hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Amebamaiset
Amebamaiset ovat taksonomisen määritelmän mukaan "Amoebozoa"-kuntaan kuuluvia yksisoluisia aitotumallisia eliöitä.
Asiaan liittyvä terminologia ei ole ollut erityisen selkeä, sillä amebamaisia eliöitä on kutsuttu myös suomenkielisellä yleisnimellä juurijalkaiset. Toisaalta nykyään käytettävä Rhizaria-kunta voidaan helpoiten suomentaa juurijalkaisiksi, jolloin "juurijalkaiset"-nimitystä on suositeltavaa käyttää vain Rhizaria-kunnasta.
Monia Amoebozoa-kunnan ameboita esiintyy makeassa vedessä, kosteassa maassa ja mädäntyvien kasvien pinnalla. Ne ovat yleisiä koe-eläimiä, koska niitä on helppo tutkia laboratoriossa.
Ne liikkuvat muodostamalla solukalvostaan ulkonevia väliaikaisia valejalkoja. Valejalkojen takia ne näyttävät liikkuessaan jatkuvasti muuttavan muotoaan. 
Morfologisen määritelmän mukaan ameboiksi on perinteisesti kutsuttu kaikkia sellaisia yksisoluisia eliöitä, jotka liikkuvat erilaisten valejalkojen avulla. Englanninkielinen termi "amoeboid" (suom. "amebamainen") viittaa tällaiseen ulkoiseen ominaisuuteen, erotukseksi termistä "amoeba", jolla tarkoitetaan Amoebozoa-kuntaan kuuluvia eliöitä. Valejalkojen avulla liikkuvia amebamaisia eliöitä, jotka eivät kuitenkaan kuulu Amoebozoa-kuntaan, tavataan aitotumaisten Rhizaria- ja Excavata-kunnissa. Monilla Rhizaria-kunnan edustajilla on erilaisia kovia ulkoisia kuoria ja tukirankoja, joita ei Amoebozoa-kunnan lajeilla ole.
Ruutana (Kangasala)
Ruutana on Kangasalan pohjoinen taajama-alue. Se sijaitsee Tampereelta tullessa heti kaupunginrajan takana valtatie 9:n ja Tampere–Orivesi-radan varrella. Se on vanha radanvarren omakotialue, jota on viime vuosina täydennysrakennettu. Ruutanan eteläpuolella oleva Jussilan alue rakennettiin 1950-luvulla Tampellan työntekijöiden asuinalueeksi. Uusimpiin aluekokonaisuuksiin kuuluu Seurakunnantien ja Laureeninkallion alueet.
Asukkaita Ruutanassa on noin 3200. Alue on voimakkaassa kasvussa.
Kyläkeskuksessa on K-Market ja Ruutanan Oluthuone. Postipalvelut löytyvät Jyväskyläntien varresta Shell-huoltoasemalta. Huoltoasemalle johtaa 2000-luvulla rakennettu pyörätie. Tampereelta alueelle on vedetty myös kaapelitelevisioverkko.
Ruutanassa on alakoulu, esikoulu, kunnallinen päiväkoti kahdessa yksikössä, terveysasema ja hammashoitola. Yksityisyrittäjinä palveluita tarjoavat muun muassa parturi-kampaamo, yksityinen englanninkielinen päiväkoti sekä yksityisiä perhepäivähoitajia. Seisakkeelta löytyy Oluthuoneen lisäksi eläinlääkärin ja hierojan palvelut. Koulun läheisyydessä on uima- ja veneranta. Katajajärven laavu Laureeninkallion lähellä on osa vaellusreitti Kaarinanpolkua.
Alue kuuluu nykyään Tampereen seututariffivyöhykkeeseen. Arkisin TKL:n linjanumero 28B/C Tampereelle kulkee 0,5-1 tunnin välein työmatka- ja koululaisliikenteen aikaan. Lauantaisin ja sunnuntaisin 28B ajaa tunnin välein. Kangasalan kirkolle linja 46 ajaa kouluaikoina. Kangasalan keskustaan on matkaa n. 9 km ja Tampereen keskustaan n. 18 km. Ruutanan maantieyhteydet Tampereen suuntaan paranivat huomattavasti, kun valtatie 9 valmistui uudelleen rakennettuna taajaman pohjoispuolelle 1970-luvun alkupuolella.
Ruutanassa pysähtyivät ennen myös Tampereelta Orivedelle ja Haapamäelle liikennöineet henkilöjunat, joiden avulla Ruutana kasvoi merkittäväksi taajamaksi. Ruutanan seisake avattiin Tampere–Haapamäki-radan ja Kangasalta Teiskoon menevän maantien risteyksessä vuonna 1907. Paikalle siirrettiin liikennepaikkarakennus Kirkkonummen Tolsasta vuonna 1933. Rakennus korvattiin uudella vuonna 1954. Tavaraliikenne Ruutanan seisakkeella lopetettiin vuonna 1968 ja liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1972. Liikennepaikkarakennus myytiin huutokaupalla purettavaksi vuonna 1971. Pysähdykset lopetettiin vuonna 1990. Aika ajoin on esiintynyt toiveita palauttaa henkilöjunapysähdys Ruutanaan, viimeksi Dm12-kiskobussien tullessa liikenteeseen Tampereen ja Haapamäen välille ja Tampereen pikaraitiotiekeskustelun yhteydessä.
Kulttuurihistoriallisesti merkittävä Haralanharju sijaitsee lähellä Ruutanaa Havisevantien varrella. Haralanharjulla on Topeliuksen muistokivi. Muistomerkin vieressä sijainnut vuonna 1932 rakennettu Haralanharjun näkötorni tuhoutui tuhopoltossa 2007. Uusi torni otettiin käyttöön vuonna 2009.
Sri Lanka Matha
Sri Lanka Matha on Sri Lankan kansallislaulu. Sen sanoitukset ja musiikin teki Ananda Samarakoon vuonna 1940. Kappaletta on käytetty Sri Lankan kansallislauluna 22. marraskuuta 1951 lähtien.
Kuritushuone
Kuritushuonerangaistus oli vapausrangaistus, jossa vankeja pidettiin ankarammissa olosuhteissa kuin tavanomaisessa vankeusrangaistuksessa sikäli, että tuomitun sosiaalista kanssakäymistä rajoitettiin enemmän pitämällä vanki tiukemmasti eristettynä muista. Sen sijaan minkäänlaista varsinaista konkreettista kurittamista tuomio ei nimestään huolimatta sisältänyt. Lievin kuritushuonerangaistus oli kestoltaan kuusi kuukautta. Tämä merkitsi rikoksesta rangaistusta kärsimään lähtevälle vähintään kuuden kuukauden vapaudenmenetystä. Kuritushuonetta voitiin määrätä myös elinkaudeksi.
Vuoden 1889 rangaistusasetuksessa säädettiin, että kuritushuoneessa oli oltava kolme luokkaa: pakkoluokka, oppiluokka ja koeluokka. Jokainen vanki joutui aluksi pakkoluokkaan, ja käytöksensä perusteella hän saattoi edetä koeluokkaan, jossa rangaistus tuntui etujen ansiosta ”huokeimmalta” ja vanki sai ”enemmän tilaisuutta näyttää parannustansa”.
Suomen lainsäädännöstä kuritushuone rangaistusmuotona poistettiin vuonna 1975. Tällöin ei muutettu kaikkia kuritushuonerangaistuksen mainitsevia rikoslain pykäliä, vaan lakiin otettiin yleinen säännös, jonka mukaan niistä rikoksista, joista oli säädetty kuritushuonerangaistus, oli tuomittava kestoltaan vastaava vankeusrangaistus. Rikoslakiin on kuitenkin myöhemmin tehty suuri joukko muutoksia, joiden jäljiltä sanaa kuritushuone ei lakitekstissäkään enää juuri esiinny.
Tampereen Tietoverkko
Tampereen Tietoverkko Oy (TTV) oli vuonna 1973 perustettu suomalainen kaapelitelevisioyhtiö, jonka hallussa ollut verkko oli maan toiseksi suurin yhtenäinen kaapelitelevisioverkko.
