hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Harmaamalvikki
Harmaamalvikki ("Lavatera thuringiaca") on suurikokoinen, monivuotinen malvakasvi, jota kasvaa luonnonvaraisena Itä-Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa harmaamalvikkia tapaa lähinnä puutarhojen koristekasvina.
Harmaamalvikki kasvaa 100–150 cm korkeaksi. Kasvi on pysty ja harmaan tähtikarvan peittämä, joka antaa erityisesti lehdille harmahtavan värin. Lehtilapa on munuaismainen, 3–5-halkoinen ja puikealiuskainen. Kukat ovat tavallisesti vaaleanpunaisia ja sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukan ulkoverhiö on kolmiliuskainen ja tyvipuoliskosta yhdyslehtinen, teriö on 5 cm leveä. Harmaamalvikki kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Siemenet kypsyvät seleissä kiekkomaisissa lohkohedelmässä.
Muista malvakasveista harmaamalvikki muistuttaa eniten rohtosalkoruusua ("Althaea officinalis").
Harmaamalvikin päälevinneisyysalue ulottuu Balkanin niemimaalta, Unkarista ja Puolasta itään läpin Venäjän aina Keski-Aasiaan asti. Lajia tavataan yleisesti myös Keski-Italiassa ja Kaukasuksella, satunnaisemmin Saksassa, Baltiassa ja Ruotsin ja Suomen eteläosissa. Suomessa harmaamalvikkia tavataan villiintyneenä lähinnä eri puolilta Etelä-Suomea. Pohjoisimmat havainnot ovat Raahen seuduilta.
Suomessa harmaamalvikkia tavataan toisinaan villiintyneenä viljelyjäänteenä, joskus harvoin myös viljelykarkulaisena. Tyypillisiä kasvuympäristöjä ovat niityt, tienvarret ja maatilojen pihat.
Harmaamalvikkia viljeltiin aikaisemmin yleisesti koristekasvina. Nykyään sen käyttö on kuitenkin vähentynyt. Se on myös vanha rohtokasvi, jota on käytetty monenlaisiin vaivoihin.
Mooseksenpalavapensas
Mooseksenpalavapensas ("Dictamnus albus") on voimakastuoksuinen kasvilaji. Se on myös perinteinen koristekasvi. Se on sukunsa ainoa laji.
Kasvi on saanut ainakin suomen- ja ruotsinkielisen ('Moses brinnande buske') nimensä siitä, että se erittää eteerisiä öljyjä, jotka syttyvät helposti palamaan. Tämä on yhdistetty Raamatun kertomukseen Mooseksesta ja palavasta pensaasta (2 Moos. 3:1-6). Todennäköisesti mooseksenpalavapensas ei kuitenkaan ole Raamatun kertomuksen laji, koska sitä ei tavata luonnonvaraisena Siinain alueella.
Monivuotinen mooseksenpalavapensas kasvaa 40–60 cm korkeaksi. Jäykkiä, alaosasta puutuneita varsia on runsaasti. Varsien yläosissa on tiheään vaaleita nystykarvoja ja mustia eritenystyjä. Vuorottain olevat lehdet ovat 3–5-pariset ja päättölehdykkäiset. Lehdykät ovat puikeansuikeita, kaljuja ja hienosahalaitaisia. Isokokoiset, voimakastuoksuiset kukat ovat kerrannaisessa latvatertussa. Väriltään kukat ovat vaaleanpunaisia, joskus myös valkoisia. Verho- ja terälehtiä on viisi kappaletta. Verholehdet ovat suikeita. Terälehdet ovat kooltaan 20–25 mm pitkiä ja tummasuonisia. Neljä terälehteä on ylöspäisiä, viides eteenpäin siirottava. Heteitä on 10, ja ne ovat pitkäpalkoisia ja kärjestä tummanystyisiä. Mooseksenpalavapensas kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Kota on kova ja syvään viisiliuskainen. Koko kasvi tuoksuu voimakkaasti sitruunalle.
Mooseksenpalavapensas kasvaa luonnonvaraisena Siperiasta ja Keski-Aasiasta Etelä-Euroopaan ulottuvalla alueella.
Luontaisilla kasvualueillaan mooseksenpalavapensas kasvaa kuivahkoissa, avoimissa metsissä ja louhikoissa, metsäaroilla ja aroilla.
Mooseksenpalavapensas on suosittu puutarhojen koristekasvi. Kasvia käsiteltäessä iho on kuitenkin suojattava hyvin, sillä ihokosketus kasviin aiheuttaa allergisen reaktion erityisesti aurinkoisella säällä (fytofotodermatiitti). Myös lapset on syytä pitää kasvista loitolla.
Kasvista valmistetaan hajuvettä ja Siperiassa siitä on valmistettu myös teetä. Kansanlääkinnässä kasvin lehtiä ja juuria on aikaisemmin käytetty matolääkkeenä, naistentauteihin, virtsanerityksen lisäämiseen ja vatsan vahvistamiseen.
