hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Minna Lindgren
Minna-Liisa Gabriela Lindgren (s. 22. tammikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Lindgren on työskennellyt Yleisradiossa vuodesta 1986 lähtien toimittajana, toimituspäällikkönä, tuottajana ja ohjelmistopäällikkönä. Vuodesta 2008 hän on ollut vapaa kirjoittaja. Lindgreniltä on ilmestynyt kolme romaania, kaksi pakinakokoelmaa, ja hän on kirjoittanut vuonna 2005 ilmestyneen elämäkerran "Leif Segerstam nyt!" Lindgren on tehnyt myös juontajan töitä pääasiassa klassisen musiikin tilaisuuksissa. Koulutukseltaan hän on musiikkitieteilijä (filosofian maisteri Helsingin yliopistosta 1993).
Lindgren sai Antti Pajamon kanssa Kirkon tiedonvälityspalkinnon vuonna 2007. Palkinto myönnettiin YLE Radio 1:n Jumalainen heinäkuu -projektin toteuttamisesta.
Lindgren sai Bonnierin suuren journalistipalkinnon 2009 artikkelista, joka käsitteli hänen isänsä, emeritusprofessori Kaj Lindgrenin (1922–2007) elämän loppuvaiheita; artikkeli julkaistiin "Helsingin Sanomain" kuukausiliitteessä. Isä halusi kuolla rauhassa ilman viivytyksiä ja turhaa hoitoa, kun aika koittaa. Hoitokodin ja sairaalan byrokratia vaikeutti kuitenkin käytännössä kuolevan tahdon toteuttamista. Isä oli allekirjoittanut hoitotahdon, jonka mukaan hän kieltäytyi kaikesta muusta kuin kipulääkityksestä. Erityisesti hän kielsi antibioottihoidon, jos hän saa keuhkokuumeen. Tilanteen muuttuessa vakavaksi oli siirryttävä saattohoitoon. Isä joutui kuitenkin erilaisten byrokraattisten toimenpiteiden kohteiksi, koska ”palvelutalossa ei saa kuolla” ja hoitotahdon toteuttaminen oli vierasta usein vaihtuville lääkäreille. Isä sai lopulta tahtonsa läpi: hän kuoli helsinkiläisessä saattohoitokodissa 84-vuotiaana. — Yleisradio muokkasi artikkelista dramatisoidun dokumentin ”Isän kuolema”, joka esitettiin TV1:ssä 25. huhtikuuta 2011.
Aleksis Kiven Seura myönsi Minna Lindgrenille Eskon puumerkki -palkinnon 2014.
Lindgrenin "Ehtoolehdon pakolaiset" on valittu vuoden 2015 Runeberg-kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi. Trilogian ensimmäisestä osasta "Kuolema Ehtoolehdossa" (2013) on tekeillä elokuva.
Palazzo Barberini
Palazzo Barberini on palatsi Quirinalen alueella Roomassa. Sen rakennutti paavi Urbanus VIII paikalle, jolla oli aiemmin sijainnut herttua Alessandro Sforzan palatsi ja viinitarha. Suunnittelutyön aloittivat Carlo Maderno ja Francesco Borromini. Carlo Maderno kuoli kuitenkin kesken suunnittelutyön. Hänet korvattiin Berninillä, joka saattoi suunnittelutyön Borrominin kanssa päätökseen. Palatsi valmistui 1630-luvulla. Rakennus poikkeaa tyypillisestä roomalaisesta barokkiajan palatsista muodollaan, tyypillinen roomalainen palatsi on kuutio, kun taas Palazzo Barberini on H-kirjaimen muotoinen. 1949 Italian valtio osti palatsin ja sijoitti sinne Galleria nazionale d´Arte Antican, museon, jossa on eurooppalaista taidetta 1200-luvulta 1700-luvulle.
Automatic Eye
Automatic Eye oli suomalainen, Pete Murron ja Heikki Hiekkasalmen vuonna 2005 perustama yhtye. Vuonna 2010 yhtyeeseen liittyivät uusina jäseninä Lauri Uusitalo ja Antti Aalto. Yhtye osallistui vuonna 2011 Suomen Euroviisu-karsintoihin. 3. elokuuta 2011 Suosikki kertoi Lauri Uusitalon jättäneen yhtyeen, ja yhtyeeseen etsittiin uutta kitaristia.. Yhtye ei ole ollut aktiivinen tämän jälkeen.
Jäsenten soitettua yhdessä muutamissakin paikallaan junnaavissa kokoonpanoissa miehet halusivat perustaa uuden yhteisen yhtyeen, jossa toteutuisivat heidän yhteiset ideansa.
Yhtyeen debyyttialbumi äänitettiin kevättalven 2008 aikana Turussa ja Kokkolassa tuottajana toimineen Jonas Olssonin johdolla. Levyn ensimmäinen single ”Away from Sunshine” julkaistiin toukokuussa 2008 ja se otettiin vastaan erittäin hyvin. Debyyttisingle oli jopa ehdolla Voicen kesähitiksi 2008.
Yhtyeen tavoitteena on päästä kansainvälisille markkinoille. Se on soittanut Japanissa, Latviassa ja Hollannissa.
Lars Boom
Lars Boom (s. 30. joulukuuta 1985 Vlijmen, Alankomaat) on alankomaalainen maantie- ja cyclocrosspyöräilijä.
Cyclocrosspyöräilijänä Boom on hallinnut Alankomaiden mestaruuskilpailuja U23-sarjassa vuodesta 2004 lähtien voittaen maansa mestaruuden vuosina 2004–2006. Vuonna 2007 hän kilpaili poikkeusluvalla elite-sarjassa maansa mestaruuskilpailuissa voittaen heti mestaruuden ennen kokeneempia kilpakumppaneitaan. Vuonna 2007 Boom kilpaili maailmanmestaruuskilpailuissa vielä U23-sarjassa voittaen maailmanmestaruuden.
Cyclocrosskaudelle 2007–2008 Boom siirtyi kokonaan U23-sarjasta elite-tasolle. Hän jatkoi hyviä esityksiään voittaen toistamiseen Alankomaiden cyclocrossmestaruuden. Cyclocrossin maailmancupissa Boom voitti kolme maailmancupin osakilpailua, joka teki hänestä ennakkosuosikin maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän kesti ennakkosuosikin paineet ja kruunasi cyclocrosskautensa lajin maailmanmestaruuteen.
Maantiepyöräilijänä Boom on erityisen hyvä aika-ajajana, josta hyvänä osoituksena on mm. U23-sarjan maantieaika-ajon maailmanmestaruus vuonna 2007 sekä Alankomaiden aika-ajomestaruus vuonna 2008. Hän on myös hyvä yleisajaja, jonka ansiosta hän voi kamppailla sekä yksipäiväisten kilpailujen että monipäiväisten etappikilpailujen kokonaisvoitoista. Boom voitti Alankomaiden mestaruuden maantieajossa vuonna 2008.
Boom ajoi amatöörinä kauden 2008 loppuun asti Rabobankin continental-tason joukkueessa. Maantiepyöräilykaudelle 2009 Boom siirtyi ammattilaiseksi Rabobankin ykkösjoukkueeseen. Hän voitti ensimmäisenä ammattilaisvuonnaan Belgian ympäriajon kokonaiskilpailun ja Espanjan ympäriajon 15. etapin. Vuonna 2010 hän voitti Pariisi–Nizza-ajon prologin. Hän voitti 2012 Eneco Tourin kokonaiskilpailun ja oli MM-kilpailujen maantieajossa viides.
Tallin nimeksi vaihtui kaudelle 2013 Belkin Pro Cycling Team. Boom voitti mukulakiviosuuksia sisältäneen viidennen etapin Ranskan ympäriajossa 2014. Hän siirtyi kazakstanilaiseen Astana Teamiin 2015, mutta palasi edelliseen talliinsa, nimeltään nyt Team LottoNL-Jumbo, 2017. Kaudesta 2019 alkaen hän edustaa Roompot-Charles -joukkuetta.
