hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ziehl-Neelsenin värjäys
Ziehl–Neelsenin värjäys, josta käytetään myös nimitystä haponkestovärjäys, on bakteriologinen menetelmä, jota käytetään haponkestävien mykobakteerien tunnistamiseen.
Värjäysmenetelmän keksivät saksalaiset lääkärit, bakteriologi Franz Ziehl (1857, Wismar – 1926, Lyypekki) ja patologi Friedrich Neelsen (29. maaliskuuta 1854, Uetersen – 11. huhtikuuta 1894, Dresden). Tuberkuloosia (TB) aiheuttava "Mycobacterium tuberculosis" -bakteeri on menetelmän yleisin tunnistuskohde. Sillä voidaan tunnistaa myös joitain muitakin bakteeriryhmiä, kuten "Nocardia"-suvun bakteereja. Reaktioaineina käytetään Ziehl–Neelsenin karbolifuksiinia, alkoholihappoa ja metyylisinistä.
Vuonna 1877 saksalainen patologi Edwin Klebs julkaisi oleskellessaan Zürichissä, Sveitsissä kuvauksen organismista, jonka hän oli eristänyt tuberkuloosipitoisesta aineesta ja jonka avulla hän sai aiheutetuksi tuberkuloosin. Hän antoi organismille nimeksi "Monas tuberculosum". Vuonna 1880 lääkäri Max Schuller toisti Klebsin tulokset, mutta havaitsi, että aineiston kyky aiheuttaa tuberkuloosia säilyi ainoastaan toiseen sukupolveen. Vuonna 1881 professori Jean Joseph Henri Toussaint Toulousen eläinlääketieteellisestä koulusta kuvasi samankaltaisia organismeja eristetyn tuberkuloosipotilaiden verestä. Nämä organismit olivat kuvauksen perusteella eittämättä "Micrococcus"-suvun bakteereita.
Vuonna 1881 Magdeburgin kaupunginsairaalan sisätautien osaston johtava lääkäri Emanuel Aufrecht löysi tuberkkeleissa esiintyvän sauvabakteerin. Hänen esityksessään ei kuitenkaan mainittu, kuinka organismit ilmenivät.
Vuonna 1882 Robert Koch julkaisi Berliinissä kuvauksen epätavallisesta bakteerista, jonka avulla hän sai aiheutetuksi tuberkuloosia. Saksalainen patologisen anatomian professori Paul Clemens von Baumgarten (1848–1928) vahvisti kymmenen päivää myöhemmin Kochin löydöksen.
Kochin alkuperäisessä menetelmässä tuberkuloosia aiheuttava basilli värjättiin aniliiniväriä sisältävällä alkalisella seoksella. Tällöin värjäykseen tarvittiin 20–24 tuntia huoneenlämmössä tai 30–60 minuuttia 40 °C:ssa. 1. toukokuuta 1882 professori Paul Ehrlich julkaisi parannelman Kochin menetelmästä. Kumpikin menetelmä edellytti, että liuos oli alkalinen.
Ziehl julkaisi 12. elokuuta 1882 kuvauksen uudesta menetelmästä. Sen mukaan liuoksen tulisi olla pikemminkin hapan kuin alkalinen. Uusi menetelmä vahingoitti vähemmän tutkittavia kudosnäytteitä, mutta toi edelleen esiin taudinaiheuttajat. Tällaisenaan menetelmä on vain pienin muutoksin käytössä yhä.
Vasta näiden värjäysten kehittäminen sai lääkärit ja tutkijat ympäri maailman vakuuttumaan tuberkuloosin todellisesta aiheuttajasta.
Lempäälän kirkko
Lempäälän kirkko eli Pyhän Birgitan kirkko on Lempäälän keskustassa sijaitseva keskiaikainen harmaakivikirkko. Kirkko on omistettu Pyhän Birgitan muistolle. Lempäälän kirkko on rakennettu noin 1502–1505, ja se on edelleen Lempäälän seurakunnan käytössä oleva luterilainen kirkko. Kirkko on sijainnut maakuntien rajalla ja on siten saanut rakennustaiteellisia vaikutteita sekä Satakunnasta että Hämeestä. Kirkkoon mahtuu noin 650 henkilöä. Lempäälän kirkko toimii kesäisin tiekirkkona.
Hautausmaalla on sankarihautojen yhteydessä Sankarivainajien muistokivi.
Kun Lempäälän ja Vesilahden yhteisen kirkkopitäjän kirkko paloi Aimalassa 1400-luvun alussa, rakennettiin Lempäälään Lempäälän seurakunnan ensimmäinen oma kirkko vuosina 1418–1419. Tämän kirkon on täytynyt olla puusta tehty, ja se on todennäköisesti sijainnut samalla paikalla kuin nykyinen kirkko.
Kirkkoon on tehty monia muutoksia, joista merkittävin tehtiin 1835–1838, jolloin kirkko laajennettiin yksilaivaisesta ristikirkoksi seurakunnan väkiluvun kasvun takia. Samalla purettiin vanha asehuone sekä Sotavallan kartanon hautakappeli ja jokaiseen ristisakaraan tehtiin neliapilaikkunat. Kirkkoa on myöhemmin korjattu sisätiloista suuremmin vuonna 1895 sekä 1920-luvulla, jolloin arkkitehtina oli Ilmari Launis. Viimeisin suuri peruskorjaus valmistui vuonna 1984.
Lempäälän kirkon ainoa keskiajalta säilynyt esine on alttarin yläpuolinen krusifiksi, joka lienee hankittu kirkon vihkiäistilaisuuteen. Kirkon neliosaisen alttaritaulun on maalannut 1759 turkulainen taidemaalari Johan Georg Geitel. Alttaritaulun aiheina ovat Herran ehtoollinen, Kristus Getsemanessa, Ristiinnaulitseminen ja Kristuksen ylösnousemus. Kirkossa on myös uudemmat 1902 lahjoitetut lempääläläisen Kaarlo Enqvist-Atran maalaamat alttaritaulut. Mitään alttaritauluista ei ole sijoitettu itse alttarille.
Kirkon vuodelta 1839 oleva uusgoottilainen saarnastuoli on samalta ajalta kuin kirkon laajentaminen ristikirkoksi.
Kirkon urut ovat 31-äänikertaiset, ja ne on valmistanut Urkurakentamo Veikko Virtanen vuonna 1987.
Lempäälän kirkon kellotapuli sijaitsee kirkkotorin etelälaidalla. Alun perin kellotapulin rakensi vuonna 1787 tyrvääläinen rakennusmestarin Mikko Lajander. Myös kellotapulia on korjattu ja muutettu useasti, viimeksi se on peruskorjattu 1967. Tapulin alakerrassa toimii myös tapulimuseo.
Tulon nollasääntö
Tulon nollasääntö on matematiikassa teoreema, jonka mukaan kertolaskun tulo on 0, jos ja vain jos jokin tulon tekijöistä on 0.
Todistetaan väite tekemällä vastaoletus. Olkoot formula_1 nollasta eroavia reaalilukuja. Tutkitaan yhtälöä
formula_2
Koska on yleisesti voimassa, että formula_3, niin voidaan yllä olevaa yhtälöä jakaa puolittain tulon tekijöillä. Kun yhtälö jaetaan luvulla formula_4, päädytään yhtälöön
formula_5
mikä on ristiriita alkuperäisen oletuksen kanssa. Täten vastaväite on epätosi ja väite tosi. formula_6
Tulon nollasääntöä käyttäen voidaan ratkaista seuraava yhtälö:Yhtälö formula_13 siis toteutuu, kun formula_14 tai formula_15.
Texas State Capitol
Texas State Capitol on Yhdysvaltain osavaltion Texasin parlamenttirakennus. Austinissa sijaitsevan rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Elijah E. Myers. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1882, sen peruskivi muurattiin vuonna 1885 ja rakennustyöt saatiin lopulta päätökseen vuonna 1888.
