hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mikko Puumalainen
Mikko Puumalainen (s. 22. maaliskuuta 1961 Helsinki) on suomalainen juristi ja apulaisoikeuskansleri. Hän oli Suomen ensimmäinen vähemmistövaltuutettu vuosina 2002–2007.
Puumalainen on aiemmin toiminut muun muassa lainsäädäntöneuvoksena oikeusministeriössä, erityisasiantuntijana Suomen EU-edustustossa Brysselissä ja EU-asiantuntijana, kaupallisena neuvoksena ja neuvottelevana virkamiehenä valtioneuvoston kansliassa.
Puumalainen on koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti (Helsingin yliopisto 1994) ja lisäksi hän on suorittanut Master of Laws (LL.M.) -tutkinnon Lontoon yliopistossa.
Syksyllä 2004 vähemmistövaluutettuna toiminut Puumalainen piti Tatu Vanhasen lausuntoja afrikkalaisten alhaisemmasta älykkyysosamäärästä kiihottamisena kansanryhmää vastaan.
Keväällä 2014 apulaisoikeuskansleri Puumalainen linjasi koulujen uskonnollisten tilaisuuksien olevan ongelmallisia uskonnonvapauden ja yhdenvertaisuuden kannalta. Hän kehotti Opetushallitusta tarkistamaan kouluille annettua uskonnollisia tilaisuuksia koskevaa ohjeistusta. Opetushallitus ja monet poliitikot kritisoivat Puumalaisen lausuntoa.
Roland Müller
Roland Müller (s. 16. joulukuuta 1986 Innsbruck) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän pitää hallussaan Vikersundbakkenin mäkiennätystä, joka on 219 metriä.
Müller on joukkuemäen nuorten maailmanmestari vuosilta 2003 ja 2004. Hän on kilpaillut pääasiassa Continental cupissa, jossa on voittanut kuusi kilpailua ja sijoittunut palkintokorokkeelle 14 kertaa. Mäkihypyn maailmancupissa hän on kauden 2007–2008 loppuun mennessä osallistunut 14 kilpailuun, ja paras sijoitus on 15. sija Bischofshofenin kilpailusta tammikuussa 2008.
Glamour
Glamour (viehätysvoima, hohto, lumous) on englanninkielinen sana, ja sillä tarkoitetaan yleensä julkisuuteen ja parrasvaloihin liittyvää hohtoa, tavoittelemisen arvoista rikkautta, kauneutta ja kuuluisuutta korostavaa ominaisuutta.
Sana tulee skottienglannista, jossa se on alun perin tarkoittanut kielioppia ("grammar").
Televisiosarja "Kauniit ja rohkeat" tunnetaan Norjassa nimellä "Glamour".
Sana tarkoittaa myös sitä, että kaikki on mahdollista.
Henri Kapulainen
Henri Tapani Kapulainen (s. 27. huhtikuuta 1947 Lahti) on suomalainen käsikirjoittaja, näyttelijä, näytelmäkirjailija ja suomentaja.
Kapulainen on käsikirjoittanut muun muassa Jukka Sipilän ohjaaman televisioelokuvan "Hiekkakuningas" (1971). Tämän lisäksi hän on näytellyt muun muassa Anssi Mänttärin elokuvissa ja esittänyt Jean Sibeliusta Jaakko Pakkasvirran elokuvassa "Runoilija ja muusa" (1978). 1980-90 -lukujen taitteessa Kapulaisella oli Kolmoskanavalla oma sketsiohjelma "Kapulaisia".
Vuonna 2009 Helsingin Kaupunginteatterissa esitettiin Kapulaisen käsikirjoittama "Valtakunnan häirikkö", joka oli poliitinen satiiri Veikko Vennamosta.
Kapulaisen näytelmäsuomennoksia ovat muiden muassa Marie Jonesin "Kiviä taskussa", Neil Simonin "Juoruja" ja Marc Camoletin "Pyjama kuudelle"/"Ranskalainen pyjama".
Kapulainen on ollut vuodesta 1970 naimisissa näyttelijä Leena Uotilan kanssa. Heillä on kaksi lasta, joista Arttu Kapulainen on myös näyttelijä. Vuonna 1967 sekä Kapulainen että Uotila olivat perustamassa Ryhmäteatteria.
Ulla Karvo
Ulla Marita Karvo (o.s. Ihalainen, s. 14. syyskuuta 1960 Rantasalmi) on Rovaniemellä asuva entinen Kokoomuksen kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan 2007 Lapin vaalipiiristä. Hän on arvoltaan varatuomari ja suorittanut oikeustieteen lisensiaatin tutkinnon.
Karvo on ollut maakuntasihteerinä Lapin liitossa vuodesta 2003. Hän toimi Rovaniemen kaupunginvaltuustossa vuosina 1997-2004. Hän oli ehdolla eduskuntaan myös vuonna 2003, mutta ei tullut valituksi. Karvo menetti paikkansa vuoden 2011 vaaleissa.
Vapiti
Vapiti eli kanadanhirvi ("Cervus canadensis") on suuri hirvieläimiin kuuluva nisäkäs. Se on hirven ja sambarhirven jälkeen suurin hirvieläin. Vapitia ja saksanhirveä pidettiin pitkään samana lajina, mutta DNA-tutkimukset ovat osoittaneet, että kyseessä on kaksi eri lajia. Vapiti on itse asiassa läheisempää sukua japaninhirvelle kuin saksanhirvelle. Vapitia tavataan lähinnä Pohjois-Amerikassa sekä pohjoisessa ja itäisessä Aasiassa.
Ystävyysottelu
Ystävyysottelu, harjoitusottelu tai joskus näytösottelu on urheilutapahtuma, jossa voittamisella ei ole juuri merkitystä. Ystävyysottelun tarkoituksena voi olla joukkueen kokoonpanon hiominen ennen kauden alkua, sääntömuutosten kokeileminen tai varojen kerääminen hyväntekeväisyyteen. Ystävyysotteluita pelataan erityisesti joukkuelajeissa kuten jalkapallossa, jääkiekossa ja koripallossa.
Näytösotteluksi kutsutaan ottelua, joka järjestetään koska halutaan lisätä lajin näkyvyyttä tai hyväntekeväisyystarkoituksessa. Näytösottelun osapuolet eivät välttämättä ole vakituisia seuroja, vaan esimerkiksi lajin parhaimmistosta, veteraaneista tai muusta tietystä ihmisryhmästä koottuja joukkueita. Tunnettuja vuosittain järjestettäviä näytösotteluita ovat pesäpallon Itä–Länsi-ottelu ja .
Ystävyys- ja näytösotteluissa voidaan usein joustaa normaaleista kilpailusäännöistä. Esimerkiksi jalkapallon säännöissä pelaajavaihtojen määrä on rajoitettu kolmeen, mutta seuratason ystävyysotteluissa vaihtoja voidaan tehdä osapuolten siitä etukäteen sopiessa mielivaltainen määrä. Kansainvälinen jalkapalloliitto on määrännyt kansainvälisten ystävyysotteluiden vaihtojen maksimimääräksi kuusi.
Pelagonian taistelu
Pelagonian taistelu käytiin syyskuussa 1259 Nikaian keisarikunnan ja Akhaian ruhtinaskunnan välillä. Se oli merkittävä taistelu Lähi-idän historiassa, sillä se varmisti Konstantinopolin siirtymisen takaisin Bysantille, Latinalaisen keisarikunnan johti hajoamiseen vuonna 1261 ja aloitti Kreikan uudelleen siirtymisen Bysantille.
Vuonna 1258 vasta kahdeksanvuotias Johannes IV Laskariksesta tuli Nikaian hallitsija. Tämän holhooja ja myöhempi Bysantin keisari Mikael VIII Palaiologos oli halukas palauttamaan Bysantin valtakunnan ja valtaamaan alueet, jotka valtiolla oli ennen neljättä ristiretkeä. Vuonna 1259 Akhaian ruhtinaskunnan hallitsija Vilhelm II Villehardouin meni naimisiin Epeiroksen despotaatin hallitsijan Mikael II:sen tyttären kanssa. Tämä vahvisti Akhaian ja Epeiroksen liiton, johon osallistui myös Sisilian kuningas Manfred, joka lähetti heille 400 ritaria.
