hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Maasjärvi
Maasjärvi () on kylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 56 kilometriä Sosnavitsasta länteen. Kylässä on viisi asukasta (vuonna 2013).
Suikujärven pogostaan kuulunut Maasjärven kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopun verokirjoissa. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se kuului Tunkuan volostiin. Vuonna 1905 kylässä oli 41 taloa, kyytiasema ja 265 asukasta. Neuvostoaikana Maasjärvi kuului Tunkuan kyläneuvostoon. Vuonna 1933 siellä oli 176 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia.
Maasjärven läheltä Tunkuanjoen rannalta on löydetty kivikautisia hautapaikkoja. Kylässä on suomalaisten maahantunkeutujien vuosina 1921–1922 teloittamien kommunistien hautapaikka.
Gioi Luong
Gioi Duc Luong on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän sijoittui rahoille vuonna 2003 peräti 86 kertaa.
Luongin rahallisesti arvokkain turnausvoitto on Legends of Poker -tapahtuman $ 3,000 Mariani/Buss Open - 1/2 Hold 'Em & 1/2 Seven Card Stud -turnauksen 72 360 dollarin ykköstila elokuussa 2004.
Tammikuussa 2007 Luong oli toinen WSOP:n oheisturnauksessa Grand Tunicassa. Dennis Perryn voittamassa turnauksessa Luongin ansiot olivat 290 792 dollaria. Vuoden 2007 WSOP:ssa hän saavutti kaksi finaalipöytäsijoitusta.
Elokuussa 2007 Gioi Luongin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,1 miljoonaa dollaria.
Hynden Walch
Heidi Hynden Walch (s. 1. helmikuuta 1971 Davenport, Iowa) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hynden Walch opiskeli näyttelemistä Pohjois-Carolinassa. Hänet palkittiin Outer Critics Circle -palkinnolla hänen esiintyessään ensi kerran Broadway-näytelmässä.
Ensimmäisen elokuvaroolinsa Walch sai vuoden 1992 elokuvassa "Angel Street". Hän on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Lahjomattomat", "Kova laki", "Oikeus ja kohtuus", "Siskoni on noita" ja "NYPD Blue". Walch on esiintynyt myös elokuvissa "Päiväni murmelina", "Jerry Maguire – elämä on peliä" ja "Drillbit Taylor."
Vuonna 1998 hän teki ääniroolin elokuvassa "". Tämän jälkeen hän on ollut mukana useissa animaatioissa, kuten "Batman"-sarjassa Harley Quinnin äänenä. Hänen äänitöihinsä kuuluvat myös "Adventure Time", "Ipanat", "Justice League", "Super Robot Monkey Team Hyperforce Go!", "Jake Long – amerikkalainen lohikäärme" ja "". Näiden ohella Walch on dubannut animea, minkä hän on kertonut olevan huomattavasti vaikeampaa kuin alkuperäisten ääniroolien tekeminen.
Vuosina 2003–2006 Walch teki Tähtitulen ääniroolin Teinititaanien piirretyssä nimeltä "Teen Titans" sekä elokuvassa "".
Ahmovaara
Ahmovaara on kylä Juuassa, lähellä Lieksan rajaa. Kylässä on noin 450 asukasta.
Kylä sijaitsee valtatie 6:n varrella. Matkaa Juuan kirkonkylään on 25 kilometriä ja Joensuuhun, Outokumpuun ja Nurmekseen kuhunkin noin 60 kilometriä. Koli on 11 kilometrin päässä.
Valtatie 6:n varrella oleva Kolinportti on kylän palvelukeskus, jossa on ravintola, pub, kauppoja, internetpiste, näyttelytila ja huoltoasema.
Urheiluseura Ahman Pojat järjestää maaliskuussa laturetki Ahman hiihdon.
Kevättämäjärvi
Kevättämäjärvi (myös "Kevätjärvi", ) on kylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven pohjoisrannalla 92 kilometriä Sosnavitsasta luoteeseen. Kylässä ei ole vakituista asutusta (vuonna 2013).
Suikujärven pogostaan kuulunut Kevättämäjärvi mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopun verokirjoissa. Kylän maille Muujärven (ven. "Mujezero") saareen perustettiin samoihin aikoihin Pyhän Kolminaisuuden erämaaluostari, josta tuli osa Voijärven volostia. Kevättämäjärven kylä siirrettiin vuonna 1856 Voijärven yhteydestä Tunkuan seurakuntaan. Vuonna 1898 kylään perustettiin yksiluokkainen valtion koulu. Tunkuan volostiin kuuluneessa kylässä oli vuonna 1905 41 taloa ja 133 asukasta.
Neuvostoaikana muodostettiin Tunkuan piirin kuulunut Kevättämäjärven kyläneuvosto, johon kuuluivat myös Lammintaustan (ven. "Zalambino"), Petškanvaaran ("Petškinvaraka"), Pompinvaaran ("Pompinvaraka"), Viikatehjärven ("Kosoje Ozero"), Voingin ("Voinga") ja Votulman ("Vatulma") kylät sekä 1920–1930-luvun vaihteessa syntynyt Kevättämäjärven metsätyöläisasutus. Vuonna 1933 niissä oli yhteensä 570 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Myöhemmin Kevättämäjärvi toimi Uskelan kyläneuvoston keskuksena. Vuonna 1960 Uskelan kyläneuvosto liitettiin Tunkuan kyläneuvostoon, jonka keskus siirrettiin Uuden Maasjärven taajamaan. 1960-luvulla kylän palvelut lakkautettiin ja suurin osa sen asukkaista muutti Uuteen Maasjärveen.
Kevättämäjärven rannoilta on löytynyt useita kivikautisia asuinpaikkoja. Kylässä on paljon vanhoja karjalaistaloja ja Pyhän Nikolaoksen tsasouna. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu 1800–1900-lukujen vaihteessa pystytetty Kolobovan aitta.
Chip Jett
Charles "Chip" Jett (s. 22. syyskuuta 1974 Scottsdale, Arizona) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän aloitti uransa jakajana kasinolla, mutta siirtyi pelaaja-ammattilaiseksi huomattuaan siinä ansaitsevansa paremmin.
Jett sijoittui toiseksi Howard Ledererin voittamalla World Poker Tourin (WPT) PartyPoker.com Million II -risteilyllä maaliskuussa 2003. Myöhemmin samana vuonna hän oli kaksi kertaa World Series of Poker -turnausten (WSOP) finaalipöydässä ja toistamiseen WPT:n finaalipöydässä Mel Judahin voittamassa Legends of Poker -turnauksessa.
Vuonna 2005 Jett oli WSOP:n 5 000 dollarin seitsemän kortin avopokeri -turnauksen kolmas. Lokakuussa samana vuonna hän ansaitsi 107 900 dollaria Bellagio Festa Al Lago -turnauksen kakkostilasta, kuukautta myöhemmin hän oli toinen myös Amir Vahedin voittamassa Ultimate Poker Challengen finaalissa ansaiten 106 700 dollaria. Vuoden 2007 WSOP:ssa Jett oli kolmas 1 000 dollarin S.H.O.E.-turnauksessa.
Jettin vaimo on pokeriammattilainen Karina Jett (omaa sukua Mikelis). Elokuussa 2005 he pelasivat samassa finaalipöydässä London Open -turnauksessa. Chip Jett oli turnauksen neljäs ansaiten 150 000 dollaria ja Karina kahdeksas saaden 45 000 dollaria. Perheessä on tytär ja poika. Sekä Chip että Karina Jett edustavat Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.
Jett kirjoittaa "Card Player Magazineen" kolumneja yhdessä vaimonsa kanssa. Elokuussa 2007 Jettin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,0 miljoonaa dollaria.
