hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Berlin (albumi)
Berlin on vuonna 1973 julkaistu Lou Reedin albumi. Albumin edeltäjä oli helposti lähestyttävä glam rock -klassikko "Transformer". Berlin on tälle täydellinen vastakohta. Se on erittäin kolkko ja surullinen albumi, jota pidetään laajalti yhtenä masentavimmista levyistä kautta aikojen. Albumia pidetään myös yhtenä 1970-luvun parhaista konseptialbumeista. Se kertoo traagisen tarinan tuhoon tuomitusta parista huumeidenkäytön ja masennuksen keskellä. Albumin vastaanotto ei ollut alun perin hyvä, koska monet "Transformer"-levyn ystävät odottivat uutta hauskaa glam rock -albumia. Ajan myötä kasvava joukko Reedin ihailijoita on kuitenkin alkanut pitää "Berliniä" hänen parhaimpiinsa kuuluvana teoksena.
Vuonna 2006 Lou Reed esitti ensimmäisen kerran levyn konsertissa kokonaisuudessaan. Julian Schnabel teki esityksistä elokuvan Lou Reed's Berlin.
Eugène Scribe
Augustin Eugène Scribe (24. joulukuuta 1791 – 20. helmikuuta 1861) oli ranskalainen näytelmäkirjailija ja libretisti.
Scribe syntyi Pariisissa silkkikauppiaan poikana. Hän oli hyvin koulutettu ja mielessä siinti ura lain parissa. Pian kuitenkin nuori Scribe alkoi kirjoittaa näytelmiä. Hänen ensimmäinen työnsä, "Le Prétendu sans le savoir", julkaistiin anonyymisti vuonna 1810. Se epäonnistui. Nuori kirjailija kirjoitti useita uusia näytelmiä, monet yhteistyönä muiden kanssa, mutta ilman menestystä.
Scriben pääasiallinen aihemateriaali oli senaikainen porvaristo. Hän usein kirjoitti vaudevillelle. Ensimmäinen menestysteos oli "Une nuit de la garde nationale" (Kansalliskaartin yö, 1815), joka oli yhteisprojekti Charles-Gaspard Delestre-Poirsonin kanssa. Myös myöhemmin hän usein kirjoitti yhdessä muiden kanssa.
Hän oli hyvin tuottelias. Vaudevillen lisäksi syntyi komedioita, tragedioita ja oopperalibrettoja. Pelkästään "Gymnase"-teatterille hänen on sanottu kirjoittaneen yli 150 näytelmää ennen vuotta 1830. Yhteistyökumppaneita hänellä oli moneen lähtöön: yksi saattoi sepittää juonen, toinen dialogin, kolmas vitsit. Delestre-Poirsonin lisäksi heihin lukeutuivat Jean Henri Dupin, Germain Delavigne, AHJ Duveyrier, Marc-Antoine Madeleine Désaugiers, Joseph Xavier Saintine ja Gabriel Legouvé.
Librettoja hän kirjoitti muun muassa yhdessä Giacomo Meyerbeerin kanssa. Scribe tuotti librettoja useille tunnetuille säveltäjille, kuten Verdille, Bellinille, Auberille, Donizetille ja Rossinille. Kuollessaan hän oli työskentelemässä Meyerbeerin "L'africainen" parissa. Monet vuosisadan vaihteen kuuluisimmista oopperoista on sävelletty hänen teksteihinsä, esimerkiksi Auberin "La muette de Portici", "Fra Diavolo", "Robert le Diable" ja Meyerbeerin "Hugenotit".
Komedian alalla hän teki debyyttinsä Théâtre Français'lle 1822 näytelmällään "Valérie", josta oli tuleva ensimmäinen monista kaltaisistaan menestyksistä. Scribe teki lujasti töitä ja häneltä löytyi näkemystä niin näytelmien rakenteesta kuin yleisön maustakin. Scriben näytelmiä vieläkin pidetään erinomaisina esimerkkeinä näytelmien draamallisesta rakentamisesta.
Hän kirjoitti myös muutamia romaaneja, vaikkeivät ne nousseet kummoisenkaan suosioon.Vuosina 1874–1885 julkaistut Scriben kootut teokset "(œuvres complétes)" käsittivät yhteensä 76 nidettä.Suomenkielisissä ammattiteattereissa Scriben näytelmiä on esitetty seuraavasti:
Concertgebouw
Concertgebouw on konserttitalo Amsterdamissa, Alankomaissa. Loistavan akustiikkansa vuoksi sitä pidetään yhtenä maailman parhaista. Se avattiin yleisölle vuonna 1888. Concertgebouw on maailman vierailluin klassisen musiikin konserttitalo: siellä pidetään vuosittain 350–400 konserttia, joilla on kuuntelijoita yli 800 000.
Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Adolf Leonhard van Gendt, joka käytti innoituksena kaksi vuotta aikaisemmin Leipzigiin noussutta Neue Gewandhausia. Rakennustyöt alkoivat kaupungin silloisten rajojen ulkopuolella sijaitsevalla laitumella vuonna 1883. Hiekkaiseen maahan iskettiin kaikkiaan 2 186 12–13 metrin pituista paalua.
Talo oli valmis jo vuoden 1886 lopulla, mutta avajaiset viivästyivät. Avajaiskonsertti pidettiin 11. huhtikuuta 1888. 120-henkinen orkesteri ja viidensadan vahvuinen kuoro esittivät Wagnerin, Händelin, Bachin ja Beethovenin musiikkia.
"Grote Zaal" (suuri sali) on 44 metriä pitkä, 28 metriä leveä ja 17 metriä korkea. Yleisöä sinne mahtuu noin 2 000. Suuren salin jälkikaiunta-aika on ilman yleisöä 2,8 ja yleisön läsnä ollessa 2,2 sekuntia. Tämän vuoksi sähköisesti vahvistettua musiikkia ei juurikaan esitetä Concertgebouw’ssa. Soikionmuotinen "Kleine Zaal" (pieni sali) on 20 metriä pitkä ja 15 metriä leveä. Se soveltuu erinomaisesti kamarimusiikin ja liedien esittämiseen.
Talon rakentamisen aikaan akustiikan saloja ei vielä tunnettu kovin hyvin, ja sisätiloja onkin jälkikäteen muuteltu useaan otteeseen äänen käyttäytymisen parantamiseksi. Sisätilojen koristelut on kuitenkin pyritty säilyttämään alkuperäisinä.
Merovingit
Merovingit olivat frankkilainen kuningassuku, joka hallitsi vaihtelevan kokoista frankkien valtakuntaa nykyajan Länsi-Saksan, Belgian ja Ranskan alueilla 400-luvulta 700-luvulle. Noin vuosina 480 – 720 vallinnutta aikakautta Länsi-Euroopassa on kutsuttu merovingien mukaan merovingiajaksi. Merovingejä seurasivat frankkihallitsijoina karolingit.
Merovingit saivat nimensä Merovechiltä, joka oli saalilaisten frankkien johtaja noin 447–457 ja löi visigootit, saksit ja alemannit. Hänen pojanpoikansa Klodvig sai itselleen suurimman osan Loiren pohjoispuolista Galliaa noin 487 lyötyään roomalaiset. Hän kääntyi vaimonsa kannattamaan kristinuskoon ja määräsi kuoltuaan valtakunnan jaettavaksi neljään osaan pojilleen. Tämä jakamistraditio säilyi kaksi seuraavaa vuosisataa, mutta vaikka frankkien valtakunnalla oli sen vuoksi toisinaan useita merovingikuninkaita kerrallaan, sitä pidettiin yhtenäisenä valtakuntana, jota kuninkaat hallitsivat kollektiivisesti. Merovingien valta perustui myyttisiin sukujuuriin (merovingit väittivät polveutuvansa muun muassa Nooasta ja troijalaisista) ja käsitykseen heidän nauttimastaan Jumalan suosiosta, jota lisäsi merovingien sotilaallinen menestys.
