hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bulgur
Bulgur tai bulgurvehnä on vehnästä valmistettuja suurimoita. Bulguria valmistetaan muun muassa Turkissa eteläisessä Anatoliassa, Syyriassa, Pohjois-Irakissa, Libanonissa, Palestiinassa ja Israelissa. Bulguria käyttävät muun muassa turkkilainen ja muut Välimeren alueen keittiöt sekä Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän kansat. Bulgurin käyttö on levinnyt siirtolaisten mukana Eurooppaan ja Amerikkaan, joissa bulgurista on tullut trendikäs vaihtoehto riisille ja lyhyelle pastalle.
Bulgur tarkoittaa sananmukaisesti murskattua vehnää, mutta sen valmistusprosessi on monimutkaisempi kuin tavallisen murskatun vehnän: jyvät esikeitetään ja kuivataan tai paahdetaan. Bulguria voidaan käyttää kuskusin ja riisin tapaan. Se on libanonilaisen tabouleh-salaatin ja kibbehin oleellinen raaka-aine.
Bulguria on eri karkeusasteita, kuten
Bulgur sisältää enemmän mineraaleja ja vitamiineja, kuten B-vitamiineja, K-vitamiinia, fostoria, rautaa, mangaania ja proteiinia, kuin vaihtoehtoiset elintarvikkeet riisi, pasta tai kuskus. Rikkaan ravintoarvopitoisuutensa ansiosta bulgur on suositeltava vaihtoehto terveellistä tai kasvisruokavaliota noudattaville.
Raamatussa mainitaan bulgur nimellä "arisah". On viitteitä, että bulguria olisi keitetty Babyloniassa jo neljätuhatta vuotta sitten sekä ja Egyptissä ja Israelissa ainakin vuonna 1000 eaa.
Bulgur, ABIGEM (EU-Turkish Business Center), 2006.
Uusiutumaton energia
Uusiutumaton energia tarkoittaa inhimillisessä aikaperspektiivissä uusiutumattomia energialähteitä erotukseksi niin sanotuista uusiutuvista energialähteistä. Uusiutumattomiin energialähteisiin lasketaan tavallisesti seuraavat:
Jakovlev Jak-242
Jakovlev Jak-242 () on Jakovlevin keskipitkän matkan matkustajakonehanke, joka vuonna 2003 yhdistettiin Iljušin Il-214 -hankkeen kanssa yhdeksi projektiksi MS-21, jossa saman lentokoneen pohjalta pitäisi pystyä tuottamaan sekä Iljušinin kaavaileman venäläis-intialainen keskipitkän matkan sotilaskuljetuskone että Jakovlevin suunnittelema keskipitkän matkan matkustajakone Jakovlev Jak-242.
Jakovlev Jak-242:n, Iljušin Il-214:n tai Tupolev Tu-234:n oli määrä korvata Tupolev Tu-154:t tulevaisuudessa keskipitkän matkan matkustajalentokoneena. Tupolev Tu-234 ei menestynyt tarjouskilpailussa Jakovlev Jak-242:n ja Iljušin Il-214:n pohjalta Jakovlevin ja Iljušinin yhdessä tehdylle MS-21-tarjoukselle.
D.R.I.
D.R.I. (Dirty Rotten Imbeciles) on yhdysvaltalainen crossover thrash -yhtye, joka perustettiin toukokuussa 1982 Houstonissa, Texasissa. Se on ensimmäisiä yhtyeitä Suicidal Tendenciesin ja Corrosion of Conformityn ohessa, jotka yhdistelivät musiikissaan hardcore punk- ja thrash metal -musiikkia.
Yhtyeen musiikkityyli oli ensimmäisen kolmen levyn aikaan hardcore punkia ja thrashcorea, mutta vaihtui myöhemmillä julkaisulla crossover thrashiksi ja siitä thrash metaliksi.
Agrimarket
Agrimarket oli vuosina 1992–2015 toiminut maanlaajuinen kauppaketju, joka harjoitti lähinnä maatalous-, kone-, rauta- ja puutarhakauppaa.
Vuonna 2015 oli yhteensä 73 Agrimarkettia, kahdeksan Agrimarket-konekeskusta ja 84 Agrimarketin yhteydessä olevaa Multasormi-puutarhamyymälää. Lisäksi Hyvinkäällä toimi John Deere -keskus Agrimarket-ketjun 73 myymälästä 60 oli Hankkija Oy:n omistamia myymälöitä, 12 Etelä-Pohjanmaan Osuuskaupan ja yksi Suur-Seudun Osuuskaupan. Agrimarketit olivat täyden palvelun maatalouskauppoja, joiden valikoimiin kuuluu lannoitteet, kalkki, kasvinsuojelu- ja säilöntäaineet, rehut, siemenet, kukat, mullat, viljakauppa ja maatalouskoneet.
Agrimarket jatkoi maatalouskaupassa vuonna 1992 konkurssiin menneen Keskusosuusliike Hankkijan perinnettä, mutta laajensi toimintaansa myös rautakauppaan. Hankkijan Agrimarket-myymälät olivat osa Hankkija Oy:tä (1.7.2013 asti Hankkija-Maatalous Oy), jonka pääomistajaksi tuli vuonna 2013 tanskalainen Danish Agro Holding A/S (60 % osakkeista). SOK ja Danish Agro sopivat samalla loppujenkin osakkeiden siirtymisestä uudelle pääomistajalle vuosina 2015–2017.
Vuoden 2016 alussa ketjun liikkeet, yhdessä Multasormi-liikkeiden kanssa, siirtyivät toimimaan pääomistajan mukaan nimetyn Hankkija-brändin alle.
Pettu
Pettu tarkoittaa ravinnoksi käytettävää männyn jälsi- ja nilakerrosta.
Petusta valmistetaan pettujauhoja, joilla voidaan leipää leivottaessa korvata osa ruisjauhoista.
Pettuleipää eli pettua eli petäjäistä on Suomessa syöty hätäravintona, kun ruoasta on ollut puutetta, erityisesti suurten kuolonvuosien aikana 1690-luvulla, suurten nälkävuosien aikana 1860-luvulla ja viimeksi vuoden 1918 sisällissodan aikana. Nykyään petun arvostus on kohonnut, sillä pettu sisältää paljon ravintokuitua ja muita terveydelle edullisia aineita, kuten flavonoideja sekä runsaasti rautaa, mangaania ja sinkkiä. Kilo pettujauhoja tyydyttää ihmisen päivittäisen B1- ja B2- sekä C-vitamiinin tarpeen.
Tupolev Tu-234
Tupolev Tu-234 on venäläinen keskipitkän matkan matkustajalentokone, joka tunnetaan myös Tupolev Tu-204-300:na. Se on rungoltaan lyhennetty versio Tupolev Tu-204-100:sta.
Danny Mills
Daniel "Danny" John Mills (s. 18. toukokuuta 1977, Norwich) on entinen englantilainen jalkapallopelaaja.
Mills aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa joukkueessa Norwich Cityssä kaudella 1995–1996, jolloin hän pääsi kentälle 14 pelissä. Mills pelasi Norwich Cityssä kaksi ja puoli kautta, kunnes siirtyi kesken kauden joulukuussa 1997 Charlton Athleticiin. Puolentoista Charltonissa pelaamansa kauden aikana Mills sai tililleen yhteensä 45 peliä ja kolme sarjamaalia.
Kausiksi 1999–2003 Mills siirtyi pelaamaan Leeds Unitediin. Tänä aikana hän pääsi pelaamaan myös UEFA Champions Leaguessa (kaudella 2000–2001 välierissä asti) ja UEFA Cupissa. Leeds United ajautui kuitenkin pahoihin talousvaikeuksiin, ja kauden 2003–2004 Mills pelasikin Middlesbroughissa. Kaudet 2004–2006 Danny Mills on ollut Manchester Cityn pelaajalistoilla.
7. elokuuta 2009 hän ilmoitti lopettavansa jalkapalloilun vakavan polvivamman vuoksi, joka on pitänyt hänet poissa pelikentiltä jo puolentoista vuoden ajan.
