hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Puuntyöstö
Puuntyöstö on puumateriaalin muokkaamista erilaisiksi tuotteiksi tai tuotteiden aihioiksi joko koneellisesti tai käsityövälinein.
Tuotetta valmistettaessa yksi lopputuloksen kannalta merkittävä osa-alue on mitoittaminen. Apuvälineinä mitoittamisessa käytetään suorakulmaa, viivainta, mittaa sekä erilaisia piirtimiä.
Tyypillisimpiä puuntyöstötekniikoita ovat esimerkiksi höylääminen, sahaaminen, sorvaaminen, taivuttaminen, poraaminen ja talttaaminen. Raaka-aine on valittava käyttökohteen mukaan, sillä eri puulajeilla ja eri tavoin työstetyillä puuraaka-aineilla on erilaiset ominaisuudet. Käytettävä puuraaka-aine voi olla esimerkiksi massiivipuuta, vaneria, MDF-levyä tai lastulevyä. Samaan tuotteeseen voidaan yhdistellä eri raaka-aineita ja puulajeja. Puumateriaalin työstössä on huomioitava puun syyrakenne sekä mahdolliset oksakohdat, sillä ne vaikuttavat rakenteen lujuuteen sekä lopputuloksen ulkonäköön.
Puumateriaaleja voidaan liittää toisiinsa liimaamalla, tapittamalla, ruuvaamalla, naulaamalla tai erityisin sinkkaliitoksin. Liitoksissa on kiinnitettävä erityistä huomiota osien yhteensopivuuteen sekä puun syyrakenteeseen, jotta liitoksesta tulee siisti ja kestävä.
Puumateriaalia voidaan pintakäsitellä esimerkiksi lakkaamalla, petsaamalla, maalaamalla, vahaamalla, öljyämällä tai tervaamalla. Ennen pintakäsittelyä puupinnan tulee olla sileä ja puhdas, minkä vuoksi varsinaista pintakäsittelyä edeltää huolellinen hionta. Jos käsiteltävässä tuotteessa on jäännöksiä aikaisemmista pintakäsittelyaineista, on ne poistettava huolellisesti.
Pelle Miljoona &amp; Avoimet Ovet
Pelle Miljoona & Avoimet Ovet oli suomalainen, 1980-luvun alussa toiminnassa ollut Pelle Miljoonan johtama yhtye. Se teki loppuvuodesta 1980 32 paikkakuntaa kiertäneen rauhankiertueen nimeltä "Sienipilven varjossa" ja julkaisi kiertueen jälkeen alkuvuonna 1981 "Rakkaudesta elämään" -LP:n.
Humphrey Lyttelton
Humphrey Richard Adeane Lyttelton (23. toukokuuta 1921 – 25. huhtikuuta 2008) oli brittiläinen jazzmuusikko, joka tunnettiin myös radiovisailu "I'm Sorry I Haven't a Cluen" juontajana vuodesta 1972. Hän oli varakreivi Charles Lytteltonin serkku ja poliitikko-urheilija Alfred Lytteltonin sisarenpoika.
Lyttelton syntyi Etonissa, Berkshiressa, ja opiskeli Sunningdale Schoolissa sekä Eton Collegessa. Hän aloitti trumpetinsoiton kuultuaan sellaisia artisteja kuin Louis Armstrongia sekä Nat Gonellaa ja perusti jo teinivuosinaan koulussa oman kvartettinsa.
Lyttelton oli toisen maailmansodan jälkeen sarjakuvataiteilijana; hän työskenteli "Daily Mailissa" vuosina 1949–1956 ja avusti muun muassa Wally Fawkesia tämän pitkäaikaisessa stripissä "Flook".
Vuonna 1949 Lyttelton pääsi levyttämään Sidney Bechetin kanssa. Hänen tunnetuin laulunsa on Joe Meekin tuottama "Bad Penny Blues", joka nousi listoille vuonna 1956. 1960-luvun alussa hän levytti Buck Claytonin kanssa, ja vuonna 2001 hän vieraili yhtyeineen Radioheadin laulussa "Life in a Glasshouse" albumilta "Amnesiac".
Lyttelton sai vuonna 1993 "Sony Gold Award" -palkinnon työstään radion ja television parissa. Lisäksi hänelle myönnettiin elinaikaisesta ansioitumisesta palkinnot "Post Office British Jazz Awards" -tapahtumassa vuonna 2000 ja "BBC Jazz Awards" -tapahtumassa vuonna 2001.
Lyttelton kuoli Lontoossa 25. huhtikuuta 2008 aortta-aneurysman leikkauksen jälkeen. Hän oli kuollessaan 86-vuotias.
Athabasca
Athabasca voi tarkoittaa seuraavia asioita:Muita merkityksiä:
Rick Rude
Rick Erwin Rood (7. joulukuuta 1958 – 20. huhtikuuta 1999), paremmin tunnetaan kehänimellä "Ravishing" Rick Rude, oli yhdysvaltalainen showpainija. Hän on voittanut monta mestaruutta, kuten esimerkiksi WWE-mestaruuden ja World Heavyweight -mestaruuden. Rick Rude oli yksi D-Generation X:n jäsenistä. Rick kuoli lääkkeiden yliannostukseen.
Veitsi vedessä
Veitsi vedessä ("Nóż w wodzie") on puolalaisen elokuvaohjaajan Roman Polańskin ensimmäinen pitkä elokuva, joka valmistui vuonna 1962. Se on ainoa pitkä elokuva, jonka hän teki Puolassa ennen siirtymistään länteen.
Elokuva tehtiin vain kolmen näyttelijän voimin, ja se kuvattiin pääosin Masurian järvialueella.
Tarinassa urheilutoimittaja, hänen vaimonsa ja tuntematon liftari ajautuvat kolmiodraamaan pariskunnan lomaillessa purjeveneellä. Tämä elokuva nosti Polanskin maailmanmaineeseen, mutta käsikirjoittaja Jerzy Skolimowski nousi ohjaajana maineeseen vasta parikymmentä vuotta myöhemmin. Elokuvan musiikki on 1969 kuolleen maineikkaan jazzsäveltäjän Krzysztof Komedan.
Elokuva sai 1962 Venetsian elokuvajulilla Fiprescin palkinnon. Se oli ehdokkaana parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1964.
Elokuva on Helsingin Sanomien kriitikon Arto Pajukallion mukaan taitavasti tehty ja voimakas psykologinen trilleri.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Veitsen vedessä" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Kaarle I (Portugali)
Kaarle oli kuningas Ludvig I:n ja kuningatar Maria Pian poika. Hänen äidinisänsä oli Italian kuningas Viktor Emanuel II. Kaarle meni vuonna 1886 naimisiin Marie Amelie Orléansin kanssa, joka oli Ranskan entisen kuninkaan Ludvig Filipin pojanpojan tytär. Kaarle kohosi Portugalin valtaistuimelle isänsä kuoltua 19. lokakuuta 1889. Hänen valtakauttaan hallitsivat poliittinen levottomuus, taloudelliset ongelmat ja monarkian aleneva suosio. Monet ongelmista periytyivät jo hänen edeltäjiensä ajalta. Kaarle harrasti maalausta ja merentutkimusta; toisaalta hänen kyseenalainen yksityiselämänsä voimisti kuningasvallan vastaista mielialaa. Britannian vaadittua Portugalia vetämään joukkonsa pois eräistä Afrikan siirtokunnista Portossa syttyi tasavaltalaismielinen kapina tammikuussa 1891. Myöhemmin Kaarle luovutti toukokuussa 1906 pääministeriksi nimittämälleen João Francolle käytännössä diktatoriset valtuudet, koska toivoi tämän kykenevän ratkaisemaan talouden ja yhteiskunnan ongelmia.
