Luther Vandross
Luther Vandross (20. huhtikuuta 1951 New York, New York – 1. heinäkuuta 2005 Edison, New Jersey) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja.
Vandross aloitti uransa musiikin parissa 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Hän toimi taustalaulajana monille artisteille, joihin lukeutuvat muun muassa David Bowie, Donna Summer, Bette Midler, Barbra Streisand ja Roberta Flack. Hän toimi myös tuottajana ja kaksi albumia 1970-luvun lopulla julkaisseen Luther-nimisen yhtyeen laulusolistina.
Vandross teki läpimurtonsa vuonna 1980 Change-yhtyeen toisena vokalistina yhtyeen debyyttialbumilla "The Glow of Love". Yhtyeen kappaleet "Searching", "The Glow of Love" ja "A Lover's Holiday" sisältävä single vietti yhdeksän viikkoa Billboardin Hot Dance Club Play -listan kärjessä. Vandross sai sittemmin levytyssopimuksen Epic Records -yhtiön kanssa ja vuonna 1981 ilmestyi hänen ensimmäisen sooloalbuminsa "Never Too Much".
1980-luvun aikana Vandross levytti yhteensä kuusi studioalbumia. Vuonna 1989 julkaistiin hänen ensimmäinen Billboardin listalla kymmenen kärkeen yltänyt singlensä "Here and Now", joka löytyy samana vuonna julkaistulta kokoelma-albumilta "The Best Of Luther Vandross... The Best Of Love". Aiempina vuosina monet hänen singleistään olivat nousseet Billboardin R&B-listan kymmenen kärkeen. Sijalle yksi olivat näistä singleistä nousseet ennen "Here and Now'ta" hänen debyyttisinglensä "Never Too Much" vuonna 1981, "Stop to Love" vuonna 1986, "There's Nothing Better Than Love" (duetto Gregory Hinesin kanssa) vuonna 1987 ja "Any Love" vuonna 1988.
1990-luvullakin Vandrossilta julkaistiin useita albumeita, ensimmäisenä "The Power of Love" vuonna 1991. Albumilta julkaistuista singleistä kaksi, "Power of Love/Love Power" ja "Don't Want To Be A Fool", nousi Billboard Hot 100 -singlelistalla kymmenen kärkeen, ensiksi mainittu oli listalla korkeimmillaan sijalla neljä ja jälkimmäinen sijalla yhdeksän. Billboardin R&B-listalla ensiksi mainittu oli kesäkuussa 1991 kaksi viikkoa sijalla yksi. Seuraavana vuonna "The Best Things in Life Are Free", Vandrossin duetto Janet Jacksonin kanssa, joka julkaistiin elokuvan "Lisää fyrkkaa" ("Mo' Money") soundtrack-levyllä, nousi R&B-listan kärkeen ja oli Hot 100 -listalla korkeimmillaan kymmenennellä sijalla. Kappale oli myös Grammy-ehdokkaana kategoriassa paras R&B-esitys duolta tai yhtyeeltä. Vandrossin viimeinen Billboard Hot 100 -listalla kymmenen kärkeen noussut single oli vuonna 1994 julkaistu "Endless Love", Mariah Careyn kanssa tehty duetto ja cover Lionel Richien ja Diana Rossin aiemmin levyttämästä kappaleesta, joka nousi listalla korkeimmillaan sijalle kaksi. Billboardin R&B-listalla nousivat kymmenen kärkeen vielä "Your Secret Love" vuodelta 1997 ja "Take You Out" vuodelta 2001.
Vuonna 2003 Vandross julkaisi albumin "Dance With My Father" isänsä muistoksi. Albumi nousi kesäkuussa 2003 viikoksi Yhdysvaltain albumilistan kärkeen. Albumin nimikappale toi Vandrossille ja kappaleen toiselle tekijälle Richard Marxille vuoden 2004 parhaan kappaleen Grammyn. Hän sai samana vuonna Grammyn myös kategorioissa vuoden R&B-albumi, paras miesartistin R&B-esitys ja paras R&B-esitys duolta tai yhtyeeltä (duetto "The Closer I Get To You" Beyoncé Knowlesin kanssa). Hän voitti urallaan yhteensä kahdeksan Grammy-palkintoa, vuoden 2004 neljän palkinnon lisäksi parhaasta miesartistin R&B-esityksestä vuosina 1991 ("Here And Now"), 1992 ("The Power of Love/Love Power") ja 1997 ("Your Secret Love") sekä parhaasta R&B-kappaleesta vuonna 1992 ("The Power of Love/Love Power").
Vandross sairasti diabetesta, joka on ollut hänen suvussaan periytyvä tauti: Luther Vandross Sr. kuoli tautiin Luther Jr:n ollessa kahdeksanvuotias. Vandrossilla oli myös pitkään jatkuneita paino-ongelmia. Vuonna 2003 hän sai aivohalvauksen eikä koskaan kuntoutunut entiselleen. Vandross menehtyi heinäkuussa 2005 John F. Kennedy Medical Centerissä Edisonissa New Jerseyssä 54 vuoden iässä.
Musiikkikriitikko Craig Seymourin kirjoittama Vandrossin elämäkerta "Luther: The Life and Longing of Luther Vandross" ilmestyi vuonna 2004.
Syyskuussa 2005, kaksi kuukautta Vandrossin kuoleman jälkeen, julkaistiin tribuuttialbumi "So Amazing: An All-Star Tribute to Luther Vandross", joka sisältää viisitoista Vandrossin kappaletta muiden nimekkäiden artistien tulkitsemana. Albumin kappaleista Aretha Franklinin esittämä "A House Is Not a Home" (alun perin Dionne Warwickin kappale) sai Grammyn kategoriassa paras perinteinen R&B-esitys (Best Traditional R&B Vocal Performance) ja Beyoncén ja Stevie Wonderin duetto "So Amazing" (niin ikään alun perin Dionne Warwickin esittämä kappale) sai Grammyn kategoriassa paras R&B-esitys duolta tai yhtyeeltä. Myös Jamie Foxxin esittämä "Creepin'" (alun perin Stevie Wonderin kappale) ja Usherin esittämä "Superstar" (alkuperäisesittäjä Delaney, Bonnie & Friends) olivat ehdolla, kategoriassa paras miesartistin R&B-esitys, ja Alicia Keysin ja Jermaine Paulin duetto "If This World Were Mine" (Vandross esitti kappaleen Cheryl Lynnin kanssa; alkuperäisesittäjät Marvin Gaye ja Tammi Terrell) oli ehdolla kategoriassa paras R&B-esitys duolta tai yhtyeeltä.