Uskela (Tunkua)
Uskela eli Uškela eli Uskila eli Uškila () on kylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Muujärven (ven. "Mujezero") pohjoisrannalla noin 90 kilometriä Sosnavitsasta luoteeseen. Kylässä on kaksi asukasta (vuonna 2013).
Muujärven asutus lienee syntynyt 1500- ja 1600-lukujen vaihteessa. Uskelan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1720, jolloin siellä oli kolme taloa. Muujärven Troitsansaaressa oli 1500-luvun lopulla perustettu Pyhän Kolminaisuuden erämaaluostari, jonka mukana kylä liitettiin Solovetskin luostarin omistuksiin. Luostari lakkautettiin vuonna 1764.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Uskela kuului Voijärven volostin Ofonanniemen kyläkuntaan. Vuonna 1905 siellä oli 35 taloa ja 207 asukasta. Neuvostoaikana perustettiin Tunkuan piiriin kuulunut Uskelan kyläneuvosto, johon kuuluivat myös Hristananvaaran (ven. "Hristanvaraka"), Mustavaaran ("Tšornaja Varaka"), Ofonanniemen, Puustin ("Pusty") ja Tarkonjärven ("Tarkozero") kylät sekä Tavaškan metsätyöläisasutus. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 468 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Uskelassa asukkaita oli 212.
Toisen maailmansodan jälkeen Uskelan kyläneuvoston keskus siirrettiin Kevättämäjärvelle. Vuonna 1960 se liitettiin Tunkuan kyläneuvostoon, jonka keskuspaikaksi tuli Uusi Maasjärvi.
Muujärven Troitsansaaressa on säilynyt vuonna 1602 tai mahdollisesti jo aikaisemmin rakennettu Nikolaos Ihmeidentekijän kirkko, joka restauroitiin perusteellisesti 1970-luvulla. Saarella on myös tsasouna ja erakkomunkin mökki, jonka sisällä on luostarin perustajan Kassian Pyhittäjän kiviarkku. Kirkko ja tsasouna ovat valtakunnallisia suojelukohteita.
Rantakylän kirkko
Rantakylän kirkko on Joensuun Rantakylän seurakunnan pääkirkko. Se valmistui vuonna 1981. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Veijo Martikainen.
Kirkossa on istumapaikkoja 350 hengelle, kirkkosaliin yhdistettävästä seurakuntasalista lisäpaikkoja saadaan 200 hengelle.
Kirkko sijaitsee keskellä Rantakylän kaupunginosaa, mäntymetsikön ympäröimänä. Se on linjoiltaan pelkistetty ja moderni.
Tunnetuin työ kirkossa on kastemaljan yläpuolelle sijoitettu kuvanveistäjä Kain Tapperin työ ”Aamu”. Kaksi metriä korkea ja puolitoista metriä leveä pelkistetty, puinen seinäreliefi sai seurakunnassa aikoinaan ristiriitaisen vastaanoton.
Pirkko Hammarberg on suunnitellut kirkon kirkkotekstiilit ja kuusiosaisen kala-aiheisen kuultokudostyön seurakuntasalin puolella. Raimo Puustisen lasimaalaus ”Ilosanoma” koostuu noin tuhannesta lasinosasesta.
Pierre Emmanuel
Pierre Emmanuel (oik. "Noêl Jean Mathieu", 3. toukokuuta 1916 – 24. syyskuuta 1984 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, joka tuli alkujaan tunnetuksi toisen maailmansodan aikaisena vastarintaliikkeen runoilijana ja kokoelmastaan "Tombeau d'Orphée" (1941). Hän käsitteli myöhemmässä runoudessaan katolista uskoa ja filosofisia aiheita.
Hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1968, mutta hän erosi siitä vuonna 1975.
Albert von Hellens
Albert Alexander von Hellens (22. marraskuuta 1879 Helsinki – 2. huhtikuuta 1950) oli suomalainen tuomari, ministeri, maaherra ja vapaaherra.
Von Hellensin isä oli Turun hovioikeuden presidentti, senaattori ja valtiopäivien maamarsalkka Lars Theodor von Hellens (1826–1896). Perheeseen kuului 12 lasta; tunnetuimmat von Hellensin sisaruksista olivat hygienian professori Oskar von Hellens (1867–1948), kenraalimajuri Lars Hjalmar von Hellens (1869–1953), valtiopäivämies ja pormestari Harald Wilhelm von Hellens (1865–1926) sekä Turun hovioikeuden presidentti Valde Hirvikanta (1863–1911).
Valmistuttuaan varatuomariksi 1903 von Hellens aloitti työuransa Turun tuomiokapitulin sihteerinä, jota tehtävää hän hoiti siihen asti, kunnes hänet nimitettiin Turun ja Porin läänin väliaikaiseksi maaherraksi vuonna 1917. Samana vuonna hänet nimitettiin Kuopion läänin maaherraksi 1917–1918 ja Hämeen läänin maaherraksi 1919–1930.
Edistyspuoluetta edustanut von Hellens toimi sisäasiainministerinä Erichin hallituksessa 1920–1921 ja oikeusministerinä Vennolan II hallituksessa 1922 sekä Ingmanin II hallituksessa 1924–1925.
Vuonna 1930 von Hellensistä tuli oikeuskansleri, jota tehtävää hän hoiti lyhyen aikaa siirtyen Turun hovioikeuden presidentiksi ja samalla valtakunnanoikeuden jäseneksi.
Vapaaherra von Hellens oli ollut säätyvaltiopäivillä vuonna 1904–1905 aatelissäädyssä sukunsa edustajana
ja Turun kaupunginvaltuustossa 1913–1919.
Shane Embury
Shane Embury on brittiläisen grindcore/death metal -yhtye Napalm Deathin basisti. Napalm Deathissa Embury on soittanut vuodesta 1987 mutta hänellä on ollut samaan aikaan myös monia sivuprojekteja, kuten Brujeria, Venomous Concept, Lock Up ja Meethook Seed. Ennen Napalm Deathiin liittymistä Embury soitti Azagthoth -nimisessä death metal -yhtyeessä yhdessä Peter Gilesin kanssa.
Uusi Apteekki
Uusi Apteekki, viralliselta nimeltään Seurusteluravintola Kaskenkatu 1, on Turussa toimiva olutravintola, joka toimii 1900-luvun alussa perustun Turun Uuden Apteekin entisissä tiloissa.
Ravintola Uusi Apteekki perustettiin vuonna 1993 entisen Turun Uuden Apteekin tiloihin. Turun Uusi Apteekki aloitti toimintansa vuonna 1907 juuri valmistuneessa arkkitehti Frithiof Strandellin suunnittelemassa talossa. Strandell suunnitteli myös apteekin kalustuksen, joka säilytettiin pääosin ennallaan, kun apteekki muutettiin ravintolaksi.
Uuden Apteekin tiloissa on toiminut myös pienpanimo, Kaskenmäen Panimo. Se aloitti toimintansa kesällä 1993. Välillä pysähdyksissä ollut panimotoiminta käynnistyi uudelleen 2010-luvulla.
Uuden Apteekin tunnetuimpia kanta-asiakkaita ovat olleet kirjailija Reijo Mäki ja professori Esko Valtaoja. Ravintola on myös esiintynyt toistuvasti eräänä Reijo Mäen Vares-kirjojen tapahtumapaikoista.
International Superhits!
International Superhits! on yhdysvaltalaisen pop-punkyhtye Green Dayn kokoelmalevy. Se ilmestyi vuonna 2001. Levyllä on mukana kaikki yhtyeen singleinä julkaistut kappaleet sekä kaksi uutta kappaletta: Maria ja Poprocks & Coke.
