hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Etelä-Kiinan karstialueet
Etelä-Kiinan karstialueet on Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Se käsittää seitsemän suojeltua karstialuetta kolmessa ryhmässä Guizhoun ja Yunnanin maakunnissa sekä Chongqingin itsehallinnollisessa kunnassa.
Etelä-Kiinassa sijaitsee yksi maailman suurimmista karstialueista. Se on laajudeltaan noin 600 000 neliökilometriä. Etelä-Kiinan karstialueilla on tavallisimpia karstimuodostumia, mutta myös monia harvinaisempia. Alueella on noin 50 maailman 70 tunnetusta "tiankeng"-muodostumasta. Termillä viitataan sellaisiin doliineihin, jotka ovat syvyydeltään ja halkaisijaltaan yli satametrisiä. Näin laajan yksittäisen kohteen merkitseminen maailmanperintöluetteloon ei ole järkevää. Kohde koostuukin kolmesta alueesta, joka muodostaa läpileikkauksen karstialueen ominaispiirteistä. Yhteensä maailmanperintökohteen pinta-ala on 475,88 neliökilometriä. Alueista suurin on kaksiosainen Libo Karst, jonka pinta-ala on melkein 300 neliökilometriä. Myös kaksioisainen Shilin Karst on runsaan 100 neliökilometrin laajuinen ja kolmiosainen Wulong Karst on pinta-alaltaan yli 50 neliökilometriä.
Shilin Karstissa on niin sanottuja kivimetsiä. Sen tunnusmerkkeinä ovat korkeat kalkkikiviset pilarit, joita reunustaa syvät ja terävät karstivaot. Pilareita on monen muotoisia. Alueella on myös Zhiyunin luola, jossa on maanalaisia kivimetsiä. Muita alueen erikoispiirteitä on luola, jonka läpi puhaltaa elokuusta marraskuuhun 30 minuutin välein 2–3 minuuttia kestävä puhuri, noin kolme kilometriä pitkä ja vain 300 metriä leveä järvi, jonka pohjassa on tippukiviä. yi-kansaan kuuluva sani-heimo järjestää alueella vuosittain soihtujuhlan.
Libo Karst sijaitsee Guizhoun ylätasangon ja Guangxin alamaan välisellä siirtymävyöhykkeellä, jossa myös kartiokarsti on vaihtumassa siirryttäessä alamaalta ja ylätasangolle. Geologisen arvonsa lisäksi Libo Karst on merkittävä myös alueen luonnon monimuotoisuuden ansiosta. siellä tavataan yli 314 selkärankais- ja 1 532 kasvilajia. Näistä monet ovat kotoperäisiä ja lisäksi uhanalaisia maailmanlaajuisesti tai kansallisesti.
Wulong Karst muodostuu kolmesta erillisestä luonnonihmeestä. Karstialue sijaitsee Wujiangjoen varrella Chongqingin kunnan kaakkoisosassa. Furongin luola on suuri kalkkikiviluola, jonka pituus on noin 2,7 kilometriä ja pinta-ala 3,7 hehtaaria. Luolan suurin osa on 1,1 hehtaarin kokoinen. Noin 20 kilometriä Chongqingista kaakkoon sijaitsee kolmen luonnonsillan alue. Karstisillat ovat yli 200 metriä pitkiä ja korkeita, ja ne ovat 1,5 kilometriä pitkän solan yläpuolella. Houping Tiankeng on 15 hehtaarin laajuinen alue, joka muodostuu useasta pienemmästä tiankengistä. Alue koostuu useista karstimuodostumista, kuten rotkoista, doliineista, kuiluista ja maanalaisista luolista.
Rudolf Bauer
Rezső (Rudolf) Bauer (2. tammikuuta 1879 Budapest – 9. marraskuuta 1932 Sósér) oli unkarilainen yleisurheilija. Hän voitti kiekonheiton olympiakultaa vuoden 1900 kisoissa Pariisissa olympiaennätyksellä 36,04. Robert Garrettin edellinen olympiaennätys koheni 6,89 metriä.
Massawa
Massawa ( , , ge’ez Bāṣi) on Eritrean tärkein satamakaupunki, joka sijaitsee noin puolessavälissä maan rantaviivaa Punaisellemerelle. Se perustettiin 800-luvulla Aksumin kanssa käytyä kauppaa varten.
Vuonna 1997 kaupungissa oli noin 27 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee kahdella saarella ja mantereella, joita yhdistävät pengertiet. Pääosa asukkaista elää nykyisin mantereen puolella, mutta historialliset kohteet ovat Tauludin ja Batsen saarilla.
Massawa on Punaisenmeren syvin luonnonsatama, ja se on Eritrean tärkein satamakaupunki. Se oli aikoinaan Etiopian laivaston kotisatama. Etiopian ja Eritrean sodan aikana helmikuussa 1990 Etiopian ilmavoimat kostivat aiemman tappionsa pommittamalla kaupunkia kuusi päivää tuhoten sen lähes kokonaan. Eritrean itsenäistyttyä vuonna 1993 alkoi kaupungin massiivinen jälleenrakennus.
David Noel Freedman
David Noel Freedman (12. toukokuuta 1922 – 8. huhtikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen raamatuntutkija, kirjoittaja, ohjaaja, arkeologi ja presbyteeripappi. Hän väitteli tohtoriksi seemiläisistä kielistä ja kirjallisuudesta Johns Hopkinsin yliopistossa 1948. Hänellä oli monia professuureja ja hallinnollisia tehtäviä eri teologisissa instituuteissa ja yliopistoissa. Hän osallistui "Raamatun salaisuudet" -kirjan kirjoittamiseen.
Freedmanilla oli merkittävä rooli Ashdodin muinaiskaupungin arkeologisissa kaivauksissa. Sen sijainti pronssikaudella ja rautakaudella oli tell-rauniokukkulan kohdalla joka sijaitsee nykyisen kaupungin eteläpuolella. Arkeologit kaivoivat sen esille yhdeksän vuoden aikana vuosien 1962 ja 1972 välillä. Urakkaa johtivat parina ensimmäisenä vuonna Freedman Pittsburghin teologisesta seminaarista sekä Moshe Dothan. Myöhempinä vuosina johtajana oli Dothan Israelin museoviraston puolesta.
Canon EOS 30D
Canon EOS 30D on japanilaisyhtiö Canonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera julkaistiin helmikuussa 2006 Canon EOS 20D:n seuraajaksi. 30D:n seuraaja puolestaan on vuonna 2007 julkaistu EOS 40D. Kamera on yhteensopiva sekä EF- että EF-S -objektiivien kanssa.
Efesoksen Artemis
Efesoksen Artemis oli yksi muoto Artemis-jumalattaren ilmentymistä. Häntä palvottiin Efesoksen suuressa Artemiin temppelissä. Siinä, missä Artemis oli alun perin neitsyt, oli Efesoksen Artemis jo metsästyksen jumalattaren asemesta hedelmällisyyden jumalatar. Tähän johtopäätökseen on tultu siitä, että löytyneistä Artemisen kuvista, joissa oli vyötäröllä kohoavia ulokkeiden uskottu kuvaavan naisen rintoja, ne muistuttavatkin sonnin kiveksiä.
Efesoksen Artemista kuvataan Raamatussa Apostolien teoissa. Paavalin saavuttua Efesokseen hänen vastustajansa pyrkivät kärjistämään ristiriitaa saadakseen aikaan levottomuuden, johon roomalaisen sotaväen olisi pitänyt puuttua. Tilanne kuitenkin raukeaa, ja Paavali kutsuu opetuslapsensa koolle ja siirtyy Makedoniaan.
Efesoksen Artemiin temppeliin meno oli naimisissa olevilta naisilta kielletty.