Vuonna 1259 nikaialaiset valtasivat Thessalian ja syyskuussa Akhaian sekä Epeiroksen armeijat marssivat pohjoiseen kohtaamaan vastustajansa. Nikaialaisia johti "sebastokrator" Theodoros Dukas, joka oli Epeiroksen Mikaelin veli. Kuitenkin ennen taistelua Epeiros jätti Akhaian ja pakeni Nikaian puolelle. Taistelun lopputulos oli Nikaian keisarikunnan selvä voitto. Akhaian ruhtinaskuntaa hallinnut Vilhelm II vangittiin. Hänet vapautettiin vasta, kun hän oli luovuttanut ruhtinaskunnan merkittävimmät linnoitukset (mukaan luettuna Mystras).
Johannes Palaiologos jatkoi tämän jälkeen sotatoimiaan ja valloitti Theban. Akhaian ruhtinaskunta oli ollut tähän saakka Kreikan merkittävin ranskalainen valtio, joka oli syntynyt neljännen ristiretken jälkeen. Ateenan herttuakunta otti taistelun jälkeen paikan vaikuttavimpana ranskalaisvaltiona Kreikassa.
Kari Harila
Kari Harila (s. 15. huhtikuuta 1968 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Harilaa kutsuttiin Kopoksi TPS:ssä pelattuaan.
Harila muutti Turkuun 1988 opintojensa perässä ja samalla vakiinnutti paikkansa Turun Palloseuran joukkueessa. Harila oli puolustajana perusvarma pelaaja eikä esittänyt mitään hienouksia, vaan hoiti puolustajan tehtävänsä tunnollisesti. Harila pelasi ainoastaan neljä kautta muualla kuin Palloseurassa, ja hän toimikin kahteen otteeseen joukkueen kapteenina. Meriitteinä Harilalla on kuusi Suomen mestaruutta ja kaikki Turun Palloseuran riveissä. Harila lopetti peliuransa 32-vuotiaana viimeiseen Suomen mestaruuteensa.
Valon vuoksi
Valon vuoksi on suomalaisen kosketinsoittaja Jukka Gustavsonin toinen soololevy. Se on sävelletty samannimiseen, kokeelliseen tanssiteokseen, jota esitettiin 8. lokakuuta ja 19. marraskuuta 1978 välisenä aikana Suomen Kansallisoopperassa. Tanssiteoksen koreografia on Gustavsonin vaimon Leena Gustavsonin käsialaa.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Jukka Gustavson.
A-puoli
B-puoli
Harri Kaasalainen
Harri Kaasalainen (29. marraskuuta 1920 Käkisalmi – 11. elokuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen runoilija. Lauri Viidan perinteitä aluksi seuranneen Kaasalaisen parhaimmaksi teokseksi on arvioitu hänen viimeistä runokokoelmaansa "Nootti". Alkuperäiseltä ammatiltaan Kaasalainen oli kenkäkaupan myyjä ja kauppaedustaja.
Harri Kaasalainen toimi Pirkkalaiskirjailijoiden sihteerinä 1953–1965 ja oli Suomen kirjailijaliiton johtokunnan jäsen 1960–1966. Hän työskenteli Kustannus Oy Lehmuksen kirjallisena johtajana 1961–1963 ja sen jälkeen Yleisradion dramaturgina 1963–1967.
Harri Kaasalainen kokosi myös monia kaskukokoelmia, esimerkiksi 1965 yhdessä Pekka Lounelan kanssa toimittamansa evakkokaskukokoelman "Ilo pintaa vaik syvän märkänis".
Terrence Howard
Terrence Dashon Howard (s. 11. maaliskuuta 1969 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on Oscar-ehdokkaana ollut yhdysvaltalainen näyttelijä. Howard on näytellyt myös televisiossa. Terrence Howardin ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli vuonna 1995 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Mr. Holland’s Opus". Vuodesta 2015 lähtien hän on esittänyt pääroolia televisiosarjassa "Empire".
Suutari (kala)
Suutari ("Tinca tinca") on Euraasiassa laajalle levinnyt sisävesien särkikala, joka elää myös Itämeren murtovedessä. Suutari on "Tinca"-suvun ainoa laji.
Suutari on ruumiiltaan tanakka, väriltään tumman puhuvan oliivinvihreä tai pronssinruskea kala. Suomut ovat pienet, tiukasti limaiseen ihoon kiinnittyneet. Silmät ovat oranssinpunaiset, pienemmät kuin särkikaloilla yleensä. Suu on pieni, suupielissä on lyhyet viiksisäikeet. Pyrstön tyvi on tukeva, pyrstö jokseenkin neliömäinen. Muut evät sen sijaan ovat muodoltaan silmiinpistävästi pyöristyneet, selkäevä on lyhyt. Sukupuolet eroavat toisistaan vatsaevien muodossa ja koossa: koiraalla vatsaevät ovat naaraan eviä huomattavasti suuremmat. Suomessa pyydetyt suutarit ovat yleensä 30–40 cm:n pituisia ja 0,3–1,5 kg:n painoisia. Muualla Euroopassa suutari voi kasvaa yli 8 kg:n mittaan. Suomen 2000-luvun ennätyssuutari painoi 3,55 kg.
Suutari elää Etelä-Suomen lämpimissä sisävesissä 62. leveysasteen eteläpuolella. Rannikkovesissä sitä on tavattu Merenkurkun pohjoispuolellakin. Lajin laaja kokonaislevinneisyys kattaa lähes koko Euroopan ja ulottuu Aasiassa Mongoliaan sekä Siperian Ob- ja Jenisei-jokien vesistöalueille. Istutettuna se esiintyy muillakin mantereilla.
Suutari on tyypillisesti rehevien, seisovien vesien kala, joka tulee toimeen vähähappisessakin vedessä. Se elää pohjan tuntumassa ja syö lähinnä pohjaeläimiä kuten äyriäisiä, matoja, kotiloita ja hyönteisten toukkia. Suutari kutee alkukesällä matalassa rantavedessä kasvillisuuden seassa. Pienet mätimunat, joita voi olla satoja tuhansia, takertuvat vesikasveihin.
Suomessa suutaria ei juuri arvosteta ruokakalana. Muualla Euroopassa ja Ruotsissakin suutaria kuitenkin pidetään maukkaana ja sitä kasvatetaankin lammikoissa annoskalaksi. Suomessa suutaria on kasvatettu istutettavaksi toisiin vesistöihin, ja suuri osa nykyesiintymistä onkin näiden istutusten tulosta.
Suutaria saadaan katiskoilla, verkoilla ja rysillä. Muualla Euroopassa se on myös suosittu onkikala; suuri suutari tarjoaa tiukan vastuksen.
Suutarin erikoisia värimuotoja (kultasuutari) viljellään ja käytetään Euroopassa lammikoiden koristekaloina.
Repola (yritys)
Repola Oy oli vuosina 1990–1995 toiminut suomalainen teollisuuskonserni, jonka toimialoja olivat mm. metalli- ja metsäteollisuus. Se oli aikanaan Suomen suurin teollisuusyritys. Yhtiö muodostettiin yhdistämällä Yhtyneet Paperitehtaat Oy ja Rauma-Repola Oy. Se fuusioitui vuonna 1995 Kymmene Oy:n kanssa UPM-Kymmene Oyj:ksi. Yrityksen pääjohtajana toimi sen olemassaolon ajan Rauma-Repolan entinen pääjohtaja, vuorineuvos Tauno Matomäki.
