hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Suomen arvostelijain liitto
Suomen arvostelijain liitto SARV on eri taiteenalojen kriitikoiden ammatillinen yhteenliittymä. Sen tavoitteena on jäsenten ammatillisen toiminnan edistäminen ja ammattitaidon kohottaminen. Liitto toimii jäsentensä taloudellisen, sosiaalisen ja oikeudellisen aseman parantamiseksi. Liiyton puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2016 alkaen tanssi- ja teatterikriitikko Maria Säkö.
SARV perustettiin vuonna 1950 ja sillä on noin 800 arvostelijajäsentä. Liitto järjestää koulutusta, myöntää apurahoja, valvoo arvostelijoiden ammatillisia etuja lehdistössä ja sähköisissä viestimissä sekä välittää tietoa arvostelijoiden työn olosuhteista ja sisällöstä.
Liitto perusti vuonna 1961 vuosittain jaettavan Kritiikin Kannukset -palkinnon. Se jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1962. SARV julkaisee myös aikakauslehteä "Kritiikin Uutiset". Vuosina 2008–2011 SARV, Suomen Kulttuurirahasto ja sanomalehdet toteuttivat Kritiikkiportti-yhteishankkeen.
Liitossa on viisi taiteenalakohtaista jaosta: elokuvajaos, kirjallisuusjaos, kuvataidejaos, musiikkijaos ja tanssi- ja teatterijaos. Jaokset hoitavat yhteyksiä oman alansa kansainvälisiin järjestöihin. Esimerkiksi kuvataidejaos on samalla Kansainvälisen kuvataidearvostelijain yhdistyksen AICAn Suomen organisaatio AICA Finland.
SARV:n jäsenyyttä voivat hakea vähintään vuoden ajan tiedotusvälineissä arvosteluja ja/tai kriittisiä kulttuuriesseitä julkaisseet henkilöt. Arvostelijan työn ei tarvitse olla päätoimi, mutta sen tulee olla jatkuvaa.
Dionne Warwick
Dionne Warwick (oik. Marie Dionne Warrick, s. 12. joulukuuta 1940 East Orange, New Jersey Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän aloitti laulamisen gospel-musiikin merkeissä perheensä kanssa, ja 1960-luvulla valmistuttuaan Hartfordin yliopistosta hän siirtyi soolouralle, jonka aikana hän on tehtaillut kymmeniä albumeita, joita on myyty yhteensä yli 100 miljoonaa kappaletta sekä saanut soittolistoille yli 60 menestyskappaletta kuten "Alfie" (1967), "I Say a Little Prayer" (1967), "Do You Know the Way to San Jose?" (1968) ja joista kaksi "Then Came You" (1974) ja "Heartbreaker" (1982) on saavuttanut Yhdysvaltain singlelistan ensimmäisen sijan. Warwickin uran parhaat vuodet ajoittuvat 1960-luvulle ja 1970-luvun alkuun, jolloin hän levytti Burt Bacharachin säveltämiä ja Hal Davidin sanoittamia kappaleita.
Hänen taiteilijanimensä Dionne Warwick juontaa siitä, että hänen ensimmäisessä, vuonna 1963 julkaistussa singlessä, hänen sukunimensä Warrick oli kirjoitettu väärin, "Warwick". Laulamisen ohella Warwick on myös näytellyt muutamissa elokuvissa. Hän on toisen kuuluisan laulajattaren, Whitney Houstonin (9.8.1963–11.2.2012) serkku sekä Dee Dee Warwickin (25.9.1942–18.8.2008) isosisko.
Vuonna 1991 hän lauloi Dieter Bohlenin kanssa dueton kappaleella "It's All Over", joka päätyi samana vuonna Blue Systemin albumille Déjà Vu.
Dionne Warwickin albumit
4X
4X on Taru Mäkisen kirjoittama nuortenkirjasarja. Kirjojen tapahtumat sijoittuvat Hämeenlinnaan. Päähenkilöinä on neljä nuorta, sisarukset Soila ja Oula sekä heidän serkkunsa Minna ja Pirkka. He ovat noin 11–12-vuotiaita. Ryhmälle on antanut 4X-nimen heidän mummonsa, joka koristeli täytekakun kirjoittamalla nimien sijasta 4X. Sarjassa nuoret tutkivat johtolankoja ja ratkaisevat rikoksia.
Soila ja Oula ovat maalaisperheen lapsia. Soila on pohdiskelija ja melko hiljainen. Oulalle hiukan naureskellaan, koska hän haluaa aina pukeutua tyylikkäästi.
Sisarukset Minna ja Pirkka asuvat Helsingissä, missä heidän isänsä työskentelee pankinjohtajana. Minna on hyvin käytännöllinen. Pirkka on kiinnostunut historiasta ja kirjoissa kerrotaan Hämeenlinnan historiaa Pirkan kirjoittamilla rinnakkaiskertomuksilla.
Serkusten mummo on ennen eläkeikäänsä työskennellyt vankilassa opettajana. Hän toimii lastenlastensa apuna ja mummon työhistorian takia nuoret ovat joutuneet pohtimaan rikollisten taustoja.
Kaikki sarjan osat ovat Kariston kustantamia.
Chaka Khan
Chaka Khan (oik. Yvette Marie Stevens, s. 23. maaliskuuta 1953 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän on saanut muun muassa 18 Grammy-ehdokkuutta ja kahdeksan Grammy-palkintoa. Lisäksi hän on saanut neljä American Music Awardia.
Khan aloitti laulajan uransa sisarensa Yvonnen kanssa The Crystalettes -yhtyeessä vuonna 1964, mutta nousi musiikkimaailman tietoisuuteen funkyhtye Rufusin myötä, johon hän liittyi vuonna 1971 ollessaan vasta 20-vuotias. Varsinaiseen kuuluisuuteen hän ponnahti kuitenkin vasta soolourallaan. Hänen ensimmäinen albuminsa oli "Chaka". Sen jälkeen hän on julkaissut lukuisia menestysalbumeita. Chaka Khanin tunnetuimpia hittejä ovat muun muassa ”I’m Every Woman” ja ”I Feel For You”. Hän osoitti laulajankykynsä kuorosolistina vuoden 1980 elokuvassa "The Blues Brothers".
Vuosina 1993, 2002 ja 2017 Khan esiintyi Suomessa Pori Jazz -festivaaleilla.
SVT2
SVT2 on Ruotsin yleisradioyhtiö SVT:n toinen päätelevisiokanava. Se aloitti lähetyksensä vuonna 1969 nimellä TV2. Vuonna 1996 kanavan nimeksi tuli SVT2.
SVT2 näkyy koko Ruotsissa. Suomessa kanavaa voi katsella Ahvenanmaalla, Pohjanmaalla, Meri-lapissa ja Länsi-lapissa maanpäällisen verkon tai kaapeliverkon kautta. Muualla Suomessa sitä voi katsella vain kaapeli- ja satelliitin kautta.
31. elokuuta 1987 SVT:n kanavien ohjelmisto järjestettiin uusiksi: TV2, joka tuolloin tunnettiin myös nimellä "Sverigekanalen", keskittyi lähettämään Tukholman ulkopuolella tuotettuja ohjelmia, kun taas TV1 vaihtoi nimensä Kanal 1:ksi ja keskittyi lähettämään Tukholman sisällä tuotettuja ohjelmia.
8. tammikuuta 1996 SVT:n kanavien nimet muuttuivat: entinen Kanal 1 on nykyään SVT1 ja entinen TV2 on SVT2. Ohjelmistokin järjestettiin uudelleen: sekä Tukholman sisällä ulkopuolella tuotettuja ohjelmia voitiin esittää kummallakin kanavalla.
15. tammikuuta 2001 SVT1 ja SVT2 profiloitiin siten, että SVT1:stä tuli suuren yleisön kanava ja SVT2:sta pienemmän yleisön kanava. Uudistus merkitsi sitä, että jotkin ohjelmat siirtyivät toiselle kanavalle. Suurin muutos oli se, että illan pääuutislähetykset "Rapport" kello 19.30 Ruotsin aikaa ja "Aktuellt" kello 21.00 Ruotsin aikaa vaihtoivat kanavia keskenään. Niiden alkamisajat säilyivät kuitenkin ennallaan.