Kaarle ja hänen vanhin poikansa Ludvig Filip murhattiin vuonna 1908 heidän ajaessaan vaunuilla Lissabonin Praça do Comércio -aukiolla. Kuninkaaksi nousi Kaarlen nuorempi poika Emanuel II. Kaksi vuotta myöhemmin Portugali julistettiin tasavallaksi.
Swimming Pool
Swimming Pool on ranskalaisen elokuvaohjaaja François Ozonin ohjaama, vuonna 2003 valmistunut elokuva, jonka pääosia näyttelevät Charlotte Rampling ja Ludivine Sagnier.
Luetelmamerkki
Luetelmamerkki (bullet-merkki) on merkki, jota käytetään lyhyissä luetteloissa merkitsemässä luettelon jäseniä.
– Perinteisesti luettelomerkkinä on käytetty ranskalaista viivaa, kuten tämän virkkeen alussa.
• Tietokoneohjelmat käyttävät luetelmamerkkinä usein luetelmapalloa tai jotain muuta erikoissymbolia. Tämän kappaleen alussa on kaksinkertaiseksi suurennettu luetelmapallo.
Alfred Lyttelton
Alfred Lyttelton (7. helmikuuta 1857 – 5. heinäkuuta 1913) oli brittiläinen poliitikko, kriketinpelaaja ja jalkapalloilija.
Lyttelton opiskeli Eton Collegessa ja Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa. Hän kilpaili molemmissa urheilulajeissaan kansainvälisellä tasolla. Poliittisella urallaan hän toimi vuosina 1895–1913 parlamentin jäsenenä ja vuosina 1903–1905 siirtomaaministerinä.
Lytteltonin poika Oliver Lyttelton oli varakreivi ja itsekin huomattava poliitikko. Hänellä on myös tunnettu sisarenpoika, jazzmuusikko Humphrey Lyttelton.
Lyttelton sai kesällä 1913 pahan osuman vatsaansa krikettiottelussa Etelä-Afrikassa. Britanniassa havaittiin, että hänelle oli kehittynyt vatsapaise, ja hän menehtyi 56 vuoden ikäisenä 5. heinäkuuta 1913.
Charles Lyttelton
Charles John Lyttelton, Cobhamin 10. varakreivi (8. elokuuta 1909 – 20. maaliskuuta 1977), oli brittiläinen poliitikko ja kriketinpelaaja. Hän opiskeli Eton Collegessa ja toimi vuosina 1957–1962 Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörinä.
Lyttelton aloitti kriketinpeluun ammattitasolla 1930-luvun alussa. Hän kuoli Marylebonessa, Lontoossa 67-vuotiaana.
Humphrey Lyttelton on Charlesin serkku.
Keri Sable
Keri Sable (s. 28. huhtikuuta 1986, Buffalo, New York) on aikuisviihdealalta vetäytynyt yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Sable syntyi Buffalossa, New Yorkissa, italialaista alkuperää olevaan perheeseen. Valmistumisen jälkeen vuonna 2004 Sable aloitti aikuisviihdeuransa muutettuaan Los Angelesiin.
Sable teki sopimuksen "Exotic Star Models"in kanssa. Sablen ensimmäinen aikuisviihdefilmi oli "First Offense 5" Peter Northin kanssa.
Huhtikuussa 2005 Sable allekirjoitti opimuksen Wicked Picturesin kanssa. Sablen ensimmäinen rooli Wickedille oli elokuvassa "Sold", jossa hän työskenteli ohjaaja Brad Armstrongin ja vuonna 2005 parhaan naisnäyttelijän AVN Awardin voittaneen Jessica Draken kanssa. Loppuvuodesta 2005 Sable kuitenkin vetäytyi aikuisviihdealalta.
Luther Davis
Luther Davis (29. elokuuta 1916 – 29. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Hän opiskeli Yalen yliopistossa, Culver Academiesissa ja eteni Yhdysvaltain ilmavoimissa majuriksi.
Davis voitti vuonna 1954 kaksi Tony-palkintoa. Hän oli niin ikään Mystery Writers of American Edgar-palkittu.
Davisin tunnetuimpia töitä kirjoittajana Broadwaylla ovat musikaali "Kismet" ja "Timbuktu!". Hän teki työtä myös elokuvien parissa ja televisiossa.
Buddy Lewis
John Kelly ”Buddy” Lewis (10. elokuuta 1916 – 18. helmikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Major League -tasolla 16. syyskuuta 1935 ja viimeisensä 30. syyskuuta 1949.
Lewisin pelasi Washington Senatorsissa vuosina 1935–1941, 1945–1947 ja 1949. Uran katkaisi palvelu toisessa maailmansodassa. Lewis palveli Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa lentäjänä.
Lewis kuului All-Star-joukkueeseen vuosina 1938 ja 1947.
Vancouver (Washington)
Vancouver on Yhdysvaltain Washingtonin osavaltion neljänneksi suurin kaupunki. Vuonna 2005 kaupungissa oli 157 493 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Columbia-joen pohjoisrannalla. Joen vastarannalla sijaitsee Portland.
Suurempi Vancouver Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitsee kaupungista noin 490 kilometriä pohjoiseen. Molemmat kaupungit nimettiin merikapteeni George Vancouverin mukaan, mutta Kanadan Vancouver perustettiin vasta vuonna 1886, lähes 30 vuotta Washingtonin Vancouverin jälkeen. Kaupungin edustajat ovat ajoittain ehdottaneet kaupungin nimeämistä Fort Vancouveriksi, Vancouver USA:ksi, tai Old Vancouveriksi sekaannuksien välttämiseksi.
Tanhuniitty
Tanhuniitty on Järvenpään Kyrölän pientalokylä (valmistunut 1975–1978) jonka suunnittelussa otettiin huomioon ensimmäisiä kertoja Suomessa erityisesti mahdollisuudet asukkaiden yhteistoiminnalle ja helpolle kanssakäymiselle. Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 1997.
Nykyään Tanhuniityssä järjestetään vuosittain esimerkiksi Tanhuniitty-päivä toukokuun lopussa ja Elojuhla syyskauden alussa. Valojen vaellus on kynttiläkulkue vuoden pimeimpään aikaan, yleensä marraskuussa. Tanhuniityssä julistetaan alueen asukkaille myös joulurauha. Tapahtumat järjestää Tanhuniityn asukasyhdistys.
Kyrölän kukkulalla voi laskea mäkeä talvisin ja kesäisin kukkulan vieressä voit pelata vaikkapa jalkapalloa
https://www.facebook.com/Tanhuniitty?ref=hl
Silovalaat
Silovalaat ("Balaenidae") ovat yksi neljästä hetulavalaiden heimosta. Silovalaisiin kuuluu nykyään kolme tai neljä lajia kahdessa suvussa. Silovalaiden nimi tulee niiden sileästä, uurteettomasta kurkusta. Ne ovat tukevarakenteisia eläimiä, ja niillä on paksu rasvakerros. Selkäevä puuttuu kokonaan, ja kuperasti kaartuva yläleuka kapenee edestä kuonomaiseksi. Paksu alahuuli peittää osittain ylähuulen, mikä aiheuttaa sen, että suun linja on käyrä. Hetulat ovat paljon pidemmät ja niiden reunasukaset ovat ohuemmat ja tiheämmät kuin uurteisvalailla. Puhallusaukossa on kaksi sierainta, joista uloshengityksessä purkautuu ilmaan kaksi ylösalaisen kartion muotoista höyrysuihkua. Rintaevät ovat lyhyet ja tylpät, pyrstöevä taas on suuri ja laakea. Kaikki seitsemän kaulanikamaa on ovat sulautuneet yhteen, ja erittäin suuren pään pituus voi olla jopa kolmannes kokonaispituudesta. Silovalaat eivät ole yhtä virtaviivaisia kuin uurteisvalaat, ja ne uivat varsin hitaasti.
