Pikkuplaneetta
"Pikkuplaneettaa ei tule sekoittaa kääpiöplaneettaan."
Pikkuplaneetta on taivaankappale, joka kiertää suoraan Aurinkoa, mutta ei ole varsinainen planeetta, sillä se ei täytä planeetan määritelmää eikä ole myöskään komeetta (tosin joissain harvoissa tapauksissa taivaankappale luokitellaan sekä pikkuplaneetaksi että komeetaksi).
IAU:n Minor Planet Center pitää kirjaa tunnetuista pikkuplaneetoista ja komeetoista. Suurin osa tunnetuista pikkuplaneetoista on niin sanottuja päävyöhykkeen asteroideja, jotka kiertävät Marsin ja Jupiterin välillä. Joskus pikkuplaneetoista käytetään sanaa planetoidi. Varsinaisten planeettojen tapaan myös joillain pikkuplaneetoilla on omia kuitaan. Lisäksi ainakin yhdellä pikkuplaneetalla, 10199 Chariklolla, on kaasuplaneettojen tavoin renkaat. Kaikkein pienimmistä kappaleista on käytetty nimeä meteoroidi.
15. huhtikuuta 1995 tunnettiin 6 353 numeroitua pikkuplaneettaa, joista nimettyjä oli 4 820.
24. tammikuuta 2000 tunnettiin 62 428 numeroitua pikkuplaneettaa, joista nimettyjä oli 7 212.
25. tammikuuta 2005 tunnettiin 96 154 numeroitua pikkuplaneettaa, joista nimettyjä oli 12 065.
30. tammikuuta 2010 tunnettiin 231 665 numeroitua pikkuplaneettaa, joista nimettyjä oli 15 615.5. tammikuuta 2015 tunnettiin 422 636 numeroitua pikkuplaneettaa, joista nimettyjä oli 19 044.
Sanaa "pikkuplaneetta" on käytetty jo 1800-luvulta lähtien, ja nimitykset "pikkuplaneetta", "asteroidi" ja "planetoidi" ovatkin olleet pitkään synonyymejä, mutta nykyään tunnetaan monia aurinkokunnan ulko-osissa kiertäviä pikkuplaneettoja kuten transneptunisia kohteita, joita ei aina luokitella asteroideiksi. IAU:n vuoden 2006 planeetan määritelmässäkin asteroidit ja transneptuniset kohteet mainittiin erikseen. Tästä voidaankin päätellä että asteroidi-nimitys viittaa aurinkokunnan sisempien osien pikkuplaneettoihin.
Vuonna 2006 IAU luokitteli pikkuplaneetat ja komeetat kääpiöplaneettoihin ja aurinkokunnan pienkappaleisiin. Pikkuplaneetat joiden painovoima muokkaa ne pyöreiksi ovat kääpiöplaneettoja ja muut pikkuplaneetat ovat pienkappaleita. Nimitystä pikkuplaneetta voi IAU:n mielestä kuitenkin vielä käyttää. (IAU kuitenkin suosittelee nimityksiä pienkappale ja kääpiöplaneetta.) Edelleenkin pikkuplaneetat ja komeetat numeroidaan ja nimetään eri tavoin. Nykyään pikkuplaneetoista vain viisi: 1 Ceres, 134340 Pluto, 136108 Haumea, 136199 Eris ja 136472 Makemake luokitellaan kääpiöplaneetoiksi.
Pikkuplaneetat voidaan jakaa kiertoratansa mukaan eri ryhmiin.Pikkuplaneetan ensihavainnolla sille annetaan väliaikainen nimi, joka on muotoa
2009 GA3. Nimessä 2009 viittaa havaintovuoteen. Ensimmäinen kirjain kertoo kuukauden, toinen kirjain yhdessä numeron kanssa kertoo sen, monesko kyseisen ajanjakson havainto on kyseessä.
Aiemmin on käytetty useitakin tästä poikkeavia väliaikaisia nimiä.
Kuukausikirjaimet ovat A tammikuun 1.–15. päiville, B tammikuun lopulle, C helmikuun 1–15 jne (I:tä ei käytetä).