Emodiini
Emodiini on lääkeaine ja väriaine. Se on oranssi yhdiste, antrakinoniväri. Emodiinin kemiallinen kaava on CHO, moolimassa 270,24 g/mol, sulamispiste 253 °C, liukoisuus veteen < 0,1 g/100 ml ja CAS-numero 518-82-1. Emodiini on franguliinin hajoamistuote.
Lääketarkoitukseen emodiinia ja muita luonnon antrakinoneita on käytetty hyvin pitkään muun muassa laksatiivisina aineina.
Emodiinia saadaan muun muassa paatsamalajien ("Rhamnus") kuten esimerkiksi Suomessa kasvavan korpipaatsaman ("Rhamnus frangula") kuoresta ja juuresta sekä sennasta, aaloesta, suolaheinästä ja raparperista. Frangulaemodiinia on paatsaman puoliraaoissa marjoissa. Paatsaman kuivattu kuori sisältää antrakinoniglykosideja, muun muassa franguliinia. Franguliinin hajotessa syntyvä emodiini ärsyttää paksusuolen seinämää ja lisää näin suolen liikettä ja vaikuttaa ulostavasti. Rohtoa voi käyttää ummetukseen vain tilapäisesti, sillä jatkuva käyttö aiheuttaa riippuvuutta. Orapaatsamasta ("Rhamnus catharticus") on ulostuslääkkeenä käytetty kuoren lisäksi myös kypsiä kuivattuja siemeniä ja marjojen mehua. Paatsaman marjoista valmistetaan keltaista lakkaa.
Paatsaman kuori ja hedelmät ovat lääkeluettelossa, joten rohdoksia ei voi valmistaa eikä myydä vapaasti. Paatsama sinänsä lasketaan myrkyllisiin kasveihin. Emodiinikin on joissakin tutkimuksissa osoittautunut myrkylliseksi.
Vince Burgio
Vince Burgio (s. Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Burgio valmistui Missourin yliopistosta ja muutti Kaliforniaan vuonna 1976, jossa hän aloitti rakennusliiketoiminnan. Burgio aloitti pokerin turnauspelaamisen säännöllisesti vuonna 1987.
Vuonna 1992 Burgio saavutti huomiota kun hänet valittiin Four Queens Poker Classic -tapahtuman parhaaksi yleispelaajaksi. Samana vuonna hän oli toinen World Series of Pokerin (WSOP) $ 1,500 Ace to Five Draw -turnauksessa. Toistaiseksi ainoan WSOP-rannekkeensa hän voitti vuonna 1994 $ 1,500 Seven-Card Stud Split -turnauksessa. Ykköspalkinto siinä oli 127 200 dollaria. Samana vuonna hän selvityi WSOP:n pääturnauksen finaalipöytään ja oli lopulta neljäs ansaiten 168 000 dollaria.
World Poker Tourilla (WPT) Burgio on ollut kerran finaalipöydässä: hän oli viides Paul Dardenin voittaessa marraskuussa 2002 49'er Gold Rush Bonanza -turnauksen.
Elokuussa 2006 Burgio voitti lowballin maailmanmestaruuden Legends of Poker -tapahtumassa Bicycle Casinolla, Los Angelesissa. Burgio on pelannut myös Ultimate Poker Challenge -ohjelmassa.
Burgio on julkaissut omaelämäkerran "Pizza, Pasta And Poker: The Private & Public Life of a Professional Poker Player". Hän kirjoittaa kolumneja "Card Player Magazineen". Elokuussa 2007 Burgion pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,9 miljoonaa dollaria.
Vilkku Joukahainen
Vilhelm (Vilkku) Joukahainen (aikaisempi sukunimi Seppä) (19. huhtikuuta 1879 Vehkalahti – 27. maaliskuuta 1929 Hamina) oli suomalainen opettaja, toimittaja, runoilija, Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri. Hän käytti kirjailijana myös salanimiä "Sakari Pyysalo" ja "Vilho Rautseppä".
Joukahaisen vanhemmat olivat talollinen "Kalle Kustaa Seppä (Jouhikainen)" ja "Helena Heikintytär Ståhlberg" joka oli kotoisin Vehkalahden Reitkallin Pässilän rusthollista. Hänen äitinsä oli jäänyt alaikäisten lapsien kanssa leskeksi ensimmäisestä aviomiehestään, Vehkalahden Husulan kylän Jaakkolan kantatilalla tilanosaa viljelleestä perintötilallinen Jooseppi Heikinpoika Jouhikaisesta, ja meni parin vuoden kuluttua naimisiin uudestaan sukunimettömän renki Kalle Kustaan kanssa, joka oli kotoisin Liikkalan sepän talon palkollisväestä, ja josta näin tuli Husulan Jouhikaisen tilan puusniekka. Jälkimmäisestä avioliitosta syntyi tähän uusperheeseen poika Vilkku (Vilhelm). Koska Vilkulle ei ollut luvassa viljelystilan osuutta (maanomistuksen oli tarkoitus periytyä äidin ensimmäisen aviomiehen eloonjääneelle tyttärelle), Vilkku laitettiin opintielle hankkimaan itselleen oma ammatti ja toimeentulo. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1902. Hän toimi Keski-Savon kansanopiston vt. johtajana 1902–1903 sekä 1905 ja kansakoulunopettajana Tuusulassa 1904 ja Haminassa 1904–1919.
Kansallisromanttisessa hengessä Vilkku käänteli kotitilansa nimestä (Jouhikainen, Joukainen) itselleen kalevalaiselta kuulostavan sukunimen Joukahainen. Oikeasti hän ei ollut Virolahden Joukaisten (Jouhikaisten) biologisia jälkeläisiä.
Joukahainen oli "Koitar"-lehden päätoimittajana Haminassa 1904–1905, "Kansakoulun lehden" toimittajana 1909–1919, "Maakansan" toimittajana 1913–1914, "Maaseutu"-lehden päätoimittaja 1916–1920, "Maan äänen" toimittajana 1919–1920, "Turunmaa"-lehden päätoimittajana 1923–1924 ja "Suomen talonpoika" -lehden päätoimittajana 1924–1925. Joukahainen toimi myös maanviljelijänä Vehkalahdella ja oli viimeksi Suomen Maatalous-Osake-Pankin Haminan konttorin johtaja 1926–1929.
Joukahainen oli Maalaisliiton kansanedustajana 1917–1923 Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän oli sosiaaliministerinä Erichin hallituksessa 1920–1921 ja Vennolan II hallituksessa 1921–1922. Sisäasiainministerinä Joukahainen oli Kallion I hallituksessa 1922–1924 ja sosiaaliministerinä Tulenheimon hallituksessa 1925. Joukahainen oli presidentin valitsijamies vuoden 1925 presidentinvaaleissa.
Joukahainen kirjoitti myös runoja ja näistä tunnetuin on joululaulu "On hanget korkeat, nietokset", joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1901 "Joulupukki"-lehdessä. Joukahainen julkaisi runokokoelmia omalla nimellään ja salanimellä "Sakari Pyysalo".
Frithiof Strandell
Frithiof Strandell (1865–1925) oli suomalainen arkkitehti. Strandell suunnitteli lukuisia Turussa sijaitsevia jugendrakennuksia. Vartiovuorenmäelle hän suunnitteli asuintalon nimeltä Hjorten. Rakennuksen valmistuttua arkkitehti asui itse toisessa kerroksessa puistonpuoleisessa päädyssä ja hänen isänsä V.L.B. Strandell asui kolmannessa kerroksessa suoraan arkkitehdin asunnon yläpuolella.