Lootofagit
Lootofagit (, ”Lootuksensyöjät”) olivat kreikkalaisessa mytologiassa myyttinen kansa, jonka Homeros mainitsee Odysseiassa. He elivät Pohjois-Afrikan rannikolla saaressa, jota antiikin aikana etsittiin Djerbalta ja Kyreneltä.
Lootofagit nauttivat ravinnokseen kukkia, jotka saivat syöjänsä vaipumaan narkoosiseen apatiaan. Kun Odysseus kotimatkallaan saapui heidän saarellensa, hän lähetti kolme miestänsä ottamaan selvää saaren asukkaista. Nämä otettiin ystävällisesti vastaan ja heille tarjottiin lootusta syötäväksi. Heti heidän maistettuaan kukkien makeuden suussaan, he unohtivat kotimatkansa eivätkä enää halunneet palata kotiin. Odysseus joutui hakemaan miehensä takaisin ja köyttämään heidät penkkeihinsä, jotta koko miehistö pääsi jatkamaan matkaa nopeasti saarelta eteenpäin kohti kotia.
David Fleay
David Fleay (6. tammikuuta 1907, Ballarat, Victoria–7. elokuuta 1993) oli australialainen eläintieteilijä ja vankeudessa elävien uhanalaisten lajien lisääntymisen pioneeri. Hän muun muassa sai ensimmäisenä ihmisenä vangitut vesinokkaeläimet lisääntymään.
Fleay syntyi Ballaratissa ja kiinnostui jo nuorena Australian eläimistöön. Hän lähti Melbournen yliopistoon opiskelemaan 1927 ja valmistui 1931 aineinaan eläintiede, kasvitiede ja kasvatustiede. Fleay kuvasi 1933 viimeisen elävän pussihukan, joka puri häntä, aiheuttaen Fleaylle elinikäisen arven takamukseen. Fleay anoi Tasmanian virkailijoilta lupaa vankeudessa elävien pussihukkien lisääntymisohjelmalle, mutta hänen pyyntönsä evättiin.
1934 Fleaya pyydettiin suunnittelemaan ja johtamaan Melbournen eläintarhan uutta osaa. Fleayn kolmen ja puolen vuoden työskentelynsä aikana useat lajit, joita ei oltu aikaisemmin saatu lisääntymään vankeudessa, saivat Fleayn ansiosta jälkikasvua. Näihin kuuluivat muun muassa emu, pensaskana ja koala. Fleay myös rakensi ensimmäisen "platypusarynsa" eli vesinokkaeläimille tarkoitetun jokitankin. Fleay joutui kuitenkin erimielisyyksiin eläintarhan johdon kanssa ja hänet erotettiin 1937. Tämän jälkeen hän siirtyi työskentelemään Healesville Sanctuaryyn, jossa hänen onnistui ensimmäisenä saada vesinokkaeläimet lisääntymään vankeudessa. Fleay kirjoitti useita kirjoja työstään: "We Breed the Platypus" ja "Observations on the Breeding of the Platypus in Captivity" julkaistiin 1944 ja "Gliders of the Gum Trees" muutamaa vuotta myöhemmin 1947. Fleay erotettiin tehtävästään 1948 kun hänen perusteettomasti väitettiin lahjoittaneen Healsvillen eläimiä Amerikkaan. Hänet otettiin myöhemmin takaisin huomattavasti aikaisempaa pienempiin tehtäviin.
Fleay ylläpiti omaa yksityistä eläinkokoelmaansa kunnes 1951 Victorian hallituksen lakimuutos pakotti hänet siirtämään kokoelmansa muualle. Hän löysi sopivan maa-alueen Gold Coastilta, Queenslandista ja perusti David Fleay Wildlife Parkin.
Glykopeptidiantibiootti
Glykopeptiditantibiootit ovat ryhmä antibiooteja. Niiden vaikutusmekanismina on bakteerin soluseinän peptidoglykaanin synteesin esto. Glykopeptidit tehoavat lähinnä grampositiivisiin bakteereihin, mutta haittavaikutustensa johdosta niitä on perinteisesti käytetty lähinnä viimeisen linjan lääkkeenä vakavissa infektioissa, esimerkiksi MRSA-infektiossa.
Glykopeptideihin kuuluvat muun muassa seuraavat lääkeaineet:
Ensimmäisen sukupolven glykopeptideitä ovat vankomysiini, teikoplaniini ja ramoplaniini; toisen sukupolven lääkkeisiin kuuluvat oritavansiini, dalbavansiini ja telavansiini. Ryhmän lääkkeistä käytössä ovat lähinnä vankomysiini ja teikoplaniini.
Konstantinopolin piiritykset
Konstantinopoli piiritettiin 11 kertaa Bysantin valtakunnan aikana. Kahden piirityksen ansiosta Konstantinopoli vapautui Kreikan vallasta: ristiretkeläisten vuonna 1204 ja lopullisesti osmanien 1453, ja niiden jälkeen kaupunki islamilaistettiin.