10. tammikuuta 2005 kanava luopui kuuluttajista. Kuuluttajan sijaan näkyy ohjelmakaavio ja taustalla puhuu ihminen, joka kertoo seuraavasta ohjelmasta.
SVT2:n ohjelmia ovat mm. alueuutiset, valtakunnallinen "Aktuellt"-uutislähetys, vähemmistökieliset (viittomakieliset, saamenkieliset ja suomenkieliset) uutiset, tiedeohjelma "Vetenskapsmagasinet", viihdeohjelma "Veckans president" ja musiikkiohjelma "Musikbyrån". Kulttuuriohjelmien ja vähemmistöille tarkoitettujen ohjelmien tarjonta on suuri. Viihdeohjelmien tarjonta on suppeaa.
Kaikki SVT2:n ohjelmat alueuutisia lukuun ottamatta näkyvät koko Ruotsissa. Alueuutisille varatulla ohjelmapaikalla näkyy paikallisesti lähetettävä uutislähetys, esimerkiksi Tukholman ja Upsalan seudulla "ABC", Etelä-Ruotsissa "Sydnytt" ja Smålandissa "Smålandsnytt".
Toisin kuin sisarkanavansa SVT1, SVT2 lähettää edelleen testikuvaa. Vuosina 1974-2011 lähetetyn testikuvan taustaäänenä oli klassista musiikkia. Klassisten kappaleiden välissä kuultiin testiääniä. Testikuva päättyi SVT2:lla kesäkuussa 2011. Testikuva oli suunniteltu analogiseen verkkoon, ja analogiset lähetykset olivat päättyneet jo lokakuussa 2007. Testikuva oli käytännössä tarpeeton. Öisin alettiin lähettää uusintoja.
Keväällä 2013 testikuva palasi SVT2:lle. Testikuva on suunniteltu täysin uudelleen. Se sopii nyt digitaalisten HD-televisioiden kuvan säätämiseen. Taustaäänenä on vain testiääniä. Testikuvaa lähetetään aamuisin ja päivisin, kun ei tule muuta ohjelmaa.
Mikrofloora
Mikrofloora eli pieneliökasvusto on ihmisen iholla ja pinnallisilla limakalvoilla kasvava mikrobien kokonaisuus. Ihminen elää mikroflooran kanssa yleensä sopusoinnussa ja lisäksi mikrofloora suojaa ihmistä patogeenisilta mikrobeilta.
Teoderik I (Austrasia)
Teoderik I (n. 485–533 tai 534) oli frankkien kuningas. Hän hallitsi Reimsiä ja Austrasiaa vuosina 511–534 sekä Thüringeniä vuosina 531–533. Teoderik oli yksi Klodvigin neljästä pojasta, joiden kesken frankkien valtakunta jaettiin Klodvigin kuoleman jälkeen. Muut olivat Klotar I, Kildebert I ja Klodomir.
Klodvigin kuoltua vuonna 511 valtakunta jaettiin neljään osaan hänen poikiensa kesken. Teoderik sai Metzin eli Kölnin vanhan kuningaskunnan, johon kuului Reims, ripuaaristen frankkien alue sekä Moselin laakso, Champagne ja Auvergne. Teoderik hallitsi myös Reinin itärantaa ja alemanneja. Vuonna 524 hän teki veljensä Klodomirin kanssa sotaretken burgundeja vastaan. Klodomir kuoli retken aikana. Vuonna 531 Teoderik liitti myös Thüringenin valtakuntaansa.
Dudeștin kulttuuri
Dudeștin kulttuuri oli kivikautinen maanviljelykulttuuri Romaniassa noin 6000 eaa. -luvulla. Kulttuuriin kuului asuminen osittain maanalaisissa taloissa alavien tasankojen reunamilla. Tämä kulttuuri myötävaikutti Hamagian kulttuurin syntyyn.
Mountain Village
Mountain Village on kaupunki Alaskassa Yukonjoen pohjoisrannalla noin 32 kilometriä länteen St. Mary's:n kaupungista. Mountain Village sijaitsee 158 metriä korkean (517 jalkaa) Azachorok-kukkulan juurella.
Vuoden väestönlaskennassa Mountain Villagen asukukasluku oli 755, joista 90,46 % oli Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia. Siellä on liittovaltion tunnustama jupik-eskimoiden heimoyhteisö Asa'carsarmiut Tribal Council.
Mountain Village oli lähinnä kesäaikaan käytetty kalastusleiri, kunnes sinne avattiin sekatavarakauppa vuonna 1908 ja myöhemmin samana vuonna lähetysaseman koulu. Se sai Liberty Landingin ja Johnny's Placen asukkaat muuttamaan paikalle. Postitoimisto avattiin vuonna 1923, lohisuolaamo 1956 ja kalanpakkaamo 1964. Sittemmin kaikki kolme ovat lopettaneet toimintansa. Kaupunkioikeudet Mountain Village sai vuonna 1967.
TV4 (Ruotsi)
TV4 on Ruotsin katsotuin kaupallinen televisiokanava. Kanava aloitti lähetyksensä vuonna 1990 satelliitin välityksellä. Vuonna 1992 kanava alkoi näkyä myös maanpäällisen verkon kautta. Kanavan omistaa Bonnier-konserniin kuuluva TV4-gruppen. Heinäkuussa 2018 julkaistiin tieto, että Telia ostaa Bonnierilta Bonnier Broadcastingin, joka omistaa MTV Oy:n, Mediahubin, C Moren ja ruotsalaisen TV4 AB:n. Kauppa vaatii toteutuakseen kilpailuviranomaisten hyväksynnän.
TV4:n ohjelmisto on lähinnä viihdettä, mutta asiaohjelmiakin on ohjelmistossa mukana, mm. dokumenttisarja "Kalla fakta", uutislähetys "Nyheterna", aamuohjelma "Nyhetsmorgon", matkailuohjelma "När & fjärran" ja sisustusohjelma "Äntligen hemma". TV4:n ohjelmistossa on runsaasti amerikkalaisia sarjoja.
TV4 lähettää alueellisia uutisia ohjelman "Nyhetsmorgon" yhteydessä sekä illalla ennen valtakunnallisia uutisia.
Vuoteen 2002 mainoskatkot olivat Ruotsin laissa kiellettyjä. Mainoksia sai esittää vain ennen ohjelmia tai niiden jälkeen. Jotta TV4 saisi mainoskatkoja ohjelmiensa väliin, se kiersi lakia hajottamalla ohjelmat kahteen osaan ja sijoittamalla niiden väliin pikkuohjelmia, kuten "Inför Bingolotto", "Inför Äntligen hemma", "Inför Fångarna på fortet", "Dagens namn" ja "Om en bok". Pikkuohjelmien aiheuttamat tauot venyivät usein kymmenen minuuttien mittaisiksi. Vuonna 2002 astui voimaan laki, joka sallii mainoskatkot. Nykyään TV4:n mainoskatkot ovat keskimäärin viiden tai kuuden minuutin mittaisia.
TV4 näkyy koko Ruotsissa antenni- ja kaapeliverkoissa sekä satelliitin välityksellä. Suomessa TV4 näkyy kaapeliverkossa ja IPTV:n välityksellä (kuten Maxivision, Elisa Viihde). Ahvenanmaalla, Pohjanmaalla, Länsi-Lapissa ja Meri-Lapissa kanava myös näkyy maanpäällisen verkon välityksellä digitaalisesti.
Luettelo PlayStation 3 -peleistä
Tämä on luettelo PlayStation 3 -peleistä, jotka ovat julkaistu blu-ray-levynä. Jotkut PlayStation 3:lla pelattavista peleistä on ostettavissa vain PlayStation Storesta.
