Karoliininen instituutti
Karoliininen instituutti (, KI) on vuonna 1810 perustettu lääketieteellinen yliopisto Solnassa, Ruotsissa. Instituutilla on kaksi kampusta, Solnassa sekä Huddingen Flemingsbergissä. Kampusten yhteydessä sijaitsevat Karoliinisen yliopistosairaalan (KS) kaksi sairaalaa, KS Solna ja KS Huddinge. Sairaala toimii Tukholman läänin akuuttisairaalana. Opetusta järjestetään myös Danderydin sairaalassa sekä Södersjukhusetissa Södermalmilla.
Karoliinisen instituutin komitea on valinnut vuosittain Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat vuodesta 1901 lähtien.
Karoliinisen instituutin koulutusohjelmissa voi esimerkiksi kouluttautua lääkäriksi, hammaslääkäriksi, psykologiksi, optikoksi, logopediksi, fysioterapeutiksi, sairaanhoitajaksi, suuhygienistiksi sekä suorittaa maisterintutkinnon esimerkiksi biolääketieteessä, toksikologiassa, ravitsemustieteissä tai kansanterveystieteessä. Lisäksi instituutissa on mahdollista väitellä tohtoriksi.
Karoliiniseen insituuttiin kuuluu 22 instituutiota, kuten Fysiologian ja farmakologian insituutio, Solu- ja molekyylibiologian insituutio, Lääketieteellisen biokemian ja biofysiikan insituutio sekä Odontologian insituutio. Instituutin tutkimus kattaa yli puolet koko Ruotsissa tehdystä lääketieteellisestä tutkimuksesta.
Ruotsin kuningas Kaarle XIII perusti Karoliinisen instituutin 13. joulukuuta 1810 kouluttamaan armeijan kenttäkirurgeille lääketieteellisiä taitoja, ja vuonna 1811 se alkoi kouluttamaan kaikkia lääkäreitä. Alun perin instituutti sijaitsi Riddarholmenilla, josta se vuonna 1816 muutti Kungsholmenille, nykyisen Tukholman kaupungintalon viereen. Instituutin alkuvuosien vaikuttajiin kuului esimerkiksi professorina toiminut kemisti Jöns Jacob Berzelius. Instituutti sai vuonna 1822 nimen "Kongliga Carolinska medico-chirurgiska institutet", joka muutettiin lyhyempään muotoon "Karolinska Institutet" vasta vuonna 1968.
Vuonna 1861 instituutti sai oikeuden myöntää tutkintoja ja se rinnastettiin yliopistoon, ja vuonna 1888 Karolina Widerström valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Karoliinisesta instituutista Ruotsin ensimmäisenä naislääkärinä.
Vuonna 1895 Alfred Nobel nimesi testamentissaan Karoliinisen instituutin Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon jakajaksi. Instituutin omista tutkijoista palkinto on myönnetty jakamisen aloittamisesta vuonna 1901 vuoteen 2018 mennessä viidelle.
Vuonna 1937 Nanna Svartzista tuli Karoliinisessa instituutissa Ruotsin ensimmäinen naisprofessori valtiollisessa korkeakoulussa. Samana vuonna osa KI:n instituutioista muutti Solnaan, johon Karoliininen sairaala valmistui nykyiselle paikalleen vuonna 1940. Vuonna 1945 koko Karoliininen instituutti muutti nykyiselle kampukselleen uuden sairaalan viereen.
Vuonna 1972 Huddingen sairaala vihittiin käyttöön. Tämän jälkeen osa KI:n instituutioista muutti tämän uuden sairaalan viereen, mistä vuosien mittaan kehittyi Flemingsbergin kampus. Vuonna 1998 Hälsohögskolan i Stockholm liitettiin Karoliiniseen instituttiin, jonka myötä instituutissa alkoivat muun muassa sairaanhoitaja-, audionomi- ja suuhygienistikoulutus. Vuonna 2007 instituutissa alkoivat ruotsin- ja englanninkieliset maisteriohjelmat.
Maailman viidensadan huippuyliopiston niin sanotussa Shanghai-yliopistovertailussa Karoliininen instituutti sijoittui vuonna 2017 maailmassa sijalle 44 ja Euroopassa sijalle 12, mikä oli korkein minkään ruotsalaisen tai pohjoismaalaisen yliopiston saama sijoitus.
Vuosien 2018 QS World Rankings of Universities -vertailussa Karolinska institutet sijoittui lääketieteessä maailmassa sijalle 6 ja Euroopassa sijalle 3.