Karun
Karun (, aiemmin myös "Ulai", tai "Eulaeuson") 829 kilometriä (toisen lähteen mukaan 860–890 km) pitkä joki Iranin lounaisosassa, Tšahar Mahaal ja Bakhtiarin sekä Khūzestānin provinseissa. Joki saa alkunsa Zagrosvuorten Zard Kuh-e Baḵtiārista Esfahanin länsipuolelta. Se on Iranin ainoa alajuoksultaan navigoitavissa oleva joki. Se virtaa muun muassa Ahvāzin kaupungin halki ja laskee Šatt al-Arabin suistoon.
Joen valuma-alue on 57 059 neliökilometriä. Valuma-alueesta suurin osa on vuoristoista. Joen uoma voidaan jakaa kolmeen erityyppiseen osaan. Ensimmäisen osan muodostaa uoma alkulähteeltä Gatvandiin, jossa vuoristo-osuus päättyy. Joen yläjuoksulla joki kasvaa voimakkaammaksi virraksi sivujokien liittyessä siihen. Virtausnopeus on suuri. Toinen osuu kulkee Šuštarin kautta Band Qīriin, jossa tärkein sivuhaara Dez yhtyy pääuomaan. Kolmas osuus on Band Qīristä Ahvāzin kautta lounaaseen Šatt al-Arabiin. Band Qīrin jälkeen joki on navigoitavissa joensuulle saakka muutoin paitsi Ahvāzin luona kolmen kilometrin virtaosuudella. Erityisesti kuivaan vuodenaikaan joessa voi olla näillä paikoin liian vähän vettä vesiliikenteeseen. Matalin vedenkorkeus on tyypillisesti lokakuussa ja korkeimmilleen vesi kohoaa huhtikuussa sateiden ja sulamisvesien yhteisvaikutuksesta.
Alajuoksulla joki on historian aikana vaihtanut uomaa ainakin kolmesti. Nykyään alajuoksulla on keinotekoinen kanava (Haffārin kanava), joka kaivettiin ilmeisesti vuonna 986 jaa. mahdollistamaan vesiliikennettä Basran ja Ahvāzin välillä. Sittemmin vuonna 1847 Erzhumin sopimuksessa Iran sai oikeuden käyttää Šatt al-Arabin itälaitaa vesitienään. Karun avattiin kansainväliselle liikenteelle Ahvāziin saakka vuonna 1888, myöhemmin Band Qīriin saakka. Etenkin Karunin alajuoksusta on tullut tärkeä kulkuväylä öljynporaus- ja jalostamotoiminnan läheisyyden vuoksi. Jokeen on rakennettu pato ja tunneli vuonna 1971 Esfahanin vedentarpeen turvaamiseksi.
Karunia on arveltu Eedenin puutarhan pohjoispuolella sijainneeksi Gihon-joeksi.
Pentti Korhonen
Pentti Korhonen (s. 14. kesäkuuta 1951 Rantasalmi) on suomalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän ajoi 350cc-luokan MM-sarjan pronssille kaudella 1975.
Korhonen osallistui ensimmäisen kerran MM-sarjan osakilpailuun vuonna 1969 Suomen GP:ssä. MM-sarjaa Korhonen pääsi kiertämään varsinaisesti kaudella 1973, ja heti ensimmäisellä kaudella tuli kolmossija Hockenheimin osakilpailussa. Kausi 1975 oli Korhosen paras. Hän voitti Jugoslavian osakilpailun, oli Hockenheimissa kolmas, ajoi Hollannin GP:ssä toiseksi ja oli MM-sarjan kokonaispisteissä kolmas. Seuraavalla kaudella Korhonen ajoi 250-kuutioisissa kauden päätöskilpailussa Barcelonassa neljänneksi ja sijoittui luokan MM-sarjassa lopulta neljänneksi. Viimeisen MM-osakilpailun hän ajoi vuonna 1979 Suomessa. Korhonen osallistui 62 GP:hen ja oli palkintopallilla kymmenen kertaa.
Pentti Korhonen ajoi urallaan pääasiallisesti 250- ja 350-kuutioisilla mutta kilpaili kaikissa luokissa 125-kuutioisesta 1000-kuutioiseen asti. Vuonna 1974 hän oli kymmenen parhaan joukossa neljässä eri luokassa, kun nykyään ajajat keskittyvät yhteen luokkaan.
Kilpauran jälkeen Korhonen on toiminut Suomen Moottoriliitossa eri tehtävissä muun muassa lajivalmentajana ja -päällikkönä. Lisäksi hänellä on ollut osaomistajuus ravintolasta.
Apollo–Sojuz
Apollo–Sojuz-yhteislento (, ASTP, , ЭПCA) oli Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton avaruusohjelmien ensimmäinen yhteislento, joka suoritettiin heinäkuussa 1975. Lennon suunnittelu aloitettiin kuitenkin jo vuonna 1970. Yhdysvalloille se oli viimeinen Apollo-ohjelman lento ja viimeinen miehitetty lento ennen ensimmäistä avaruussukkulalentoa huhtikuussa 1981.
Vaikka yhteislennolla oli useita tieteellisiä tehtäviä, oli lennon pääasiallinen tehtävä vertauskuvallinen. Lento nähtiin liennytyksen symboliksi ja avaruuskilvan lopuksi. Apollo-lentoa ei virallisesti numeroitu, mutta joissakin lähteissä siihen viitataan Apollo 18:na.
Apollo ja Sojuz 19 laukaistiin matkaan 15. heinäkuuta 1975, joista Sojuz laukaistiin ensin ja Apollo 7 tuntia myöhemmin. Sojuz 19 laskeutui maahan 21. heinäkuuta ja Apollo 24. heinäkuuta. Alukset telakoituivat ensimmäistä kertaa toisiinsa 17. heinäkuuta. Alukset olivat telakoituneina toisiinsa 44 tuntia. Miehistöt vaihtoivat keskenään lippuja ja lahjoja ja suorittivat yhdessä tieteellisiä kokeita.
Sojuz-kapselin miehistöosa on ulkoisesti kunnostettuna näytteillä Moskovassa VDNH-näyttelyn Avaruuspaviljongissa.
Nikolai Tšernyhin löytämä päävyöhykkeen asteroidi 2228 Apollo-Sojuz on saanut nimensä Apollo-Sojuz-projektista.
Lennon jälkeen seuraavan kerran yhdysvaltalainen ja venäläinen alus tekivät yhteislennon vuonna 1994 ja telakoitumisen vuonna 1995.
Ribonukleaasi P
RNaasi P eli Ribonukleaasi P on entsyymi, joka koostuu useiden proteiinien lisäksi myös RNA-molekyylistä ja tähän perustuu myös sen kyky toimia katalyyttisesti . Sen tehtävänä on hajottaa käytettyä tai tarpeetonta RNA:ta . Bakteerien, arkkien ja aitotumaisten RNaasi P-entsyymit eroavat toisistaan jonkin verran. Sidney Altman sai Nobelin kemianpalkinnon työstään RNaasi P:n tutkimisessa.
RNaasi P on kooltaan 45–580 kDa. Useat metalli-ionit toimivat entsyymin tehokkuuden lisääjinä riittävän pieninä pitoisuuksina, mutta suurissa määrissä ne ovat inhibiittoreita. Parhaiten RNaasi P toimii 25–75 °C ja pH:n ollessa 5,5–8 .
Ollinsaari
Ollinsaari on lähiö Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Saloisten kunnan alueella. Ollinsaari sijaitsee aivan Raahen ja Saloisten entisen kunnanrajan tuntumassa Saloisten puolella. Saloisten kirkonkylälle on matkaa noin 4 kilometriä, Raahen keskustaan reilu kilometri.
Ollisaaren palveluita ovat koulu, päiväkoti, K-Market ja seurakuntakoti.
Ollinsaaren kerrostalot rakennettiin Rautaruukin perustamisen jälkeen 1960-luvulla. Asunnot rakennettiin kiireellä kolmessa vaiheessa joista viimeinen valmistui vuonna 1977. Alueen suunnittelussa käytettiin esikuvana Espoon Tapiolaa.