Yhtiö toimi Tampereella ja sen lähikunnissa. TTV rakennutti ja markkinoi kaapeliverkkoa, välitti verkossa useita kaikkien nähtävissä olevia peruskanavia ja tarjosi kotipäätteen avulla tilattaviksi lukuisia erityyppisiä maksukanavia.
TTV sulautui Elisaan 1. maaliskuuta 2018.
Sisilian kieli
Sisilia on pääasiassa Sisilian saarella ja jonkin verran muualla Italian eteläosissa puhuttava romaaninen kieli. Kieltä puhuu äidinkielenään noin 4,7 miljoonaa ihmistä. Sisilia on läheistä sukua italialle ja kielet ovat pitkälti keskenään ymmärrettäviä. Myös sisilialla on joitakin murteita. Kielessä on lainoja muun muassa kreikasta, arabiasta, katalaanista ja espanjasta.
Tšamorron kieli
Tšamorro on austronesialainen kieli. Pääosa sen puhujista elää Guamilla ja Pohjois-Mariaaneilla. Tšamorrossa on eniten lainasanoja espanjan kielestä. Kielellä on yli 60 000 puhujaa.
', A, Å, B, Ch, D, E, F, G, H, I, K, L, M, N, Ñ, Ng, O, P, R, S, T, U, Y
Eläinten vallankumous
Eläinten vallankumous () on vuonna 1945 ilmestynyt George Orwellin romaani, joka kuvaa satiirisesti Venäjän vallankumouksen perintöä eläinsadun muodossa. Se on Orwellin tunnetuimpia teoksia romaanin "Vuonna 1984" ja muistelmateoksen "Katalonia, Katalonia" ohella.
Romaanissa juopon maanviljelijän maatilalla asuvat eläimet tekevät vallankumouksen vanhan karjun ohjeiden mukaan. Vallankumousta johtaneet siat alkavat hallita tilaa ”animalismiksi” kutsumansa aatteen pohjalta. Vallankumouksen johtohahmot, karjut Napoleon ja Lumipallo, joutuvat riitoihin, ja Napoleonin voitettua valtataistelun Lumipallo karkotetaan tilalta. Sikojen vallan alla eläinten olot kovenevat, ja siat varaavat itselleen yhä lisää etuoikeuksia, kunnes animalismin alkuperäisistä ihanteista on jäljellä enää fraasi: "”Kaikki eläimet ovat tasa-arvoisia, mutta toiset eläimet ovat tasa-arvoisempia kuin toiset”". Napoleon järjestää lavastettuja oikeudenkäyntejä ja teloituttaa eläimiä toisten pelottelemiseksi, myöntää itselleen suurellisia arvonimiä ja kumoaa animalismin periaatteet yksi kerrallaan. Lopulta siat alkavat kävellä kahdella jalalla ruoskat kädessä, ja muita eläimiä kohdellaan jokseenkin samoin kuin ihmisten valtakaudella. Romaanin viimeisessä kohtauksessa toiset eläimet katselevat, kuinka siat kohottavat maljoja ihmisten kanssa, eivätkä ne enää erota sikoja ihmisistä.
Kirjaa innoittivat Orwellin huomiot Espanjan sisällissodan tasavaltalaisten riidoista. Toisen maailmansodan aikana 1944 Orwellilla oli vaikeuksia saada ilmeisen neuvostovastaista kirjaa kustannetuksi. Sitä ei pidetty sopivana poliittiseen tilanteeseen, ja se tulkittiin trotskilaiseksi. Kolmas kustantaja hylkäsi teoksen Britannian tiedotusministeriön neuvosta; teos olisi voinut vahingoittaa maan suhteita Neuvostoliittoon. Itä-Euroopassa teos vapautettiin Unkarissa 1989 ja Neuvostoliitossa glasnostin myötä. Yhdysvalloissa sitä on vaadittu kiellettäväksi kommunismimyönteisenä ja yksityiskohtaista seksuaalista aineistoa sisältävänä.
"Eläinten vallankumouksesta" on tehty kaksi elokuvasovitusta, vuonna 1954 valmistunut piirroselokuva "Eläinten kapina", joka oli Britannian ensimmäinen pitkä animaatioelokuva, sekä vuonna 1999 tietokonetehosteiden avulla tehty live-action-elokuva "Eläinten kapina". Molemmissa elokuvasovituksissa on kirjasta poikkeava onnellinen loppu. Lisäksi ensimmäisessä elokuvassa vanhaa tsaarinvaltaa ja uskontoa arvostelevia piirteitä on häivytetty.
Brittiläinen rockyhtye Pink Floyd julkaisi vuonna 1977 Orwellin kirjan innoittaman teema-albumin "Animals", joka arvostelee kapitalistista kilpailuyhteiskuntaa.
Violeta Chamorro
Violeta Barrios de Chamorro (s.18. lokakuuta 1929 Rivas) on nicaragualainen toimittaja ja poliitikko. Hän oli Nicaraguan presidenttinä vuosina 1990–1997.
Chamorron aviomies Pedro Joaquín Chamorro Cardenal oli Somozan suvun valtaa vastustaneen La Prensa -lehden päätoimittaja. Kun hänet murhattiin 10. tammikuuta 1978, Violeta Chamorro otti lehden vastuulleen ja tuki sandinisteja Somozaa vastaan. Kun Anastasio Somoza Debayle syöstiin vallasta 1979, Chamorro oli jäsenenä sen jälkeisessä "Kansallisen jälleenrakennuksen hallituksessa", josta hän kuitenkin erosi huhtikuussa 1980.
Tämän jälkeen La Prensa arvosteli voimakkaasti myös Kansallisen jälleenrakennuksen hallitusta ja sen johtajaa, sittemmin presidenttiä Daniel Ortegaa. Sandinistit puolestaan syyttivät Chamorroa rahan ottamisesta Yhdysvalloilta, joka pyrki tuolloin kaatamaan Nicaraguan hallituksen kouluttamalla, rahoittamalla ja aseistamalla oikeistolaisia contra-sissejä. La Prensaa sensuroitiin ajoittain laajaltikin käydyn sisällissodan aikana.
Vuoden 1990 vaaleissa Violeta Chamorro asettui 14 puolueen muodostaman oppositioryhmittymän presidenttiehdokkaaksi ja tuli valituksi ensimmäisellä kierroksella, saaden 55 prosenttia äänistä.
Hänen kaudellaan Nicaraguan talouselämää liberalisoitiin voimakkaasti ja maan sotalaitos palautettiin rauhanaikaisiin oloihin. Presidenttiytensä jälkeen Chamorro vetäytyi politiikasta.
Martin Sheen
Martin Sheen (syntyjään Ramón Gerard Antonio Estévez, s. 3. elokuuta 1940 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi etenkin pääosasta elokuvassa "Ilmestyskirja. Nyt" sekä muista elokuvista kuten "Julma maa", "Gandhi", "Wall Street – rahan ja vallan katu", "Ota kiinni jos saat", "JFK – avoin tapaus" ja "The Departed" sekä televisiosarjasta "West Wing".
Sheen on myös tunnettujen näyttelijöiden Charlie Sheenin ja Emilio Estevezin isä. Lisäksi Sheenilla on kaksi muuta lasta, Renée (s. 1967) ja Ramón (s. 1963), jotka ovat myös näyttelijöitä. Sheen on ollut naimisissa vuodesta 1961 lähtien Janet Templetonin kanssa.
Sheen on Irakin sodan vastainen aktivisti. Sheen on pidätetty mielenosoitusten takia noin 63 kertaa. Sheen toimii myös PETA:n puolestapuhujana.
Tällä hetkellä Sheen asuu Irlannissa ja opiskelee muun muassa englantilaista kirjallisuutta ja filosofiaa Galwayssa sijaitsevassa yliopistossa.
Sheen on saanut kuusi Emmy-ehdokkuutta ja voittanut Golden Globen ja pari Screen Actors Guild -palkintoa roolistaan West Wingissä.
Sheenillä on tähti Hollywood Walk of Famella.
