieman harvinaisempia valkean siirtosarjoja:
Jotkut hyökkäyspelaajat yrittävät sekoittaa peliä muunnelmalla 2.c4, ja sillä pääseekin melko nopeasti pois teoriajatkoista.
Kaksiratsumuunnelma sisältää muutaman näppärän ansan, mutta se ei liene pitemmän päälle niin tehokas kuin pääjatkot.
Kansainväliset prikaatit
Kansainväliset prikaatit (esp. "Brigadas Internacionales") olivat Espanjan sisällissotaan vapaaehtoisista koottuja joukko-osastoja, jotka taistelivat Espanjan tasavallan puolella. Komintern kokosi kansainväliset prikaatit fasismin vastaisen taistelun tunnusten alla. Kommunistien ja vasemmistolaisten sosiaalidemokraattien lisäksi kansainvälisissä prikaateissa taisteli myös liberaaleja, jotka vastustivat Italian fasismia ja Saksan kansallissosialismia ja halusivat pysäyttää niiden etenemisen. Espanjan sisällissodan aikana kansainvälisissä prikaateissa taisteli yhteensä noin 35 000 vapaaehtoista yli 50 eri maasta.
Ranskan kommunistisen puolueen pääsihteeri Maurice Thorez lensi 22. syyskuuta 1936 Moskovaan, missä hän toivoi, että Espanjan tasavallan hallitukselle ryhdyttäisiin välittömästi toimittamaan neuvostoliittolaista sotilasapua. Thorez esitti myös, että Komintern ryhtyisi organisoimaan ulkomaalaisista vapaaehtoisista sotilasyksikköä Espanjan tasavallan armeijan tueksi. Ehdotukset saivat vastakaikua Moskovassa. Espanjan päätyminen Saksan ja Italian liittolaisen Francon käsiin ei ollut Neuvostoliiton kannalta toivottavaa, sillä sen katsottiin järkyttävän Euroopan voimatasapainoa Saksan hyväksi.
Ranska ja Iso-Britannia halusivat pysytellä erossa Espanjan sisällissodasta ja pyrkivät patoamaan sen pelkäksi paikalliseksi konfliktiksi Pyreneitten niemimaalle. Näin ollen Ranska teki elokuun alussa 1936 Ison-Britannian tukeman ehdotuksen kansainvälisestä puuttumattomuussopimuksesta, jonka tarkoitus oli estää ulkovaltoja toimittamasta joukkoja tai aseita Espanjan sisällissodan osapuolille. Muutaman viikon kuluttua 27 Euroopan maata hyväksyi Ranskan ehdotuksen, ja sopimusta valvomaan perustettiin puuttumattomuuskomitea. Myös Saksa, Italia ja Neuvostoliitto allekirjoittivat puuttumattomuussopimuksen. Kun kävi selväksi, että Saksa ja Italia pitivät puuttumattomuuskomiteaa pilkkanaan tukemalla aktiivisesti Francoa, Neuvostoliitto ryhtyi toimittamaan Espanjan tasavallan hallitukselle aseita ja neuvonantajia. Lisäksi Komintern sai ohjeet ryhtyä kokoamaan ulkomaisista vapaaehtoisista Kominternin sotilaallisessa ja poliittisessa ohjauksessa toimivaa sotilasyksikköä lähetettäväksi Espanjaan.
Kansainvälisten prikaatien tukikohdaksi valittiin Albacetan kaupunki, jonne ensimmäiset Kominternin värväämät vapaaehtoiset saapuivat 14. lokakuuta 1936. Enemmistö ensimmäisten ryhmien jäsenistä oli ranskalaisia, joukossa Pariisiin asettuneita saksalaisia ja puolalaisia poliittisia pakolaisia.
Kansainvälisiin prikaateihin liittyi vapaaehtoisia yli 50 eri maasta. Suurimmat ryhmät tulivat seuraavista maista:
Kansainvälisiin prikaateihin kuului seitsemän prikaatia.