Arto Luukkanen
Arto Pekka Luukkanen (s. 28. marraskuuta 1964) on suomalainen pappi, poliitikko, historioitsija ja yhteiskuntatieteilijä. Hän työskentelee Helsingin yliopiston alue- ja kulttuurintutkimuksen oppiaineessa Venäjän ja Itä-Euroopan tutkimuksen yliopistonlehtorina.
Luukkanen väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1994. Hän on yleisen kirkkohistorian dosentti Helsingin yliopistossa, Venäjän historian dosentti Tampereen yliopistossa ja poliittisen historian dosentti Turun yliopistossa. Hänen tieteellinen tuotantonsa kattaa viisi Venäjää koskevaa monografiaa ja useita alaa koskevia artikkeleja. Vuosina 1999–2000 Luukkanen oli Senior Associated Member Oxfordin St. Antony's Collegessa. Vuosina 2005–2006 Luukkanen toimi Joensuun yliopistossa CBU – Cross Border University -konsortion johtajana.
Arto Luukkanen on myös vihitty Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papiksi, ja hän on toiminut pappina Kauniaisten seurakunnassa.
Luukkanen kommentoi usein julkisuudessa Venäjän tapahtumiin ja politiikkaan liittyviä asioita. Hän myös juontaa viikoittaista keskusteluohjelmaa Radio Rapu -kanavalla. Vuonna 2014 ilmestyi Luukkasen esikoisromaani "Suojelusenkeli", joka kuvaa Viktor Vladimirovin vaiettua roolia KGB:n ”märkien operaatioiden” osastolla.
Luukkanen oli perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Marraskuussa 2016 Luukkanen julkaisi Lännen Mediassa artikkelin jossa spekuloitiin Venäjän hyökkäävään tammikuussa 2017 Ukrainaan. Ennustus perustui Pavel Felgenhauerin artikkeliin, joka julkaistiin Euromaidan Press -sivustolla.
Vuonna 2017 Luukkanen valittiin perussuomalaisten listoilta uutena ehdokkaana Järvenpään kaupunginvaltuustoon.
Vuonna 2018 Luukkanen juontaa "Dosentti"-nimistä keskusteluohjelmaa AlfaTV-kanavalla.
Kauppurienkatu
Kauppurienkatu on Oulun katu, joka kulkee poikki kaupungin ruutukaavakeskustan Pokkisen ja Vaaran kaupunginosissa. Katu alkaa Oulun kauppatorilta ja päättyy Rautatienkadulle kolmen korttelin päässä Oulun rautatieasemalta.
Kauppurienkadun alkupää Isokadulle asti on Oulun kävelykatualuetta Rotuaaria. Sen varrella on useita ravintoloita kuten Ravintola Matala ja Ravintola Kaarlenholvi. Kävelykatualueelle Kauppurienkadun varteen sijoittui myös Stockmannin Oulun tavaratalo.
Gigo Gabašvili
Giorgi "Gigo" Gabašvili (, 9. marraskuuta 1862 – 28. lokakuuta 1936) oli georgialainen taidemaalari ja kouluttaja. Hänen teoksillaan oli erityisen suuri vaikutus, sillä hän oli ensimmäinen georgialainen realisti, joka maalasi lukuisia erilaisia aiheita sekä öljy- että vesiväreillä, kuten muotokuvia, maisemia ja kohtauksia jokapäiväisestä elämästä.
Gabašvili syntyi Tbilisissä, Georgiassa (joka kuului silloin Venäjän keisarikuntaan). Hän sai koulutuksensa Pietarin (1886–1888) ja Münchenin (1894–1897) akatemioissa. Palattuaan kotimaahansa hän teki debyyttinsä ensimmäisenä taiteilijana, joka sai kunnian vuonna 1891 järjestää yksityisnäyttelyn Tbilisissä. Vuosina 1900–1920 hän opetti Kaukasian kuvataiteiden edistämisseuran ylläpitämässä taidekoulussa. Gabašvili oli yksi Tbilisin taideakatemian perustaneista professoreista vuonna 1922 ja hänelle annettiin Georgian SNT:n kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1929. Gabašvili pysyi vannoutuneena realistina ja vastusti näkyvästi vasemmistolaista taidetta. Hän kuoli Tsikhisdzirissä, Adžariassa vuonna 1936.
Hänet tunnetaan parhaisen talonpoikia, kaupunkilaisia ja aatelisia esittävistä elävistä muotokuvasarjoistaan ("Kolme kaupunkilaista", 1893; "Nukkuva khevsuri", 1898; "Humalainen khevsuri", 1899; "Kurdi", 1903–1909; "Kolme kenraalia", 1910) sekä usean hahmon kohtauksista, jotka kuvaavat georgialaista ("Alaverdoba-festivaali", 1899) ja itämaista elämää – monet niistä perustuivat hänen Keski-Aasian matkallaan vuonna 1894 tekemiinsä luonnoksiin ("Basaari Samarkandissa", 1894–1897; "Divan-Beyn allas Buharassa", 1897). Suurin osa hänen töistään on nykyisin näytteillä Kuvataiteen kansallismuseossa Tbilisissä. Hänen vuoden 1895 kopionsa teoksesta "Basaari Samarkandissa", jonka hän loi Kaukasuksen matkan aikana tapaamansa yhdysvaltalaisen diplomaatin ja liikemiehen Charles R. Cranen pyynnöstä, myytiin 1,36 miljoonalla dollarilla Sotheby’sin huutokaupassa vuonna 2006.
Don’t Let the Past Come Between You and Your Happiness
Don't Let The Past Come Between You And Your Happiness on espoolaisen Automatic Eye -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 3. syyskuuta 2008. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kesän 2008 kesähitiksi ehdolla ollut "Away From Sunshine", toisena singlenä albumin kolmas raita "Semi-automatic Heart".
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 17.
Laineen Kasperi
Laineen Kasperi (oikealta nimeltään Kasperi Laine, s. 1978 Kokkola) on Lappeenrannasta kotoisin oleva, nykyään helsinkiläistynyt rap-artisti, -tuottaja, äänisuunnittelija ja DJ. Hän on tullut tunnetuksi Kaucas-nimisen hip hop -yhtyeen jäsenenä. Laine muutti Lappeenrannan Voisalmeen ollessaan kolmevuotias.
Laineen Kasperi on julkaissut Ähky Recordsin kautta albumit "Seis." (2007) ja "Saatana saapuu Sörnäisiin" (2008). Häneltä ilmestyi tupla-cd "Olet tässä / Du är här / You are here" 17. helmikuuta 2010. Tällä hetkellä Laineen Kasperi kiertää yhtyeensä Palava Kaupunki Orkesterin kanssa keikoilla, sekä Oi Pojat! -kiertueella Raappanan, Asan sekä Puppa J:n kanssa.
Laine julkaisi vuonna 2004 "Kontackto"-aliaksella BV² Produktionsin kautta levyn "Kasperi Laine & Kummitusorkesteri". Laineen Kasperi on ollut tuottamassa Julma-Henri & Syrjäytyneiden - "Al-Qaida Finland" -albumia. Hän on myös toiminut muun muassa Asan keikka-DJ:nä ja vieraillut tämän "Foetida-Pro Promo" -mixtapella.
Laineen Kasperi ja Julma-Henri julkaisivat "Outo nauha" -nimisen kuunnelman lokakuussa 2009. Sen kappaleesta "Meitsi on matafaka" julkaistiin musiikkivideo heinäkuussa 2009. Levy sai paljon kritiikkiä basso.fi keskustelufoorumilla. "Outo nauha" nousi Suomen virallisen albumilistan 22. sijalle.
Laineen Kasperin neljäs sooloalbumi "Pako-Laine" julkaistiin Ähky Recordsin kautta 20. kesäkuuta 2012. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 37. Syksyllä 2011 musiikkivideon kera julkaistu "Poutaa" -kappale ei päätynyt albumille. "Pako-Laineen" kappaleesta "7 miljardia soluttautujaa" julkaistiin musiikkivideo elokuussa 2012.