West Wing
West Wing ("The West Wing") on Yhdysvaltain presidentin kanslian henkilökunnasta ja valtakunnan politiikasta kertova kuvitteellinen, osin tosipohjainen draamasarja. Yhtä pääosaa, demokraattien presidentti Jed Bartletia, näyttelee Martin Sheen. Sarja käynnistyi Yhdysvalloissa vuonna 1999, ja sitä tehtiin seitsemän tuotantokautta aina vuoteen 2006. Jaksoissa kommentoitiin ajankohtaisia teemoja, ja sarjan nähtiin ottavan epäsuorasti kantaa republikaanipresidentti George W. Bushin toimiin Valkoisessa talossa. West Wing voitti useita Emmy-palkintoja.
Sarjan mainoslause on ""Right place. Right time. Right man."" ().
Suomessa sarjaa on nähty kaikki seitsemän tuotantokautta Nelosella. Sarjaa on myös esitetty SuomiTV:llä.
Shikoku
Shikoku (, ”neljä maata” ) on Japanin neljästä pääsaaresta pienin sekä pinta-alaltaan että väkiluvultaan. Shikoku sijaitsee Tyynessä valtameressä; sen pohjois- ja itäpuolella Seton sisämeren takana on Japanin suurin saari Honshū ja sen länsipuolella Bungon kanavan ja Hōyonsalmen toisella puolella sijaitsee Kyūshūn saari. Shikokun vanhoja nimiä ovat muiden muassa "Iyo-no-futana-shima" (伊予之二名島), "Iyo-shima" (伊予島) ja "Futana-shima" (二名島). Nykyinen nimi viittaa neljään vanhaan maakuntaan, joihin saari aiemmin jaettiin: Awa, Iyo, Sanuki ja Tosa.
Shikokun pinta-ala on 18 292 neliökilometriä. Saari jakautuu neljään prefektuuriin, jotka ovat Ehime, Kagawa, Kōchi ja Tokushiman prefektuuri. Asukkaita Shikokulla on noin 4 064 000 (vuonna 2006), vain 3,2 prosenttia Japanin väkiluvusta. Saari on yhdistettynä Honshūhun lautalla, ilmateitse sekä vuodesta 1988 alkaen siltaverkostolla. Ennen siltojen valmistumista Shikoku oli hyvin eristäytynyt muista saarista ja vapaan liikkumisen Shikokun ja muiden saarien välillä odotettiin parantavan taloudellista tilannetta sillan molemmissa päissä. Näin ei kuitenkaan ainakaan vielä ole tapahtunut.
Idästä länteen kulkeva vuorijono jakaa Shikokun kapeaan pohjoiseen lohkoon Seton sisämerta vasten sekä eteläiseen lohkoon Tyyntä valtamerta vasten. Suurin osa saaren 4,5 miljoonasta asukkaasta asuu pohjoisessa ja suurista kaupungeista kaikki paitsi yksi sijaitsevatkin pohjoisessa lohkossa. Ishizuchi-vuori Ehimessä on 1 982 metriä korkea ja saaren korkein vuori. Saaren teollisuus on kohtalaisen kehittynyttä ja sisältää muun muassa kuparin käsittelylaitoksen, jossa tärkeän Besshin kuparikaivoksen kuparia käsitellään. Laajat hedelmälliset alueet, varsinkin idässä, kasvattavat riisiä ja talvisin vehnää ja ohraa. Erilaisia hedelmiä kasvatetaan laajalti koko pohjoisosassa, muiden muassa sitrushedelmiä, persimoneja, persikkaa ja viinirypäleitä. Koska Shikokulla kasvatetaan paljon vehnää, udonista tuli tärkeä osa Kagawan alueen ihmisten ruokavaliota Edo-kaudella.
Laajempi eteläinen alue on vuoristoista ja harvaan asuttua. Ainoa suurempi alanko on pieni tasanko Kōchissa, jossa prefektuurin pääkaupunki sijaitsee. Leudon talven takia saarella pystytään kasvattaman kaksi satoa vuodessa: ensin riisiä ja sen jälkeen syysvehnää tai syysohraa.
Shikoku tunnetaan muun muassa 88 temppelin pyhiinvaelluksestaan, joka seuraa munkki Kūkain jalanjälkiä. Pyhiinvaelluksen pituus on noin 1 200 kilometriä.
Lolita
Lolita on Vladimir Nabokovin vuonna 1955 julkaistu romaani. Romaani on saavuttanut kuuluisuuden uutta luovan tyylinsä ja kiistanalaisen aiheensa vuoksi. "Lolita" kertoo keski-ikäisen miehen seksuaalisesta hullaantumisesta 12-vuotiaaseen tyttöön.
Ensimmäisessä persoonassa kirjoitetun kirjan päähenkilö ja minä-kertoja on keski-ikäinen, Euroopasta Yhdysvaltoihin muuttanut kirjallisuudentutkija, joka kertoo tarinan salanimellä Humbert Humbert.
Romaanin nimihenkilö on Dolores Haze, jota Humbert kutsuu nimellä Lolita.
Päähenkilö Humbert Humbert vuokraa itselleen huoneen keski-ikäisen leskirouvan Charlotte Hazen asunnosta. Humbertia kiehtovat esiteini-ikäiset tytöt, joita hän mielessään kutsuu ”nymfeteiksi”, ja suhtautuu vinoutuneessa maailmassaan heihin kuin aikuisiin lasten vartaloissa. Humbert on ihastunut Charlotten tyttäreen, hurmaavaan Lolitaan, ja pian hän naikin rouva Hazen voidakseen olla aina Lolitan lähellä. Rouva Hazen yllättävän kuoleman jälkeen, josta Lolita syyttää Humbertia, Humbert ottaa Lolitan mukaansa ja lähtee pakomatkalle peläten jatkuvasti kiinnijäämistä.
Kirjan teemoihin kuuluu vahvasti ihmisen tutkinta. Kirja tutkii seksuaalista himoa ja sen vaikutusta ihmisen luonteeseen, kuten Humbertin muuttuminen näennäisen normaalista, mukavasta miehestä voimakkaan omistushaluiseksi, häikäilemättömäksi ja pelokkaaksi. Kirja peilaa myös erilaisia ihmisiä ja pelkoa, joita nämä ihmiset kokevat muun maailman suhtautumisesta heidän poikkeaviin taipumuksiinsa.
Kirja on filmatisoitu kahdesti: vuonna 1962 Stanley Kubrickin ohjaamana nimellä "Lolita" sekä vuonna 1997 Adrian Lynen ohjaamana samoin nimellä "Lolita".
Kirja on myös innoittanut musiikkia ja kuvataidetta, esimerkiksi Suomessa Virtasen laulu ”Lolita”, Johanna Kurkelan vuonna 2010 ilmestynyt levy "Hyvästi, Dolores Haze" ja Venäjällä Rodion Štšedrinin ooppera "Lolita" vuodelta 1992.
Kirja julistettiin heti ilmestyttyään vuonna 1955 kielletyksi kirjaksi. Siitä kuitenkin tuli bestseller Euroopassa ja Amerikassa.
Helle Kannila totesi "Arvostelevaan kirjaluetteloon" vuonna 1960 kirjoittamassaan arviossa Nabokovin olevan lahjakas kirjoittaja ja kirjan sisältävän ”kosolti taidokkaasti, usein ironisesti esitettyjä havaintoja ja ajatuksia”. Hän oli kuitenkin myös sitä mieltä, että teosta tuskin lopulta voi pitää niin merkittävänä, että sitä olisi kirjastoille erityisesti suositeltava, vaan ”niissä tullaan jos halutaan hyvin toimeen ilman tällaista varmaan monenlaista harmia aiheuttavaa sensaatiokirjan maineen saanutta romaania”.
Ptolemaios III
Ptolemaios III Euergetes (, 246–222 eaa.) oli Egyptin faarao vuosina 246–222 eaa. Hänen vanhempansa olivat Ptolemaios II ja Arsinoë II. Ptolemaioksesta tuli faarao kun hänen isänsä kuoli vuonna 246 eaa. Hän menin naimisiin Kyrenen Bereniken kanssa noin vuonna 244 eaa. ja sai tämän kanssa pojan, Ptolemaios IV:n, ja tyttären, Arsinoë III:n.