Ensijulkaisun perässä olevat lyhenteet ovat NA (Pohjois-Amerikka), EU (Eurooppa), JP (Japani), AUS (Australia) sekä WW (maailmanlaajuinen). Palsta "yksinoikeus" tarkoittaa, onko peliä julkaistu muille konsoleille. Tähän ei kuulu käsikonsolit eikä mobiililaitteet, joiden pelit ovat hyvin erilaisia vaikka kulkevat samalla nimellä kuin peli. Mikäli palstassa lukee "konsoli", se tarkoittaa ettei peliä ole saatavana muulle pelikonsollille, mutta tietokonepelinä se on ostettavissa.
Severus Konkola
Severus Juhonpoika Konkola, (9. syyskuuta 1832 Vesanka, Jyväskylän pitäjä – 26. marraskuuta 1898 Jämsä) oli jämsäläinen talonpoika, liikemies ja patruuna.
Konkolan vanhemmat Johannes Halinen ja Eeva-Stiina Koljonen omistivat Halilan talon Jyväskylän Vesangassa. Severuksella oli veli, Kalle Halinen, mutta hän itse otti sukunimensä Konkolan talon mukaan, jonka hän osti vuonna 1856 Jämsän Juokslahdelta.
Konkola loi vaatimattomista lähtökohdista merkittävän omaisuuden harjoittamalla elintarviketukkukauppaa ja erityisesti puukauppaa Krimin sodan jälkeen. Aluksi hän välitti Keski-Suomen elintarvikkeita rannikkokaupunkeihin ja Pietariin ja myöhemmin puutavaraa Etelä-Suomen sahoille. Konkola hankki omistukseensa useita maatiloja, lopulta niitä oli kolmattakymmentä. Hän harjoitti puutavaran sahausta ensin Korpilahden Saakoskella ja Jämsänkoskella sekä vuodesta 1888 Jämsän kirkolle perustamallaan sahalla, jonka yhteydessä toimivat myös mylly ja meijeri.
Historiaan Konkola jää myös Päijänteen säännöllisen höyrylaivaliikenteen aloittajana. Hänen omistamansa "Jämsä"-niminen laiva kulki vuodesta 1877 alkaen pitkään Vesijärvi-Jyväskylä-reitillä. Hänellä oli myös viisi hinaajaa.
Konkolan pienikokoinen raskastekoinen kansanmiehen olemus ja räväkät liiketoimet ovat jääneet elämään kansanperinteessä muun muassa Jämsän äijän hahmossa ja lukuisissa kaskuissa. Konkolan motto oli: "Mittään ei voi voittaa, jos ei mittään uskalla." Vaikka hän oli itse vain heikosti kirjoitustaitoinen, hän muun muassa rakennutti Jämsän kirkolle kansakoulun ja rahoitti Suomalaisen teatterin vierailun Jämsään vuonna 1876.
Konkolan puoliso oli vuodesta 1857 Gustava Hägglin (k. 1916), heillä oli yhdeksän lasta. Lapsista liikemiehen lahjoja osoittivat vanhin poika Severus Konkola nuorempi, josta tuli myös valtiopäivämies, sekä Anton Konkola, joka teki aloitteen Kansallis-Osake-Pankin konttorin perustamisesta Jämsään.
Teriantropia
Teriantropia on yleisnimitys ihmisen muuttumiselle eläimeksi tai puoliksi eläimeksi, yleensä psykologisessa tai mytologisessa mielessä. Myös egyptiläiset jumalhahmot, joilla on eläimen pää, ovat teriantrooppeja. Kuuluisin teriantropian muoto on lykantropia.
Severus Konkola nuorempi
Severus Konkola nuorempi (2. joulukuuta 1857 Jämsä – 10. kesäkuuta 1898 Jämsä) oli liikemies, valtiopäivämies, kunnallinen vaikuttaja ja kulttuurin suosija.
Konkolan vanhemmat oliva Severus Konkola vanhempi ja Susanna Gustava Hägglin. Hänestä tuli 
jo nuorena Vitikkalan säterirusthollitilan isäntä. Yhdessä isänsä kanssa hän perusti vuonna 1888 Vitikkalan Höyrysahan.
Konkola jatkoi isänsä aloittamaa Päijänteen höyrylaivaliikennettä ja hankki tätä silmällä pitäen Rapalan kartanon vuonna 1898.
25-vuotiaana Konkolasta tuli kunnallislautakunnan jäsen ja vuonna 1885 hänet valittiin kuntakokouksen esimieheksi, jota virkaa hän hoiti aina kuolemaansa saakka. Vuosien 1891 ja 1894 valtiopäivillä hänet valittiin Jämsän tuomiokunnan edustajaksi talonpoikaissäätyyn. Valtiopäivillä hän mm. teki rautatieasioita, kansanvalistusta ja väkijuomien kieltoa koskevia aloitteita yksin tai muiden kanssa. Hän perusti Jämsään raittiusseuran ja laulukuoroja, joita itse johti.
Myös Konkolan veli Anton Konkola oli liikemies. Hän perusti Jämsään Kansallis-Osake-Pankin konttorin. Anton Konkolan lanko, paperin myyntiagentti Rudolf Walden, avioitui Severus Konkola nuoremman tyttären Annin kanssa.
Konkola oli vuodesta 1880 naimisissa Hilma Olivia Konkolan (o.s. Hinkkala, k. 1914) kanssa. Heidän poikansa Severus Konkola oli tunnettu jääkäri ja oopperalaulaja.
Ekumeniikka
Ekumeniikka on teologinen oppiaine, joka luetaan systemaattisen teologian alaan. Ekumeniikka tutkii ekumeniaa ja ekumeenista liikettä sekä yleisesti kristillisten kirkkojen yhteys- ja yhdistymispyrkimyksiä sekä niihin sisältyviä teologisia ongelmia.
Uskontojen välistä keskustelua eli uskontodialogia tutkitaan uskontoteologiassa, joka on varsin vakiintumaton systemaattisen teologian ala. Uskontoteologiaa tutkitaan myös uskontotieteessä.
Ekumenia on syntynyt samoihin aikoihin kuin itse ekumeeninen liike eli kirkkojen pyrkimys yhteistyöhön ja keskinäiseen yhteyteen jakautuneisuudestaan huolimatta. Ekumeenisen liikkeen puolestaan synnytti 1800-luvulla eri kirkkojen lähetystyössä kohtaamat keskinäiset ongelmat eli missiologiset kysymykset
Ekumeniikka jaetaan tavallisesti seuraaviin osa-alueisiin:Helsingin yliopiston systemaattisen teologian laitoksella myös missiologiaa harjoitetaan erityisesti ekumeniikan yhteydessä, koska sillä ei ole omaa oppituolia.Metodinaan ekumeniikka käyttää systemaattista analyysia. Historiallisissa katsauksissa apumetodina voi olla myös historiatieteen metodit. Ekumeniikan keskeinen kysymyksenasettelu liittyy yleensä siihen, mitä loogisia eroavaisuuksia kirkkokuntien erilaisilla käsityksillä jostakin asioista lopulta on ja mihin eroavaisuuteen se ehkä pelkistyy.
Toinen keskeinen kysymyksenasettelu liittyy kirkkokuntien ekumeenisessa työskentelyssä käyttämien ekumeenisten metodien selvittämiseen. Kristilliset kirkot ovat käyneet 1900-luvun alusta lähtien lukuisia oppikeskusteluja, joissa on myös päästy hyviin tuloksiin. Kirkkokunnat ovat kyenneet löytämään eri opillisista käsityksistä yhteisymmärrystä ja jopa päätyneet lopputulokseen, että kirkkoja eroattavia asioita ei enää olekaan. 1900-luvulla solmittiin useita kirkkojen välisiä unioita, kirkkoliittoja ja opillisia sopimuksia. Ekumeniikka tutkii näissä sitä, millä teologisella menetelmällä yhteys tai yhteisymmärrys on saavutettu.
Ekumeniikka alkoi Suomessa 1960 luvulla. Seppo A. Teinonen toimi ekumeniikan henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina vuosina 1966-1970. Helsingin yliopiston teologiseen tiedekuntaan perustettiin 1970-luvulla oppiaineen professuuri.