Merovingikuningas hallitsi sodasta saatua ryöstösaalista, johon kuuluivat sekä irtain omaisuus että maat väestöineen, ja oli vastuussa sen jakamisesta kannattajilleen. Kuninkaat jakoivat maata vasalleilleen, jotka vastineeksi huolehtivat alueen puolustamisesta, hallinnosta ja oikeudenkäytöstä ja kokosivat armeijoita kuninkaan käyttöön.
Merovingien aikana (511) luotiin saalilainen laki, johon Ranskassa vedottiin vielä Valois-dynastian aikana perimysjärjestyskysymyksessä.
Juha Kukkamo
Juha Mikael Kukkamo (s. 1. huhtikuuta 1976 Keuruu) on suomalainen keski- ja pikamatkojen juoksija. Hän on parhaiten menestynyt 800 metrillä, jolla hän on ollut Suomen paras juoksija 1990-luvun loppupuolelta lähtien yhdessä Wilson Kirwan kanssa.
Kukkamo on voittanut 800 metrin Suomen mestaruuden vuosina 1997, 2001, 2003 ja 2005. Hopealla hän on ollut 1999, 2000, 2004 ja 2006 sekä pronssilla 2002 eli Kukkamo on ollut mitaleilla kahdeksan kertaa peräkkäin (1999–2006). 1 500 metrillä Kukkamo voitti SM-kultaa 2001 ja pronssia 1998, 2000 ja 2004. Hallissa hän on voittanut 800 metrin Suomen mestaruuden 1998, 2001, 2002, 2003, 2004 ja 2006 (1999 ja 2005 hopeaa) sekä 1 500 metriä 1999, 2001, 2002, 2004 ja 2005 (hopeaa 1998 ja 2003). Kukkamo oli mukana Helsingin MM-kisoissa 2005 800 metrillä. Hän karsiutui alkuerissä.
Seuratasolla Kukkamo on edustanut Lahden Ahkeraa lähes koko aikuisikänsä. Ennen Lahden Ahkeraan siirtymistä hän edusti Keuruun Kisailijoita.
Pyrotekniikka
Pyrotekniikka tarkoittaa palavan ja palamalla räjähtävän materiaalin valmistusta ja käyttöä lähinnä viihdetarkoituksiin. Sana pyrotekniikka juontuu muinaiskreikan sanoista "pyros ("tuli")" ja "tekhne ("taito", "erityisesti" "käsityötaito")".
Pyrotekniikkaa käytetään esimerkiksi elokuvissa sekä teatteri- ja musiikkiesityksissä tunnelman tuojana, ja tietenkin varsinaisissa ilotulitteissa. Ruuti, jota räjähteissä usein osana käytetään, ja ilotulitteet yleisestikin, on keksitty Kiinassa (pīnyīn: ruuti = zhà[yào]; ilotulite = biānpào), missä niitä edelleen on tapana käyttää paitsi uudenvuoden aikaan, myös esimerkiksi perinteisiä häitä vietettäessä tai uutta liikeyritystä perustettaessa.
Tunnettuja pyrotekniikkaa käyttäviä musiikkiyhtyeitä ovat Lordi, Dimmu Borgir, Stratovarius, Nightwish, Rammstein ja KISS.
Suomessa pyrotekniikan käyttö tehosteisiin on tarkkaan laissa säädeltyä: 
Suomalaisia pyrotekniikan toimittajia:
Heikki Pippola
Heikki Olavi Pippola (s. 1. toukokuuta 1943 Vimpeli) on entinen suomalainen juoksija. Hänen päämatkansa olivat 400 ja 800 metriä.
Pippola voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1965, 1966 ja 1967. Vuonna 1966 hän voitti myös 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden ajalla 1.48,8 . Kaikkiaan Pippola saavutti urallaan kahdeksan henkilökohtaista SM-mitalia, yhden niistä 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1965.
Seuratasolla Pippola edusti Alavuden Urheilijoita.
Jouko Uola
Jouko Aimo Uola (s. 27. huhtikuuta 1944 Huittinen) on suomalainen entinen keskimatkojen juoksija.
Uola voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1966 ajalla 3.48,3 . Vuonna 1970 hän sai pronssia. Hallissa hän otti SM-hopeaa 800 metrillä vuonna 1966.
Seuratasolla Uola edusti Lauttakylän Lujaa.
Matti Tuura
Matti Yrjö Elias Tuura (s. 27. helmikuuta 1946 Ypäjä) on suomalainen entinen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija.
Tuura voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1968 ajalla 3.46,4 . Hallissa hän saavutti matkan SM-hopeaa vuonna 1971.
Seuratasolla Tuura edusti Jyväskylän Kenttäurheilijoita.
Matti Tuura toimi Suomussalmen lukion pitkäaikaisena rehtorina Jorma Lagerstedtin jälkeen vuodesta 1974 aina täyteen eläkeikään vuoteen 2010. Hän on opettanut liikuntaa, matematiikkaa ja terveysoppia. Sotilasarvoltaan Tuura on reservin majuri..
Walk the Line
Walk the Line on James Mangoldin ohjaama draamaelokuva country-muusikko Johnny Cashin elämästä. Se sai ensi-iltansa vuonna 2005. Elokuva keskittyy Cashin nuoruusvuosiin, romanssiin laulaja June Carterin kanssa ja nousuun country-musiikin huipulle. "Walk the Line" on sovitettu Johnny Cashin omaelämäkerroista "Cash omin sanoin" ja "Laulu elämälle". Elokuvan nimi on otettu Cashin yhdestä tunnetuimmasta kappeleesta ”I Walk the Line”.
Elokuvan pääosassa ovat Joaquin Phoenix Johnny Cashina ja Reese Witherspoon tämän rakastettuna. Molemmat saivat kehuja roolisuorituksistaan ja olivatkin ehdolla useissa palkintogaaloissa. Witherspoon voitti elokuvasta muun muassa Oscarin, Bafta-palkinnon, Golden Globen ja SAG-palkinnon parhaasta naispääosasta. Lisäksi itse elokuva palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globella.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Doom Builder
Doom Builder on Pascal "CodeImp" vd Heiden kehittämä kenttäeditori Doom-tietokonepelille. Se tukee myös Doom-käännöksiä, kuten ZDoomia, Eternitya, jDoomia, Boomia, Skulltagia ja Doom Legacya. Lisäksi se tukee Hexen-pohjaista karttamuotoa. Ohjelma on vapaata ohjelmistoa, sillä se on julkaistu GNU GPL -lisenssin alaisena.
Jouko Niskanen
Jouko Juhani Niskanen (s. 10. toukokuuta 1943 Sotkamo) on suomalainen entinen keskimatkojen juoksija.
Niskanen voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1973 ajalla 3.48,0 . Hän oli toinen 800 metrillä vuonna 1975 ja 1 500 metrillä vuonna 1974. 800 ja 1 500 metrillä hän oli kolmas vuonna 1972.
Seuratasolla Niskanen edusti Sotkamon Jymyä.
Uskollinen puutarhuri
Uskollinen puutarhuri ("The Constant Gardener") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Fernando Meirellesin ohjaama draamaelokuva. Se perustuu John le Carrén samannimiseen romaaniin vuodelta 2001. Elokuvaa pääosissa ovat Ralph Fiennes ja Rachel Weisz.
Elokuva kertoo brittihallinnon pikkuvirkamies Justin Quaylen tarinan. Tämä löytää vaimonsa murhattuna ja lähtee tutkimaan kuoleman syitä. Qualeyn elämä on kuitenkin muuttunut jo aiemmin Tessan (Weisz) myötä. Qualylle paljastuu, että Tessa on ollut Afrikka-aktivisti, jonka toiminta ei miellytä korkeita taustavaikuttajia.
Elokuvaa kuvattiin Keniassa Loiyangalanin kaupungissa sekä Nairobin slummissa Kiberassa. Olosuhteet vaikuttivat suuresti näyttelijöihin ja kuvausryhmään, ja he perustivat säätiön Constant Gardener Trust kehittämään alueen peruskoulutusta. Weisz, Fiennes ja le Carré ovat järjestön suojelijoita.