Ptolemaios aloitti sodan seleukidien valtakuntaa vastaan sen jälkeen kun hänen siskonsa Berenike murhattiin. Berenike oli ollut naimisissa Antiokhos II:n kanssa, mutta tämä oli eronnut hänestä Ptolemaios II:n kuoltua.
Ptolemaios lahjoitti Ateenaan niin kutsutun Ptolemaioksen gymnasionin, joka oli kaupungin merkittävimpiä kouluja.
Denise Bellon
Denise Bellon (1902-1999) oli ranskalainen valokuvaaja, jonka ranskalaisen Match-lehti lähetti Suomeen vuonna 1939. Hänen tehtävänään oli laatia valokuvareportaaseja sotaan valmistautuvasta maasta ja hän kuvasi sekä kansan arkista aherrusta metsätöissä että kulttuurielämää Wäinö Aaltosesta Jean Sibeliukseen.
Apua! Orkesteri
Apua! Orkesteri oli suomalainen hyväntekeväisyysprojekti, joka levytti vuonna 1985 singlen "Maksamme velkaa". Sen esikuvina olivat brittiläinen Band Aid ja amerikkalainen USA for Africa.
Levyn tuotto meni Etiopian kuivuusalueiden hädänalaisille. Kappaleet sävelsi ja sanoitti Juice Leskinen, sovittajana toimi Anssi Tikanmäki. Levyllä esiintyi mittava joukko suomalaisia rocktähtiä. Artistit Auttavat Aasiaa -nimellä esiintynyt kokoonpano levytti vuonna 2005 "Maksamme velkaa" -kappaleesta uuden version, jonka tuotto meni Aasian tsunamiuhrien hyväksi.
Pertti Nieminen
Pertti Nieminen -nimisiä henkilöitä ovat:
Alkalimetalli
Alkalimetallit ovat alkuaineiden jaksollisen järjestelmän ensimmäinen pääryhmä. Alkalimetalleihin kuuluvat litium, natrium, kalium, rubidium, cesium ja radioaktiivinen frankium. Alkalimetallien nimi tulee siitä, että ne muodostavat veden kanssa reagoidessaan hydroksideja, jotka tekevät liuoksesta emäksisen eli alkalisen. Esimerkiksi
formula_1
Alkalimetallit ovat keveitä, helposti sulavia (sulamispiste alhainen) ja litiumia lukuun ottamatta melko pehmeitä. Suuren reaktiokykynsä vuoksi alkalimetalleja tulee säilyttää ilmasta eristettynä esimerkiksi palo- tai mineraaliöljyssä tai vaihtoehtoisesti tiiviisti umpeen juotetuissa astioissa.
Yhdisteissään ne esiintyvät aina yhdenarvoisina positiivisina ioneina, esimerkiksi Na ja K. Niiden yhdisteet ovat siis suoloja, ja useimmat niistä liukenevat runsaasti veteen.
Litiumin liekin väri on punainen, natriumin oranssinkeltainen ja kaliumin kobolttilasin läpi katsottuna violetti. Kaikki alkalimetallien reaktiot perustuvat niiden suureen pelkistyskykyyn. Ilmassa kaikki alkalimetallit hapettuvat nopeasti pinnaltaan muodostaen oksideja. Oksidit taas reagoivat veden kanssa muodostaen hydroksideja.
formula_2
formula_3
Myrkkyasetuksen mukaan alkalimetallit ovat toisen luokan myrkkyjä eli syövyttäviä aineita.
Edvard Westerlund
Edvard Westerlund (1. helmikuuta 1901 Helsinki – 7. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiavoittaja.
Seuratasolla Westerlund edusti Helsingin Atleettiklubia ja Helsingin Ponnistusta.
Dennis Wilcock
Dennis Wilcock oli englantilaisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin laulaja vuosina 1976-1977.
Teatraalinen lavaesiintyjä Wilcock lauloi Iron Maidenin konserteissa punaisen tähden tapainen kasvomaalaus oikean silmänsä ympärillä. Hänen lavashownsa eräs numero oli "viiltää" omat suupielensä halki miekalla ja purskauttaa tekoverta poskiin piilotetuista kapseleista.
Vuonna 1977 Wilcock aiheutti käytöksellään useiden Iron Maidenin jäsenten eron yhtyeestä. Hän savusti muun muassa kitaristi Dave Murrayn Iron Maidenistä varsin pikkumaisella syyllä: Wilcock ei pitänyt Murrayn tyttöystävästä.
Dennis Wilcockin lyhytaikainen Iron Maiden -pesti loppui keväällä 1977 hänen ilmoitettua eräänä iltana ennen konserttia, ettei häntä kiinnostanut jatkaa yhtyeen laulajana.
Kiribatin lippu
Kiribatin lippu otettiin virallisesti käyttöön 12. heinäkuuta 1979. Lipun ylemmän puoliskon punaisella pohjalla kullanvärinen fregattilintu (kiribatin kielellä "te eitei") lentää samanvärisen nousevan auringon ("otiintai") yläpuolella, minkä sanotaan kuvastavan vahvuutta ja voimaa merellä. Alemman puoliskon sinisellä pohjalla on kolme valkoista, aaltomaista raitaa, jotka kuvaavat valtamerta ja symboloivat valtion kolmea saariryhmää: Gilbert-, Phoenix- ja Linesaaria. Auringon 17 sädettä edustavat kuuttatoista Gilbert-saarta ja Banabaa.
ATR 72
ATR 72 on kaksimoottorinen potkuriturbiinilentokone, joka on tarkoitettu syöttöliikenteeseen lyhyille lentoreiteille. Koneen valmistaja on ranskalais-italialainen ATR (ransk. "Avions de Transport Régional"). Lentokoneeseen mahtuu enimmillään 76 matkustajaa, kaksi lentäjää ja kaksi matkustamohenkilökunnan jäsentä (yksi 50 matkustajaa kohti).
Suomessa kyseisellä koneella ovat operoineet esimerkiksi Blue1, Finnair, Flybe Nordic, Finncom Airlines ja Nordic Regional Airlines.
ATR 72 on tehty ATR 42 -koneen pohjalta pidentämällä sitä 4,5 metriä ja muuttamalla siipiä. ATR 72 julkistettiin vuoden 1985 Pariisin ilmailunäyttelyssä ja suoritti ensilentonsa 27. lokakuuta 1988. Tasan vuotta myöhemmin, 27. lokakuuta 1989, ensimmäisenä yhtiönä Finnair otti koneen käyttöön.
Kone suunniteltiin pitkälti Finnairin toiveiden mukaan, ja siitä mm. jätettiin pois APU-varavoimayksikkö painon keventämiseksi ja talviluotettavuuden lisäämiseksi. APUn sijaan koneen oikea moottori on varustettu potkurijarrulla, joka mahdollistaa moottorin käytön generaattorina maassa toimittaessa.
ATR-konsortio syntyi marraskuussa 1981, kun Aérospatiale (nykyisin osa EADS:ää) ja Alenia Aeronautica (entinen Aeritalia) yhdistivät lyhyiden matkojen koneidensa suunniteluosastot. ATR-tuotemallisto käynnistettiin virallisesti 4. marraskuuta, kun molemmat yhtiöt allekirjoittivat yhteistyösopimuksen. EADS (European Aeronautic Defence and Space Company) on 10. heinäkuuta 2000 aloittanut yhteenliittymän kolmen yrityksen kesken: Aérospatiale-Matra SA (Ranska), Construcciones Aeronàuticas SA (Espanja) ja DaimlerChrysler Aerospace AG (Saksa). Alenia Aeronautica osa italialaista Finmeccanica-konsernia.