Bubastis
Bubastis (kreik., alun perin Baset) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä sekä Bastet-jumalattaren kulttikeskus. Se sijaitsi Ala-Egyptissä, Niilin suistossa. Bubastis oli Am-Khent -läänin pääkaupunki ja Myöhäiskaudella Sesonq I teki siitä koko Egyptin pääkaupungin. Alueella tehtiin arkeologisia kaivauksia 1800-luvun lopussa.
Orthos
Orthos tai Orthros oli kreikkalaisessa mytologiassa kaksipäinen koira, jolla oli käärme häntänä. Se vahti isäntänsä Geryon-jättiläisen punakarjaa Erytheian saarella.
Herakles saapui saarelle saatuaan kymmenenneksi tehtäväkseen noutaa Eurystheukselle Geryonin karja. Orthoksen saatua vainun Herakleesta se lähti tämän perään, mutta Herakles tappoi Orthoksen nuijallaan.
Orthos oli Tyfonin ja Ekhidnan jälkeläinen ja siten Kerberoksen ja Khimairan veli. Sen itse sanotaan siittäneen Ekhidnan kanssa sfinksin ja Nemean leijonan.
Orthos on mahdollisesti edustanut mytologiassa alun perin Ison koiran ja Pienen koiran tähdistöjä.
Jakovlev
Jakovlev (A.S. Yakovlev) on neuvostoliittolais-venäläinen lentokonevalmistaja, jonka perusti vuonna 1934 Aleksandr Jakovlev. Yhtiön nykyään kansainvälisillä markkinoilla käyttämä nimi on A. S. Yakovlev Design Bureau JSC.
Nimekkäimmät tuotteet olivat toisen maailmansodan aikaiset Jak-hävittäjät. Jakovlevin koneiden nimet ovat tyyppiä Jak-numero (Як).
Yhtiö siirtyi 1990-luvulla valtionyhtiöstä osakeyhtiöksi, jonka pääomistaja on Venäjän valtio. Venäjän valtion on pitkään odotettu fuusioivan Jak-yhtiön, Mikojanin, Iljušinin, Irkutin, Suhoin ja Tupolevin.
Besnik Hasi
Besnik Hasi (s. 29. joulukuuta 1971) on kosovolais-albanialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Heinäkuusta 2018 lähtien hän on toiminut Al-Raedin päävalmentajana.
Hasi aloitti jalkapalloilun synnyinmaassaan KF Vëllaznimiin riveissä. Juniorivuosien jälkeen Hasi siirtyi KF Liriaan, jossa teki läpimurtonsa aikuisten tasolla. Ura jatkui NK Zagrebissa, mutta vähäisen peliajan myötä Hasi siirtyi lainalle NK Dinamo Pancevoon. Hän pelasi lainalla eri seuroissa, muttei onnistunut saamaan vastuuta ja peliaikaa. Vuonna 1994 Hasi siirtyi KRC Genkiin, jossa vastuuta tuli 2. divisioonassa, mutta joukkueen noustua liigaan kaudeksi 1996/97 Hasin peliaika väheni. Kaudella 1997/98 hän edusti TSV 1860 Müncheniä ja palasi kauden jälkeen takaisin Genkiin. Nyt tuli myös vastuuta ja Hasi oli avainpelaajia Genkin juhliessa historiansa ensimmäistä Belgian mestaruutta kaudella 1998/99.
Hasi siirtyi kesällä 2000 RSC Anderlechtiin, jossa hän pelasi kuusi kautta. Lukuisat loukkaantumiset ja polvivammat varjostivat Anderlecht-vuosia, joiden aikana hän pääsi juhlimaan kolmea Belgian liigamestaruutta. Kokenut puolustavissa rooleissa viihtynyt Hasi siirtyi kaudella 2005/06 KSC Lokereniin ja lopetti uransa Cercle Bruggessa kauden 2007/08 jälkeen.
Hasi aloitti valmennusuransa RSC Anderlechtin organisaatiossa juniorivalmentajana. Vuonna 2009 hän nousi edustusjoukkueen apuvalmentajaksi ja työskenteli Ariël Jacobsin ja John van den Bromin valmennustiimeissä. Maaliskuussa 2014 hänestä tuli Anderlechtin päävalmentaja van den Bromin saatua potkut. Hänen johdollaan Anderlecht piristyi ja nousi mestaruusplayoffsien myötä lopulta Belgian mestariksi. Seuraavalla kaudella mestaruus jäi uusimatta. Mestarien liigassa Hasi johdatti Anderlechtin muun muassa upeaan 3–3 tasapeliin Arsenalia vastaan. Kaudella 2015/16 Anderlecht jäi mestaruustaistelussa toiseksi ja kauden jälkeen Hasi siirtyi puolalaisen KP Legia Varsovan valmentajaksi. Kausi alkoi Legian osalta katastrofaalisesti ja joukkue vajosi liigan hännille. Seurajohto erotti Hasin tehtävästään jo syyskuun puolivälissä 2016.
Kesäkuussa 2017 Hasista tuli kreikkalaisen Olympiakosin päävalmentaja. Albanialaisen pesti suurseurassa päättyi lopulta lyhyeen, kun seura erotti hänet tehtävistään syyskuun lopulla 2017. Viimeinen naula Hasin arkkuun oli 3–2 derbytappio AEK Ateenalle.
Heinäkuussa 2018 Hasi siirtyi Saudi-Arabian pääsarjaan Al-Raedin päävalmentajaksi.
Rudi Vata
Rudi Vata (s. 13. helmikuuta 1970, Shkodër, Albania) on albanialainen 185 senttimetriä pitkä entinen jalkapalloilija. Vata pelasi puolustavana keskikenttäpelaajana ja puolustajana.
KS Vllaznia Shkodërin junioreissa uransa aloittanut Vata teki uransa ensimmäisen ammattilaissopimuksen KS Dinamo Tiranan kanssa. Kaudella 1993/1994 hän jätti kotimaansa, ja siirtyi skotlantilaisjoukkue Glasgow Celticin joukkueeseen. Celtic jäi Vatan uran tunnetuimmaksi joukkueeksi, sillä siirryttyään pois saarivaltiosta hän edusti selvästi heikompia seuroja. Skotlannissa vietyttyjen vuosien jälkeen hän siirtyi Kyprokselle, jossa hän pelasi parin kauden ajan Apollon Limassolin joukkueessa. Vuosituhannen vaihteen tienoilla Vata muutti Saksaan, jossa ehti edustaa Energie Cottbusia ja LR Ahlenia. Saksasta hän palasi vähäksi aikaa takaisin Albaniaan, KK Tiranaan, mutta siirtyi pian Japaniin, Yokohama FC:n riveihin. Japanin kauden jälkeen Vata pelasi vielä kauden verran Skotlannissa, St. Johnstone FC:ssä, ja synnyinmaassaan, KF Partizani Tiranassa, jossa päätti uransa vuonna 2005.
Vata on yksi Albanian maajoukkueen legendaarisimpia pelaajia. Vuodet 1990-2001 käsittäneen maajoukkueuransa aikana hän pelasi 59 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän on eniten maaotteluita Albanian paidassa pelanneiden jalkapalloilijoiden listalla jaetulla 4. sijalla, ja maalien vastaavassa tilastossa 10. sijalla.
Luettelo Suomen hautausmaista
Tämä on luettelo Suomen hautausmaista.
Ice Age
Ice Age – jäätikön sankarit on vuonna 2002 valmistunut yhdysvaltalainen tietokoneanimaatioelokuva, jossa juro mammutti Manfred, hölmö laiskiainen Sid ja kiero sapelihammaskissa Diego yrittävät toimittaa pienen ihmislapsen takaisin heimonsa pariin. Elokuvassa seurataan seurueen matkaa pohjoiseen, jossa etsitään ihmisheimoa. Diego kuitenkin yrittää saada yksinäisestä Manfredista ruokaa laumalleen ja tarjota lapsen tapettavaksi lauman johtajalle, Sotolle. Elokuva kertoo ystävyydestä, toisten auttamisesta ja välittämisestä.