Ekumeniikan professorit Helsingin yliopistossa:
Anton Konkola
Anton Konkola (1. lokakuuta 1872 – 1910) oli jämsäläinen talonpoika, liikemies ja patruuna. Konkola oli Kansallis-Osake-Pankin Jämsän haarakonttorin perustaja ja ensimmäinen johtaja.
Anton Konkola oli vuodesta 1896 naimisissa Eva Maria Waldenin kanssa. Eva Maria Walden oli kenraali Rudolf Waldenin sisar.
Jaakko Rytsölä
Jaakko Rytsölä (s. 26. heinäkuuta 1973) on suomalainen yrittäjä, joka muistetaan erityisesti niin sanotun IT-kuplan aikana miljoonaomaisuuden keränneenä Jippii Groupin (ent. Saunalahden serveri) omistajana.
Jaakko Rytsölä perusti vuonna 1995 yhdessä veljensä Antin kanssa internet-palveluja tuottaneen Data Link Connection (DLC) -yrityksen. Se fuusioitui pari vuotta myöhemmin Nettilinja Oy:n ja Sci.fi kanssa Saunalahden serveriksi ja Rytsölät tulivat yhtiön osakkaiksi. Parhaimmillaan Jaakko Rytsölän osakkeiden laskennallinen arvo oli yli 60 miljoonaa markkaa. Rytsölä menetti yhdessä yössä 36 miljoonaa markkaa kun Jippii Groupin osakekurssi romahti 90 prosenttia elokuussa 2001.
Maaliskuussa 2003 Rytsölä todettiin varattomaksi 1,3 miljoonan euron verorästin perintäyrityksessä. Heinäkuussa 2008 Rytsölä tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa törkeästä velallisen epärehellisyydestä.
Myrskylän vaakuna
Myrskylän kunnanvaakuna on tavallaan puhuva vaakuna. Vaakunan kaatuva honka viittaa epäsuorasti kunnan nimeen Myrskylä. Myrskylän ruotsinkielisen nimen "Mörskom" uskotaan olevan lyhenne sanoista "Mörka skogarnas område" (Pimeiden metsien alue). Kuivien kankaiden valtapuulajina Myrskylässä on mänty. Myrskylän mänty sijaitsee kirkonkylässä ja se on kuvattuna mm. kunnankirjaston kirjastokorttiin. Myrskylässä järjestettiin myös Myrskylän mänty -niminen maanpuolustustapahtuma 2005.
Vaakunan on piirtänyt taiteilija Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 23. marraskuuta 1959. Sen selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen honka palkeittain”.
Ohm
Ohm viittaa seuraaviin asioihin ja henkilöihin:
Bordelli
Bordelli eli ”ilotalo” on talo tai huoneisto, jossa prostituoidut ottavat vastaan asiakkaita.
Bordellit olivat hyvin yleisiä Euroopassa ja Yhdysvalloissa ennen toista maailmansotaa ja vieläkin niitä löytyy useista maista, joko laillisesti tai laittomasti.
Bordellit ovat laillisia muun muassa Saksassa, Sveitsissä, Alankomaissa, Kreikassa, Uudessa-Seelannissa sekä osissa Espanjaa, Australiaa ja Nevadan osavaltiota Yhdysvalloissa. Esimerkiksi useissa Aasian maissa ja Lähi-idässä toiminta on laitonta, mutta korruption ja yhteiskunnallisten syiden vuoksi yleistä.
Norjassa avattiin toukokuussa 2010 bordelleja, joissa vapaaehtoiset työntekijät tarjoavat palveluja ilmaiseksi. Kyseisten bordellien idea on kiertää vuonna 2009 maassa voimaan tullutta seksin ostaminen kieltävää lakia. Työntekijät eivät saa työstään palkkaa.
YK:n pääsihteeri Ban Ki-Moonin mukaan homoseksuaalisuuden, prostituution ja injektiohuumeiden käyttäjiä sanktioivat lait ovat keskeinen este sille, että AIDS:n vastainen työ saavuttaisi avainryhmät. AIDS-komission jäsen, entinen korkeimman oikeuden tuomari Michael Kirby sekä tutkija Michael Wong kirjoittavat, että Australia on hyvä esimerkki sallivampien lakien hyödyistä.
YK:n Aids-komissio vaatii seksityön laillistamista kaikkialla muiden ammattien tavoin. Bordellit ja paritus tulisi sallia. Komission mukaan seksityön vastaiset lait estävät AIDSin-vastaista taistelua. YK:n pääsihteeri Ban Ki-Moon ja YK:n kehitysohjelma tukevat raporttia.
Helsingissä oli 1860-luvulla muun muassa Punavuoressa, Kampissa ja Hietalahdessa useita ilotaloja. Bordelleissa työskentelevät ammattiprostituoidut olivat siveyspoliisin tarkastustoimiston kirjoissa ja sukupuolitautien ehkäisemiseksi järjestetyt säännölliset lääkärintarkastukset johtivat bordellien prostituoiduista käytettyyn nimitykseen "tarkastusnaiset". Bordellien toiminta oli siis järjestäytynyttä ja yhteiskunnallisesti säädeltyä ja palveluiden tarjoaminen oli tehty mahdolliseksi bordellien suojissa. Rajoitukset bordellilaitokseen alkoivat 1880-luvulla ja vuosina 1907–1908 kaikki 16 helsinkiläisbordellia suljettiin.
Tutkija Anna Kontulan mukaan osuuskuntabordellien salliminen parantaisi seksityöntekijöiden työturvallisuutta.
Tuomari Susan Himel kumosi Kanadan bordellit ja parittajat kieltävän lain vuonna 2010. Himelin mukaan lait rikkovat perustuslain takaamaa ”oikeutta elämään, vapauteen ja turvallisuuteen”. Haasteen olivat tehneet prostituoidut, joista yksi kertoi, miten kieltolain vuoksi hän on joutunut työskentelemään kadulla ja siksi hänet on hakattu ja raiskattu. Seksityöläisiä on jopa murhattu. Vuonna 2012 Ontarion vetoomustuomioistuin vahvisti Himelin päätöksen.
Reino Artola
Reino Evert Artola (aik. Ahlgren, 10. lokakuuta 1907 – 7. tammikuuta 1994) toimi Suomen ilmavoimien komentajana 1. joulukuuta 1952 – 5. joulukuuta 1958.
Hän oli ensimmäinen Suomen ilmavoimien komentajana, joka oli lentäjä, ja ensimmäinen ilmavoimien komentaja, joka oli saanut upseerikoulutuksensa Suomessa. Täten hän oli ensimmäinen ilmavoimien komentaja, joka ei tullut maavoimista.
Samasta perheestä ilmavoimiin tuli myös kaksi muuta veljeä, joista Viljo kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1931 ja Niilo sotalennolla toukokuussa 1943.
Hän aloitti lentouransa vuonna 1929 Santahaminan Merilentoeskaaderissa vänrikkinä. Hän oli tuolloin tähystäjä. 
Ilmavoimien esikuntaan Artola joutui luutnanttina vuonna 1934 ja yleni vuoteen 1939 mennessä kapteeniksi.
Talvisodassa Artola palveli Lentorykmentti 4:ssä. Hän toimi tiedustelu-upseerina Kannaksella ja Laatokan-Karjalassa. Vuonna 1940 hänet ylennettiin majuriksi.
Jatkosodan aikana Artola toimi ensin Pommituslentolaivue 46:n komentajana ja sitten Lentorykmentti 4:n esikuntapäällikkönä. Hän yleni jatkosodan aikana everstiluutnantiksi.
Lapin sodassa Artola toimi Lentorykmentti 4:n komentajana.
1945 hän siirtyi takaisin Ilmavoimien Esikuntaan. Hän yleni everstiksi ja hänet nimitettiin ilmavoimien esikuntapäälliköksi vuonna 1949.
1952 hänet valittiin ilmavoimien komentajaksi. Vuonna 1953 Artola ylennettiin kenraalimajuriksi.