Alenia Aeronautican tuotantolaitokset Pomiglianossa lähellä Napolia Italiassa valmistavat lentokoneen rungon ja pyrstöosan. EADS Sogerma Services kokoaa siivet Bordeaux’ssa läntisessä Ranskassa. Lopullisen kokoamisen, lentotestauksen, tarkastuksen ja toimituksen hoitaa ATR-yhtiö Toulousessa, Ranskassa.
Muunnoksia on kolmea päämallia:
Ensimmäinen ATR 72 -rahtikone, jossa on suuret rahtitilan ovet, julkistettiin Farnborough 2002 -ilmailunäytöksessä.
Nykyään eri lentoyhtiöille on toimitettu yli 400 konetta.
Negaraku
Negaraku eli Negara Ku on Malesian kansallislaulu. Se valittiin Malesian kansallislauluksi vuonna 1957. Kappaleen sanoitukset ovat malaijin kielellä ja kappaleen nimi tarkoittaa sillä "Minun maani."
"Negaraku, tanah tumpahnya darahku,
Rakyat hidup, bersatu dan maju,
Raja kita, selamat bertakhta.|*2"
Dideba
Dideba (, "ylistys") on Georgian entinen kansallislaulu, johon Kote Potskhverašvili teki sekä musiikin että sanoitukset. Kappaletta käytettiin Georgian kansallislauluna vuosina 1918–1920 ja uudelleen vuosina 1990–2004. Vuonna 2004 sen korvasi "Tavisupleba".
Andy Griffith
Andrew Samuel ”Andy” Griffith (1. kesäkuuta 1926 Mount Airy, Pohjois-Carolina – 3. heinäkuuta 2012 Roanoke Island, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Griffith valmistui University of North Carolina-Chapel Hillistä musiikkilinjalta vuonna 1949.
USA:ssa Griffith muistetaan parhaiten sheriffi Andy Taylorin roolista suositussa 1960-luvun televisiosarjassa "The Andy Griffith Show". Sarjaa ei esitetty Suomessa. Maailmanlaajuisesti hänet tunnetaan parhaiten pääroolista televisiosarjassa "Matlock" vuosilta 1986–1995.
"The Andy Griffith Show" oli Yhdysvalloissa suosittu televisiosarja, jonka päähenkilöihin katsojat saattoivat helposti samaistua. Sarjan tapahtumat sijoittuivat pieneen kuvitteelliseen Mayberryn kaupunkiin, jossa sheriffinä toimi Griffithin esittämä Andy Taylor. Sarjan muut henkilöt olivat Opie Taylor (Ron Howard), Bee-täti (Frances Bavier), apulaissheriffi Barney Fife (Don Knotts), sekä kaupunkilaiset Gomer Pyle (Jim Nabors) ja Goober Pyle (George Lindsey).
Griffith aloitti uransa stand-up-koomikkona, ja hänen ensimmäinen läpimurtonsa elävän yleisön edessä tapahtui ohjelman "What It Was, Was Football" nauhoituksissa. Tarina kertoi maalaispojasta joka oli ensimmäistä kertaa elämässään jalkapallo-ottelussa. Myöhemmin samana vuonna Griffith äänitti tarinan ”Number One Street”, joka kertoi maalaisperheestä matkalla Floridaan valtatietä 1 pitkin.
Vuonna 1954 Griffith esiintyi Broadwayllä näytelmässä "No Time for Sergeants", joka kertoi maalaispojasta ilmavoimissa. Näytelmästä tehtiin elokuva 1959, mistä syntyi inspiraatio Gomer Pylen hahmoon.
Vuonna 1957 Griffith näytteli elokuvassa "Kasvot väkijoukossa", jälleen kerran maalaispoikana ja viihdyttäjänä mutta samalla myös kauhua herättävänä psykopaattisena poliitikkona. Elokuvassa Griffith näyttäytyi ensi kertaa menestyksekkäästi draamaroolissa.
Sen jälkeen, kun "Andy Griffith Show" lopetettiin vuonna 1968 Griffith esiintyi useissa sarjoissa, joista ei tullut yhtä suosittuja (muun muassa "The Headmaster" 1970, "The New Andy Griffith Show" 1971 ja "Salvage I" 1979). Hän näytteli myös useissa elokuvissa kuten "Strangers in 7A" (1972), "Winter Kill" (1974) ja "Pray for the Wildcats" (1974).
Vuonna 1981 Griffith pääsi ehdolle Emmy-palkinnon saajaksi roolistaan tv-elokuvassa "Murder in Texas" ja sai vuonna 1983 lisää arvostusta roolistaan murhanhimoisena roistona tv-elokuvassa "Murder in Coweta County". Griffith näytteli Matlockia vuosina 1986–1995 ja vieraili vuonna 1997 sarjassa "". Hän esiintyi myös pienessä roolissa elokuvassa "Spy Hard – lupa läikyttää" vuonna 1996.
Griffith kuoli sairaalassa saatuaan vuorokautta aikaisemmin sydänkohtauksen kotonaan Roanoke Islandilla, Pohjois-Carolinassa.
Tavisupleba
Tavisupleba (, ”vapaus”) on Georgian kansallislaulu. Davit Maghradzen georgian kielellä sanoittama hymni otettiin käyttöön uuden lipun ja vaakunan kanssa vuonna 2004, kun Georgian hallinto oli vaihtunut ruusujen vallankumouksessa. Parlamentti hyväksyi uuden kansallislaulun 20. toukokuuta 2004, tasan viisi kuukautta Eduard Ševardnadzen eron jälkeen. Se korvasi vanhan kansallislaulun, "Dideba zetsit kurtkheulsin", ja siitä tuli nopeasti erittäin suosittu. Musiikki on otettu kahdesta Zakaria Paliašvilin säveltämästä georgialaisesta oopperasta, "Abesalom da Eteri" ja "Daisi", jotka sovitti kansallislauluksi Ioseb Ketšakmadze.
Kaamanen
Kaamanen (pohjoissaameksi "Gámas", "poron koipinahka") on Inarin kunnassa sijaitseva noin 200 asukkaan kylä valtatie 4:n ja kantatie 92:n varressa Muddusjärveen laskevan Kaamasjoen rannalla.
Porotalous ja palveluelinkeinot ovat kylän pääasialliset elinkeinot.
Kaamasjoen suulla sijaitsevat , Saamelaisalueen koulutuskeskuksen luontaistalousyksikkö sekä Kaamasjokisuun lintutorni, joka on Suomen pohjoisin.
Juha ”Watt” Vainion laulusta kuuluisaksi tullut Jouni Nuorgam pitää matkamuistomyymäläänsä Karigasniementien risteyksessä. Kaamasjoella kalastetaan runsaasti.
Kaamasessa Kaamasen kievarissa järjestetään vuosittain Gámas-Blues-niminen musiikkitapahtuma. Tapahtuma levittäytyy myös Inarin kirkonkylän alueelle. Tapahtuman taustalla on inarilainen kunnallispoliitikko ja muusikko Jarmo Siivikko. Vuonna 2008 tapahtumassa esiintyi muun muassa englantilainen blues-muusikko Papa George.
Hansu Hanhi
Hansu Hanhi (aiemmin suomennettu Hannuna, ) on Disneyn sarjakuvamaailmassa esiintyvä sivuhahmo. Hän on Mummo Ankan laiska renki, jonka ruokahalu on lähes loputon ja unenlahjat erittäin hyvät.
Don Rosan laatiman Ankkojen sukupuun mukaan Hansu on Hanna ja Martti Hanhen poika. Hanna Hanhen isä on Mummo Ankan veli Konrad Ankanpää. Täten Mummo on renkinsä isotäti ja Hansu Mummolle veljentyttären poika. Aku Ankka on puolestaan hänen pikkuserkkunsa.