Laineen Kasperi on oman soolotuotannon lisäksi toiminut myös lauluntekijänä muutamille rap-artisteille kuten Stepalle jonka kappaleessa Ei hän vierailee Säkän kanssa.
Joulukuussa 2016 Kasperi Laine palkittiin opetus- ja kulttuuriministeriön vuosittain jakamalla Suomi-palkinnolla. Suomi-palkinto annetaan merkittävästä taiteellisesta urasta.
Kaucas on Laineen Kasperin, Aztran (ent. Hullu A), Raipatin (ent. Tuomari), Hahon, KD:n ja PL:n muodostama hip hop -yhtye.
Laine valmistui Helsingin Teatterikorkeakoulusta äänisuunnittelijaksi vuonna 2007. Hän asuu nykyään Helsingissä, ja hänellä on yksi poika.
Lidewij Welten
Lidewij Marsia Maria Welten (s. 16. heinäkuuta 1990 Eindhoven) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Alankomaiden olympiakultaa voittaneissa joukkueissa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016.
Welten pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa huhtikuussa 2008. Hän on huhtikuuhun 2018 mennessä pelannut 174 maaottelua ja tehnyt niissä 61 maalia. Hän on MM-kilpailuissa voittanut kultaa kotikisoissa Den Haagissa 2014 ja saavuttanut hopeaa Rosariossa 2010. Champions Trophyssa saavutuksina on kultaa vuonna 2011, hopeaa vuosina 2010 ja 2016 sekä pronssia vuosina 2009, 2012 ja 2014. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuosina 2009, 2011 ja 2017 sekä saanut hopeaa vuonna 2015.
Kansainvälinen maahockeyliitto (FIH) valitsi Weltenin vuoden 2015 parhaaksi naispelaajaksi.
Welten edustaa vuonna 2018 seuratasolla Den Boschia. Hän on edustanut myös valkenswaardilaista HOD:tä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Anne Perry
Anne Perry, alkuperäiseltä nimeltään Juliet Marion Hulme, (s. 28. lokakuuta 1938) on brittiläinen historiallisiin rikosromaaneihin erikoistunut kirjailija. Asuessaan teini-ikäisenä Uudessa-Seelannissa hän osallistui vuonna 1954 ystävänsä äidin murhaan ja vaihtoi nimeään kärsittyään vankeusrangaistuksensa. Hänen menneisyytensä tuli julkisuuteen vasta 1990-luvulla.
Juliet Hulme syntyi Englannissa, mutta tuberkuloosiin sairastumisen jälkeen hän vietti lapsuusvuotensa Etelä-Afrikassa ja Karibialla siinä toivossa, että lämmin ilmasto tukisi hänen terveyttään. Hulmen ollessa 13-vuotias hänen isänsä sai rehtorin viran Canterburyn yliopistosta ja perhe muutti Christchurchiin, Uuteen-Seelantiin. Siellä hän tutustui luokkatoveriinsa Pauline Parkeriin, ja tyttöjen välille kehittyi tiivis, pakkomielteenomainen ystävyys. 22. kesäkuuta 1954 he surmasivat yhdessä Paulinen äidin Honora Rieperin.
Nuoren ikänsä vuoksi kaksikko säästyi hirttotuomiolta. Viiden ja puolen vuoden vankilatuomion jälkeen Hulme vapautui marraskuussa 1959, 21-vuotiaana. Hän sai uuden nimen, Anne Perry, ja hänet lähetettiin perheensä luokse Englantiin. Ennen kirjailijan uraansa Perry työskenteli muun muassa lentoemäntänä ja vakuutusvirkailijana. 1970-luvun alulla hän kääntyi mormoniksi. Nykyään Perry asuu Portmanhomackissa, Skotlannissa.
Perry julkaisi ensimmäisen kirjansa vuonna 1979. Hänen viktoriaanisissa rikosromaaneissaan ovat esiintyneet toistuvina hahmoina Thomas Pitt ja William Monk. Kymmenien romaanien ohella kirjailija on julkaissut novelleja. Hän voitti vuonna 2000 parhaan novellin Edgar-palkinnon.
Vuonna 1994 ilmestyi Peter Jacksonin ohjaama elokuva "Taivaalliset olennot", joka perustuu ”Parkerin–Hulmen tapaukseen”. Vasta elokuvan julkaisun aikoihin kävi ilmi, että Anne Perry on sama henkilö kuin Juliet Hulme, toinen Honora Rieperin nuorista surmaajista vuonna 1954. Elokuvassa Hulmea esitti Kate Winslet.
Eric Luke
Eric Luke on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka on työskennellyt elokuvien, televisiosarjojen, animaatioden ja sarjakuvien parissa 1970-luvulta lähtien.
Hän aloitti uransa elokuvienkäsikirjoittajana työskennellen muun muassa Paramount Picturesille, Metro-Goldwyn-Mayerille ja Walt Disney Televisionille. Sittemmin Luke teki käsikirjoituksia myös televisiosarjoihin ja animaatioihin, kuten , Gargoyles, ja Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat. Sarjakuvien parissa hän on työskennellyt Dark Horse Comicsin ja DC Comicsin parissa, kirjoittaen tarinoita muun muassa Ihmenaisesta vuosien 1998–2000 aikana.
Seis.
Seis. on rap-artisti Laineen Kasperin toinen studioalbumi. Se julkaistiin toukokuussa 2007 Ähky Recordsin kautta. Kappaleesta "Sitä ei kestä" on julkaistu myös musiikkivideo. Kappale "Viimeinen hidas" löytyy myös Steen1:n "Ajatusrikoksia" -kokoelma-albumilta.
Nisporeni
Nisporeni on kaupunki ja piirinsä hallintokeskus Nisporenin piirissä Moldovan keskiosissa, noin 15 kilometriä Romanian vastaisen rajajoki Prutin itäpuolella. Kaupunki perustettiin vuonna 1495.
Nisporenissa asuu noin 14 400 ja koko piirissä 66 100 henkeä (2014, Moldovan tilastokeskuksen arvio). Kymmenen vuotta aiemman väestönlaskennan (2004) mukainen kaupungin väkiluku oli 12 105 (piiri 64 924). Väestönlaskennan mukaan asukkaista noin 98 prosenttia on kansallisuudeltaan moldovalaisia (2004).
Kaupungin itäpuolella sijaitsevalle mäenharjanteelle pystytettiin vuonna 2011 yhteensä 35 metriä korkea, led-valoin varustettu, useiden kilometrien päähän näkyvä "Romanian kansojen pelastuksen risti" (). Moldovan korkein kohta, Bălăneşti, sijaitsee Nisporenin piirin alueella.
Suomen europarlamenttivaalit 2004
Suomen kolmannet europarlamenttivaalit järjestettiin 13. kesäkuuta 2004. Vuoden 2004 vaalit järjestettiin samoihin aikoihin myös 24 muussa Euroopan unionin jäsenmaassa. Aikaisemman 16 sijaan Euroopan parlamenttiin valittiin Suomesta nyt 14 meppiä yhteensä 732:sta. Paikkamäärän lasku johtui uusien jäsenmaiden liittymisestä unioniin toukokuussa 2004. Puolueista kokoomus säilytti asemansa suurimpana ennen keskustaa. Vihreät menetti toisen ja kristillisdemokraatit ainoan meppinsä.
Äänestysaktiivisuus jäi alhaiseksi, noin 40 prosenttiin, mutta se nousi silti huomattavasti, jolloin kaikki puolueet perussuomalaisia lukuun ottamatta lisäsivät äänimääräänsä. Edellisvaalien tapaan osanotto oli korkeinta Helsingissä (48,8 %) ja matalinta Ahvenanmaalla (29,2 %).
Vaaleissa oli yhteensä 227 ehdokasta. Istuvista mepeistä ehdolle asettui 11, kansanedustajista 14. Listoja asetti 14 rekisteröityä puoluetta, joista kahdeksalla oli täysi 20 ehdokkaan lista. Vaalien ainoan vaaliliiton solmivat kristillisdemokraatit (15 ehdokasta) ja perussuomalaiset (5 ehdokasta).