Artolan komentajakausi oli suhteellisen pitkä. Tällöin Ilmavoimat alkoi uusia kalustoaan. Me 109 -potkurikoneista siirryttiin Vampire- ja Gnat-suihkuhävittäjiin. Vampire oli auttamattoman vanhentunut ja Gnat englantilainen vientihävittäjä, joka oli suunniteltu NATOn koneita huonommaksi. Molemmat valinnat oli tehty hinnan pohjalta, esimerkiksi suorituskykyisempiä Hunter-hävittäjiä olisi saanut vain puolet Gnat-määrästä. Ongelmalliseksi muodostui myös kotimainen Vihuri-koulutuskone. Se mahdollisti hävittäjämäisen lentämisen halvalla. Koneita oli paljon, niillä lennettiin paljon. Kone oli hyvä koulukone mutta niitä tuhoutui liikaa, osin moottorien epäluotettavuuden vuoksi, mutta pääosin ilmeisesti lentokurin puutteiden vuoksi.
Kaluston uusiminen pääsi käyntiin Artolan aikana. Hän nosti Lapin ilmapuolustuksen esille ehdottaen uuden lennoston perustamista Lappiin.
Vuonna 1958 Artolan komentajuus päättyi ja hän siirtyi Uudenmaan Sotilasläänin komentajaksi. Vuonna 1960 hänet nimitettiin pääesikunnan sotatalouspäälliköksi. Tuolloin hän osallistui MiG-21-hävittäjien hankintaan.
Artola ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1964. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1967. Hän kuoli vuonna 1994.
Thomas Carlyle
Thomas Carlyle (4. joulukuuta 1795 Ecclefechan, Dumfries ja Galloway – 5. helmikuuta 1881 Lontoo) oli skotlantilainen esseisti, satiristi ja historioitsija, jonka yhteiskuntakritiikki vaikutti viktoriaanisella ajalla.
Carlylen vanhemmat olivat jyrkkiä kalvinisteja ja toivoivat pojastaan saarnamiestä. Carlyle menetti kristillisen uskonsa opiskellessaan Edinburghin yliopistossa, mutta kalvinistiset arvot säilyivät hänessä läpi elämän. Carlylen uskonnollisuuden ja uskon hiipumisen välillä tasapainottelevat työt tekivät niistä vetoavia monille, jotka yrittivät ymmärtää ajalle ominaisia perinteistä yhteiskuntajärjestystä uhkaavia tieteellisiä ja poliittisia muutoksia.
Opiskeltuaan Edinburghin yliopistossa Carlyle ryhtyi opettamaan matematiikkaa ensin Annanissa ja sitten Kirkcaldyssa, jossa hän ystävystyi kirkonmies Edward Irvingin kanssa. Vuodet 1819–1821 Carlyle vietti jälleen Edinburghin yliopistossa, jossa hän koki uskonnollisen muutoksen, josta hän sai myöhemmin aineistoa kirjaansa "Sartor Resartus". Hän ryhtyi syventymään saksalaiseen kirjallisuuteen ja hänen ajatteluunsa vaikuttikin vahvasti saksalainen transsendentalismi, etenkin Johann Gottlieb Fichten töissä. Hänestä kehittyi saksalaisen kirjallisuuden asiantuntija ja hän kirjoittikin sarjan esseitä "Fraser's Magazine" -lehdelle ja käänsi saksalaisia kirjailijoita, erityisesti Goethea.
Carlyle oli aikansa johtavia yhteiskuntakriitikkoja. Hän tunsi epäluottamusta demokratiaa ja juutalaisia kohtaan. Siten hänen on katsottu ennakoineen sata vuotta myöhemmin nousseita antisemitistia ja fasistisia aatteita.
Merikrotti
Merikrotti ("Lophius piscatorius") on krottikalojen ("Lophiiformes") lahkoon kuuluva merikala. Se esiintyy Koillis-Atlantin rannikkovesissä Barentsinmereltä Gibraltarinsalmeen, Välimerelle ja Mustallemerelle.
Naaraat voivat kasvaa kahden metrin pituisiksi. Suurin tunnettu yksilö painoi 99,4 kg. Koiraat ovat paljon pienempiä, noin 20–30 % naaraiden koosta.
Merikrottien ravintoa ovat kalat ja äyriäiset. Naaraalla on loistava tuikku, joka houkuttelee saalista sen eteen.
Merikrottinaaras on sukukypsä myöhään, vasta noin 70 cm pituisena. Munat kelluvat vedessä, ja toukat siirtyvät syvemmälle aikuistumaan.
Merikrotti on herkullinen ruokakala, mikä on huomattu varsin myöhään, toisen maailmansodan jälkeen. Maku muistuttaa paljon hummeria. Ruumiin kokoon nähden valtavaa päätäkään ei enää heitetä pois vaan siitä keitetään kalalientä.. Merikrotti on syvänmeren kala, jonka kantaa on vaikea arvioida. Siksi sen lukumäärä saattaa romahtaa yllättäen, eikä merikrotin käyttöä ravinnoksi siis suositella. Laji kuuluu muun muassa WWF:n kuluttajien kalaoppaassa punaisten lajien listalle.
Lophius piscatorius (peilipalvelin) FishBase. R. Froese ja D. Pauly (toim.).(englanniksi)
Carles Puyol
Carles Puyol i Saforcada (s. 13. huhtikuuta 1978 La Pobla de Segur, Barcelonan maakunta, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloilija. Puyolin seurajoukkue oli Barcelona, jossa hän pelasi koko ammattilaisuransa ajan. Puyol oli joukkueensa kapteeni, ja erittäin pidetty persoona Kataloniassa syntyperänsä, seurauskollisuutensa sekä pelikentällä uhrautuvan taisteluasenteensa vuoksi. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta aloitti uransa oikeana laitapuolustajana.
Puyol kuului myös Espanjan maajoukkueen vakiokalustoon. Hän oli yksi tärkeimmistä yksittäisistä pelaajista maajoukkueessaan, kun Espanja voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2008. Hän johti Espanjan puolustuslinjaa ja muodosti Carlos Marchenan kanssa kisojen parhaan keskuspuolustajaparin, mistä oli osoituksena valinta EM-kisojen tähdistöön. Menestys jatkui vuoden 2010 maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa Espanja voitti mestaruuden ja Puyol valittiin jälleen tähdistöjoukkueeseen. Hän teki 1–0-voittomaalin turnauksen välieräottelussa Saksaa vastaan. Vuoden 2012 EM-turnauksessa Puyol ei mahtunut mukaan Espanjan maajoukkueeseen loukkaantumistensa vuoksi.
Puyolin menestys hänen keskuspuolustajalle pienehköstä koostaan huolimatta perustuu vahvaan fysiikkaan, juoksuvoimaan, oikea-aikaisiin taklauksiin ja pelinlukutaitoon. Tämän pelinlukutaidon ansiosta Puyol teki usein joukkueelleen tärkeitä syötönkatkoja ja pallonriistoja paljon keskuspuolustajien tavanomaista pelialuetta ylempänä. Nämä ominaisuudet yhdistettynä muun muassa seurauskollisuuteen ovat nostaneet Puyolin yhdeksi kaikkien aikojen maailman arvostetuimmista keskuspuolustajista.
Puyol ilmoitti 5.3.2014 jättävänsä FC Barcelonan kuluvan kauden jälkeen. Hän on kärsinyt kuluvalla kaudella loukkaantumisista, jotka ovat rajoittaneet hänen peliaikaansa. Sopimuksen oli tarkoitus kestää kesään 2016, mutta se purettiin yhteisymmärryksessä.
– Tarvittavalle tasolle palaaminen on ollut kahden operaation jälkeen odotettua vaikempaa, Puyol kertoi.
SeurajoukkueMaajoukkueHenkilökohtaiset
Volker Schlöndorff
Volker Schlöndorff (s. 31. maaliskuuta 1939 Wiesbaden) on saksalainen elokuvaohjaaja.