Englantilainen avaus
Englantilainen avaus on shakkiavaus, joka alkaa tavallisesti siirrolla:
Tämä on neljänneksi suosituin valkoisen aloitus. Valkoinen kontrolloi siirrollaan keskustaruutua d5. Vaikka monilla englantilaisen avauksen muunnelmilla on oma luonteensa, avaus usein transponoituu muiksi avauksiksi, esimerkiksi 1.d4-avauksiksi.
Englantilainen avaus on saanut nimensä epävirallisesta shakin maailmanmestarista Howard Stauntonista (1810-1874), joka pelasi avausta useita kertoja 1843 ottelussaan Pierre St. Amantia vastaan. Avaus joutui pois suosiosta (erityisesti Paul Morphyn myötävaikutuksesta), mutta nykyään sitä pidetään solidina avauksena. Muun muassa Botvinnik, Karpov ja Kasparov käyttivät avausta maailmanmestaruusotteluissaan. Bobby Fischer yllätti vuoden 1972 MM-ottelussaan Boris Spasskyä avaten 1.c4 – hän oli tullut tunnetuksi kuningassotilaalla alkavasta avausrepertuaaristaan.
Jos valkoinen pelaa varhaisen d4-siirron, peli transponoituu yleensä kuningatargambiitiksi tai intialaiseksi puolustukseksi. Esimerkiksi siirtojen
jälkeen peli on muuntunut alla olevan kuvan mukaiseksi Grünfeldin puolustukseksi, joka yleensä saavutetaan siirtojärjestyksessä 1.d4 Rf6 2.c4 g6 3.Rc3 d5.
Huomattavaa on kuitenkin, että valkoinen voi kolmannessa siirtoparissa pelata 3.e4, tehden mustalle mahdottomaksi pelata Grünfeldiä, ja enemmän tai vähemmän pakottaa puolustamaan kuningasintialaisella puolustuksella siirrolla 3...d6. Tätä tilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa.
Musta ei voi myöskään pakottaa Grünfeldiä siirroilla
koska valkoinen voi pelata
Seuraavassa kuvassa on tätä tilannetta vastaava asema.
Siirron d4 sijaan, valkoinen voi pelata myös Rf3 ja sivustoida kuningaslähetin (siirroin g3 ja Lg2), jolloin avaus transponoituu Rétin avaukseksi. Myös siirtojen 1.c4 c6 jälkeen valkoisella on mahdollisuus pelata puolalaista avausta pelaamalla 2.b4!?, joka voi olla yllättävää mustalle jos hän ei tiedä avausteoriaa.
Monet valkoisen transponoituvuusmahdollisuudet tekevät englantilaisesta avauksesta mustalle hankalan puolustettavan, ja mustan täytyykin olla tarkka, mitä siirtojärjestystä käyttää. Jos musta haluaa esimerkiksi pelata kuningatargambiittia, tarkin siirtojärjestys on 1...e6 2.d4 d5 (valkoinen voi myös pelata edelleen Rétiä siirroilla 2.Rf3 d5 3.b3). Jos musta pelaa 1...Rf6 2.Rc3 e6, valkoinen voi välttää kuningatargambiitin pelaamalla 3.e4.
ECO-koodeissa englantilainen avaus on sijoittunut koodien A10-A39 väliin:
40 unohtumatonta laulua (Kari Vepsä)
40 unohtumatonta laulua on vuonna 2007 julkaistu Kari Vepsän kokoelma-CD, johon on koottu hänen tuotantoaan vuosien varrelta.
Jean Margéot
Jean Margéot (3. helmikuuta 1916 – 17. heinäkuuta 2009) oli mauritiuslainen kirkonmies ja yksi roomalaiskatolilaisen kirkon kardinaaleista. Hän oli kardinaali 28. kesäkuuta 1988 alkaen, mutta ei voinut ikänsä johdosta osallistua uuden paavin valintaan vuonna 2005.
