Ride the Lightning
Ride the Lightning on thrash metal -yhtye Metallican vuonna 1984 ilmestynyt toinen studioalbumi, jonka kantava teema on kuolema. "Ride the Lightningin" kappaleet kertovat muun muassa sodista ja itsemurhasta. Albumin nimikappale kertoo kuolemanrangaistuksesta sähkötuolissa.
Albumi oli tuotannollisesti, sävellyksellisesti sekä sanoituksellisesti suuri harppaus eteenpäin esikoisalbumi "Kill ’Em Allista". ”For Whom the Bell Tolls” on viittaus Ernest Hemingwayn samannimiseen romaaniin (), joka kertoo Espanjan sisällisodasta ja fasismista. Kappale sisältää basisti Cliff Burtonin kuuluisan bassokitarariffin. Albumia on myyty viisi miljoonaa kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa.
Raita ”Fade to Black” kertoo itsemurhasta ja on ensimmäinen Metallican powerballadiksi luokiteltava kappale. ”Creeping Death” kertoo Jumalan kostosta juutalaisia orjuuttavassa muinaisessa Egyptissä.
"Ride the Lightning" päättyy instrumentaalikappaleeseen ”The Call of Ktulu”, jota yhtye teki kuukausia, ja jonka sävellystyöhön suurimmilta osin vaikuttivat Hetfield ja Burton.
Kappale on albuminsa tunnetuimpia ja myös Metallican nopeimpia kappaleita.
Kappale alkaa kahden akustisen kitaran soitolla. Noin neljänkymmenen sekunnin kohdalla se muuttuu erittäin nopeatempoiseksi thrash-metalliksi. Kappale kertoo ydinsodasta ja sen hulluudesta. Kappaleen intron on säveltänyt Metallican edesmennyt basisti Cliff Burton.
Kappale alkaa raskaalla, hitaalla introlla ja jatkuu koko ajan raskaana sooloon asti, jolloin kappale nopeutuu hieman. Monikerroksisten soolo-osuuksien jälkeen se palaa kuitenkin takaisin alkupuoliskon hitaampiin ja raskaampiin riffeihin. Kappale kertoo kuolemantuomiosta sähkötuolissa.
”Ride the Lightning” on Metallican viimeisiä kappaleita, joiden sävellystyöhön entinen soolokitaristi Dave Mustaine osallistui.
Kappaletta on soitettu muutamia kertoja livenä vuoden 1986 Roskilden festivaalien jälkeen.
Kappale on levyn nopeatempoisimpia ja aggressiivisimpia ja basso on jälleen keskeisessä osassa kappaleessa. Kirk Hammett kirjoitti osan kappaleen riffeistä alun perin aiemmalle yhtyeelleen Exodukselle, mutta käyttikin niitä vasta siirryttyään Metallicaan. Exodus käytti riffejä myöhemmin "Impaler" -kappaleessa, johon myös Hammett on merkitty säveltäjäksi.
Kappaletta pidetään Escapen ohella levyn "ikuisena väliinputoajana", sillä kumpaakaan kappaletta ei juuri kuulla Metallican konserteissa.
Kappale kertoo miehestä, joka on joutunut loukkuun jääpeitteen alle ja taistelee siellä elämästään.
Kappale on soitettu livenä ainoastaan kerran Orion Music -festivaaleilla kesällä 2012, jossa kuultiin koko "Ride the Lightning".
Kappale on albumin nimikkokappaleen tavoin melko hidastempoinen. Kappaletta säveltäessään yhtye pelkäsi fanien mahdollisia reaktioita: heidän mielestään raita oli liian pop-vivahteinen.
Kappaleen sävellyksestä vastasivat pääasiassa yhtyeen basisti Cliff Burton sekä yhtyeestä tuolloin jo eronnut kitaristi Dave Mustaine, muut säveltäjät ovat rumpali Lars Ulrich ja laulaja-kitaristi James Hetfield.
Kappale alkaa akustisen kitaran riffillä, joka jatkuu puolitoista minuuttia, minkä jälkeen sähkökitarat soittavat alkua mukailevaa riffiä. Noin kolmen minuutin kohdalla alkaa kitarasoolo. Kuuden minuutin kohdalla rummut alkavat lyödä kitarariffejä mukaillen. Bassolla on kappaleessa hyvin tärkeä osa ja se onkin bassovetoinen.
Lopussa kappale muuttuu vielä melodiseksi. Yhtye työsti kappaletta useita kuukausia. ”The Call of Ktulu” oli ensimmäinen "Ride the Lightningin" kappale, jota soitettiin livenä, mutta sen muoto oli tuolloin jammailevampi ja vapaammin sovitettu kuin albumin versiolla. Kokonaisuudessaan kappale soitettiin San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa ja kappale on mukana "S&M"-tupla-CD:llä sekä DVD:llä. Kappaletta harvemmin kuulee livenä, mutta mm. Big Four -kiertueella kappale kuultiin useita kertoja.
Kappaleen työnimenä oli alun perin ”When Hell Freezes Over”, mutta yhtye vaihtoi sittemmin nimeä, kenties Cliff Burtonin Lovecraft-innostuksen saattelemana.