Silovalaiden tärkeintä ravintoa ovat hankajalkaiset, joita ne siivilöivät vedestä uiden hitaasti suu auki. Ne ruokailevat yleensä pinnassa tai sen lähellä. Silovalaat elävät yksin tai pienissä, korkeintaan 3–4 yksilön ryhmissä.
Heimon lajit ovat kärsineet kovasti valaanpyynnistä, ja niiden määrä on nykyään pieni. Hitaan uintinsa takia niitä on helppo pyytää, ja ne jäävät kuoltuaan kellumaan.
Thomas Magnusson
Thomas Magnusson (s. 2. heinäkuuta 1950 Långby, Hudiksvall) on entinen ruotsalainen maastohiihtäjä.
Magnusson voitti Falunin MM-kisoissa 1974 30 kilometrin maailmanmestaruuden 53 sekunnin erolla Juha Mietoon. 50 kilometrin kilpailussa Magnusson oli pronssilla Gerhard Grimmerin ja Stanislav Henychin jälkeen.
Magnusson voitti Holmenkollenin perinteikkään 50 kilometrin kilpailun vuonna 1977. Lahden MM-kilpailuissa 1978 hän hiihti ankkuriosuuden Ruotsin voittaessa 4x10 kilometrin viestin maailmanmestaruuden runsaan yhdentoista sekunnin erolla Suomeen. Joukkueen muut jäsenet olivat Sven-Åke Lundbäck, Christer Johansson ja Tommy Limby.
Stanislav Henych
Stanislav Henych (s. 19. helmikuuta 1949 Jilemnice) on entinen tšekkiläinen maastohiihtäjä, joka edusti aktiiviurallaan Tšekkoslovakiaa.
Henych saavutti hopeaa 50 kilometrin kilpailussa Falunin MM-hiihdoissa 1974. Hän hävisi kultamitalisti Gerhard Grimmerille minuutin ja 50 sekuntia, mutta voitti kolmanneksi sijoittuneen Thomas Magnussonin vajaalla 14 sekunnilla.
Luettelo Pyhän istuimen eksterritoriaalisista alueista
Tämä on luettelo Pyhän istuimen eksterritoriaalisista alueista. Nämä alueet ovat Vatikaanivaltion ulkopuolella, mutta kuuluvat silti paavin hallinnon alaisuuteen. Suurin osa alueista sijaitsee Roomassa, mutta osa myös Rooman ulkopuolella.
Jan Staszel
Jan Staszel (s. 15. syyskuuta 1950 Dzianisz) on entinen puolalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1970-luvulla. Hän oli kaikkien aikojen ensimmäinen puolalainen maastohiihdon arvokisamitalisti.
Staszel saavutti Falunin MM-hiihdoissa 1974 pronssia 30 kilometrin kilpailussa. Hän hävisi kultaa voittaneelle Thomas Magnussonille minuutin ja 15 sekuntia sekä hopeamitalisti Juha Miedolle vajaat 22 sekuntia, mutta kukisti neljänneksi sijoittuneen Ivan Garaninin 35 sekunnilla.
27 (luku)
27 (kaksikymmentäseitsemän) on kokonaisluku, jota edeltää 26 ja seuraa 28. Luvun 27 jakajat ovat 1, 3, 9 ja 27.
27 on kuutioluku (27 = 3).
Se on ensimmäinen yhdistetty luku kymmenjärjestelmässä, joka ei ole jaollinen millään numeroistaan (2,7).
Luvun 27 käänteisluvulla formula_1 on mielenkiintoinen ominaisuus:
formula_2.
Näin on, koska 27*37=999.
Conrad Hilton
Conrad Nicholson Hilton Sr. (25. joulukuuta 1887 Socorro County, New Mexico – 3. tammikuuta 1979 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen liikemies ja Hilton-hotelliketjun perustaja.
Conrad Hilton syntyi vuonna 1887 San Antoniossa, nykyisessä New Mexicossa norjalaissyntyisen Augustus Halvorson "Gus" Hiltonin (ent. August Halvorsen Hilton) ja amerikansaksalaisen Mary Genevieve Laufersweilerin lapsena.
Hän opiskeli New Mexico Military Institutessa St. Michael's Collegessa (nykyinen College of Santa Fe) ja New Mexico School of Minesissa (nykyinen "New Mexico Tech"). Hieman yli kaksikymmentävuotiaana hän oli Yhdysvaltain republikaanipuolueen edustaja ensimmäisessä uudelleen muodostetun New Mexicon osavaltion parlamentissa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Conrad liittyi armeijaan ja palveli Ranskassa. Hänen yksikkönsä (304th Labor Battalion) ei juuri osallistunut taisteluihin. Helmikuussa 1919 hänen sotilaspalvelunsa päättyi. Armeija-aikana hänen isänsä oli kuollut auto-onnettomuudessa.
Hilton muutti Texasiin ja aloitti hotelliyrittäjänä ostamalla Mobley Hotellin Ciscosta Texasista vuonna 1919. Ensimmäinen suurempi, monikerroksinen hotelli, jonka hän rakensi, oli 20. marraskuuta 1930 avattu El Paso Hilton (nykyinen Plaza Hotel). Hän muodosti Hilton Hotels Corporationin vuonna 1946. Yritys laajeni luottokorttialalle, autojenvuokraukseen ja muihin matkustuspalveluihin.
1930-luvun lamakautena Hilton oli joutua konkurssiin ja menetti useita hotelleitaan. Hän sai kuitenkin työskennellä hotellijohtajana ja lopulta kykeni ostamaan menettämänsä hotellit takaisin.
Hilton oli kolmesti naimisissa ja hänellä oli neljä lasta:
Conrad Hilton kuoli 3. tammikuuta 1979 Santa Monicassa Kaliforniassa 91-vuotiaana luonnolliseen kuolemaan. Hänet on haudattu Calvary Hillin katoliselle hautausmaalle Dallasiin Texasiin.
Hiltonin kuoleman jälkeen perustettu Conrad N. Hilton Humanitarian Prize on suurin humanitaarinen palkinto maailmassa. Conrad N. Hiltonin säätiö jakaa vuosittain tämän 1,5 miljoonan dollarin palkinnon humanitaarista työtä tekevälle organisaatiolle. Suurin osa hänen omaisuudestaan meni testamentin mukaan roomalaiskatoliselle kirkolle ja hyväntekeväisyysjärjestöille. Conradin poika Barron kiisti kuitenkin testamentin ja voitti oikeustaistelun 1988. Barronin ja hänen jälkeläistensä omaisuuden nettoarvo nousi 335 miljoonaan dollariin.
Conrad Hiltonin omaeläkerta "Be My Guest" julkaistiin vuonna 1957. Jokaisessa Hiltonin hotelliketjun hotellihuoneessa on yksi kappale tätä kirjaa.
Conrad oli Paris Hiltonin ja Nicky Hiltonin isoisoisä. Hiltonin suvussa on tällä hetkellä kaksi Conrad-nimistä henkilöä: Parisin pikkuveli Conrad Hughes Hilton ja Conrad Nicholson Hilton nuoremman poika Conrad Nicholson Hilton III.
Eleanoora Rosenholm
Eleanoora Rosenholm on suomalainen kokeellinen pop-yhtye.
Yhtyeen taustalla ovat porilaiset Mika Rättö ja Pasi Salmi, jotka ovat yhdessä laulaja Noora Tommilan kanssa säveltäneet ja sanoittaneet yhtyeen kappaleet. Rättö ei esiinny yhtyeen live-kokoonpanossa.
Vuoden 2007 joulukuussa ilmestyi Eleanoora Rosenholmin esikoislevy "Vainajan muotokuva". Yhtyeen musiikkia on luonnehdittu mm. "kepeän rytmikkääksi ja alakuloisen laahaavaksi" sekä "taiderockin, konepopin ja perisuomalaisen paatoksen" yhdistelmäksi. Syyskuussa 2008 julkaistiin yhtyeen toinen albumi "Älä kysy kuolleilta, he sanoivat". Yhtyeen kolmas albumi "Hyväile minua pimeä tähti" julkaistiin maaliskuussa 2011. Neljäs albumi, "Talvipalatsin puutarhassa", julkaistiin marraskuussa 2018.