Tarinassa vilahtaa myös usein huono-onninen maaorava Jyrsis (), joka yrittää piilottaa tammenterhoa ja onnistuu joka kerta hukkaamaan sen. Orava ei kuitenkaan ole lasta kuljettavan eläinlauman mukana, eikä vaikuta sen kulkuun.
Diego on sapelihammastiikeri, joka on jokseenkin vakava ja välillä ärjy, sekä äärimmäisen ovela, mutta pohjmmiltaan melko koominen ja rakastava hahmo. Rohkeudestaan huolimatta Diego pelkää vettä. Suomalaisena äänenä on Santeri Kinnunen.
Manfred on iso ja tahdonvoimainen, mutta yksinäisyyteen hakeutuva mammutti, myös tavallaan tiukka, ja komenteleva, ja toimii aivan kuten laumanjohtaja. Hän on pohjimmiltaan ystävällinen ja uhrautuva, ja hän tulee useaan otteeseen tarpeeseen. Sid keksii hänelle lempinimen Manu (engl. Manny), joksi häntä kutsutaan siitä eteenpäin. Suomalaisena äänenä on Antti Pääkkönen.
Sid edustaa laiskiaisten uneliasta, vähän hölmöä, ja sinnikästä sukua. Sid on elokuvien useissa tilanteissa ”pelle”, jota kohtalo kolhii. Suomalaisena äänenä on Antti L. J. Pääkkönen.
Jyrsis on kummankin elokuvan alussa ilmestyvä sapelihammasorava, ja hänen ainainen tammenterhon jahtaamisensa aiheuttaa toistuvasti hauskoja tilanteita. Jyrsis on hahmo, joka herättää katselijoissa sääliä ja iloa, sillä mikään mahti maailmassa ei voi estää pientä oravaa yrittämästä saada tammenterhoa itselleen. Jyrsiksestä on tehty myös kaksi omaa lyhytelokuvaa "Gone Nutty" ja "No Time For Nuts".
Suomenkielisen version on kääntänyt Arja Meski ja sen on ohjannut Heikki Lehtosaari.
S-Pankki
S-Pankki Oy on S-ryhmän ja LähiTapiolan omistama suomalainen kauppapankki, jonka Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta (SOK) perusti vuonna 2006 korvaamaan Osuuskauppojen säästökassat. S-Pankin ovet avautuivat asiakkaille lokakuussa 2007. S-Pankki tarjoaa asiakkailleen palveluita päivittäisten raha-asioiden hoitamiseen, säästämiseen, sijoittamiseen ja hankintojen rahoittamiseen. S-Pankin toimitusjohtajana on toiminut 22.6.2006 alkaen Pekka Ylihurula. S-Pankki on Suomen ensimmäinen ja ainoa kauppapankki. Muualla kauppapankkeja on muun muassa Ruotsissa ICA-ketjulla ja Britanniassa Tescolla.
S-pankilla oli vuoden 2018 kesäkuussa yhteensä 3,1 miljoonaa asiakasta, joista 2,1 miljoonalla on käytössään maksukortti.
Osuuskuntalain muutos vuonna 2003 pakotti S-ryhmän miettimään korviketta satavuotiselle säästökassatoiminnalle. Uusi laki esti säästökassatoiminnan jatkumisen entisenlaisena ja asetti asiakastileille 3 000 euron enimmäistalletusrajan. S-ryhmä harkitsi sekä säästökassojen lopettamista että yhteistyön aloittamista jonkun pankin kanssa. Oman pankin perustaminen nousi parhaimmaksi vaihtoehdoksi, sillä se mahdollisti entisenlaisten rahoituspalvelujen tarjonnan ja tukisi jatkossa S-ryhmän muita toimintoja. Vuonna 2009 S-Pankin omistajarakenne muuttui, kun S-ryhmän osuuskaupat tulivat osakeannilla sen omistajiksi 50 %:n osuudella. Aikaisemmin S-Pankin ainoana omistajana toimineen Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) hallintaan jäi 50 % osakekannasta.
Toukokuussa 2013 S-Pankki ilmoitti ostavansa sijoituspalveluyhtiö FIMin. Ensivaiheessa S-Pankki osti 51 % FIM-konsernin osakekannasta ja loput 49 % yhteisesti sovittujen ehtojen puitteissa vuoden 2016 alkupuolella. Kaupan myötä S-Pankin tuotevalikoima laajeni rahastosäästämiseen ja varainhoitoon.
Kesäkuussa 2013 ilmoitettiin S-Pankin ja LähiTapiola Pankin perustavan vuonna 2014 uuden S-Pankin, josta S-ryhmä omistaa 75 prosenttia ja LähiTapiola 25 prosenttia. Yhdistymisen myötä uusi S-Pankki tarjoaa myös asuntolainoja ja muuta vakuudellista luotonantoa. 1.5.2014 S-Pankki ja LähiTapiola Pankki yhdistyivät uudeksi S-Pankiksi. S-Pankissa käytiin päällekkäisyyksien ja fuusioitumisen vuoksi yt-neuvottelut, joiden tuloksena vähennettiin 38 työntekijää.
S-Pankki palvelee S-ryhmän toimipaikoissa kautta maan, ja lisäksi käteisen nostaminen ja tallettaminen onnistuu lähes 1 000:n S-ryhmän toimipaikan kassalla. S-Pankki panostaa digitaalisiin pankkipalveluihin ja tarjoaa muun muassa S-Mobiilin ja verkkopankin käytön maksuttomana. S-Pankki tarjoaa S-ryhmän asiakasomistajille kansainvälisen S-Etukortti Visa Credit/Debit -kortin ilmaiseksi.
Suomen Rahatiedon Taloussanomille tekemässä asuntolainavertailussa huhtikuussa 2017 S-Pankin Asuntolaina oli edullisin pariskunnille ja asuntovelattomille sinkuille.
Useimmista pankeista poiketen S-Pankissa käyttötilin korko lasketaan päivittäiselle saldolle kuukauden alimman saldon sijaan.
Santeri Nuutinen
Santeri Nuutinen (s. 1994) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan erityisesti draamasarjasta "Kotikatu". "Kotikadun" lisäksi hän on tehnyt myös monia muita sivurooleja televisiossa. Vuonna 2003 Nuutinen näytteli Santtu-poikaa 12-osaisessa lastensarjassa "Vasikantanssi".
Myös hänen pikkuveljensä Rasmus Nuutinen on näytellyt pieniä rooleja.
Kuutamolla (televisio-ohjelma)
Kuutamolla on MTV3-kanavalla vuosina 2001–2004 esitetty viihdeohjelma. Ohjelmassa kolme jaksoittain vaihtuvaa julkisuuden henkilöä esitti vuorollaan elämästään kolme väitettä, joista kaksi oli totta ja yksi valetta. Kahden muun vieraan ja studioyleisön piti arvata mitkä väitteistä olivat totta, mikä ei. Ohjelman juontajana toimi Santeri Kinnunen. Ohjelmaa esitettiin lauantaisin. Ensimmäisen jakson vieraina olivat näyttelijät Juha Veijonen, Anu Koskinen ja Mari Vainio.
Dassa-Zoumé
Dassa-Zoumé eli lyhyemmin Dassa on kaupunki Collinesin departementissä Beninissä. Siellä oli vuonna 2013 Benin tilastokeskuksen mukaan 112 122 asukasta. Se sijaitsee Cotonoun-Paracoun rautatien ja Beninin tärkeimmän pohjois–etelä-suuntaisen maantien varella. Kaupunki tunnetaan pyhiinvaelluspaikkana, koska Neitsyt Marian sanotaan ilmestyneen Marial Notre Dame d'Arigbon luolassa, jonka ympärille on nykyään rakennettu kirkko.
Komoé
Komoé on joki Länsi-Afrikassa. Se alkaa Burkina Fasosta 25 kilometriä Bobo Dioulassosta lounaaseen. Joki virtaa Norsunluurannikkoa kohti ja sen rajana ja sitten kääntyy etelään Norsunluurannikon rajojen sisäpuolelle laskeakseen Guineanlahteen. Joen pituus on 813 kilometriä, ja sen valuma-alue on 82 408 neliökilometriä.