Morean despotaatti
Morean despotaatti () oli bysanttilainen provinssi, joka oli olemassa 1300-luvun puolivälistä 1400-luvun puoliväliin. Sen koko vaihteli sen satavuotisen historiansa aikana, mutta suurimmillaan se käsitti lähes koko Peloponnesoksen niemimaan, joka tunnettiin tuohon aikaan nimellä Morea.
Despotaattia hallitsi yleensä Bysantin kruununperillinen, joka käytti titteliä despootti (ei tule sekoittaa tässä yhteydessä despotismiin). Morean pääkaupunki oli Mystraksen linnoituskaupunki, josta tuli merkittävä bysanttilaisen kulttuurin ja vallan keskus. Hallinnon keskus oli kaupungissa sijainnut Despoottien palatsi.
Morean despotaatin alueella sijaitsi aiemmin Akhaian ruhtinaskunta, joka oli perustettu Bysantin entiselle alueelle neljännen ristiretken jälkeen. Akhaian hallitsija Vilhelm II Villehardouin hävisi Pelagonian taistelun vuonna 1259 ja joutui luovuttamaan alueensa linnoituksineen vapauttaakseen itsensä. Tästä alueesta tuli Morean despotaatin ydinosa.
Keisari Johannes VI Kantakuzenos järjesteli provinssin uudelleen 1300-luvun puolivälissä antaakseen sen pojalleen Manuel Kantakuzenokselle apanageksi. Kilpaileva Palaiologos-dynastia kaappasi Morean Manuelin kuoltua vuonna 1380 ja Theodoros I Palaiologoksesta tuli Morean uusi despootti. Teodor hallitsi vuoteen 1407 ja vahvisti bysanttilaista valtaa sekä pääsi sopimukseen vahvempien naapureidensa, etenkin Osmanien valtakunnan, kanssa vasallivaltiosuhteesta. Teodor elvytti myös taloutta kutsumalla albaaneja asumaan alueelle.
1400-luvulla Morean despotaatti saavutti suurimman laajuutensa. Kuitenkin vuonna 1446 osmanien sulttaani Murad II tuhosi Bysantin puolustuksen Korintinkannaksella. Hyökkäys avasi osmaneille tien koko Peloponnesoksen valtaamiseen. Murad ehti kuolla ennen kuin onnistui hyödyntämään tilanteen. Mehmed II valloitti Bysantin pääkaupungin Konstantinopolin vuonna 1453 ja Morean despotaatin viimeisenä palasena Bysantin valtakunnasta Euroopassa seitsemän vuotta myöhemmin.
Pekka Lounela
Pekka Elias Lounela (20. elokuuta 1932 Helsinki – 2. joulukuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen kriitikko, pakinoitsija, kirjailija ja runoilija.
Lounela vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Turussa, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa estetiikkaa, kirjallisuutta, taidehistoriaa ja filosofiaa.
Lounela toimi "Parnasson" toimitussihteerinä 1955–1957 ja Yleisradion teatteriosastolla dramaturgina 1957–1963 ja teatteriosaston päällikkönä 1965–1973. Kriitikonuransa hän aloitti "Ylioppilaslehden" teatterikriitikkona.
Lounelan kirjalliseen tuotantoon kuului pakinoita, pamfletteja, runoja, matkakirjoja, pienoisromaaneita ja näytelmiä. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma "Epätieto", ilmestyi 1954. Lehtipakinoita Lounela on julkaissut nimimerkillä "Kala".
Predator 2 – Saalistaja
Predator 2 – Saalistaja on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut jatko-osa elokuvalle "Predator – saalistaja". Elokuvan on ohjannut Stephen Hopkins. Koko elokuvan näyttelijä- ja kuvausryhmä olivat vaihtuneet ensimmäisestä elokuvasta, vain näyttelijä Kevin Peter Hall jatkoi osassaan Predatorina. Käsikirjoittajina kuitenkin toimivat edelleen Jim ja John Thomas ja musiikin sävelsi ensimmäisen osan tapaan Alan Silvestri. Elokuva sai huonon vastaanoton faneilta ja kriitikoilta, mutta on sittemmin noussut kulttimaineeseen. Elokuva sai vuonna 2010 jatko-osan nimeltään "Predators".
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Los Angelesiin ja vuoteen 1997 eli kymmenen vuotta ensimmäinen "Predator"-elokuvan tapahtumien jälkeen.
Erikoisen kuuma lämpöaalto on iskenyt Los Angelesiin. Samaan aikaan kaksi kilpailevaa huumekartellia käy sotaa kadulla, ja paikalle on kutsuttu kovan luokan ammattipoliisi Michael Harrigan (Danny Glover). Kiihkeän poliisin ja rikollisten välisen ampumisen jälkeen, rikolliskartelli vetäytyy lähitaloon suojaan, kun sarja räjähdyksiä vavisuttaa taloa ja sitä seuraavat satunnaisesti ammutut laukaukset hämmentävät Harrigania. Harrigan tutkii alueen ja huomaa rikollisten kuolleen, mutta ruumiit on silvottu ampumisen sijaan. Kun Harrigan ja hänen poliisikollegansa ovat lähdössä alueelta, huomaa hän lähes läpinäkyvän, auringon valossa kiiltävän kookkaan hahmon erään talon katolla.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano valittaa tämän jatko-osan jäävän hengettömäksi ja huumorittomaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Royal Enfield
Royal Enfield oli vuonna 1893 perustetun brittiläisen "Enfield Manufacturing Companyn" moottoripyörämerkki. Yhtiö siirtyi polkupyörien valmistuksesta moottoripyöriin vuonna 1901. Sittemmin tuotemerkki ja valmistus on siirtynyt intialaisen autoteollisuuskonserni Eicher Motorsin tytäryhtiöksi; Eicher Motors hankki jo vuonna 1993 60 prosentin osuuden Royal Enfieldistä.
Royal Enfieldin kuuluisin malli, yksisylinterinen "Bullet", esiteltiin vuonna 1931. Toisen maailmansodan jälkeen 1949 Bullet 350 -mallista esiteltiin uudistettu versio, jonka tuotanto jatkui vuoteen 1958. Royal Enfieldien tuotanto Englannissa lopetettiin 1967 Redditchin tehtaalla ja 1970 Bradford-on-Avonin tehtaalla.
Madras Motors -yhtiö alkoi Enfieldien lisenssivalmistuksen Intian hallituksen tarpeisiin vuonna 1955. Tuotanto Intian Chennaissa jatkuu edelleen, ja tehdas on esitellyt uusia malleja. Bullet 350-mallista jatkokehitelty Bullet 500 esiteltiin vuonna 1993. Uusi malli on teknisiltä ratkaisuiltaan olennaisesti samankaltainen kuin alkuperäinen vuoden 1955 malli, mutta siinä on 12 voltin sähköjärjestelmä.
Jason Becker
Jason Becker (s. 22. heinäkuuta 1969) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja entinen kitaristi, jonka tyyliä kuvaa lähinnä neoklassinen metalli.
Becker tuli tunnetuksi metalliyhtyeessä Cacophony, joka julkaisi kaksi albumia 1980-luvun loppupuolella. Hän aloitti sittemmin soolouran ja nauhoitti yhden albumin David Lee Rothin kanssa. Beckerin ensimmäinen sooloalbumi oli "Perpetual Burn" (1988).
Becker menetti soitto-, liikkumis- ja puhekykynsä pitkäaikaisen ALS-lihasrappeumataudin johdosta. Hän pystyy kommunikoimaan
silmiensä liikkeillä ja on jatkanut säveltämistä tietokoneohjelmien avulla.
Vanin maakunta
Vanin maakunta on maakunta itäisessä Turkissa Vanjärven rannalla, Iranin rajalla. Vanin maakunnalla on pinta-alaa 20,927 km² ja maakunnan asukasluku on 877 524 (2000). Vanin maakunnassa asuu suuri kurdienemistö.
Lokakuussa 2011 maanjäristys surmasi ainakin tuhat ihmistä Vanin ja Ercisin kaupungeissa.
Vanin maakunta on jaettu 12 piirikuntaan (pääkaupunki lihavoidulla tekstillä).