Rusien–Bysantin sota
Rusien–Bysantin sota on ollut usean rusien ja Bysantin valtakunnan välisen sodan nimi:
Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestys
Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestys eli Suomen Suuriruhtinaanmaan Valtiopäiväjärjestys (AsK 26/1906) oli perustuslaillinen säädös, jolla Suomen säätyvaltiopäivät korvattiin yksikamarisella eduskunnalla. Tämä valtiopäiväjärjestys oli voimassa vuoteen 1928, jolloin se korvattiin uudella. Monet siinä määritellyt eduskunnan työmuodot ovat kuitenkin edelleen olemassa osana Suomen perustuslakia ja muita säädöksiä.
Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestyksen valmisteli talvella 1905–1906 professori Robert Hermansonin johtama komitea osana muuta eduskuntauudistusta. Se korvasi vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksen. Viimeiset säätyvaltiopäivät hyväksyivät lakiesityksen lopullisesti 1. kesäkuuta 1906, ja keisari vahvisti sen 20. heinäkuuta.
Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestykseen ja sen yhteydessä säädettyyn vaalilakiin sisältyneitä keskeisiä uudistuksia olivat muun muassa yleinen ja yhtäläinen äänioikeus, eduskunnan yksikamarisuus ja vaalitavan suhteellisuus. Valtiopäiväjärjestyksessä myös määriteltiin uusi lain- ja perustuslainsäätämisjärjestyksen muoto, määrävähemmistösäädökset, eduskunnan koollekutsuminen ja hajottaminen sekä kansanedustajan oikeudet ja virallisesti nimettiin uusi kansanedustuslaitos eduskunnaksi. Monet valtiopäiväjärjestyksessä määritellyistä uuden eduskunnan työmuodoista perustuivat kuitenkin jo säätyvaltiopäivien toimintaan ja vanhaan valtiopäiväjärjestykseen. Eduskunnan valtaoikeudet suhteessa hallitusvaltaan jäivät tässä valtiopäiväjärjestyksessä kuitenkin niukiksi, sillä Venäjän edustajat eivät suvainneet hallitsijan valtaoikeuksien rajoittamista.
Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestyksessä määrättiin, että vuosittaiset valtiopäivät saivat kestää enintään 90 päivää ja vaalikauden pituudeksi säädettiin kolme vuotta.
Epäluottamuslause
Epäluottamuslause tarkoittaa parlamentaarisessa järjestelmässä parlamentin tekemää päätöstä, jonka mukaan hallituksella ei ole enää parlamentin enemmistön tukea, mikä johtaa hallituksen kaatumiseen.
Joissain maissa kuten Saksassa, Israelissa tai Espanjassa parlamentti voi kaataa hallituksen vain valitsemalla ensin hallitukselle uuden johtajan. Maissa joissa on kaksikamarijärjestelmä, voidaan vaatia kummankin kamarin luottamus tai vain alahuoneen. Suomessa epäluottamusäänestystä edeltää yleensä välikysymys, johon hallitus on velvollinen vastaamaan. Hallituksen kaatuminen epäluottamuslauseeseen oli melko yleistä maailmansotien välisenä aikana; viimeksi epäluottamuslauseeseen on kaatunut V. J. Sukselaisen hallitus vuonna 1957. Maissa joissa on presidentiaalinen järjestelmä, kuten Yhdysvalloissa, hallitus on vastuussa presidentille ja se ja parlamentti ovat täysin toisistaan erotettuja, eikä kumpikaan voi erottaa toista.
Koko hallituksen ohella epäluottamuslausetta voidaan esittää myös yksittäiselle ministerille. Suomessa ministeri on joutunut eroamaan kaksi kertaa eduskunnan hyväksyttyä hänelle esitetyn epäluottamuslauseen. Vuonna 1922 ulkoministeri Rudolf Holstin oli erottava, koska eduskunta katsoi hänen ylittäneen valtuutensa hänen allekirjoittaessaan reunavaltiosopimuksen (Varsovan sopimus), ja vuonna 1948 sisäministeri Yrjö Leino joutui jättämään hallituksen ns. Leinon vankien tapauksen vuoksi.
Vuk
Vuk on unkarilaisen István Feketen vuonna 1965 kirjoittama romaani. Kirja kertoo pikku ketun elämänvaiheista. Kirjan pohjalta tehtiin animaatioelokuva Kettupoika Vuk vuonna 1981. Elokuva julkaistiin myös Suomessa VHS-kasettina, ja se oli ensimmäisiä VHS-julkaisuja Suomessa. Myöhemmin elokuva on julkaistu myös DVD:llä.
Nebula Electronics
Nebula Electronics on englantilainen yhtiö, joka valmistaa digitelevisio-vastaanotinkortteja tietokoneille. Yhtiön tuotteet kulkevat tuotemerkillä DigiTV.