Afrikanpalmunäätä
Afrikanpalmunäätä ("Nandinia binotata") on Keski-Afrikassa elävä petoeläin, sukunsa ja heimonsa (afrikanpalmunäädät, "Nandiniidae") ainoa laji.
Afrikanpalmunäädän ruumiilla on mittaa 44-57 cm ja se painaa 2,5 kg. Sen juovikas häntä on yhtä pitkä kuin ruumis.
Afrikanpalmunäätä käyttää ravintonaan puiden ja köynnöskasvien hedelmiä sekä satunnaisesti lintuja ja pieniä nisäkkäitä.
Afrikanpalmunäätää tavataan Keski-Afrikassa, Etelä-Sudanista Zimbabween ulottuvan alueen metsissä, joissa se elää puissa.
Afrikanpalmunäätäuroksella on yli 100 hehtaaria laaja reviiri, jolla sen kanssa asuu 1-3 naarasta. Uros parittelee naaraiden kanssa kesäkuussa. Noin kolmen kuukauden kantoajan jälkeen naaras synnyttää tavallisesti 2-3 poikasta köynnöksistä valmistettuun pesään. Poikaset vieroitetaan puolen vuoden ikäisinä, ja ne tulevat sukukypsiksi jo alle 2-vuotiaina. Afrikanpalmunäätä on yöeläin.
Klemens XIII
Klemens XIII, syntyjään Carlo della Torre Rezzonico, (7. maaliskuuta 1693, Venetsia – 2. helmikuuta 1769, Rooma) oli Paavina 6. heinäkuuta 1758 – 2. helmikuuta 1769. Hän otti paavina käyttöön nimen Klemens XIII (, ).
Della Torre Rezzonico syntyi italialaiseen aatelisperheeseen ja sai jesuiittain antaman kasvatuksen ja opetuksen Bolognassa. Tämän jälkeen hän suoritti opinnot kanonisessa oikeudessa ja aloitti uransa vuonna 1716 Rooman kuuriassa. Aluksi hän toimi virkailijana katolisen kirkon tuomioistuimessa. Vuonna 1725 hänet nimitettiin Venetsian tasavallassa toimivan katolisen tuomioistuimen jäseneksi.
Tulevan paavin ura eteni nopeasti, sillä vuonna 1737 hänet nimitettiin kardinaaliksi. Kymmenen vuotta myöhemmin hänet määrättiin Padovan piispaksi.
Paavina hän joutui taistelemaan sekä jesuiittajärjestön lakkauttamispainostusta että valistuksen filosofisia aatteita vastaan. Ranskan ja Portugalin pyynnöistä huolimatta hän kieltäytyi jesuiittain järjestön oikeudellisen aseman muutoksista. Lopulta hän kuitenkin taipui kutsumaan kokoon konsistorin pohtimaan asiaa, mutta kuoli sovitun kokouksen aattona. Kuolemaa on epäilty myrkytykseksi.
Vuonna 1766 hän julkaisi bullan "Christianæ reipublicæ salus", joka oli tähdätty valistusta vastaan. Tämän lisäksi hän määräsi Jean le Rond d'Alembertin "Encyclopédien" kiellettyjen kirjojen listalle eli indeksiin.
Jacob Aall
Jacob Aall (1773–1844) oli norjalainen rautaruukinomistaja ja poliitikko, joka oli muun muassa perustuslakikomitean jäsen Eidsvollin kansalliskokouksessa 1814. Aall oli myös Norjan ensimmäinen kansantaloustieteilijä ja hän harrasti muinaishistorioiden tutkimista.
Jacobin isä oli eräs Porsgrunnin merkittävimpiä liikemiehiä. Hän oli kuitenkin päättänyt, että pojasta piti tulla virkamies ja 15-vuotias Jacob lähetettiin Kööpenhaminaan opiskelemaan. Huolimatta huippuarvosanoista ylioppilaskokeessa ja teologisessa virkakokeessa ei hänestä kuitenkaan tullut pappia. Aall oli aina ollut kiinnostunut luonnontieteistä. Hän vaihtoi opintosuuntaustaan ja pitkän Euroopan-opintomatkan jälkeen hän kiinnostui kaivannaistoiminnasta. Vuonna 1799 hän osti Næsin rautaruukin nykyisen Tvedestrandin kunnan alueelta Itä-Agderista yhdessä Niels-veljensä kanssa.
Toisin kuin muut edustajat, Aall meni kokoukseen ilman erityistä valintaprosessia. Prinssi Kristian Frederik oli henkilökohtaisesti taannut hänelle paikan kokouksessa. Hänellä oli mukanaan oma perustuslakiluonnos, jonka pääajatuksia olivat vakaan rahatalouden varmistaminen ja sen estäminen, ettei mikään yhteiskunnan ryhmä saisi liian paljon valtaa. Kuninkaalla tuli olla toimeenpano- ja lainsäädäntövalta, koska hän olisi ainoa, joka voisi nousta erityisintressien yläpuolelle. Veronkanto-oikeuden tuli puolestaan olla kansalla, jolla olisi aito halu rauhaan ja hyvinvointiin.
Vaikka Aallilla oli läheiset suhteet Tanskaan, hän ei nähnyt muuta realistista vaihtoehtoa, kuin valtiounionin Ruotsin kanssa. Hän jopa äänesti itse aiemmin esittämäänsä talousuudistusehdotusta vastaan, koska ajatteli sen aiheuttavan hankaluuksia unionin toteuttamiselle. Hän vastusti teollisuus- ja sahalaitoserioikeuksien poistamista ja siten tuli kannattaneeksi "rahavallan" vaikutusta, mitä vastaan hän oli itse aiemmin varoittanut.
Vuosina 1815–1830 hän oli useita kertoja kansanedustajana Stortingissa ja profiloitui myös kirjailijana, saagojen kääntäjänä ja historioitsijana. Hänen kirjallinen tuotantonsa on tärkeä lähde myös vuoden 1814 tapahtumista.
Ilmari Aalto
Ilmari Aalto (7. elokuuta 1891 Kuopio – 29. syyskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän oli ekspressionistisen Tyko Sallisen ympärille kasvaneen Marraskuun ryhmän jäsen. Aalto maalasi rakenteellisia asetelmia, sekä maisema- ja henkilökuvia. Aalto opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa 1907–1908 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1908–1910.
Useimmat Aallon maisemamaalausten näkymistä ovat Töölöstä ja Suursaaresta. Aallon maisemamaalausta on nähtävissä myös Ravintola Elielissä Helsingin rautatieasemalla. Takaseinän maiseman suunnittelussa Eero Järnefelt ja A.W. Finch olivat eniten mukana, mutta kolmesta taiteilijasta vain Ilmari Aalto uskalsi kiivetä korkeille tikkaille toteuttamaan maalausta.
Ekspressionistina aloittanut Aalto löysi myös kubismin vuonna 1914. Edvard Munchin näyttely Ateneumissa kohta hänen valmistumisensa jälkeen vaikutti voimakkaasti Aaltoon ja antoi vaikutteita ekspressionistiselle ilmaisulle.Ensimmäinen kubistien ja ekspressionistien näyttely nähtiin Suomessa vuonna 1914, mukana oli muun muassa saksalaisen Der Blaue Reiterin keskeiset taiteilijat.
Vuoden 1920 Pariisin matkan jälkeen Aalto alkoi käyttää enemmän värejä ja voimakkaita siveltimenvetoja aiemman harmahtavan paletin sijasta. Myöhemmin 1928 Pariisissa käydessään hän omaksui realistisemman ilmaisun, selkeät ääriviivat ja sekoittamattomat värit. Ilmari Aallon sanotaan itsekriittisyydessään tuhonneen monia töitään.
Aalto kuoli maksasyöpään 43-vuotiaana. Aallon puoliso oli Alli Helena Linnalahti (aiemmin Ketonen).
Juho L. Aalto
Juho Lauri Aalto (20. tammikuuta 1894 Artjärvi – 16. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen rakennusurakoitsija, rakennusalan järjestövaikuttaja ja vuorineuvos. Hän toimi elämänsä aikana Suomen Rakennusmestareiden liiton puheenjohtajana vuosina 1951–57 ja Suomen rakennusteollisuusliiton puheenjohtajana vuodesta 1958 kuolemaansa saakka. Hän toimi myös rakennustoimisto Juho L. Aalto Oy:n johtajana vuodesta 1929.