"Uskollinen puutarhuri" sai neljä Occar-ehdokkuutta. Rachel Weisz palkittiin roolistaan parhaan naissivuosan Oscarilla, Golden Globella, SAG-palkinnolla ja parhaan naispääosan BIFA-palkinnolla.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Arkansas (joki)
Arkansas [] on Mississippin pisin sivujoki ja Yhdysvaltain neljänneksi pisin joki. Se alkaa Coloradosta Kalliovuorilta ja virtaa läpi Kansasin, Oklahoman ja Arkansas'n osavaltion. Joki on 2 350 kilometriä pitkä. Merkittäviä kaupunkeja, joiden läpi joki virtaa, ovat Wichita (Kansasissa), Tulsa (Oklahomassa) ja Little Rock (Arkansas'ssa).
Joki on yläpäässään Kalliovuorilla jyrkkä ja nopea vuoristovirta. Cañon Cityn kohdalla Coloradossa se siirtyy virtaamaan Royal Gorge -kanjoniin, jonka kuohuvissa koskissa harrastetaan joenlaskua. Suurimman osan matkastaan joki kulkee tasangolla, jossa jokipenkat ovat matalat ja tulvat yleisiä.
Eurooppalaisista tulokkaista Arkansasjoen löysivät ensimmäisenä Francisco Vásquez de Coronadon tutkimusryhmän jäsenet 29. kesäkuuta 1541, jotka ylittivät joen nykyisen Dodge Cityn lähellä. Vuonna 1806 Zebulon Pike tutki joen yläjuoksua. Vuosina 1819–1846 joki oli Yhdysvaltain ja Espanjan hallitseman Meksikon välinen rajajoki.
Joki on kaupallisesti purjehduskelpoinen noin 1 000 kilometrin matkan Catoosan satamakaupunkiin asti, joka sijaitsee hieman Tulsasta itään. Laivojen kulkemisen tekevät mahdolliseksi useat sulut ja padot, jotka keinotekoisesti leventävät ja syventävät jokea.
Arkansasjoen sivujokia ovat Fountain Creek, Pawnee River, Verdigris River, Neosho River, Cimarron River ja Canadian River.
Sorry (Madonnan kappale)
Sorry on yhdysvaltalaisen poplaulaja Madonnan toinen singlejulkaisu vuonna 2005 ilmestyneeltä albumilta "Confessions on a Dancefloor". Single ilmestyi helmikuussa 2006. Kappaleen ovat tuottaneet Madonna ja Stuart Price, ja se on saanut positiivista palautetta kriitikoilta. Kappaleen singlen kansikuva on Madonnan fanin ottama marraskuussa 2005 tämän esiinnyttyä Lontoon G.A.Y.-clubilla. Kappaleessa käytetään peräti kymmentä eri kieltä; englantia, ranskaa, espanjaa, hollantia, italiaa, espanjaa, japania, hindiä, liettuaa ja hepreaa.
Kappaleesta tuli Madonnan yhdestoista singlelistan ykkönen Isossa-Britanniassa, Italiassa ja Espanjassa. Se myös sijoittui kymmenen myydyimmän singlen joukkoon Saksassa, Ranskassa ja Australiassa. Yhdysvalloissa kappale menestyi Billboard Dance Airplay- ja Dance Club-listoilla, mutta floppasi Billboard Hot 100-listalla, sijoittuen parhaimmillaan vasta sijalle 58.
Kappaleen musiikkivideo jatkaa aiemman singlejulkaisun, "Hung Upin" musiikkivideon viitoittamaa tarinaa ja koreografina toimii yhä Jamie King. "Sorryn" musiikkivideolla on samoja hahmoja kuin "Hung Upin" videolla, mutta perusideana on Madonnan ja hänen seurueensa matkanteko diskoksi muokatussa pakettiautossa klubille, jossa Madonna ja hänen seurassaan tulleet ihmiset aloittavat tanssikilpailun. Auto on Britannian MTV:n "Viritetyt vehkeet" ("Pimp My Ride")-ohjelman eräässä jaksossa muokkaama.
Pianosonaatti nro 21 (Beethoven)
Ludwig van Beethovenin pianosonaatti nro 21 C-duuri op. 53, lisänimeltään Waldstein-sonaatti, on sävelletty vuonna 1804. Ranskalaiset kutsuvat sonaattia nimellä "L´Aurore (aamu)". Nimen alkuperästä tietämättömät saattavat ensin hämmästellä sonaatin nimeä (Waldstein tarkoittaa ”Metsäkiveä”); nimi on tullut kuitenkin omistuksesta Kreivi Ferdinand von Waldsteinille.
Beethoven oli saanut juuri uuden Erard-merkkisen pianon, jossa oli aikaisempaa kirkkaampi ääni ja viisi kosketinta enemmän. Kirkas ääni mahdollisti paremman kosketuksen ja lisäkoskettimet massiivisemman äänen. Waldstein-sonaatti oli ensimmäinen tällaiselle soittimelle sävelletty kappale. Kreivi Waldsteinille on omistettu Arkkipiispa Rudolfin tavoin useita kappaleita, hän oli Beethovenin erittäin hyvä ystävä. Teos on sävelletty Beethovenin "keskikaudella" (myöhäis- ja varhaiskauden välissä), niin kuin myös sonaatit ”Appassionata” ja ”Jäähyväissonaatti”.
Sonaatissa on kolme osaa:
Ensimmäinen osa alkaa staccato-soinnuilla pianissimossa. Välillä ylärekisterissä oleva melodia pääsee esiin, mutta staccato-soinnut soivat taustalla koko osan ajan. Osan toinen teema on E-duurissa olevia murtosointuja. Tämä sonaatti on yksi ensimmäisistä, joissa hän on myöhemmissä osissa palannut takaisin alkuteemaan, kuten esimerkiksi "Hammerklavierissakin."
Toisessa osassa on rauhoittava 6/8-tahtilaji. Aluksi jännitys kasvaa kasvamistaan, kunnes rauhoittuu osan loppuun mennessä. Kolmas osa alkaa heti toisen jälkeen.
Kolmas osa on Rondo, joka alkaa rauhallisella, jopa lohduttavalla teemalla, kunnes oikean käden trilli ja samanaikainen melodiansoitto ja vasemman käden nopeat asteikot murtavat rauhan. Osan toinen teema on nopealuontoiset triolit mollissa. Ensimmäiseen C-duuri-teemaan palataan tällä kertaa loisteliaassa fortissimossa. Tämän kappaleen coda on ”Prestissimo”. Oktaavijuoksutukset pitäisi soittaa niin nopeasti kuin mahdollista. Osassa on todella loistelias sointi. Se on tyypillistä Beethovenin keskikauden sonaattien rondoille.
Ilkka Äyräväinen
Ilkka Juhani Äyräväinen (s. 28. helmikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen entinen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija sekä estejuoksija.
Äyräväinen voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1982 ajalla 3.43,15 . Hallikisoissa hän voitti SM-kultaa vuonna 1979 5 000 metrillä juosten matkan 19-vuotiaiden uuden Suomen ennätyksen 14.34,6. Äyräväinen oli Helsingin MM-kisoissa 1983 mukana 3 000 metrin esteissä.
Äyräväinen juoksi Porvoossa 8. elokuuta 1982 3 000 metrin esteissä käsiajan 8.22,6, jolla hän on matkan kaikkien aikojen viidenneksi nopein suomalainen . Vuoden 1982 Ateenan EM-kisoissa Äyräväinen sijoittui estejuoksussa kuudenneksi ajalla 8.24,19.
Seuratasolla Äyräväinen edusti Helsingin Kisa-Veikkoja.
Sisäinen tekijä
Sisäinen tekijä on maharauhasten katesolujen tuottama glykoproteiini, jonka avulla B-vitamiini imeytyy. Se sitoutuu mahassa tai ohutsuolen alkuosassa B-vitamiiniin ja muodostaa kompleksin, joka sitoutuu reseptoriinsa ohutsuolen loppuosassa (ileumissa).
Reino
Reino on suomalainen miehen etunimi.