Hansun hahmo sai alkunsa vuoden 1937 lopulla, jolloin Disneyn animaatiostudioilla suunniteltiin lyhytelokuvaa "Interior Decorator", jossa Aku olisi remontoinut vanhaa kartanoa kömpelö serkkunsa apunaan. Serkusta tehtiin monenlaisia hahmotelmia, jotka vaihtelivat Milt Neilin piirtämästä olkihattuisesta maalaispojasta Bill Peetin tummaihoiseen työläiseen. Suunnitteluun osallistui myös Carl Barks, joka piirsi hahmosta kaksi versiota. Hahmolle suunnitellut ruoka-aiheiset vitsit vaikuttivat siihen, että lihavampi Barksin luonnoksista valittiin hahmon pohjaksi. Barksin toisen, hintelämpivartaloisen luonnoksen on nähty enteilleen hänen vuosia myöhemmin luomaa toista hahmoa, Pelle Pelotonta. Hahmon nimeksi valittiin Gus, koska se muistuttaa englannin sanaa "goose" ’hanhi’.
"Interior Decorator" ei lopulta valmistunut, mutta Hansu lainattiin hahmona vuotta myöhemmin aloitettuun lyhytelokuvaan "Donald’s Cousin Gus". Hansu ehti kuitenkin esiintyä sarjakuvastripissä jo 9. toukokuuta 1938, vuotta ennen 19. toukokuuta 1939 ensi-iltansa saanutta elokuvaa. Stripin oli käsikirjoittanut Bob Karp ja piirtänyt Al Taliaferro. Sarjakuvalehtiin Hansu vakiintui vasta vuonna 1950, jolloin hänet esiteltiin Mummon renkinä "Vacation Parade" -lehden ensimmäisessä numerossa. Käsikirjoittaja teki Hansusta Mummon veljen- tai sisarenpojan selittääkseen, miksei Mummo hennonut antaa rengilleen potkuja tämän laiskuudesta huolimatta.
Muutamissa tarinoissa Hansu Hanhella on esiintynyt myös tyttöystävä nimeltä Kielo Kenokaula.
M/S Isabelle
M/S Isabelle on virolaisen laivavarustamo Tallinkin omistama matkustaja-autolautta. Tätä ennen se oli Viking Linen omistuksessa nimellä "M/S" "Isabella", kunnes se myytiin Tallinkille vuonna 2013. Laiva on maalattu 2017 uudestaan Tallinkin väreihin. Laivan pituus on 169,4 metriä, leveys 27,6 metriä ja suurin syväys 6,4 metriä. Laivan koneet tuottavat 24 000 kilowatin tehon ja 21,5 solmun maksiminopeuden.
M/S "Isabelle" on "M/S" "Amorellan", "M/S" "Gabriellan" ja "M/S" "Crown Seawaysin" sisaralus."Isabellen" kaikissa hyteissä on WC ja suihku sekä ilmastointi.
Laiva liikennöi vuodesta 1989 tammikuuhun 2013 nimellä M/S "Isabella" Turku–Maarianhamina/Långnäs–Tukholma-reitillä "M/S" "Amorellan" parina lähtien Turusta iltaisin ja Tukholmasta aamuisin. Alus on liikennöinyt myös reiteillä Naantali–Tukholma, Helsinki–Tukholma ja Helsinki–Muuga/Tallinna. Aluksen päällikköinä toimivat vuonna 2007 Magnus Thörnroos, Nils Jansson ja Stefan Karell. "Isabelle" aloitti toukokuussa 2013 liikennöinnin Tukholman ja Riian välillä korvaten "M/S" "Silja Festivalin".
"Isabella" korvattiin Viking Linen uudella aluksella "M/S" "Viking Gracella". "Isabella" korvasi telakalla olevaa "M/S" "Amorellaa" 13. helmikuuta 2013 asti. "Isabellaa" suunniteltiin siirrettäväksi kesäksi 2013 Helsingin ja Tallinnan väliseen liikenteeseen "M/S" "Viking XPRS:n" pariksi vastaamaan reitillä kasvaneeseen risteilykysyntään ja kapasiteettipulaan, mutta huhtikuussa 2013 Viking Line tiedotti myyneensä laivan Tallinkin tytäryhtiölle Hansalink Limitedille. Aluksen luovutus tapahtui 22. huhtikuuta 2013.
"Isabella" ajoi karille Ahvenanmaalla Staholmin luona Långnäsin eteläpuolella 20. joulukuuta 2001 matkalla Turusta Tukholmaan. Karilleajoon vaikutti vaikea sää ja se, että onnettomuuden sattuessa yksi aluksen perämiehistä suoritti koeluotsausta linjaluotsin kirjaa varten; luotsauskokeen vuoksi osa navigointijärjestelmän antamasta informaatiosta oli poistettu käytöstä. Alus sai karilleajossa huomattavia vaurioita ja oli poissa liikenteestä lähes kaksi kuukautta.
"Isabellalla" kuvattiin vuosina 1991–1995 Jukka-Pekka Palon juontamaa televisio-ohjelmaa "Megavisa".
"Isabella" osallistui vuonna 1994 uponneen "M/S" "Estonian" pelastusoperaatioon. Muista aluksista poiketen "Isabella" ei kuullut Estonian hätäkutsua. Myöhemmin "M/S" "Silja Symphony" ilmoitti kääntyvänsä kohti "Estoniaa", jolloin alus sai tiedon "Estonian" onnettomuudesta. Saavuttuaan onnettomuuspaikalle "Isabella" laukaisi pelastusliukumäen ja laski pelastuslauttoja mereen. "Isabella" pelasti merestä 17 ihmistä. Iltapäivällä alus sai luvan jatkaa Helsinkiin, jonne alus saapui muutamaa minuuttia "Silja Symphonyn" jälkeen.
Taavi Ankka
Professori Taavi Ankka () on Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä hahmo. Taavi on Don Rosan mukaan naimisissa Matilda MacAnkan kanssa. 1960-luvulla Taavi esiteltiin Aku Ankka -lehdessä Akun enona. "Disneyn ihmeellinen maailma" -televisiosarjassa ensiesiintymisessä Walt Disney kertoi että Taavi on Akun setä isän puolelta, eurooppalaista sukuhaaraa.
Taavi on "kaikkien alojen asiantuntija", hänellä on useita oppiarvoja. Taavin kirjasto on laaja ja ehtymätön tiedonlähde, jonka opastuksella Roope Ankka usein onnistuu hankkiutumaan joko aarteen ääreen tai vaikeuksiin. Taavi kuvataan usein hajamielisenä professorina, joka luottaa mieluummin vanhanaikaisiin ja hyväksi havaitsemiinsa tieteellisiin menetelmiin ja kirjoihin kuin nykyaikaiseen tietojenkäsittelyyn.
Carl Barks ei ikinä erityisemmin pitänyt Taavista, koska hänen mielestään hahmo yhdisteli liikaa Roope Ankan ja Pelle Pelottoman piirteitä. Niinpä Barks käytti tarinoissaan Taavia ainoastaan yhden kerran. Duckmania- ja Don-McDuck-sivustojen fanihaastattelussa Don Rosa kertoi, ettei saa käyttää Taavi Ankkaa sarjakuvissaan, koska tämä on "virallisesti kuollut". Rosa on kuitenkin kerran piirtänyt Taavin mukaan tarinaansa kiellosta huolimatta. Taavi näkyy sivustapäin juhlavieraiden joukossa Rosan tarinassa Kaikkein mieluisin lahja.
HSC Almudaina Dos
HSC Almudaina Dos on Acciona Transmediterranean operoima laiva. Alus rakennettiin vuonna 1997 Italiassa Fincantierin telakalla Riva Trigosossa, ja sen alkuperäinen nimi oli "HSC SuperSeaCat One". Se liikennöi kesäkuusta elokuuhun 2005 Helsinki–Tallinna-reitillä pika-aluksena Silja Linen operoimana.
Laivan pituus on 100,3 metriä ja leveys 17,1 metriä. Syväys on 2,6 metriä ja aluksen bruttovetoisuus (GT) 4 500. Autoja se pystyy kuljettamaan noin 140 kappaletta ja matkustajia 671. Aluksen koneisto koostuu neljästä Ruston 20RK270 -dieselistä, joiden teho siirretään vesisuihkupropulsioon. Koneiden yhteisteho on 27 500 kilowattia. Alus pystyy saavuttamaan 38 solmun matkanopeuden, joka on huomattavasti enemmän kuin tavallisten matkustajalauttojen matkanopeus.