Operaatio Kilpapurjehdus
Operaatio Kilpapurjehdus oli peitenimi Ahvenanmaan militarisoinnille 22. kesäkuuta 1941, jolla Suomi pyrki estämään Neuvostoliiton maihinnousun alueelle.
Kansainliiton päätöksellä Ahvenanmaa oli demilitarisoitu 1921, tarkoittaen alueen tyhjentämistä sotajoukoista ja -tarvikkeista. Pian talvisodan jälkeen Hankoniemi sekä Viro olivat kuitenkin neuvostojoukkojen hallussa, ja Suomen johto pelkäsikin maihinnousua saarille heidän taholtaan. Huhtikuussa 1941 oli suomalaisten suunnitelma Ahvenanmaan aseistamisesta valmis, jonka myötä Turun ja Porin väliselle rannikolle alettiin sijoittaa Suomen joukkoja.
Operaatio Kilpapurjehduksen käskyt annettiin 19. kesäkuuta ja laivasto-osasto lähti liikkeelle 22. päivän aamulla klo 4.30. Vuorokauden kuluessa Maarianhaminaan saapui yli 20 alusta. Osastoa suojasivat mm. Suomen molemmat panssarilaivat Väinämöinen ja Ilmarinen. Neuvostoliitto reagoi välittömästi: klo 6.05 panssarilaivoja pommitettiin Sottungan edustalla, vaikka maiden kesken ei vallinnut sotatilaa. Neuvostoliiton Itämeren laivasto oli asetettu valmiustilaan 21. päivän iltana.
Ahvenanmaalle sijoitettiin rykmentin verran joukkoja ja linnoittaminen aloitettiin. Panssarilaivat saattueineen suojasivat aluetta, kunnes saarille saatiin sijoitetuksi kenttä- ja rannikkotykistöä.
Vaikka Neuvostoliitto oli talvisodan jälkeen laatinut suunnitelmia maihinnoususta Ahvenanmaalle, ei niitä kuitenkaan koskaan yritetty toteuttaa. Jatkosodan kuluessa alettiin saarien miehitysjoukkoja kuitenkin pian siirtää varsinaiselle rintamalle itään, kun Hangon vapautus ja saksalaisten joukkojen eteneminen Baltiassa vähensi niin Neuvostoliiton vaikutusvaltaa Itämerellä kuin myös maihinnousun uhkaa. Jatkosodan jälkeen miehitys päättyi, ja Ahvenanmaa on siitä lähtien ollut jälleen demilitarisoitu.
Islannin vaakuna
Islannin vaakuna () on Islannin kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se on nykyisessä muodossaan ollut käytössä vuodesta 1944, vaikkakin se perustuu vuonna 1919 käyttöön otettuun vaakunaan. Vaakunassa on sininen kilpi, jossa on punainen risti hopeisen ristin sisällä. Kilpi muistuttaa Islannin lippua, josta se eroaa muotonsa lisäksi vain siinä, että heraldisen käytännön mukaisesti valkoinen on vaakunassa korvattu hopealla. Kilpeä kannattelee Islannin neljä suojelijaa (landvættir): härkä (Griðungur), aarnikotka (Gammur), lohikäärme (Dreki) ja jättiläinen (Bergrisi). Suojelijat seisovat laavakivilohkareen päällä.
Iskukuumennus
Iskukuumennus eli UHT-käsittely () on kuumennukseen perustuva säilöntämenetelmä.
Iskukuumennettavat elintarvikkeet kuumennetaan korkeassa paineessa suoran höyryinjektion avulla noin sekunnin ajaksi vähintään 135 °C:n lämpötilaan. Käytännön syistä usein kuitenkin käytetään hieman korkeampia lämpötiloja ja pidempää kuumennusaikaa: tyypillisesti lämpötilat ovat 140–150 °C ja kuumennusaika yli kaksi sekuntia.
Useimmiten tätä menetelmää käytetään pieneliöiden tappamiseksi maidosta ja maitotuotteista ja se pidentääkin maitotuotteiden säilyvyyden moninkertaiseksi. Tyypillisesti UHT-käsiteltyjen maitotuotteiden säilyvyysaika on kuukausia, kun käsittelemättömien maitotuotteiden säilyvyys on vain muutamia päiviä.
Suomessa UHT-maidon kulutus on merkittävästi vähäisempää kuin muualla Euroopassa. Suomessa UHT-maidon osuus on alle prosentin luokkaa, kun Länsi-Euroopassa lähes puolet kulutetusta maidosta on iskukuumennettua.
Marya Hornbacher
Marya Hornbacher (s. 4. huhtikuuta 1974) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Hornbacher syntyi Kaliforniassa, mutta varttui Minnesotassa. Hän kärsi lapsuudestaan asti syömishäiriöistä. Hornbacher on ollut useita kertoja laitoshoidossa ensin syömishäiriöiden ja myöhemmin kaksisuuntaisen mielialahäiriön takia.
22-vuotiaana Hornbacher kirjoitti omaelämäkerrallisen teoksen "Elämä kateissa – kertomus anoreksiasta ja bulimiasta". Se oli ehdolla Pulitzer-palkinnon saajaksi vuonna 1998. Teos on sittemmin käännetty useille kielille, ja pelkästään Yhdysvalloissa sitä on myyty yli miljoona kappaletta.
Random House julkaisi vuonna 2005 Hornbacherin kirjoittaman "The Center of Winter" -romaanin, joka kertoo itsemurhan jälkimainingeista.
Hornbacherilla diagnosoitiin kaksisuuntainen mielialahäiriö (I tyyppi, nopeasti vaihteleva muoto) vuonna 1997. Hänen toinen omaelämäkerrallinen kirjansa "Madness: A Bipolar Life" julkaistiin vuonna 2008. Siinä Hornbacher kuvaa elämäänsä mielisairauden kanssa "Elämä kateissa" -kirjan tapahtumien jälkeen.
Epätyypillinen masennus
Epätyypillinen masennus on mielialahäiriö, jolla on useita samoja tyypillisiä oireita kuin masennuksella ja dystymialla, mutta siihen kuuluu mielialan parantuminen reaktiona myönteisiin tapahtumiin. Sitä vastoin melankolisesta masennuksesta kärsivät henkilöt eivät yleensä koe mielialan nousua normaalien miellyttävien tapahtumien yhteydessä. Epätyypilliseen masennukseen kuuluvia oireita ovat myös tuntuva painonnousu tai ruokahalun kasvu, liikaunisuus, raskas tuntemus raajoissa ja herkkyys sosiaaliselle hylkäämiselle, jotka aiheuttavat merkittävän sosiaalisen tai ammatillisen haitan.
Nimestään huolimatta epätyypillinen masennus on masennuksen yleisin muoto.
Epätyypillinen masennuksen tunnuspiirteitä ovat:
Epätyypillinen masennus ilmenee usein nuorempana kuin masennussairauden muut muodot. Suurin osa potilaista on naisia, ja usein epätyypillisen masennuksen rinnalla ilmenee muitakin mielenterveyden häiriötiloja.
Vaikka SSRI- ja muut uudet mielialalääkkeet ovat usein ensimmäinen lääkevalinta masennuksen hoitoon vähäisten haittavaikutustensa vuoksi, varsin vähän tiedetään niiden tehosta epätyyppillisen masennuksen hoidossa.
Nykytietämyksen mukaan MAOI-lääkkeet ovat epätyypillisessä masennuksessa tehokkaampia kuin trisykliset mielialalääkkeet. Palautuviin MAOI-lääkeaineisiin lukeutuva moklobemidi on havaittu yksittäisessä tutkimuksessa tehokkaammaksi kuin SSRI-lääkkeisiin kuuluva fluoksetiini. SSRI-lääkkeisiin lukeutuva sertraliini on puolestaan yksittäisen tutkimuksen perusteella moklobemidiä tehokkaampi.