Reino on suomalainen muunnos nimestä "Reinhold", joka tulee muinais­saksalaisesta nimestä "Reginold", jonka merkitys on 'jumalan neuvolla hallitseva'.
Reinon ulkomaisia vastineita ovan muun muassa skotlantilaisperäinen "Ronald", ranskalainen "Renaud" ja skandinaavinen "Ragnvald".
Nimi Reino esiintyy Kansanvalistusseuran kalenterissa 1883, ja Suomen almanakkaan Reino pääsi vuonna 1908. Nimi kuului suosikkinimiin 1910–1940-luvuilla.
Vuoden 2009 loppuun mennessä Reino-nimen on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan saanut 30 094 henkilöä. Nimeä annettiin etenkin 1920- ja 1930-luvuilla. Tuolloin se annettiin 12117 henkilölle. Sittemmin sen suosio laski, mutta viime aikoina on taas noussut: vuosina 2000–2009 nimi annettiin 366 kertaa, mutta 2010-luvulla 16. heinäkuuta 2018 mennessä se on annettu jo 815 kertaa.
Basset artésien normand
Basset artésien normand on ranskalainen ajokoira. Rotu on kaikkialla melko harvinainen muualla kuin kotimaassaan, Suomen kanta on noin sata yksilöä.
Basset artésien normand on pitkä ja matala: säkäkorkeus on 26–36 cm. Rotu on melko pitkäkuonoinen ja suurisilmäinen. Korvat ovat isot ja riippuvat. Häntä on pitkä, tyvestä paksu, sapelinmuotoinen, selälle kiertymätön ja korkealle kiinnittynyt. Turkki myötäilee ihoa ja on lyhyttä. Väri on kirjava puna-musta-valkoinen tai kelta-valkoinen.
Rodun riistavietti on selvä, mikä koiran omistajan on hyvä muistaa. Se on sosiaalinen ja tulee hyvin toimeen muiden koirien kanssa.
Ranskassa havaittiin matalaraajaisten ajokoirien olevan käyttökelpoisia pienten hirvieläinten metsästyksessä. Eri puolilla Ranskaa käytettiin erityyppisiä koiria. Vallankumouksen jälkeen aatelisten suosimat bassetit kävivät vähiin, mutta jalostuskelpoisia yksilöitä kuitenkin löytyi. Rodun määrätietoinen kehittäminen alkoi 1870-luvulla, kun Couteulx de Canteleu vakiinnutti tehokkaan, eturaajoiltaan suoran artoisinbassetti-rodun, kun taas Louis Lane kehitti paljon näyttävämmän, eturaajoiltaan käyrän normandianbassetti-tyypin. Vuonna 1924 nämä kaksi yhdistettiin yhdeksi roduksi, jonka nimeksi tuli basset artésien normand.
Risto Niku
Risto Lauri Tapani Niku (s. 1941 Lahti) on suomalainen tiedottaja, toimittaja ja tietokirjailija. Koulutukseltaan Niku on filosofian maisteri.
Niku valmistui ylioppilaaksi 1959 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistossa 1966 opiskeltuaan kirjallisuutta, suomen kieltä ja taidehistoriaa. Hän oli Etelä-Suomen Sanomien toimittaja vuosina 1964–1970, Yhdysvaltain tiedotustoimiston lehdistöavustaja 1970–1973 ja Helsingin Puhelinyhdistyksen (Elisan) tiedotuspäällikkö 1973–2003.
Me Against the Music
"Me Against the Music" on yhdysvaltalaisen poplaulaja Britney Spearsin vuonna 2003 julkaistu ensimmäinen singlejulkaisu albumilta "In the Zone". Spears on itse osittain sanoittanut ja tuottanut kappaleen ja lisäksi sillä vierailee poplaulaja Madonna. Kappaleen paras sijoitus Billboard Hot 100 -listalla on 35, mutta ”Me Against the Music” nousi singlelistojen kärkisijoille ympäri maailmaa, muun muassa Italiassa, Kanadassa, Isossa-Britanniassa. Singlejulkaisuna kappale oli menestys etenkin Isossa-Britanniassa, jossa sitä myytiin 240 000 kappaletta.
Kappaleen musiikkivideolla Spears saapuu klubille, josta on videoruutuyhteys vanhempien miesten kanssa olevan Madonnan luo. Spears lähtee ajamaan Madonnaa takaa ja Madonna päätyy Spearsin kanssa huoneeseen, jossa he tanssivat yhdessä sängynrangan ympärillä. Videon lopussa Spears saa ajamansa Madonnan kiinni ja yrittää suudella häntä, mutta tämä yllättäen katoaa. Samana vuonna Madonna ja Spears suutelivat MTV Video Music Awards -gaalassa aiheuttaen valtaisan kohun.
Australia CD 1
UK/Europe CD Single
U.S. CD Single
U.S. 12" Vinyl 
Kappaleesta on 26 virallista remix-versiota.
Vihtori
Vihtori on suomalainen miehen etunimi.
Vihtori on suomalainen muoto latinalaisesta nimestä "Victor", joka tarkoittaa 'voittajaa'. Nimi on mukautunut suomen kieleen sekä h:llisena että k:llisena ("Viktori"). Nimi esiintyy esimerkiksi italiassa muodossa "Vittorio", saksassa ja ruotsissa "Viktor".
Suomessa nimi oli yleisessä käytössä jo 1800-luvulla ja se pääsi Suomen almanakkaan vuonna 1908. Vihtori on säilynyt käytössä varsinkin jälkimmäisenä etunimenä.
Maaliskuuhun 2017 mennessä Vihtori-nimen on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan saanut 18 644 miestä ja alle kymmenen naista.
Timo Lehto
Timo Antero Lehto (s. 2. maaliskuuta 1956 Kokkola) on suomalainen entinen keskimatkojen juoksija.
Lehto voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden 1983 ja 1984. Hallissa Lehto oli SM-hopealla 800 metrillä vuonna 1980.
Lehdon ennätys 1 500 metrillä oli Tukholmassa 2. heinäkuuta 1984 juostu 3.38,92. Seuratasolla hän edusti Oravais Idrottsföreningia.
Burkina Fason maantiede
Burkina Faso on valtio Afrikassa. Sen pohjoisosia hallitsee Sahelin kuiva alue ja muita osia Volta-joki. Lännessä ja kaakossa on kukkuloita ja vuoria, kuten maan korkein vuori Ténakourou, mutta muuten maa on melko alavaa. Burkina Fasolla ei ole rantaviivaa. Maan pääkaupunki on Ouagadougou ja toiseksi suurin kaupunki Bobo Dioulasso. Burkina Faso on jaettu hallinnollisiin alueisiin (région), provinsseihin (province) ja departementteihin (département). Burkina Fasolla on rajaa muiden valtioiden kanssa 3 192 km, tästä Beninin kanssa 306 km, Norsunluurannikon 584 km, Ghanan 548 km, Malin 1 000 km, Nigerin 628 km ja Togon 126 km. Burkina Fason kokonaispinta-ala on 274 200 km².
Burkina Fason ilmasto on trooppinen, talvet ovat kuivia ja lämpimiä ja kesät kuumia ja kosteita.
Burkina Fasossa virtaa Volta-joki. Maan koillisosat kuuluvat Niger-joen valuma-alueeseen. Burkina Fasossa on lisäksi järviä, kuten Tengrela ja Bam sekä suuria lampia. Vesialueiden yhteenlaskettu pinta-ala on kuitenkin vain noin 400 km². Vesipula on maassa usein ongelmana.
Inkeri (nimi)
Inkeri on suomalainen naisen etunimi.
Inkeri on suomalainen muoto ruotsalaisesta nimestä "Inger", joka on peräisin muinaisskandinaavisesta nimestä "Ingifridh" (nykyinen "Ingrid"), jonka nimet osat merkitsevät 'Ing-jumalaa' ja 'kaunista'. Nimi on esiintynyt Suomessa jo muinaisaikana, sitä todistavat monet paikannimet, esimerkiksi Inkerinmaa. Kansanvalistusseuran kalenterissa Inkeri oli 1882 ja Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1891 lähtien.