Vuonna 1993 valmistui rakennuksen maanalainen, 75 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria maksamaan tullut laajennusosa. Vuonna 1970 parlamenttirakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen kansallisrekisteriin (NRHP), ja vuonna 1986 sille myönnettiin National Historic Landmark -arvo.
Kyösti Salokorpi
Kyösti Salokorpi (s. 5. marraskuuta 1976) on suomalainen lauluntekijä, muusikko ja kirjailija. Hän omistaa myös Le Sound Royal -tuotantoyhtiön.
Salokorpi on kirjoittanut ja tuottanut kappaleita lukuisille kotimaisille artisteille, kuten Jenni Vartiaiselle, Kristiina Wheelerille, Mikael Konttiselle, Mannalle, Kristiina Braskille, Munamiehelle, Sini Sabotagelle ja Teflon Brothersille. Yksi tunnetuimpia kappaleita on Kerkko Koskisen säveltämä ja Salokorven sanoittama "Shangain valot", jonka Annika Eklund esitti vuoden 2006 euroviisukarsinnoissa.
Salokorven kappaleita on julkaistu myös Saksassa, Japanissa, Etelä-Koreassa, Australiassa, Belgiassa ja Venäjällä. Pessi Levannon kanssa kirjoitettu "Lady Luck" oli keväällä 2012 Japanin singlelistan kolmantena.
Muusikkona Salokorpi on soittanut kitaraa Scandinavian Music Groupissa, ja laulanut omia kappaleitaan yhtyeissään Atlético Kumpula, Ihmepoika sekä The Teenage Lesbians. Salokorpi on myös tuottanut Scandinavian Music Groupin "Hölmö rakkaus ylpeä sydän" -levyn.
Salokorpi on opiskellut Helsingin yliopistossa yleistä kirjallisuustiedettä. Hän julkaisi yhdessä Mikko Rimmisen kanssa omintakeisen eläinkirjan "Hämärä luonto – aamunkoista yön tuhmaan lintuun", jonka otukset ovat siinneet vakiintuneista sanonnoista. Tammen kustantama kirja julkaistiin vuonna 2001 ja sen on kuvittanut Tatu Tuominen.
JPMorgan Chase Tower
JPMorgan Chase Tower (aikaisemmalta nimeltään Texas Commerce Tower) on pilvenpiirtäjä Houstonissa, Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto I. M. Pei & Partners, ja se valmistui vuonna 1982. Rakennus kohoaa 305 metrin korkeuteen, ja sen kerroslukumäärä on 75. Alkuperäisessä suunnitelmassa kerroslukumäärä oli 80, mutta nykyiseen lukumäärään päädyttiin, kun Yhdysvaltain ilmailuhallinto (FAA) piti alkuperäistä suunnitelmaa liian riskialttiina läheisen lentoaseman vuoksi.
JPMorgan Chase Tower on Texasin osavaltion korkein rakennus.
Taken By Force
Taken By Force on saksalaisen heavy metal-yhtye Scorpionsin vuonna 1977 julkaisema viides studioalbumi. Tämä oli ensimmäinen Scorpionsin albumi, jossa oli mukana rumpali Herman Rarebell ja kitaristi Uli Jon Rothin viimeinen albumi. Roth jätti yhtyeen kiertueen lopulla vuonna 1978 ja hänet korvattiin Matthias Jabsilla.
Albumin kansikuvan teki Michael von Gimbut, ja se aiheutti edellisien kansien tavoin kohua, jonka seurauksena albumia myytiin myös vaihtoehtoisella kansikuvalla.
Kalibak
Kalibak on kuvitteellinen jumala ja superroisto, joka kuuluu DC Comicsin sarjakuvahahmoihin. Kalibakin ensiesiintyminen oli lehdessä New Gods #1(Helmikuu 1971). Sen loi Jack Kirby.
Kalibak on ensimmäinen Darkseidin ja Sulin poika. Desaad murhasi myöhemmin hänen äitinsä Kalibakin isoäidin, kuningatar Heggran, käskystä. Kalibak surmasi myöhemmin Desaadin. Kalibak tunnetaan maineikkaana soturina ja usein palveleekin Darkseidin oikeana kätenä. Kun Darkseid rikkoi rauhan Apokolipsin ja New Genesiksen kanssa, Kalibak auttoi isäänsä sodassa planeettaa vastaan. Kalibak laitettiin usein Orionia vastaan ja lukuisten yhteenottojen jälkeen he saivat tietää, että he olivat velipuolia. Tämä lisäsi Kalibak vihaa Orionia kohtaan, kun Darkseid selvästi arvosti Orionia enemmän kuin Kalibakia.
Wells Fargo Plaza
Wells Fargo Plaza (aikaisemmilta nimiltään Allied Bank Plaza ja First Interstate Bank Plaza) on pilvenpiirtäjä Houstonissa, Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on valmistunut vuonna 1983, ja sen suunnittelusta vastasivat arkkitehtitoimistot Skidmore, Owings and Merrill sekä Lloyd Jones Brewer & Associates. Rakennus yltää 302 metrin korkeuteen, ja sen kerroslukumäärä on 71.
Kylie (albumi)
Kylie on Kylie Minoguen esikoisalbumi. Se julkaistiin 4. heinäkuuta 1988. Albumi pääsi Suomen virallisen listan kuudenneksi.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "The Loco-Motion", "I Should Be So Lucky", "Got to Be Certain", "Je Ne Sais Pas Pourquoi" nousivat Suomen virallisen singlelistan ykkösiksi, "It's No Secret" ja "Turn It into Love". Levyn singleistä listan kuudenneksi ja on Kylien kaikkien aikojen myydyin studioalbumi Suomessa.
Albumi myi Yhdysvalloissa platinaa ja Isossa-Britanniassa jopa kuusinkertaista platinaa ollen vuoden myydyin albumi. Kaiken kaikkiaan se on 1980-luvun viidenneksi myydyin studioalbumi. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 14 miljoonaa kappaletta.
Kaikki kappaleet säveltänyt Stock Aitken Waterman ellei toisin mainita.
Gorilla Grodd
Gorilla Grodd on DC Comicsin kustantama superroisto ja supersankari Salaman vihollinen. Gorilla Groddin ensiesiintyminen oli lehdessä The Flash #106.
Gorilla Grodd oli listattu sijalle 35 vuonna 2009 IGN-sivuston laatimassa kautta aikain sata suurinta sarjakuvarikollista.
Grodd esiintyi vierailevana hahmona Superystävät-sarjassa, jossa hahmon äänenä toimi Stanley Ralph Ross. Se oli mukana Lex Luthorin johtamassa Tuomion Legioonassa ja yritti saada valtaansa Gorilla Cityä ja käyttää sen asukkaita hyväksi valtaakseen maailman. Sarjassa Grodd oli huippuälykäs, mutta ei omistanut telepaattisia kykyjä.
Grodd esiintyi Justice Leaguen kaksiosaisessa jaksossa "The Brave and the Bold" vuonna 2002, sekä "The Secret Society" vuonna 2003, jossa hahmon äänenä oli Powers Boothe.
Se esiintyi sarjassa Gorilla Cityn vihollisena, joka karkotettiin kaupungista yrittäessään hallita sen asukkaita mielenhallintakypärällä. Grodd vannoi kostoa ja se pakeni lopulta Central Cityyn, jossa Grodd kohtasi sähköpostin kautta tapaamansa tiedemies Sarah Corwinin. Grodd päättää luoda kaupungin ylle samanlaisen suojakentän, kuin kotikaupungissaan Gorilla Cityssä, jonka myötä kaupunki näyttää kadonneelta. Grodd ottaa samalla hallintaansa kaupungin asukkaat mielenhallinta kypärällä, jonka avulla hän uskottelee ihmisille heidän olevan alhaisia olentoja. Lopulta Grodd suuntaa kohti paikalliseen ydinohjusasemalle, jonka avulla hän suunnitteli tuhoavansa Gorilla Cityn. Grodd onnistui laukaisemaan ohjukset, mutta paikalla olleet sankarit Salama ja Solovar estävät Groddin aikeet, kun Salama onnistui sotkemaan Groddin mielenhallintakypärän johdot, jonka seurauksena Groddin yrittäessä käyttää kypärää se sekoitti Groddin mielen ja vei tajuttomaksi. Samaan aikaan Vihreä Lyhty, Ihmenainen ja Haukkatyttö tuhosivat ohjukset.