M/S Sovereign
MS Sovereign on Pullmantur Cruisesin omistama entinen Royal Caribbean International-varustamon risteilylaiva. Se otettiin käyttöön tammikuussa 1988 ja se liikennöi Bahamalla. Sovereign-luokan laivat olivat risteilyalalla ensimmäiset ns. megalaivat ja asettivat nykyisten risteilylomien standardin. Lokakuussa 2008 M/S Sovereign of the Seas siirtyi Pullmantur Cruisesille ja se uudelleennimettiin MS Sovereigniksi. Laiva teki neitsytmatkansa Pullmanturin omistuksessa 23. maaliskuuta 2009. MS Sovereign tekee pääasiassa risteilyjä Välimerellä.
Sovereign Class Royal Caribbeanin sivuilla
Sabrina Buchholz
Sabrina Buchholz (s. 5. maaliskuuta 1980 Schmalkalden) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä, joka on kilpailimaailmancup-tasolla kaudesta 2000-2001 alkaen kauteen 2011-2012 asti.
Buchholz saavutti vuoden 2000 Hochfilzenin juniorien MM-kilpailuissa neljä mitalia; hopeaa normaalimatkalta, kultaa takaa-ajosta ja sprintistä. Lisäksi hän oli mukana Saksan viestijoukkueessa, joka kukisti hopeajoukkue Venäjän lähes neljällä minuutilla.
Buchholz debytoi aikuisten arvokilpailuissa Östersundissa 2008, jossa hän kilpaili henkilökohtaisilla matkoilla vain yhteislähdössä sijoittuen 26:nneksi. Hän hiihti avausosuuden Saksan sekaviestijoukkueessa, joka voitti mestaruuden - 52,6 sekuntia ennen Valko-Venäjää.
Maailmancupissa Buchholzin toistaiseksi paras sijoitus osakilpailussa on Hochfilzenin sprinttikilpailun viides sija kaudelta 2007-20078. Hän sijoittui kauden loppupisteissä kahdeksanneksitoista.
Llewellyn Herbert
Llewellyn Herbert (s. 21. heinäkuuta 1977 Bethal) on eteläafrikkalainen 400 metrin aitajuoksija.
Herbert saavutti vuoden 1996 juniorien MM-kisoista Sydneystä hopeaa. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa Ateenan MM-kilpailuista ajalla 47,86. Vuonna 2000 hän saavutti Sydneyn olympialaisista pronssia ajalla 47,81, joka on hänen ennätyksensä. Hän on Afrikan mestaruuden voittanut kahdesti: vuosina 2002 ja 2004.
Malakanpitta
Malakanpitta ("Pitta gurneyi") on erittäin uhanalainen Thaimaassa ja eteläisessä Myanmarissa elävä varpuslintu. Lajin luultiin kuolleen sukupuuttoon vuonna 1952, mutta lajin yksilöitä löydettiin uudestaan vuonna 1986 . Laji on nimetty brittiläisen ornitologin John Henry Gurneyn mukaan.
Kooltaan malakanpitta on noin 18-21 cm. Lajin vatsa sekä pää ovat väriltään mustat. Siiven alareuna ja rinta ovat malakanpitalla keltaiset. Nokan alunen on valkoinen. Linnulla on sininen päälaki ja pyrstö. Selkä ja siivet ovat väritykseltään ruskeat. Malakanpitan laululle on tyypillistä voimakkaat "lilip" -äänet .
Malakanpitan elinympäristöä ovat ikivihreät metsät yleensä alle 160 metrin korkeudessa. Tyypillistä kasvillisuutta ovat "Salacca"-palmut, joihin laji tekee pesänsä. Malakanpittakannan kooksi arvioidaan noin 50-100 yksilöä . Suurimmat lajiin kohdistuvat uhkat ovat metsien hakkuut viljelysmaaksi ja rakennuspuiksi .
Norbert Rózsa
Norbert Rózsa (s. 9. helmikuuta 1972 Dombóvár) on unkarilainen rintauimari. Hän voitti urallaan useita mitaleja olympialaisissa, sekä MM- ja EM-kisoissa.
Rózsa saavutti olympiahopeaa 100 ja 200 metrin rintauinnissa Barcelonassa 1992. Neljä vuotta myöhemmin Atlantan olympialaisissa hän voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa. Pitkän radan maailmanmestaruuden hän voitti 100 metrillä vuosina 1991 ja 1994 sekä 200 metrillä vuonna 1994. Ainoat EM-mitalinsa hän voitti Ateenassa 1991 – kilpailut käytiin pitkällä radalla ja hän saavutti kultaa 100 metrillä, hopeaa 200 metrillä ja pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Sonic Mirror
Sonic Mirror on Mika Kaurismäen vuonna 2008 valmistunut dokumenttielokuva rytmin ja autismin yhteisestä kielestä. Sonic Mirror tutkii rytmin, musiikin ja viestinnän yhteyttä eri puolilla maailmaa. Rumpali Billy Cobham toimii elokuvan keskeisenä oppaana, kolmessa hyvin erilaisessa konserttitilanteesa eri puolilla maailmaa.
Jazzrumpali Billy Cobhamin opastamana kuljetaan muusikon lapsuusmaisemista New Yorkista Brasiliaan, jossa Kaurismäki etsii latinalaisen rytmin alkuperää Salvadorin kaupungissa Malê Debale muusikkoryhmän opastuksella. Sveitsissä nähdään musiikin terapeuttinen vaikutus autististen ihmisten soittaessa yhdessä nigerialaisen Okuta -perkussioryhmän kanssa..