Elokuussa 2009 yhtyeen "Ambulanssikuskitar" valittiin vuoden parhaaksi musiikkivideoksi Oulun musiikkivideofestivaaleilla.
Enigma (peli)
Enigma on ilmainen tietokonepeli, joka pohjautuu aikaisempaan suosittuun kaupalliseen "Oxydiin". Enigman koodin tultua julkiseksi peli on osa GNU-projektia ja se on käännetty useille käyttöjärjestelmille.
Enigmassa pelaaja liikuttaa hiirellä kuulaa pyrkien ratkaisemaan moninaisia tehtäviä ja selvittämään tasoja, joita Enigmassa on jopa noin tuhat kappaletta. (Enigman omien tasojen lisäksi pelissä on mm. Sokobanista tuttuja sekä Oxydin ja sen edeltäjän "Espritin" vanhoja tasoja.) Useimmat tasot ovat loogisia ongelmia, joissa kuulan tulee avata kohteita tai siirtää objekteja tiettyihin paikkoihin tietyssä järjestyksessä, mutta mukana on myös monia hiirenkäsittelytaitoon ja -nopeuteen perustuvia tehtäviä.
Enigman tasot on kirjoitettu Lua-ohjelmointikielellä: tasoja on suhteellisen helppo myös kirjoittaa itse.
Vähemmistöryhmä
Vähemmistöryhmä tai vähemmistö on sosiaalinen ryhmä joka ei kuulu yhteiskunnan hallitsevaan enemmistöön. Sosiaalinen vähemmistö ei välttämättä ole lukumäärältään vähemmistö – se voi olla mikä tahansa ryhmä, joka on sosiaalisesti heikommassa asemassa kuin valtaväestö koulutuksen, työllisyyden, omaisuuden tai poliittisen vallan suhteen. Selvyyden vuoksi näistä ryhmistä voidaan käyttää nimityksiä "alistettu ryhmä" ja "hallitseva ryhmä" "vähemmistön" ja " enemmistön" sijaan. Sosiaalitieteissä "vähemmistö" tyypillisesti viittaa syrjäytymiseen ja alistamiseen suhteessa mielipiteeseen, ympäristöön, kieleen, kansallisuuteen, uskontoon, kulttuuriin, vammaisuuteen, köyhyyteen, työllistymiseen, ikään, ja seksuaaliseen suuntautumiseen.
Vähemmistöt liitetään usein ihmis- ja kansalaisoikeuksiin. Vähemmistöjen kokema eriarvoisuus on noussut aikakautemme huolenaiheeksi. Syrjintään liittyy usein yksilön arvioiminen vähemmistöön kuuluvana arvostamatta häntä oman toimintansa pohjalta. Syrijintä voi olla myös epäsuoraa ja rakenteellista. Vähemmistöoikeuksien puolesta on noussut kansanliikkeitä joihin on kuulunut mm. kuluttaja oikeudet, maahanmuuttajien oikeudet, maanviljelijäin tuet, työttömyys, vammaisten oikeudet, ympäristön suojelu.
Sosiologi Louis Wirth on määritellyt vähemmistöt "ryhmäksi ihmisiä, jotka ulkonäkönsä tai kulttuurinsa vuoksi on eristetty muusta yhteiskunnasta, jossa heitä kohdellaan eriarvoisesti, jonka vuoksi he pitävät itseään yhteisen syrjinnän kohteina.. Gad Barzilain määritelmän mukaan vähemmistöryhmiltä puuttuu hallintovalta ja poliittisen vallan resurssit.Tähän määritelmän kuuluu sekä objektiiviset että subjektiiviset kriteerit. Vähemmistöryhmään kuuluminen on yhteiskunnan objektiivisesti antama status, joka pohjautuu henkilön fyysisiin ominaisuuksiin tai käyttäytymiseen. Subjektivisesti se määräytyy ryhmän jäsenen oman identiteetin tai solidaarisuden pohjalta. Joka tapauksessa ryhmän jäsenyys on luonteeltaan kategoriaalinen. Henkilö, joka toimii vähemmistön tavoin ja osoittaa siihen kuuluvia fyysisiä ominaisuuksia luetaan mukaan ryhmään.
Suomessa vähemmistövaltuutetun tehtävänä on edistää etnisten vähemmistöjen ja ulkomaalaisten asemaa, yhdenvertaisuutta ja oikeusturvaa sekä hyviä etnisiä suhteita Suomessa. Vähemmistövaltuutetun toimivalta ei koske syrjintää pelkästään kielen, sukupuolisen suuntautumisen, maailmankatsomuksen tai vammaisuuden perusteella. Näillä perusteilla tapahtuvan syrjinnän torjunta kuuluu edelleen muille viranomaisille, lähinnä ylimmille laillisuusvalvojille ja työelämässä työsuojeluviranomaisille. Vähemmistöjen ihmisoikeuksien toteutumista valvoo Ihmisoikeusliitto, joka raportoi ihmisoikeuksien toteutumisesta suoraan Euroopan unionille.
Giv'at Ze'ev
Giv'at Ze'ev on juutalaissiirtokunta Israelin vuoden 1967 jälkeen miehittämällä Länsirannalla. Siirtokunta on perustettu vuonna 1983 ja vuoden 2016 lopussa sen asukasluku oli 16 865. Siirtokuntia Israelin miehittämillä alueilla pidetään kansainvälisesti laittomina.
Giv'at Ze'ev sijaitsee lähellä el-Jibin palestiinalaiskylää, jonka tutkijat ovat yhdistäneet Vanhan testamentin Gibeonin (hepreaksi Gi'von) kaupunkiin. Ennen Giv'at Ze'evin siirtokunnan perustamista sen nykyisellä paikalla sijaitsi sittemmin hylätty Jordanian armeijan tukikohta. Israel valtasi Länsirannan Jordanialta kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Israelissa syntyi sodan jälkeen siirtokuntaliike, jonka jäsenet pyrkivät asettumaan miehitetyille alueille. Vuonna 1977 joukko siirtolaisia asettui hylättyyn tukikohtaan Giv'at Ze'eviin, mutta ensimmäiset yritykset asuttaa paikka eivät onnistuneet. Israelin valtio otti paikan haltuunsa vuonna 1981 ja vuonna 1983 paikalle alettiin asuttaa siirtolaisia. Kansainvälisesti Israelin miehitetyille alueille perustamia siirtokuntia pidetään laittomina. Giv'at Ze'ev sai nykyisen nimensä vuonna 2004 ja se nimettiin Betar-liikkeen johtaja Ze'ev Jabotinskyn mukaan.
Israelissa on ollut esillä ehdotus liittää Giv'at Ze'ev ja muut Jerusalemin lähellä sijaitsevat siirtokunnat yhdeksi suureksi kaupungiksi.
Giv'at Ze'evin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 16 865.
Agutit
Agutit eli kultajänikset ("Dasyproctidae") on pitkäkoipisten jyrsijöiden heimo.
Aikuiset agutit ovat 30–40  cm pitkiä. Niiden häntä on 1,5-senttinen töpö. Takajalassa on kolme varvasta, jotka päättyvät kaviomaiseen kynteen. Väritys vaihtelee tummanruskeasta kullankeltaiseen.
Agutien levinneisyysaluetta ovat Meksiko, Väli-Amerikka, Brasilia ja pienet Antillit. Ne syövät pääasiassa kasviperäistä ravintoa, mutta ravinnoksi kelpaavat myös hyönteiset ja jopa pikkulinnut.