Hänen vanhempansa olivat Juho Aalto ja Johanna Matikkala, ja puolisonsa vuodesta 1920 alkaen Jenny Dagmar Kyöstilä. Aalto peri vanhempiensa maatilan Artjärvellä ja jatkoi sen viljelemistä.
Aalto oli mukana Sato-yhteisöjen (Sosiaalinen Asuntotuotanto) toiminnassa alusta alkaen. Hänestä tuli vuonna 1962 vuorineuvos, mikä on harvinaista pienyritysvaltaisella rakennusalalla. Aallon poika jatkoi isänsä yritystoimintaa, mutta siirsi myöhemmin liiketoiminnan Helsingistä Artjärvelle.
Metsähovi
Metsähovi on Kirkkonummella sijaitseva observatorioalue. Metsähovissa sijaitsee Aalto-yliopiston Sähkötekniikan korkeakoulun 13,7-metrinen Metsähovin Radiotutkimusaseman radioteleskooppi, Helsingin yliopiston Observatorion kolme tähtitornia (kaukoputkea) sekä Maanmittauslaitoksen Paikkatietokeskuksen tutkimusasema.
Kylmälän kylässä sijaitseva Metsähovi on otettu käyttöön 1960-luvulla.
Metsähovi on myös Yrjö Väisälän 22. maaliskuuta 1939 löytämä asteroidivyöhykkeen asteroidi (2486 Metsähovi).
Poliisipäällikkö Mannion
Poliisipäällikkö Mannion () on yhdysvaltalainen television rikos- ja draamasarja, joka seuraa Washington D.C.:n poliisipiirin, Metropolitan Police Departmentin päällikön Jack Mannionin työ- ja yksityiselämää. Sarjan inspiraation lähteinä ovat olleet sarjan toisen luojan, entisen New Yorkin apulaispoliisipäällikkö Jack Maplen, omat kokemukset. Suomessa sarjaa esitti MTV3 vuonna 2006. Sarja on kuvattu pääasiassa Los Angelesissa, lukuun ottamatta eräitä Washington D.C.:ssä kuvattuja kohtauksia.
Banja Luka
Banja Luka (kyrillisillä aakkosilla Бања Лука) on Bosnia ja Hertsegovinan toiseksi suurin kaupunki ja liittovaltion toisen puolikkaan Serbitasavallan pääkaupunki (maaliskuuhun 2009 virallinen pääkaupunki oli Sarajevo).
Vehreydestään tunnetussa Banja Lukassa sijaitsee muun muassa Serbitasavallan parlamentti ja yliopisto. Kaupungin asukasluku on noin 150 500 ja koko kunnan 250 000.
Lähellä kaupunkia on Krupa na Vrbasu -jokirotko, jossa on mahdollisuus harrastaa koskenlaskua.
Aleksandr Jakovlev (lentokonesuunnittelija)
Aleksandr Sergejevitš Jakovlev (; 1. huhtikuuta 1906 Moskova – 20. elokuuta 1989 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Hän oli OKB Jakovlevin pääsuunnittelija.
Aleksandr Jakovlev syntyi 1. huhtikuuta 1906 Moskovassa. Hän työskenteli lentokoneiden moottorimekaanikkona vuodesta 1924. Hän opiskeli Moskovassa N. J. Žukovskin Puna-armeijan sotilasilmailuakatemiassa, josta valmistui insinööriksi vuonna 1931. Opiskeluaikanaan hän suunnitteli AVF-10-liitokoneen vuonna 1924 ja ultrakeveän AIR-1-koneen vuonna 1927. Kumpikin otettiin käyttöön siviililentokoulutuksessa.
Hän alkoi työskennellä vuonna 1932 siinä OKB:ssä, joka myöhemmin sai hänen nimensä. Vuoteen 1937 mennessä hän oli edennyt sen pääinsinööriksi. Vuonna 1940 hänet nimettiin virkaatekeväksi lentokoneteollisuuden kansankomissaariksi, jona hän toimi vuoteen 1946 asti. Tässä roolissa hän pääsi matkustelemaan ulkomaille ennen toista maailmansotaa. Vieraillessaan muun muassa Italiassa, Saksassa ja Englannissa hän sai ideoita näiden tuotteista. Hän osallistui lentokonetehtaiden evakuointiin hyökkäävien Saksan joukkojen edestä vuosina 1941 – 1942. Hän toimi tällöin myös Jak-koneiden pääsuunnittelijana. Näissä rooleissa hän joutui neuvottelemaan Stalinin kanssa, jolla diktaattorina oli omia näkemyksiään muun muassa lentosodasta.
Sodan aikana Jakovlev johti Jak-1–Jak-15-hävittäjien suunnittelua. Näistä Jakovlev Jak-7 ja Jakovlev Jak-9 olivat tunnetuimmat. Vuonna 1945 Jak-15 oli Neuvostoliiton ensimmäinen suihkukone. Se, kuten MiG-9:kään, ei mennyt sarjatuotantoon.
Vuonna 1946 Jakovlev hän sai kenraalieverstin arvon. Vuonna 1948 hänestä tuli Neuvostoliiton ilmailuteollisuusministeri.
Jakovlev oli Jakovlevin pääinsinöörinä vuosina 1956 – 1984. Vuonna 1974 hänestä tuli Neuvostoliiton tiedeakatemian jäsen. Hän opetti Moskovan ilmailuinstituutissa.
Jakovlevin siviilikoneista tunnetuin on pieni Jakovlev Jak-42 -matkustajakone. Yhtiö on suunnitellut myös kuuluisia taitolentokoneita. Kaikkiaan Jakovlev osallistui noin sadan konetyypin suunnitteluun.
Jakovlev sai Lenin-palkinnon elämäntyöstään vuonna 1972. Hän sai Stalin-palkinnon vuosina 1941, 1942, 1943, 1946, 1947 ja 1948. Hän sai FAI:n kultamitalin ja Ranskan kunnialegioonan jäsenyyden.
Aleksandr Jakovlev oli avioliitossa Jekaterina Matvejevan kanssa. Heille syntyi kaksi poikaa: Sergei ja Aleksandr.
Guido van Rossum
Guido van Rossum on Alankomaista kotoisin oleva ohjelmistosuunnittelija, joka kehitti Python-ohjelmointikielen.
Rossum suoritti akateemisen loppututkinnon Amsterdamin yliopistosta vuonna 1982 ja työskenteli sen jälkeen useissa tutkimuslaitoksissa Hollannissa ja Yhdysvalloissa. Joulukuussa 2005 hän aloitti työt Google-yhtiössä.
Muodon vuoksi
Muodon vuoksi ("Nip/Tuck") on Ryan Murphyn luoma ja FX-kanavan esittämä yhdysvaltalainen draamasarja, jossa seurataan kahden plastiikkakirurgin, Christian Troyn ja Sean McNamaran, elämää töissä ja töiden ulkopuolella Miamissa. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa vuodesta 2003 vuoteen 2010. Suomessa "Muodon vuoksi" sai ensi-iltansa MTV3-kanavalla 20. syyskuuta 2004. Pääosassa on Christianin ja Seanin plastiikkakirurgiklinikka McNamara/Troy. Sarja on voittanut muun muassa Emmyn ja Golden Globen ja saanut ylistystä kriitikoilta. Kuudenteen tuotantokauteen 2009–2010 päättynyttä sarjaa tehtiin yhteensä sata jaksoa.Viiltäjä (The Carver) piinasi sarjan 3. tuotantokaudella sekä miamilaisia asukkaita että sarjan päähenkilöitä. Viiltäjän arvoitus paljastui kauden lopulla. Hän viilsi ”hymyn” kauniiden ihmisten kasvoille ja kävi myös Christianin ja Seanin kimppuun. Viiltäjä oli Seanin ja Christianin entinen yhteistyökumppani Quentin Costa (Bruno Campos), joka toimi yhdessä sisarensa Kitin kanssa.
