Suomi kesäolympialaisissa 1964
Suomen joukkue Tokion kesäolympialaisissa 1964 koostui 89 urheilijasta, joista 84 oli miehiä ja viisi naisia. Suomalaiset saavuttivat yhteensä viisi mitalia, joista kolme oli kultaa ja kaksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui jaetulle 12. sijalle.
Nuorin suomalainen olympiaurheilija näissä kisoissa oli uimari Esa Lepola, joka oli kilpaillessaan 16 vuoden ja 22 päivän ikäinen. Vanhin suomalainen osallistuja taasen oli ampuja Kalle Sievänen, jolle ikää oli kilpaillessa kertynyt 53 vuotta ja 225 päivää. Avajaisissa Suomen joukkueen lipunkantajana toimi edellisten kesäolympiakisojen kultamitalisti, telinevoimistelija Eugen Ekman.
Suomen ampujien panos Tokiossa oli erinomainen: yhteensä viisi urheilijaa ylti kymmenen parhaan joukkoon, kirkkaimpana kruununa Pentti Linnosvuon ja Väinö Markkasen kultamitalit olympiaennätystuloksilla.
Tokion kesäolympialaisissa nähtiin harvinaisuus, kun suomalainen palloilujoukkue osallistui olympialaisten lopputurnaukseen. Suomen miesten koripallojoukkue on yhä (2014) ainoa suomalainen palloilujoukkue, joka on selviytynyt karsintojen kautta olympialaisiin.
Joukkueen päävalmentaja Kalevi Tuominen ylipuhui vastahakoisen Suomen Koripalloliiton ylipäätään lähettämään joukkueen olympiakarsintoihin. Suomi saavutti olympiapaikan, ja kovaa harjoitellut joukkue aloitti Tokiossa voitolla, mutta hävisi kaksi seuraavaa otteluaan ja menetti mahdollisuuden mitalipeleihin. Ottelussa Uruguayta vastaan Suomella oli vaikeuksia vastustajan pelattua totuttua "törkeämmin" kyynärpäät ylhäällä. Lopuista neljästä alkulohko-otteluistaan Suomi voitti kaksi. Joukkue selviytyi sijoitusotteluihin, joista ensimmäisen se hävisi isäntämaa Japanille. Viimeisen ottelunsa Suomi voitti Meksikoa vastaan ja sijoittui turnauksessa 11:ksi.
Suomen alkulohkon vastustajista Yhdysvallat voitti olympiakultaa häviämättä otteluakaan, ja Brasilia otti olympiapronssia.
Alkulohkonsa viidenneksi päätynyt Suomi pelasi muiden lohkonsa viidensiksi ja kuudensiksi sijoittuneita joukkueita vastaan sijoista 9–12. Semifinaalikierroksella Suomi hävisi isäntämaa Japanille 54–45, minkä seurauksena finaalikierroksella vastaan asettui Meksiko. Suomi voitti ottelun 73–72 sijoittuen näin turnauksen 11:nneksi.
Nummisto meloi ensimmäisen alkuerän viidenneksi ajalla 4.14,34. Tämä ei riittänyt suoraan jatkoon, vaan Nummiston täytyi meloa keräilyerissä. Toisessa erässä hän meloi kolmen urheilijan joukossa toiseksi selviytyen jatkoon sijoituksen perusteella (aika 5.31,76). Välierissä Nummisto meloi kolmannessa erässä ajan 4.17,47, jolla hän sijoittui välierien viimeiseksi ja näin ollen karsiutui loppukilpailusta.
Mäkinen-Närjänen –kaksikon taival alkoi alkueristä: toisessa erässä melonut kaksikko selviytyi suoraan loppukilpailuun melomalla eränsä kolmanneksi ajalla 4.21,41. Finaalissa suomalaiset jäivät kuitenkin yhdeksänniksi eli viimeisiksi ajalla 4.23,02.
Yksilökilpailu
Joukkuekilpailu
Paras yksittäisen lajin suomalaissuoritus oli Vanhalan yhdeksäs sija uinnissa. Joukkuekilpailussa maan kolmen urheilijan tulokset laskettiin yhteen.
Neuvostoliiton Tamulis hävisi finaalissa ja palkittiin hopeamitalilla. Erillistä pronssiottelua ei tavanmukaisesti käyty, joten välierien häviäjät palkittiin automaattisesti pronssimitaleilla.
(*) Lehtonen voitti kaksi ensimmäistä vastustajaansa, mutta ei päässyt jatkoon oltuaan punnituksessa ylipainoinen.
(**) Mäenpää voitti kaksi ensimmäistä vastustajaansa, mutta loukkaantui.
Suomen painijoukkueen parhaaksi sijoitukseksi jäi Eero Tapion kuudes sija kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa 70 kg.
82,5-kiloisten sarjassa Kangasniemi jäi mitalista 17,5 kg ja Jaakko Kailajärvi 32,5 kg. 90-kiloisissa Jouni Kailajärvi jäi 15 kilogramman päähän mitalista. Yli 90-kiloisissa Mäkinen nosti 137,5 kilogrammaa, mutta joutui keskeyttämään kilpailun: hänen sormestaan irtosi nahka.