Ihminen on siirtoistuttanut muutamaa agutilajia niiden luontaisten elinalueiden ulkopuolelle Karibianmerelle. Etelä-Amerikan pohjoisosista ja Pieniltä Antilleilta kotoisin olevaa "Dasyprocta leporina"-lajia on viety Neitsytsaarille, meksikolaista "D. mexicana"-lajia Kuubaan ja eteläamerikkalaista "D. punctata"-lajia Kuubaan ja Caymansaarille.
Naaras kantaa kolme kuukautta ja synnyttää kerrallaan kaksi poikasta.
Kustaa Evertinpoika Horn
Kustaa Evertinpoika Horn () (1614 – 27. helmikuuta 1666) oli Ruotsin sotamarsalkka ja hallintomies. Hän oli Evert Kaarlenpoika Hornin poika.
Kustaa Evertinpoika Hornista tuli vapaaherra 1651. Vuonna 1654 hänet nimitettiin Käkisalmen läänin ja Inkerinmaan kenraalikuvernööriksi ja hänestä tuli valtaneuvos. Kenraaliksi hänet ylennettiin 1656 ja sotamarsalkka hänestä tuli 1663. Samana vuonna hänet nimitettiin Bremen-Verdenin kenraalikuvernööriksi.
Ollessaan Käkisalmen ja Inkerinmaan kenraalikuvernööri Horn rasitti muun muassa linnankunnostustöillä paikallista väestöä, ja vaikutti siten osaltaan karjalaisen ortodoksiväestön muuttamiseen Venäjälle ruptuurisodan aikana.
Tic-liike
Tic-liike eli hermovärve tarkoittaa nykimisoiretta tai lihasnyintää, joka esiintyy tahdosta riippumatta jatkuvasti toistuvina lyhyinä liikesarjoina etenkin kasvojen, kaulan ja hartioiden lihaksissa. Niitä esiintyy yleisen arvion mukaan 10 %:lla lapsista. Tyypillisimmin tic on 7–15-vuotiaiden poikien oire. Se on pojilla 3–4 kertaa yleisempi kuin tytöillä. Tyypillisiä tic-oireita ovat silmien räpyttely, irvistely, huulien nuoleskelu ja olkapäiden kohottelu. Nykimishäiriö voi ilmetä myös äänioireina kuten niiskutuksena, rohinana, yskimisenä, viheltelynä, ääntelynä joka muistuttaa koiran haukkumista tai sylkemisenä. Monimuotoiset nykimiset ovat useiden lihasryhmien laajoja, perättäisiä liikkeitä, esimerkiksi hyppely ja tanssimaiset liikkeet. Nykimisoire on lapsilla yleensä tilapäinen, ajan myötä se vähenee itsestään. Vaikeimmillaan tic-liikkeet ovat noin 10 vuoden iässä ja helpottuvat usein nuoruusiässä. Tic-liikkeet ovat yhtenä keskeisenä oireena Touretten oireyhtymässä.
Tic-liikkeet ovat nykykäsityksen mukaan olennaisilta osin keskushermoston motorisia toimintoja säätelevien hermoverkostojen neurologinen häiriö. Tic-liikkeiden tarkkaa syntymekanismia ei tunneta, mutta perinnöllisten tekijöiden osuutta pidetään merkittävänä. Dopaminergisten tyvitumakkeiden toiminnan ja dopamiininkuljettajaproteiinin poikkeavuudet ovat tärkeimmät etiologiaa koskevat hypoteesit. Myös streptokokki‑infektion on arveltu olevan yhteydessä nykimis‑ ja pakko‑oireiden alkamiseen, mutta suoraa syysuhdetta ei ole kyetty osoittamaan. Tardiiviksi dyskinesiaksi kutsuttu pysyvä tic-oireisto voi syntyä myös antipsykoottisten lääkkeiden käytön seurauksena.
Tic-liikkeitä pidettiin ennen ankarasta yliminästä johtuvana neuroottisluonteisina häiriöinä. Tic-oireita pidettiin vaikeasti poistettavina, mutta suomalaiset psykiatrit suosittelivat silti potilaiden hoitamista psykoterapialla ja vaikeimmissa tapauksissa jopa psykiatrisilla sairaalajaksoilla ja tilapäisellä rauhoittavalla lääkityksellä. Psykiatrien mukaan tic-potilaan psyykkinen jännitys johtaisi ilman hoitoa persoonallisuuden kaventumiseen, vaikka varsinainen tic-oire häviäisikin itsestään lapsen kasvaessa. Psykoterapian tarkoituksena oli päästä keskustelemalla käsiksi tiedostamattomiin ongelmakohtiin suhteessa vanhempiin tai omiin pelkoihin sekä itseen kohdistettuihin vaatimuksiin.
Robertas Žulpa
Robertas Žulpa (20. maaliskuuta 1960) on entinen liettualainen uimari, joka edusti uintiurallaan Neuvostoliittoa. Hän voitti olympiakultaa 200 metrin rintauinnista kesäolympialaisissa 1980, Moskovassa.
Hän voitti urallaan myös kolme Euroopan mestaruutta, sekä yhden pronssin pitkällä radalla.
Iiris Kalliola
Iiris Kalliola (s. 1959 Valkeakoski) on suomalainen tietokirjailija. Hän on kirjoittanut ja suomentanut tietokirjoja biologian alalta erityisesti lapsille. Hän toimi Suomen tietokirjailijoiden Uudenmaan aluevastaavana 2015-2017.
Vuonna 2011 Kalliola palkittiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla yhdessä Lasse J. Laineen kanssa teoksesta "Suomen lasten luontokirja". Sama teos oli vuonna 2010 WWF:n valitsema Vuoden luontokirja. Vuonna 2013 Kalliola palkittiin Tietopöllö-palkinnolla ja 2016 Lauri Jäntin säätiön Tieto-Lauri -palkinnolla yhdessä Lasse J. Laineen kanssa teoksesta "Suomen lasten retkeilyopas".
Kalliola on koulutukseltaan biologi Helsingin yliopistosta.
Kate Atkinson
Kate Atkinson (s. 1951 York) on englantilainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Museon kulisseissa" (1995) sai Whitbread-palkinnon.
Atkinson opiskeli kirjallisuutta Dundeen yliopistossa. Hän teki amerikkalaista kirjallisuutta käsittelevän väitöskirjan, mutta sitä ei hyväksytty. Atkinson sanoo, että taustalla oli tiedekuntariitoja, joiden välikappaleeksi hän jäi. Atkinson asuu Edinburghissa Skotlannissa.
Atkinsonin esikoisromaani "Museon kulisseissa" (1995) voitti Whitbread-palkinnon.
Atkinson on kirjoittanut kirjallisia dekkareita, kuten hän itse niitä luonnehtii. Tähän "Jackson Brodie" -sarjaan on tulossa viides teos. Brittiläinen televisiosarja "The Case Histories" pohjautuu näihin teoksiin.
Tilausliikenne
Tilausliikenne tarkoittaa pääasiassa linja-autolla mutta myös esimerkiksi raitiovaunulla suoritettavaa reittiliikenteen ulkopuolista ajoa, jossa kuljetetaan ennalta sovittua matkustajaryhmää. Tilausajot ovat asiakkaan tilaamia kuljetuksia, joissa aikataulu, reitti, autokalusto ja mahdolliset oheispalvelut ovat asiakkaan tarpeiden mukaan määriteltyjä, eivätkä reittiliikenteen tapaan noudata liikennöitsijän asettamia kriteerejä. Lainsäädännön määritelmä tilausliikenteelle on “luvanvaraista henkilöliikennettä, jota harjoitetaan vain tilauksesta tilaajan määräämällä tavalla, sekä muuta luvanvaraista henkilöliikennettä, joka ei ole linjaliikennettä eikä ostoliikennettä.” Linja-autolla tilausajoja suorittavalta yritykseltä vaaditaan voimassa oleva joukkoliikennelupa, joka on autokohtainen. Lisäksi muihin EU-maihin ja Norjaan suuntautuvilta henkilöliikenteen kuljetuksilta vaaditaan yhteisölupa, joka myös on autokohtainen. Tilausajoa ajava liikenneväline on yleensä varustettu Tilausajo-kilvellä, jotta reittiliikennettä odottavat matkustajat eivät turhaan pyrkisi tilausajon kyytiin.