Veikko Haukkavaara
Veikko Armas Haukkavaara (3. lokakuuta 1921 Tampere – 4. elokuuta 2004 Tampere) oli itseoppinut suomalainen kuvataiteilija, joka tuli tunnetuksi metallinpalasista hitsatuista eläinveistoksista ja pilapiirroksista.
Haukkavaara asui koko ikänsä Tampereella ja toimi siellä ensin vuodesta 1937 monet vuosikymmenet lentokoneasentajana Valmetilla. Kuvataiteilijaksi hän opiskeli muovaamalla metallin jätepaloista lintuja ja piirtämällä poliittisia pilakuvia "Kansan Lehteen" ja "Aamulehteen" (1960–1970) nimimerkillä "Hvaara". Ensimmäinen näyttely Hämeenlinnassa 1970 sai runsaasti tunnustusta, minkä seurauksena Haukkavaara ryhtyi päätoimiseksi taiteilijaksi vuonna 1971.
Metalliveistosten aiheina ovat usein eläinhahmot. Lisäksi Haukkavaara hitsasi muun muassa kiveen istutettuja kukkasia. Metallinen vaivaisukko messuvieraana keräsi sotainvalideille huomattavia rahasummia. Haukkavaaran mielestä etenkin lapsilla on kyky ymmärtää olennainen, ja pojantyttärien piirrokset kelpasivatkin papalle veistoksen malleiksi. Vielä seitsemänkymppisenä Haukkavaara aloitti työt talonsa pohjakerroksen pajassa aamukahdeksalta ja hitsasi iltauutisiin asti. Haukkavaaran omakotitalo pihapiireineen oli nähtävyys sinänsä eikä katsojia käännytetty sieltä pois.
Haukkavaara keräsi mainetta ulkomaillakin. "Kypäräpäinen kilpikonna" meni Saksassa vielä 1974 yli ymmärryksen, näyttelyn järjestäjä raahasi sen kiireesti pois. Metallista hitsattu "Juopunut" ostettiin kuitenkin silloiseen Länsi-Saksaan, Duisburgin kaupungin kokoelmiin.
Suomessa Haukkavaaran töitä on yksityisomistuksessa ja monien kaupunkien kokoelmissa, esimerkiksi "Pöllö" Tampereella, "Varvara" ja "Lastaajat" Haminassa ja "Uneutettu vonkamies" Taivalkoskella Kalle Päätalon synnyinkodissa Kallioniemellä.
Haukkavaaralle myönnettiin ylimääräinen taiteilijaeläke 1982.
Triviaali ryhmä
Matematiikassa ryhmää "G" sanotaan triviaaliksi ryhmäksi jos se sisältää vain neutraalialkion. Triviaali ryhmä on jokaisen ryhmän normaali aliryhmä. Triviaali ryhmä on Abelin ryhmä.
Pääomatulo
Pääomatuloa ovat pääoman eli varallisuuden omistamisesta kertyvät tulot, joiden hankkimiseen ei tarvita työtä. Pääomatuloa eli pääoman tuottoa on monenlaista: voitto, vuokra, osinko, korko, rojalti, myyntivoitto jne. Pääomatulo-käsitettä käytetään mm. kansantaloustieteessä ja tuloverotuksessa.
Verotuksessa ei välttämättä katsota kaikkea pääoman tuottoa pääomatulo-nimiseksi tuloksi. Erilaiset pääoman tuotot voidaan verottaa eri tavoin. Tuotto voi tietyissä tilanteissa olla myös verovapaata tai se voidaan verottaa kuten palkkatulo.
Pääomatulon rinnakkaiskäsite on työtulo, Suomen verotuksessa kuitenkin ansiotulo.
Suomessa yksityishenkilöiden saamista pääomatuloista peritään pääomatulovero. Suomen tuloverolain mukaan pääomatuloa ovat omaisuuden tuotto, omaisuuden luovutuksesta saatu voitto ja muu sellainen tulo, jota "varallisuuden voidaan katsoa kerryttäneen". Pääomatuloa ovat esimerkiksi vuokratulo, voitto-osuus, henkivakuutuksen tuotto, metsätalouden pääomatulo-osuus, maa-aineksesta saadut tulot ja luovutusvoitto.
Pääomatulojen keskimääräinen veroprosentti on nykyään useimmissa rikkaissa maissa 30 prosentin paikkeilla.
Pääomatuloverotuksen kansainvälinen kehitys parin viime vuosikymmenen aikana on osoittanut, ettei kansallisvaltioiden rajojen yli helposti liikkuvia pääomia voida verottaa kovin paljon muista maista poikkeavasti. Pääomien juridinen omistus ja pääoman tuottojen verotus pyrkii hakeutumaan suhteessa alhaisen pääomatuloverotuksen maihin, jos pääomatulojen verotusta kiristetään suhteessa muiden maiden pääomatulojen verotukseen. Pääomatulojen verotuksen kiristäminen johtaa pääomien juridisen omistuksen siirtymiseen ulkomaille. Tämän vuoksi pääomia verotetaan pääosin vakiosuuruisella veroprosentilla (tasaverolla eli ei progressiivisella verolla) ja yleensä kevyemmin kuin ansiotuloja.
"Pääoman puhdas tuotto" tarkoittaa pääoman tuottoa (pääomatuloa) sen jälkeen, kun tuotosta on vähennetty pääoman hallintakustannukset eli omaisuuden hoitoon käytetyn työajan arvo. Pääoman tuotto vaihtelee valtavasti: finanssisijoitusten tuotto on korkea, asuinkiinteistöjen vuokratuotto on yleensä 3–4 % vuodessa, kun taas käyttötilivarojen tuotto on inflaation vuoksi jopa negatiivinen.
Kun tarkastellaan pääoman keskimääräistä puhdasta tuottoa (keskituotto ennen veroja), voidaan havaita, että erittäin pitkällä aikavälillä pääoman puhdas tuotto on pysynyt ennallaan tai todennäköisemmin laskenut. Pääoman puhdas tuotto on vaihdellut Ranskassa ja Britanniassa 1700–1800 -luvuilla 4–5 % tienoilla. 2000-luvun alussa puhdas tuotto näyttää laskeneen 3–4 prosenttiin.
Yksinkertainen ryhmä
Matematiikassa ryhmää "G" sanotaan yksinkertaiseksi jos se ei ole triviaali ryhmä ja sen ainoat normaalit aliryhmät ovat triviaali ryhmä {e} ja "G".
Abelin ryhmä on yksinkertainen jos ja vain jos se on syklinen ja sen kertaluku on alkuluku. Ei-Abelin ryhmien luokittelu on hankalampaa. Pienin ei-Abelin yksinkertainen ryhmä on alternoiva ryhmä A, jonka kertaluku on 60, ja toisaalta jokainen kertalukua 60 oleva yksinkertainen ryhmä on isomorfinen tämän kanssa. Toiseksi pienintä kertalukua oleva ei-Abelin ryhmä on kertalukua 168 ja se on isomorfinen PSL(2,7):n kanssa. Edelleen jokainen yksinkertainen kertalukua 168 oleva ryhmä on isomorfinen PSL(2,7):n kanssa.
Äärelliset yksinkertaiset ryhmät ovat tärkeitä, sillä ne ovat eräänlaisia äärellisten ryhmien "perusrakennuspalikoita", samoin kuin alkuluvuista voidaan rakentaa kaikki kokonaisluvut. Tämä tulos tunnetaan Jordanin–Hölderin lauseena. Matemaatikkojen suuri projekti, kaikkien äärellisten yksinkertaisten ryhmien luokittelu saatiin päätökseen vuonna 1982.
Feitin–Thompsonin lauseen mukaan jokainen parittoman kertaluvun ryhmä on ratkeava. Siten kaikilla äärellisillä yksinkertaisilla ryhmillä on parillinen kertaluku ellei ryhmä ole syklinen ja sen kertaluku alkuluku.
Äärettömän kertaluvun yksinkertaisia ryhmiä on myös olemassa. Yksinkertainen Lien ryhmä ja äärettömät Thompsonin ryhmät ovat esimerkkejä tällaisista.