Hollantilainen puolustus
Hollantilainen puolustus on shakkiavaus, jolle ovat luonteenomaisia siirrot:
Avaus on hyökkäävän pelaajan vastaus alkusiirtoon 1. d4. Mustilla hollantilaista puolustusta ovat pelanneet muun muassa aktiivista strategista shakkia pelaavat Jevgeni Barejev, Sergei Dolmatov ja Vladimir Malanjuk sekä vanhemman sukupolven pelaajista ex-maailmanmestari Mihail Botvinnik ja David Bronstein. Suomalaisista muun muassa SM Jouni Yrjölä ja KvM Antti Pyhälä ovat pelanneet useita tunnettuja pelejä erityisesti Leningrad-hollantilaisessa.
Leningrad-hollantilainen
Kivimuuripuolustus
Karlsbladin muunnelma
Stauntonin gambiitti
Lähettihyökkäys
Italialainen peli
Italialainen peli on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Giuoco Piano
Avauksen nimi on italiaa ja tarkoittaa hiljaista aloitusta. Tämä on aloittelijoiden joukossa hyvin suosittu avaus, mutta myös monet kerhopelaajat pelaavat tätä rauhallista avausta mielellään. Jatkossa aseman tyyppi riippuu lähinnä siitä, siirtääkö valkea d-sotilastaan yhden vai kaksi askelta.
Jeromen gambiitti on yksi italialaisen pelin terävimmistä, mutta samalla heikoimmista jatkoista valkealle.
Tanskalainen gambiitti
Katalonialainen avaus
Katalonialainen avaus on shakkiavaus, jossa valkea yhdistelee kuningatargambiitin ja Rétin avauksen piirteitä. Se alkaa tyypillisesti siirroilla:
Avaus sai nimensä Katalonian mukaan, kun 1929 Barcelonan turnauksen järjestäjät pyysivät Saviely Tartakoweria luomaan uuden shakkiavauksen kunnianosoitukseksi alueen shakkihistorialle. Sitä oli kuitenkin pelattu muutamia kertoja ennen Tartakoweria.
Avauksen merkittävimpiä käyttökertoja huipputasolla oli, kun sekä Garri Kasparov että Viktor Kortšnoi käyttivät sitä kandidaattiottelussaan Lontoossa 1983: viisi peliä yhdestätoista oli katalonialaisia. Vladimir Kramnik harjoittaa avausta menestyksekkäästi ja pelasi sitä kolme kertaa shakin maailmanmestaruusottelussa 2006.
Footwork FA17
Footwork FA17 oli Alan Jenkinsin suunnittelema Formula 1 -auto, jolla Footwork-talli kilpaili kaudella 1996. Autoa ajoivat Simtekiltä siirtynyt Jos Verstappen ja Formula 3000 -sarjasta nousun tehnyt Ricardo Rosset.
Tom Walkinshaw osti Footworkin alkukaudesta ja tämä oli viimeinen kausi, kun talli kilpaili Footwork nimellä.
FA17 osoittautui kauden alussa kilpailukykyiseksi autoksi Jos Verstappenin käsittelyssä. Kuitenkin liian vähäisen kehitystyön ja tehottoman Hart V8-moottorin vuoksi talli putosi hiljalleen lähtöruudukon hännille. Kehitystyötä haittasi tallin testisopimus Bridgestonen kanssa, joka alkoi valmistautua toimittamaan renkaita kaudelle 1997.
Verstappen oli läpi koko kauden nopeampi Footwork kuljettaja, mutta hän oli keskeytysherkkä ja virhealtis kilpailuissa. Hän aiheutti suuren tulipalon lähtiessään varikolta liian aikaisin tankkausletkun ollessa yhä kiinni autossa San Marinon GP:ssa. Rosset sen sijaan oli hidas ja varma ajaja, mutta hän ei saanut enää jatkaa tallissa seuraavalla kaudella, kun mestaruuden voittanut Damon Hill yllättäen teki sopimuksen Arrowsin kanssa ja Pedro Diniz valittiin toiseksi kuljettajaksi.