Kuljetusta tarvitseva ryhmä, kuten harrastusseura tai koulu, tilaa ajon liikennöitsijältä. Keväisin tärkeän osan linja-autojen tilausajoista muodostavat luokkaretket mm. huvipuistoihin ja leirikeskuksiin. Tilausliikenteen ajot voivat olla yksittäisiä ajomatkoja tai ennakkoon tietyn sopimuksen perusteella ajettavia toistuvia ajoja, esimerkiksi matkatoimistojen asiakaskuljetukset laivaristeilyille. Monella tilausajoja harjoittavalla liikennöitsijällä on oma matkatoimisto tai muu yhteistyökumppani, joka voi järjestää ryhmän majoitukset, ruokailut, laivaliput sekä muut etukäteen tilattavat ohjelmanumerot. Varuskuntien lomakuljetukset ovat usein varuskunnan tilaamia linja-autojen tilausajoja. Vaikka liikenne kulkee sovittuja reittejä ja säännöllisin väliajoin, se on suljettu varuskunnan ulkopuolisilta matkustajilta.
Nykyaikaisessa tilausajolinja-autossa on usein ilmastointi, WC, kahvinkeitin, jääkaappi sekä viihdejärjestelmä, sisältäen esimerkiksi DVD-soittimen, CD-vaihtajan ja radion. Suomessa tilausajoliikenteessä esiintyviä alusta- ja korimerkkejä ovat muun muassa Carrus, Lahden Autokori, MAN, Mercedes-Benz, Neoplan, Scania, Setra ja Volvo.
Tilausajojen yksi suurimpia etuja on joustavuus ryhmämatkoilla – reitiltä voidaan poiketa, matkanjohtajan niin halutessa, tai matkaohjelmaan voidaan tehdä muita tarvittavia muutoksia lennossa, mikäli käytettävissä oleva aika sen sallii. Tilausliikenteen tarjoukset ja sopimukset on suositeltavaa pyytää kirjallisesti ja niistä tulisi käydä ilmi seuraavat asiat: matkan aikataulu, matkan alkamis- ja päättymispaikka, linja-auton varustus, matkustajamäärä, hinta ja muut sopimukseen vaikuttavat tekijät.
Turun Soitannollinen Seura
Turun Soitannollinen Seura () on suomalainen vuonna 1790 perustettu musiikkikulttuurin edistämiseen keskittyvä aatteellinen yhdistys. Se on Suomen vanhin edelleen toimiva yhdistys. Musikaliska Sällskapet kehkeytyi Aurora-seuran konserteista ja musiikki-illoista edistämään musiikkikulttuuria Turussa.
Seuran toimintaan on oleellisena osana kuulunut sen perustamisesta asti oman orkesterin ylläpitäminen. Vuonna 1927 tapahtuneen kunnallisen ammattiorkesterin, Turun filharmonisen orkesterin perustamisen jälkeen seuran oma orkesteri on toiminut satunnaisemmin. Turun Soitannollinen Seura perusti Turun musiikkijuhlat ja Ruisrockin. Lisäksi seura järjestää Turun valtakunnallisia sellokilpailuja.
Turun Soitannollisen Seuran puheenjohtajana on vuodesta 2017 lähtien toiminut Eero Linjama. Muita yhdistyksen puheenjohtajia ovat olleet muun muassa Magnus Wilhelm Armfelt (1790), Jakob Gadolin (1794), Jakob Tengström (1804–1805), Otto Andersson (1930–1958), John Rosas (1961–1974), Arne Rousi (1975–1996), Alarik Repo (1996–2010) ja Emilie Gardberg (2010-2017).
Luettelo Suomen siviili-ilmailun lento-onnettomuuksista
Luettelo Suomen siviili-ilmailun lento-onnettomuuksista sisältää kaikki Suomen ilmatilassa tapahtuneet kuolemaan johtaneet lento-onnettomuudet suomalaisilla siviili-ilma-aluksilla (laskuvarjo-onnettomuudet eivät siis sisälly luetteloon). Lisäksi on listattu joitain onnettomuuksia, joista ei ole aiheutunut kuolonuhreja. Muita, ihmisten vakaviinkin vammoihin ja ilma-aluksen vaurioitumiseen tai tuhoutumiseen johtaneita lento-onnettomuuksia on tapahtunut paljon enemmän.
Kevytilmailu alkoi riippuliitimistä, joka ei Suomessa näkynyt onnettomuustilastoissa kuten esim. Yhdysvalloissa. Toisaalta riippuliito-onnettomuuksia ei tutkittu 1970- ja 1980-luvuilla lento-onnettomuuksina. 1990-luvun lopulta kevytilmailu on kasvanut ja myös siksi onnettomuuksia tapahtuu enemmän.
Suomen ilmatilan ulkopuolella tapahtui Suomen helikopteri-ilmailun suurin onnettomuus: 
Copterlinen Sikorsky S-76C tuhoutui 10. elokuuta 2005 Tallinnan edustalla. Kaksi ohjaajaa
ja kaksitoista matkustajaa hukkui kopterin syöksyessä mereen. Onnettomuustutkinnan mukaan
syynä oli tekninen vika: servomoottorin virheellinen pintakäsittely sai aikaan pyrstöroottorin tuhoutumisen, josta onnettomuus sai alkunsa. Servon mäntiä on luotettavuuden maksimoimiseksi kaksi ja toisen toiminnan pitäisi riittää – tämänkin takia Sikorsky ei hyväksynyt teknistä syytä, joka johtaisi sen korvausvastuuseen. Myös trombia syytettiin onnettomuudesta. Ohjaaja sinkoutui ohjaamosta ulos, joten ohjaajan istuinvyöt olivat auki jossain vaiheessa. Ohi lentäneen toisen kopterin kärkipyörteet, törmäys lintuparveen ja tiedustelupalvelut esiintyivät onnettomuuteen liittyvissä salaliittoteorioissa.
Purjelentokoneiden onnettomuudet lisääntyivät, kun liitokoneista siirryttiin suurempien oppilasmäärien kouluttamiseen vintturihinatuilla nykyaikaisilla purjelentokoneilla.
Moottoripurjekoneet eli moput ovat välimuoto purjelennon ja kevytilmailun välillä, pyrkimyksenä moottorilento kohtuullisilla kustannuksilla.
Ilmapalloille on sattunut vain yksi onnettomuus, vaikka harrastuslentäminen on laajentunut liiketoiminnaksi 1980-luvulta lähtien.
Vuoden 2007 kohdalla on esimerkinomaisesti kuvattu kaikki vakavat lento-onnettomuudet, ei vain kuolemaan johtaneet.
Vuoden 2010 alussa Ilta-Sanomissa olleen artikkelin mukaan 2000-luvun lento-onnettomuuksien määrä (pois lukien laskuvarjo-onnettomuudet) oli yllä olevan taulukon mukainen paitsi
Tästä luettelosta puuttuu Tuusulan onnettomuus v. 1986 OH-CAR
Samoin puuttuu Sipoon Sputsjundin onnettomuus 13.11.1967, jossa kolme miestä kuoli.
Hjalmar Svanberg
Ludvig Hjalmar Svanberg (11. huhtikuuta 1869 Vehmaa – 20. joulukuuta 1954 Tyrvää) oli suomalainen kirkkoherra, jonka on sanottu olleen Suomen Puolustusvoimien kirkollisen työn isä. Hän esitteli suunnitelmansa Suomen vapausarmeijan kirkollisesta työstä kenraali Mannerheimille 31. maaliskuuta 1918. Maaliskuun viimeistä päivää vietetään tästä syystä Puolustusvoimien kirkollisen työn vuosipäivänä.