Alus kuului Siljan omistajayhtiön vähennystoimenpiteisiin, ja siksi se poistui laivastosta. Se myytiin vuonna 2006 Acciona Transmediterranea -varustamolle, joka antoi alukselle nimeksi "Almudaina Dos".
Snuff-elokuva
Snuff-elokuva on elokuvalajityyppi, jossa elokuvassa esitettävä henkilön tai henkilöiden murhaaminen on kuvattaessa tehty todellisuudessa.
Ilmiö ”snuff-elokuva” tuli tutuksi helmikuussa 1978, jolloin Yhdysvaltoihin salakuljetettuja snuff-elokuvia löydettiin. Näissä elokuvissa näytettiin todellisia murhia sekä kidutuksia. Monet väittivät kuitenkin, että nämä raa’at kohtaukset ovat lavastettuja eivätkä suinkaan todellisia tapahtumia perverssien ihmisten huviksi.
Snuff-elokuvan määrittelemisessä ei ole yksiselitteistä linjausta. Tarkoituksellisia kuolemantapauksia, kuten teloituksia, tappoja, murhia ja itsemurhia, on kuvattu, ja näitä tallenteita on myös käytetty televisiossa tai elokuvan osana. Tiukemman määritelmän mukaan snuff-elokuva on kuitenkin elokuva, jossa joku murhataan suunnitellusti pelkästään elokuvan tuottamisen vuoksi. Tässä mielessä snuff-elokuvista ei ole olemassa yhtään tunnettua esimerkkiä.
Snuff-elokuvia käsitteleviä elokuvia on tehty muutamia, joista tunnetuin lienee Nicolas Cagen tähdittämä "8 mm – kahdeksan millimetriä" (ohjaus Joel Schumacher, 1999). Muita esimerkkejä ovat Alejandro Amenábarin ohjaama "Tesis" (1996) ja Nimród Antalin ohjaama "Vacancy" (2007).
Joitakin elokuvia on aikojen saatossa epäilty snuff-elokuviksi. Tyylilajin nimen teki tunnetuksi argentiinalainen "Snuff", jota markkinoitiin aitona snuff-elokuvana. Markkinointi oli kuitenkin harhaanjohtavaa, sillä elokuvan lopun murhakohtaus oli todellisuudessa luotu efekteillä. Kuuluisin snuff-elokuvaksi väitetty tapaus lienee Ruggero Deodaton vuonna 1980 ohjaama "Cannibal Holocaust", joka kiellettiin aikoinaan 53 maassa. Suomessa se oli kielletty vuoteen 2001 asti. Toinen väitetty tapaus oli japanilaisessa kauhusarjassa Guinea Pig, jonka eräässä jaksossa samurai silpoo kaapatun naisen julmasti. Kohtaus oli todellisuudessa näytelty ja editoitu huonosti, jotta se näyttäisi aidolta. Jopa FBI tutki asiaa, ja Guinea Pigin tekijät joutuivat oikeuteen todistamaan, että kohtaus oli näytelty ja epäaito.
Polttoaine
Polttoaineet ovat aineita, joiden palamisreaktion avulla tavallisimmin kehitetään lämpöä, valoa tai sähköä. Polttoaineisiin on sitoutunut kemiallista energiaa, joka palamisessa vapautetaan ja muutetaan hyödylliseen muotoon, lämmöksi tai mekaaniseksi energiaksi. Edelleen mekaaninen energia voidaan generaattorin avulla muuttaa sähköksi. Ihmiskunnan vuosittaisesta noin 10 000 Mtoe:n energiankulutuksesta yli 90 % katetaan erilaisilla polttoaineilla. Muita merkittäviä energianlähteitä ovat ydinvoima ja vesivoima. Lisäksi eräiden muiden uusiutuvien energianlähteiden käyttöä on lisätty voimakkaasti viime vuosikymmeninä, mutta niiden osuus on toistaiseksi vasta noin 0,5 % kulutuksesta.
Suomessa puu oli aiemmin tärkein polttoaine, nykyään sen ovat korvanneet kivihiili sekä maaöljyperustaiset polttonesteet. Myös maakaasu on tärkeä polttoaine, jota putkilinjoja pitkin siirretään helposti pitkiäkin matkoja.
Puupolttoaineen käytöllä on pitkät perinteet, samoin puuhiilellä, joka palaa savuttomasti ja erittäin kuumalla liekillä.
1700-luvulla kivihiilen havaittiin sisältävän palavia kaasuja, kuten metaania, vetyä ja hiilimonoksidia eli häkää, jotka voitiin erottaa siitä kuumentamalla ja käyttää erikseen hiilikaasuina. Jäännösaine, koksi, on hyvää savutonta polttoainetta. Puhaltamalla vesihöyryä hehkuvien hiilien yli saadaan vesikaasua, joka sisältää hiilimonoksidia, vetyä ja metaania. Vesikaasua voidaan käyttää myös synteesikaasun nimellä Fischer–Tropsch-synteesiin.
Ruskohiili on fossiilista tertiäärikauden kasvijäännöksistä muodostunut ruskea hiiliaine, jonka hiiltyminen ei ole kehittynyt yhtä pitkälle kuin kivihiilen.
Rasvoja ja öljyjä on varsin kauan käytetty valaistus- ja lämmitystarkoituksiin. Tämän ryhmän polttoaineisiin kuuluvat eri tyyppiset petrolit, kuten valopetroli ja lämmityspetroli. Käytetystä ruokaöljystä voi valmistaa biodieseliä joko sellaisenaan tai primäärisen alkoholin kanssa transesterifikaatioreaktiolla.
Erityyppiset petrolit ja bensiini sekä dieselöljy ovat halpuutensa vuoksi tällä hetkellä (2018) ainoita polttoaineita, joiden avulla nykyisten polttomoottorien toiminta on taloudellisesti kannattavaa. Brasilia on ainoa maa, joka on 1970-luvulta lähtien onnistuneesti pyrkinyt brasilialaisesta sokerista tehdyn etanolin käyttöön autoliikenteen polttoaineena. Maakaasu on jo laajassa käytössä ajoneuvokaluston polttoaineena, myös Suomessa (esimerkiksi kaupunkibussit). Erikoistarkoituksissa, mm. kilpa-autoissa ja -moottoripyörissä, käytetään polttoaineena myös toistaiseksi kalliimpia aineita, kuten metyyli- ja etyylialkoholeja. Tulevaisuudessa öljyjalosteiden hinnan noustessa etanoli- ja metanolipohjaiset uusiutuvat polttoaineet tulevat syrjäyttämään raakaöljyjalosteet; niiden hinnat tulevat myös laajamittaisen tuotannon aloittamisen myötä laskemaan.
Suihkumoottoreiden polttoaineena lentokoneissa käytetään etenkin lentopetrolia eli kerosiinia. 
Rakettimoottoreiden polttoaineena esimerkiksi avaruussukkulassa on nesteytetty vety ja happi.
Voiteluaine
Voiteluaineita käytetään konetekniikassa koneiden liikkuvien osien välisen kitkan pienentämiseksi, välyksien tiivistämiseksi sekä kulumisen estämiseksi. Aiheeseen keskittyvä konetekniikan haara on tribologia.
Voiteluaineilta vaaditaan juuri oikeanlaisia ominaisuuksia voitelukohteesiin ja ympäristöolosuhteisiin nähden. Voiteluaineet ryhmitetään yleensä voiteluöljyihin, voitelurasvoihin sekä kiinteisiin voiteluaineisiin. Myös kaasut voivat toimia voiteluaineina.
Voiteluöljyistä tavallisimpia ovat maaöljystä jalostetut tuotteet. Voiteluöljyn tärkein ominaisuus on sopiva viskositeetti eli sisäinen kitka. Muita toivottavia ominaisuuksia ovat voitelukyky, vaahtoamattomuus, vähäinen vanheneminen ja hapettuminen sekä laadun tasaisuus. Hydrodynaamisessa voitelussa pintojen keskinäinen liike imee voiteluaineen pintojen väliin.
