Wakeboarding
Wakeboarding eli vesilautailu on vesihiihdon sukulaislaji. Se muotoutui vesihiihdon, lumilautailun ja surffauksen pohjalta. Wakeboardingissa hiihtäjää vedetään veneen perässä järvellä tai merellä aivan kuin vesihiihdossa, erona on suksien sijaan käytettävä wakeboard, eli "vesilauta". Aivan kuten lumilautailussa, hiihtäjä seisoo laudalla lähes poikittain veneen kulkusuuntaan nähden.
Wakeboardingia voidaan harrastaa myös tarkoitukseen rakennetulla kaapelihiihtoradalla (cablewakeboarding), jossa hiihtäjää vetää eteenpäin veden yläpuolella kulkevaan vetovaijeriin kiinnitetty vetolaite ja vetoköysi. Vaijerilinjaa pyörittää sähkömoottori. Kaksimastoisia ratoja on Suomessa useilla paikkakunnilla ja Ukkohallassa on neljämastoinen rata.
Wakeskating on hieman wakeboardingia muistuttava laji, jolla on erittäin läheiset siteet rullalautailuun.
Wakeboardingissa käytettävä vene on hyvin samanlainen vesihiihtoveneeseen verrattuna. Erona on köyden kiinnitys - wakeboardingissa köysi kiinnitetään yleensä tolppaan tai torniin jonka huippu on noin 2 metrin korkeudella veden pinnasta. Veneessä on yleensä myös painolastia jonka tarkoituksena on luoda suurempi peräaalto kuin vesisuksilla hiihtäessä. Wakeboardingia voi harrastaa myös aivan tavallisella vesihiihtoon kelpaavalla veneellä, joskaan korkeammat hypyt eivät onnistu ilman edellä mainittuja muutoksia.
Veneen kulkunopeus (29-37km/h) on yleensä hitaampi kuin vesihiihdossa. Aloittelijat voivat lähteä liikkeelle 30km/h nopeuksista käyttäen lyhyempiä vetoköysiä (18-20m), kun taas kehittyneemmät harrastajat voivat hiihtää lähes 40km/h nopeuksissa käyttäen jopa 24m pitkiä vetoköysiä.
Wakeboard on yleensä valmistettu kelluvasta materiaalista, ja ne ovat tyypillisesti 120 - 147cm pitkiä, ja leveydeltään 45cm asti (eli lyhyempiä ja leveämpiä kuin keskimääräinen lumilauta. Wakeboardin siteet ovat tukevampia kuin vesisuksien, eivätkä ne irtoa jaloista aivan helposti kaaduttaessa.
Hiihtäjä pystyy lautaa kääntämällä ja kallistamalla ohjaamaan itsensä peräaallon ulkopuolelle josta hän vauhtia ottamalla pystyy hyppäämään peräaaltoa hyväksi käyttäen erilaisia temppuja.
Samoin kuin monessa muussa vastaavassa urheilulajissa kuten rullalautailu, lumilautailu, laskettelu ja surffaus, wakeboardingissa käytetään omaa slangia erilaisten temppujen nimeämiseen ( Tantrum, Elephant, Whirlybird, 5, 7, 9, 10). Temput voidaan tehdä lähestyen peräaaltoa kummalta puolelta tahansa (heelside tai toeside), esimerkiksi Toeside frontside 360 tarkoittaa temppua jossa lähestytään peräaaltoa etu(varpaiden puoleisella)kantilla ja hypätään 360 asteen pyörähdys niin että vatsapuoli kääntyy ensin menosuuntaan.
Wakeboarding on kerännyt vuosi vuodelta suosiota myös Suomessa. Se on suhteellisen helppo oppia, mutta antaa mahdollisuuksia kehittyä varsin pitkälle kykyjen mukaan. Yksi rajoittava tekijä alkua pidemmälle pääsemisessä etenkin Suomessa on tarkoitukseen sopivan veneen hankkiminen. Tavalliset moottoriveneet eivät pienen peräaaltonsa takia sovellu hyppimiseen lainkaan, ja markkinoiden pienuuden takia erityisesti wakeboardingiin sopivia veneitä ei ole tarjolla, etenkään halvalla.
Wakeboarding lisättiin vuonna 1996 X Games II:ssa kilpailulajien listalle. Ensimmäinen voittaja oli Parks Bonifay. Seuraavana vuonna naisetkin pääsivät kilpailemaan tässä lajissa. Ensimmäinen naisten kilpailun voittaja oli Tara Hamilton.
