Tommie Smith
Tommie Smith (s. 6. kesäkuuta 1944 Clarksville, Teksas) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Hänet tunnetaan myös ihmisoikeusaktivistina.
Tommie Smith oli ensimmäinen, joka juoksi 200 metriä alle 20 sekunnin. Se tapahtui suoralla radalla 7. toukokuuta 1966, jolloin hän juoksi 220 jaardia (201,17 m) aikaan 19,5 s. Samana vuonna hän paransi 220 jaardin maailmanennätystä myös kaarteella ja oli mukana Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka alitti ensimmäisenä 3 minuutin haamurajan (2.59,6). Vuonna 1967, opiskellessaan San Josén yliopistossa, hän voitti 220 jaardin Yhdysvaltojen yliopistomestaruuden ja viikkoa myöhemmin Yhdysvaltojen mestaruuden (silloin AAU:n kisat). Tuona vuonna hän juoksi myös 440 jaardin maailmanennätyksen ja voitti 200 metrillä kultaa Tokion universiadeissa. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltojen 200 metrin mestaruuden ja hänet valittiin Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen.
Vuoden 1968 olympialaisissa Méxicossa hän voitti 200 metrin olympiakultaa maailmanennätysajalla 19,83. Tuo aika oli matkan ensimmäinen virallinen 20 sekunnin alitus, ja se rikottiin vasta vuonna 1979. Olympiaennätyksenä aika kesti vuoteen 1984 asti.
Palkintojenjaossa Smith ja pronssia voittanut John Carlos kohahduttivat maailmaa ja etenkin Yhdysvaltoja esittämällä hiljaisen protestin Yhdysvaltojen harjoittamaa rotusortoa vastaan. Yhdysvaltojen lippujen noustessa tankoon ja kansallislaulun alkaessa soida molemmat mustat miehet painoivat päänsä alas ja nostivat nyrkkiin puristetun ja mustaan nahkahanskaan puetun käden ylös. Protestin symboliset yksityiskohdat oli huolellisesti suunniteltu. Smithin oikea nyrkki symboloi mustien voimaa ja Carloksen vasen nyrkki mustien yhtenäisyyttä. Smithin kaulassa ollut musta huivi kuvasi mustien ylpeyttä ja hänen kädessään oli laatikko, jossa oli oliivipuun taimi rauhan vertauskuvana. Carloksella oli kaulassaan helminauha, jolla hän osoitti kunnioitusta lynkkauksen uhreiksi joutuneille mustille. Lisäksi molemmat olivat palkintojen jaossa ilman kenkiä, mustissa sukissa, kuvatakseen mustien köyhyyttä Yhdysvalloissa. Yhdessä he muodostivat voiman ja yhtenäisyyden holvikaaren. Kaikilla kolmella palkitulla, myös toiseksi tulleella australialaisella Peter Normanilla, oli Olympic Project for Human Rights –järjestön merkki rinnassa. Kolmikko poistui palkintojenjaosta valtavassa buuaus- ja vihellysmyrskyssä.
Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja Avery Brundage erotti Smithin ja Carloksen Yhdysvaltojen joukkueesta, ja he joutuivat lähtemään olympiakylästä. Myös Australian joukkue lähetti Peter Normanin kotiin, eikä häntä enää valittu maansa olympiajoukkueeseen. Yhdysvalloissa protesti vastaanotettiin kaksijakoisesti. Monet, pääosin värilliset, iloitsivat protestista, mutta suuri osa valkoisista tuomitsi sen voimakkaasti. Molemmat urheilijat saivat lukuisia tappouhkauksia ja vihan osoituksia osakseen.
Vuosina 1969–1971 Smith havitteli uraa amerikkalaisen jalkapallon pelaajana NFL:n Cincinnati Bengalsissa, mutta nopeudestaan huolimatta hän joutui seuraamaan ottelut pääosin vaihtopenkiltä. Nykyisin Smith on toiminut opettajana ja urheiluvalmentajana Santa Monica Collegessa Kaliforniassa.