Grodd esiintyi toisen kerran jaksossa "The Secret Society", jossa se kasasi oman rikosryhmän salainen yhteisö, jossa olivat mukana Giganta, Killer Frost, Parasiitti, Varjo, Sinestro ja Savinaama. Grodd yritti tällä kertaa ryhmän avulla pääsemään eroon Oikeuden Puolustajista. Samalla kävi ilmi että mielenhallintakypärä onnettomuuden myötä hän sai telepaattisia kykyjä, jonka avulla Grodd vaikutti Oikeuden Puolustajien mieliin. Tämän seurauksena he puhuivat toisilleen liiankin suoraan, jonka avulla Grodd yritti saada heidän joukkuehengen rikkonaiseksi. Hän teki myös satunnaisia hyökkäyksiä kokeillakseen ryhmänsä valmiutta. Sittemmin Grodd yritti järjestää näyttävän voiton Oikeuden Puolustajista saatuaan heidät kiinni edellisessä hyökkäyksessä. Metsästäjä Marsista kuitenkin onnistui huijaamaan Groddia muuntautumalla viime kohtaamisessa Savinaamaksi, jonka myötä oikea Savinaama olikin muiden Oikeuden Puolustajien kanssa kiinnitettynä. Marsilainen vapautti sankarit, jonka jälkeen he taistelivat toisiaan vastaan amerikkalaisen jalkapallon kentällä. Teräsmies kukistaa lopulta Groddin jakson lopussa.
The Slippers
The Slippers on suomalainen 1950-luvun Rock 'n' Roll ja Rockabilly -musiikkia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 1978 Helsingissä. Yhtyeen suosio oli huipussaan 1970- ja 1980-luvun taitteessa. Yhtye hajosi vuonna 1982. Hajoamisensa jälkeenkin yhtye on soittanut harvakseltaan silloin tällöin erilaisissa tilaisuuksissa.
Vuonna 1997 yhtye aloitti jälleen esiintymiset, lisäksi heiltä ilmestyi uusi levy nimeltään Broken Bones. Yhtyeen viimeisin levy, nimeltään Dancin' With A Hurricane, julkaistiin 25.5.2011. Levyä on saatavana niin CD- kuin LP-versiona.
Yhtyeen levyillä ja keikoilla yleisö saa nauttia sellaisista kappaleista kuin My Babe, Rockin' Daddy, One Hand Loose, Caterpillar, Cat Talkin', Going Down That Road, Honky Tonk Man, Ridin' to You, Woo-Hoo, Ubangi Stomp sekä Bop-A-Lena.
Dickie Moore
Richard Winston ”Dickie” Moore (6. tammikuuta 1931 Montreal, Quebec, Kanada – 19. joulukuuta 2015 Montreal) oli kanadalainen NHL-jääkiekkoilija, joka urheilu-uransa jälkeen toimi liikemiehenä ja lahjoittajana.
Moore edusti Montreal Canadiensia 1951–1963. Hyökkääjä Moore aloitti uransa Montreal Jr. Royals -joukkueessa, jossa hän pelasi vuodesta 1947 vuoteen 1950. Hänet tunnettiin taitavana mailankäsittelijänä. Dickie Moore rikkoi Gordie Howen runkosarjan yhden kauden piste-ennätyksen kaudella 1958–1959 tehoilla 96 (41 maalia ja 55 syöttöä). Tämän ennätyksen rikkoi Bobby Hull vuonna 1966.
Robin Svartström
Robin Svartström (s. 12. lokakuuta 1970) on suomalainen näyttelijä.
Svartström valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1998. Hän on esiintynyt useissa näytelmissä ja televisiosarjoissa. Suuren yleisön tietoisuuteen hän tuli Nelosen visailusarjassa Einstein (2006–2007), jossa hän esitti professori Bertil Steniusta. Robin nähdään myös Tarinanmetsästäjissä.
Steven Johnson
Steven Berlin Johnson (s. 6. kesäkuuta 1968) on yhdysvaltalainen mediatutkija. Hän on julkaissut viisi kirjaa ja työskennellyt Discover Magazinen, Slaten ja Wiredin kolumnistina. Häneltä on suomennettu teos "Kaikki huono on hyväksi: Miten nykyinen populaarikulttuuri tekeekin meistä älykkäämpiä." Siinä hän esittää Unikeko-käyräksi kutsumansa teesin. Se kuvaa populaarikulttuurin kehitystä: nuorten henkistä kehitystä tavattomasti muokkaavat viihde ja media muuttuvat vähitellen monimutkaisemmiksi. Älykkyytemme lisääntyminen ei Johnsonin mukaan johdu esimerkiksi nauttimamme ravinnon parantumisesta, vaan "hengenravinnon" muutoksesta; median ja teknologian kehityksestä 1900-luvun lopulta alkaen. Johnsonin mukaan nykyisen populaarikulttuurin kuluttaminen ei heikennä, vaan kehittää ihmisten kognitiivisia kykyjä.
Bobrozero
Bobrozero (, tai "Majgar’", joskus ) on vepsäläiskylä Boksitogorskin piirissä Leningradin alueella. Kylä muodostuu neljästä kylänosasta (Belämägi, Fedramägi, Maksimmägi ja Maigar’). Kylä on tunnettu siitä, että sen asukkaat ovat säilyttäneet vepsäläis-saamelaista lauluperinnettä, jota tiedemiehet sanovat vepsäläiseksi melostroofiksi.
BUU-klubben
BUU-klubben on Yle Fem -kanavan ruotsinkielinen lastenohjelma. Se esitetään joka arkipäivä klo 18:00.
BUU-klubbenia ei muista Yle Femin ohjelmista poiketen tekstitetä suomeksi.
BUU-klubben koostuu lyhyistä juonnoista ja esitettävästä ohjelmasta. Joka viikonpäivälle on oma ohjelmansa. Esimerkiksi torstain ohjelmistoon kuului usean vuoden ajan makasiinityyppinen ohjelma Oppåner å hitådit. Jouluisin BUU-klubbenin ohjelmistossa on joulukalenteri, joka tavallisesti tekstitetään myös suomeksi.
BUU on lyhenne sanoista "Barn, Ungdom, Utbildning" ("Lapset, Nuoriso, Koulutus").
Neil Postman
Neil Postman (8. maaliskuuta 1931 - 5. lokakuuta 2003) oli yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä, mediatutkija ja kulttuurikeskustelija. Hän toimi yli 40-vuotisen akateemisen uransa ajan New York Universityssä ja hänen innoittajiaan olivat klassinen kulttuuri ja valistusajattelu.
Alabama State Capitol
Alabama State Capitol on rakennus Yhdysvaltain osavaltiossa Alabamassa. Se sijaitsee Montgomeryssä ja toimi Alabaman parlamenttirakennuksena vuoteen 1985 saakka. Alabama State Capitol rakennettiin vuosina 1850–1851 samalla paikalla sijainneen vanhan kongressitalon tilalle, joka oli tuhoutunut tulipalossa vuonna 1849. Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehti Barachias Holt. Myöhemmin rakennukseen tehtiin kolme suurta laajennusta: takasiipi rakennettiin vuonna 1885, kaksi sivusiipeä vuosina 1906–1912 ja viimeisimpänä takaosaa laajennettiin vuonna 1992. Rakennusta alettiin entistää 1970-luvulla ja valtaosa entisöinnistä saatiin valmiiksi vuoteen 1992 mennessä.
Alabaman lainsäädäntöelimet muuttivat rakennuksesta pois alun perin rakennuksen uudistustöiden vuoksi, ja aikeena oli palata takaisin. Aie ei kuitenkaan koskaan toteutunut, ja rakennus toimii nyt museona. Rakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen kansallisrekisteriin (NRHP) vuonna 1962.