Parlamentista putosivat Uma Aaltonen (vihr.), Ulpu Iivari (sdp.), Samuli Pohjamo (kesk.)
ja Matti Wuori (vihr.). Mepit Mikko Pesälä (kesk.), Marjo Matikainen-Kallström (kok.), Ilkka Suominen (kok.) ja Astrid Thors (rkp.) eivät yrittäneet jatkokaudelle. Kokoomusparlamentaarikko Ari Vatanen valittiin uudelle kaudelle Ranskasta UMP-puolueen listalta.
Parlamenttiin päässeet ehdokkaat on merkitty lihavoidulla tekstillä.
Américo Gallego
Américo Rubén ”El Tolo” Gallego (s. 25. huhtikuuta 1955) on argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edusti pelaajaurallaan Newell's Old Boysia sekä Club Atlético River Platea ja teki yhteensä 35 maalia pelaamissaan 442 ottelussa.
Gallego voitti maailmanmestaruuden vuonna 1978. Hän pelasi MM-lopputurnauksessa kaikissa Argentiinan seitsemässä ottelussa. Hän oli mukana myös vuoden 1982 MM-kisoissa. Pelaajauransa jälkeen Gallego on toiminut muun muassa argentiinalaisen Independienten päävalmentajana.
Suomen europarlamenttivaalit 1999
Suomen toiset europarlamenttivaalit järjestettiin 13. kesäkuuta 1999. Vuoden 1999 vaalit käytiin samoihin aikoihin myös 14 muussa Euroopan unionin jäsenmaassa. Suomesta Euroopan parlamenttiin valittiin 16 meppiä yhteensä 626:sta. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun suomalaiset äänestivät samanaikaisesti muiden jäsenmaiden kanssa.
Vaalien äänestysaktiivisuus oli alhaisempi kuin koskaan aiemmin valtakunnallisissa vaaleissa. Vain kolmannes äänioikeutetuista kävi uurnilla. Korkeinta osanotto oli Helsingissä (37,8 %) ja vähäisintä Ahvenanmaalla (17,6 %). Kehnon osallistumisen seurauksena kaikkien puolueiden äänimäärät laskivat. Suurimmaksi puolueeksi ohi SDP:n ja keskustan nousi kokoomus, historiansa ensimmäistä kertaa valtakunnallisissa vaaleissa. Paikkamääräänsä lisäsi yhdellä vihreät. Uutena puolueena parlamenttiin nousivat kristilliset. SDP ja vasemmistoliitto menettivät molemmat yhden mepin.
Vaaleissa oli yhteensä 140 ehdokasta. Istuvista mepeistä mukaan lähti 12. Listoja asetti 11 rekisteröityä puoluetta, joista viisi (SDP, Kok., Vas., Vihr., SKP) esitti täyden 20 ehdokkaan listan. Vaaliliittoja solmivat keskusta, RKP ja SKL sekä perussuomalaiset, KIPU ja EKA. Liittoutumisesta hyötyivät kristilliset, jotka keskittivät äänensä mepiksi nousseelle Eija-Riitta Korholalle.
Eniten henkilökohtaisia ääniä keräsi vihreiden Heidi Hautala (115 502). Yli sadan tuhannen pääsi hänen lisäkseen kokoomuksen Marjo Matikainen-Kallström (107 444). Parlamentin ulkopuolelle jääneiden äänikuningas oli KIPU:n Veltto Virtanen (28 092). Virtanen sai enemmän ääniä kuin viisi mepiksi noussutta.
Suomesta valittiin kuusitoista meppiä 626-paikkaiseen Euroopan parlamenttiin. Parlamentin ulkopuolelle jääneiden ääniharava oli KIPU:n Pertti ”Veltto” Virtanen, joka sai 28 092 ääntä, mutta ei vaalitavasta johtuen tullut valituksi.
Parlamenttiin päässeet ehdokkaat on merkitty lihavoidulla tekstillä.
Jim Gillette
Jim Gillette (s. James Gillette) on yhdysvaltalainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten glam metal -yhtye Nitron keulakuvana. Nitron lisäksi hän on ollut osallisena myös yhtyeissä Tuff sekä Organ Donor. Gillette on julkaissut yhden sooloalbumin, "Proud to Be Loud", vuonna 1987. Samana vuonna hän perusti Nitron kitaristi Michael Angelo Bation kanssa.
Huomion Gillettessä herätti hänen erityisen korkea äänensä, jota hän usein käytti särkemään kristallimaljoja osana esitystään. Hänellä väitetään olevan jopa kuuden oktaavin ääniala, vaikka sitä ei ole koskaan todistettu. Nauhoitteissa hänen äänensä voidaan huomata olevan neljä oktaavia, joka jo itsessään on suhteellisen harvinaista.
Gillette on naimisissa laulaja-kitaristi Lita Fordin kanssa. Hän on sanonut keskittyvänsä valmentamiseen ja perheeseen, sillä tahtoo olla hyvä isä sekä aviomies.
Niilo Kokko
Niilo Viljo Henrik Kokko (21. tammikuuta 1907 Liminka -- 3. syyskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Kokko valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1936. Jo opiskeluaikanaan Kokko oli mukana suunnittelemassa Lasipalatsia, Helsingin ensimmäistä puhtaasti funktionalistista rakennusta, yhdessä opiskelukaveriensa Viljo Revellin ja Heimo Riihimäen kanssa. Lasipalatsin valmistumisen aikaan vuonna 1935 Kokko perusti arkkitehtitoimiston yhdessä Arvo O. Aallon kanssa. Parivaljakko suunnitteli useita asuinkerrostaloja Helsinkiin, muun muassa Bulevardin ja Sinebrychoffinkadun kulmatalon (1937) ja sen yhteydessä toimineen ravintola Bulevardian sisustuksen sekä niin sanotun Haitaritalon (1940) Lauttasaaren Klaarantielle (nyk. Meripuistontie). Kokko asui pitkään jälkimmäisessä rakennuksessa. Vuosina 1943–1944 Kokko työskenteli toimistoarkkitehtina kulkulaitosministeriössä. Vuonna 1954 aloitti Niilo Kokon ja Kauko Kokon yhteinen toimisto. Kokko suunnitteli pääasiassa asuinkerrostaloja Helsingin esikaupunkialueille sekä Hyvinkäälle ja Vaasaan. Hän piirsi myös joitain toimistorakennuksia Helsingin keskustaan.
Kokko on suunnitellut myös vanhan vihan muistomerkin, Linnukkapatsaan, syntymäkotikuntaansa Liminkaan. Patsaan Kokko suunnitteli opiskeluaikanaan ja se on pystytetty vuonna 1934.
Konongo
Konongo on kaupunki Asante Akimin pohjoisessa piirikunnassa Ghanassa. Se sijaitsee 53 kilometrin päässä Kumasista, alueen pääkaupungista. Maajoukkuetason jalkapalloilija Sulley Ali Muntari syntyi ja kasvoi Konongossa.
Vuoden 2000 laskennassa Konongossa oli 26 735 asukasta.
Goderdzi Tšokheli
Goderdzi Tšokheli (, 2. lokakuuta 1954 – 16. marraskuuta 2007) oli georgialainen romaanikirjailija, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja.
Hän syntyi Tšokhin kylässä silloisessa Georgian SNT:ssä ja valmistui Tbilisin valtion teatteri-instituutista vuonna 1979. Elokuvadebyyttinsä hän oli tehnyt edellisenä vuonna. Hänen menestyneimpiin elokuviinsa kuuluvat "Aghdgoma" ("ylösnousemus", 1982), "Adamianta sevda" ("ihmisen suru", 1984), "Aghdgomis batkani" ("pääsiäislammas", 1988), "Tsodvis švilebi" ("synnin lapset", 1989), "Samotkhis gvritebi" ("paratiisin linnut", 1997), "Lukas sakhareba" ("Luukaksen evankeliumi", 1998) ja "Midžatšvuli raindebi" ("ritarit ketjuissa", 2000).