Sonic Mirror on Kaurismäen kolmas brasilialaismusiikkia käsittelevä pitkä dokumenttielokuva. Aikaisempien "Brasileirinhon" ja "Sound of Brazilin" lisäksi 90-luvun alusta Brasiliassa asunut Kaurismäki on käsitellyt aihetta myös lyhyttuotannoissaan .
Erkki Vanhanen
Erkki Vanhanen on suomalainen toimittaja, moottoriurheiluasiantuntija ja -selostaja. Hän on toiminut Yle TV2:n Ruutulippu-ohjelman toimituspäällikkönä ja teki ohjelmaa sen ensimmäisestä lähetyksestä viimeiseen. Vanhanen on työskennellyt myös 30 vuotta autokoulunopettajana. Freelancertoimittajana hän on toiminut 70-luvun lopulta lähtien. Nuoruudessaan Vanhanen harrasti myös moottoriurheilua: hän osallistui Päijänteen ympäriajoon kolme kertaa ja kertoo "nautiskelleensa" niin rallin kuin rata-autoilunkin parissa. Vanhanen selosti Urheilukanavalla muun muassa A1GP, DTM- ja American Le Mans Series -sarjan kilpailuja. Hän oli myös torstaina esitetyn, viikon moottoriurheilutapahtumia kertaavan, Motorsport Eveningin isäntä. Eläkkeellä ollessaan Vanhanen on julkaissut lukuisia kirjoja, esimerkiksi teoksen "Flat Out - Täysillä", jossa kertoo omia näkemyksiään moottoriurheilun historiasta ja toimittajan työstä.Kun Suomi ajettiin maailman rallikartalle. Moottori-lehti 3.5.2016
Maxime Laheurte
Maxime Laheurte (s. 20. toukokuuta 1985) on ranskalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Laheurte debytoi aikuisten arvokilpailuissa Sapporon MM-kisoissa 2007, jossa hän sijoittui sprintissä kymmenenneksi, normaalikilpailuissa yhdeksänneksitoista ja oli Ranskan kuudenneksi sijoittuneen viestijoukkueen jäsen. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa 35:s ja joukkuekilpailussa neljäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 38:nneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 16:s ja joukkuekilpailussa viides sekä suurmäen kilpailussa 21:s ja joukkuekilpailussa neljäs. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 15:s ja suurmäessä 25:s. Normaalimäen joukkuekilpailusta Laheurte voitti kultaa yhdessä Ranskan joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 17:nneksi, suurmäen vastaavassa 27:nneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai joukkuekilpailussa pronssia. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän oli neljästoista ja normaalmäen vastaavassa kilpailussa kuudestoista. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli parisprintissä viides. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 11:nneksi ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 14:nneksi.
Maailmancupissa Laheurte on kilpaillut kaudesta 2004–2005 lähtien, hän tosin nousi vasta kauden puolivälissä mukaan A-maajoukkueeseen B-maailmancupista. Hänen ensimmäinen kilpailunsa oli 29. tammikuuta 2005 Sapporossa järjestetty yhteislähtö, jossa hän sijoittui kahdenneksikymmenenneksi. Palkintokorokkeelle Laheurte on hiihtänyt kaksi kertaa; hän oli kolmas kaudella 2006–2007 Lillehammerin sprintissä ja Ramsaun yhteislähdössä. Hän sijoittui kauden loppupisteissä viidenneksitoista.
Laheurte edustaa Douanes Geradmer -seuraa.
Gibson L5
Gibson L5 on Gibsonin vuodesta 1922 lähtien valmistama ja Lloyd Loarin suunnittelema kitara. Loar on suunnitellut Gibsonille myös mandoliineja.
Ensimmäinen L5 esiteltiin vuonna 1922. Sen runko oli tehty vaahterasta ja kuusesta ja siinä oli kaksiosainen vaahterakaula.
L5 oli ensimmäinen Gibsonin valmistama kitara f-ääniaukoilla perinteisen pyöreän sijasta sekä ensimmäinen kitara säädettävällä kaularaudalla. Sen lisäksi sen kaulaliitos oli vasta neljännentoista nauhan kohdalla, mikä helpotti korkeiden sävelien soittamista ja näin ollen paransi sen käytännöllisyyttä myös sooloinstumenttina.
L5-kitaroita käytettiin julkaisemisensa jälkeen 1920-luvulla paljon tanssiyhtyeiden keskuudessa. Yksi ensimmäisimmistä kuuluisista L5-soittajista oli jazz-kitaristi Eddie Lang, joka alkoi käyttää L5:a vuonna 1929.
1930- ja 1940-luvuilla akustinen L5 kasvatti suosiotaan jazz-muusikoiden ja varsinkin big bandien keskuudessa. Kuitenkin kun 1950-luvulla äänentoisto sähköistyi vahvistimien ja mikrofonien myötä, alettiin valmistaa myös puoliakustista versiota L5:sta.