Klemetti-Opisto
Klemetti-Opisto on kokoomanimi Oriveden Opistolla järjestettäville musiikkikursseille, joita on pidetty vuodesta 1952 alkaen. Kurssien aiheina ovat mm. nuorison orkesterikurssi, äänenkäytön kurssit, kuoronjohtokurssit ja kuorokurssit. Opiston puitteissa on syntynyt kaksi vakiintunutta kuoroa, Klemetti-Opiston kamarikuoro ja Klemetti-Opiston Naiskuoro. Opisto on saanut nimensä tunnetun kuoromiehen Heikki Klemetin mukaan.
Klemetti-Opiston Kamarikuoron perusti Harald Andersén vuonna 1959. Sen nykyinen johtaja on Heikki Liimola.
Klemetti-Opiston Naiskuoro eli KLONK perustettiin vuonna 1983 säveltäjä Jukka Kankaisen aloitteesta. Kuoron ensimmäiseksi johtajaksi kutsuttiin Lena von Bonsdorff. Vuodesta 1988 alkaen kuoroa on johtanut Marjukka Riihimäki.
Klemetti-Opiston Naiskuoro
Klemetti-Opiston Naiskuoro eli KLONK perustettiin vuonna 1983 säveltäjä Jukka Kankaisen aloitteesta. Kuoron tavoitteena oli tarjota kuoronjohtajille ja kuorolaulajille uutta ohjelmistoa ja uusia virikkeitä tilaamalla uusia sävellyksiä tai etsimällä ohjelmistoon harvoin kuultavaa musiikkia. Kuoron ensimmäiseksi johtajaksi kutsuttiin Lena von Bonsdorff. Vuodesta 1988 alkaen kuoroa on johtanut Marjukka Riihimäki.
KLONKissa laulaa n. 30 naista eri puolilta Suomea. Kuoron pääharjoituskausi on viikon kurssi Klemetti-Opistossa Oriveden opistolla. Sen lisäksi pyritään pitämään 1-2 viikonloppuleiriä talvikauden aikana eri puolilla Suomea, monesti yhteistyössä paikallisen kuoron kanssa. Klemetti-Opiston Naiskuoro kokoontuu harvoin, mutta lähes jokaisen kokoontumisen yhteydessä pidetään konsertti. Konsertoimalla säännöllisesti kuoro toteuttaa alkuperäistä tavoitettaan esitellä uutta kuoro-ohjelmistoa eri puolilla Suomea.
KLONK on julkaissut kolme levyä, Suden jäljet (1987), Kesästä kesään (1998) ja Nouse lempi liehumahan (2008).
KLONKin kotisivu
A100
A100 (myös "Salonkivaunu A 100") on VR-yhtymän omistuksessa oleva puurakenteinen salonkivaunu. Vaunu rakennettiin vuonna 1927 Walter Ahlströmin yksityiseksi salonkivaunuksi. Vuonna 1937 vaunu siirtyi Valtionrautateiden käyttöön. Vaunua käytettiin kulkulaitosministerin ja VR:n pääjohtajan edustusvaununa. Viimeisinä käyttövuosinaan 1990-luvun puoliväliin saakka vaunu oli vuokrattavissa. Vaunua säilytettiin tällöin Ilmalassa. Nykyään vaunu on sijoitettu VR-yhtymän Pieksämäen varikolle sisätiloihin.
A100 eroaa muista puuvaunuista muun muassa pyöristettyjen kulmien ja erilaisten ikkunoiden osalta. A100-vaunussa on alun perin ollut liukulaakeroidut 3-akseliset Pullman-telit. Pullman-telien kehys oli osittain puuta. Telit on vaihdettu 1960- tai 1970-luvulla nykyisiin München-Kassel-tyyppisiin teleihin. Vaunu on kunnostettu vuonna 2010–2011.
Mothers Against Sex Association
Mothers Against Sex Association oli suomalainen yhtye. Se perustettiin Turussa lokakuussa 1994. Perustajajäsenet olivat Ville Mäntynen (laulu), Raimo Pesonen (rummut), Olli "Opa" Nikoskelainen (kitara) ja Pirjo Kesseli (basso ja taustalaulu). Yhtyeen ideana oli soittaa meteliä (). Johtohenkilö Villen kiinnostus dekadenttiin ja absurdiin kirjallisuuteen kuului laulujen sanoituksissa, kun taas sävellykset ja sovitukset tehtiin bändin yhteistyönä. Bändi keikkaili ahkerasti ja soitti muun muassa Tavastia Klubilla. Kun Kesseli lähti yhtyeestä helmikuussa 1996, yhtyeen basistiksi tuli Tommi Saha Vox Flatus -yhtyeestä. Samalla taustalaulajaksi pestattiin Annmari Vänskä.
Myöhemmin yhtye koki vielä enemmän kokoonpanomuutoksia. Alttoviulisti Paulina Ahokas liittyi mukaan, ja Opa Nikoskelaisen erottua kitaransoittajaksi tuli Xysmassakin vaikuttanut Toni Stranius. Viimeisen kokoonpanomuutoksen yhtye koki Paulina Ahokkaan erottua, Sami Puustisen (myös Vox Flatus -yhtyeestä) korvattua Raimo Pesosen rumpalina ja Santtu Jokisen liityttyä mukaan kosketinsoittajaksi. Tällä Mäntynen/Saha/Stranius/Puustinen/Jokinen-kokoonpanolla yhtye äänitti sen viimeiseksi jääneen, vielä julkaisemattoman levynsä "Same, same but different".
Yhtyeen musiikkityyli eli jatkuvassa muutoksessa. Alkuaikojen rankasta kitararäimeestä se siirtyi Paulina Ahokkaan kauden viuluvetoisen soundin kautta lopulliseen, leijuvampaan ja maalailevampaan musiikkiin.
Mothers Against Sex Association lopetti toimintansa vuonna 2002 laulaja Ville Mäntysen menehdyttyä. Vuoden 2006 heinäkuussa yhtyeen jäsenistöstä menehtyi myös kitaristi Toni Stranius.Lisäksi kappale "One second" on kuultavissa Zerga-levy-yhtiön kokoelmalla "Cabaret Nocturno vol III" (2002). Tämä on Mothers Against Sex Associationin alkuperäiskokoonpanon ainoa julkaistu äänite.
Siilikkäät
Siilikkäät ("Arctiidae"), entiseltä nimeltään siilikehrääjät, ovat yökkösmäisiin perhosiin ("Noctuoidea") kuuluva heimo. Heimon perhoset ovat usein värikkäitä ja varoitusvärisiä.
Siilikäslajien koko ja ulkonäkö vaihtelevat erittäin paljon. Siipiväli on lajista riippuen 5–100 mm.
Siipien kuviointi vaihtelee suuresti, eikä ryhmällä ole juuri sille tyypillisiä siipikuvioita. Osa lajeista on vaatimattoman näköisiä, mutta monet varsinkin kookkaammista lajeista ovat kirjavia ja hyvin kirkasvärisiä. Siivissä on usein sininen tai vihreä metallinen hohde. Takasiipien siipisuonitus on ryhmälle tyypillinen. Monilla lajeilla imukärsä on surkastunut, mutta toisilla se on hyvin kehittynyt.
Keskeisenä tuntomerkkinä naaraan takaruumissa, munanasettimen yhteydessä on pari feromonirauhasia, jotka se voi työntää ruumiinsa ulkopuolelle. Rauhasten pituus ja muoto vaihtelevat. Monilla siilikkäillä on myrkkyrauhanen keskiruumiinsa prothoraxissa. Myrkkyrauhasen ansiosta ne voivat uhattuna erittää pisaroittain muun muassa asetyylikoliinia ja histamiineja sisältävää nestettä. Lisäksi perhosten erityisenä piirteenä on uurteisesta levystä muodostuva, ultraäänen tuottamiseen sopiva tymbaalielin keskiruumiin takaosassa. Äänen taajuus on 20–60 kHz ja sen tarkoituksena on luultavasti varoittaa lepakoita sekä muita öisiä saalistajia perhosen myrkyllisyydestä. Eräiden arvioiden mukaan ääni voi myös häiritä lepakoiden kaikuluotausta tehden perhosen lepakolle näkymättömäksi. Soukkoperhosilla (Syntominae) tymbaalielin on kuitenkin surkastunut tai puuttuu kokonaan.