Hän kirjoitti myös useita pienoisromaaneja ja tarinakokoelmia, kuten "Kirje kuusipuille", "Iltahämärän rotko", "Susi", "Kalan kirjeet", "Papin synti", "Pidä minut isänmaa", "Menossa taivaaseen" ja "Ruohon elämä".
Suomen europarlamenttivaalit
Suomen europarlamenttivaaleissa valitaan europarlamenttiin Suomesta europarlamentaarikkoja, eli meppejä. Suomen parlamenttipaikkojen määrä on laskenut vaalikausien mittaan. Ensimmäisissä vaaleissa Suomesta valittiin 16 parlamentaarikkoa, vaalikaudelle 2004–2009 14 ja vaalikaudelle 2009–2014 valittavien määräksi asetettiin 13 parlamentaarikkoa.
Europarlamenttivaaleissa koko Suomi muodostaa yhden vaalipiirin. Ehdokkaita Suomessa järjestettävään europarlamenttivaaliin voivat asettaa rekisteröidyt puolueet sekä vähintään 2 000:n kannattajan valitsijayhdistykset. Suomessa on käytössä suhteellinen vaalitapa, kunnallis- ja eduskuntavaaleista tuttu d'Hondtin menetelmä.
Kukaan Suomessa rekisteröityjen puolueiden tai valitsijayhdistysten ehdokkaista ei Euroopan parlamenttiin päästyään toimi siellä kansallisten puolueiden ehdoilla, vaan jokaisen ehdokkaan pitää liittyä monikansalliseen europarlamenttiryhmään tai jättäytyä itsenäiseksi. Itsenäiseksi jääminen heikentää edustajan saamaa taloudellista tukea. Euroopan parlamentin tarkoituksena on muodostaa yksi valtiollinen kokonaisuus, jossa parlamentin jäsenet työskentelevät 28 jäsenvaltionsa periaatteiden mukaan aatesuunniksi järjestäytyneitä sen lisäksi että edustavat vaalipiiriään.
Tätä varten Suomen Kristillisdemokraatit on toiminut ensiksi Suomen Keskustasta ja Ruotsalaisesta kansanpuolueesta valittujen Euroopan parlamentin jäsenten kanssa samassa Euroopan parlamentin ryhmässä. Myöhemmin kristillisdemokraatit siirtyivät samaan ryhmään kuin missä Kansallisen Kokoomuksen piiristä ehdokkaiksi asetetut ovat toimineet. Ryhmä, jossa Suomen Sosialidemokraattinen Puolue on toiminut ja toimii, on Euroopan sosialidemokraattisen puolueen toimintaan liittyvässä ryhmässä. Vasemmistoliiton ehdokaslistalla olleet Euroopan parlamentin jäsenet ovat olleet kolmannessa Euroopan parlamentin ryhmässä.
Suomessa järjestettävissä europarlamenttivaaleissa ovat äänioikeutettuja kaikki Suomen kansalaiset jotka ovat vaalipäivään mennessä täyttäneet 18 vuotta sekä muiden Euroopan unionin jäsenmaiden 18 vuotta täyttäneet kansalaiset joiden kotikunta on Suomessa. Kukin äänestäjä voi äänestää kuitenkin vain yhdessä unionin jäsenmaassa. Vieraiden maiden kansalaisten tulee ilmoittautua äänioikeusrekisteriin saadakseen äänioikeuden asuinmaassaan. Rekisteriin ilmoittautuminen johtaa äänioikeuden menettämiseen äänestäjän kotimaassa.
Tiina Sten
Tiina Irene Sten (s. 18. kesäkuuta 1985 Turku) on suomalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2015–2016 Saksan liigan TSV Wasserburg -seuraa. Sten on edustanut myös Espanjassa Gran Canariaa ,Club Deportivo Basket Zaragozaa sekä Cadi La Seuta. Kauden 2010–2011 alussa hän pelasi yhden ottelun Suomessa Forssan Alun joukkueessa, mutta siirtyi lokakuussa 2010 kreikkalaiseen Panioniosin joukkueeseen. Vuosina 2012–2016 Sten voitti TSV Wasserburg -joukkueessa neljä Saksan mestaruutta ja kolme Saksan cupia. Sten on pelannut myös yhteensä viisi kautta Euro Cup- liigaa.
Vuosina 2004–2008 Sten opiskeli Yhdysvalloissa ja pelasi koripalloa yliopistoliigassa. Keväällä 2008 Sten sai kutsun Los Angeles Sparks -joukkueen harjoitusleirille, ollen näin Taru Tuukkasen ja Reetta Piiparin jälkeen kolmas suomalaisnainen, joka on saanut kutsun WNBA-joukkueen harjoitusleirille.
Vuonna 2014 Sten valittiin Saksan Bundesliigan parhaaksi ulkomaalaisvahvistukseksi ns. Bosman-kategoriassa.
Lisäksi hänet on valittu mm. vuonna 2009 Pohjoismaiden mestaruusturnauksen parhaaksi pelaajaksi. Suomi sijoittui hopealle.
Sten on pelannut 102 ottelua aikuisten ja 83 ottelua nuorten maajoukkueessa tehden niissä yhteensä 1939 pistettä .
Stenin isä Tapio Sten on entinen maajoukkuekoripalloilija sekä koripallon SM-sarjan korikuningas kaudelta 1979–1980. Tiinan veli Juha Sten ja sisko Minna Sten ovat myös koripalloilijoita.
Meliton Balantšivadze
Meliton Balantšivadze (, 24. joulukuuta 1862 – 21. joulukuuta 1937) oli georgialainen säveltäjä ja yksi georgialaisen klassisen musiikin perustajista. Hänen kahdella pojallaan, George Balanchinella ja Andria Balantšivadzella, oli loistokkaat urat: edellinen toimi johtavana koreografina Yhdysvalloissa ja jälkimmäinen oli neuvosto-Georgian huomattavin taidemusiikin säveltäjä.
Balantšivadze sai koulutuksensa Kutaisin ja Tbilisin seminaareissa ja aloitti oopperauransa Tbilisin oopperatalossa vuonna 1880. Vuonna 1882 hän perusti georgialaisen kansanmusiikkiryhmän ja järjesti ensimmäisen kansanmusiikin konsertin Tbilisissä seuraavana vuonna. Sen jälkeen vuosina 1883–1886 hän matkusti Georgian eri osissa keräten kansanlauluja ja opettaen kansanmusiikin kuoroja. Vuodesta 1889 vuoteen 1895 hän opiskeli Pietarin konservatoriossa, jossa häntä opetti muun muassa Nikolai Rimski-Korsakov. Myöhemmin vuosien 1895 ja 1917 välillä hän kiersi Venäjää ja piti georgialaisen kansanmusiikin konsertteja. Bolševikkien vallankaappauksen jälkeen vuonna 1917 hän palasi synnyinmaahansa, jossa hän opetti ja sävelsi. Hän laati ensimmäisen georgialaisen oopperan "Tamar tsbieri" (, "viekas Tamar"), jonka esittivät ensimmäisen kerran venäläiset taiteilijat Venäjän aatelisneuvoston salissa vuonna 1897.
Monikonpuro
Monikonpuro () on Espoossa sijaitseva puro, joka virtaa Leppävaaran keskustan ja Vermon kautta Isoon Huopalahteen. Purosta on käytetty myös nimeä Kilonoja.
Puro on ollut julkisuudessa muun muassa Leppävaaran alueen rakentamisen yhteydessä tehdyn uoman siirtämisen sekä taimenkantansa takia.
Monikonpuron valuma-alueen yläosiin kuuluu muun muassa Hämevaara, Laaksolahden lounaisosa, Karakallio ja Lintuvaaran länsiosa. Puro kulkee Leppävaaran ulkoilupuistossa Monikko-nimisen alueen läpi, Leppävaaran keskuksen kautta Perkkaalle ja Vermoon ja laskee Vermon eteläpuolella Iso-Huopalahteen. Puron pituus on noin 6,5 kilometriä, ja uoma on leveydeltään 1–2 metriä.