Footwork sijoittui valmistajien mestaruussarjassa yhdeksänneksi saavuttamalla yhden pisteen.
(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa)
Kolmiratsupeli
Kolmiratsupeli on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Tässä mustan kolmas siirto voi olla vaikka 3...g6 tai 3...Lc5, joka voi saada vahvan vastauksen
Tästä koituu seuraavan kuvan mukaisesti valkealle asemallinen etu.
Siirrolla 3...Rf6 musta siirtyisi neliratsupeliin.
Ersilio Tonini
Ersilio Tonini (20. heinäkuuta 1914 – 28. heinäkuuta 2013) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi 18. huhtikuuta 1937 ja nimitettiin Macerata e Tolentinon hiippakunnan johtoon 28. huhtikuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Umberto Malchiodi, jota avustivat Agostino Casaroli ja Carlo Colombo.
Tonini sai 22. marraskuuta 1975 nimityksen Ravenna e Cervian (sittemmin Ravenna-Cervia) arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 27. lokakuuta 1990. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 26. marraskuuta 1994, jolloin hänet nimitettiin Santissimo Redentore a Valmelainan kardinaalipapiksi. Ikänsä takia hänellä ei kuitenkaan ollut äänioikeutta konklaaveissa.
Kronos Quartet
Kronos Quartet on yhdysvaltalainen jousikvartetti. Sen perusti viulisti David Harrington Seattlessa vuonna 1973. Vuodesta 1977 kvartetin kotipaikka on ollut San Francisco. Sen pitkäikäisimmässä kokoonpanossa soittivat vuosina 1978–1999 Harringtonin lisäksi viulisti John Sherba, alttoviulisti Hank Dutt ja sellisti Joan Jeanrenaud. Joan Renaudin korvasi Jennifer Culp vuonna 1999, ja hänen tilalleen tuli puolestaan Jeffrey Zeigler vuonna 2005.
Kronos Quartet on erikoistunut 1900-luvun taidemusiikkiin ja nykymusiikkiin, mutta se on soittanut myös mm. jazzia, rockia ja kansanmusiikkia. Sille on sävelletty yli 500 tilausteosta, ja siltä on julkaistu yli 40 levytystä. Tunnettuja kvartetin kanssa yhteistyötä tehneitä säveltäjiä ovat muun muassa Terry Riley, Philip Glass ja Henryk Górecki.
Kronos Quartet voitti Grammy-palkinnon parhaasta kamarimusiikkiesityksestä vuonna 2003.
Kuningasintialainen puolustus
Kuningasintialainen puolustus on shakkiavaus, jota luonnehtivat siirrot:
Avaus kehittyi hypermodernin koulukunnan valtakaudella 1920-luvulla. Koulukunnan mukaan keskustaa ei ollut välttämätöntä miehittää sotilailla, vaan sitä pystyi kontrolloimaan kauempaakin. Tämä onkin kuningasintialaisen idea – valkoinen saa vahvan sotilaskeskustan, mustan yleisin sotilasmurto on tässä puolustuksessa ...e5, joskus myös ...c5. Tärkeitä kuningasintialaisen pelaajia ovat olleet muun muassa David Bronstein, Bobby Fischer, Garri Kasparov sekä tuoreimpana Teimur Radžabov.
Klassinen muunnelma
Tämä on kuningasintialaisen päämuunnelma. Yleisin jatko on 8.d5. Musta hyökkää kuningassivustalla ja valkea kuningatarsivustalla.