Toukat ovat useimmiten tummia. Ne elävät ravintokasvilla vapaina ja ovat tavallisesti tiheän karvoituksen peittämiä ja usein myrkkypiikeillä varustettuja. Myös toukkien karvoituksen yksityiskohdat toimivat ryhmää yhdistävänä piirteenä. Kotelo on usein viimeisen toukkanahan karvojen suojaama.
Maailmasta siilikäslajeja tunnetaan noin 11 000. Niistä palearktisella alueella tavataan noin 350 lajia ja Euroopassa 98. Siilikkäitä tavataan kaikenlaisissa ympäristöissä ja muutamat lajit elävät hyvinkin karuissa olosuhteissa korkealla vuoristoissa tai tundralla. Ryhmä jaetaan kolmeksi alaheimoksi, joista kahden edustajia löytyy Suomesta. Keltasiipien alaheimon (Lithosiinae) lajeja on Suomessa 17 ja aitosiilikkäiden alaheimon (Arctiinae) lajeja on tavattu parikymmentä.
Giuseppe Acerbi löysi ensimmäisenä maailmassa aitosiilikkäisiin kuuluvan pohjansiilikkään ("Acerbia alpina") Suomesta, Enontekiöltä, vuonna 1799.
Massachusetts State House
Massachusetts State House on Yhdysvaltain osavaltion Massachusettsin lainsäädäntörakennus. Se sijaitsee Bostonissa. Rakennuksen peruskivi muurattiin vuonna 1795, ja rakennustyöt saatiin lopulta päätökseen vuonna 1798. Rakennus edustaa Yrjöjen kauden uusklassismia. Sen suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehti Charles Bulfinch. Rakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen kansallisrekisteriin (NRHP) vuonna 1966. Sille on myös myönnetty National Historic Landmark -arvo.
Paul Steiner
Paul Steiner (s. 23. tammikuuta 1957 Waldbrunn, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Steiner voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kisoissa.
Paul Steiner pelasi koko uransa Saksassa. Hän aloitti 2. Bundesligassa vuonna 1975 SV Waldhof Mannheimin joukkueessa. Bundesligaan Steiner nousi vuonna 1979, kun hän siirtyi MSV Duisburgiin. Kahden MSV vuoden jälkeen Steiner siirtyi 1. FC Kölniin, jossa pelasi suurimman osan urastaan aina vuoteen 1991 asti. FC Köln oli Steinerin aikana kolmesti Bundesligassa toinen ja vuonna 1983 se voitti Saksan Cupin. Vuonna 1986 FC Köln pääsi UEFA Cupin loppuotteluun, mutta siellä tuli tappio.
Steiner pelasi Saksan jalkapallomaajoukkueessa vain yhden ottelun ja silloinkin hän tuli vaihdosta kentälle. Hän pelasi Tanskaa vastaan Saksan viimeisessä harjoitusmaaottelussa ennen vuoden 1990 MM-kisoja ja onnistui saamaan paikan MM-kisajoukkueessa. Steiner oli tuolloin 33-vuotias, joka on varsin korkea ikä debytoida maajoukkueessa. Paul Steiner voitti maailmanmestaruuden, vaikka ei pelannut kisoissa minuuttiakaan.
Pelaajauran jälkeen Steiner on toiminut FC Kölnin arkkivihollisen Bayer Leverkusenin pelaajatarkkailijana.
K-33
K-33 (tunnusnumero 921) oli Projekti 658 -luokan ydinkäyttöinen sukellusvene, jonka NATO-kutsunimi on Hotel II -luokka. "K-33" kuului Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon. Se oli palveluksessa vuoteen 1990, minä aikana alus oli osallisena kahdessa merionnettomuudessa.
Se rakennettiin Severodvinskissa ja laskettiin vesille Hotel I -luokkaisena 6. elokuuta 1960. "K-33" otettiin käyttöön 5. heinäkuuta 1961.
"K-33" törmäsi 12. huhtikuuta 1963 Kattegatin salmessa suomalaiseen Enso Gutzeitin omistamaan rahtilaiva M/S "Finnclipperiin" noustessaan syvyyksistä pintaan. Rahtilaiva oli kuljettamassa 6 000 tonnin paperilastia Yhdysvaltoihin ja sukellusvene matkalla Pohjois-Atlantille. Törmäyshetkellä sää oli sumuinen. Rahtialus pysäytettiin välittömästi törmäyksen tapahduttua, ja se kääntyi takaisin tutkimaan, olisiko tuntematon sukellusvene avun tarpeessa. Kaksi neuvostoliittolaista upseeria tuli laivaan kertomaan sukellusveneen vaurioituneen, muun muassa saaneen törmäyksessä taipuman kylkeen. Neuvostoupseerit eivät paljastaneet kansalaisuuttaan laivan miehistölle vaan selittivät kuuluvansa vain Varsovan liittoon. Suomalaiset kuitenkin näkivät selvästi sukellusveneen kyljessä olleen tunnusnumeron 921.
Suomalaisalus onnistui vuotavana purjehtimaan yli Atlantin Yhdysvaltoihin, ja "K-33" selvisi pahoin vaurioituneena Murmanskin laivastotukikohtaan Neuvostoliittoon. M/S "Finnclipper" purki paperilastinsa Bostonissa ja jatkoi sieltä New Yorkiin, jossa tapahtuneesta annettiin poikkeuksellisesti meriselitys. Selvitys salattiin 44 vuodeksi, eikä siitä kerrottu julkisuudessa mitään.
Norjalaisen ympäristöjärjestön mukaan alus oli pitkään telakoituna vuosina 1963–1964. Korjaustöiden aikana veneen polttoainekapseli varustettiin uusilla uraanisauvoilla ja sen ohjusjärjestelmä uudistettiin mahdollistamaan vedenalainen laukaisu. Sillä sattui vuonna 1965 säteilyonnettomuus sen ollessa Arktisella alueella.
Jaakko Varimaa, laivan miehistön jäsen, julkaisi Kattegatissa tapahtuneesta onnettomuudesta kirjan "Sukellusvene sumussa" 4. huhtikuuta 2007, jolloin tapaus tuli suuren yleisön tietoon.
Kairosmaja
Kairosmaja on eräs Kansan Raamattuseuran toimintakeskus Lapissa. Se sijaitsee Pelkosenniemen kunnassa Pyhätunturin juurella. Sana "kairos" on kreikkaa ja tarkoittaa (Jumalan) aikaa. Kairosmaja on aloittanut toimintansa vuonna 1974. Siellä on monipuoliset liikuntamahdollisuudet: siellä järjestetään talvisin hiihtoviikkoja sekä kesäisin ja syksyisin patikkaviikkoja. Lisäksi on runsaasti muuta toimintaa. Majalla on myös mahdollisuus majoittua osallistumatta toimintaan. Kairosmajan yhteydessä on Revontulikappeli, jossa järjestetään hengellisiä tilaisuuksia ja konsertteja.
Jalkaväkirykmentti 25 (jatkosota)
Jatkosodan Jalkaväkirykmentti 25 (JR 25) oli jatkosodan rykmentti, joka oli koottu Kymenlaakson reserviläisistä. Rykmenttiä kutsuttiin "Piikkirykmentiksi" vanhan kappalemitan, piikin, mukaan, joka tarkoittaa 25 kappaletta.
Rykmentti perustettiin Kymenlaaksossa 18. kesäkuuta 1941 pääosin Anjalan, Sippolan, Iitin, Jaalan ja Valkealan miehistä.