Vuoden 1999 tutkimuksessa ilmeni, että kognitiivista käyttäytymisterapiaa saaneilla potilailla oli sama 58 % hoitovaste kuin MAOI-lääkityksellä.
Greatest Hits (Björk)
Greatest Hits on tähän mennessä ainoa Björkin kokoelma-albumi. Se sisältää albumien "Debut", "Post", "Homogenic" ja "Vespertine" kappaleita.
Albumilla olevat kappaleet "Human Behaviour", "Big Time Sensuality", "Venus as a Boy" ja "Play Dead" ovat albumilta "Debut". "Hyper-Ballad", "Army of Me", "Isobel" ja "Possibly Maybe" ovat albumilta "Post". "All Is Full of Love", "Jóga", "Bachelorette" ja "Hunter" ovat albumilta "Homogenic". Ja viimeisenä kappaleet "Pagan Poetry" ja "Hidden Place" ovat albumilta "Vespertine".
Albumilla ei ole kaikkia Björkin kappaleita, jotka ovat julkaistu singleinä kuten "It's Oh So Quiet", "Alarm Call", "I Miss You", "Cocoon" ja "Violently Happy".
Albumin viimeisenä kappalena on ennenjulkaisematon "It's in Our Hands", joka on julkaistu myös singlenä jälkeenpäin.
Joahas
Joahas oli yksi Israelin kuningaskunnan kuningas. Hän tuli valtaan isänsä Jeehun kuoltua ja hallitsi 17 vuotta, ehkä vuodet 818–801 eaa. Joahasin kuoltua tuli Israelin kuninkaaksi hänen poikansa Joas.
2.Kun.13:1–9
Tapio Holvitie
Tapio Johannes Holvitie (24. tammikuuta 1934 Uusikaupunki – 24. lokakuuta 2015 Turku) oli suomalainen poliitikko. Kokoomuksen kansanedustajana hän edusti Turun läänin eteläistä vaalipiiriä 1979–1991. Erityisopettajan koulutuksen saanut Holvitie oli presidentin valitsijamies 1978, 1982 ja 1988 sekä Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1969–1993. Hän oli Suomi-Israel Yhdistysten Liitto ry:n sekä Turun Seudun Suomi-Israel yhdistys r.y:n kunniapuheenjohtaja.
Joas (Israel)
Joas oli Joahasin poika ja yksi Israelin kuninkaista. Hän hallitsi 17 vuotta, todennäköisesti vuodet 801–785 eaa. Joas kävi menestyksekkään sodan Juudan kuningasta Amasjaa vastaan. Hän nöyryytti Amasjan, otti mukaansa valtaisan määrän kultaa ja revitti Jerusalemin muurista pienen kohdan. Tämän jälkeen hän palasi maahansa. Kuoltuaan tuli kuninkaaksi hänen poikansa Jerobeam II.
Jerobeam II
Jerobeam II oli yksi Israelin kuninkaista. Hän hallitsi maata 41 vuotta, ehkä vuodet 785–744 eaa. Hänen isänsä oli Joas. Jerobeam II:n aikana Israel eli kukoistuskautta. Hallituskautensa puolivälissä profeetta Aamos saarnasi maassa, varoittaen tulevasta. Jerobeam II myös nujersi Syyrian edeten Damaskokseen asti. Hänen kuoltuaan tuli kuninkaaksi hänen poikansa Sakarja.
2.Kun.14:23–29
Resistance: Fall of Man
Resistance: Fall of Man on Insomniac Gamesin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle vuonna 2006. Peli tunnettiin aiemmin työnimellä "I-8".
Peli seuraa klassista alien-teemaa, jossa pelaajan täytyy pelastaa maailma Chimera-nimisiltä hirviöiltä. Peli on saanut vaikutteita "Ratchet & Clank" -pelisarjasta: muun muassa pelin aseet ovat futuristisia ja niitä voi muunnella ja päivittää samalla tavoin kuin "Ratchet & Clank" -peleissä.
Pelissä oli mukana verkossa pelattava moninpeli, joka mahdollisti jopa 40 pelaajan ottelut. Pelin ja sen jatko-osien serverit kuitenkin lopetettiin keväällä 2014. Jaetulla ruudulla peliä voi pelata yhteistyöpelinä kaksinpelinä tai otteluina neljän pelaajan kesken.
Romaric
Christian Koffi N’Dri, tunnetaan nimellä Romaric, (s. 4. kesäkuuta 1983 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija. Hän edustaa ranskalaisseura SC Bastiaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Romaric aloitti uransa norsunluurannikkolaisessa ASEC Mimosasissa kausina 2001–2003. Kausiksi 2003–2005 hän siirtyi belgialaiseen Bevereniin, jossa pelasi 44 ottelua ja teki 18 maalia. Kaudet 2005–2008 Romaric vietti ranskalaisessa Le Mansissa pelaten 89 ottelua ja tehden seitsemän maalia. Vuosiksi 2008–2012 hän siirtyi espanjalaiseen Sevillaan, jossa pelasi kolmen kauden aikana 81 ottelua ja teki kolme maalia. Kaudella 2011–2012 Romaric pelasi lainalla Espanyolissa 28 ottelua, joissa teki kolme maalia. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Zaragozaan. Peliaika seurassa jäi kuitenkin vähäiseksi ja Romaric pelasi vain 12 liigaottelussa. Kesällä 2013 hän siirtyi SC Bastiaan.
Romaric pelasi maajoukkueessa vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa vain yhdessä pelissä Hollantia vastaan, jonka Norsunluurannikko voitti 2–1.
Hän on syntynyt 4. kesäkuuta 1983, eli täsmälleen samana päivänä kuin hänen maajoukkuekaverinsa Emmanuel Eboué.
Sakarja (kuningas)
Sakarja oli viimeinen Jeehun kuningashuoneen hallitsija. Hän oli Jerobeam II:n poika ja hän hallitsi kuuden kuukauden ajan. "Hän teki sitä, mikä on väärää Herran silmissä, niin kuin hänen isänsäkin olivat tehneet. Sallum, Jabesin poika, teki salaliiton kuningasta vastaan. Hän löi Jibleamissa Sakarjan hengiltä ja nousi kuninkaaksi hänen sijaansa... Näin toteutui Herran ennustus Jeehulle: "Neljänteen polveen saakka istuvat jälkeläisesi Israelin valtaistuimelle. Niin oli nyt käynyt."
Sakarja ei ehtinyt lyhyenä hallituskautenaan tehdä juuri mitään.
Robert Åsbacka
Robert Åsbacka (s. 8. helmikuuta 1961 Teerijärvi) on suomalainen kirjailija. Hänen romaaninsa "Kring torget i Skogshall" oli Finlandia-palkintoehdokas 2006. Åsbacka on vastaanottanut Svenska litteratursällskapetin palkinnon 2006 ja Finlands svenska televisionin palkinnon 2004. Vuonna 2005 hän oli ehdolla Runeberg-palkinnon saajaksi.
Patrick M. S. Blackett
Patrick Maynard Stuart Blackett (18. marraskuuta 1897 – 13. heinäkuuta 1974) oli brittiläinen fyysikko. Blackett kunnostautui erityisesti kokeellisen fysiikan alueella. Blackett sai vuonna 1948 Nobelin fysiikanpalkinnon työstään sumukammion, kosmisen säteilyn ja paleomagnetismin parissa.
Blackett taisteli ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen hänet korotettiin luutnantiksi ja hän alkoi opiskella fysiikkaa. Fysiikkaa hänelle opetti Nobelin kemianpalkinnon saanut Ernest Rutherford. Blackett valmistautui Cambridgen yliopistosta vuonna 1921. Tätä ennen hän työskenteli Kuninkaallisessa laivastossa.
Qaqortoq
Qaqortoq () [] on kaupunki Grönlannin lounaisosassa, joka kuuluu Kujalleqin kuntaan. Asukasluvultaan, 3 490 (1/2007), Qaqortoq on Etelä-Grönlannin suurin ja koko Grönlannin neljänneksi suurin kaupunki.