Petrosjanin muunnelma
Vaihtomuunnelma
Sämischin muunnelma
Valkea tukee e4-sotilaansa f3:lla ja säilyttää kuningatarsivustalle linnoittautumisen mahdollisuuden. 
Yleisin jatko on 5. ...0-0 6. Le3
Nyt yleisimmät jatkot ovat 6. ...e5 ja 6. ...Rc6. Rc6 johtaa moderniin Sämischin muunnelmaan, jossa musta taistelee d4-ruudun hallinnasta. Usein musta jatkaa valmistelemalla b5:ttä a6:della ja Tb8:lla. Jos valkea kehittää lähetin d3:een, musta vastaa e5:dellä ja Rd4:llä.
6. ...e5 johtaa normaaliin Sämischin muunnelmaan, jossa valkea usein linnoittaa pitkästi ja hyökkää kuningassivustalla. Musta voi yrittää saada vastapeliä avaamalla c-linjan tai valmistelemalla f5:ttä.
Nelisotilashyökkäys
Sivustointimuunnelma
Kuningatargambiitti
Kuningatargambiitti
on yksi perinteikkäimmistä shakkiavauksista. Musta voi päättää ottaa gambiittisotilaan vastaan tai jatkaa sitä ilman. Ensimmäisessä tapauksessa, vastaanotetussa daamigambiitissa, valkea pyrkii hyödyntämään etulyöntiasemaansa keskustassa. Musta puolestaan luottaa vastaiskuihin keskustassa siirroilla e5 tai c5.
Kuningatargambiitti jaetaan kahteen muunnelmaan. Torjutussa kuningatargambiitissa musta ei lyö d-sotilaallaan valkean tarjottua c-sotilasta, vaan pelaa siirron ...e6. Vastaanotetussa kuningatargambiitissa musta taas ottaa gambiittisotilaan vastaan, vaikkei välttämättä heti. Gambiitti on kuitenkin vain näennäinen, sillä valkea saa sotilaan halutessaan takaisin. Slaavilainen puolustus on suosituin vastaus kuningatargambiittiin. Siinä musta suojelee sotilastaan siirtämällä 2...c6.
Vastaanotettu gambiitti on selvästi harvinaisempi kuin esimerkiksi slaavilainen puolustus tai torjuttu kuningatargambiitti.
Kuningatargambiitin muita muunnelmia ovat:
Kuningatarintialainen puolustus
Kuningatarintialainen puolustus on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
Se on yksi tärkeimmistä ja suosituimmista avauksista turnausshakissa tällä hetkellä. Maailman huipputasolla sitä on pelattu lähes kaikissa merkittävissä MM-otteluissa, muun muassa Anatoli Karpov ja Viktor Kortšnoi vuosina 1978 ja 1981 sekä Garri Kasparov ja Anatoli Karpov 1980-luvulla pelasivat sitä useissa MM-ottelun peleistä.
Yhdessä Nimzo-intialaisen puolustuksen kanssa ne ovat mustan keskeisistä vastauksista 1.d4-siirtoon. Mustan asema on vakaa ja vailla heikkouksia, ja silti mustalla on omat mahdollisuutensa pelata voittoa yleensä rauhallisessa ja luonteeltaan strategisessa keskipelissä.
Avauksen kehittäjänä pidetään Nimzo-intialaisen tapaan Aron Nimzowitschiä. Avauksen keskeinen straginen idea on keskustan ja valkean keskustasotilaiden painostaminen vaalearuutuisella lähetillä b7-ruudulta, ja diagonaalin a8-h1 hallinta on avauksen keskeinen strateginen teema.
Suomalaiset SM Jouni Yrjölä ja KvM Jussi Tella ovat julkaisseet avauksesta hyvät arvostelut saaneen kirjan "The Queen’s Indian" (Gambit Publications Ltd 2003).
Latvialainen gambiitti
Latvialainen gambiitti on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Se on harvinainen ja teoreettisesti kyseenalaisenakin pidetty avaus. Se on myös harvinainen huipputasolla.