Kerrostaloalueen tieltä purettiin pois historiallisesti arvokas Ollinsaaren kartano, joka oli yksi Savolahden kylän vanhoista kantatiloista, tilan juuret olivat keskiajalla. Kartano ja myöhempi asuinalue ovat saaneet nimensä ensimmäisen tunnetun isännän Olli Juhonpojan mukaan, jonka omistuksessa tila oli 1540-luvulla. Olli oli tuohon aikaan pitäjässä yleinen nimi, mikä johtui siitä että pitäjän suojelus pyhimys oli Pyhä Olavi.
Peltomaanperä
Peltomaanperä on kylä Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Saloisten kunnanalueella Haapajoen varrella noin viisi kilometriä Saloisista etelään. Haapajärven tekoallas sijaitsee kylän lähistöllä.
Kylä on saanut nimensä Peltomaan talosta, joka erotettiin Puustin kantatilasta vuonna 1782 Sigfid Heikinpoika Peltomaalle. Kylän vanhin tila on kuitenkin Korpela, jonka perusti Antti Korpela 1760-luvulla. Kylän kolmas vanha tila on Matti Krekilän 1780-luvulla perustama Krekilän tila. Muut kylän talot on aikojen kuluessa lohkottu näistä kolmesta vanhasta tilasta.
Tiistaitiima
Tiistaitiima oli Yleisradion eläkeläisille suunnattu keskusteluohjelma, jota esitettiin ensimmäisen kerran 1980-luvulla. "Tiistaitiiman" keskusteluaiheet liittyivät seniorikansalaisiin ja heidän hyvinvointiinsa. Nimensä mukaisesti ohjelmaa esitettiin kerran viikossa tiistaisin.
Ohjelman juontajana toimivat ainakin Leo Lehdistö, Maija-Kaarina Lehtovaara ja geriatrian erikoislääkäri Harriet Finne-Soveri. Lääketieteellistä asiantuntemusta toi myös ohjelmassa usein vieraillut ylilääkäri Antti Huunan-Seppälä. Tunnettu radioääni Martti Silvennoinen luki viikottaiset eläkeläisiä koskevat uutiset, ”Tiimaset”. Kussakin ohjelmassa kahden hengen ”Remppajengin” tehtävänä oli tehdä niitä ”tyhmiä” kysymyksiä, joita suuri yleisö kulloisestakin aiheesta kysyisi. Sen vaihtuvia jäseniä olivat Jutta Zilliacus, Elsi Hetemäki-Olander, Aarne Saarinen, Pekka Silvola, Sakari Kiuru, Sinikka Luja-Penttilä ja Tertta Sundholm.
"Tiistaitiiman" viimeinen ohjelma esitettiin vuonna 1999. Se kuvattiin Brinkkalan talossa Turussa, jossa tehtiin monet ohjelmasarjan joulunalusjaksoista. Ohjelman paikalla jatkoi yli 50-vuotiaille suunnattu "Vierivät kivet". Monet "Tiistaitiiman" tekijöistä, muun muassa Leo Lehdistö ja Harriet Finne, teki Yle TV2 -kanavalle kevätkaudella 2001 eläkeläisille suunnattua ohjelmaa "Kuuskyt ja risat".
"Tiistaitiiman" tunnusmusiikkina käytettiin Enyan kappaletta ”Orinoco Flow”.
Andrew Mango
Andrew Mango (1926 – 6. heinäkuuta 2014) oli brittiläinen Istanbulissa syntynyt tietokirjailija ja toimittaja.
Mango vietti nuoruusvuotensa Turkissa, mutta muutti vuonna 1947 Lontooseen, jossa opiskeli Lontoon yliopistossa väitellen tohtoriksi persialaisesta kirjallisuudesta. Mango työskenteli BBC:n Turkin osastolla ja myöhemmin Etelä-Euroopan palvelun johtajana, josta jäi eläkkeelle vuonna 1986. Toimittajan työnsä ohella Mango kirjoitti lukuisia artikkeleita ja kirjoja Turkkiin liittyvistä aiheista.Andrew Mangon teoksia ei ole suomennettu.
Doliini
Doliinit ovat kuoppia tai vajoamia, joita esiintyy karstialueilla. Ne voivat olla muodoltaan sylinterimäisiä, kartiomaisia tai kulhon muotoisia ja niiden koko vaihtelee muutamasta metristä satoihin metreihin. Doliini-sana tulee slovenian kielen sanasta "dolina", joka tarkoittaa laaksoa.
Doliineja syntyy joko liukenemisen tai luhistumisen seurauksena. Sadevesi liuottaa kalkkikiveä. Vesi valuu karstin pieniin rakoihin, josta se pääsee kallioon liuottaen tätä synnyttäen doliinin. Joskus maanalainen luola kasvaa niin suureksi, että luolan katto muuttuu epävakaaksi. Tällöin se saattaa sortua, jonka seurauksena muodostuu doliini, josta on yhteys luolaan.
Neljäs makedonialaissota
Neljäs makedonialaissota oli viimeinen makedonialaissodista. Se käytiin vuosina 150 - 148 eaa. Rooman tasavallan ja Makedonian valtakunnan välillä.
Kolmannen makedonialaissodan tappion jälkeen makedonialainen Andriskos väitti olevansa Makedonian viimeisen kuninkaan Perseuksen poika. Julistauduttuaan kuninkaaksi Andriskos nimesi itsensä Filippos VI:ksi ja valtasi Thessalian sekä liittoutui Karthagon kanssa.
Voimatasapainon taas järkkyessä Makedoniassa, Rooma päätti kukistaa makedonialaiset lopullisesti. Huolimatta alkumenestyksestä, Andriskos lyötiin Pydnan taistelussa vuonna 148 eaa. Hävittyään taistelun ja sodan Andriskos pakeni Traakiaan, mistä hänet kuitenkin luovutettiin takaisin roomalaisille.
Andriskos surmattiin vuonna 146 eaa. ja sodan jälkeen Makedoniasta tehtiin Rooman provinssi.
Quintus Caecilius Metellus Macedonicus
Quintus Caecilius Metellus Macedonicus (220 eaa. –116/115 eaa.) oli roomalainen preettori vuonna 148 eaa., konsuli 143 eaa., Hispania Citeriorin Prokonsuli 142 eaa. ja kensori vuonna 131 eaa.
Metellus oli Quintus Caecilius Metelluksen vanhin poika ja Lucius Caecilius Metelluksen pojanpoika. Hän taisteli kolmannessa makedonialaissodassa ja komensi Rooman armeijaa neljännessä makedonialaissodassa, jossa hän kukisti makedonialaisen Andriskosken Pydnan taistelussa 148 eaa.
Voitostaan hän sai lisänimen "Macedonicus".
Wilhelm Baumann
Wilhelm Baumann (12. elokuuta 1912 – 14. maaliskuuta 1990) oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Baumann pelasi turnauksessa kaksi ottelua.
Helmut Berthold
Helmut Berthold (19. huhtikuuta 1911 – 2000) oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Berthold pelasi turnauksessa kaksi ottelua.
Satamakangas
Satamakankas on Pohjois-Pohjanmaalla Raaheen liitetyn entisen Saloisten kunnan alueella oleva pieni kerrostaloalue. Kylä sijaitsee noin 1,5 km Saloisten kirkonkylältä luoteeseen Rautaruukin vieressä ja on tehtaan omistuksessa. Alueen puolenkymmentä kerrostaloa rakennettiin 1960-luvulla tehtaan työläisten asunnoiksi, alueella toimi aluksi myös lähikauppa. Kylältä löytyy myös pieni urheilukenttä. Nimensä Satamakangas on saanut näillä tienoin keskiajalla ja vielä 1600-luvulla sijainneelta Salon satamalta. Raahen kaupungin perustamisen jälkeen satama siirtyi kaupunkiin, jossa se toimi purjelaivakauden ajan. Nykyinen Raahen satama sijaitsee Lapaluodossa Satamakankaan naapurissa.