Rykmentin komentajaksi tuli everstiluutnantti Ilmari Pallari, joka joutui väistymään 20. kesäkuuta 1944 komentajan tehtävistä, kun hän joutui 4. divisioonan komentajan Pietari Autin hampaisiin. Seuraajakseen hän sai Jalkaväkirykmentti 5:n pataljoonan komentajan Auno Kuirin, joka ei nauttinut Piikissä miesten suosiota.
Rykmentti taisteli jatkosodan alussa Nuijamaalta Viipuriin ja oli purkamassa Sommeen suurmottia. Rykmentti siirrettiin Itä-Karjalaan, jossa se koki kovia verisissä Villavaaran taisteluissa. Piikkirykmentti jatkoi etenemistä aina Karhumäkeen ja sieltä Hiisjärvelle koviin taisteluihin. JR 25 oli asemasodan ajan asemissa Seesjärven ja Maaselän alueella. Kesäkuussa Piikkirykmentti oli matkalla Syvärille, kun suurhyökkäys Kannaksella alkoi ja rykmentti vietiin Kannakselle. Pataljoonat purettiin Kämärällä 16. kesäkuuta 1944, josta marssien siirtyivät Kaukjärvi-Mikkeljärvi kannakselle. Rykmentti koki siellä kovia jääden mottiin, josta pitkin metsiä miehet vaelsivat uusiin asemiin Talin maastoon. Taistelut jatkuivat Tali-Karisalmi-Ihantala alueella sodan loppuun asti. Rykmentti kotiutettiin 4. marraskuuta 1944 mennessä Kymenlaaksossa.
Sodan jälkeen miehet kokoontuivat rykmentin perustamispäivänä 18. kesäkuuta Kouvolassa. Tilaisuuteen kuului mm.seppeleen laskut ja ohimarssi, jonka otti vastaan aina kuolemaansa asti eversti Ilmari Pallari. Myöhemmin ohimarssi on jäänyt ja tilaisuudessa vain seppeleen laskut mm. Pallarin haudalla.
Prinssi Mulay Rašid
Prinssi Mulay Rašid (), (s. 20. kesäkuuta 1970, Rabat) on Marokon nykyisen kuninkaan veli, hänen isänsä oli kuningas Hasan II. Mulay Rašidin äiti Lalla Latifa Hammou oli berberipäällikön tytär.
Gary Kelly
Gary Kelly (s. 9. heinäkuuta 1974 Drogheda, Irlanti) on irlantilainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti koko ammattilaisuransa Leeds Uniteda. Hän pystyi pelaamaan oikealla laidalla puolustajana, tai keskikenttäpelaajana.
Kelly siirtyi nuorten sarjoista Leedsiin kaudeksi 1991–1992, jolloin teki myös ensiesiintymisensä Englannin pääsarjassa, joka tunnettiin vielä nimellä 1. divisioona. Kauden päätteeksi Leeds voitti myös mestaruuden. Tämän jälkeen Kelly oli säännöllisesti Leedsin pelaavassa kokoonpanossa aina uransa loppuun asti lukuun ottamatta kautta 1998–1999.
Kelly pelasi Leedsissä 430 liigapeliä, joissa teki kaksi maalia. Hän ilmoitti lopettamisestaan kauden 2006–2007 jälkeen .
Irlannin maajoukkueessa Kelly pelasi urallaan 51 ottelua. Mukaan mahtuivat myös vuoden 1994 ja 2002 MM-kilpailut. Maaleja Kelly teki kaksi maajoukkueurallaan.
Rui Marques
Manuel Rui Marques, tunnetaan myös nimellä Rui Manuel Marques, (s. 3. syyskuuta 1977 Luanda) on angolalainen jalkapalloilija. Hän syntyi Luandassa, Angolassa, mutta muutti jo lapsena Portugaliin. Marques pelasi puolustajana ja hänet tunnettiin nopeista sprinteistä ja kovista taklauksista.
Marquesin ammattilaisura alkoi kaudella 1999–2000 Saksan SSV Ulmissa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Hertha BSC Berliniin, jossa pääsi pelaamaan vain yhdessä ottelussa. Kaudet 2001–2004 Marques edusti VfB Stuttgartia.
Portugalilaisseura CS Marítimo hankki Marquesin kaudeksi 2004–2005. Hän ei kuitenkaan missään vaiheessa onnistunut murtautumaan vakituiseen kokoonpanoon ja Marítimo vapautti pelaajan kauden jälkeen. Tämän jälkeen hän siirtyi Englantiin ja Leedsiin. Keväällä 2006 hän käväisi myös lainassa Hullissa, mutta pesti jäi loukkaantumisen takia vain yhteen otteluun.
Marques edusti Angolan maajoukkuetta MM-kisoissa 2006 ja pääsi kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle.
Papa Bouba Diop
Papa Bouba Diop (s. 28. tammikuuta, 1978 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija.
Diop pelasi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa vuoden 2002 MM-kisoissa ja teki kisojen ensimmäisen ottelun ainoan maalin Ranskaa – hallitsevaa maailmanmestaria – vastaan. Hän on nykyisin maajoukkueen kapteeni. Hänen seurajoukkueensa on Portsmouth.
Hän teki Fulham debyyttinsä Manchester Citya vastaan City of Manchester Stadiumilla, 14. elokuuta 2004.
Matti Aho (jääkiekkoilija)
Matti Aho (s. 28. tammikuuta 1983 Halikko) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä.
Aho on perusvarma suorittaja ja on karvaajan roolissa parhaimmillaan. Hyvä luistelutaito ja nopeus ovat hänen valttejaan, vaikkakin epätasaisuus otteluiden välillä on yksi suurimmista heikkouksista. Kaudeksi 2008–2009 Aho siirtyi Tapparaan kolmen vuoden sopimuksella.
Tapparassa Aho ei saanut kunnolla peliaikaa, pelasi kolme ottelua Mestiksen Kiekko-Vantaassa ja lähti loppukaudella vuokralle Allsvenskanin Växjö Lakersiin. Seuraavalla kaudella Aho ei jatkanut Tapparassa ja teki Mestiksen KooKoon kanssa sopimuksen vasta tammikuussa 2010. Alkukauden hän oli pelaillut vain harrastesarjoissa. KooKoossa hän pelasi 19 runkosarja- ja pudotuspeliottelua ja teki niissä 11 pistettä. Seuraavana syksynä Aho teki sopimuksen TuTon kanssa.
Haiyang
Haiyang on Kiinan kansantasavallan merentutkimussatelliittiperhe.
Haiyang-1A laukaistiin 15. toukokuuta 2002 . Se mittasi mm. meren pintalämpötilaa ja meren väriä. Mittausalueina olivat Bohainmeri, Keltainenmeri, Itä-Kiinan meri ja Etelä-Kiinan meri. Satelliitin toiminta-aika oli kaksi vuotta ja päättyi huhtikuussa 2004. Sen dataa käyttää 126 kiinalaista tieteellistä instituuttia ja valtion laitosta.
11. huhtikuuta 2007 Kiina laukaisi Haiyang-1B-satelliitin . Tämä toimii kolmen vuoden ajan. Satelliitin intrumenttien mittausresoluutio on suurempi kuin edeltäjällä ja satelliitti tuottaa kolminkertaisen määrän tietoa.
Satelliitit rakensi China Aerospace Corporation. Kantorakettina oli molemmissa tapauksissa Pitkä Marssi.
Luonnonfilosofian seura
Luonnonfilosofian seura – Samfundet för naturfilosofi ry on vuonna 1988 perustettu suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää luonnontieteiden ja niiden sovellusten herättämien filosofisten kysymysten harrastusta ja tutkimusta. Luonnonfilosofian seura pyrkii kokoamaan tiedeyhteisön eri haarojen edustajat keskusteluyhteyteen, jossa maailmankuvaa, olemassaoloa ja inhimillistä tietoa siitä voidaan tarkastella ja täsmentää kunkin erikoisalan saavutusten valossa.
