HMS Hood (51)
HMS Hood (viirinumero 51) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Admiral-luokan taisteluristeilijä.
"HMS Hood" oli yksi neljästä Admiral-luokan taisteluristeilijästä, jotka tilattiin vuoden 1916 hätävarusteluohjelmassa. Sisaraluksia ei rakennettu valmiiksi, joten "Hood" jäi Britannian viimeiseksi taisteluristeilijäksi. Maailmansotien välisen ajan suurin sotalaiva "HMS Hood" nimettiin 1700-luvulla eläneen amiraali Samuel Hoodin mukaan.
Saksan laivaston taistelulaiva "Bismarck" upotti "HMS Hoodin" Pohjois-Atlantilla 24. toukokuuta 1941. Vain kolme 1 418 hengen miehistöstä jäi henkiin.
Kun kolme Kuninkaallisen laivaston taisteluristeilijää ("HMS Indefatigable", "HMS Queen Mary" ja "HMS Invincible") menetettiin Skagerrakin taistelussa, alukseen lisättiin 5 000 tonnia lisää panssarointia kestämään 15 tuuman tykkien osumia, mikä nosti aluksen oikean taistelulaivan tasolle.
Aseistukseksi tuli 15"/L42 (381 mm) vuosimallia 1912, jollaiset tykit oli asennettu myös Queen Elizabeth- ja Revenge-luokkien taistelulaivoihin sekä Renown-luokan taisteluristeilijöihin. Tykinammus painoi 870 kg, ja kantomatka oli 32 km. "HMS Hood" toimi Kuninkaallisen laivaston lippulaivana ja kiersi runsaasti Britannian siirtomaissa. Aluksella palveli yli 10 000 merimiestä ja upseeria sen historian aikana.
Syyskuussa 1939 "HMS Hood" oli Kotilaivaston 1. taisteluristeilijäviirikön komentajan kontra-amiraali W. J. Whitworthin lippulaiva. Sodan alkaessa 3. syyskuuta alus oli partiossa Pohjanmerellä Skagerrakin edustalla "HMS Repulsen" ja suojaolleiden "HMS Ashantin", "HMS Eskimon", "HMS Mashonan", "HMS Matabelen", "HMS Punjabin" ja "HMS Tartarin" kanssa, mistä osasto palasi 6. syyskuuta Scapa Flowhun. Alus lähti uudelleen merelle 8. syyskuuta valvoakseen Islannin ja Färsaarten välistä merialuetta, mistä se palasi 12. syyskuuta satamaan. Alus siirtyi 14. syyskuuta Loch Eween, jonne se saapui seuraavana päivänä. Winston Churchill vieraili vielä samana päivänä aluksella.
Ensimmäisen kerran "HMS Hood" laukaisi tykkinsä taistelutilanteessa Kuninkaallisen laivaston estäessä Mers-el-Kebirissä 3. heinäkuuta 1940 Ranskan laivastoa joutumasta saksalaisten käsiin. Taistelussa "HMS Hoodin" kranaatit osuivat taistelulaiva "Bretagneen", joka räjähti ja upposi. "HMS Hood" palveli Välimerellä ja Atlantilla ja oli huollossa tammikuusta huhtikuuhun 1941. Sille oli suunniteltu peruskorjaus 1942.
"Bismarck" ja "Prinz Eugen" lähtivät liikkeelle toukokuussa 1941 tehtävänään saattueiden tuhoaminen Atlantilla (operaatio Rheinübung). Tämän estämiseksi ja alusten tuhoamiseksi britit lähettivät runsaasti aluksia Atlantille estämään saksalaisalusten pääsyä Norjanmereltä Grönlannin, Islannin ja Britteinsaarten välistä (GIUK gap) pohjois-Atlantille.
"Bismarck" ja "Prinz Eugen" havaittiin lopulta Tanskansalmessa ja niitä vastaan lähetettiin "HMS Hood", "HMS Prince of Wales" ja hävittäjiä. Osasto oli amiraali Sir Lancelot Hollandin alaisuudessa ja "HMS Prince of Wales" oli kontra-amiraali Leachin komennossa. Hollandin osasto saavutti "Bismarckin" ja "Prinz Eugenin" Grönlannin ja Islannin välisessä salmessa (Tanskansalmessa) 24. toukokuuta aamuyöstä.
"HMS Hood" tulitti aluksi "Prinz Eugenia" "Bismarckin" sijaan. Kun saksalaiset saivat mitattua "HMS Hoodin" etäisyyden, siihen osui ensin "Prinz Eugenin" 8-tuumainen ammus, joka sytytti ilmatorjuntatykistön ammukset ja raketit, muttei uhannut laivaa. Kun "HMS Hood" kääntyi saadakseen kaikki tykkinsä "Bismarckia" kohti, alukseen osuivat kello 06:00 "Bismarckin" 380 mm päätykistön ammukset, jotka nostivat tulipatsaan aluksen peräosasta. Tämän jälkeen räjähdys tuhosi aluksen takaosan. Miehistön 1 418 jäsenestä kolme miestä, Ted Briggs, Bob Tilburn ja Bill Dundas, pelastettiin hävittäjä "HMS Electralle".
Tutkintalautakunnan mukaan "Bismarckin" kranaatit olivat osuneet "HMS Hoodin" ajopanosvarastoon. 15 tuuman kordiittipanokset olivat räjähtäneet, ja syntynyt räjähdysliekki oli levinnyt laivan käytäviä pitkin ympäriinsä, sytyttänyt aluksen sisältä tuleen, levinnyt edelleen X-tykkitornin ammusvarastoon ja räjäyttänyt sen. Syntynyt katastrofaalinen räjähdys oli tuhonnut aluksen keskilaivan ja katkaissut aluksen. Asiasta saatiin varmuus aluksen hylyn löydyttyä vuonna 2002 noin 3 000 metrin syvyydestä.