Siirto 2...f5 on mustan neljänneksi suosituin vastaus valkean toiseen siirtoon. Avauksen pääjatko on 3.Rxe5, joka tarjoaa valkealle selvästi mustaa paremmat voittomahdollisuudet, ainakin tilastollisesti.
Vladimir Nabokov viittaa latvialaiseen gambiittiin teoksessaan "Luzhinin puolustus", josta on myös tehty elokuva.
Siirtoa 2...f5 analysoi teoksessaan ensimmäistä kertaa portugalilainen Pedro Damiano vuonna 1512. Niin sanottu Göttingenin käsikirjoitus sisältää ainoastaan muunnelman 1. e4 e5 2. Rf3 d6 3. Lc4 f5 4. d3 f4. Mainittu avausvariantti luetaan kyseisessä siirtojärjestyksessä varsinaisesti Philidorin puolustuksen teoriaan kuuluvaksi (1. e4 e5 2. Rf3 d6 3. Lc4 f5 on Philidorin puolustuksen harvinaisempi sivumuunnelma nimeltä "Philidorin vastahyökkäys"). Siihen voi päätyä siirtovaihdolla myös latvialaisesta gambiitista (1. e4 e5 2. Rf3 f5 3. Lc4 d6 4. d3 f4).
1600-luvulla latvialaista gambiittia tutki italialainen Gioacchino Greco (1600-1634). Hänen mukaansa avausta kutsuttiin vuosisatojen ajan "Grecon vastagambiitiksi". Sen jälkeen avaus painui unholaan 200 vuoden ajaksi. 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla sitä analysoivat ja käyttivät pelissä saksalaiset mestarit Paul Rudolf von Bilguer ja Tassilo von der Lasa. Eräs avauksen muunnelmista (1. e4 e5 2. Rf3 f5 3. Rxe5 Df6 4. d4 d6 5. Rc4) on von Bilguerin mukaan nimeltään Bilguerin muunnelma.
Latvialainen Karl Behting (Kārlis Bētiņš) alkoi analysoida ja käyttää latvialaista gambiittia vuoden 1900 jälkeen. Hän voitti avauksella useita pelejä. Pian avausta alkoi käyttää myös muita latvialaisia mestareita. Näistä voidaan mainita Vladimirs Petrovs ja Wolfgang Hasenfuss. Behtingin johdolla Riian seniorien klubin joukkue voitti vuosina 1934–1936 neuvottelupelinä käydyssä kirjepelissä Tukholman Shakkiklubin joukkueen. Riikalaiset pelasivat myös muita pelejä. Peli Vaasan kaupungin joukkuetta vastaan päättyi tasan , mutta toisen pelin riikalaiset voittivat. Tunnustuksena latvialaisten pelaajien työlle avauksen tekemisessä tunnetuksi maailman šakkiliitto FIDE vahvisti kongressissaan 1937 avauksen nimeksi "latvialainen gambiitti".
Toisen maailmansodan jälkeen avausta on käytetty lähinnä kirjepeleissä. Sitä pelasi 1950-luvulla joitakin kertoja latvialainen Leonids Dreibergs (1908-1969). Säännöllisesti avausta pelasi aikanaan sekä lähipelissä että kirjepelissä saksalainen Jutta Hempel (s. 1960).
Huippupelaajista latvialaista gambiittia kokeili nuoruudessaan tuleva maailmanmestari Boris Spasski. Suurmestareista sitä ovat käyttäneet saksalainen Stefan Kindermann ja ruotsalainen Jonny Hector Kirjepeleissä sitä on 1970-luvulta lähtien usein pelannut kirjeshakin suurmestari Juan Sebastian Morgado.