Lokakuuhun 2015 mennessä "Väestörekisterikeskuksen" mukaan Inkeri-nimen on saanut 59 752 naista ja muutama mies.
Owen Hart
Owen James Hart (7. toukokuuta 1965 Calgary, Alberta – 23. toukokuuta 1999) oli kanadalainen showpainija ja viihdyttäjä. Hänet tunnetaan parhaiten kehänimellä Owen Hart, jonka lisäksi hänet tunnetaan myös nimillä The Rocket, The King of Harts, The Black Hart ja The Blue Blazer. Hänen isänsä Stu Hart oli promoottori ja hänen veljensä Bret Hart vapaapainija. Yhdysvaltojen kansalaisuuden hän sai äitinsä kautta, koska tämä oli syntynyt New Yorkissa.
Owen Hart menehtyi vuonna 1999 WWE:n (silloisen WWF:n) "Over the Edge" PPV-tapahtumassa, jossa hänen oli tarkoitus laskeutua katosta vaijeria pitkin kehään. Sisääntulon aikana vaijeri petti ja Owen Hart putosi vajaat 24 metriä suoraan kehätolppaan ja menehtyi lähes heti aortan repeämään.
Hänellä piti onnettomuuden tapahtuessa olla ottelu Godfatheria vastaan, mutta traaginen onnettomuus peruutti ottelun. Blue Blazerin (Owen Hartin) viimeiset kommentit, vapaasti käännettynä: "Godfather, arkkiviholliseni, hän on ainut paha, joka WWF:ssä on. Mutta ei syytä huoleen, otan asian vastuulleni. Voitan hänet, tiedätkö miksi? Koska otan aina vitamiinini, luen rukoukseni ja juon maitoni! Woo!"
Fort Knox
Fort Knox (vuoteen 1932 asti Camp Knox) on vuonna 1918 perustettu Yhdysvaltain maavoimien tukikohta Kentuckyssa Louisvillen eteläpuolella. Sen pinta-ala on 441 neliökilometriä.
Tukikohta on kuuluisa siellä olevan, maailman toiseksi suurimman kultavarannon takia. Kultavaranto koostuu 368 000 kultaharkosta, joiden yhteenlaskettu paino on noin 4 578 tonnia. Kultavarannon säilytyspaikan Fort Knoxiin rakennutti Yhdysvaltain valtiovarainministeriö vuonna 1936. Kullan lisäksi siellä on säilytetty mm. arvokkaita asiakirjoja. Kultamäärältään mitaten vielä suurempi varastopaikka on New Yorkissa Manhattanilla Federal Reserve Bankin tiloissa, missä säilytettävän kultavarannon koko on noin 7 000 tonnia. Tukikohdan valtion turvallisuudelle merkittävän aseman vuoksi sinne ei ole päästetty vierailijoita kuin kerran vuonna 1974, jolloin noin sata median edustajaa ja tusinan verran Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseniä pääsi sinne vierailulle.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa Fort Knoxissa oli 12 377 asukasta, 2 748 kotitaloutta ja 2 596 perhettä. Asukkaista 66,32 % oli valkoihoisia, 23,08 % afroamerikkalaisia, 0,73 % intiaaneja, 1,65 % aasialaisia ja 8,24 % muita. Vuonna 2010 Fort Knoxin väkiluku oli 10 124.
Luettelo on epätäydellinen.James Bond -elokuvassa "007 ja Kultasormi" vuodelta 1964 kullanhimon riivaama Auric Goldfinger aikoo saattaa Yhdysvaltain ja maailman talouden sekasortoon saastuttamalla maailman tunnetuimman kultavarannon - Fort Knoxin - ydinsäteilyllä räjäyttämällä siellä kiinalaisten hänelle antaman ydinpommin. Bond onnistuu estämään tämän.
L. Ron Hubbardin romaaniin "Battlefield Earth" perustuvassa elokuvassa "Taistelukenttä Maa" vuodelta 2000 ihmiskunnan jäänteet antavat Fort Knoxista kultaa sitä himoitseville avaruusolennoille.
Teknologinen konvergenssi
Teknologinen konvergenssi tarkoittaa suuntausta, jossa erilliset teknologiat lähestyvät toisiaan ja muuttuvat samankaltaisemmiksi. Ilmiöstä voidaan käyttää myös termiä teknologinen samankaltaistuminen tai teknologinen samaistuminen.
Esimerkiksi tietokoneeseen on sen kehityksen aikana konvergoitunut, yhtynyt mm. laskin (taulukkolaskenta), kirjoituskone (tekstinkäsittely), posti (sähköposti), pankki (maksaminen Internetissä), kirjasto (Internet), pelaaminen (tietokonepelit).
Taloudellisessa yhteydessä voidaan tarkoittaa toimialojen teknologista konvergenssia. Siinä on kyse eri toimialoilla olevien yritysten käyttämien tai tuottamien tuotteiden sekä palveluiden teknologioiden samankaltaistumisesta.
Eero Kytölä
Eero Ilmari Kytölä (s. 10. elokuuta 1962 Helsinki) on suomalainen entinen keski- ja pikamatkojen juoksija.
Kytölä voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1985 ajalla 3.42,99 . 800 metrillä hän oli hopealla vuosina 1985 ja 1986 sekä pronssilla vuonna 1983. Hallissa hän saavutti SM-hopeaa 800 metrillä vuonna 1985.
Kytölä juoksi 800 metrillä Berliinissä 23. elokuuta 1985 ajan 1.46,44, jolla hän on matkan yhdeksänneksi nopein suomalaisjuoksija . Seuratasolla hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja.
Jukka Savonheimo
Reino Jukka Antero Savonheimo (s. 20. lokakuuta 1966 Helsinki) on suomalainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija sekä maastojuoksija. Parhaiten Savonheimo on menestynyt 1 500 metrin matkalla.
Savonheimo voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden Oulussa 1990 ja Jyväskylässä 1992 . Hopealla hän on tällä matkalla ollut 1988, 1991 ja 1995 sekä pronssilla 1993, 1994 ja 1997. Hallissa Savonheimo on voittanut SM-kultaa 1 500 metrillä 1996 ja 1998 sekä 3 000 metrillä 1990, 1993, 1996 ja 1998. Hopealla hän oli sisäradalla 1 500 metrillä 1999. Maastojuoksussa paras SM-sijoitus on lyhyen radan kilpailun pronssi vuodelta 1998. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän on ollut kahdesti. Vuonna 1996 Belgian Charleroissa hän juoksi sijalle 48. ja 1997 Portugalin Oeirasissa hän oli 66.
Seuratasolla Savonheimo edustaa Turun Weikkoja.
Luettelo 3 000 metrin juoksun Suomen mestareista
Tämä on luettelo 3 000 metrin juoksun Suomen mestareista. 3 000 metrin juoksun Suomen mestaruuksista kilpailtiin naisten sarjassa Kalevan kisoissa vuosina 1972–1994. Päivi Tikkanen voitti matkan kymmeneen kertaan.
Huutoniemi
Huutoniemi () on Vaasan vanhimpia omakotialueita. Huutoniemeltä on keskustaan noin kolme kilometriä. Huutoniemellä on monipuoliset palvelut, muun muassa Kotipizza, R-Kioski, K-Market, K-Supermarket, Kuninkaan apteekki, kirkko, ala-aste, ravintola Kitupiikki, kaksi päiväkotia sekä avoin päiväkoti. Siellä sijaitsee myös Vaasan Keskussairaalan psykiatrinen yksikkö. Suojeltu Aaltopuiston asuinalue sijaitsee Huutoniemellä.
Huutoniemellä sijaitsee myös ammattikorkeakoulu Novian sosiaali- ja terveysalan yksikkö.
Painelu-puhalluselvytys
Painelu-puhalluselvytyksen (PPE) tarkoituksena on keinotekoisesti ylläpitää elimistön verenkiertoa ja hapen saanti. PPE:llä saadaan aikaiseksi hetkellisesti kohtuullinen verenkierto, mutta tällä ei kuitenkaan saada pidettyä ihmistä loputtomiin "elossa".