Jugendrakennusten purkaminen sai Turussa erityisen paljon huomiota, kun Strandellin suunnittelema rakennus Hamburger Börs Kauppiaskadun ja Eerikinkadun kulmasta purettiin uudemman rakennuksen tieltä. Paikalle jäi vanhempi rakennus, jonka nykyinen ulkoasu on Strandellin käsialaa.
Ranskan Grand Prix 1991
Ranskan Grand Prix 1991 oli 507. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 7. heinäkuuta 1991 Circuit de Nevers Magny-Cours -radalla ensimmäistä kertaa. Kilpailun voiton otti ensimmäisen kerran tällä kaudella Nigel Mansell. Mansell ajoi kilpailussa uransa 20. nopeimman kierroksen.
Markoolio
Markoolio (oikealta nimeltään Marko Kristian Lehtosalo, s. 1. tammikuuta 1975 Lahti) on ruotsinsuomalainen räppäri, eurodance-artisti ja näyttelijä. Hän asuu nykyisin Tukholmassa Södermalmilla. Suurin osa Markoolion tuotannosta on ruotsinkielistä ns. eurodancea, mutta osan hittikappaleistaan hän on levyttänyt myös suomeksi albumilla "Suomessa syntynyt". "Markoolio"-nimi tulee Marko-nimen ja yhdysvaltalaisräppäri Coolion sekoituksesta.
Marko syntyi Lahdessa 1. tammikuuta vuonna 1975, mutta muutti jo kuuden kuukauden ikäisenä Ruotsiin. Marko varttui ja kävi koulua Ormingessa Tukholman lähellä. Suoritettuaan varusmiespalveluksen Tammisaaressa Marko palasi Ruotsiin. Markoolio tuli tunnetuksi "Sommar och sol" -esikoissinglellään. Singleä seurannut esikoisalbumi "Sticker hårt" ilmestyi lokakuussa 1998. Markoolio on julkaissut viisi studioalbumia, juontanut useita televisio- ja radio-ohjelmia ja saanut lukuisia palkintoja. Markoolio omistaa myös oman yökerhon ja Netgames Holdings -firmasta 3,3 prosenttia.
Pušnoi
Pušnoi () on:
Jim Hutton
Dana James ”Jim” Hutton (31. toukokuuta 1934 Binghamton, New York – 2. kesäkuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet nähtiin lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjan "Ellery Queen" (1975–1976) nimiroolissa. Hän kuoli maksasyöpään 45-vuotiaana. Näyttelijä Timothy Hutton on hänen poikansa.
Hutton tuli tunnetuksi Paula Prentissin parina. Hän oli Prentissin tavoin huomattavan pitkä (1,96 m).
Segunda División B
Segunda División B on Espanjan jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Sarja koostuu puoliammattilais- ja amatöörijoukkueista. Sen yläpuolella ovat Liga de Fútbol Profesionalin ammattilaissarjat Primera División ja Segunda División ja alapuolella alin kansallinen sarjataso Tercera División. Sarjassa pelaa useiden Primera- ja Segunda-seurojen reservijoukkueita.
Nykymuodossaan sarjaan ottaa osaa 80 joukkuetta, jotka on jaettu neljään 20 joukkueen lohkoon. Kunkin lohkon neljä parasta joukkuetta, yhteensä 16, pääsevät pudotuspeleihin, joiden neljä parasta nousevat seuraavaksi kaudeksi Segunda Divisióniin. Lohkojen neljä heikointa joukkuetta putoavat suoraan Tercera Divisióniin. Lisäksi kunkin lohkon viidenneksi heikoimmat joukkueet pelaavat keskenään pudotuspelit, joiden kaksi heikointa putoavat.
Lohkojen viisi parasta sekä lopuista kaksi parasta pääsevät mukaan seuraavan kauden Copa del Reyhin. Joukkueet, jotka eivät ole oikeutettuja pelaamaan Copa del Reyssä, sekä kilpailusta ensimmäisellä kierroksella pudonneet joukkueet pelaavat Tercera Divisiónin joukkueiden kanssa Copa RFEF:ssä.
Reservijoukkueita koskevat poikkeavat säännöt. Sarjanousu Segunda Divisióniin on mahdollinen vain, jos edustusjoukkue pelaa Primera Divisiónissa, sillä saman seuran edustus- ja reservijoukkue eivät voi pelata samalla sarjatasolla. Samasta syystä reservijoukkue pudotetaan sijoituksestaan riippumatta Tercera Divisióniin, jos edustusjoukkue putoaa Segunda Divisiónista. Reservijoukkueet eivät myöskään voi ottaa osaa Copa del Reyhin.
Nimellä Segunda División B pelattiin ensimmäistä kertaa kansallisen sarjajärjestelmän ensimmäisellä kaudella 1928–1929. Se toimi tuolloin kolmantena sarjatasona Primera Divisiónin ja Segunda Divisiónin alapuolella. Sarjassa pelasi kymmenen joukkuetta ja ensimmäiseksi sijoittui Cultural Leonesa. Sarjajärjestelmää uudistettiin kuitenkin jo kaudeksi 1929–1930, jolloin kolmas sarjataso nimettiin Tercera Divisióniksi. Kaudeksi 1977–1978 Segunda División B palasi ja otti Tercera Divisiónin paikan kolmantena sarjatasona. Alun perin sarjaan kuului vain kaksi lohkoa, toiset kaksi lisättiin kaudeksi 1987–1988.
Mauricio Gugelmin
Mauricio Gugelmin (s. 20. huhtikuuta 1963 Joinville, Santa Catarina, Brasilia) on brasilialainen autourheilija. Hän osallistui Formula 1 -MM-sarjaan vuosina 1988-1992. Hän ajoi 80 osakilpailua, joista parhaaksi saavutukseksi jäi yksi palkintosija Brasilian GP:ssä 1989 ja nopein kierros sekä 10 MM-pistettä. Kaudella 1988 Gugelmin oli MM-pisteiden 13.,joka on hänen paras sijoitus. Aika-ajoissa Gugelmin oli parhaimmillaan viides. Formuloiden jälkeen hän siirtyi Champ Car -sarjaan.
Pušnoi (Karjalan tasavalta)
Pušnoi () on maaseututaajama Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Murmanskin välisen M18-valtatien varrella 19 kilometriä Sosnavitsasta länteen. Taajamassa on 417 asukasta (vuonna 2013).
Taajama on perustettu vuonna 1958 entisen Kurjavaaran (ven. "Kurjavaraka") kylän paikalle. Se kuului Lehdon kyläneuvostoon, jonka keskus siirrettiin Pušnoihin vuonna 1973. 2000-luvun alun kuntauudistuksessa Lehdon kylähallinto yhdistettiin Sosnavitsan maalaiskuntaan.
Neuvostoaikana Pušnoin suurin työnantaja oli turkistarha, jonka toiminta loppui vuonna 2004. Nykyään taajamassa toimii metsänhoitoalueen konttori. Palveluihin kuuluvat poliklinikka, keskikoulu ja kerhotalo. Majoitusta tarjoaa motelli Pušnoi.
Esa Saario
Esa Matti Saario (s. 22. marraskuuta 1931 Nummi) on suomalainen näyttelijä. Hän aloitti opiskelun Suomen teatterikoulussa vuonna 1956. Lahjakkuutensa ansiosta hän sai Wilho Ilmarilta ja muilta koulun opettajilta luvan hypätä yhden luokan yli, ja hän valmistui koulusta kahdessa vuodessa.