Svanberg toimi muun muassa kirkkoherran virka-apulaisena, pitäjänapulaisena ja vt. kirkkoherrana Hausjärvellä 1894–1902 ja kirkkoherrana Kuortaneella 1902–1912, Vilppulassa 1912–1922 sekä Tyrväällä 1922–1951. Hän sai 1918 rovastin arvon ja oli myöhemmin myös lääninrovastina. Lisäksi hän toimi kirkkoherrana ollessaan myös tuomiokapitulin asessorina.
Hjalmar Svanbergin poika Ensio Rislakki (ent. Svanberg) oli kuuluisa kirjailija ja toimittaja, joka tunnettiin myös nimimerkillä Valentin. Teollinen muotoilija Eero Rislakki on Svanbergin pojanpoika.
Sōhei
Sōhei (, kirjaimellisesti "munkkisoturit") olivat buddhalaisia munkkisotureita feodaalisessa Japanissa.
Sōhein perinteinen ase oli naginata. Muita tunnettuja aseita olivat muun muassa jouset ja miekat.
Curtis Myden
Curtis Allen Myden (s. 31. joulukuuta 1973 Calgary, Alberta) on entinen kanadalainen uimari ja olympiamitalisti. Hän edusti Kanadaa urallaan kolmissa kesäolympialaisissa, alkaen vuodesta 1992.
Myden osallistui ensimmäistä kertaa aikuisten tason kansainvälisiin arvokilpailuihin vuonna 1991, jolloin järjestettiin Tyynenmeren maiden uintimestaruuskilpailut Edmontonissa. Seuraavana vuonna Myden osallistui ensimmäistä kertaa olympialaisiin, sijoittuen 200 metrin sekauinnissa kymmenenneksi ja 100 metrin rintauinnissa sijalle 25.
Vuosi 1993 oli Mydenin läpimurtovuosi. Hän voitti lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa Espanjan Palma de Mallorcalla kultaa 400 metrin sekauinnissa, ennen Moldovan Serghei Mariniucia ja Suomen Petteri Lehtistä. Lisäksi hän voitti pronssia 200 metrin sekauinnissa.
Vuonna 1994 hän osallistui pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuihin Italian Roomassa, sijoittuen 400 metrin sekauinnissa neljänneksi.
Vuonna 1995 Myden lähti puolustamaan edellistä lyhyen radan MM-kilpailuista saamiaan mitaleja lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuihin Brasilian Rio de Janeirooon. Hän kirkasti 200 metrin sekauinnin kolmannen sijansa hopeaksi, mutta putosi yhden pykälän alemmaksi 400 metrin sekauinnissa, saavuttaen näin kaksi hopeaa.
Vuoden 1996 kesäolympialaisiin Yhdysvaltojen Atlantaan Myden lähti mitalisuosikkina. Hän ei pettänytkään odotuksia, ja sijoittui 200 metrin sekauinnissa Unkarin Attila Czenen ja Suomen Jani Sievisen jälkeen kolmanneksi, ja otti pronssia myös 400 metrin sekauinnista, tällä kertaa edellään yhdysvaltalaiskaksikko Tom Dolan ja Eric Namesnik.
Vuonna 1998 Myden osallistui pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuihin, jotka järjestettiin Australian Perthissä. Siellä hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa kolmanneksi. Tuo mitali jäi Mydenin ainoaksi pitkän radan MM-kilpailuissa. Kilpailuiden jälkeen Myden keskittyi valmistautumaan Sydneyn olympialaisiin.
Vuoden 2000 kesäolympialaisiin Australian Sydneyyn Myden lähti puolustamaan kahta mitaliaan edellisistä olympialaisista. Hän onnistuikin uusimaan pronssinsa 400 metrin sekauinnista, mutta karsiutui välierissä 200 metrin sekauinnissa.
Vuonna 2001 Myden osallistui pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuihin Japanin Fukuokassa. Hän sijoittui siellä seitsemänneksi 400 metrin sekauinnissa ja kahdeksanneksi 200 metrin sekauinnissa. Vuonna 2002 Myden piti neljän kuukauden tauon kilpauinnista keskittyen parantelemaan välilevyn pullistumasta kärsinyttä selkäänsä. Hän palasi vielä uintiareenoille osallistumalla Kansainyhteisön kisoihin kesällä 2002. Hän sijoittui kilpailuissa viidenneksi 400 metrin sekauinnissa ja kuudenneksi 200 metrin sekauinnissa.
25. marraskuuta 2002 Myden ilmoitti lopettavansa uintiuransa keskittyäkseen urheilulääketieteen ja ortopedian opintoihinsa.
Käkikosken saha
Käkikosken saha oli keskisuuri saha Lapinjärven Porlammilla Käkikosken kylässä. Saha toimi vuosina 1957–2007. Sahalinjalla oli pelkkahakkuri- pyörösahalinja yhdellä automaattisärmällä. Työntekijöitä viimeisenä toimintavuonna sahalla oli 19, joista 5 konttorissa. Parhaimmillaan sahalla työskenteli yli 50 henkilöä. Saha tuotti vuosittain 30 000 kuutiometriä sahatavaraa.
Viimeisen viidentoista vuoden aikana saha oli sijoittanut 10 miljoonaa euroa tukinlajitteluun, sahalaitokseen, kuivaamoon, kuivan sahatavaran lajittelulaitokseen ja Bio-lämpökeskukseen - ne eivät maksaneet itseään takaisin. Toimintaa vaikeuttivat myös puun hinta ja saatavuus. Saha asetettiin konkurssiin 21.09.2007, jonka jälkeen pesänhoitaja päätti tuotantokoneiden myynnistä Venäjälle.
Palazzo della Cancelleria
Palazzo della Cancelleria on palatsi Roomassa. Se kuuluu Lateraalisopimuksen mukaan Pyhän istuimen alaisuuteen. Se sijaitsee Parionen kaupunginosassa Corso Vittorio Emanuele II -kadun ja Campo de’ Fiori -aukion välissä.
Paavi Sixtus IV:n veljenpoika kardinaali Raffaele Riario rakennutti palatsin. Huhujen mukaan Riario rahoitti rakennustyöt yhden illan uhkapelivoittojensa tuloilla. Palatsin rakennustyöt alkoivat 1480-luvulla ja se saatiin valmiiksi vuonna 1513. Rakennuksen suunnittelua pidettiin pitkään Donato Bramanten työnä, mutta nykyään Palazzo della Cancellerian pääarkkitehdin uskotaan olleen Andrea Bregno. Bramante on kuitenkin ollut mukana suunnittelemassa osaa julkisivua, sisäpihaa ja palatsin kirkkoa. Lisäksi Giorgio Vasari on ollut sisustamassa sisätiloja ja Perino del Vaga kardinaalin huonetta.
Vain neljä vuotta valmistumisensa jälkeen vuonna 1517 Palazzo della Cancelleria takavarikoitiin Riariolta osallisuudestaan paavi Leo X:n vastaiseen salaliittoon. Palatsi annettiin Giuliano de'Medicille, josta tuli myöhemmin paavi Klemens VII. Rakennus oli toimistona Giulianolle, joka oli Vatikaanin varakansleri. Myöhemmin hänen noustua paaviksi rakennuksesta tuli Vatikaanin kanslerintoimisto, jona se toimii edelleen. Lisäksi palatsia on käytetty muun muassa Napoleonin keisarillisena oikeussalina. Vuonna 1848 palatsin eteisessä murhattiin italialainen poliitikko Pellegrino Rossi.