Suositeltava painelu–puhalluselvytysrytmi on 30:2, mutta myös tiheämpää puhallusrytmiä on käytetty. Painelu-puhalluselvytystä aloitettaessa on tarkistettava potilaan hengitysteiden avoimuus ja avattava ne taivuttamalla päätä kevyesti taaksepäin.
PPE on suositeltu tapa elvyttää onnettomuuden uhria, jos uhri ei hengitä. Elvytystä jatketaan, kunnes ammattiapu on paikalla, hengitys palautuu tai elvyttäjän voimat ehtyvät.Käytä aikuisen paineluelvytykseen kumpaakin kättä, kämmenet päällekkäin. 1–8-vuotiaan lapsen paineluelvytykseen käytetään yhtä kämmentä. Alle yksivuotiaille käytetään kahta tai kolmea sormea.
Lapsen painelu-puhalluselvytyksessä ennen painelun aloittamista tehdään viiden alkupuhalluksen puhalluselvytys, koska yleisin tajuttomuuden syy lapsilla on henkitorven tukos.
Ohjeet muuttuvat ajan myötä.
Suvilahti (Vaasa)
Suvilahti () on Vaasan kaupunginosa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä kaupungin keskustasta etelään aivan meren rannassa. Asuntorakentaminen alueella alkoi 1969 syksyllä. Alue oli myös vuoden 2008 asuntomessujen pitopaikka. Vuonna 2015 Suvilahdessa asui 2954 asukasta.
Liikekeskus, nykyinen Suvi Center valmistui 1975. Liikekeskuksesta löytyvät K-market Suvilahti ja Kotipizza. Koulun tiloissa toimii kirjasto. Etu-Suvilahdessa palvelee Teirinkipsa kioski-grilli. Suvilahdessa on myös nuorisotalo Suviboxi, jonka yhteydessä on opiskelija-asuntokohde. Alueelta löytyy sekä Länsirannikon pieneläinklinikka että kaupungin omistama pieneläinklinikka.
Ostoskeskus remontoitiin vuonna 2010.
Alueen asemakaava on ainutlaatuinen Vaasassa. Moottoriajoneuvoliikenne on pysytetty mahdollisimman etäällä asutuksesta. Kevyttä liikennettä varten on omat ajoväylänsä.
Alkuperäinen, vuoden 1965 kaava tehtiin arkkitehtikilpailulla. Se koostuu lähinnä kaksi- ja kolmekerroksisista kerrostaloista. Messualueelle tuli omakotitaloja, kerrostaloja ja yhtiömuotoisia pientaloja.
Suvilahdessa toimii Suvilahti-seura, joka järjestää muun muassa talviriehoja, hiihto- sekä maastojuoksukilpailuja ja suuria siivoustalkoita.
Suvilahden ja keskustan välillä kulkevat paikallisliikenteen linjat 7 ja 9.
Suvilahdessa on monia lenkkipolkuja sekä kauniita rantateitä lenkkeilyä varten. Talviaikaan jäälle pääsee hiihtämään ja reippailemaan. Suvilahdessa on myös aidattu koirapuisto sekä sen vieressä viherpeukaloille kasvimaa-alue, josta on mahdollista vuokrata itselleen oma kasvimaa. Aivan lähellä on myös jäähalli ja Kaarlen Kenttä yleisurheilua varten.
Suvilahden seurakuntakodissa on Vaasan suomalaisen seurakunan järjestämä tyttökerho ja pyhäkoulu.
Vappuna 2010 Suvilahdessa oli joukkotappelu, johon osallistui sekä maahanmuuttajataustaisia että suomalaisia henkilöitä.
Suvilahden itäosassa sijaitsee entinen kaatopaikka, jonka käyttö lopetettiin 1980-luvulla. Kaatopaikka suljettiin virallisesti 2004. Kaatopaikan biokaasua käytetään voimalaitoksessa, joka rakennettiin asuntomessujen yhteydessä.
Tie vie
Tie vie on suomalaisen rockyhtye Eppu Normaalin kesäkuussa 1982 julkaistu viides studioalbumi. Se merkitsi yhtyeelle musiikillista muutosta ja eräänlaista välivaiheen albumia. Yhtye oli luopunut ns. uuden aallon tyylistä ja albumilla on huomattavaa kosketinsoittimien runsaus ja kitaroiden vähyys. Albumi oli myös ensimmäinen, jolla Mikko Saarela ei toiminut pääsanoittajana, lyriikoista vastasi nyt ja jatkossa ensisijaisesti laulusolisti Martti Syrjä.
"Tie vie" nousi listaykköseksi kahden viikon ajaksi ja sai kriitikoiltakin huomattavasti paremman vastaanoton kuin edellinen albumi "Cocktail Bar".Luoto 2000, s.140-141. Albumi saavutti 50 000:n myydyn kopion rajan vuonna 2005.
Albumin tunnetuin kappale on ”Murheellisten laulujen maa”, joka on saanut paljon radiosoittoa ja muodostunut Suomirockin klassikoksi. Levyllä on useita suomalaisuutta käsitteleviä sanoituksia, joista ”Murheellisten laulujen maa” on yksi.
Kappaleessa ”Argentiina” lauletaan näennäisesti Argentiinan ja Englannin välisestä jalkapallo-ottelusta, vaikka teksti kertookin Falklandin sodasta. Kappaleessa ”Viihteen kuningas” yhtye on ironinen. Teksti näpäyttää sormille käsitystä, jonka mukaan 1980-luvun alkupuolen rockbändin tulisi laulaa ydinaseista ja muista isoista epäkohdista ollakseen yleisesti hyväksytty. Samaa ironiaa on levyn päätösraidassa ”Terve vaan ja onnea”, jonka keskeisenä teemana on rauhanjuna.
Albumilla soitetaan muihin Eppu Normaalin levyihin verrattuna runsaasti pianoa ja muita kosketinsoittimia. Niistä vastasi muun muassa Juice Leskinen Slamista ja Hassisen koneesta tuttu Eero "Safka" Pekkonen. Joissakin kappaleissa ei kuulla kitaroita ollenkaan, mikä on yhtyeelle epätavallista.
Albumin kansikuvana on Martti Syrjän maalaus, jossa poika liottaa jalkojaan Vahantajoessa. "Tie vien" julkaisu myöhästyi useita viikkoja, koska Syrjä käytti kokemattomuuttaan maalauksessa värejä, joiden kuivumista odotellessa teosta ei pystynyt liikuttamaan kuvattavaksi. Syrjä oppi virheestään ja maalasi kansikuvat jatkossa vesiväreillä.Luoto 2000, s.140-141.
A-puoli
B-puoli
Ally McBeal
Ally McBeal on vuosina 1997–2002 tuotettu yhdysvaltalaisen FOX-televisiokanavan draamakomediasarja, joka kertoo bostonilaisen Cage & Fish -lakiasiaintoimiston tapahtumista. Sarja ei käsittele pelkästään oikeusjuttuja, vaan nimihenkilön ja muidenkin ihmissuhteita. Nimiroolia, "Ally McBeal" -nimistä juristia esitti Calista Flockhart. Sarjan käsikirjoittaja-tuottajana toimi David E. Kelley. Sarja voitti muun muassa seitsemän Emmy-palkintoa ja neljä Golden Globea (lisäksi sarja sai useita ehdokkuuksia). Vuonna 1999 sarjasta tuotettiin myös lyhytikäiseksi jäänyt "Ally"-niminen spin-off-rinnakkaissarja, jossa kuvamateriaalia otettiin alkuperäisestä sarjasta ja jaksojen pituus lyheni oikeussalikohtausten poistamisen myötä puolen tunnin mittaisiksi.
Sarjan musiikista on ilmestynyt vuonna 1998 kokoelma "Songs from Ally McBeal".
Sarjan erikoisuutena olivat Allyn hallusinaatiot (muun muassa tietokoneella animoitu tanssiva vauva, joka valittiin sarjaan päähenkilön biologisen kellon vertauskuvaksi).