Saario oli Suomen Kansallisteatterin näyttelijä vuodesta 1958 vuoteen 1997 saakka, jolloin jäi eläkkeelle. Hän teki teatterissa toistasataa roolia, ensimmäisen vuonna 1954 ja viimeisen vuonna 2001. Näihin lukeutuivat "Herra Puntilan" Matti, "Tartuffen" Orgon (1973), Tšehovin rooli "Tšehov Jaltalla" -draamassa (1983), "Omena putoaa" -näytelmän Ventti-Ville (1987), J. K. Paasikiven rooli näytelmässä "Tie talvisotaan" (1989) ja "Tohvelisankarin rouvan" Aadolf (1997).
Saario on esiintynyt monissa kuunnelmissa, muun muassa Yleisradion kuunnelmissa "Knalli ja sateenvarjo", Noita Nokinenä sarjan Poliisi Karhusena ja "Linnunradan käsikirja liftareille" vainoharhaisena androidina Marvinina.
Saarion elokuvarooleja on sosiaalidemokraattinen poliitikko Janne Kivivuori Väinö Linnan romaaneihin perustuvissa elokuvissa "Täällä Pohjantähden alla" (1968) ja "Akseli ja Elina" (1970). Saarion ensimmäisiä elokuvarooleja nähtiin muun muassa elokuvissa "Sven Tuuva" (1958) ja "Kankkulan kaivolla" (1960).
Saario levytti 1960-luvun alussa useita lastenlauluja Maikki Länsiön kanssa, kuten muun muassa "Hottentottilaulun", joka oli Jukka Virtasen sanoittama käännöskappale norjalaisesta lastenlaulusta "Visen om vesle Hoa". Vuonna 1972 hän lausui elämänohjeita "Desiderata"-kappaleessa (suom. Saukki) kuoron avustamana.
Saario on myös on ollut Suomen Näyttelijäliiton hallituksen jäsen.
Empyreum
Empyreum (lat., 'tulikehä') on tulitaivas, johon antiikin filosofit uskoivat tulen kerääntyneen ja josta taivaan valoilmiöt ovat lähtöisin. Se on antiikin luonnonfilosofien mukaan taivaan uloin osa ja kristillisen filosofien mukaan valon tyyssija, Jumalan ja enkelien asuinsija, Dantella autuaiden olinpaikka, Jumalanrauhan taivas.
Aldo Parisot
Aldo Simoes Parisot (s. 30. syyskuuta 1920) on brasilialaissyntyinen yhdysvaltalainen sellisti.
Parisot syntyi Natalissa ja antoi debyyttikonserttinsa jo 12-vuotiaana. Hän sai lapsena sellonsoiton opetusta isäpuoleltaan Tomazzo Babinilta. Parisot pääsi riolaisen orkesterin pääsellistiksi, mutta aloitti vuonna 1946 opinnot Yale School of Musicissa.
Parisot'n Yhdysvaltain-debyytti tapahtui hänen ollessaan 26-vuotias Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa Tanglewoodissa. Opintonsa päätettyään hän on toiminut myös soolosellistinä ja esiintynyt lukuisien arvostettujen orkesterien kanssa ja kapellimestarien johdolla eri puolilla maailmaa.
Parisot'lla on ollut myös ura taidemaalarina. Hän toimii tällä hetkellä Yale School of Musicin professorina.
IIHF Hall of Fame
IIHF Hall of Fame on Kansainvälisen jääkiekkoliiton kunniagalleria, joka perustettiin Helsingin jääkiekon MM-kisojen yhteydessä vuonna 1997. Silloin siihen nimettiin 30 henkilöä, ja joukkoa on sen jälkeen kartutettu vuosittain.
Pelaajat
Vaikuttajat
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Erotuomarit
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Erotuomarit
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Erotuomarit
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Erotuomarit
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Virstanpylväs -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Richard ”Bibi” Torriani -palkinto
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Richard ”Bibi” Torriani -palkinto
Paul Loicq -palkinto
Pelaajat
Vaikuttajat
Richard ”Bibi” Torriani -palkinto
Paul Loicq -palkinto
Folkung
Folkung () oli nimitys ylimysten muodostamalle ryhmittymälle Ruotsissa 1200-luvulla. Eerikinkronikkassa heidät mainitaan nimellä "Folkunga rote". Perinteisesti Bjälbo-sukua on nimitetty Folkunga-suvuksi. Nykyään enemmistö ruotsalaisista historioitsijoista suosii suvun Itä-Götanmaalla sijainneen pääkartanon Bjälbon mukaista nimeä.
Richard Piloco
Richard Piloco on (s. 1964) yhdysvaltalainen, New Yorkissa asuva taidemaalari. Hän on yksi Grand Central Academy of Artin ohjaajista. Tyypillisiä aiheita ovat maisemat, asetelmat, muotokuvat ja muut figuratiiviset aiheet. Hän maalaa aina elävästä mallista.
Piloco suoritti taiteiden kandidaatin tutkinnon School of Visual Artissa. Tämän jälkeen hän siirtyi New York Academy of Figurative Artiin ja lopulta Art Students League of New Yorkiin. Tällä hetkellä hän opettaa Grand Central Academy of Artissa, sitä ennen hän on opettanut maalausta 1997–1998 Water Street Atelierissa.
Christoph Eschenbach
Christoph Eschenbach (s. 1940) on saksalainen pianisti ja kapellimestari. Hän on levyttänyt wieniläisklassista pianomusiikkia ja saanut sen esittäjänä erityistä mainetta.
Hän jäi sodassa orvoksi. Sodan jälkeen hän ryhtyi opiskelemaan pianonsoittoa ja voitti useita pianokilpailuja. Vuodesta 2000 hän on ollut Orchestre de Paris'n musiikillinen johtaja.
The Mask – naamio
The Mask – naamio on yhdysvaltalainen Jim Carreyn tähdittämä jännityskomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 1994.
Elokuva oli vuonna 1995 Oscar-ehdokkaana erikoistehosteistaan.
Jim Carrey esittää Stanley Ipkiss -nimistä miestä, jolla menee huonosti. Konsertti-ilta peruuntuu, hän menettää autonsa ja arkipäivän kolhut riivaavat. Stanley luulee ajelehtivaa jätepaperikasaa hädässä olevaksi ihmiseksi, joten hän syöksyy veteen. Hän tajuaa kastelleensa itsensä turhaan, mutta löytää kuitenkin kasasta vihreän naamion, jolla on taikavoimia. Illalla Stanley pistää naamion päälle, jolloin hän muuttuu vihreänaamaiseksi supersankariksi. Hän alkaa elämään kaksoiselämää, yöllä naamio ja päivällä pankkiiri. Stanley Ipkiss tekee vaikutuksen kauniiseen Tina Carlyleen (Cameron Diaz). Samalla hän joutuu etsintäkuulutetuksi ja saa vihollisekseen pahan Dorian Tylerin (Peter Greene).
Mask - Naamio / The mask (1994)
Eero Vartio
Eero Sakari Vartio (s. 10. marraskuuta 1944 Kajaani) on suomalainen kaksoisaistivammainen kirjailija. Hän on Helsingissä asuva oikeustieteen kandidaatti ja filosofian maisteri.
Vartio sokeutui tapaturmaisesti 6-vuotiaana ja on huonokuuloinen.
Vartio on Näkövammaisten keskusliiton lakimies. Hänen tuotantoonsa kuuluu matkakuvaus "Hilkan kanssa maailmalla", näytelmiä, kuunnelmia , novellikokoelma "Nainen ystäväpalvelusta" (1995) ja runokokoelma "Haalistunut Tarzan" (1997).
Vartio on toiminut sokeain kuunnelmapalkinnon raadissa vuodesta 1969 lähtien.
Eero Vartio toimitti lisäksi tietokirjan "Haasteena kuurosokeus" ja kirjoitti kuurosokeiden historiaa käsittelevän kirjan, "Poimintoja kuurosokeudesta". Molemmat kirjat ovat Suomen Kuurosokeat ry:n julkaisemia.