Vuonna 1951 julkaistu L5CES oli ensimmäinen puoliakustinen L5-malli. Ensimmäinen L5CES oli varustettu yksikelaisella P-90-mikrofonilla, mutta myöhemmin alettiin käyttää myös kahta humbuckeria.
1970-luvulla alettiin valmistaa kokopuurunkoista L5S-mallia. Kokopuurunkoisesta malista ei tullut kovinkaan suosittua verrattuna puoliakustisiin malleihin. Puoliakustiset mallit ovat nykyäänkin suositumpia kuin kokopuurunkoinen.
Taskukuutio
Rubikin taskukuutio tai virallisesti Rubikin 2x2x2-kuutio on kahdeksasta pienemmästä kuutiosta koostuva kuutio. Kuutio voidaan sekoittaa 3 674 160 erilaiseen asentoon.
Maailmanennätystä pitää hallussaan puolalainen Maciej Czapiewski, joka ratkaisi kuution 0,49 sekunnissa. Aiemmin maailmanennätys oli yhdysvaltalaisella Rami Sbahilla (0,58 s).
István Fekete
István Fekete (25. tammikuuta 1900 Gölle, Unkari – 23. heinäkuuta 1970 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti nuortenromaaneistaan ja eläintarinoistaan. Fekete voitti vuonna 1937 ensimmäisen palkinnon Géza Gárdonyi -yhdistyksen romaanikilpailussa. Vuonna 1960 hän voitti Attila József -kirjallisuuspalkinnon teoksellaan "Tüskevár". Kirjaan perustuva elokuva valmistui vuonna 1967. Osa Feketen tuotannosta on julkaistu vasta kirjailijan kuoleman jälkeen.
Naomie Harris
Naomie Melanie Harris (s. 6. syyskuuta 1976 Lontoo, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2002 tehtyään pääroolit Selenana Danny Boylen kauhuelokuvassa "28 päivää myöhemmin" ja Clarana televisiosarjassa "Valkoiset hampaat".
Harris on näytellyt muun muassa Tia Dalmaa eli Kalypsoa "Pirates of the Caribbean" -elokuvasarjassa ja poliisia elokuvassa "After the Sunset – keikka Bahamalla". Hän on näytellyt myös Bond-elokuvissa MI6:n johtajan sihteeriä Eve Moneypennyä "007 Skyfall" -elokuvasta lähtien.
Harris sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan draamaelokuvassa "Moonlight" (2016).
Anders Eriksson (jalkapalloilija)
Anders Eriksson (s. 19. huhtikuuta 1965 Maarianhamina) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Eriksson valittiin Veikkausliigan legendaksi 2007.
Eriksson debytoi pääsarjatasolla kaudella 1989 FF Jarossa. Kaudeksi 1990 hän siirtyi Kokkolan Pallo-Veikkoihin, jonka jälkeen hän pelasi seuraavat kaksi kautta Rovaniemen Palloseurassa. Sieltä hän lähti pelaaman useammaksi kaudeksi ulkomaille Norjaan ja Ruotsiin. Suomeen hän palasi pelaamaan liigaan kaudeksi 1997 FC Interiin. Hän kuitenkin lopetti uransa huipputasolla 32-vuotiaana ja siirtyi siviilitöihin Maarianhaminaan.
Eriksson kuului 1990-luvun alkupuolella Suomen A-maajoukkueeseen, jossa hän pelasi yhteensä 15 ottelua ja teki yhden maalin.
Tiivistymisjuova
Tiivistymisvana eli tiivistymisjuova, joskus myös tiivistysvana, on lentokoneen tietyissä olosuhteissa aiheuttama pilvi. Se syntyy lentokoneen pakokaasun sisältämän vesihöyryn tiivistyessä nestemäisiksi vesipisaroiksi sopivissa kosteus- ja lämpötilaoloissa. Pakokaasussa olevat muut hiukkaset toimivat tiivistymisytiminä. Tiivistymisjuovia syntyy tyypillisimmin 8–12 kilometrin korkeudessa.
Juovan tiivistyminen muistuttaa prosessia, jossa hengitysilmasta muodostuu silminnähtävää höyryä pakkassäällä. Prosessin kannalta on tärkeää, että vesihöyryn kyllästymisosapaine riippuu lämpötilasta: pienempi ominaiskosteus riittää kyllästystilaan kylmemmässä ilmassa. Siksi voidaan saada aikaan kyllästystila sekoittamalla kahta alikyllästynyttä ilmaa. Pakoputkesta tuleva ilma on lämmintä ja sen kosteussisältö (g/m3) on suuri, vaikka suhteellinen kosteus on alle 100 %. Ympäröivä ilma on kylmää ja siinä on hyvin vähän vesihöyryä – siinäkin on suhteellinen kosteus alle 100 %. Näiden ilmojen sekoittumisesta voi syntyä seos, jonka lämpötila on sellainen, että ilmaseoksen vesimäärä riittää 100 % suhteellisen kosteuden saavuttamiseen.