1990-luvun alun jälkeen latvialainen gambiitti on suurmestaripeleissä esiintynyt enää vain satunnaisesti. Amerikkalainen suurmestari Joel Benjamin kokeili sitä vuonna 1992. Lähishakin suurmestari Murray Chandler pelasi 1997 sitä kahdesti kirjepeleissä, mutta hävisi molemmat pelinsä.
Lähettipeli
Lähettipeli on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla
Avaus voi johtaa preussilaiseen peliin tai italialaiseen peliin. Lähettipeliä näkee harvoin shakkiturnauksissa, mutta aloittelijat käyttävät sitä suhteellisen usein esimerkiksi nopean kehityksen toivossa tai yrittäessään tehdä koulumatin.
Neliratsupeli
Neliratsupeli on shakkiavaus, jossa kumpikin pelaaja kehittää molemmat ratsunsa heti peliin, esimerkiksi seuraavin siirroin:
Tavallisin jatko valkealle on 4.Lb5, mutta myös 4.d4, Lc4 ja g3 ovat suosittuja.
Nimzo-intialainen puolustus
Nimzo-intialainen puolustus on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
on solideimpia puolustuksia valkoisen d4-avauksiin. Mustan viimeinen siirto estää valkoisen keskustan valtaukseen tähtäävän siirron e4, lisäksi musta uhkaa tuplata valkoisen sotilaat lyömällä c3:een. Tämä Aron Nimzowitschin kehittämä puolustus kuvaa hyvin modernin shakin periaatteita. Musta on valmis luopumaan lähettiparista saadakseen valkoiselle rikkonaisemman sotilasaseman. Nimzointialainen on hyvin tehokas avaus mustalle, joskus valkoinen siirtää 3.Rf3 estääkseen tavalliset Nimzot.
Valkean suosituimmat jatkot ovat 4.e3, Dc2 ja Rf3. Myös 4.f3, a3, Lg5, Db3 ja Ld2 saavat suosiota.
Rubinsteinin muunnelma
Klassinen muunnelma
4.f3 -muunnelma
Sämischin muunnelma
Spielmannin muunnelma
Philidorin puolustus
Philidorin puolustus
on shakkiavaus, jolla musta pyrkii saamaan aikaan tukevan aseman, maksaen tästä jättämällä tummilla ruuduilla kulkevan lähettinsä sotilasketjun taakse (vrt. ranskalainen puolustus) ja muutenkin hyväksymällä hiukan vastustajaansa ahtaamman aseman.
Philidorin puolustusta ei nykyään pelata juurikaan suurmestaritasolla. Yksi syy tähän lienee se, että mustalla vaikuttaa yksinkertaisesti olevan parempiakin tapoja vastata valkean toiseen siirtoon. Siirtoa d6 voisi ehkä kuvata ylivarovaiseksi. Toisaalta kerhopelaajalle Philidorin puolustus saattaa olla kiitollinen tutustumiskohde sikäli, että Philidor antaa mustalle melko hyvän kontrollin syntyvien asemien tyyppiin.
Valkean suosituin jatko on 3.d4, mutta myös Lc4 on pelattava.
Philidorin puolustus on nimetty ranskalaisen shakinpelaajan François-André Danican Philidorin mukaan.
Antoshinin muunnelma
Hanhamin muunnelma
Mestelin muunnelma
Morphyn muunnelma
Vaihtomuunnelma
Pircin puolustus
Pircin puolustus on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
Avaus muistuttaa silmämääräisesti paljon kuningasintialaista, ja usein näitä avauksia harrastavatkin samat pelaajat. Peli ei kuitenkaan yleensä ole niin suljettua kuin kuningasintialaisessa, ja voi saada sisilialaisia piirteitä, jos musta lähtee toteuttamaan toista pääsuunnitelmaa siirrolla c5. Toinen tapa pyrkiä parantamaan kontrollia keskustasta on pelata e5. Myös suunnitelma c6+d5 on mahdollinen.
Avaus jatkuu tyypillisesti 3...Rf6 4.Rf3 tai 3...Rf6 4.f4.