Kuten lumilautailussa, on tärkeä selvittää kumpi jalka edellä osaat paremmin vesilautailla. Yksi tapa selvittää tämä on seistä selin toiseen ihmiseen, joka tönäisee sinua (kevyesti) varoittamatta. Jalka jonka ojennat eteesi tukeaksesi itseäsi on jalka, jonka tulisi olla etummainen jalka. Kuten lumilautailussa, vasen jalka edellä asentosi on "regular" kun taas oikea jalka edellä asento on "goofy".
Wakeboardilla voi lähteä liikkeelle monella eri tavalla. Yksi vaihtoehto on hypätä veteen kellumaan ja lähteä sieltä. Voit myös lähteä laiturin tai vastaavan tason reunalta istuen, lauta valmiiksi vedessä tai jopa seisten sopivalla lähtötasolla laudan päällä. Käytettävä lähtötapa riippuu hyvin pitkälle taidoistasi sekä käytettävissä olevasta lähtöpaikasta. Jos et ole varma itsestäsi, vedestä lähteminen voi olla turvallisin vaihtoehto.
Vaihtoehtoisia opetustapoja on paljon, joka opettajalla on omat suosikkinsa. Yksi tapa lähteä liikkeelle on kiinnittää lauta jalkoihin, laskeutua veteen ja kellua siellä selällään jalat kohti vetovenettä. Koukista jalkasi lähelle ruumistasi niin, että lauta on hieman poikittain lähtösuuntaan, ja siirrä vetokapula lähelle polviasi ja pidä siitä tukevasti kiinni. Älä nojaa liikaa eteen, koska vetovene muuten liikkeelle lähtiessään vetää sinut nenällesi.
Kun vene lähtee liikkeelle, pysy kyykyssä ja pidä painosi hieman laudan keskipisteen takana. Älä nojaa liikaa eteen tai taakse. Vene vetää laudan (ja hiihtäjän) veden pinnalle, jonka jälkeen voit vähitellen rauhallisesti nousta pystyyn. Etenkin aloittelijalle liian nopeasti pystyyn nouseminen voi horjuttaa tasapainoa ja aiheuttaa kaatumisen.
Vauhtiin päästyäsi laudan tulisi osoittaa suoraan kohti venettä, ylävartalo kääntyneenä sivulle, hartiat kohti venettä, jalat koukussa, selän suorana ja vetokahvan tulisi olla suhteellisen alhaalla ja lähellä lantion etuosaa.
Shaun Murray– Yksi tunnetuimpia wakeboarding-ammattilaisia. Hän on osallistunut useisiin kilpailuihin, muihin tapahtumiin ja hänen taidonnäytteitään saa myös videona. Lisäksi Sony Playstation 2:lle on tehty peli "Wakeboarding Unleashed featuring Shaun Murray" johon hän on antanut nimensä ja kasvonsa käyttöön.
Sean Dishman– Erään menestyneimmän wakeboarding-sarjan luoja Floridassa
Kevin Michael– Wakeboarding Magazinen vanhempi toimittaja.
Scott Byerly- Monien mielestä "Wakeboardingin kummisetä"
Brian Grubb- Pro Tour Wakeskate-mestari, vanhempi tuomari Pro Wakeboard Tourilla.
Rob Hyatt– Pro Wakeboard Tourin vanhempi tuomari, Gator Boardsin johtohenkilöitä.
Chris Bischoff– Pro Wakeboard Tourin turnauskoordinaattori, entinen ammattilautailija.
Darin Shapiro– Eräs wakeboardingin tunnetuimmista nimistä.
Zane Schwenck- Pitkäaikainen Pro Wakeboard Tourin kilpailija.
SWITCH: Lautailija kulkee laudalla takaperin (joskus myös FAKIE).
GOOFY-FOOTER: Lautailija, joka lautailee oikea jalka "etujalkana".
BUTTER SLIDE: Lautailija lähestyy peräaaltoa, hyppäyttää laudan poikittain aaltoon nähden ja liukuu peräaallon päällä lauta poikittain.
SURFACE 360: Lautailija hyppää 360 asteen käännöksen veden pinnalla, ei siis peräaallosta.
TANTRUM: Lautailija hyppää voltin takaperin peräaallon yli niin, että lauta pyörähtää ympäri pituussuunnassa.
FRONT FLIP: Lautailija hyppää etuperin voltin laudan pituussuunnassa.
GRIND: Lautailija lähestyy estettä ja liukuu laudallaan sen reunaa pitkin.
SLOB HELI: Lautailija hyppää peräaallosta, ottaa kiinni laudasta etujalkansa etupuolelta ja pyöräyttää itsensä ja lautansa kokonaan ympäri, laskeutuen kasvot menosuuntaan.