Kuivassa ilmassa tiivistymisjuova on hyvin lyhytkestoinen ja haihtuu usein viimeistään minuuttien kuluttua, mutta kosteassa ne säilyvät pitkään, jopa tunteja. Sopivissa oloissa tiivistymisjuovien hiukkasiin alkaa tiivistyä lisää kosteutta ympäröivän ilman vesihöyrystä, ja ne laajenevat peittäen merkittäviä osia taivaasta untuvapilven alle. Tällaisten pilvien määrä voi jo vaikuttaa ilmastoon. Vaikutus on sekä lämmittävä että jäähdyttävä, ja nettovaikutuksen suunnasta on käyty keskustelua.
Tiivistymisjuovien esiintymistä voidaan ennustaa Applemanin kaavion avulla, kun tunnetaan ilman lämpötila ja kosteus eri korkeuksilla (nämä tiedot saadaan radioluotausten avulla tai säänennustusmallista). Applemanin kaavio on kehitetty 1950-luvun alussa Yhdysvalloissa. Tiivistymisjuovien esiintyminen on tärkeää sotilasilmailulle: jäljitysharjoituksissa ei haluta antaa liian helppoja vinkkejä maalikoneen liikkeistä, ja tiedustelutehtävissä koneet haluavat pysyä piilossa vastapuolelta.
John H. McConnell
John H. McConnell (10. toukokuuta 1923 Pughtown, Länsi-Virginia, Yhdysvallat – 25. huhtikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja urheiluvaikuttaja.
McConnell syntyi terästeollisuuden työntekijän perheeseen vuonna 1923. Toisessa maailmansodassa hän palveli lentotukialus USS Saratogalla. Hän valmistui liiketaloustieteen laitokselta Michiganin osavaltion yliopistosta vuonna 1949.
Työskennellessään Weirton Steelillä McConnell huomasi markkinaraon tilaustyönä tehdyn raudan jalostamiseen. Vuonna 1955 hän käytti vuoden 1952 Oldsmobilensa panttina lainasta, jonka avulla hän pystyi perustamaan Worthington Industries -yrityksen. Hän toimi yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 1996 asti ja hallituksesta hän vetäytyi vuonna 2002.
McConnell tuli tunnetuksi Columbuksessa myös työstään yhteisön hyväksi. Hän oli perustamassa Riversiden metodistisairaalaan McConnell Heart Health Centeriä, joka tarjosi hoitoa ja ehkäisyä sydäntauteihin. Vuonna 1997 McConnell johti sijoittajaryhmää, joka toi Columbus Blue Jacketsin NHL-liigaan. McConnell toimi joukkueen pääomistajana kuolemaansa asti.
John ja Peggy McConnell olivat naimisissa 59 vuotta ja heillä oli kaksi lasta, minkä lisäksi Johnilla oli kuolinhetkellään kaikkiaan viisi lastenlasta. Hänen vaimonsa kuolema vuonna 2005 ja omat sairaudet vaikeuttivat hänen elämäänsä viimeisinä vuosina. Parin viimeisen vuoden ajan John H. McConnell käytti pyörätuolia ja hänellä diagnosoitiin maksasyöpä talvella 2008. Maksasyöpä myös johti McConnellin kuolemaan huhtikuussa 2008 tämän ollessa 84-vuotias.
William McMillan
William McMillan (29. tammikuuta 1929 – 6. kesäkuuta 2000) oli yhdysvaltalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
William McMillian saavutti olympiakultaa 25 m olympiapistoolilla Roomassa 1960. Lisäksi hän on saavuttanut lukuisian MM-mitaleita. Näistä kirkkain on Moskovasta 1958 voitettu maailmanmestaruus 25 m isopistoolissa. McMillan voitti myös 1954 Caracasissa ammutun Venezuela-pistooli kilpailun, jota ei kuitenkaan ole listattu virallisten MM-kisalajien joukkoon.
The Wayward Sons of Mother Earth
The Wayward Sons of Mother Earth on englantilaisen folk metal -yhtye Skycladin vuonna 1991 ilmestynyt debyyttialbumi. Albumia pidetään yleisesti ensimmäisenä folk metal -albumina ja siitä ottivat mallia monet folk metal -yhtyeet, kuten esimerkiksi Cruachan. Etenkin kappale ”The Widdershins Jig” viittaa genreen.
Ranta-ahon valot
Ranta-ahon valot on Jani Wickholmin neljäs albumi. Se julkaistiin 30. huhtikuuta 2008. Ennen albumin julkaisua radioille lähetettiin single ”Kaveri”.
Jani on toiminut joidenkin kappaleiden sovittajana, lisäksi Rakkaus on ainoo on Janin kokonaan säveltämä ja sanoittama. Lisäksi Jani on säveltänyt albumin nimikkokappaleen ja kappaleet Kymmenen kesää ja Rajua rakkautta. Kappaleiden tekijöinä ovat kuitenkin vaikuttaneet mm. Pauli Hanhiniemi, Esa Eloranta, Timo Kiiskinen ja Jussu Pöyhönen.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 14.