Puron keskivirtaama on noin 0,1 m³/s, mutta rankkasateiden aikainen ylivirtaama jopa 6 m³/s.
Kalastusharrastajien "Taimeninstituutti"-niminen yhdistys istutti Monikonpuroon Inkoon Ingarskilanjoen taimenia vuonna 1994 ja kunnosti puroa useina vuosina. Vuonna 2000 purosta tavattiin myös geneettisesti alkuperäisiä taimenia. Vuosien 2002 ja 2003 kuivat kesät ja puron jäätyminen talvella aiheuttivat kuitenkin taimenkannan katoamisen, eikä taimenen poikasia ole tavattu purossa sen jälkeen.
Purossa esiintyy särkeä, seipiä, salakkaa, ahventa, haukea, kymmenpiikkiä ja kolmipiikkiä.
1990-luvun lopulla Espoon kaupunki halusi siirtää Monikonpuron uomaa noin kilometrin matkalla kauppakeskus Sellon ja uuden liikenneterminaalin tieltä. Kaupunki sai vuonna 1999 Länsi-Suomen vesioikeudelta luvan puron siirtämiseen, mutta kaupungin ympäristölautakunta ja Espoon ympäristöyhdistys hakivat Vaasan hallinto-oikeudelta muutosta päätökseen. Hallinto-oikeus ei kuitenkaan muuttanut päätöstä, ja uoma siirrettiin vuonna 2001.
Myös Perkkaalle suunnitellun SuperLife Lab-keskuksen kohdalle on anottu ja saatu lupa Monikonpuron siirtämiseen. Alueen kaavamuutoksesta valitettiin Helsingin hallinto-oikeuteen, yhtenä perusteena Monikonpuron suojeleminen, mutta valitus hylättiin.
Hirtetyn miehen kapina
Hirtetyn miehen kapina on suomalaislaulaja Seppo Alvarin debyyttialbumi, ja hänen Mamboo Kings -yhtyeensä ainoaksi jäänyt. Se julkaistiin helmikuussa 2007. Albumille on sanoituksia tehneet mm. Jarkko Martikainen ja Kaarle Viikate.
Tinasotilas (Seppo Alvarin albumi)
Tinasotilas on suomalaislaulaja Seppo Alvarin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 24. syyskuuta 2008.
Luke Woodham
Luke Woodham (s. 5. helmikuuta 1981) on yhdysvaltalainen rikollinen, joka surmasi kolme ihmistä Mississippin Pearlissa 1. lokakuuta 1997.
Surmattuaan oman äitinsä 16-vuotias Woodham ajoi koululleen (Pearl High School), jossa hän aloitti ammuskelun. Lydia Dew (17) ja Christina Menefee (16) kuolivat; lisäksi seitsemän haavoittui.
Woodham mainitsi motiivikseen koko hänen elämänsä ajan häneen kohdistuneen kaltoinkohtelun. Hän oli ollut osallisena saatananpalvontakultin toiminnassa. Vaikka mielenvikaisuuteen vedottiin, Woodham sai murhista elinkautiset ja törkeistä pahoinpitelyistä lisävankeusvuosia.
Dawn Harper-Nelson
Dawn Harper-Nelson (o.s. Harper, s. 13. toukokuuta 1984 East St. Louis, Illinois) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, jonka päämatka on 100 metrin aitajuoksu.
Harper voitti Pekingin olympialaisten 2008 100 metrin aitafinaalissa yllätyskultaa silloisella ennätysajallaan 12,54. Berliinin MM-kisojen 2009 välierässä hän juoksi ennätyksekseen ajan 12,48 ja oli loppukilpailussa seitsemäs ajalla 12,81. Daegun MM-kisoissa 2011 hän voitti pronssia ennätysajallaan 12,47. Lontoon olympialaisissa 2012 hän saavutti hopeaa uudella ennätyksellään 12,37. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui neljänneksi ajalla 12,59. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai hopeaa ajalla 12,63.
Harper avioitui vuonna 2013 ja otti käyttöönsä yhdistelmänimen Harper-Nelson.
Harper-Nelson sai vuonna 2017 kolmen kuukauden kilpailukiellon kiellettyjen aineiden käytöstä. Dopingkäry johtui verenpainelääkkeestä.
Austin Ejide
Austin Amamchukwu Ejide (s. 8. huhtikuuta 1984 Onitsha) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Hapoel Petah Tikvaa.
Ejide on pelannut urallaan kolmessa seurassa. Hän aloitti uransa Gabros Internationalissa, josta hän siirtyi Tunisiaan Étoile Sportive du Saheliin, jossa hän viihtyi neljä vuotta. Vuonna 2006 Ejide siirtyi SC Bastiaan, jossa hän pelasi ykkösmaalivahtina kahden kauden verran. Kolmannella kaudella hän jäi varavahdin roolin ja kesällä 2009 vaihtoi seuraa israelilaiseen Hapoel Petah Tikvaan.
Maajoukkueessa Ejide on pelannut 17 ottelua ja on ollut mukana kolmissa arvokisoissa: MM-kisoissa 2002, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2008 ja 2010.
Kallonsisäinen tilavuus
Kallonsisäinen tilavuus on mitta, joka kertoo karkeasti kallon sisälle mahtuvan aivojen koon. Aivojen koon on kiistelty osoittavan eliölajin älykkyyden.
Esimerkkejä eri lajien kallonsisäisistä tilavuuksista:
Esimerkkejä eri humanoideista:
Now (Anna Abreun albumi)
Now on Anna Abreun 22. lokakuuta 2008 julkaistu järjestyksessään toinen studioalbumi. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalla julkaisuviikollaan listan toiseksi (44/2008). Seitsemännellä listaviikollaan se nousi listaykköseksi kahdeksi viikoksi (50–51/2008). Yhteensä albumi oli listalla 19 viikkoa, ja myöhemmin vielä viisi viikkoa mid-price-listalla. Albumi ylitti vielä julkaisuvuonnaan platinalevyrajan, sitä on myyty yli 50 000 kappaletta.
Abreu voitti albumin myötä Vuoden naissolisti palkinnon Emma-gaalassa alkuvuodesta 2009.
Albumin digitaalinen versio sisältää kymmenen kappaleen lisäksi bonuskappaletta, "Work It Out" ja "Vinegar" -kappaleen "Umeboshi Mix" -version. Bonuskappaleista "Work It Out" nousi yhdeksi viikoksi latauslistalle, sijalle 27 (44/2008).Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin "Vinegar" -niminen kappale, josta tuli Abreun ensimmäinen single, joka nousi sekä single- että latauslistan kärkeen. Kappale oli hetken aikaa myös radiokanavien soitetuin kappale. Syksyllä 2009 kappale julkaistiin myös Britanniassa.
Toinen single "Silent Despair" julkaistiin lokakuussa 2008. Kappale menestyi paremmin radioissa, kuin myyntilistoille. Parhaimmillaan se oli toiseksi soitetuin radiokappale, mutta sen ainoa myyntilista sijoitus on kahden viikon käynti latauslistalla.
Albumilta julkaisiin vielä kaksi singleä: tammikuussa 2009 "Something About U" ja saman vuoden huhtikuussa "Come Undone". Kumpikaan kappaleista ei noussut listoille.
Yohan Gomez
Yohan Gomez (s. 25. syyskuuta 1981 Lyon) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa SC Bastiaa, jota ennen hän on pelannut Olympique Lyonnaisia.
Gomez aloitti uransa Olympique Lyonnaisissa, jossa hän ehti pelata vuoden aikana vain kuusi ottelua. Vuonna 2005 hän siirtyi SC Bastiaan, jossa hän on pelannut 62 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Gomez ei ole pelannut urallaan yhtäkään maaottelua.