Arkkitehti Virginio Vespignanin johdolla palatsia restauroitiin 1880-luvulla. Toiset entisöintityöt jouduttiin suorittamaan vuoden 1939 tulipalon jälkeen. Palatsin yhteydessä olevan kirkon katto romahti tulipalon takia. Rakennuksen sisäpihan kaivauksissa 1988–1991 löytyi suuren 300–400–luvulle ajoitetun basilikan jäännökset. Kirkon oli rakennuttanut paavi Damasus I ja se on yksi varhaisimmista merkittävistä roomalaisista kirkoista. Samassa yhteydessä löytyi 700–1400-luvuilla käytössä ollut hautausmaa.
Brandi Brandt
Brandi Brandt (s. 2. marraskuuta 1968) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hänet valittiin Playboyn kuukauden playmateksi lokakuussa 1987. Hän poseerasi lehden vuoden 1990 maaliskuun numeron kannessa Donald Trumpin kanssa.
Brandi on ollut naimisissa muun muassa glam metal yhtye Mötley Crüen basistin Nikki Sixxin kanssa. Heillä on kolme yhteistä lasta, Gunner Nicholas Sixx (1991), Storm Brieanne Sixx (1994) sekä Decker Nilsson Sixx (1995). Pari erosi vuonna 1996, jolloin Brandi löysi uuden miehen. Brandi ja Nikki saivat lapsilleen yhteishuoltajuuden.
Kasvohermo
Kasvohermo () on seitsemäs (VII) kahdestatoista aivohermosta. Kasvohermo on kasvolihasten liikehermo sekä kielen etuosan makuhermo, ja sen pääasiallinen tehtävä on huolehtia kasvojen liikkeistä ja ilmeistä. Kasvohermo on myös kyynelrauhasen ja parin sylkirauhasen parasympaattinen hermo. Kasvohermo lähtee tumakkeesta aivorungosta aivosillan ja ydinjatkeen välistä, josta se kulkee ohimoluun läpi ja haarautuu kasvojen alueelle. Kasvohermo on herkkä traumoille, koska se kulkee melko suojaamattomana ulomman puremalihaksen päältä.
Kasvohermon toimintahäiriön eli kasvohermohalvauksen oireina ovat kasvojen lihasten heikkous tai toimimattomuus, joka voi olla osittaista tai täydellistä. Sentraalinen kasvohermohalvaus vaikuttaa lähinnä kasvojen alaosan eli suun alueen lihaksiin, kun taas perifeerinen halvaus aiheuttaa lihasheikkouden koko kasvoissa otsasta leukaan. Kasvohermohalvaus on yleensä idiopaattinen, jolloin sitä kutsutaan Bellin halvaukseksi. Muita syitä halvaukselle voivat olla herpes zoster -infektio, borrelioosi, kasvaimet ja kasvon alueen vammat. Sisäkorvan tulehdus myös saattaa aiheuttaa kasvohermon halvaantumisen, koska kasvohermon kanavaa ohimoluussa erottaa sisäkorvasta vain ohut limakalvo.
Aladár Zsélyi
Aladár Zsélyi (12. joulukuuta 1883, Bussa – 1. heinäkuuta 1914, Budapest) oli unkarilainen lentäjä, insinööri ja Unkarin ilmailupioneereja.
Zsélyi rakensi itse kolme eri lentokonetta ja lensi Unkarin ensimmäisiä lentoja niillä. Hän oli koulutukseltaan suomalaista diplomi-insinööriä vastaava ja hän myös suunnitteli lentokoneita ja ilmailuun liittyviä teknisiä innovaatioita.
26. - 27. toukokuuta 1910 Zsélyi voitti kaksi kansallista lentopalkintoa ja lensi 18 kilometrin matkan (joka oli siihen aikaan erinoimainen suoritus). 1. kesäkuuta 1910 Zsélyi loukkaantui vaikeasti pudottuaan Unkarin kansainvälisessä lentokilpailussa lennettyään ulos koneesta, jolloin hänen kätensä murtui ja hän sai aivotärähdyksen. Hän toipui sairaalassa yli kuukauden ja jatkoi lentouraansa, vaikkakin ilmailupiireissä huhuttiin hänen kuolleen.
Toivuttuaan hän jatkoi suunnittelutehtäviä suunnitellen vuonna 1912 matkustajakoneen 34 hengelle. Vuosina 1912 ja 1913 hän tutki kaasuturbiinien käyttöä lentokoneiden voimanlähteenä, mikä kertoi hänen olevansa runsaasti aikaansa edellä. Vuonna 1913 hän läpäisi lentäjätutkinnon Wiener-Neustadtissa Itävallassa ja rakensi kolmannen, tehokkaan 66 kW:n voimanlähteellä varustetun lentokoneensa, joka tuhoutui ensilennollaan kesäkuussa 1914 moottoriin tulleen vian takia.. Tällöin Zsésleyn käsivarsi murtui, hän sai siihen tulehduksen ja kuoli jäykkäkouristukseen 1. heinäkuuta 1914.
Unkarin ilmavoimilla oli 1940-luvulla Focke-Wulf Fw 58 Weihe -lentokone rekisteriltään HA-FOA, joka oli nimetty Aladár Zsélyin mukaan.. Myöhemmin hän sai lentokentän johtajalta oman hautakiven ja muistolaatan. Budapestin lentokentän lähistöllä on katu on nimetty hänen mukaansa. Hänestä on myös julkaistu unkarilaisia lentokoneaiheisia postimerkkejä.
Mustaa valkoisella
Mustaa valkoisella on Jörn Donnerin käsikirjoittama ja ohjaama vuonna 1968 valmistunut draamaelokuva.
Elokuvan lähtökohtina olivat Kyösti Varesvuon aihe ja Marko Tapion synopsis "Sympaattinen mies", mutta Donnerin mukaan valmiilla elokuvalla "ei ollut mitään yhteistä kuulemani idean kanssa". Donner lisäsi elokuvaan sijaisnäyttelijän kanssa kuvatun katkelman rakastelukohtaukseen, joka oli kuvattu Kristiina Halkolan kanssa. Oikeusprosessin tuloksena Halkola sai 5 000 markan korvauksen taiteellisesta loukkauksesta ja kohtaus määrättiin leikattavaksi pois. Elokuvan yleisömenestys oli selvästi vuoden keskitasoa parempi, sitä kävi katsomassa 390 000 katsojaa.
"Mustaa valkoisella" kertoo jääkaappeja myyvän yrityksen mainospäälliköstä Juha Holmista sekä tämän perheestä 1960-luvun Suomessa. Perhe valitaan "Vuoden perheeksi", ja ulospäin kaikki näyttää erinomaiselta. Todellisuudessa kaikki ei olekaan niin hyvin.
Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin pinnallisena ja hitaana, vaikka muuten Donnerin ammattitaito sai kiitosta. Donnerin omaa näyttelijäsuoritusta pidettiin epäonnistuneena, vähän lievemmin ilmaisten "tyydyttävä[nä], vaikkei [se] yllytäkään kannustamaan uusiin yrityksiin alalla."
Myöhemmin televisioesitysten yhteydessä elokuvaa on pidetty onnistuneena yhdistelmänä satiiria, röyhkeyttä ja vitsikkyyttä. Liisamaija Laaksonen saa luonnehdinnan "antonionilainen", Jukka Virtanen ja Lasse Mårtenson ovat kriitikon mielestä mainioita mainosmiehiä.
Elokuva sai kolme Jussi-palkintoa: ohjauksesta (Donner), naispääosasta (Liisamaija Laaksonen) ja kuvauksesta (Esko Nevalainen). Lisäksi se palkittiin valtion elokuvapalkinnolla, jonka arvo oli 110 000 markkaa.
Serghei Mariniuc
Serghei Mariniuc (s. 14. helmikuuta 1969) on entinen moldovalainen uimari, joka voitti MM-hopeaa 400 metrin sekauinnista lyhyellä radalla Palma de Mallorcalla 1993. Hän osallistui kesäolympialaisiin vuosina 1992 ja 1996. Hänen paras sijoituksensa olympialaisissa oli 400 metrin sekauinnin kahdeksas sija Atlantassa 1996.