Han Myeong-sook
Han Myeong-sook (hangeul:한명숙, hanja:韓明淑, s. 24. maaliskuuta 1944 Pjongjang) on eteläkorealainen poliitikko. Uri-puoluetta edustava Han oli Etelä-Korean ensimmäinen naispuolinen pääministeri huhtikuusta 2006 maaliskuuhun 2007.
Han Myeong-sook on kotoisin nykyisen Pohjois-Korean pääkaupungista Pjongjangista, mutta hänen perheensä pakeni etelään Korean sodan syttyessä 1950. Seuranneina vuosikymmeninä Etelä-Korea oli hallinnoltaan autoritaarinen, ja lähes diktatorinen valtio vainosi demokraattisia uudistuksia vaatineita toisinajattelijoita. Myös Han vietti 1970-luvun lopussa kaksi vuotta vankilassa osallistuttuaan demokraattien mielenosoituksiin.
Han valmistui Ehwan yliopistosta pääaineenaan ranskalainen kirjallisuus. Etelä-Korean yhteiskunnan nykyaikaistuessa ja demokratisoituessa 1980-luvulla hän oli yksi feministisen liikkeen johtohahmoja maassa, jossa perinteinen konservatismi ja tasa-arvon vähättely olivat vakiintunut tapa. Aktivismistaan huolimatta hän pysytteli puoluepolitiikassa maltillisilla linjoilla. 1990-luvulla Han oli yksi Korean politiikan uusista vahvoista naisista, joita alkoi nousta ministereiksi ja jopa puolueiden johtoon.
Han Myeong Sook on istunut Etelä-Korean parlamentissa kaksi kautta Uri-puolueen edustajana. Vuonna 2001 hän oli tasa-arvoministerinä ja vuonna 2003 ympäristöministerinä. Keväällä 2006 Korean edellinen pääministeri Lee Hae-chan joutui eroamaan skandaalin seurauksena, hän kun oli ollut pelaamassa golfia rautatieläislakon ajaessa koko maan samaan aikaan liikennekaaokseen. Presidentti Roh Moo-hyun nimitti Hanin ehdokkaaksi virkaan, ja parlamentti hyväksyi valinnan 19. huhtikuuta 2006 äänin 182–77.
Etelä-Korean pääministerillä on perinteisesti ollut melko vähän valtaa, presidentin ollessa etusijalla. Roh antoi kuitenkin pääministeriensä toimia itsenäisesti sisäpoliittisissa asioissa. Joka tapauksessa naisen valintaa näin korkeaan asemaan voitiin pitää selvänä merkkinä Korean kulttuurin viimeaikaisesta muutoksesta.
Han Myeong-sook erosi pääministerin virasta 6. maaliskuuta 2007. Han oli ilmoittanut eroaikeistaan jo edellisessä kuussa ja luopui asemastaan kansalliskokouksen päätettyä istuntokautensa. Hänen seuraajakseen valittiin jo aiemmin virkaatekevänä pääministerinä toiminut Han Duck-soo. Han Myeong Sook ei vielä eronsa aikaan kommentoinut huhuja, joiden mukaan hän aikoisi pyrkiä presidentiksi maan joulukuussa 2007 järjestettävissä vaaleissa. Myöhemmin hän suostui ehdokkaaksi.
Jari Venäläinen
Jari Petri Mikael Venäläinen (s. 21. elokuuta 1967 Pieksämäki) on suomalainen entinen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija sekä maastojuoksija.
Venäläinen voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden Helsingissä 1991 ajalla 3.43,90. Hopeaa hän saavutti 1987, 1992 ja 1993 sekä pronssia 1988 ja 1989. Hallissa Venäläinen voitti SM-kultaa 1 500 metrillä 1992 ja 3 000 metrillä 1994 sekä hopeaa 800 metrillä 1992, 1 500 metrillä 1988 ja 3 000 metrillä 1993. Maastojuoksun lyhyen radan SM-kultaa Venäläinen voitti 1992 ja 1993 . Hän osallistui myös Splitin EM-kilpailuissa 1990 1 500 metrin juoksuun.
Venäläinen juoksi 1 500 metrin ennätyksensä 3.38,03 Malmössä 10. elokuuta 1989. Tuloksellaan hän on matkan kaikkien aikojen kuudenneksi nopein suomalaisjuoksija. Maililla Venäläinen juoksi hallissa vuonna 1986 19-vuotiaiden Suomen ennätyksen 4.09,4.
Seuratasolla Venäläinen edusti Lahden Ahkeraa.
Jarin puoliso on entinen juoksija Marjo Venäläinen o.s. Piipponen (s. 29. toukokuuta 1971 Imatra). Heillä on kaksi yhteistä lasta. Hänen nykyinen ammattinsa on Ruokolahdella kirkonkylän koulun ylä- ja ala-asteen liikunnan opettaja. Lisäksi hän on terveystiedon opettaja.
Etaani
Etaani (CH) on alkaaneihin kuuluva palava, helposti syttyvä kaasumainen hiilivety. Se on normaaliolosuhteissa väritön ja hajuton. Etaanin moolimassa on 30,07 g/mol, kiehumispiste −89 °C, sulamispiste −183 °C, itsesyttymislämpötila 472 °C ja CAS-numero 74-84-0.
Etaanin palaessa syntyy hiilidioksidia ja vettä.
Etaania eristetään maakaasusta ja maaöljystä. Suurimmat sen tuottaja- ja kuluttajamaat ovat Yhdysvallat ja Kanada. Yhdistettä käytetään pääasiassa eteenin valmistukseen krakkaamalla. Muita etaanista valmistettavia yhdisteitä ovat vinyylikloridi, asetaldehydi, etikkahappo, kloorietaani, 1,1-dikloorietaani ja 1,1,1-trikloorietaani. Etaani voidaan nesteyttää ja sitä käytetään jonkin verran polttoaineena ja kylmäaineena. Kaupallinen puhdas tuote sisältää vähintään 95 % etaania, jossa epäpuhtauksina voi esiintyä hiilidioksidia, metaania, eteeniä, propeenia ja propaania.
Nuorisokuoro Agape
Nuorisokuoro AGAPE on vuonna 1998 Kuopion helluntaiseurakunnassa perustettu nuorten gospelkuoro. Aluksi kuoro esiintyi vain kotiseurakunnassaan, mutta myöhemmin se alkoi keikkailla vaihtelevalla tahdilla ympäri Suomea. Kuoro on esiintynyt Juhannuskonferenssissa, joka on Keuruun suurin kesätapahtuma, ja käynyt esiintymismatkoilla Kanadassa ja Ruotsissa.
Kuoron johtajana on alusta alkaen toiminut Hannele Voutilainen (o.s. Ulmanen). Kuorossa on noin 50 laulajaa, ja heitä säestää yhtye. Yhtyeen kokoonpano on piano, basso, kitara, rummut, kaksi viulua ja kaksi trumpettia.
Sami Alanen
Sami-Petteri Alanen (s. 28. syyskuuta 1971) on suomalainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija sekä maastojuoksija.
Alanen voitti 1 500 metrin juoksun Suomen mestaruuden Tuusulassa vuonna 1994 ajalla 3.47,68. Hän oli mukana samalla matkalla Helsingin EM-kisoissa samana vuonna.
Seuratasolla Alanen edustaa Lahden Ahkeraa.
Fritzie Zivic
Ferdinand "Fritzie" Zivic, ""Croat Comet"" (8. toukokuuta 1913 Lawrenceville, Pennsylvania – 17. toukokuuta 1984 Pittsburgh, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen välisarjan nyrkkeilijä. Vaikka hän hävisi urallaan 65 ammattilaisottelua, pidetään häntä suuressa arvossa, ja vuonna 1993 hänet valittiin International Boxing Hall of Fameen. Zivicin tyyliin kuului nyrkkien lisäksi käyttää myös muita ruumiinosiaan, esimerkiksi päätään ja kyynärpäitään.