Thierry Rey
Thierry Rey (s. 1. kesäkuuta 1959) on ranskalainen entinen judoka ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Moskovan olympialaisissa 1980 alle 60-kiloisten sarjassa. Rey on menestynyt myös MM-kilpailuissa: hän voitti kultaa alle 60-kiloisten sarjassa vuoden 1979 kisoissa. Hän voitti 65 kg:n painoluokassa Euroopan-mestaruuden 1983.
Gösta Lilliehöök
Gustav Malcolm ”Gösta” Lilliehöök () oli ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Tukholman olympialaisissa 1912. Hän jäi historiaan tämän lajin ensimmäisenä olympiavoittajana.
Foederatus
Foederatus (monikko foederati) on latinankielinen termi, joka tarkoitti Rooman valtakunnassa liittolaisia, jotka eivät olleet Rooman siirtokuntia tai joilla ei ollut Rooman kansalaisuutta. Nimitys on peräisin sanasta "foedus" ’sopimus’. Useat germaaniheimot olivat Rooman foederatuksia.
Rooman valtakunta oli loppuaikoinaan täysin riippuvainen foederatus-joukkojen avusta. Kun Attilan johtamat hunnit lyötiin vuonna 451 Katalaunien kenttien taistelussa, muodostivat foederatus-joukot – muun muassa visigootit ja alaanit – puolet roomalaisten vahvuudesta.
Foederatus-joukkoja käytettiin vielä 500-luvulla Itä-Rooman keisari Justinianus I:n aikana, mutta termin merkitys muuttui joskus 400-luvun aikana. Aikalaishistorioitsija Prokopios kertoi, että hänen aikanaan kuka tahansa saattoi liittyä foederatus-joukkoihin, mutta ei kertonut asiasta tarkemmin. Jotkut lait Codex Iustinianuksessa viittaavat siihen, että foederatus-joukot kuuluivat nyt tavalliseen armeijaan.
Günther Ortmann
Günther Ortmann (30. marraskuuta 1916 Liebau – 10. tammikuuta 2002) oli saksalainen käsipalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Ortmann voitti Saksan joukkueessa kultaa Berliinin kesäolympialaisissa 1936. Turnauksessa hän pelasi kaksi ottelua, ja teki niissä seitsemän maalia. Kaksi vuotta Berliinin olympiakisojen jälkeen Ortmann oli mukana Saksassa järjestetyissä ensimmäisissä hallikäsipallon ja ulkona pelatun käsipallon MM-kilpailuissa. Saksa voitti kummankin turnauksen, ja Ortmann on näin yksi niistä harvoista käsipalloilijoista, jotka ovat voittaneet käsipallossa sekä sisä- että ulkopelin maailmanmestaruuden.
Korpikolva
Korpikolva ("Pytho kolwensis") on puissa elävä kovakuoriainen. Se on mainittu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä IV, sillä se on unionin alueella hyvin harvinainen. Venäjän puolella Karjalassa se on vielä varsin tavallinen laji, mutta metsänhoidon muuttuessa sen elinehdot saattavat huonontua sielläkin.
Korpikolva on hyvin vaativa elinympäristönsä suhteen. Se tarvitsee keski-iältään 135–185 vuotta olevan metsän, jossa on kaatuneita kuusia. Sen asuttaman lahopuun on oltava riittävän suuri läpimitaltaan, puun rungon täytyy olla vähintään puoliksi kuoren peitossa, sienirihmastoa ei saa olla enempää kuin 75 prosenttia kuoren alla ja lisäksi puun on yleensä oltava suurimmaksi osaksi irti maasta.
Aikuinen korpikolva on 12–18 millimetriä pitkä, kiiltävän musta, ja sen peitinsiivet ovat hennosti urittuneet pitkittäissuunnassa. Toukkavaihe kestää jopa 4–5 vuotta, ja siinä ajassa toukka kasvaa jopa kolmen senttimetrin pituiseksi. Iso toukka on harmahtavan-vihertävän tummanruskea, pienet toukat ovat vaalean beigejä.
Ennen vuotta 1970 korpikolvaa tavattiin Pirkanmaalla, vuoden 1970 jälkeen havaintoja on tehty Kainuussa, Savossa ja muutamin paikoin Keski-Suomen pohjoisosassa.
Korpikolvan löysi vuonna 1833 hyönteistieteilijä ja professori Carl Reinhold Sahlberg Yläneen Uudenkartanon Säkylän Pyhäjärveen rajoittuvalta Kolvaan ulkopalstalta, jonka mukaan laji sai nimensä.
Asterix Hispaniassa
Asterix Hispaniassa () on 14. Ranskassa, ja seitsemäs Suomessa julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin vuonna 1969 Ranskassa, ja vuonna 1970 Suomessa.
Carlo Massullo
Carlo Massullo (s. 13. elokuuta 1957) on italialainen entinen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. Massullo sai urallaan yhteensä viisi olympiamitalia, joista yksi oli kultainen, kaksi hopeisia ja kaksi pronssisia. Los Angelesissa 1984 hän voitti kultaa joukkuekilpailusta ja pronssia henkilökohtaisesta kilpailusta. Neljä vuotta myöhemmin Soulissa saaliina oli hopeamitali sekä henkilökohtaisesta että joukkuekilpailusta. Barcelonassa 1992 hän voitti vielä pronssia joukkuekilpailusta.
CON-CAN Movie Festival
CON-CAN Movie Festival (lyh. CON-CAN) on kansainvälinen lyhytelokuvatapahtuma, joka käydään internetverkossa ja jonka tarkoituksena on löytää piilossa olevaa luomistaitoa eri puolilta maailmaa. Kuvittajat ja globaalinen yleisö pystyvät täten yhdessä jakamaan syvällisissä lyhytelokuvaproduktioissa esitetyn perimmäisen sanoman ja puhtaan luomiskyvyn. Tämän vuonna 2005 perustetun lyhytelokuvafestivaalin nettisivustolta voi katsella lyhytelokuvia ilmaiseksi. Tapahtuman palkintoseremonia pidetään vuosittain Tokiossa, Japanissa.
Vuoden 2008 CON-CAN Movie Festival on parhaillaan käynnissä ja sen palkintojenjakotilaisuus on marraskuun puolivälissä 2008.
CON-CAN Movie Festival –tapahtuman on ideoinut Mashiro Yoshino, Media Research, Inc.:n pääjohtaja. Se on japanilainen IT-konsultointi-, käännös-, kustannus- ja mediataidefirma. Media Research, Inc. aloitti CON-CAN Movie Festival –tapahtuman netissä vuonna 2005. Nimi CON-CAN tulee japanin kielestä (魂観). CON （魂）tarkoittaa sielua ja CAN （観）arvostavaa yleisöä.
Ensimmäinen CON-CAN Movie Festival pidettiin vuonna 2005 kansainvälisenä online-lyhytelokuvafestivaalina. Palkintotyyppejä oli kaksi: toinen tyyppi oli Audience Award, yleisöpalkinto, josta päättivät katsojat, ja toinen Grand Prix –palkinto (paras lyhytelokuva) sekä kaksi Tamashii-palkintoa (tuomariston erikoispalkintoa), joista päätti CON-CAN –kansainvälinen tuomaristo. Kilpailuun lähetettiin 151 lyhytelokuvaa 25:stä eri maasta. CON-CAN on sittemmin laajentunut ja vuonna 2008 siihen osallistui yli 550 hanketta yli 50:stä eri maasta.
Kun kilpailuun osallistumisen määräaika umpeutuu, alkaa elokuvien valintaprosessi. CON-CAN:in ohjelmointiosasto on vastuussa elokuvien alustavasta seulonnasta. Kaikista lähetetyistä elokuvista 80 parasta valitaan elokuvafestivaaliin ja näiden ohjaajille lähetetään siitä tieto sähköpostitse.