Luonnonfilosofian seuran synty ja alkuvaiheet liittyvät Helsingin yliopiston ydinfysiikan professori K. V. Laurikaisen (1916–1997) toimintaan hänen jäätyään eläkkeelle vuonna 1979 ja ryhdyttyään pitämään seminaareja yliopiston fysiikan laitoksella. Alkuaikoina seuran seminaarit käsittelivät pääasiassa modernin fysiikan ja erityisesti kvanttimekaniikan filosofian kysymyksiä.
Seura perustettiin 17. marraskuuta 1988 ja rekisteröitiin 8. tammikuuta 1990. Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäseneksi se hyväksyttiin vuonna 1993. Luonnonfilosofian seuralla on vuodesta 1998 alkaen ollut toimipaikka Tieteiden talossa Helsingissä.
Luonnonfilosofian seuran jäseneksi voivat liittyä kaikki seuran tavoitteista ja toiminnasta kiinnostuneet. Seuran jäsenrekisterissä oli vuoden 2011 alussa 140 henkilöä, joista merkittävä osa on akateemisen loppututkinnon suorittaneita, heidän joukossaan useita professoreja.
Seura kokoontuu vähintään kerran kuussa esitelmätilaisuuksiin, joihin yleisöllä on vapaa pääsy. Seura järjestää myös laaja-alaisempia poikkitieteellisiä keskustelutilaisuuksia, esimerkiksi ”Luonnontieteen haaste filosofialle ja teologialle” (1996), ”Onko suhteellisuusteorian lähtöolettamuksille vaihtoehtoja” (2000), "Models in physics and cosmology" (2010) ja "Aivot ja mieli, käsitteet ja kieli" (2011).
Vuonna 2014 seuran hallitukseen kuuluvat Viljo Martikainen (puh.joht.), Tarkko Oksala (varapuh.joht.), Avril Styrman (sihteeri), Kari Kosonen (taloud.), Jukka Määttänen, Juha Samela, Tuomo Suntola, Tuukka Tanninen ja Jyrki Tyrkkö.
Taiyuanin avaruuskeskus
Taiyuanin avaruuskeskus (kiinaksi 太原卫星发射中心 ja kiinasta latinisoituna Tàiyuán Wèixīng Fāshè Zhōngxīn) on yksi Kiinan kansantasavallan kolmesta satelliittien laukaisukeskuksista.
Se sijaitsee Kelanissa Shanxin provinsissa Pohjois-Kiinassa. Keskukseen menee kaksi junarataa, jotka erkanevat Ningwu-Kelan-pääradasta. Se perustettiin vuonna 1966. Se otettiin käyttöön vuonna 1968. Keskus sijaitsee 1500 metrin korkeudessa, josta on oma sääolosuhteisiin liittyvä etunsa kantorakettien laukaisutoiminnassa.
Keskusta käytetään kaukokartoitus- ja tiedesatelliittien laukaisuihin. Sen alueella on tekninen keskus ja miehittämättömien avaruusalusten lennonjohtokeskus.
Pitkä Marssi-kantorakettien laukaisuja varten on keskuksessa on kaksi laukaisutornia
Neuchâtel Xamax
Neuchâtel Xamax syntyi 1970, kun kaksi seuraa FC Xamax ja FC Neuchâtel fuusioituvat yhdeksi seuraksi. Ainoat mestaruutensa joukkue saavutti 1987 ja 1988. Joukkue putosi sarjatasoa alemmas 2007 mutta nousi jälleen kaudeksi 2008–2009 Axpo Super Leagueen.
Synthesizer Greatest
Synthesizer Greatest oli Arcade-nimisen levy-yhtiön julkaisema seitsenosainen syntetisaattorimusiikin kokoelmalevysarja. Levyt sisältävät hollantilaisen Ed Starinkin esittämiä coverversioita muun muassa Vangeliksen, Jean Michel Jarren ja Kraftwerkin kappaleista.
Osat 1–3 julkaistiin vuonna 1989, osat 4–5 vuonna 1990, osa 6 vuonna 1991 ja osa 7 vuonna 1993.
Messukylän hautausmaa
Messukylän hautausmaa on kolmen Tampereen Messukylän kaupunginosassa sijaitsevan hautausmaan nimi, joista kaksi on tällä hetkellä käytössä.
Messukylän keskiaikaisen kivikirkon yhteydessä oleva hautausmaa ei enää ole käytössä. Viimeiset hautaukset on tehty siellä vuonna 1860.
Tällä hetkellä hautamuistomerkkejä on yhtensä neljä.Sijaitsee Messukylän koulun vieressä, pinta-ala noin 0,7 hehtaaria. Hautausmaa on ollut käytössä vuosina 1861–1927 ja uudelleen vuodesta 1994 alkaen. Keskisellä hautausmaalla sijaitsee myös muistolehto.
Sijaitsevat vuonna 1879 valmistuneen Messukylän uuden kirkon yhteydessä. Varsinainen hautausmaa ollut käytössä vuodesta 1891 alkaen. Varsinaisen hautausmaan itäpuolella sijaitseva uurnahautausmaa vihittiin käyttöön 24. syyskuuta 2006. Hautausmaan pinta-ala on kaksi hehtaaria ja uuden uurnahautausmaan kaksi hehtaaria. Uurnahautausmaan yhteydessä on kolumbaario, sirottelualue ja muistolehto. Alueella on myös tunnustukseton hauta-alue.
Hautausmaalla sijaitsee 1939–1945 sotien sankarihautausmaa ja sen muistomerkki on kuvanveistajä Rikhard Rautalinin teos vuodelta 1940. Kesällä 2007 uurnahautausmaalla paljastettiin Martti Aihan Pietá-veistos.
Rakkaus (Jarkko Martikaisen albumi)
Rakkaus on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jarkko Martikaisen toinen sooloalbumi. Se julkaistiin 13. syyskuuta 2006.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Hermann Friedmann
Adolph Hermann Friedmann (11. huhtikuuta 1873 Białystok, Puola – 25. toukokuuta 1957 Heidelberg, Länsi-Saksa) oli puolalais-saksalainen filosofi ja lainoppinut. Friedmann toimi asianajajana Helsingissä ja Lontoossa ja vuodesta 1950 lähtien Heidelbergin yliopiston kunniaprofessorina. Materialistisen maailmankäsityksen vastakohdaksi Friedmann loi morfologisen idealismin.
Hermann Friedmann on nykyisin niin Suomessa kuin kansainvälisestikin lähes unohdettu filosofi. Hän kehitti morfologisen evoluutioteorian, aistipsykologian, modernin fysiikan ja pythagoralaisen musiikkitieteen pohjalta oman muototieteensä, niin kutsutun muotojen maailman semiotiikan. Friedmannin lähtökohta oli, että kaikki tieto perustuu aistihavaintoon, mutta havainto itsessään ei ole välitöntä.
Friedmann tunnettiin 1900-luvun suomalaisissa seurapiireissä hyvin, ja hänellä oli laajat kontaktit aikansa merkittävimpiin suomalaisiin taiteilijoihin ja vaikuttajiin. Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat muun muassa Eliel Saarinen, Akseli Gallen-Kallela ja Helmi Krohn.
Friedmann muutti Suomeen vuonna 1906 ja asettui Helsinkiin. Hän sai nopeasti Suomen suuriruhtinaskunnan kansalaisuuden ja oppi ruotsin kielen erinomaisesti. Friedmann työskenteli juristina, mutta häntä kiinnosti erityisesti filosofia.
Friedmann tuli Suomessa suurellekin yleisölle tunnetuksi jo 1900-luvun alkuvuosina, sillä hän piti suosittuja yleisöluentoja. Muutamissa rikosoikeudenkäynneissäkin Friedmann sai huomiota osakseen. Näistä merkittävin oli Suomen rikoshistoriassa ainutlaatuinen murhatapaus Turun Vartiovuorenmäellä: Friedmann puolusti Åbo Akademin kirjaston johtajaa ja tämän morsianta murhaoikeudenkäynnissä, jota selostettiin lehdissä ulkomaita myöten.