Nimi Qaqortoq on läntistä grönlannin kieltä ja tarkoittaa valkoista.
Qaqortoqin perusti norjalainen kauppias Anders Olsen vuonna 1775. Lähellä Qaqortoqia ovat myös Hvalseyn ja Hvalseyn kirkon rauniot, kuuluisimmat skandinaavien rauniot Grönlannissa.
A-Team
The A-Team on vuosina 1983–1987 NBC:lle tuotettu yhdysvaltalainen televisiosarja.
Sarjan päähenkilöitä olivat John ”Hannibal” Smith (George Peppard), Tempelton ”Faceman” Peck (Dirk Benedict), B. A. ”Bad Attitude” Baracus (Mr. T) ja ”Howlin’ Mad” Murdock (Dwight Schultz). Sarjaa tehtiin viisi tuotantokautta (yhteensä 98 jaksoa ja yksi televisioelokuva). Suomessa sarjaa esitti Sub. Sitä on myös myynnissä tuotantokausittain.
Justine Bateman
Justine Bateman (s. 19. helmikuuta 1966) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän kävi Taft High Schoolin Woodland Hillsissä ja valmistui 1984. Hänen äidillään on maltalaisia sukujuuria.
Bateman esitti vuosina 1982–1989 Mallory Keatonia tilannekomediassa "Perhe on paras". Hän esiintyi myös sarjan "Huonosti käyttäytyvät miehet" yhdysvaltalaisversiossa 1996–1997.
Bateman on naimisissa Mark Fluentin kanssa ja hänellä on kaksi lasta.
Hänen veljensä on näyttelijä Jason Bateman.
Thomas Nuttall
Thomas Nuttall (5. tammikuuta 1786, Long Preston, Yorkshire–10. syyskuuta 1859, St Helens, Lancashire) oli englantilaissyntyinen, Yhdysvalloissa vaikuttanut kasvi- ja eläintieteilijä.
Nuorena Nuttall työskenteli Englannissa muutaman vuoden kirjanpainajaharjoittelijana. 1808 hän muutti Yhdysvaltoihin ja teki siellä elämäntyönsä. Philadelphiassa hän tutustui professori Benjamin Smith Bartoniin, joka oli tuolloin hyvin arvostettu luonnontieteilijä, ja jonka rohkaisusta Nuttall suuntasi intohimonsa luonnontieteisiin.
1810 hän teki tutkimusmatkan Suurille Järville. 1811 hän osallistui John Jacob Astorin rahoittamalle matkalle Missourin yläjuoksulle, jolla Nuttall ystävystyi englantilaisen kasvitieteilijän John Bradburyn kanssa, joka keräsi kasveja Liverpoolin kasvitieteelliseen puutarhaan.
Englannin ja Yhdysvaltain välien kiristymisen vuoksi Nuttall joutui palaamaan Lontooseen, jossa hän järjesti suuren kasvikokoelmansa. 1815 hän palasi Amerikkaan. 1818–1820 hän retkeili Arkansasjoella ja Red Riverillä. 1825 hän sai kuraattorin viran Harvardin yliopiston kasvitieteellisestä puutarhasta.
1834 hän erosi virastaan ja lähti uudelle retkelle länteen, kartoittaen Kansasin, Wyomingin ja Utahin kasvillisuutta. Joulukuussa 1834 Nuttall purjehti Havaijille, josta hän palasi seuraavana keväänä, ja tutki Tyynenmeren rannikkoa Yhdysvaltain luoteis- ja länsiosissa.
1836–1841 Nuttall työskenteli Philadelphian luonnontieteiden akatemiassa. Setänsä kuoltua hän palasi Englantiin joulukuussa 1841. Samoihin aikoihin tuli painosta hänen Yhdysvaltojen puita käsittelevä kirjansa, jossa ensimmäistä kertaa esiteltiin kaikki Yhdysvaltain puulajit.
Nuttall kuvaili ja nimesi suuren määrän kasveja ja myös eläimiä, linnuista muun muassa korpirastaan.
Harvardin yliopistoon perustettiin lintutieteellinen yhdistys "The Nuttall Ornithological Club", joka ryhtyi julkaisemaan lintulehteä "Bulletin of the Nuttall Ornithological Club" vuonna 1876. Lehti on nykyisin nimeltään "The Auk", eräs maailman arvostetuimmista 
lintutieteellisistä julkaisuista.
"* The genera of North American plants, 1818"
"* New genera and species of plants, 1840"
"* The North American sylva, 1842-1849."
Joni Myllykoski
Joni Myllykoski (s. 2. heinäkuuta 1984 Tornio) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Metal Ligaenissa pelaavaa SønderjyskEä.
Myllykosken uran alkua edesauttoi asuminen Kivirannalla, joka on sählystä kuuluisa kaupunginosa Torniossa. Myllykoski on saanut oppinsa Tornion IHC:sta.
Myllykoski torjui A- ja B-juniori-ikäisenä Kärppien joukkueessa. Oulussa hän pääsi myös haistelemaan liigatunnelmaa 15 ottelun verran vaihtoaitiosta toimien Kärppien luukkuvahtina.
Kaudelle 2004–2005 Myllykoski siirtyi KalPan joukkueeseen jossa hän torjui pääosin A-junioreissa, mutta pääsi myös yhden ottelun ajaksi luukkuvahdiksi Mestikseen.
Myllykoski pelasi hyvillä otteillaan itselleen sopimuksen Kajaanin Hokin kanssa kaudeksi 2005–2006. Hän pelasi itsensä Hokin ykkösmaalivahdiksi pelaten vielä kauden 2006–2007, jolloin Hokki juhli Mestiksen mestaruutta. 
Kauden 2006–2007 aikana hän oli syksyllä yhden ottelun Kärppien luukkuvahtina, ja joulukuussa JYP:issä yhdeksän ottelun ajan. JYP hankki Myllykosken Sinuhe Wallinheimon korvaajaksi tämän loukkaannuttua, mutta mies jäi vähäiselle peliajalle Pekka Tuokkolan pitäessä torjuntavastuuta. Myllykoski pelasi JYPin paidassa kolmessa ottelussa torjuntaprosentin ollessa hyvä 93%.
Kaudeksi 2007–2008 Myllykoski suuntasi pohjoisesta etelään ja Mikkelin Jukureihin. Hyvin sujuneen Mestis-aikansa ansiosta hän pääsi kaudelle 2008–2009 takaisin SM-liigaan Lukon riveihin. Myllykoski sai kauden aikana pelata vain kahdessa ottelussa surkealla tilastolla: 63 minuuttia, 51 sekuntia maalilla, 6 päästettyä maalia ja torjuntaprosentti 76,92%. Kausi 2008–2009 ei Lukolle ollut loistelias: se joutui kauden päätteeksi play-out-otteluissa "jumbofinaaliin" Ässien kanssa.
Kaudelle 2009–2010 Myllykosken tie vei Tanskan liigassa pelanneeseen Herningin joukkueeseen.
Kaudelle 2010–2011 JYP tarvitsi uutta maalivahtia Sinuhe Wallinheimon lopetettua uransa. Tanskassa hyvin pelannut ja JYPissä aiemmin hienosti esiintynyt Myllykoski oli JYPille sopiva maalivahti ja niinpä joukkue teki Myllykosken kanssa kaksivuotisen sopimuksen.
Uusi alku JYPissä oli hyvä: ensimmäisessä ottelussaan Myllykoski päästi kaksi maalia torjuen vain 15 kertaa, mutta jo seuraavassa ottelussa hän oli JYPin kantava voima päästäen vain yhden maalin. Tuokkolan oltua maalilla yhden ottelun, vastasi Myllykoski pelaten kaksi peräkkäistä nollapeliä. Myllykoski oli Tuokkolan kanssa pitämässä JYPin maalilla kautta aikain toiseksi pisintä nollaputkea (237 minuuttia 46 sekuntia päästämättä maaliakaan). Kauden 11 ensimmäisessä ottelussa Myllykoski piti maalinsa puhtaana kolme kertaa ja päästi vain 10 maalia, tarjoten näin Tuokkolalle hyvän vastuksen kilpailussa ykkösvahdin paikasta.