Zivicin vuonna 1931 alkanut ja 18 vuotta kestänyt ammattilaisnyrkkeilyura oli erittäin värikäs. Hän otteli ammattilaisurallaan 230 ottelua, joista voitti 159 (80 tyrmäyksellä), hävisi 65 ja 9 päättyi ratkaisemattomaan. Vuonna 1940 Zivic voitti Sammy Angottin ja pääsi ottelemaan Henry Armstrongia vastaan välisarjan maailmanmestaruudesta. Samana vuonna 4. lokakuuta New Yorkin Madison Square Gardenissa käydyssä 15-eräisessä ottelussa hän voitti Armstrongin ja maailmanmestaruuden. Vuonna 1941 Zivic puolusti mestaruuttaan Armstrongia vastaan ja voitti tämän 12 erässä, mutta hävisi seuraavassa ottelussaan Freddie "Red" Cochranelle. Hän jatkoi uraansa vielä kahdeksan vuoden ajan, mutta ei enää taistellut tittelien voitoista.
Lopetettuaan uransa vuonna 1949 Zivic yritti ensin promoottorin ja managerin uraa ilman mainittavampaa menestystä. Hän työskenteli sittemmin muun muassa terästehtaalla sekä viini-, viski- ja olutkauppiaana, baarimikkona ennen ryhtymistään kattiloiden valmistajaksi.
Seppo Koskinen
Seppo Koskinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Carlos Zárate
Carlos Zárate Serna, ""El Cañas"", (s. 23. toukokuuta 1951 Tepitossa, liittovaltion alueella, Meksikossa) on meksikolainen entinen kääpiösarjan nyrkkeilijä. Hänen uransa parhaat vuodet ajoittuivat 1970-luvulle, jolloin hän oli painoluokassaan maailman huipulla.
Amatööriurallaan Zárate otteli 33 ottelua, joista voitti kaikki, 30 tyrmäyksellä. Vuonna 1970 alkaneella ammattilaisurallaan hän otteli 65 ottelua, joista voitti 61 (58 tyrmäyksellä) ja hävisi neljä. 23 ensimmäisessä ammattilaisottelussaan hän voitti vastustajansa tyrmäyksellä ennen kuin 30. tammikuuta 1974 voitti Victor Ramirezin pisteillä. Tämän jälkeen hän jälleen tyrmäsi kaikki vastustajansa ennen vuotta 1978. Vuonna 1976 hän voitti WBC-liiton kääpiösarjan maailmanmestaruusottelussa Rodolfo Martinezin tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä. Hän puolusti mestaruuttaan tyrmäyksillä Paul Ferreria, Waruinge Nakayama ja Fernando Cabanelaa vastaan.
23. huhtikuuta vuonna 1977 Zárate kohtasi Inglewoodissa, Kaliforniassa WBA-liiton maailmanmestarin, maanmiehensä Alfonso Zamoran, jonka tilasto ennen ottelua oli 29-0 29:llä tyrmäyksellä. Neljännessä erässä Zamora kävi lattiassa kolmesti ennen kuin hänen isänsä heitti pyyhkeen kehään. Zárate julistettiin kiistattomaksi maailmanmestariksi, mutta vain epävirallisesti, kun kumpikaan liitto ei suostunut tunnustamaan ottelua. "Ring Magazine" -lehti valitsi Záraten vuoden nyrkkeilijäksi.
Zárate puolusti WBC-liiton kääpiösarjan mestaruuttaan menestyksekkäästi Danilo Batistaa, Juan Francisco Rodriguezia, Alberto Davilaa, Andres Hernandezia ja Emilio Hernandezia vastaan. 28. lokakuuta 1978 hän otteli WBC-liiton ylemmän kääpiösarjan mestaruudesta Wilfredo Gomezia vastaan, mutta hävisi teknisellä tyrmäyksellä viidennessä erässä.
Zárate palasi tappionsa jälkeen takaisin kääpiösarjaan, missä hän menestyksekkäästi puolusti mestaruuttaan Mensah Kpalongoa vastaan. 3. kesäkuuta 1979 hän puolusti mestaruuttaan Lupe Pintoria vastaan. Pintor kävi neljännessä erässä lattiassa, mutta Zárate lopulta hävisi kamppailun pistein 142-143, 142-143, 145-133.
Pintorille kärsityn tappion jälkeen Zárate lopetti uransa, mutta palasi takaisin vuonna 1986. Hän voitti 12 peräkkäistä ottelua ennen tappiotaan WBC:n ylemmän kääpiösarjan mestaruusottelussa Jeff Fenechille 16. lokakuuta 1987. 29. helmikuuta 1988 hän otteli samasta tittelistä vielä Daniel Zaragozaa vastaan, mutta hävisi jälleen ja lopetti uransa lopullisesti.
Vuonna 1994 Zarate valittiin nyrkkeilyn Hall of Fameen.
Daniel Zaragoza
Daniel Zaragoza (s. 11. joulukuuta 1957 Méxicossa, Meksikossa) on meksikolainen entinen kääpiösarjan ja ylemmän kääpiösarjan nyrkkeilijä.
Kolme vuotta kestäneellä amatööriurallaan Zaragoza saavutti 54 voittoa ja 4 tappiota. Moskovan olympialaisten 1980 jälkeen hän ryhtyi ammattilaiseksi. 1982 hän voitti Meksikon kääpiösarjan mestaruuden ja puolusti sitä menestyksekkäästi kymmenen kertaa. 4. toukokuuta 1985 hän voitti WBC-liiton kääpiösarjan mestaruuden ottelussa Freddie Jacksonia vastaan, mutta hävisi sen kolme kuukautta myöhemmin seuraavassa ottelussaan Miguel Loraa vastaan. Hän hävisi myös seuraavan ottelunsa Jeff Fenechiä vastaan. 29. helmikuuta 1988 hän voitti NABF-mestaruuden ylemmässä kääpiösarjssa Mike Ayalalta ja puolusti sitä menestyksekkäästi Aaron Lopezia ja Darryl Thigpeniä vastaan.
29. helmikuuta 1988 Zaragoza otteli WBC-liiton ylemmän kääpiösarjan mestaruudesta maanmiestään Carlos Zaratea vastaan ja voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä kymmenennessä erässä. Hän puolusti mestaruuttaan Seung Hoon Leetä (ratkaisematon), Valerio Natia, Paul Bankea, Frankie Duartea ja Chan Yong Parkia vastaan, kunnes toisessa ottelussaan Bankea vastan 13. huhtikuuta 1991 hävisi teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä. Vuonna 1991 hän voitti Moi Hernandezin ja eteni mestaruusotteluun WBC:n ylemmän kääpiösarjan mestaria Kiyoshi Hatanakaa vastaan.
Hän voitti 12-eräisen ottelun pisteillä ja puolusti mestaruuttaan Chun Huhia ja Paul Bankea vastaan kunnes 20. maaliskuuta 1992 hävisi Thierry Jacobille. Saman vuoden joulukuussa hän kohtasi mestaruusottelussa Tracy Harris Pattersonin ottelussa, joka päättyi ratkaisemattomaan. Uusintaottelussa seuraavan vuoden syyskuussa hän hävisi, mutta ei luovuttanut, vaan oli jälleen vuonna 1995 saman tittelin mestaruusottelussa vastassaan mestari Hector Acero Sanchez. Ottelu päättyi ratkaisemattomaan, mutta uusintaottelussa neljä kuukautta myöhemmin Zaragoza, joka tuolloin oli 35 vuoden ikäinen, voitti 12 erää kestäneen kamppailun ja oli jälleen mestari. Hän puolusti titteliään Joichiro Tatsuyoshia, Tsuyoshi Haradaa, Wayne McCullougha ja toistamiseen Tatsyoshia vastaan ennen kuin 6. syyskuuta vuonna 1997 hävisi maanmiehelleen Erik Moralesia vastaan, minkä jälkeen lopetti uransa.
Ammattilaisurallaan Zaragoza otteli 66 kertaa. Otteluista 55 päättyi hänen voittoonsa (28 tyrmäystä), kahdeksan tappioon ja kolme ratkaisemattomaan. Vuonna 2004 hänet valittiin Nyrkkeilyn Hall of Fameen.