Schreierin otaksuman mukaan jokainen äärellinen yksinkertainen ulkoisten automorfismien muodostama ryhmä on ratkeava. Tämä voidaan todistaa luokittelulauseen avulla.
Itärintama
Itärintama voi tarkoittaa
Ahvenet
Ahvenet (Percidae) on ahvenkalojen (Perciformes) heimo. Sen jäseniä elää makeassa ja murtovedessä pohjoisella pallonpuoliskolla. Heimoon kuuluu kolme alaheimoa ja 11 sukua, joissa on yhteensä 235 lajia. Suomessa tavataan kolme heimoon kuuluvaa lajia: ahven ("Perca fluviatilis"), kuha ("Sander lucioperca") ja kiiski ("Gymnocephalus cernuus")
Kaikilla ahvenilla on kaksi selkäevää, joista etummaiset ruodot ovat jäykät piikit, takimmaisen ruodot pehmeämmät. Useimmat lajit elävät lähellä pohjaa, ja niillä on surkastunut uimarakko. Ahvenet ovat pääosin petoja, ja syövät selkärangattomia ja pieniä kaloja.
Suurikokoisin laji on kuha, joka voi kasvaa yli metrin mittaiseksi, kun taas monet nuoliahvenet jäävät alle kymmensenttisiksi.
Ahvenkalat
Ahvenkalat (Perciformes) on viuhkaeväisten (Actinopterygii) luokkaan ja Neopterygii-alaluokkaan kuuluva kalalahko.
Ahvenkaloihin kuuluu 40 % kaikista kalalajeista, ja se on selkärankaisten luokittelun suurin lahko. Ahvenkaloja tunnetaan yli 10 000 lajia. Ne jaetaan 18 alalahkoon ja nämä edelleen yli 150 heimoon.
Useimmat ahvenkalat elävät merien rannikkovesissä, mutta noin 2 000 lajia on makean veden kaloja, ja toiset 2 000 lajia elää ainakin jossain elämänsä vaiheessa makeassa vedessä.
Suomen kalastosta ahvenkaloihin kuuluvat ahven, kiiski, kuha, elaska, teisti, kivinilkka, tokot sekä pikku- ja isotuulenkala.
Ahvenkaloihin kuuluu 18 alalahkoa:
Ravansaaren rukoushuone
Ravansaaren rukoushuone oli luterilainen rukoushuone Viipurin kaupungin ulkosatama-alueeseen kuuluneella Ravansaarella.
Ravansaarelaiset perustivat "Ravansaaren Rukoushuoneyhdistyksen" vuonna 1906, ja rukoushuonetta alettiin rakentaa vuonna 1908. Rakennuksen piirustukset laati rakennusmestari A. E. Ollikainen. Samoihin aikoihin suunniteltiin myös kirkon rakentamista ja oman seurakunnan perustamista, mutta nämä suunnitelmat eivät toteutuneet. Suunnitelmia yritettiin toteuttaa vielä myöhemminkin 1920- ja 1930-luvuilla, mutta huonoin tuloksin.
Rukoushuone rakennettiin hirrestä, ja ulkoseinät vuorattiin laudoituksella vasta 1928. Rakennuksessa oli satulakatto, jonka päädyissä oli pienet ristit. Pääsisäänkäynti sijaitsi toisessa päädyssä, ja sen molemmin puolin oli matala ikkuna. Lisäksi sisäänkäynnin yläpuolella oli kolme ikkunaa, joiden yläosat olivat kolmiomaiset. Rakennuksen pitkillä sivuilla oli neljä korkeaa ikkunaa, joiden yläosat olivat myös kolmiomaiset. Lisäksi ikkunoiden yläruudut olivat värilliset.
Rukoushuoneessa oli varsinaisen kirkkosalin lisäksi sakaristo ja eteinen. Alttarin yläpuolella oli aluksi vain risti, mutta vuonna 1926 rukoushuoneeseen saatiin taiteilija Väinö Kamppurin maalaama alttaritaulu. Alttaria vastapäätä pääsisäänkäynnin yläpuolella oli pieni lehteri, jossa ei kuitenkaan ollut urkuja.
Ravansaaren rukoushuoneella sattui tulipalo vuonna 1931, ja varsinkin sisätilat kärsivät vaurioita. Tämän jälkeen rukoushuonetta korjattiin vähän laajemminkin. Uuden sisustuksen suunnitteli arkkitehti Jalmari Lankinen. Tuolloin hankittiin uudet penkit ja saarnastuoli. Lisäksi kamiinat korvattiin uuneilla ja sisämaalaus uusittiin.
Ravansaaren alue liitettiin Viipurin maalaiskunnasta Viipurin kaupunkiin 1932, mutta siitä ei aiheutunut muutoksia Ravansaaren rukoushuoneen omistusoloissa, sillä rukoushuoneen omisti rukoushuoneyhdistys. Korjaustöitä varten otettiin pankkilaina, joka maksettiin takaisin jatkosodan aikana, jolloin Ravansaarelle ei päästy palaamaan. Ravansaaren rukoushuoneyhdistyksen saamat korvausrahat lahjoitettiin Karjalatalon kappelin rakentamiseen.
Isobutaani
Isobutaani eli 2-metyylipropaani (CH), jonka rakennekaava on (CH)CHCH on normaaliolosuhteissa väritön ja tulenarka kaasu. Isobutaanin moolimassa on 58,08 g/mol, sulamispiste −159,6 °C, kiehumispiste −11,7 °C, itsesyttymislämpötila 460 °C ja CAS-numero 72-28-5. Isobutaani on suoraketjuisen butaanin isomeerinen muoto.
Isobutaania voidaan erottaa maakaasusta tai -öljystä. Muita vaihtoehtoisia tapoja ovat sen erottaminen hiilivetyjen krakkauksen yhteydessä muodostuvasta kaasuseoksesta tai butaanin isomeroiminen katalyyttisesti. Isobutaanilla alkyloidaan 3 tai 4 hiiliatomia sisältäviä alkeeneja, jolloin saadaan haarautuneita heptaaneja tai oktaaneja, joita voidaan käyttää polttoaineiden lisäaineina nostamaan oktaanilukua. Alkylointi tapahtuu karbokationivälivaiheen kautta ja tässä prosessissa katalyyttinä käytetään alumiinifluoridia, vetyfluoridia tai rikkihappoa.
Isobutaanin elintarvikkeiden E-koodi on E 943b. Elintarvikkeissa isobutaania käytetään lähinnä pakkauskaasuna tai ponneaineena.
Isobutaanin kylmäainekoodi on R600a. Isobutaania käytetään yleisesti kodin kylmälaitteiden jäähdytysaineena Euroopassa.
Whistler
Whistler on noin 9 500 asukkaan kunta Brittiläisen Kolumbian provinssissa Kanadassa, Rannikkovuorten välittömässä läheisyydessä.
Whistler on hyvin suosittu lomakohde. Vuosittain noin kaksi miljoonaa turistia vierailee kunnassa, lähinnä kunnassa sijaitsevan Whistler Blackcomb -talviurheilukeskuksen laskettelurinteiden ja pyöräilyreittien vuoksi.
Whistler myös toimi osittain vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisten kilpailupaikkana. Whistler Olympic Park -talviurheilukeskuksessa järjestettiin pohjoismaiset hiihtolajit sekä ampuma- ja alppihiihto, Whistler Sliding Centressä puolestaan kelkkailulajit: ratti-, ohjas- ja skeletonkelkkailu.
Juha Vuorinen
Juha Tapio Vuorinen (s. 31. maaliskuuta 1967 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten "Juoppohullun päiväkirja" -kirjasarjastaan. Kirjasarjan ensimmäisestä osasta julkaistiin samanniminen elokuva 28. joulukuuta 2012. Tammikuun alussa 2013 elokuva sai ensi-iltansa myös Virossa.
Vuorinen on työskennellyt vuodesta 1983 radio- ja televisiotoimittajana, ohjaajana, käsikirjoittajana ja tuottajana. Hän teki ensimmäisen radio-ohjelmansa 16-vuotiaana Tapani Ripatin isännöimään "Ocsid"-ohjelmaan. Vuoden 2013 alussa Vuorinen palasi Radio Suomipopin "Aamulypsy"-ohjelmaan. Lisäksi hän tekee ”Vuorissaarna” ja "Annos Andalusiasta" -radiokolumneja Radio Suomipopiin. Vuorinen aloitti keväällä 2017 Nelosen "Hyvät ja huonot uutiset" -ohjelman panelistina.