Huostaanotto Suomessa
Huostaanotto on lastensuojelun toimenpide, jossa lapsi otetaan pois vanhemmiltaan tai muulta yksityiseltä huoltajaltaan yhteiskunnan hoidettavaksi.
Lapsen huostaanottoon voidaan Suomen lastensuojelulain mukaan turvautua vain, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:Huostaanotto voidaan toteuttaa joko kiireellisenä turvaamistoimenpiteenä, jolloin kyse on yleensä tilapäisestä huostaanotosta, tai varsinaisena huostaanottona, joka tarkoittaa yleensä lapsen pidempiaikaista sijoittamista kodin ulkopuolelle. Huostaanotto voi olla joko suostumukseen perustuva tai kunnan sosiaalilautakunta voi toteuttaa sen tahdonvastaisesti. Mikäli lapsen huoltaja tai 12 vuotta täyttänyt lapsi itse vastustaa huostaanottoa, päätös on vahvistettava hallinto-oikeudessa.
Huostaanotto päättyy viimeistään sinä päivänä, kun lapsi täyttää 18 vuotta. Tämän jälkeen nuori on oikeutettu jälkihuoltoon, kunnes hän täyttää 21 vuotta. Huostaanotto voidaan lakkauttaa aiemminkin, mikäli lakkauttamisen ei katsota olevan vastoin lapsen etua. Sosiaaliviranomaisilla ei kuitenkaan ole velvoitetta tutkia huostaanoton tarkoituksenmukaisuutta sen tapahduttua.
Huostaanottojen määrä on kasvanut 2000-luvulla. Vuonna 2013 kodin ulkopuolelle oli sijoitettuna 18 022 lasta ja nuorta, joista 10 735 oli huostaanotettuna. Vuoden aikana kiireellisesti sijoitettiin 4 202 lasta. Vuosien 1995 ja 2010 välillä etenkin tahdonvastaiset huostaanotot ja kiireelliset sijoitukset lisääntyivät voimakkaasti: tahdonvastaiset huostaanotot yli kaksinkertaistuivat ja kiireelliset sijoitukset yli seitsemänkertaistuivat. Laitossijoitusten määrä on yli kaksinkertaistunut tällä aikavälillä..
Lastenhuollossa on havaittu olevan turhia asiakkaita. Suomessa huostaanottoja tapahtuu usein kyseenalaisin perustein ja lastensuojelussa on monissa kunnissa ammattitaidon puutetta. Poliitikoista ainakin Päivi Räsänen ja Päivi Lipponen ovat ottaneet kantaa huostaanottoihin liittyviin ongelmiin.
Valtion tukea on arvosteltu perheiden tukemisen sijaan huostaanottoihin kannustavana. Vuonna 2014 tukijärjestelmää on harkittu muutettavan.
Joissakin huostaanottotapauksissa lapsen psyykkinen vointi voi pikemminkin huonontua huostaanoton aikana, jolloin huostaanotto olisikin kyseenalainen toimenpide lapsen hyvinvoinnin kannalta. Vaikka huostaanoton tukitoimia lisättäisiin vastaavanlaisessa tilanteessa, saattaisivat ne pahentaa tilannetta entisestään.
Herraskosken kanava
Herraskosken kanava sijaitsee Virroilla ja yhdistää Vaskiveden ja Toisveden järvet. Reitti kanavalle kulkee etelästä Vaskiveden puolelta Keiturinsalmen kautta. Kanava rakennettiin vuosina 1903–1907, ja se on pituudeltaan 825 metriä. Sulun pituus on 40 metriä, leveys 7,7 metriä ja syvyys 1,8 metriä. Kanavan ylittää kääntösilta (alikulkukorkeus 5,1 metriä) ja kiinteä maantiesilta (alikulkukorkeus 7,0 metriä). Se muutettiin automaattiseksi 1978.
Lähes alkuperäisessä asussaan säilyneen kanavan varrelle on istutettu pihtakuusirivistö sekä sembramäntyjä. Alueella on myös kanavanvartijan asuintalo, perinnekylä,Martti Kitusen erämuseo ja kanavamuseo.
Kanava on nykyisin pelkästään matkailukäytössä ja veneiden sulutus toimii itsepalveluperiaatteella.
Pekka Elo
Pekka Elo (14. heinäkuuta 1949 Keuruu – 14. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen opetusneuvos. Hän toimi Kouluhallituksen ja opetushallituksen ylitarkastajana vuodesta 1982 lähtien erityisalana elämänkatsomustieto ja filosofiset kysymykset. Elo julkaisi näistä aiheista useita artikkeleita ja osallistui kokoomateosten toimittamiseen. Hän oli myös Ylioppilastutkintolautakunnan jäsen. Elon toimintaan Opetushallituksessa liittyi myös UNESCOn maailmanperintöhankkeeseen liittyviä tehtäviä. Tässä yhteydessä hän muun muassa toimitti Suomen Tammi -hankkeen julkaisuja.
Pekka Elo oli Suomen Humanistiliiton puheenjohtaja vuodesta 1999 kuolemaansa saakka. Humanistina Elo esimerkiksi vieraili muutaman kerran Rationalist Internationalin kokouksissa ja kirjoitti "Indian Sceptic" -lehteen ihmisoikeuskasvatuksesta.
Pekka Elo oli Association International des Professeurs de Philosophien (AIPPh) hallituksen jäsen. Elo kuului myös Nils Mustelinin rahaston johtoryhmään.
Ernest Walton
Ernest Thomas Sinton Walton (6. lokakuuta 1903, Dungarvan, Waterfordin kreivikunta, Irlanti – 25. kesäkuuta 1995) oli irlantilainen fyysikko. Vuonna 1951 Waltonille myönnettiin John Douglas Cockcroftin kanssa Nobelin fysiikan palkinto atomien ytimien keinotekoisen ydinreaktion tuottamisesta kiihdytettyjen hiukkasten avulla. Walton ja Cockcroft tekivät kokeensa Cavendish-laboratoriossa Cambridgen yliopistossa.
Ernest Walton oli metodistipapin poika ja joutui lapsena muuttamaan usein isänsä virkapaikkojen vaihtuessa. 12-vuotiaana hänet lähetettiin sisäoppilaitokseen, mistä hän jatkoi Dublinin Trinity Collegeen, missä hän suoritti maisterintutkinnon vuonna 1927. Hän sai stipendin Cambridgeen ja väitteli 1931. Kolme vuotta myöhemmin hän palasi Irlantiin Trinity Collegeen.
Cambridgessa Walton työskenteli Ernest Rutherfordin johtamassa Cavendish-laboratoriossa John Cockroftin kanssa. Vuonna 1928 hän kokeili kahta menetelmää suurienergiaisten hiukkasten kiihdyttämiseen. Molemmat yritykset epäonnistuivat silloin, mutta niiden pohjalta kehitettiin myöhemmin betatroni. Seuraavana vuonna Walton ja Cockroft onnistuivat valmistamaan lineaarikiihdyttimen ja sillä suuren joukon matalaenergiaisia hiukkasia. Vuonna 1932 he onnistuivat ensimmäisen kerran luomaan keinotekoisen ydinreatktion johon ei sisältynyt radioaktiivisia aineita.
Walton oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tyttöä.
Kautun kanava
Kautun kanava yhdistää Ruoveden ja Paloveden järvet Ruovedellä, Pirkanmaalla. Tampere–Virrat-laivareitin varrella sijaitseva kanava rakennettiin vuosina 1884–1885, koska järvet yhdistänyt Kautunvuolteen salmi osoittautui perkaamisen jälkeenkin liian vaikeakulkuiseksi laivoille. Kanavan pituus on 160 metriä ja syväys 2,4 metriä, eikä siinä ole sulkuja. Kanavan ylitti alun perin kääntösilta, mutta se on korvattu kiinteällä sillalla (alikulkukorkeus 11,5 metriä), jonka kautta kulkee kantatie 66. Kanavassa oleva vanha kääntösilta on aina auki-asennossa.