Schlöndorff suoritti Suomen ylioppilastutkintoa vastaavan baccalauréat-tutkinnon Ranskassa, johon hän oli päätynyt vaihto-oppilaana. Hän opiskeli myös valtio-oppia sekä elokuvataidetta ja tutustui ranskalaisohjaaja Louis Malleen. Schlöndorff työskenteli myöhemmin muun muassa Mallen, Jean-Pierre Melvillen ja Alain Resnais'n assistenttina. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli Robert Musilin romaaniin "Oppilas Törlessin harhapolut" (1906) perustuva "Olenko syyllinen" ("Der junge Törless", 1966). Cannesin elokuvajuhlilen kilpasarjaan valittu elokuva oli ensimmäisiä merkkejä uudesta saksalaisesta elokuvasta eli nuorten elokuvantekijöiden esiinmarssista.
Vuonna 1975 Schlöndorff ohjasi yhdessä silloisen vaimonsa Margarethe von Trottan kanssa Heinrich Böllin samannimiseen romaaniin perustuvan elokuvan "Katharina Blumin menetetty maine" (Die verlorene Ehre der Katharina Blum). Ajankohtainen elokuva, jossa Angela Winkler esitti lehdistön riepottelemaa ja terroristiksi leimaamaa naista, hyökkäsi Springer-mediakonsernia vastaan. Springer-lehdistö puolestaan syytti Schlöndorffia Punaisen armeijakunnan tapaisten terroristien holhoamisesta.
Schlöndorff teki kansainvälisen läpimurtonsa vuonna 1979 Günter Grassin romaanin filmatisoinnilla "Peltirumpu" ("Die Blechtrommel", 1979). Elokuva jakoi Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun yhdessä Francis Ford Coppolan ohjaaman "Ilmestyskirja. Nytin" kanssa sekä voitti myös parhaan ei-englanninkielisen elokuvan Oscar-palkinnon. Schlöndorffin ohjaama elokuva "Orjattaresi" tuli ensi-iltaan 1990. Se perustuu Margaret Atwoodin samannimiseen romaaniin, josta on tehty myös televisiosarja.
Bilirubiini
Bilirubiini on hemoproteiinien aineenvaihduntatuote. Hemoproteiineja ovat esimerkiksi hemoglobiini, myoglobiini ja elektroninsiirtoketjussa toimiva sytokromi. Bilirubiini on rasvaliukoinen, joten elimistö ei saa eritetyksi sitä sellaisenaan, vaan se joutuu enterohepaattiseen kiertoon eli kiertää suoli-porttilaskimo-maksa-suoli-reittiä. Plasman albumiini kuljettaa bilirubiinin maksaan, missä se konjugoituu glukuronihapon kanssa vesiliukoiseksi bilirubiinidiglukuronidiksi (CHNO). Maksasta bilirubiinidiglukuronidi erittyy sapen väriaineeksi, ja poistuu sitten elimistöstä ulosteen mukana. Bilirubiinidiglukuronidi aiheuttaa ulosteeseen tumman värin, jota vauvojen ulosteessa ei vielä ole. Suoleen tulevan bilirubiinidiglukuronidin hydrolysoituminen ja pelkistyminen tummiksi väriaineiksi alkavat vasta suolen mikrobikasvuston muututtua.
Harmittomassa Gilbertin syndroomassa maksan kyky konjugoida bilirubiinia on heikentynyt. Jos veressä on runsaasti bilirubiinia (bilirubinemia), tämä voi vahingoittaa aivokudosta.
Bilirubiinin kemiallinen kaava on CHNO, moolimassa 584,662 g/mol ja CAS-numero 635-65-4.
Bilirubiinidiglukuronidi on glukuronihapon konjugaatti. Konjugtoituminen tapahtuu UDP-glukuronaatin kanssa, jota syntyy glukoosin aineenvaihdunnassa. Glukoosi aktivoituu UDP-glukoosiksi, joka reagoi uridiinitrifosfaattitähteen kanssa, jolloin muodostuu UDP-glukuronaattia. UDP-glukuronaatti reagoi maksassa bilirubiinin kanssa muodostaen bilirubiinidiglukuronidia, joka on huomattavasti vesiliukoisempi kuin bilirubiini. Näin syntynyt tuote siirtyy maksassa sappihiussuoniin ja edelleen sapen kautta pois eritettäväksi sappiväriaineena.
Daxter
Daxter on Ready at Dawnin ja Naughty Dogin kehittämä tasohyppelypeli, joka on julkaistu PlayStation Portablelle vuonna . Peli kuuluu "Jak and Daxter" -pelisarjaan.
Tarina sijoittuu Jak 2:n alussa sivuutettuun kahden vuoden jaksoon, jolloin Daxterin paras ystävä Jak on vankina ja Daxterin tehtävänä vapauttaa toverinsa. Tätä yrittäessään Daxter pestautuu konkurssin partaalla olevan yrityksen tuholaistorjujaksi. Pelissä ohjataan Daxteria, joka pystyy juoksemaan ja hiipimään neljällä jalalla. Pelin edetessä otetaan käyttöön myös erilaisia ajoneuvoja. Aseenaan Daxter käyttää sähköistä kärpäslätkää ja sytytysnesteruiskua, jota voi tarvittaessa käyttää myös ilmassa leijumiseen ja liekinheittimenä.
Suulaana tunnettu Jakin apuri ("sidekick") ei sulje suutaan vieläkään ja ironiset kommentit lentelevät lähes jokaisessa välianimaatiossa. Peli sisältää muutenkin tuttua Jak and Daxter -huumoria. Myös monia minipelejä pääsee pelaamaan edetessään pelissä. Ne parodioivat kuuluisia elokuvia kuten Matrixia, Taru sormusten herrasta -trilogiaa sekä Indiana Jones -elokuvia.
Heikki Nikunen
Heikki Mikko Kalevi Nikunen (s. 12. huhtikuuta 1939 Lahti) on suomalainen upseeri ja kenraali evp, joka toimi Suomen ilmavoimien komentajana 1. helmikuuta 1991 – 20. huhtikuuta 1995.
Heikki Nikunen syntyi komisario Viljo Nikusen ja Aino Pekkasen perheeseen. Hän avioitui 1963 Pirkko Irmeli Anttilan kanssa. Ylioppilaaksi Nikunen tuli vuonna 1958, filosofian maisteriksi hän valmistui 1978 Helsingin yliopistosta. Nikunen on Suomen sotatieteellisen seuran sekä Ruotsin kuninkaallisen sotatieteellisen akatemian jäsen. Hän on kirjoittanut useita ilmasotakirjoja. Nikunen toi ilmavoimiin tietokonepohjaiset lentosimulointimallit ja systeemianalyysitutkimukset. Nikusen komentajakautena Suomi päätti Hornet-hävittäjäkaupoista.
KH-vakoilusatelliitit
KH-satelliitit (KH = Key Hole) olivat Yhdysvaltain ensimmäinen satelliittiohjelma, joka jatkuu edelleen.
Arsinoe I
Arsinoe I (syntyi noin 300 eaa. – kuoli vuoden 270 eaa. jälkeen) oli Egyptin kuningatar ja Ptolemaios II:n vaimo. Hänen isänsä oli Makedonian ja Traakian kuningas Lysimakhos. Hänen äitinsä oli luultavasti Lysimakhoksen ensimmäinen vaimo Nikaia.
Arsinoe ja Ptolemaios II saivat kolme lasta, Ptolemaios III, Lysimakhos ja Berenike Fernoforos. 270-luvulla eaa. Arsinoeta syytettiin osallistumisesta salaliittoon miestään vastaan ja hänet tuomittiin maanpakoon Koptokseen. Tämän jälkeen Ptolemaios II meni naimisiin siskonsa Arsinoe II:n kanssa.
Morsingot
Morsingot ("Isatis") on ristikukkaiskasveihin ("Brassicaceae") kuuluva kasvisuku, jossa on noin 80 eri lajia. Niiden ulkonäkö vaihtelee kasvupaikan mukaan, joten lajien tunnistaminen on vaikeaa. Lisäksi ristymiä ja hybrideitä syntyy helposti. Suvun lajeja esiintyy luonnonvaraisena Välimeren alueelta Keski-Aasiaan idässä.