Motalan raatihuone
Motalan raatihuone on rakennus Motalan kaupungissa, Ruotsin Itä-Götanmaan läänissä. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1895, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1897. Rakennus toimi alun perin kapteeni C. A. Ahlbomin yksityisasuntona. Se siirtyi Motalan kaupungin haltuun Ahlbomin testamentin kautta, hänellä ei ollut ollenkaan perillisiä. Rakennus vihittiin raatihuoneeksi vuonna 1910. Se sijaitsee Motalan keskustassa lähellä Götan kanavaa ja Kanalparkenia.
Kent Nilsson
Kent Åke "Kenta" Nilsson (s. 31. elokuuta 1956 Nynäshamn, Ruotsi) on entinen ruotsalainen jääkiekkoilija. Keskushyökkääjänä pelanneen Nilssonin ammattilaisura kesti 1976–1997 ja sinä aikana hän edusti WHA- ja NHL-seuroja Winnipeg Jets, Atlanta Flames, Calgary Flames, Minnesota North Stars ja Edmonton Oilers. Atlanta Flames varasi hänet numerolla 64 vuonna 1976. Nilsson pitää hallussaan Calgary Flamesin yhden kauden syöttöpiste- ja piste-ennätyksiä.
Antti Pehkonen
Antti Pehkonen (s. 4. maaliskuuta 1982 Mariestad, Ruotsi) on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka päätti pelaajauransa kauden 2011 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Pehkonen on toiminut myös Oulun Luistinseuran valmennuspäällikkönä. 
Kaudelle 2017 hän nousi AC Oulun apuvalmentajaksi.
Antti Pehkonen aloitti pelaajauransa kaudella 1999 Tervareiden Kakkosen joukkueessa. Kaudet 2000–2003 Pehkonen pelasi Ykkösessä Tervareiden ja sen sarjapaikan perineen AC Oulun paidassa. Kauden 2003 jälkeen Pehkonen siirtyi FC Lahden liigajoukkueeseen kausiksi 2004–2006, mutta AC Oulun noustua liigaan Pehkonen palasi Ouluun kaudeksi 2007. Pehkonen pelasi kaudet 2007–2010 AC Oulussa, toimien joukkueen kapteenina kaudet 2008–2010. Kauden 2011 hän pelasi Kakkosessa FC YPA:n joukkueessa.
Vanha Raatihuone (Turku)
Vanha Raatihuone on vuonna 1736 valmistuneen ja Turun palossa vuonna 1827 pahoin vaurioituneen "Bernerin raatihuoneen" raunioille vuonna 1829 korjattu talo Turun Vanhan Suurtorin laidalla. Rakennus ja sen edeltäjät ovat historiansa aikana toimineet paitsi raatihuoneena myös yksityisasuntona, paitatehtaana ja poliisilaitoksen käytössä.
Kaivauksissa on saatu viitteitä siitä, että nykyisen Vanhan Suurtorin, silloisen Raatihuoneentorin yläreunalla eli kauimpana Aurajoesta on ollut raatihuone jo 1300-luvulla. Raatihuoneessa kokoontui kaupungin raati ja raastuvanoikeus. Tiloissa oli myös kaupungin vankila. Vuosina 1734-1736 nousi puisen raatihuoneen tilalle Turun tunnetuin raatihuone, jonka suunnitteli silloinen muurarimestari Samuel Berner. Barokkityylisessä kaksikerroksisessa raatihuoneessa oli myös asiaan kuuluva kellotorni. Rakennus vaurioitui pahoin Turun palossa. Bernerin raatihuoneen viereinen Brinkkalan talo korjattiin uudeksi raatihuoneeksi.
Bernerin raatihuoneesta oli jäljellä vain seinämuurit. Rakennuksen jäänteet korjattiin yksityistaloksi, joka valmistui vuonna 1829, sen suunnitteli Pehr Johan Gylich. Taloon asettui kauppias A. F. Pfaler. Asuintaloon ei enää palautettu tornia.
Tehtailija Juselius hankki rakennuksen 1850-luvulla. Rakennuksen ulkoasua muutettiin vuonna 1899, jolloin siihen rakennettiin kolmas kerros. Juseliuksen paitatehdas ja Turun Sateenvarjotehdas toimivat talossa 1920-luvulle.
Turun kaupunki osti rakennuksen 1932 ja siihen tuli vuokralaiseksi poliisilaitos. Poliisilaitoksen muutettua pois rakennus kunnostettiin 1988 Turun kulttuurikeskuksen käyttöön ja sai nimekseen Vanha Raatihuone. Sinne on sijoitettu taidenäyttelytiloja, ja sitä käytetään myös juhlatilaisuuksiin.
Raatihuonerakennuksena se on toiminut esikuvana muun muassa Rauman ja Porvoon raatihuoneille.
Anja Piipponen
Anja Piipponen (salanimi Anjuska, 17. helmikuuta 1940 Vehmersalmi – 7. elokuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen iskelmälaulaja, joka esiintyi pääosin 1960- ja 1970-luvulla. Hän on esiintynyt myös elokuvassa "Vatsa sisään, rinta ulos!" vuonna 1959. Hänen tunnetuin levytyksensä lienee ”En itke kuitenkaan” vuodelta 1974. Hän on levyttänyt myös suositun lastenlaulun "Täti Monika"
Muhammed Hassan
Muhammad Hassan (s. 7. marraskuuta 1981) (oikealta nimeltään Mike Copani) on entinen WWE-painija, joka tuli tutuksi oteltuaan muutaman kerran Rawissa. Lähes kaikki hänen voitoistaan tulivat ulkopuolishäirinnän avulla.
Muhammad hassan siirtyi Smackdown ohjelman leipiin 2005 rosteriarvonnan vuoksi. Smackdownissa Hassan aloitti pienen juonikuvion The Undertakerin kanssa, jonka vuoksi heille tehtiin ottelu Great American Bash -nimiseen maksutelevisiotapahtumaan, jonka Undertaker voitti. Ottelun jälkeen Undertaker iski Last Riden Rampilta alas ja hoiti Muhammad Hassanin pois Smackdownista.
Kynsilakka
Kynsilakka on lakkaa, jota käytetään sormien ja varpaiden kynsien kosmeettiseen tai hoidolliseen lakkaukseen. Kynsilakka voi olla värillistä tai väritöntä. Suosittuja värejä ovat perinteisesti punaisen sävyt, mutta nykyään lähes kaikkia värisävyjä on saatavilla. Kosmetologi tai muu ammattilainen voi tehdä kynsien lakkauksen manikyyrin yhteydessä, jolloin kynsiin on mahdollista tehdä erilaisia maalauksia tai kiinnittää koruja. Myös rakennekynsiä voidaan lakata.
Useat kynsilakat koostuvat nitroselluloosasta, joka on liuotettu liuottimeen ja värjätty pigmenteillä.
The Beatles 1962–1966
The Beatles 1962–1966 on The Beatles -yhtyeen tupla-LP-kokoelmalevy vuodelta 1973, joka julkaistiin samanaikaisesti toisen kokoelman, "The Beatles 1967–1970" tupla-LP:n, kanssa. Punaisten levynkansien vuoksi "The Beatles 1962–1966" -levystä käytetään yleisesti nimitystä "Punainen tupla". Kaikki kokoelmaan kelpuutetut kappaleet ovat John Lennonin ja Paul McCartneyn tekemiä. Näin yhtyeen kuuluisat coverversiot, esimerkiksi "Twist and Shout", eivät ole kokoelmilla mukana.