Voitelurasvat kuten vaseliini, ovat yleisvoiteluaineita, joilla voidellaan työkoneiden ulkoisia liikkuvia osia (kauhan nivelet, nostolaitteiden nivelet, renkaankeskiöt yms). Tavallinen yleisvaseliini on hunajamaista tiheää ainetta, jota levitetään painamalla sitä voitelunippoihin vaseliiniprässillä. Se kestää vettä ja lämpötiloja hyvin, siksi se on työkoneissa yleinen voiteluaine. Spray-pulloissa myytävä synteettinen vaseliini on nestemäistä, kestää myös hyvin kuormitusta eikä sotke niin paljoa, se sopii paremmin satunnaiseen harrastajakäyttöön.
Kiinteitä voiteluaineita ovat esimerkiksi molybdeenidisulfidi ja grafiitti. Erityiset tilanteet voivat vaatia kiinteää voiteluainetta, kuten elintarviketeollisuus, syövyttävät olosuhteet tai tyhjiöolosuhteet.
Vanhurskaat kansakuntien joukossa
Vanhurskaat kansakuntien joukossa (kansojen oikeamieliset, , , ) on alkujaan teologinen käsite, jolla juutalaisuudessa viitataan juutalaisten lakien mukaan oikeudenmukaisesti ja jumalaapelkääväisesti eläviin pakanoihin (ei-juutalaisiin). Juutalaisen perinteen mukaan Tooran, Mišnan ja Gemaran sisältämät mutkikkaat lait kuuluvat vain juutalaisten noudatettaviksi, mutta ei-juutalainenkin voi yleisiä eettisiä periaatteita noudattamalla olla juutalaisen teologian tarkoittamassa mielessä oikeamielinen.
Toisen maailmansodan jälkeen käsite on laajennettu koskemaan erityisesti niitä ei-juutalaisia, jotka oman henkensä uhalla pelastivat natsien uhkaamia juutalaisia. Vuodesta 1963 alkaen Israelin korkeimman oikeuden johtama komissio on myöntänyt tämän arvon asianmukaisesti ansioituneille henkilöille. Arvon saaneille myönnetään heidän nimellään varustettu mitali kunniakirjoineen. Sen lisäksi he saavat nimeään kantavan laatan Yad Vashemin Vanhurskaiden lehtoa kiertävään kunniamuuriin. Aiemmin he saivat istuttaa nimikkopuun Vanhurskaiden lehtoon, mutta tilanpuutteen vuoksi tästä menettelystä on jouduttu luopumaan. Vanhurskailla on myös oikeus saada terveydenhoitoa, eläkettä, taloudellista apua ja turvapaikka Israelista.
Vuonna 2004 Vanhurskaiksi kansakuntien joukossa oli julistettu 20 205 henkilöä. Suurin edustettuna ollut yksittäinen kansakunta oli Puola, jonka kansalaisia oli yli neljännes tämän arvon saaneista. Tunnettuja kunnian saaneita ovat muun muassa saksalainen liikemies Oskar Schindler ja ruotsalainen diplomaatti Raoul Wallenberg. Listalle on päässyt 70 muslimia. Ensimmäinen arabi, joka on nimetty ehdokkaaksi on tunisialainen Khaled Abdul-Wahab.
Jotta henkilö voidaan nimetä vanhurskaaksi kansakuntien joukossa, hänen tulee täyttää joukko asetettuja peruskriteereitä: Kaikki juutalaisia holokaustin aikana auttaneet ja pelastaneet eivät tule nimetyksi kunnianosoituksen saajiksi. Suurimpana syynä todisteiden puute, sillä auttaminen tapahtui yleensä täysin salassa ympäröivältä yhteiskunnalta. Juutalaisen hengen pelastanut henkilö voidaan nimittää vanhurskaaksi kansakuntien joukossa, vaikka pelastettu toisessa yhteydessä olisikin kuollut holokaustin aikana. Useissa tapauksissa molemmat, sekä autettu että auttaja, jäivät yhdessä kiinni, ja vainoajat surmasivat molemmat. Siksi todistus useiden auttajien pelastusyrityksistä ei tullut tietoon.
Tuntemattomille auttajille on Vanhurskaiden tielle pystytetty "Nimettömien pelastajien muistomerkki". Sholo Selingerin punagraniitista veistämä muistomerkki paljastettiin 1987.
Kollaa kestää (kirja)
Kollaa kestää on klassikoksi muodostunut talvisodasta kertova vuonna 1940 julkaistu sotaromaani.
Kirjan kirjoitti reservin luutnantti, valistusupseeri, toimittaja Erkki Palolampi. Kirja kuvaa talvisodan yhden tärkeimmän rintaman Kollaan taisteluja talvisodassa ja etenkin ratkaisutaisteluiden aikaa maaliskuussa 1940.
Kirjan nimestä on sittemmin tullut jopa jonkinasteinen sanonta, jolla kuvataan "talvisodan ihmettä ja henkeä" sekä sitä, ettei koskaan tule luovuttaa.
Kontiolahden varuskunnan pääsisäänkäynnin edustalla olevassa keihäänkärkeä kuvaavassa patsaassa, "Kollaan vasamassa", lukee: ”Kollaa kesti”.
Suomen sotahistorian tunnetuista henkilöistä Kollaan taisteluissa olivat mukana Simo Häyhä ”Simuna” ja Aarne Juutilainen ”Marokon kauhu”, sekä II//JR34:n komentaja, ratsumestari Carl von Haartman.
Laura Österberg Kalmari
Laura Österberg Kalmari (o.s. Kalmari, s. 27. toukokuuta 1979 Kirkkonummi) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. Useimmiten hänet nähtiin piilokärkenä kärkihyökkääjien takana.
Hän pelasi vuodet 2005 ja 2006 Ruotsin mestaruussarjassa Damallsvenskanissa tukholmalaisen Djurgården/Älvsjön joukkueessa. Kaudeksi 2007 hän siirtyi myös Damallsvenskanissa pelaavaan AIK:n joukkueeseen. Vuodeksi 2010 Österberg Kalmari siirtyi Yhdysvaltoihin WPS-liigaan Sky Blue FC -seuraan.
Ensimmäisen naisten maaottelunsa Österberg Kalmari pelasi 11. maaliskuuta 1996 Islantia vastaan. Hän on Suomen maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä ja ylitti toisena naispelaajana Anne Mäkisen jälkeen 100 maaottelun rajan (22. huhtikuuta 2006 vieraspelissä Puolaa vastaan). Juhlaottelussaan Österberg Kalmari teki kolme maalia. Hän oli ehdolla Fifan vuoden pelaajaksi vuosina 2005 ja 2006.Österberg Kalmari on naimisissa Niko Österbergin kanssa. Perheeseen kuuluu maaliskuussa 2008 syntynyt tytär. Kalmari palasi synnytyksen jälkeen pelikentille kesäkuussa 2008.
Astronomia nova
Astronomia nova () on Johannes Keplerin kirjoittama, vuonna 1609 julkaistu kirja. Kirja esittelee kaksi ensimmäistä myöhemmin Keplerin lakeina tunnetuista planeettojen kiertoratoja kuvaavista yhtälöistä.
Tyko Brahen kuoltua vuonna 1601 Johannes Kepler vei hänen vuosien aikana tekemänsä havainnot planeettojen liikkeistä. Hän ryhtyi tämän ennennäkemättömän tarkan aineiston pohjalta tutkimaan Marsin rataliikettä. Näiden tutkimusten pohjalta syntynyt käsikirjoitus valmistui vuonna 1605 ja luovutettiin Keplerin työnantajalle, prinssi Rudolphille. Matemaattisten apuneuvojen, mm. analyyttinen geometria, puuttuessa Kepler pyrki sovittamaan havaintotiedot eri soikioradoille. Rahoituksen puutteen vuoksi teoksen painatus viivästyi ja se painettiin vasta vuonna 1609.
Kymmenen vuotta myöhemmin ilmestynyt Harmonice Mundi sisälsi Keplerin viimeisen eli kolmannen lain.