Robert Wise
Robert Earl Wise (10. syyskuuta 1914 Winchester, Indiana – 14. syyskuuta 2005 Los Angeles, Kalifornia) oli Oscar-palkittu yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Wise syntyi Winchesterissä, Indianassa ja aloitti elokuvauransa RKO-elokuvayhtiössä musiikki- ja äänileikkaajana. Hän siirtyi pian elokuvien leikkaajaksi ja oli jo 27-vuotiaana Oscar-ehdokkaana parhaasta leikkauksesta vuoden 1941 elokuvassa "Citizen Kane". Wise oli myös "Citizen Kanen" tuotantoryhmän pitkäikäisin ja lopulta vuonna 2005 ainoa elossa oleva jäsen. Robert Wisen ensimmäinen elokuvaohjaus oli "Kissaihmisten kirous" vuonna 1944. Vuonna 1947 hän ohjasi Lawrence Tierneyn tähdittämän film noir -klassikon "Syntynyt tappamaan" ja kaksi vuotta myöhemmin nyrkkeilyelokuvan "Viimeinen isku".
Robert Wise osoittautui päteväksi ohjaajaksi, jonka kyvyt sopivat monentyyppisten elokuvien tekemiseen. 1950-luvulla hän osoitti taitonsa niin tieteiselokuvissa ("Uhkavaatimus Maalle") kuin melodraamassa ("Vilja kypsyy"), puhumattakaan Susan Haywardin Oscar-menestyksestä elokuvassa "Antakaa minun elää!", josta Wise sai itsekin parhaan ohjaajan ehdokkuuden.
Vuonna 1961 Robert Wise vihdoin voitti Jerome Robbinsin kanssa ohjaaja-Oscarin elokuvasta "West Side Story", jonka hän myös tuotti. Vuonna 1965 "The Sound of Music" toi hänelle toisen Oscarin ohjauksesta. Vuoden 1966 elokuva "Tykkivene Jangtse-joella" tuotti huikeat kahdeksan Oscar-ehdokkuutta ja myös kahdeksan Golden Globe -ehdokkuutta. Palkintoja tuli kuitenkin ainoastaan yksi. Richard Attenborough sai Golden Globen parhaasta miessivuosasta.
Wise palasi 1970-luvulla myös tieteisfiktioon ("Andromeda uhkaa", ""), dokumentaariseen draamaan ("Hindenburg") ja kauhuun ("Henkimaailman kahleissa"). Vuoden 1989 "Rooftops" oli hänen viimeinen teatterilevitykseen päässyt elokuvansa.
Wiselle myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1998.
Viimeisinäkin vuosinaan Wise oli henkilökohtaisesti aktiivinen elokuviensa DVD-tuotannossa ja markkinoi eri tilaisuuksissa elokuviaan. Esimerkiksi "Star Trek: Avaruusmatka" -elokuvan erikoistehosteet korjattiin ohjaajan toivomaan muotoon vuonna 2000.
Robert Wise oli aikoinaan sekä Directors Guild of American että Oscar-palkinnostaan tunnetun Yhdysvaltain elokuva-akatemian (Academy of Motion Picture Arts and Sciences) presidentti.
Syyskuussa 2005 Wise sai sydänkohtauksen kotonaan. Hänet kiidätettiin UCLA:n sairaalaan, jossa hän kuoli 14. syyskuuta, neljä päivää 91-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen. Robert Wisella on oma tähti Hollywood Walk of Famellä osoitteessa 6338 Hollywood Blvd.
Bulevardi
Bulevardi tarkoittaa puistokatua, jossa on keskimmäisenä ajoradat, joiden reunoilla on puurivi, ja reunimmaisina kevyen liikenteen väylät. Bulevardille käänteinen puistokatu on esplanadi, jossa puisto on keskimmäisenä, ajoratojen välissä.
Sana bulevardi on peräisin hollannin sanasta "bolwerk", joka tarkoittaa alkujaan paaluista tehtyä vallin tukirakennelmaa ja lainattiin siinä merkityksessä jo keskiajalla ranskaan muodossa "boulevard". Sanan merkityksen muuttuminen johtuu siitä, että aikojen kuluessa monissa kaupungeissa, erityisesti Pariisissa, on kaupunkiasutus laajentunut vanhojen kaupunginmuurien ulkopuolelle, minkä jälkeen vanhat muurit valleineen ja tukirakennelmineen on purettu ja niiden paikalle rakennettu kaupungin keskustaa kiertävien puistokatujen ketju. Pariisiissa tällaisten puistokatujen nimessä on säilynyt sana "Boulevard", jota sittemmin on alettu käyttää muistakin puistokaduista. Pariisin bulevardit muodostavatkin kaupungin keskiosien ympärille kolme samankeskistä kehää. Samaan tapaan myös esimerkiksi Wienin Ringstraße sijaitsee 1800-luvulla puretun, jo kauan sitä ennen kaupungin sisään jääneen kaupunginmuurin paikalla.
Myöhemmin nimitystä bulevardi on kuitenkin alettu käyttää muistakin kuin vanhojen puolustusmuurien kohdalla sijaitsevista puistokaduista. Suomessakin muun muassa Helsingissä on Bulevardi-niminen puistokatu.
Korsisaari
Korsisaari on linja-autoliikennöitsijä, jonka toiminta on laajentunut linja-autoliikenteen lisäksi invataksi-, matkojenvälitys- ja sairaankuljetustoimintaan. Lisäksi Korsisaari toimii kutsuohjatun joukkoliikenteen (Sampo-liikenne) operaattorina Keski-Uudellamaalla ja Nurmijärvellä. Korsisaari Oy on yksi Nurmijärven eniten väkeä työllistävä yritys. Loppuvuodesta 2017 Korsisaari voitti Nurmijärven alueellisten joukkoliikennepalveluiden kilpailutuksen. Korsisaari oli ainoa tarjoaja.
Marraskuussa 2017 Nurmijärven kunta ja Nurmijärven Linja Oy pyysivät Helsingin kaupungilta selvitystä, koskien ruuhkia Helsingin Mannerheimintiellä. Korsisaarelle aiheutuu runsaasti tappioita mm. kuljettajien ylityötunneista.
Korsisaari-yhtiöiden perustaja Emil Korsisaari (ent. Korzard; 1907–1995) aloitti työuransa kuorma-autoilijana vuonna 1927 maidonkuljetuksilla, mutta hän päätti pian siirtyä linja-autoalalle ja ajoi ensimmäisen linja-autovuoron 1. toukokuuta 1929 Nurmijärveltä Helsinkiin. Vuonna 1932 Korsisaari muodosti liikkeensä osakeyhtiöksi nimellä Nurmijärven Linja-auto Oy. Vuonna 1939 yhtiöllä oli seitsemän linja-autoa. Sota-aikana Korsisaaren kalustosta neljä autoa joutui rintamajoukkojen käyttöön. Helsingin suurpommitusten aikana helmikuussa 1944 Korsisaari menetti yhden päivän aikana kaksi linja-autoa, joista toinen paloi ja toinen vaurioitui sirpalesateen vuoksi korjauskelvottomaksi, sekä Buick-henkilöauton, joka jäi luhistuneen talon alle.
Vuonna 1969 liikenneneuvoksen arvonimen saanut Emil Korsisaari toimi yhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1982, jolloin hän luovutti tehtävät vanhimmalle pojalleen Paavo Korsisaarelle.
Nurmijärven Linja Oy laajeni 1970- ja 1980-luvuilla yrityskaupoin. Yhtiöön liitettiin osa konkurssiin menneen V. J. Huttusen linjoista vuonna 1975 sekä kokonaan Lahnuksen Linja Oy vuonna 1976, Nurmijärven Liikenne Oy ja Luhtajoen Liikenne vuonna 1985. Yhtiön täyttäessä 60 vuotta sen liikevaihto oli 33 miljoonaa markkaa ja vuotuinen ajosuorite kuusi miljoonaa kilometriä, siinä työskenteli 144 henkilöä ja sillä oli toimitilat Nurmijärven Alhonniitussa, Klaukkalassa ja Tuusulassa. Yhtiön toimitusjohtajana oli Paavo Korsisaari, korjaamopäällikkönä tämän veli Jouko Korsisaari ja konttoripäällikkönä kolmas veli Timo Korsisaari sekä hallituksen puheenjohtajana liikenneneuvos Emil Korsisaari. Vuonna 1989 yhtiön toiminnot keskitettiin Alhonniitun teollisuusalueelle valmistuneisiin uusiin tiloihin, minkä jälkeen vanhat kiinteistöt myytiin pois.