Star-luokassa Tallbergit purjehtivat pisteet 5 402 jääden pronssimitalista 125 pistettä. 5.5m -luokassa kolmikon Gullichsen-Salovaara-Fazer lopulliset pisteet olivat 3 039: mitaleille olisi tarvittu yli 2 000 pistettä enemmän.
Miesten parimiehettömässä kaksikossa Pitkänen ja Lehtelä eivät soutaneet alkuerässään maaliin asti, mutta pääsivät keräilyeriin. Kaksikko souti ensimmäisen keräilyerän voittoon ajalla 7.29,03 ja selviytyi loppukilpailuun. Finaalissa suomalaiset olivat kuitenkin selvästi viimeiset, tuloksena kuudes sija.
Miesten perämiehellisessä nelikossa eli pariaironelikossa Suomen joukkue Kesäläinen-Hänninen-Sylvander-Maisala-Kanerva oli kolmannen alkuerän neljäs ajalla 7.03,85. Keräilyerissä suomalaiset olivat toisen erän neljänsiä ajalla 7.21,16, mikä ei riittänyt jatkoon.
Koskinen ei selviytynyt kahdeksan parhaan hyppääjän loppukilpailuun, vaan karsiutui. Kilpailussa piti hypätä viisi pakollista ja kaksi vapaavalintaista hyppyä. Pakollisten hypyjen yhteispisteet olivat Koskisella 52,73. Erityisesti Koskisella onnistuivat viides ja kuudes hyppy, joissa hänen kierroksen sijoituksensa olivat jaettu neljäs ja jaettu viides sija.
Miesten 100 metrin vapaauinnissa Kasvion aika oli 56,3, Vaahtorannan 58,7 ja Hämäläisen 57,6. Jatkoon olisi vaadittu aika 55,9, josta Kasvio jäi neljä sekunnin kymmenystä.
Miesten 400 metrin sekauinnin alkuerissä Suvanto ui 5.09,0 ja Vaahtoranta 5.16,2, kun finaaliin olisi vaadittu aika 5.04,4. Suomalaisten iloksi hopeaa tältä matkalta voitti Yhdysvaltain suomensukuinen Roy Saari. Saari voitti toisenkin mitalin, kun Yhdysvallat voitti 4×200 metrin vapaauintiviestissä olympiakultaa ME-ajalla.
Miesten 400 metrin vapaauinnissa Hämäläisen aika oli 4.35,5 ja Suvanton 4.38,0. Loppukilpailuun vaadittiin aika 4.21,1.
Miesten 1 500 metrin vapaauinnissa 16-vuotias Lepola oli ensimmäisen alkuerän seitsemäs ja viimeinen ajalla 18.33,4. Finaaliin päästiin ajalla 17.33,5.
Miesten 4×200 metrin vapaauintiviestissä 15 osallistujamaasta kahdeksan nopeinta pääsi loppukilpailuun. Suomi oli toisen alkuerän kahdeksasta joukkueesta viides. Loppukilpailuun olisi pitänyt uida tasan viisi sekuntia nopeammin.
Suomen uintijoukkueen parhaasta suorituksesta vastasi sen ainoa naisjäsen: vasta 18-vuotias Eila Pyrhönen ui ensin kolmannen alkuerän toiseksi ajalla 1.07,9, joka oli alkuerien viidenneksi nopein aika. Ensimmäisessä välierässä Pyrhönen oli kolmas: aika 1.07,9 oli välierien kuudenneksi nopeinta vauhtia, mikä takasi paikan kahdeksan nopeimman uimarin finaaliin. Loppukilpailussa Pyrhönen rutisti SE-ajan 1.07,3 sijoittuen lopputuloksissa neljänneksi. Mitalin saavuttaakseen Pyrhösen olisi pitänyt uida 1,3 sekuntia nopeammin.
Miesten telinevoimistelussa Suomea edusti täysi kuuden voimistelijan joukkue. Rantakarin pronssimitali hypyllä oli Suomen voimistelujoukkueen ehdottomasti paras suoritus, sillä suomalaisia ei tämän lisäksi seuloutunut kuuden parhaan telinekohtaisiin loppukilpailuihin. Parasta antia olivat myös Kestolan 11. sija permannolla, Ekmanin 17. sija hevosella sekä Heinosen 19. sija hypyllä. Joukkuekilpailussa Suomen joukkueen sijoitus oli kahdeksas, mitä voitaneen pitää mainiona suorituksena.
Naisten telinevoimistelussa Suomella oli kaksi edustajaa, Salme Koskinen ja Eira Lehtonen. Naisvoimistelijoiden parhaaksi tulokseksi näissä kisoissa jäi Koskisen 60. sija eritasonojapuilla.
Suomalaiset yleisurheilijat saavuttivat Tokion kesäolympialaisista kolme pistesijaa: keihäänheitossa "kaamealla heitolla" kultamitalin voittaneen Pauli Nevalan lisäksi kahdeksan parhaan joukkoon ylsivät Jorma Kinnunen (samaisen keihäänheittokilpailun kuudes) ja Pentti Nikula (miesten seiväshypyn seitsemäs).