Kauden alku osoitti, että Myllykoski ei ole ollut niin huono kuin Lukossa pelatuiden otteluiden tilastot näyttävät. Itseluottamukselle vuosi Tanskassa oli tehnyt hyvää. Myös maalivahtivalmennus Jyväskylässä on huippuluokkaa ja JYPin puolustus liigan parhaimmistoa, joten Myllykosken potentiaali pääsee nyt oikeuksiinsa. Kauden alussa näyttää että Myllykoskesta JYP on saanut Wallinheimon veroisen kirittäjän ykkösmaalivahdiksi nostetulle Pekka Tuokkolalle.
Rahkonen (täsmennyssivu)
Rahkonen tarkoittaa seuraavaa:Rahkonen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alatri
Alatri on kaupunki Italian Lazion alueella Frosinonen maakunnassa. Kaupungissa on arviolta 28 952 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 97,2 neliökilometriä. Kaupungissa on akropolis, josta käytetään nimeä Civita.
Kaupungin alueella on asuttu jo neljän tuhannen vuoden ajan.
Alkujaan paikalla oli hernikiläisten kaupunki nimeltaan Aletrium. Se oli yksi puolustuslinnoitteista volskeja ja samnilaisia vastaan n. 500 eaa. Kaupunki liittoutui Rooman kanssa, estääkseen etruskien laajenemisen, mutta roomalaiset valloittivat kaupungin 306 eaa.
Länsi-Rooman kaatumisen jälkeen kaupunki rappeutui, ja ainoana auktoriteettina oli piispa. Teoderik Suuren hallintokaudella (400-luvulla) paavi Liberius nimitti Teoderikin kaupungin uudelleenrakentajaksi. Kaupunki kuitenkin ryöstettiin ja tuhottiin goottilaissodissa 500-luvulla.
1100-luvulla kaupungista tuli tärkeä linnoitus paaveille, kun heidän oli vaarallista poistua Roomasta. Seuraavalla vuosisadalla siitä tuli vapaa kunta, jota paavi ja piispat valvoivat. Alatri varaustui ja laajeni ja valloitti ympäröiviä alueita hallintaansa. 1400-luvulla Alatri alkoi menettää vapauksiaan, kun Napolin Vladislav ja paavi Martinus V sekaantuivat sen sisäisiin asioihin. 1434 kaupunki siirtyi Kirkkovaltion huomaan.
Kiistat naapurikuntien välillä jatkuivat, ja vuonna 1556 espanjalaiset miehittivät Alatrin. Kaupunki pysyi kuitenkin Kirkkovaltiolla vuoteen 1870, kunnes Italia yhdistyi.
Toisessa maailmansodassa Alatri kärsi suuria vahinkoja ja monia kuolonuhreja.
Vanhassa kaupungissa on Gottifredon palatsi, jossa on arkeologinen museo. Scolopin kirkko on rakennettu 1734–1745. Santa Maria Maggiore on 400-luvulla Venuksen temppelin raunioille rakennettu kirkko. Sen lähellä on Pyhän Fransiskuksen kirkko 1200-1300-luvulta.
Muita nähtävyyksiä on Alatrin katedraali sekä vuodelta 1870 Piuksen suihkulähde, joka on omistettu paavi Pius IX:lle ja Conti-Gentilin palatsi 1200-luvulta.
Haylie Duff
Haylie Katherine Duff (s. 19. helmikuuta 1985 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen nuorempi sisarensa on Hilary Duff. Vuosina 2005–2007 Duff esitti Sandy Jamesonia sarjassa "Seitsemäs taivas".
Duff syntyi Houstonissa, Texasissa. Haylien äiti Susan Colleen on kotiäiti sekä elokuvatuottaja (tuottanut muun muassa elokuvat "Tuhkimotarina" (2004), "The Perfect Man" (2005) ja "Material Girls" (2006)) ja toimii myös Haylien sisaren Hilaryn managerina. Haylien isä on Robert Erhard Duff. Kasvaessaan Texasissa Haylie aloitti balettiopinnot jo hyvin nuorena. Molemmat Duffin sisarukset saivat roolit "Pähkinänsärkijä"-baletista.
Duffin ura alkoi pienillä rooleilla muun muassa televisioelokuvissa "Hope" ja "True Women" ja TV-sarjassa "The Amanda Show". Hän koe-esiintyi pieniin TV-sarjarooleihin kuten "Chicagon lääkärit", "Käytäväpeliä" ja "Hädän hetkellä", mutta Duffin kasvot tulivat tunnetuksi loppuvuonna 2002 TV-sarjassa "Lizzie McGuire", jonka pääosaa esitti hänen sisarensa Hilary.
Vuonna 2004 Duff näytteli televisiosarjassa "That's So Raven" tyttöä nimeltä Katina Jones. Hän näytteli kuuluisaa teinityttö Summeria vuoden 2004 elokuvassa "Dynamiitti Napoleon". Sen jälkeen hän jatkoi taas vierailuilla tv-sarjoissa kuten "American Dreams" ja "Joanin salaisuus", jossa jälleen myös Hilary esiintyi. Hän teki ääniroolin lastenanimaatiossa "In Search Of Santa" yhdessä Hilaryn kanssa. Vuonna 2005 Haylie Duff sai Sandy Jamesonin roolin televisiosarjassa "Seitsemäs taivas".
Kesällä 2006 Duff oli mukana musikaalielokuvassa "Hairspray", jossa hän esitti ilkeää tyttöä nimeltä Amber Von Tussle. Duffin sisarukset esittivät pääosia elokuvassa "Material Girls". Elokuva ei menestynyt hyvin, eivätkä kriitikotkaan innostuneet siitä. Sisaret saivat elokuvasta molemmat kaksi Golden Raspberry -ehdokkuutta.
"Material Girlsin" jälkeen Duff esiintyi useissa televisioelokuvissa tai suoraan DVD:llä julkaistuissa elokuvissa, kuten "Nightmare", "My Sexiest Year", "Legacy", "Backwoods", "Love Takes Wing" ja "Love Finds a Home".
Duff on levyttänyt monia singlejä useisiin soundtrackeihin siskonsa kanssa, ja useimmat näistä esiintyvät "Disneymania"-levyillä. Hän oli mukana räppääjän Kool G Rapin albumilla "Half A Klip", jossa hän oli taustalaulajana kappaleessa "On The Rise Again".
Duffille tuli riitaa Paris Hiltonin kanssa kappaleesta ”Screwed”. He molemmat olivat levyttäneet kyseisen kappaleen vuonna 2004. Duff suunnitteli tekevänsä sen uudelle albumilleen, kun taas Hilton suunnitteli sen julkaistavaksi debyyttisinglenään. Vaikka Hilton voittikin kappaleen itselleen, hän julkaisi debyyttisinglenään kappaleen "Stars Are Blind" ja kappaleen "Screwed" vain Aasiassa.
Haylie Duff on kirjoittanut tai ollut mukana kirjoittamassa kappaleita siskonsa kolmelle levy "Metamorphosis" (2003), "Hilary Duff" (2004) ja "Dignity" (2007).
Meksikon laakso
Meksikon laakso tai Meksikon allas (, asteekkien kielellä nahuatliksi "anahuac") on eteläisen Meksikon ylängöllä sijaitseva laakso, jossa maan pääkaupunki México sijaitsee. Laakson pituus etelästä pohjoiseen on noin 80 kilometriä ja leveys itä–länsisuunnassa 60 kilometriä. Laakso sijaitsee tropiikissa, mutta koska se on 2 240 metrin korkeudessa, vuotuinen keskilämpötila on 16–18 astetta, ja vaihtelut ovat melko vähäisiä. Talvella kylmimpinä kuukausina on yöpakkasta ja kuuraa maassa. Sadekausi kestää usein maaliskuun lopulta lokakuun lopulle, ja silloin sataa keskimäärin 80 prosenttia vuotuisesta 850 millimetrin sademäärästä. Tämän vuoksi seutu on melko kosteaa.