Keväällä 1998 Vuorista pyydettiin kirjoittamaan huumoria keskus.net-portaaliin. Vuorinen oli juuri tehnyt radio-ohjelman Tarmo Mannista, jonka silloisen "Mielipuolen päiväkirja" -näytelmän kautta syntyi idea "Juoppohullun päiväkirjasta". Aluksi Vuorinen kirjoitti päiväkirjaa vain nettiin, mutta lukijoiden toivomuksesta se julkaistaisiin lopulta myös kirjana.
Ensimmäisen painotalon kieltäydyttyä painamasta ”tällaista paskaa” Vuorinen alkoi tehdä omakustanteita keravalaisessa kopioliikkeessä. Vuonna 2002 Like kiinnostui kirjan pokkariversion julkaisemisesta ja otti sen kustannettavaksi. Like ehti painaa kirjaa 36 000 kappaletta, kunnes Vuorinen otti oikeudet takaisin Diktaattori-kustantamolleen. Tammikuun 2013 loppuun mennessä ensimmäistä "Juoppohullun päiväkirjaa" oli myyty 200 000 kappaletta.
"Juoppohullun päiväkirja" -sarjan viides osa "Dokumentti" julkaistiin marraskuussa 2014. Sarjaa myydään myös Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Norjassa, Ruotsissa ja Virossa, jossa kirja on julkaistu nimellä "Joomahullu päevaraamat". Virossa on toistaiseksi julkaistu yhdeksän Vuorisen teosta. "Vaippaihottuma" nousi Viron myydyimmäksi kirjaksi heti ilmestyttyään ja on Vuorisen neljäs Viron top 10 -listalle noussut teos.
Vuorisen kirjat ovat lähes poikkeuksetta nousseet taskukirjalistojen kärkeen, ja hänen kaikki pokkarinsa ovat ylittäneet Kultapokkari-rajan, joka on Suomessa 20 000 myytyä kirjaa. Vuorinen julkaisee kirjansa yrityksensä Diktaattori Oy:n kautta. Vuorisen kirjoja on myyty Suomessa yhteensä yli kaksi miljoonaa kappaletta.
Toukokuussa 2008 Vuorinen alkoi kirjoittaa kolumneja Sanomaan kuuluvan Metro Live -lehden verkkosivuille. Tammikuussa 2011 Vuorisen kolumnit siirtyivät Iltalehden sivuille.
Huhtikuussa 2016 Vuorinen aloitti Apu-lehden kolumnistina.
Vuorinen on julkaissut vuodesta 2009 lähtien kerran vuodessa hyväntekeväisyyspokkarin, joiden tuottoa on ohjattu mm. ensi- ja turvakodeille.
Canadian Imperial Bank of Commerce
Canadian Imperial Bank of Commerce (paremmin tunnettu lyhenteellä CIBC) on yksi Kanadan suurimmista pankeista ja pörssiyhtiöistä. Pankkikonsernin osake noteerataan Toronton ja New Yorkin pörsseissä.
Se muodostettiin 1. kesäkuuta vuonna 1961, kun vuonna 1867 perustettu The Canadian Bank of Commerce ja 1875 perustettu Imperial Bank of Canada yhdistettiin toisiinsa. Molemmat pankit oli perustettu kuninkaallisella erityissäädöksellä ("Royal Charter").
CIBC:n pääkonttori sijaitsee Torontossa, Ontarion provinssissa. Pankin toiminta on keskittynyt Kanadan lisäksi myös Yhdysvaltoihin, Karibialle, Aasiaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Pankilla on yli 11 miljoonaa liikeyritys- ja yksityisasiakasta.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 193. Se luokiteltiin samalla Kanadan 6. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Yhtiön markkina-arvo oli 34,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 14,6 miljardia USD (2016).
Propaani
Propaani eli n-propaani (CH), jonka rakennekaava on CHCHCH, on normaaliolosuhteissa väritön, hajuton ja tulenarka kaasu. Se on suoraketjuinen alkaani, jonka moolimassa on 44,1 g/mol, sulamispiste −189,7 °C, kiehumispiste −42 °C, leimahduspiste −104 °C, itsesyttymislämpötila 450 °C ja CAS-numero 74-98-6.
Propaania erotetaan tislaamalla maaöljystä tai -kaasusta. Sitä käytetään muun muassa kotitalouksissa ja teollisuudessa nestekaasuna seoksena butaanin kanssa. Kilogramma propaania sisältää energiaa 12,8 kWh (46 MJ). Propaanista valmistetaan myös lukuisia yhdisteitä, kuten eteeniä, propeenia, propanolia, isopropanolia ja propanaalia. Myös propaanin klooratut johdannaiset ovat merkittäviä teollisuuskemikaaleja.
Turun yliopiston biokemian laitoksella on onnistuttu tuottamaan propaania Escherichia coli –bakteerin avulla. Tämä on ensimmäinen tunnettu propaania tuottava biosynteesimenetelmä.
Propaanin elintarvikkeiden E-koodi on E 944. Elintarvikkeissa propaania käytetään lähinnä pakkauskaasuna tai ponneaineena.
Propaanin palaessa syntyy hiilidioksidia (CO) ja vettä (HO).
Ercolano
Ercolano on kunta Italiassa, Napolin kaakkoispuolella Campaniassa. Kunta on perustettu lähelle Vesuviuksen purkauksessa tuhoutunutta Herculaneumin kaupunkia, mistä nykyinen kunta on myös saanut nimensä vuonna 1969. Tätä ennen se tunnettiin nimellä Resina.
Únětice-kulttuuri
Únětice-kulttuuri () oli varhaispronssikautinen kulttuuri itäisessä Keski-Euroopassa
2300–1600 eaa. Tämä kulttuuri liittyy keskieurooppalaiseen kulttuurien kehityssarjaan, joka johti kelttien, mm. gallialaisten kulttuurin kehitykseen. Úněticen kulttuuria luonnehtivat tikarimaiset, kolmiomaiset terät, jotka saatettiin varttaa ikään kuin sota- tai uhrikirveeksi.
Úněticen kauppiaat aloittivat Keski-Euroopan ja Mykenen kulttuurin välisen kaupan.
Kulttuurin keskus oli alkujaan Määrin varhaisella metallialueella, laajemmin nykyisten Tšekin tasavallan, 
itäisen Etelä- ja Keski-Saksan sekä eteläisen Länsi-Puolan alueella. Kulttuuri ulottui mm. eteläiseen Pohjois-Saksaan, Itävaltaan ja mahdollisesti Itä-Kroatiaan. 
Saksan Únětice-kulttuuri näyttää esiintyneen yksittäisinä saarekkeina. Únětice-kulttuurissa noin 2000-1800 eaa. esiintyneet muutamat hautalahjoiltaan rikkaat haudat viittaavat silloin vallassa olleeseen vahvaan ylimystöön. Joitain Úněticen kulttuurin piirteitä levisi pronssikautiseen Isoon-Britanniaan asti.
Tätä kulttuuria edelsi kellopikarikulttuuri, ja sitä seurasi tumuluskulttuuri, joka rakensi suuria kumpuhautoja. Únětice-kulttuuria on pidetty kellopikarikulttuurin ja nuorakeraamisen vasarakirveskulttuurin sulautumana. Myös
Únětice-kulttuuri rakensi enimmäkseen maalta tasaisia kuoppahautoja sekä kumpuhautoja ja tumuluskulttuuri oli suoraa jatkoa sille.Kulttuuri kävi kauppaa Ison-Britannian Wessex-kulttuurin kanssa. Vaikka erilaisia kupariseoksia tunnettiin, pronssi yleistyi vasta Únětice-kauden jälkeen. Pronssikautisten kulttuurien tapaan tässäkin kulttuurissa oli sosiaalista kerrostuneisuutta, ns. ylimystöä eli päälliköitä ja johtajia.