A-puoli
B-puoli
A-puoli
B-puoli
Frank Porcu
Frank Porcu on yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän toimii anatomian opettajana New Yorkissa, Grand Central Academy of Artissa ja Art Students League of New Yorkissa.
Hän suoritti taiteiden kandidaatin tutkintonsa Pratt Institutessa ja taiteiden maisterin tutkintonsa New York Academy of Artissa. Porcu on myös opiskellut piirustusta, maalausta ja anatomiaa Salvatore Montanon johdolla ja kuvanveistoa Alfredo Cadenaksen ohjauksessa.
New York Academy of Artissa hän tajusi ensimmäistä kertaa, että ihmisen anatomian hallitsemiseksi täytyi ensin ymmärtää ihon ja rasvakerroksen alla sijaitseva rakenne. Tutkimalla lihaksia ja luita jotka tukevat lihaksia, voi tajuta muodot jotka muodostavat ihmisruumiin.
Porcu tunnetaan tarkoista piirustuksistaan, joissa näkyy ihon ja rasvakerroksen alla oleva ihmisen lihaksiston ja luuston rakenne.
Orchestre de Paris
Orchestre de Paris on ranskalainen orkesteri, joka on perustettu 1967 ja toimii Pariisissa. Sen taiteellinen johtaja ja ylikapellimestari on Christoph Eschenbach. Konsertit pidetään useimmiten Salle Pleyelissa.Orchestre de Paris'n verkkosivut
Ved Mehta
Ved Parkash Mehta (s. 21. maaliskuuta 1934) on intialainen kirjailija.
Mehta syntyi Lahoressa hindulaiseen perheeseen lääkärin pojaksi. Sairaus jätti hänet 3-vuotiaana pysyvästi sokeaksi. Hän on asunut pitkään lännessä ja sai vuonna 1975 Yhdysvaltain kansalaisuuden. Varhaisen sokeutumisen johdosta hän ei enää aikuisiällään kykene muistamaan värejä.
Vaikka Mehta on kirjoittanut runsaasti fiktiota, huomattavalla osalla teoksista on omaelämäkerrallinen pohja. Tuotantoon kuuluu mm. suomeksi vuonna 1958 käännetty autobiografia "Kasvoista kasvoihin".
McCartney
McCartney on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:McCartney on myös Paul McCartneyn ensimmäinen sooloalbumi.
Tachikawa
Tachikawa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tamajoen vasemmalla rannalla Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu idässä Kunitachin, Kokubunjin ja Kodairan kaupunkeihin, pohjoisessa Higashiyamaton ja Musashimurayaman kaupunkeihin, lännessä Fussan ja Akishiman kaupunkeihin sekä etelässä Hinon kaupunkiin. Tachikawassa on 182 748 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 24,36 neliökilometriä.
Nykyisen muotoinen Tachikawan kaupunki perustettiin 1. joulukuuta 1940. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja, Ōme-linja ja Nambu-linja, Seibu-rautateiden Haijima-linja sekä Taman monorail.
Johanna Juhola
Johanna Juhola (s. 26. tammikuuta 1978) on suomalainen harmonikkataiteilija, joka on opiskellut harmonikansoittoa Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolla ja valmistui musiikin maisteriksi 2008.
Juhola on soittanut useissa yhtyeissä, kuten Troka, Duo Milla Viljamaa & Johanna Juhola, Las Chicas del Tango ja Spontaani vire. Hän on myös säveltänyt musiikkia muun muassa Svenska Teaternin, Keski-Uudenmaan teatterin ja Q-teatterin esityksiin. Hän esitti toukokuussa 2007 Helsingissä järjestettyjen Eurovision laulukilpailujen semifinaalin avausnumerona sävellyksensä "Fantasiatango".
Juhola on voittanut kansainväliset Astor Piazzolla –kilpailut International Astor Piazzolla Competition 2000 Novjaro-kvintetin kanssa ja International "Citta di Castelfidardo" -award 2002, Astor Piazzolla music section Duo Milla Viljamaa & Johanna Juholan kanssa.
Tuuliviiri
Tuuliviiri on mittalaite, joka osoittaa tuulen suuntaa. Se on laakeroitu painopisteen alapuolelta niin, että se pääsee pyörimään vapaasti vaakasuuntaan. Laakerin etupuolella on pienempi pinta-ala tuulelle alttiina kuin laakerin takana. Niinpä viiri asettuu tuulen suuntaisesti siten, että tuulinuoli tai linnun nokka osoittaa suuntaan, josta tuuli puhaltaa, pohjoistuulella siis pohjoiseen.
Tuuliviireistä tai tuulipusseista on viitteitä Mesopotamiasta noin ajalta 2000–1500 eaa. Tuulien torni Ateenassa ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. lienee vanhin säilynyt tuuliviiri.
Varsinkin Keski-Euroopassa käytetään kukon muotoisia tuuliviirejä. Paavin kerrotaan 800-luvulla määränneen, että jokaisen Euroopan kirkon katolle tuli asettaa kukko muistoksi Jeesuksen ennustuksesta Pietarille ("Mutta hän sanoi: "Minä sanon sinulle, Pietari: ei laula tänään kukko, ennen kuin sinä kolmesti kiellät tuntevasi minua."" Luukas 22:34). Sattumalta huomattiin, että nämä kukot kääntyilivät tuulen suunnan mukaan.
Timo Vertala
Timo "Vertsi" Vertala (s. 2. toukokuuta 1978 Jyväskylä) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija.
Vertala nousi kaudella Kaudella 1996–1997 kasvattajaseuransa JYPin liigajoukkueeseen, mutta varsinainen läpimurto tapahtui vasta Tampereen Tapparan vuosina 1999–2001. Kaudella 1999–2000 Vertala teki 24 maalia, mikä on edelleen hänen yhden kauden maaliennätyksensä. Jälkimmäinen Tappara-kausikin alkoi hyvin, kun Vertala ehti ampua ensimmäisessä 15 ottelussa 10 maalia. Tämän jälkeen vaivasivat loukkaantumiset. Tappara voitti keväällä hopeaa ja Vertala teki pudotuspeleissä pisteet 4+2.
Kesällä 2001 Vertala teki sopimuksen hänet vuonna 1996 varanneen NHL-seura Montreal Canadiensin kanssa . Vertalan kausi Pohjois-Amerikassa oli todella rikkonainen, eikä hän päässyt pelaamaan NHL:ssä. Hän pelasi koko kauden AHL:ssa Montrealin farmijoukkueessa Quebec Citadellesissa. Pelejä Vertalalle kertyi 30 ja tehoja 4+3. Kaudeksi 2002–2003 Vertala palasi Suomeen ja Jokereihin. Helsingissä Vertala pelasi runsaat kaksi kautta. Osapuolet purkivat sopimuksen kesken kauden 2004–2005. Yhteensä Vertala pelasi Jokereissa 118 runkosarjaottelua tehoin 20+21. Tappara hankki Vertalan muutaman päivän kuluttua siitä, kun hän oli lähtenyt Jokereista . Tapparassa Vertala kaudella 2005–2006 pääsi lähelle maaliennätystään tehden 23 maalia..
Tapparasta Vertala siirtyi Ruotsin Elitserieniin ja HV71:een, jossa kausi ei sujunut erityisen hyvin. Vertala kärsi loukkaantumisista, eikä kuulunut valmentajan luottopelaajiin. Vuoden Ruotsissa pelaamisen jälkeen Vertala siirtyi SM-liigan Kärppiin kesällä 2007. Vertala kuitenkin lähti kesken kauden 2007–2008 joukkueesta tehtyään pisteet 2+4 28 ottelussa. Kärpistä Vertala palasi jälleen Tapparaan. Tapparassa Vertala tehnyt kahdesti yli 20 maalia kauden aikana. Tapparassa Vertala pelasi kevääseen 2009, jolloin lopetti uransa.