Raphel Cherry
Raphel Jerome Cherry (s. 19. joulukuuta 1961) on entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän syntyi Little Rockissa, Arkansasissa, ja pelasi yliopistotasolla Havaijin yliopistolla. Hänen ammattilaisseuroinaan olivat vuosina 1985–1988 Washington Redskins ja Detroit Lions.
Cherry surmasi vaimonsa joulukuussa 1998. Hän sai alun perin elinkautisen, mutta tuomio lievennettiin kolmeksikymmeneksi vuodeksi.
Simon Mathew
Simon Mathew () on tanskalainen laulaja. Hän on teinipoppareiden Rebekka Mathew'n ja Sabina Mathew'n veli. Mathew voitti Tanskan Eurovision laulukilpailun karsinnat 2008, ja edusti Tanskaa Euroviisuissa 2008 laululla ”All Night Long”.
Mathewin ensimmäinen sooloalbumi "Simon Mathew" julkaistiin 2005. Mathewin ensimmäinen single oli ”These Arms”. Toinen single oli ”Dreamer”, joka oli listaykkösenä Tanskassa monta viikkoa ja pysyi radioiden soitetuimpana kappaleena.
Toinen albumi "All For Fame" julkaistiin vuonna 2008.
Planmeca
Planmeca Oy on yksi maailman johtavista hammashoitoteknologiaa valmistavista yhtiöistä, jonka tuotteita viedään noin 120 maahan. Suomalainen, vuonna 1971 perustettu perheyhtiö valmistaa mm. korkean teknologian hammashoitokoneita, 2D- ja 3D-röntgenlaitteita, ohjelmistoja sekä CAD/CAM-ratkaisuja. Yhtiön pääkonttori ja päätoiminnot sijaitsevat Helsingin Herttoniemessä.
Planmecan toimitusjohtaja Heikki Kyöstilä rekisteröi Planmeca-yhtiön veljensä Tapio Kyöstilän kanssa 1969. Valmistus aloitettiin Helsingin Kulosaaressa Svinhufvudintien kerrostalon kellarissa. Yhtiö valmisti aluksi hammaslääkärin aputuoleja ja instrumenttikaapistoja. Ensimmäinen potilastuolimalli saatiin tuotantoon 1970-luvun puolivälissä. Vuonna 1972 perustettiin toinen yhtiö, Plandent Oy, hammaslääkäritarvikkeiden maahantuontiyritykseksi. Plandentista on kasvanut kansainvälinen yritys, joka markkinoi Planmecan tuotteiden ohella muidenkin valmistajien tuotteita kymmenessä Euroopan maassa. Planmecan tuotevalikoima on laajentunut hammashoitokoneisiin, röntgenlaitteisiin, ohjelmistoihin ja uusimpana CAD/CAM-tuotteisiin.
Planmecan kansainvälistyminen kiihtyi 1980-luvulla. Suuri laitetoimitus Helsingin yliopiston hammaslääketieteen laitokselle alkoi avata markkinoita lopulta yli sataan yliopistolliseen koulutusyksikköön eri puolilla maailmaa. 1980-luvun loppuvuosina vientimenestyksiksi muodostuivat ensimmäinen mikroprosessoriohjattu potilastuoli sekä hampaiden panoraamaröntgenlaite, joka oli 1990-luvulla myydyin laite koko maailmassa. Vuonna 1989 perustettiin sisaryritys Planmed Oy, jonka valmistaa mammografialaitteita. Planmeca Groupiin kuuluu myös Paraisilla toimiva LM-Instruments Oy, joka valmistaa hampaiden hoitoon tarvittavia instrumentteja.
Planmedin ja Planmecan tuotannosta on 1990-luvun alkuvuosista lähtien yli 90 prosenttia mennyt vientiin. Vuosituhannen vaihteen jälkeen yritys on noussut merkittäväksi digitaalisten hammaskuvantamislaitteiden kehittäjäksi.
Planmeca Oy palkittiin 1985 tasavallan presidentin vientipalkinnolla. Heikki Kyöstilälle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi 2005.
Planmeca tuomittiin vuonna 2010 ja 2014 korvaamaan satoja tuhansia euroja palkkavahinkoa työntekijöilleen. Työntekijöitä ei ollut oikeuden mukaan kohdeltu tasavertaisesti.
The Comeback
The Comeback on yhdysvaltalainen mokumentti-muotoon tehty komediasarja, jonka ovat luoneet Lisa Kudrow ja Michael Patrick King. Sarjan esittäminen alkoi HBO-kanavalla 5. kesäkuuta 2005. Suomessa sarjaa on esittänyt televisiokanava Nelonen.
Sarja kertoo Kudrow'n esittämästä entisestä näyttelijätähti Valerie Cherishistä, joka yrittää päästä takaisin parrasvaloihin. Valerie valitaan uuteen tilannekomediasarjaan, ja samalla hänestä aletaan tehdä "The Comeback" -nimistä tosi-tv-ohjelmaa.
Sarjan ensimmäinen, 13 jaksosta koostuva kausi esitettiin kesällä 2005. HBO lopetti sarjan ensimmäisen kauden jälkeen huonojen katsojalukujen vuoksi. Kriitikoilta sarja sai vaihtelevan vastaanoton, mutta sai silti kolme Emmy-ehdokkuutta. Sarja on sittemmin kasvattanut suosiotaan niin katsojien kuin kriitikoiden keskuudessa, ja sarjan on luonnehdittu olleen "aikaansa edellä". Maaliskuussa 2014 uutisoitiin, että HBO käy neuvotteluja sarjan toisesta kaudesta, ja kaksi kuukautta myöhemmin HBO ilmoitti tilanneensa sarjaan kuuden jakson mittaisen toisen kauden. Toinen kausi esitetään syksyllä 2014 eli yhdeksän vuotta ensimmäisen kauden päättymisen jälkeen.Kuudesta jaksosta koostuva toinen tuotantokausi tullaan esittämään syksyllä 2014.
"The Comeback" -sarja on saatavilla DVD:nä, josta löytyy myös suomenkielinen tekstitys.
Ketohärkki
Ketohärkki ("Cerastium arvense") on kohokkikasveihin kuuluva hento, valkokukkainen kasvi. Laji on pohjoisella pallonpuolikolla laajalle levinnyt.
Monivuotinen ketohärkki kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi ja muodostaa löyhän mattomaisia kasvustoja. Yleisväritykseltään kasvi on harmaanvihreä. Varsi on hento, pysty ja karvainen. Lehdet ovat kapeansuikeita tai lähes tasasoukkia ja lyhyen karvan peittämiä. Kukattomien haarojen lehdet ovat usein kaarevia. Kukinto on kaksihaarainen viuhko. Kukinnon alimmatkin tukilehdet ovat leveälti kalvolaitaisia. Kukkia on 4–10 kappaletta. Verhiö ja teriö ovat molemmat viisilehtisiä. Verholehdet ovat leveälti kalvolaitaisia ja kooltaan 4,5–7,5 millimetriä pitkiä. Valkoiset terälehdet ovat matalasti kaksihalkoisia ja noin kaksi kertaa verholehtien pituisia. Emin vartaloita on viisi kappaletta. Suomessa ketohärkki kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pitkähkö, 10-liuskaisesti aukeava kota. Ketohärkin lehtihangoissa on kukattomia haaroja, jotka talvehtivat ja muodostavat seuraavana vuonna kukkivia versoja.
Ketohärkin ja hopeahärkin ("C. tomentosum") väliset risteymät ovat tavallisia, ja ne ovat myös hedelmällisiä.