Tämän jälkeen elokuvafestivaali jakaantuu kahteen osaan. Osa 1): Ensimmäisen arvostelukierroksen läpäisseet 80 elokuvaa joutuvat kotimaisen (japanilaisen) tuomariston tutkittaviksi. Tämä tuomaristo valitsee 20 parasta elokuvaa ehdolle lopullista arvosteluprosessia varten. Viimeisellä arvostelukierroksella CON-CAN:in henkilökunnan valitsema kansainvälinen tuomaristo valitsee kolme parasta ehdokasta Grand Prix –palkintoa (paras lyhytelokuva) ja kahta Tamashii-palkintoa (tuomariston erikoispalkintoa) (2) varten. Sekä Grand Prix –palkinnon että kahden Tamashii-palkinnon voittajille kustannetaan matka Tokioon palkintojenjakotilaisuuteen. Palkintojenjakotilaisuuteen osallistuu silmäätekeviä henkilöitä sekä elokuvateollisuudesta että tiedotusvälineistä.
Osa 2): 80 alustavasti valittua elokuvaa jaetaan neljään ryhmään. Kutakin ryhmää esitellään itsenäisesti CON-CAN:in nettisivustolla. Rekisteröityneet äänestäjät voivat tällöin katsella elokuvia ja animaatioita ilmaiseksi, arvostella ja kommentoida niitä. Elokuva, joka saa parhaimman arvosanan jokaisessa kategoriassa, on Audience Award –palkinnon voittaja.
Kaskikeiju
Kaskikeiju ("Phryganophilus ruficollis") on paloaukeilla elävä kovakuoriainen. Se on mainittu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä IV, sillä se on Unionin alueella hyvin harvinainen. Suomessa sitä on tavattu vain palaneista koivuista, Keski-Euroopassa myös muista lehtipuista.
Kaskikeijun eturuumis on punainen, peitinsiivet pitkulaiset ja mustat. Se kasvaa noin puolitoista senttiä pitkäksi.
Kaskikeijua on havaittu vain muutamalla paikalla Suomessa. Metsän kulotuskokeilulla se saatiin palaamaan Suomussalmen Hossaan.
Hermann Barrelet
Henri "Hermann" Barrelet (s. 1881 – kuolinaikaa ei tiedossa) oli ranskalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1900 yksikkökilpailussa ajalla 7.35,6. Hän voitti hopealle sijoittuneen maanmiehensä André Gaudinin kuuden sekunnin erolla.
Barrelet voitti seuraavana vuonna 1901 Zürichissä yksikössä soudun Euroopan-mestaruuden.
Pydnan taistelu (148 eaa.)
Pydnan taistelu käytiin Rooman tasavallan ja makedonialaisen Andriskoksen joukkojen välillä vuonna 148 eaa.
Taistelussa roomalaisen kenraalin Quintus Caecilius Metelluksen joukot voittivat makedonialaiset ja kukistivat Andriskoksen nostattaman kapinan.
Hävittyään taistelun ja sodan Andriskos surmattiin Metelluksen voitontriumfin jälkeen vuonna 146 eaa. ja Makedoniasta tehtiin Rooman provinssi.
Länskäriliiga
Länskäriliiga on Lohjalla järjestetty junioreille tarkoitettu jalkapalloturnaus, jota on järjestetty vuodesta 1970 lähtien. Turnauksen järjestävät Länsi-Uusimaa -sanomalehti sekä paikallisseura Lohjan Pallo. Länskäriliiga on saanut nimensä Länsi-Uusimaa -lehden lempinimestä "Länskäristä".
Länskäriliigaan osallistuu vuosittain keskimäärin 500 pelaajaa. Turnaukseen saa osallistua 5-10 -vuotiaat pojat ja tytöt sekä myös 11-vuotiaat tytöt. Iän mukaan pelaajat luokitellaan "nappuloiksi" "junioreiksi" ja "senioreiksi". Nappuloita ovat 5-6 -vuotiaat, junioreita 7-8 -vuotiaat ja 9-10 -vuotiaat ovat senioreita.
"Länskikseen" osallistuu lähinnä Lohjan kaupunginosien sekä kylien joukkueita, mutta on ollut myös poikkeuksia. Esimerkiksi Saukkolasta ja Nummi-Pusulasta on tullut joukkueita mukaan.
Ainakin vuonna 2008 on ollut mukana joukkue, jossa on ollut pelkkiä tyttöjä. Joukkueiden pelaajamäärä on keskimäärin noin 15 pelaajaa. Joukkueiden nimet tulee Englannin, Espanjan ja Italian pääsarjojen joukkueista. Nimiä ovat muun muassa Barcelona, Chelsea ja AC Milan.
Suurin osa alkusarjan otteluista pelataan Rantakentällä, joka sijaitsee Aurlahden rannassa ja on hiekkakenttä. Muutamat ottelut pelataan nurmikentällä, Asemanpellon pallokentällä. Senioreiden välierät pelataan Ojaniitun hiekkakentällä ja finaalit Harjun urheilukentällä.
Jokaisessa ikäluokassa kaikki joukkueet pelaavat toisiaan vastaan kaksi kertaa. Ainoastaan senioreissa on jatko-otteluita. Senioreiden sarjasta neljä parasta pääsee välieriin ja välierien voittajat taas kamppailevat mestaruudesta. Välierien häviäjät pääsevät pronssiotteluun.
Turnauksessa tuomarit eivät ole täysikäisiä vaan lapsia. Turnauksen avulla Länsi-Uudenmaan erotuomarikerho kasvattaa uusia tuomareita.
Kun turnaus on päättynyt, kaikki osallistuneet saavat mitalin ja diplomin sijoituksesta huolimatta. Paras joukkue senioreissa saa kiertopokaalin, joka kiertää pelaajien kotona sekä joukkueen palkintokaappiin menevän pokaalin. Kiertopokaaliin kaiverretaan nykyisin voittajajoukkueen nimi.
Siniluoto
Siniluoto on kylä Raahessa Pohjois-Pohjanmaalla Pohjanlahden rannalla entisen Saloisten kunnan alueella. Se sijaitsee Siniluodonlahden ympärillä noin 5 km Saloisten kirkonkylältä lounaaseen. Kylällä on venesatama, uimaranta ja kesäkioski.
Ensimmäiset asukkaat Siniluotoon tulivat uudenajan alussa tai mahdollisesti jo myöhäiskeskiajalla, jolloin Siniluodon kantatila perustetiin. Siniluoto oli siihen aikaan vasta merestä noussut saari noin 200–300 metrin päässä rannasta. Nykyisin Siniluoto on jo kasvanut kiinni mantereeseen. 1700-luvun alussa Siniluodon talon osti Salon kylän Juusolan talon poika Matti Hannunpoika Juusola, jota ajan tavan mukaan kutsuttiin siitä lähtien Matti Siniluodoksi. Hänen poikansa Matti Matinpoika tuli myöhemmin, suuren kirkkoriidan aikana, paikkakunnalla kuuluisaksi Salon talonpoikien edustajana ja kuninkaissa kävijänä. Myöhempinä aikoina Siniluodon talosta on lohkottu monia muita tiloja mm. Kerolan suvun talo Seppälä, josta on syntyisin nykyisin jo kolmatta kautta eduskunnassa istuva kansanedustaja Inkeri Kerola. Rautaruukin tultua 1960-luvulla perustetuksi Saloisiin myös Siniluodon kylä on saanut uusia asukkaita. Tehtaan perustaminen on vaikuttanut myös alueen luontoon, aiemmin merenlahtena olleesta Siniluodonlahdesta tehtiin Rautaruukin tarpeisiin makeanvedenallas, jonka kautta Salon joet Piehinkijoki ja Haapajoki laskevat vetensä Kuljunlahden altaaseen. Haapajoki laskee luontaisesti ja Piehinkijoki kanavaa myöten Siniluodonlahteen.
Tarpio
Tarpio on kylä Raahessa Pohjois-Pohjanmaalla entisen Saloisten kunnan alueella. Tarpio on Saloisten kirkonkylän kaakkoinen naapurikylä.
Tarpio on saanut alkunsa 1960–luvun alussa, jolloin Rautaruukin terästehtaan perustamisen vuoksi Saloisiin muutti runsaasti uusia asukkaita, joita varten täytyi rakentaa uusia omakotialueita. Asukkaita Tarpioon tuli paljon mm. Otanmäestä. Iso osa kyläläisistä käy edelleen töissä terästehtaalla. Tarpiossa toimi myös kyläkauppa vuosina 1966-1983, liike sijaitsi Hampputien varrella.