Preussilainen peli
Preussilainen peli on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Preussilainen peli eli kaksiratsupuolustus (Two knights defence) on italialaistyyppisestä alusta syntyvä muunnelma.
Musta on käytännöllisesti katsoen pakotettu vastaamaan siirtoon 4.Rg5 siirrolla 4...d5 uhraten sotilaan. Valkoisella sotilaan etu, mutta mustalla parempi upseeripeli.
Traxlerin gambiitti
on erittäin terävä jatko siirtoon 4.Rg5.
Ulvestad-muunnelma
on myös hyvin terävä variantti. Aloittelevat pelaajat saattavat pelata mustan viidennen siirron 5...Rxd5?! ja peli voi jatkua esimerkiksi suraavasti:
Valkoisella on lupaava jatko siirrossa 6. Rxf7, mutta 6...Kxf7 saa vastaukseksi 7.Df3+, jolloin kuningas joutuu puolustamaan tuplahyökättyä ratsua. Valkoisella on vaarallinen asema.
Paistettu maksa -hyökkäys
Valkoinen uhraa ratsunsa saaden samalla vaarallisen hyökkäyksen. Mustan d5-ratsu on tuplahyökätty, joten musta on käytännöllisesti katsoen pakotettu tuomaan kuninkaansa keskemmälle lautaa puolustamaan ratsua. Tyypillinen jatko voisi olla siis
Valkoinen lisää painetta d5-ratsuun mustan yrittäessä lisätä puolustusta. Nykyteorian valossa siirrolla 6.d4!? on saavutettu vieläkin parempia tuloksia.
Nothing Compares 2 U
”Nothin Compares 2 U” on Sinéad O’Connorin levyttämä hittikappale vuodelta 1990. Sen on kirjoittanut Prince.
Kappaleen levytti alun perin The Family -yhtye vuonna 1985. Tätä versiota ei julkaistu singlenä, eikä se herättänyt huomiota. Sinéad O’Connorin coveroimana kappaleesta tuli vuonna 1990 kansainvälinen menestys: se nousi listaykköseksi 17 maassa ja piti ykköspaikkaa hallussaan pitkiä ajanjaksoja, esimerkiksi 11 peräkkäistä viikkoa sekä Irlannissa että Saksassa.
”Nothing Compares 2 U” on herkkä popballadi, jota säestävät hitaat, jämäkät rummut ja voimakas syntetisaattori. Sävelmää leimaavat sävelien a ja as välillä aprikoiva melodia, ajoittaiset intervallihypyt sekä siirtyminen a-duurisoinnusta es-duuriin kertosäkeeseen tultaessa. Sinéad O’Connorin tulkinta kappaleesta sai maailmanlaajuista kiitosta ja toi hänelle Grammy-palkinnon sarjassa "Best Alternative Music Performance" sekä muita ehdokkuuksia, esimerkiksi "Record of the Year" ja "Best Female Pop Vocal Performance". Myös kappaleen taajaan MTV:llä pyörinyt musiikkivideo palkittiin: O’Connor voitti ensimmäisenä naisena MTV Video Music Awardsin Best Video of the Year -palkinnon. O’Connorin versio ”Nothing Compares 2 U:sta” äänestettiin vuonna 2006 viidenneksi listalla "Britain’s Favourite Break-up Songs".
Kappaleen kirjoittaja Prince levytti myöhemmin itse version kappaleesta. Princen ja Rosie Gainesin duetoima ”Nothing Compares 2 U” äänitettiin livenä ja julkaistiin Princen kokoelma-albumeilla "The Hits/The B-Sides" ja "The Hits 1".
Suomalainen yhtye Manboy levytti oman versionsa kappaleesta vuonna 2010, ja se julkaistiin singlenä ja musiikkivideona. Kappale löytyy myös vuonna 2011 julkaistulta Something Wonderful-levyltä.