Yhtiön autojen ulkonäkö uusittiin perusteellisesti 1990-luvulla, jolloin Nurmijärven Linja Oy:n tilalle autojen kylkiin tuli Korsisaari-nimi. Muutos toteutettiin vuodesta 1995 alkaen aluksi uusien, myöhemmin vanhempien autojen osalta.
Jaakko V
Jaakko V (10. huhtikuuta 1512 – 14. joulukuuta 1542) oli Skotlannin kuningas vuosina 1513–1542.
Jaakon vanhemmat olivat kuningas Jaakko IV ja tämän vaimo Margareeta Tudor. Hänen enonsa oli siis Englannin kuningas Henrik VIII, ja hän oli Edvard VI:n, Maria I:n ja Elisabet I:n serkku. Jaakko oli vasta runsaan vuoden ikäinen, kun hänen isänsä kaatui Flodden Fieldin taistelussa. Syyskuussa 1513 hänet kruunattiin Stirlingin linnassa, mutta koko hänen lapsuutensa vallassa oli sijaishallitsijoita. Jaakko nousi todelliseksi kuninkaaksi 16-vuotiaana vuonna 1528.
Jaakon ensimmäinen tehtävä kuninkaana oli raivata tieltä isäpuolensa, Angusin jaarli Archibald Douglas, joka oli pitänyt alaikäistä Jaakkoa vangittuna Edinburghin linnassa. Jaakko myös taltutti kapinat ja Ulko-Hebridien päälliköt. Hän myös lisäsi varallisuuttaan tiukentamalla verotusta ja peruuttamalla läänityksiä. Suuren osan rikkauksistaan Jaakko käytti rakennustöihin Stirlingissä, Falkirkissä, Linlithgow’ssa ja Holyroodissa.
Kuningas oli ankara harhaoppien vastustaja. Hänen kaudellaan useita uskonpuhdistuksen kannattajia teloitettiin, tunnetuimpana vuonna 1528 roviolla poltettu Patrick Hamilton.
Jaakko V avioitui Ranskan kuninkaan Frans I:n tyttären, Valois’n Madelinen, kanssa vuonna 1537, mutta tämä kuoli pian ja Jaakko avioitui uudelleen. Maria Guisen kanssa hän sai kaksi poikaa, jotka kuitenkin kuolivat jo varhain. Tytär kuitenkin säilyi hengissä ja hänestä tuli Skotlannin seuraava hallitsija, Maria Stuart (Maria I).
Jaakko pyrki tasapainoilemaan maansa ranskalais- ja englantilaissuuntausten välissä. Ranskalaissuuntauksen vaatimuksesta hän solmi liiton Ranskan kanssa vuonna 1542. Myös hyökkäystä Englantiin yritettiin, mutta se tyrehtyi alkuunsa tappioon Solway Mossin taistelussa 1542.
Legendan mukaan Jaakko naamioitui öisin, jotta sai liikkua rauhassa Edinburghin kaduilla nimellä "Gudeman of Ballengeich".
Padasjoen vaakuna
Padasjoen vaakuna on Olof Erikssonin suunnittelema ja siinä on punaisella pohjalla hopeinen pata aaltokoroisen hirren päällä. Padas tarkoittaa joen pyörrekohtaa. Kyseessä on puhuva vaakuna viitaten kunnan nimeen.
Jaska
Jaska on suomalainen miehen etunimi. Sitä käytetään Jaakon, hieman myös Jarkon, Jarmon ja Jarnon lempinimenä, mutta sitä on hieman annettu viralliseksi etunimeksi ainakin 1920-luvulta lähtien.
Yöapinat
Yöapinat eli durukulit ("Aotus") on apinoiden osalahkoon kuuluva nisäkässuku. Se on yöapinoiden heimon (Aotidae) ainoa suku. Suvun nimi tarkoittaa ”korvatonta”. Yöapinoillakin on korvat, mutta niiden ulkokorvat ovat todella pienet ja vaikeasti havaittavissa. Yöapinat ovat ainoita todellisia yöllisiä apinoita.
Yöapinoiden turkki on väriltään selkäpuolelta harmaa ja vatsasta punaoranssi. Niiden pää on pyöreä ja silmät ovat suuret ja eteenpäin suuntautuneet. Yöapinat ovat suhteellisen pieniä apinoita. Niiden koko vaihtelee 24 ja 37 senttimetrin ja paino 0,6 ja 1,3 kilogramman välillä. Häntä on yleensä muuta vartaloa pidempi, mutta se ei pysty toimimaan tarttumahäntänä.
Heimon lajeja tavataan laajalti Keski- ja Etelä-Amerikassa kaikenlaisissa metsissä Panamasta, Paraguayhyn ja pohjoiseen Argentiinaan. Ne viettävät päivänsä piileskellen puunkoloissa tai oksistoissa odottaen yötä ja ravinnonhakua.
Yöapinat ovat pariuskollisia ja ne elävät perheryhmissä. Eläinten reviiri on yleensä kooltaan noin yhdeksän hehtaaria. Muut ryhmät karkotetaan omalta alueelta huutamalla tai tappelemalla. Yöapinoiden huudot ovat monipuolisia, sillä niitä käytetään oman reviirin puolustamisen lisäksi mm. vihollisista varoittamaan ja nuorilla aikuisilla parin etsimiseen. Yöapinoilta on tunnustettu yli 50 erilaista huutoa.
Yöapinat jaettiin vuoteen 1983 asti vain muutamaan lajiin ja useisiin alalajeihin. Yhä muutamat tutkijat ovat sitä mieltä, että yöapinoita on vain kaksi tai kolme aitoa lajia. Nykyisin suosituimman jaon mukaan yöapinoita on kahdeksan lajia kahdessa lajiryhmässä.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1982
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1982 pelattiin Suomessa ja pelipaikkoina toimivat Helsinki ja Tampere. Neuvostoliitto vei odotetusti kultaa. Sille kovimman vastuksen tarjosi Kanada, joka kuitenkin jätettiin kolmannelle sijalle Neuvostoliiton ja Tšekkoslovakian pelatessa mitalisarjan keskinäisen kohtaamisensa tasan 0-0, ilmeisessä sopupelissä, jonka ansiosta hopea meni tšekkoslovakeille. Loukkaantumisista kärsinyt Ruotsi tuli neljänneksi ja isäntämaa Suomi jäi niukasti mitalisarjan ulkopuolelle.
Pelaajista suurimman huomion keräsi Kanadan joukkueen nuori tähti Wayne Gretzky, joka saapui kisoihin samalla tilauslennolla ketjukaverinsa, Suomen Jari Kurrin kanssa heidän Edmonton Oilers -joukkueensa pudottua yllättäen NHL:n play off -otteluissa. Play off -otteluissa koettiin keväällä 1982 useita muitakin yllätyksiä, joten nimekkäät NHL-joukkueet saattoivat luovuttaa pelaajiaan kisoihin ja eniten tästä hyötyi Kanada.
Sarjasysteemiä oli muutettu edellisen vuoden turnauksesta siten, että kaikki kahdeksan osanottajamaata kohtasivat toisensa runkosarjassa, kun kahdesta alkulohkosta oli luovuttu.
Suomi sai kiitosta järjestelyistä ja yleisön käytöksestä.
"Runkosarjan pisteet mukana"
EM-taulukko laskettiin alkusarjan eurooppalaisten keskinäisten otteluiden perusteella.
B-sarja pelattiin Itävallan Klagenfurtissa.
Itä-Saksa nousi A-sarjaan. Kiina ja Alankomaat putosivat C-sarjaan.
C-sarjaa isännöi Espanjan Jaca.
Japani ja Jugoslavia nousivat B-sarjaan.