Christine Scheiblich
Christine Scheiblich (s. 31. joulukuuta 1954) on saksalainen entinen soutaja ja olympiavoittaja, joka kilpaili Itä-Saksalle. Hän voitti kultaa Montrealin olympialaisissa 1976 yksikkökilpailussa ennen Joan Lindiä ja Jelena Antonovaa.
Varahamihira
Daivajna Varāhamihira (; 505–587) oli intialainen matemaatikko, tähtitieteilijä ja astrologi. Hänen saavutuksiinsa kuuluvat eräänlaisen varhaisen version Pascalin kolmiosta ja tutki taikaneliöitä. Hän kirjoitti noin vuonna 575 tähtitieteellisen "Pañca siddhāntikā" -nimisen teoksen (), joka on nykyään tärkeä matematiikan historian tutkimuksen kannalta, koska siinä esiintyviä tekstejä ei ole muuten säilynyt. Kaksi muuta tärkeätä Varahamihiran kirjoittamaa teosta ovat "Brihat samhita" ja "Brihat jataka", joista ensimmäinen on tietosanakirjamainen teos ja jälkimmäinen astrologinen kirjoitus. Varahamihira johti lisäksi trigonometrian peruskaavan: formula_1.
Varahamihiran syntymäpaikkaa ei tiedetä varmuudella, kuten ei muutoinkaan hänen elämästäänsä. Eräs hänen kirjoittama teos antaa viitettä, että hän olisi opiskellut Kaapitthakan nimisessä kylässä. On kuitenkin saatu selville, että hän työskenteli aikansa intialaisen matematiikan tutkimuksen keskuksessa, Ujjainissa, lähellä Kaapitthakaa. Jotkin lähteet ilmoittavatkin tämän hänen synnyinpaikakseen.
Pañca siddhāntikā -teoksessaansa hän tiivistää aikansa astronomisen tietämyksen, niin antiikin kreikkalaisen kuin roomalaisenkin sekä egyptiläisen ja intialaisen tiedon. Nimensä mukaisesti teos koostuu viidestä tutkielmasta, joiden nimet ovat "Surya", "Romaka", "Paulisa", "Vasistha" ja "Paitamaha". Kuun ja Auringon episykliteoriasta hän kirjoittaa "Romaka"-tutkielmassa, joka perustuu Hipparkhosin käyttämään aurinkovuoteen ja Kuun 19-vuotiseen kiertoon (metoninen sykli). On kiistelty siitä olivatko Varahamihiran mainitsemat tähtitieteen teoriat intialaista vai babylonialaista alkuperää.
Trigonometriassa hän johti seuraavat kolme kaavaa:
Lisäksi hän taulukoi entistä tarkempia arvoja sini-funktiolle.
Mad Caddies
Mad Caddies (tai the Caddies) on kolmannen aallon ska-yhtye Solvangista, Kaliforniasta. Yhtye perustettiin vuonna 1995, ja se on julkaissut viisi pitkäsoittoa, yhden live-albumin ja kaksi EP:tä. Mad Caddiesin musiikissa on kuultavissa vaikutteita laajasti eri genreistä, muun muassa skasta, punkista, hardcore punkista, swingistä, pop-punkista, reggaesta, jazzista, latinosta ja jopa rockabillystä (Crew Cut Chuck).
Alkuperäiset jäsenet Chuck Robertson, Sascha Lazor, Todd Rosenberg, Carter Benson ja James Malis perustivat yhtyeen lukioaikanaan, mutta miehitys vaihtui tiuhaan. Rumpali Todd Rosenberg lähti yhtyeestä 1999, Carter Benson 2002 ja basisti Mark Iversen 2006. Nykyisellään yhtye koostuu seuraavista henkilöistä:
Yhtye aloitti nimellä The Ivy League, mutta vaihtoi nimensä vuonna 1996 solmittuaan levytyssopimuksen Honest Don's Records-levymerkille. Yhtyeen debyyttialbumi "Quality Soft Core" julkaistiin seuraavana vuonna, mutta sen jälkeen yhtye vaihtoi levymerkkiä. Uudella sopimuksella Fat Wreck Recordsin kanssa yhtye on julkaissut neljä studiopitkäsoittoa ja yhden livealbumin.
Yhtyeen viimeisin studiolevy julkaistiin 1. toukokuuta 2007.
Obelixin kaleeri
Obelixin kaleeri () on 30. julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin vuonna 1996. Sekä piirrokset että tekstin on tehnyt Alberto Uderzo.
Siinä roomalaisilta karannut kaleeri piileskelee gallialaisten kylässä, Obelix nauttii yliannoksen taikajuomaa ja muuttuu ensin kivipatsaaksi ja sitten lapseksi. Karanneiden orjien johtohahmo Spartakis on piirretty näyttelijä Kirk Douglasin näköiseksi, ja viittaa hänen elokuvaansa "Spartacus".
Tarina on ilmestynyt useilla kielillä, ja siitä on tehty myös käännös savon murteella nimeltä "Opeliksin orjalaeva".
Runoilijan tie
Runoilijan tie on Tampereelta Ruoveden kautta Virroille johtava laivareitti, joka kulkee Näsijärveä, Muroleen kanavaa ja Ähtärin reittiä pitkin. Sitä liikennöi kesäisin S/S Tarjanne, ennen myös S/S Pohjola. Reitin nimi viittaa Johan Ludvig Runebergiin, joka asui nuoruudessaan jonkin aikaa Ruovedellä ja kirjoitti siellä useita tunnettuja runoja.
Chopper (moottoripyörä)
Chopper ("kopteri") on pitkälle muunneltu moottoripyörä, jota on kevennetty poistamalla osia tai vaihtamalla niitä pienempiin tai kevyempiin. Choppereille tyypillisiä piirteitä ovat muun muassa pitkä etuhaarukka, korkea ohjaustanko, pieni polttoainetankki, muhkea takarengas, siro eturengas sekä matala ja rento ajoasento. Tällaisia pyöriä rakennetaan perinteisesti eri-ikäisistä Harley-Davidson-malleista, mutta myös esimerkiksi vanhoja brittipyöriä, kuten Triumpheja, saatetaan käyttää aihioina.
Suomessa chopper-tyyppisten pyörien rakentelu alkoi 1960–70-lukujen taitteessa ulkomaisten esikuvien innoittamana.
Phil Morris
Phillip Morris (s. 4. huhtikuuta 1959 Iowa City, Iowa) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt enimmäkseen televisiosarjoissa, kuten Seinfeld, Murhasta tuli totta, Bel-Airin prinssi, Melrose Place, Girlfriends ja Smallville. Lisäksi hän on tehnyt useita äänirooleja animaatioihin, kuten Atlantis – Kadonnut kaupunki, Justice League, Kim Possible, Legion of Super Heroes, ja The Secret Saturdays.
Wookieepedia
Wookieepedia on wiki-pohjainen "Star Wars" -tietosanakirja. Se perustettiin 4. marraskuuta 2005. Englanninkielisen Wookieepedian rinnalle on syntynyt noin kaksikymmentä erikielisestä versiota.
Jedipedia on suomenkielinen Tähtien sota -wiki, joka perustettiin 30. huhtikuuta 2007. Se kantaa samaa nimeä kuin saksankielinen sisarensa. Jedipedia saavutti 2000 artikkelia noin 15 kuukaudessa, ja pääsi ennen sitä Wikian viidenkymmenen aktiivisimman ei-englanninkielisen wikin listalle. Vuoden 2009 syksyllä Jedipedia saavutti 3000 artikkelia, ja kuukausittainen sivulisääntyvyys laskettiin olevan jopa 250 artikkelia. 28. helmikuuta 2010 Jedipediassa oli 4000 artikkelia. 25. heinäkuuta 2010 Jedipedia vaihtoi palvelintaan ShoutWiki-nimiselle sivustolle, jonka yhtenä henkilökunnan jäsenenä Jedipedian toinen perustaja, Jack Phoenix toimii.