Suomea hän edusti vuonna 1996 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja vuonna 1997 sekä vuonna 1998 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Jälkimmäisenä vuonna Suomi voitti maailmanmestaruuden ja Vertala valittiin kisojen kakkostähdistökenttään.
Urheilu-uransa jälkeen Vertala siirtyi osakkaaksi Helsinki Capital Partnersiin, jossa hän vastaa huippu-urheilijoiden varainhoitopalveluiden kehittämisestä.
Travis Schlaht
Travis Schlaht (s. 1975) on yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän opettaa Grand Central Academy of Artissa. Hänen tyypillisiä aiheitaan ovat maisemat, asetelmat, muotokuvat ja muut figuratiiviset aiheet. Hän maalaa ainoastaan elävästä mallista.
Schlaht valmistui The University of the Pacificista. Valmistumisen jälkeen hän muutti New Yorkiin ja ryhtyi opiskelemaan Water Street Atelierissa. Hän on naimisissa taidemaalari Kate Lehmanin kanssa.
The Beatles 1967–1970
The Beatles 1967–1970 on The Beatles -yhtyeen tupla-LP-kokoelmalevy vuodelta 1973, joka julkaistiin samanaikaisesti toisen kokoelman, "The Beatles 1962–1966" tupla-LP:n, kanssa. Sinisten levynkansien vuoksi "The Beatles 1967–1970" -levystä käytetään yleisesti nimitystä "Sininen tupla". Kaikki kokoelmaan kelpuutetut kappaleet ovat yhtyeen jäsenten tekemiä.
Kaikki kappaleet Lennon-McCartney, ellei toisin mainita.
A-puoli
B-puoli
A-puoli
B-puoli
Stones Throw Records
Stones Throw Records on yhdysvaltalainen itsenäinen levy-yhtiö. Sen perusti vuonna 1996 DJ ja tuottaja Chris Manak, joka on tunnettu myös artistinimellään Peanut Butter Wolf.
J Dillan viimeiseksi jääneen albumin Donuts julkaisi Stones Throw vuonna 2006.
Sam Wisneski
Sam Wisneski (s. 1978) on yhdysvaltalainen Wisconsinissa syntynyt taidemaalari. Hän opettaa Grand Central Academy of Artissa, ja maalaa ainoastaan elävästä mallista. Tyypillisiä hänen töidensä aiheita ovat asetelmat, maisemat, muotokuvat ja muut figuratiiviset aiheet.
Hän suoritti taiteiden kandidaatin tutkintonsa Rindling School of Art and Designissä ja maisterin tutkinnon New York Academy of Artissa. 2003-2006 hän opiskeli Water Street Atelierissa, Jacob Collinssin johdolla.
The Mask
The Mask () on yhdysvaltalainen animaatiosarja, joka perustuu Dark Horse Comicsin sarjakuvasankari Naamioon ja erityisesti vuonna 1994 ensi-iltansa saaneeseen elokuvaan "The Mask – naamio". Animaatiota tuotettiin yhteensä 54. jakson verran, kestäen kolme tuotantokautta vuosien 1995–1997 välisenä aikana. Sarjan pääosassa ääninäyttelivät Rob Paulsen (Naamio/Stanley Ipkiss), Heidi Shannon (Peggy Brandt), Tim Curry (Pretorious) ja Frank Welker (Milo).
Suomessa sarjan jaksoja esitti MTV3 vuosien 1996–1997 välillä suomenkielisellä äänellä sekä tekstitettynä. Finnkino julkaisi kuusi The Mask-piirrossarjan VHS-julkaisua, jotka sisälsivät sarjan jaksoja. Sarjaa esitettiin uudelleen uusintoina vuoden 2011 lopulla.
Suomeksi dubatun sarjan pääosaa näytteli Antti Pääkkönen.
Tarina kertoo tavallisesta miehestä nimeltä Stanley Ipkiss, joka löytää muinaisen norjalaisperäisen puisen naamion. Laitettuaan sen kasvoilleen Ipkiss muuttuu sekopäiseksi supersankariksi, joka taistelee rikollisia vastaan ja tekee mitä tahansa muuta sekopäisiä temppuja. Hänen arkkivihollisensa on Pretorious.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1997
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1997 pelattiin Suomessa, Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Niihin päättyi ruotsalaisen päävalmentaja Curt Lindströmin kausi Suomen A-maajoukkueen johdossa. Näiden kisojen yhteydessä Kansainvälinen jääkiekkoliitto perusti IIHF Hall of Fame -kunniagalleriansa.
Turnaus tuotti voittoa järjestäjilleen noin 44 miljoonaa markkaa.
Lohkot määräytyivät edellisvuoden sijoitusten mukaan.
Lohko A
Lohko B
A-sarja
B-sarja
C-sarja
D-sarja
Karsinnat
Ninja Tune
Ninja Tune on itsenäinen Lontoossa perustettu levy-yhtiö. Sen perustivat vuonna 1990 DJ:t Matt Black ja Jonathan More, jotka tunnetaan myös nimellä Coldcut.
M/S Inowroclaw
M/S Inowroclaw () on puolalaisen Polskie Linie Oceanicznen omistama ro-ro-rahtialus. Aluksen on rakentanut Rauma-Repola Oy Raumalla vuonna 1980. Kuollutta painoa aluksella on 7 203 tonnia ja sen jääluokitus on 1A eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. "Inowroclaw" on rekisteröity Puolan lipun alle ja sen kotisatama on Szczecin. Nykyään aluksella operoi Finnlines.
Inowroclawin sisaralus on M/S Baltic Eager.
8. lokakuuta 1979 alus laskettiin vesille ja vuonna 1980 se luovutettiin Polskie Linie Oceanicznen omistukseen, joka rekisteröi sen Puolan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Szczecin. Samana vuonna alus aloitti liikennöinnin Gdynian ja Felixstowen välillä. Vuonna 1995 Inowroclaw aloitti liikenteen reitillä Gdynia–Kööpenhamina–Felixstowe. 22. tammikuuta 1998 Polfin-Finncarriers aloitti liikenteen aluksella reitillä, Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin.
Alus ajoi karille 25. marraskuuta 1999, lähdettyään Helsingin Länsisatamasta kohti Puolaa. Ennen karilleajoa aluksella havaittiin vaikeuksia ohjailussa; aluksen kääntyminen oikealle ei sujunut toivotulla tavalla ja noin 15 minuuttia lähdöstä alus pysäytettiin ja ankkuroitiin. Ankkuroinnin aikana alus oli Suomenlinnan etelärannan lähellä. Eteläisen tuulen painamana alus ajautui rantaan.
Karilleajossa ei sattunut ympäristö- tai henkilövahinkoja. Ainoastaan pohjaan tuli vaurioita. Ilmeisesti Inowroclawin peräsinkoneisto oli vaurioitunut jo laiturista lähdettäessä. Lisäksi vasemmanpuoleinen peräsin ei kääntynyt komentosillan ruorikulmaosoittimen mukaisella tavalla.
Tammikuussa 2007 alus siirtyi Finnlinesin Helsingin ja Gdynian väliseen liikenteeseen.
Alus ajautui lauantaiaamuna 25. lokakuuta 2008 Korkeasaaren rantaan ollessaan matkalla eteläiseltä Itämereltä Sompasaaren satamaan. Karilleajon jälkeen paikalle hälytettiin merivartioston, pelastuslaitoksen sekä poliisin yksiköt. Inowroclaw pääsi rannasta puoli kymmenen aikoihin irti ilman apua. Karilleajon syyksi epäillään kovaa tuulta.