Meksikon laakso on tunnettu mesoamerikkalaisena kulttuurikeskuksena. Siellä ollut viljava maa mahdollisti monien suurten intiaanien luomien esikolumbiaanisten sivilisaatioiden nousun. Ensin tuli teotihuacán, sitten tolteekit ja lopulta asteekit. Ennen espanjalaisten tuloa seudulla oli monia toisiinsa liittyviä järviä, Texcocojärvi, Chalcojärvi, Xochimilcojärvi, Zumpangojärvi ja Xaltocanjärvi.
Meksikon laaksoon saapui varhain, viimeistään jääkauden lopuilla ehkä noin 13 000 vuotta sitten varhaisia suurriistan metsästäjiä. Suurriista pyydettiin loppuun noin 7000 eaa. mennessä, ja viljely alkoi saada jalansijaa noin 5000 eaa. alkaen. Noin 1250 eaa. olmeekit levittivät Meksikonlahden etelärannoilta vaikutteitaan tänne, minne syntyi niin sanottu Tlatilcon kulttuuri. Noin 100 eaa. alkoi Meksikon laaksossa kasvaa jättisuuri Teotihuacánin kaupunki, joka kasvoi 85 000, ehkä jopa 250 000 asukkaan suuruiseksi. Meksikon laakson väkiluku kasvoi vuosina 200 jaa. – 1200 jaa. muutamasta kymmenestä tuhannesta jopa kahteen miljoonaan. Toisten tietojen mukaan Meksikon laaksossa olisi 1500 eaa. ollut 5 000 asukasta, ja vuonna 1519 1–1,2 miljoonaa. Espanjalaisten tulo olisi romahduttanut väkiluvun pian 200 000:een. Noin 600 eaa. alueella oli 25 000 asukasta, 150 eaa. 125 000 asukasta, mutta 200 jaa. 60 000 asukasta. Noin 750 jaa. asukkaita oli 250 000 ja 1100 160 000 asukasta. Väkilukujen vähenemiset 100 eaa. – 150 jaa. ja 750–1150 jaa. selittyvät ehkä maataloutta tuhonneilla ilmastonmuutoksilla, maanjäristyksillä ja sodilla.
Kasvu pohjautui muun muassa äärimmilleen tehostettuun kasteluviljelyyn ja vieraiden alueiden verottamiseen.
Teotihuacánin noin 700 jaa. jälkeen tapahtuneen romahduksen jälkeen alueella vallitsi poliittinen hajaannus. Tolteekit perustivat valtakuntansa, joka luhistui ehkä chichimeekkien hyökkäyksiin tai kuivuuteen. Noin 1300-luvulla jaa. tepaneekit pitivät alueella valtaansa, kunnes asteekit kukistivat heidät 1400-luvun alkupuolella ja loivat suurvallan.
Elisabeth Nauclér
Charlotte Elisabeth Helene Nauclér (s. 7. maaliskuuta 1952 Eda, Värmlanti, Ruotsi) on ruotsalaissyntyinen ahvenanmaalainen entinen kansanedustaja ja juristi. Nauclér on Ahvenanmaan vaalipiirin ensimmäinen naiskansanedustaja. Hänen isänsä Per Nauclér on Värmlannin metsäsuomalaisia ja äitinsä Karen Nauclér (o.s. "Narvestad") norjalainen.
Nauclér opiskeli juristiksi Uppsalassa ja muutti ahvenanmaalaisen miehensä Ben Listherbyn kanssa Suomeen. Nauclér työskenteli pitkään Ahvenanmaan maakuntahallituksessa: ensimmäisessä virassaan hän aloitti vuonna 1979 ja työskenteli siellä aina vuoteen 2006, jolloin Nauclérin hoitama kansliapäällikön virka lakkautettiin. Nauclér sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1981.
Nauclér valittiin eduskuntaan vuoden 2007 vaaleissa Ahvenanmaan porvarillisten puolueiden (C, FS, Lib. ja Ob.) muodostamalta Borgerlig Allians -yhteislistalta, joka sai 85,6 prosenttia äänistä. Nauclér sai 4 388 ääntä. Häntä ei valittu enää kansanedustajaksi vuoden 2015 vaaleissa.
Polymyosiitti
Polymyosiitti on tulehduksellinen lihassairaus. Tavallisesti potilaat ovat keski-ikäisiä tai vanhempia, ja naisilla sairaus on miehiä yleisempi.
Polymyosiitin mahdollisia oireita ovat lihasheikkous, väsymys, heikentynyt rasituksen sietokyky, kipu, lihasten kosketusarkuus, nielemisvaikeudet, vatsaoireet ja toisinaan sydänperäinen oireilu. Yleisoireita ovat lisäksi kuumeilu ja pahoinvointi.
Polymyosiittitulehdusta hoidetaan pääasiassa kortikosteroideilla. Mahdollisten liitännäissairauksien varhaisen havaitsemisen kannalta oleellista on myös potilaan seuranta.
Polymyosiitin perimmäinen syy on tuntematon, vaikka autoimmuunitekijöillä, perimällä ja mahdollisesti viruksilla uskotaan olevan vaikutusta sen syntyyn.
Thulen lentotukikohta
Thulen lentotukikohta ( tai "Thule Air Base/Pituffik Airport") on Yhdysvaltain ilmavoimien pohjoisin tukikohta ja enklaavi Qaanaaqin kunnan sisällä Pohjois-Grönlannissa.
Tukikohta sijaitsee 1 118 kilometriä napapiiriltä pohjoiseen, 1 524 km pohjoisnavalta etelään ja noin 885 km magneettiselta pohjoisnavalta itään.
Thulen lentotukikohta sijaitsee aiemmin samalla paikalla sijainneen Dundasin kylän tilalla, ja kylä jouduttiin siirtämään Qaanaaqiin, kun tukikohtaa alettiin rakentaa. 1. tammikuuta 2005 tukikohdassa oli 235 asukasta.
Ensimmäiset sotilasrakennukset Thuleen rakennettiin toisen maailmansodan aikana, kun Yhdysvallat oli vuonna 1941 ottanut Grönlannin suojelukseensa, koska saksalaiset olivat miehittäneet Tanskan.
Vuonna 1961 20 kilometriä tukikohdasta koilliseen rakennettiin ennakkovaroitusjärjestelmän tutka "J-Site". Thulen väkiluku on enimmillään ollut noin 10 000. Tammikuussa 1968 miehitys tukikohdassa oli alle 3 370. Thulesta tuli Air Force Space Command tukikohta vuonna 1982.
Vuonna 1965 yhdysvaltalaiset kertoivat tukikohdassa varastoidun ydinaseita ilman Tanskan hallituksen tietoa tai halua. Tammikuussa 1968 tukikohdasta noussut B-52-pommikone syttyi tuleen ja putosi jään läpi mereen 12 kilometrin päässä lentokentästä. Vetypommien pelastustyötä vaikeutti se, että meri ehti jäätyä uudelleen ennen niiden löytämistä. Nykyisin suurin osa materiaalista on siivottu.
Thule, ja Grönlanti yleensäkin, on myös maailman nopeimpien tuulten koti. 8. maaliskuuta 1972 tuulen nopeudeksi mitattiin 333 km/h. Kiinnostavaa on myös, että Thule on ainoa ilmavoimien tukikohta, jolla on hinaaja. Hinaajaa käytetään jäävuorten siirtämiseen pois rannikolta, pois saapuvien ja lähtevien lentojen tieltä.
Tukikohdassa sijaitsee myös vuonna 1954 rakennettu Radio Mast Thule, korkein rakenne (378,3 m) napapiirin pohjoispuolella, läntisellä pallonpuoliskolla. Myös maailman pohjoisin syvänveden satama sijaitsee Thulessa.