Ylipää (Piehinki)
Ylipää eli Piehingin Ylipää on kylä Piehinkijoen varrella Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Saloisten kunnan alueella. Ylipää sijaitsee noin 10 km etelään Saloisten kirkonkylältä. Pohjanmaalla on runsaasti Ylipää-nimisiä kyliä, joten usein puhutaan selvyyden vuoksi Piehingin Ylipäästä.
Piehingin Ylipään ensimmäinen talo oli Mäntylä vuonna 1730, jonka perusti Juho Mäntylä. Talo oli Mäntylän suvulla 1950-luvulle asti, tilan mailla on säilynyt savupirtti 1700-luvulta. Toinen vanha kantatila kylällä on 1700-1800-luvun vaihteessa perustettu Juutinen, joka oli Juutisen/Vartiaisen suvulla 1980-luvulle asti. Myöhemmin kylälle on perustettu muita tiloja ja torppia, myös Mäntylästä ja Juutisesta on lohkottu uusia tiloja. Vuonna 1924 Ylipäähän saatiin kansakoulu, joka on kuitenkin nykyisin lakkautettu. Kylällä toimi myös saha Apulin talon pihapiirissä 1990-luvulle asti, jolloin se muutti Lapaluotoon.
Risteys (albumi)
Risteys on suomalaisen Garbo-yhtyeen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993.
Miehuuskoe (albumi)
Miehuuskoe on suomalaisen Garbo-yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Lappeen Riento
Lappeen Riento on Lappeenrannassa toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1919. Seura oli aikoinaan Lappeen kunnan merkittävin seura, ns. pitäjäseura, kunnes Lappee vuonna 1967 liitettiin Lappeenrannan kaupunkiin.
Riennon päälajeja ovat olleet hiihto, suunnistus ja yleisurheilu. Seurassa on harrastettu myös joukkuepelejä, kuten kaukalopalloa ja 2000-luvun alussa ringetteä.
Lappeen Riennon erikoisuus on toimiva kyläosastojärjestelmä. Vuodesta 1931 seuran organisaatio on rakentunut kyläosastojen varaan. Osastoja on ollut kaikkiaan 16, joista toistakymmentä toimii edelleen 2000-luvulla. Seuran puheenjohtajana toimii Juha Heimala.
Vuonna 2009 ilmestyi seuran 90-vuotisesta historiasta kertova Antti O. Arposen kirjoittama kirja "Seurahenkeä ja talkootyötä".
Riennon hiihtäjistä Martti Lautala oli 1950-luvulla kansainvälisten kilpailujen kärkipäässä, parhaimmillaan hän sai Falunin MM-hiihdoissa 1954 pronssimitalin 30 kilometrillä. Riennon Seppo Rantanen oli Suomen olympia- ja MM-joukkueissa 1988–1993. Riennon viimeisin arvokisahiihtäjä on Riikka Sarasoja-Lilja. Hän oli ankkurina talvella 2009, kun Riento voitti naisten viestinhiihdon Suomen mestaruuden. Sarasoja-Lilja edusti Suomea vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa.
Yleisurheilussa Riennon Leena Kaarna edusti Suomea korkeushyppääjänä Belgradin EM-kilpailuissa 1962 ja Tokion olympiakisoissa 1964.
Suunnistuksessa Riento on saanut kärkipään sijoituksia viesteissä, Jukolassa paras sija 9:s 1975. Hiihtosuunnistuksen viestin SM-kullan seura voitti 1983, hopeaa 1980 ja pronssia 1981. Seuran kasvatteja on muun muassa Heikki Pusa, joka on kunnostautunut sekä hiihtäjien että suunnistajien valmentajana. Hannu Pulli voitti yösuunnistuksen Suomen mestaruuden 1981 ja 1989.
Riento on järjestänyt yksin tai yhdessä muiden seurojen kanssa Jukolan viestin (1989 ja 2016), FIN5-suunnistusviikon, hiihtosuunnistuksen maailmancupin osakilpailun sekä suunnistuksen ja hiihdon SM-kilpailuja.
Aleksandra Tšudina
Aleksandra Georgijevna Tšudina (, 6. marraskuuta 1923 – 28. lokakuuta 1990) oli 1950-luvulla Neuvostoliiton monipuolisimpia urheilijoita. Hän voitti yleisurheilussa olympiamitalin kolmessa eri kenttälajissa ja lentopallossa maailmanmestaruuksia.
Yleisurheilijana Tšudina saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Oslon EM-kilpailuissa 1946 sijoittuessaan korkeushypyssä hopealle tuloksella 157 cm. Helsingin olympialaisissa 1952 hän sai hopeaa pituushypyssä tuloksella 614 cm ja keihäänheitossa tuloksella 50,01 m sekä pronssia korkeushypyssä tuloksella 163 cm. Viisiottelu ei ollut tuolloin vielä olympiaohjelmassa, mutta Bernin EM-kilpailuissa 1954 Tšudina voitti viisiottelussa kultaa tuloksella 4526 pistettä. Hänen tuloksensa viisiottelun osalajeissa olivat 13,21 cm kuulantyönnössä, 158 cm korkeushypyssä, 25,9 s 200 metrin juoksussa, 12,0 s 80 metrin aitajuoksussa ja 573 cm pituushypyssä. Varsinaisessa pituushyppykilpailussa hän sai hopeaa tuloksella 593 cm. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi keihäänheitossa (47,05 m) ja kuudenneksi korkeushypyssä (160 cm).
Tšudina hyppäsi korkeushypyn maailmanennätyksen 173 cm 22. toukokuuta 1954 Kiovassa. Se pysyi ennätyksenä kaksi vuotta. Viisiottelussa hän teki maailmanennätyspisteet 4704 Bukarestissa elokuussa 1953 ja otti ennätyksen parin kuukauden tauon jälkeen uudelleen haltuunsa syyskuussa 1955 Moskovassa syntynein ennätyspistein 4750. Hän menetti tämän ennätyksen vuonna 1956.
Lentopalloilijana Tšudina edusti pitkään Neuvostoliiton maajoukkuetta ja voitti maailmanmestaruuden vuosina 1952, 1956 ja 1960, Euroopan mestaruuden vuosina 1949, 1950, 1951 ja 1958 sekä EM-hopeaa vuonna 1955.
Alan Templeton
Alan R. Templeton on yhdysvaltalainen geneetikko, joka toimii biologian Charles Rebstock -⁠professorina Washington University in St. Louisissa. Templeton on tutkinut muun muassa HI-viruksen evoluutiota potilassa, biologisen laji-käsitteen merkitystä ja uusien lajien evoluutiomekanismeja sekä ihmisen viimeaikaista evoluutiota.
Templeton on erityisesti tunnettu tutkimuksistaan, jossa hän on osoittanut että eri "rotuihin" kuuluvien ihmisten välillä on varsin vähän geneettistä varianssia ja että perinnölliset erot ihmisyksilöiden välillä ovat huomattavasti merkittävämpiä kuin erot oletettujen ihmisrotujen välillä. Templetonin mukaan vertailemalla ryhmien asuinympäristöä saavutetaan parempi ymmärrys ihmisistä kuin vertailemalla ihmisiä rotu-käsitteellä.
Jelena Gortšakova
Jelena Jegorovna Gortšakova (, 17. toukokuuta 1933 – 27. tammikuuta 2002) oli neuvostoliittolainen keihäänheiton olympiamitalisti ja maailmanennätysnainen.
Jelena Gortšakova saavutti keihäänheittäjänä kaksi olympiapronssia 12 vuoden välein. Helsingin 1952 olympialaisissa hänen pronssituloksensa oli 49,76 m. Tokion 1964 olympialaisten karsinnassa hän heitti maailmanennätyksen 62,40 m, joka oli lajin kaikkien aikojen ensimmäinen virallinen 60 metrin ylitys. Loppukilpailussa hän sai tuloksen 57,06 m, joka riitti vain pronssimitaliin lähes 3,5 metriä Mihaela Penesin takana.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Gortšakova sijoittui Belgradissa 1962 kahdeksanneksi tuloksella 46,74 m ja Budapestissa 1966 neljänneksi tuloksella 55,96 m.