Euroopassa ketohärkin päälevinneisyysalue ulottuu Ranskasta ja Britteinsaarilta Venäjälle, rajoittuen etelässä Italiaan ja Pohjois-Balkaniin, pohjoisessa Fennoskandian keskiosiin. Satunnaisemmin lajia kasvaa Pyreneiden niemimaalla, Kreikassa, Ukrainassa, Kaukasuksella ja Fennoskandian pohjoisosissa. Levinneisyysalue jatkuu hajanaisena Venäjältä Aasian puolelle, jossa ketohärkkiä kasvaa eripuolilla Siperiaa ja Keski-Aasiaa sekä paikoitellen myös Kiinassa. Afrikassa lajia tavataan Marokossa sekä mantereen eteläosissa. Pohjois-Amerikassa ketohärkkiä kasvaa Alaskassa, suuressa osassa Kanadaa sekä Yhdysvaltojen keski- ja pohjoisosissa. Laji on levinnyt myös Etelä-Amerikkaan.
Suomessa ketohärkkiä tavataan paikoin yleisenä Etelä-Suomessa. Laji harvinaistuu pohjoiseen päin mentäessä, mutta sitä tavataan satunnaisesti aina Keski-Lappia myöten.
Ketohärkki viihtyy kuivahkoilla ja aurinkoisilla kasvupaikoilla. Tyypillisesti nämä ovat ihmisen muokkaamia ympäristöjä, kuten esimerkiksi tienvierustat, kedot, pellonpientareet, joutomaat, pihat ja laitumet. Kasvi on Suomessa levinnyt voimakkaasti heinänviljelyn myötä. Se tavattiin maasta ensimmäisen kerran 1800-luvulla. Laji on tullut Suomeen ulkomaisten heinän- ja nurmen kylvösiementen mukana.
Pulskaneilikka
Pulskaneilikka ("Dianthus superbus") on laajalla alueella Euroopan ja Aasian havumetsävyöhykkeellä kasvava monivuotinen, vaaleansinipunakukkainen kohokkikasvi. Laji on Suomessa rauhoitettu entisen Oulun läänin eteläpuolella.
Pulskaneilikka kasvaa 25–60 cm korkeaksi. Kasvi on löyhästi mätästävä ja tyvestä koheneva, väriltään puhtaanvihreä ja kalju. Lehdet ovat kapeita ja tasasoukan suikeita, ja kasvavat tyvestä yhdiskasvuisesti tupeksi. Vaaleansinipunaiset, hyväntuoksuiset kukat ovat pitkäperäisiä ja halkaisijaltaan noin viisi senttimetriä. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on torvimainen ja ulkoverhiöllinen. Terälehdet ovat kapealiuskaisia ja lisäteriöttömiä. Pulskaneilikka kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on neliliuskaisesti aukeava kota.
Pulskaneilikka muistuttaa hietaneilikkaa ("D. arenarius"), mutta kasvaa tätä isommaksi, sen lehdet ovat pehmeämmät ja se mätästää löyhemmin. Pulskaneilikka muistuttaa myös hieman käenkukkaa ("Lychnis flos-cuculi"), jonka kukkien väri kuitenkin on vaaleampi ja verhiö lyhyempi.
Pulskaneilikka voi risteytyä ketoneilikan kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.
Pulskaneilikkaa tavataan laajalla alueella koko Keski- ja Itä-Euroopan alueella Ranskasta ja Pohjois-Italiasta Romaniaan, Ukrainaan ja Keski- ja Pohjois-Venäjälle Uralille saakka. Lajia tavataan myös hajanaisemmin Uralin itäpuolella Keski-Siperiassa aina Tyynelle merelle saakka, josta levinnäisyysalue jatkuu etelään päin Kiinaan ja Japaniin.
Suomessa pulskaneilikan levinnäisyysalue on jatkoa Venäjän esiintymille. Laji on levittäytynyt Suomeen laaksoja ja jokivarsia pitkin jo myöhäisjääkaudella mannerjäätikön sulaessa. Voimakkaimmillaan kanta on Keski-Lapissa, Kainuussa sekä Oulun seudulla. Etelämpää lajista on satunnaisia havaintoja, mutta se on kadonnut lähes kaikilta näiltä kasvupaikoilta. Pohjois-Savossa Kaavilla kasvaa pulskaneilikan harvinainen serpentiinirotu, joka on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Alueella kasvaa alle 1 500 pulskaneilikkamätästä, mutta joista vain osa edustaa uhanalaista serpentiinirotua.
Tyypillisiä elinympäristöjä pulskaneilikalle ovat jokien hiekka- ja sorarannat, rantaniityt ja kallionpenkereet. Se hyötyy ihmistoiminnasta ja leviää helposti myös kedoille ja tienvarsille. Pohjois-Savossa Kaavilla tavattava harvinainen pulskaneilikan rotu kasvaa emäksisillä serpentiinikivillä. Esiintymisalueen laajuus on nykyisin vain noin yksi neliökilometri.
Pulskaneilikka myydään myös puutarhakasvina. Se sopii myös leikkokukaksi.
Luettelo J-rockin esittäjistä
Tämä on luettelo J-rockin esittäjistä.
Ribaude
Ribaude (s. 23. maaliskuuta 2004) on suomalainen lämminverinen ori. Se voitti 30. elokuuta 2008 ravatun Suuren Suomalaisen Derbyn suomenennätysajalla 14,4a/2600 metriä ohjastajanaan Harri Koivunen. Ribaude on kilpaillut heinäkuuhun 2009 mennessä 31 lähdössä, joista hevonen on saavuttanut yhteensä kymmenen voittoa.
Valters &amp; Kaža
Valters & Kaža on latvialainen duo, joka edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2005 balladilla "The War Is Not Over" ("Sota ei ole päättynyt"). Duo sijoittui 5. sijalle 153 pisteellä ja semifinaalissa 10. sijalle 85 pisteellä.
Ruumishuone
Ruumishuone on rakennus tai huone, jossa vainajia säilytetään. Varsinkin aikaisemmin ruumishuone oli erillinen rakennus, jossa vainajia voitiin säilyttää ennen hautausta. Nykyisin ruumiishuoneena käytetään yleisesti sairaalassa tai muussa hoitolaitoksessa olevaa tilaa, jonne vainaja kuljetetaan odottamaan siirtoa tai ruumiinavausta.
Yleisimmin vainajien säilytys toteutetaan tarkoitusta varten rakennetuissa jäähdytetyissä kaapeissa. Vainajat tavallisesti yksilöidään varpaaseen kiinnitettävän tunnistekortin avulla.
Juomavesi
Juomavesi tarkoittaa vettä, jota voi käyttää juomiseen. Juomavesi on talousvettä. Juomavettä valmistetaan pääasiassa makeasta vedestä eli pohjavedestä, joki- tai järvivedestä.
Makea vesi on monin paikoin erittäin niukka luonnonvara. YK arvioi, että makean veden kulutus on kuusinkertaistunut 1900-luvun aikana, mikä on yli kaksi kertaa enemmän kuin väestönkasvu samana ajanjaksona. 884 miljoonalla ihmisellä ei ole käytössään puhdasta juomavettä. YK:n yleiskokous linjasi heinäkuussa 2010, että puhdas vesi on ihmisoikeus.
On myös arveltu, että ilmastonmuutoksen vaikutuksesta kuivat alueet ja kuivuuskaudet lisääntyvät, pahimmillaan seurauksena on konflikteja. Kiistely makean veden varannoista on kärjistänyt esimerkiksi Israelin ja sen naapureiden konflikteja. YK:n arvion mukaan vuonna 2030 puolet maapallon ihmisistä asuu alueilla, joilla vedensaanti on rajoitettua.
Talousveden laatu on Suomessa erinomaista. Vuonna 2003 UNESCO raportoi, että Suomessa on maailman paras veden laatu.
Juomavetenä käytettävään vesijohtoveteen saatetaan joissain tapauksissa lisätä klooria estämään haitallisten bakteerien kasvua eli vesi desinfioidaan.
Suomessa on ennen paikoin lisätty fluoria juomaveteen, mutta nykyään vesilaitokset suodattavat sitä pois. Mm. Irlannissa fluoria yhä lisätään. Suomessa ja EU:ssa fluoria saa olla korkeintaan 1,5 mg litrassa. Turun Sanomien haastatteleman vesiasiantuntijan mukaan fluori on hyväksi pienissä pitoisuuksissa ja haitallista suurissa.