Kyseisen puolen kuun ensimmäinen havainto on A, toinen B jne (I:tä ei käytetä). 25. havainto on Z ja sitä seuraa A1, B1 ... Z1 ja sitten A2 jne.
2009 GA3 on siten vuoden 2009 huhtikuun alkupuolen 76. havaittu pikkuplaneetta.
Kun tiettyä pikkuplaneettaa on havaittu riittävän useasti, jotta sen rata voidaan laskea, se saa oikean numeron, esim. 2009 GA3:sta tulee (301552) 2009 GA3.
Tämän jälkeen sille voidaan antaa nimi.
Pikkuplaneetan saa nimetä sen löytäjä. Pikkuplaneettoja tunnetaan nykyään niin monia ettei niille kaikille ole annettu edes nimeä, vaan ne tunnetaan vain väliaikaisilla tunnuksilla. Tällaisia ovat esim. päävyöhykkeen asteroidit (67890) 2000 WK61 ja (123456) 2000 WO137, sekä transneptuniset kohteet (15788) 1993 SB ja (15789) 1993 SC. Alhaisimman numeron omaava nimetön ja numeroitu pikkuplaneetta on (3708) 1974 FV1.
Tämä nimeämistapa ei kuitenkaan ole aina ollut käytössä, sillä ensimmäisiä löydettyjä pikkuplaneettoja (jotka olivat päävyöhykkeen asteroideja) kuten 1 Ceres (löytyi vuonna 1801 ja on ensimmäinen löydetty pikkuplaneetta) tai 2 Pallas (löytyi vuonna 1802) pidettiin aluksi varsinaisina planeettoina ja ne saivatkin nimensä planeettojen tapaan roomalaisesta ja kreikkalaisesta mytologiasta. 1850-luvulla ne kuitenkin menettivät asemansa ja tällöin nimet asteroidi ja pikkuplaneetta tulivat yleiseen käyttöön. Niiden nimien eteen lisättiin löytöjärjestyksen mukainen numero. Nykyään pikkuplaneetat saavat numeronsa vasta kun niiden rata tunnetaan kunnolla, eli järjestys ei ole enää löytämisen vaan radan laskemisen mukainen.
Ensimmäinen ei-mytologisen nimen saanut pikkuplaneetta oli päävyöhykkeen asteroidi 20 Massalia (löytyi vuonna 1852), joka sai nimensä Marseillen kaupungin kreikankielisen nimen mukaan. Nykyään päävyöhykkeen asteroideille voi antaa hyvin monenlaisia nimiä, ja asteroidivyöhykkeellä kiertääkin hyvin monentyyppisin nimin nimettyjä pikkuplaneettoja, kuten 2001 Einstein, 2046 Leningrad, 9007 James Bond, 9954 Brachiosaurus ja 110393 Rammstein.
Kaikkien pikkuplaneettojen nimeäminen ei kuitenkaan ole yhtä vapaata. Esimerkiksi Jupiterin troijalaiset nimetään Troijan sodan sankarien mukaan, esim. 624 Hektor ja 1404 Ajax. Kentaurit nimetään tietysti mytologisten kentaurien mukaan, esim. 2060 Chiron ja 5145 Pholus. Resonoivat transneptuniset kohteet kuten plutinot nimetään myyttisillä manalaan liittyvillä nimillä. Nimityksen alkuperä on plutino 134340 Pluto, joka oli ensimmäinen löydetty transneptuninen kohde (löytyi vuonna 1930) ja jota pidettiin aluksi varsinaisena planeettana. Muita plutinoita ovat esim. 28978 Ixion ja 90482 Orcus. Klassiset Kuiperin vyöhykkeen kohteet (cubewanot) nimetään luomiseen liittyvin mytologisin nimin, esim. 50000 Quaoar ja 88611 Teharonhiawako. Maan lähelle tuleville asteroideille annetaan usein (mutta ei aina esim. 9950 ESA) mytologisia nimiä kuten 1566 Icarus, 8034 Akka ja 85585 Mjolnir.