Elmex
Elmex on vuodesta 1962 asti myyty hammastahna ja -harjamerkki, jota valmistaa sveitsiläinen GABA International AG. Hammastahnavalikoimaan kuuluu muun muassa lapsille suunnattu ja hampaiden värjäytymiä poistava tahna. Lisäksi hammasharjoja on aina 3-vuotiaille tarkoitetuista normaaleihen asti.
Elmex oli ensimmäinen hammastahna, jossa kariesta ehkäisevä fluori on amiinifluoridin muodossa. Hampaiden kannalta parhaasta fluoriyhdisteestä hammastahnassa ei ole täyttä yksimielisyyttä. Esimerkiksi Turun yliopiston kariesopin professori Jorma Tenovuo kertoi Helsingin Sanomissa amiinifluoridin muodostavan suussa hajotessaan syöpää aiheuttavia nitrosamiineja, jos suussa on ravinnosta saatuja nitraatteja tai nitriittejä.
Tavallinen Elmex-hammastahna ei sisällä useimmissa hammastahnoissa käytettävää, vaahtoutumista lisäävää natriumlauryylisulfaattia eli SLS:ää, jonka 1990-luvulla tutkittiin olevan osasyy kivuliaiden rakkuloiden eli aftojen syntymiseen suussa. Uudet Elmex Sensitive Professional-tahnat sisältävät myös natriumlauryylisulfaattia.
Firat Arslan
Firat Arslan (s. 28. syyskuuta 1970 Friedberg, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksanturkkilainen ammattilaisnyrkkeilijä ja WBA-liiton alemman raskaansarjan (90,7 kg) hallitseva maailmanmestari.
Arslan aloitti nyrkkeilyuransa 18-vuotiaana. Vaikka Arslan aloitti nyrkkeilyuransa melko vanhalla iällä, hän voitti amatöörinä 81 kaikkiaan 92:sta käymästään ottelusta ja voitti lukuisia mestaruuksia Saksan nyrkkeilyliigassa.
Ammattilaiseksi Arslan ryhtyi vuonna 1997 ja teki yhdessä ystävänsä Luan Krasniqin kanssa sopimuksen "Panix Promotion" -tallin kanssa. Kärsittyään uransa ensimmäisen tappion joulukuussa 2000 hän otteli seuraavan vuoden toukokuussa Saksan alemman raskaansarjan mestaruudesta Ruediger Mayta vastaan, mutta hävisi kymmeneräisen kamppailun kaikin tuomariäänin. Jatkettuaan uraansa Arslan pääsi toukokuussa 2003 iskemään German International -tittelistä Bruce Ozbekia vastaan. Hän voitti täydet kymmenen erää kestäneen ottelun kaikin tuomariäänin. Seuraavassa ottelussaan elokuussa hän kohtasi Vadim Tokarevin IBF-liiton intercontinental-titteliottelussa, joka päättyi ratkaisemattomaan. Saman vuoden joulukuussa Arslan otteli vielä WBA-liiton intercontinental-tittelistä, mutta hävisi 12-eräisen kamppailun Lubos Sudalle.
Maaliskuussa 2004 Arslan kohtasi Marco Heinichenin avoimena olleesta Saksan-mestaruudesta ja voitti ottelun viidennen erän tyrmäyksellä. Saman vuoden heinäkuussa hän voitti nimiinsä Euroopan nyrkkeilyliiton EU-tittelin pistevoitolla Lee Manuel Ossiesta kymmeneräisessä ottelussa. Vielä saman vuoden joulukuussa hän voitti nimiinsä WBO:n intercontinental-tittelin seitsemännen erän teknisellä tyrmäyksellä Alexander Petkovicia vastaan. Hän puolusti titteliään voitokkaasti Carlos Cruzatia ja Gabor Halaszia vastaan.
Voitettuaan lokakuussa 2006 Grigori Drozdin eteni Arzlan WBA-liiton maailmanmestaruusotteluun, jonka voittaja julistettaisiin väliaikaismestariksi. Ottelu pidettiin kesäkuussa 2007, vastustajana Valeri Brudov. Ottelu tuomittiin Arslanin voitoksi hajaäänipäätöksellä. Vakiinnuttaakseen tittelin nimiinsä Arslanin täytyi vielä voittaa varsinainen mestari, 43-vuotias Virgil Hill. Marraskuussa 2007 Dresdenissä järjestetyssä ottelussa Arslan vei voiton nimiinsä kaikin tuomariäänin. Arslan puolusti mestaruuttaan toukokuussa 2008 pistevoitolla Darnell Wilsonia vastaan. Arslan menetti WBA-liiton tunnustaman mestaruuden kärsittyään tappion teknisellä tyrmäyksellä kymmenennessä erässä Guillermo Jonesille syyskuussa 2008.
Inese Jaunzeme
Inese Vilisovna Jaunzeme (, 21. toukokuuta 1932 Pļaviņas – 13. helmikuuta 2011) oli latvialainen, Neuvostoliittoa edustanut keihäänheittäjä ja olympiavoittaja.
Jaunzeme voitti keihäänheiton olympiakultaa Melbournen 1956 olympialaisissa. Hänen voittotuloksensa oli 53,86 m, jolla hän voitti toiseksi sijoittuneen chileläisen Marlene Ahrensin lähes 3,5 metrillä.
Ari Helo
Ari Helo (s. 18. tammikuuta 1963) on suomalainen historioitsija, joka on erikoistunut Yhdysvaltojen historiaan.
Helo valmistui maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1994 ja väitteli filosofian tohtoriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1999 aiheenaan Thomas Jefferson. Helon erityisala on Yhdysvaltain historia ja poliittinen järjestelmä. Hän on opettanut Yhdysvaltain historiaa ja Pohjois-Amerikan tutkimusta Helsingin yliopistossa vuodesta 1996 alkaen sekä julkaissut artikkeleita Yhdysvaltain historian ja Pohjois-Amerikan tutkimuksen alalta Suomessa, Britanniassa, Hollannissa, Unkarissa, Virossa ja Yhdysvalloissa. Helo toimii Helsingin yliopistossa Pohjois-Amerikan tutkimuksen yliopistonlehtorina.
Helo on myös Finnish American Studies Association (FASA) yhdistyksen hallituksen jäsen.
Lohkoperunat
Lohkoperunat ovat ranskalaisia perunoita muistuttavia perunoita, jotka voidaan maustaa suolalla ja mausteilla. Erona näillä on kuitenkin se, että lohkoperunat ovat hieman isompikokoisia lohkoja. Lohkoperunoita voidaan tarjoilla lisukkeena esimerkiksi pihvin kera.
Ryan Merriman
Ryan Earl Merriman (s. 10. huhtikuuta 1983 Choctaw, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen miesnäyttelijä. Hänet tunnetaan yhdysvaltalaisesta minisarjasta "Comanche Moon", jossa hän näyttelee Jake Spoonin roolia.
Hän on ollut naimisissa vuodesta 2004 lähtien Micol Duncanin kanssa.
Kynoskefalain taistelu
Kynoskefalain taistelu käytiin Titus Quinctius Flamininuksen johtamien roomalaisten ja Antigonidien hallitsijasukuun kuuluneen Filippos V:n komentamien makedonialaisten joukkojen välillä vuonna 197 eaa. Aitolian liitto osallistui taisteluun roomalaisten puolella.
Taistelu oli ratkaisevan tärkeä toisen makedonialaissodan lopputulokselle ja se osoitti falangi-taktiikan heikkouden ja vanhentuneisuuden Rooman legioonalaisia vastaan.
Taistelun jälkeen Filippos joutui maksamaan raskaat korvaukset Roomalle.