Vladimír Vůjtek
Vladimír Vůjtek (s. 17. helmikuuta 1972 Ostrava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut NHL:ssä sekä Suomen, Venäjän ja Sveitsin sarjoissa. Pelipaikaltaan hän oli useimmiten oikea laitahyökkääjä. Vůjtekin isä on myös entinen jääkiekkoilija ja valmentaja Vladimír Vůjtek (vanhempi).
Vůjtek lähti kotimaastaan Amerikkaan kesken pelikauden 1990–1991 ja pelasi aluksi WHL-liigassa. Vuonna 1991 NHL-seura Montreal Canadiens varasi hänet varaustilaisuuden neljännellä kierroksella, mutta seuraavalla kaudella Vůjtek pelasi Montrealissa vain kaksi NHL-ottelua. Vuodet 1992–1994 hän edusti Edmonton Oilersia. Kolmen Euroopassa viettämänsä vuoden ja hyvien maajoukkue-esitystensä jälkeen hän palasi kaudeksi 1997–1998 NHL:ään Tampa Bay Lightningin joukkueeseen, jossa hän ei menestynyt odotetunlaisesti. Hän yritti jatkaa NHL-uraansa vielä kaudella 1999–2000 Atlanta Thrashersin ja kaudella 2002–2003 Pittsburgh Penguinsin riveissä, mutta molemmilla kerroilla hän pääsi pelaamaan vain muutamassa ottelussa.
SM-liigassa Vůjtek edusti Porin Ässiä kaudella 1996–1997 ja Hämeenlinnan Pallokerhoa kausilla 2001–2002 ja 2003–2004. Vuonna 2002 hän voitti HPK:n riveissä SM-pronssia ja hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen. Jälkimmäisellä HPK-kaudella hän ei pärjännyt niin hyvin kuin aikaisemmin ja jätti seuran kesken kauden pelattuaan liigassa 30 runkosarjaottelua. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa kaikkiaan 125 ottelua ja teki niissä tehot 55+86=141. Vůjtek pelasi myös Sveitsin ja Venäjän sarjoissa. Hänet tunnettiin taitavana mailankäsittelijänä ja tehokkaana pistemiehenä.
Vůjtek on pelannut myös Tšekin maajoukkueessa. Hän saavutti vuoden 1997 MM-kisoissa pronssia ja oli kisojen paras maalintekijä sekä tähdistökentällisen hyökkääjä.
Tomáš Vlasák
Tomáš Vlasák (s. 1. helmikuuta 1975 Praha) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, joka voitti urallaan kolme maailmanmestaruutta. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Vlasák pelasi SM-liigassa Hämeenlinnan Pallokerhon joukkueessa syksystä 1998 lähtien kahden ja puolen kauden ajan. Vuosina 1999 ja 2000 hän saavutti SM-pronssia, ja vuonna 1999 hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen. Kaudella 2000–2001 hän siirtyi NHL:ään, mutta pääsi pelaamaan Los Angeles Kingsin joukkueessa vain kymmenen ottelua. Kotimaansa ja Suomen lisäksi hän on pelannut Sveitsin, Venäjän ja Ruotsin sarjoissa. Kaudesta 2007–2008 lähtien hän on edustanut kotimaansa HC Plzeň 1929 -seuraa.
Vlasák voitti Tšekin maajoukkueen riveissä maailmanmestaruuden vuosina 1999, 2000 ja 2001. Hänen lisäkseen vain František Kaberle ja David Výborný kuuluivat näihin kaikkiin kolmeen mestarijoukkueeseen.
Vlasák ilmoitti 19. huhtikuuta 2015 lopettavansa uransa.
Tracks from the Wilderness
Tracks from the Wilderness on Skycladin vuonna 1992 julkaisema EP. Se sisältää kaksi uutta kappaletta, kolme livekappaletta ja Thin Lizzy coverin kappaleesta "Emerald". Livekappaleet nauhoitettiin Dynamo Festivaaleilla Eindhovenissa kesällä 1992.
A Burnt Offering for the Bone Idol
A Burnt Offering for the Bone Idol on Skycladin toinen studioalbumi.
Thinking Allowed?
Thinking Allowed? on Skycladin ensimmäinen single ja se julkaistiin albumilta Jonah's Ark.
Jonah’s Ark
Jonah's Ark on folk metal -yhtye Skycladin kolmas studioalbumi. Albumilta julkaistiin Thinking Allowed? -single.
Prince of the Poverty Line
Prince of the Poverty Line on neljäs studioalbumi Skycladilta.
Twiggy Oliver (albumi)
Twiggy Oliver on Twiggy Oliver -yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin 27. helmikuuta 2008.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Mauno Paajanen, ellei toisin mainittu.
Viides tasavalta
Viides tasavalta voi tarkoittaa jotain ajanjaksoa useiden valtioiden historiassa. Se voi viitata ainakin seuraaviin:
Mamu
Mamu voi tarkoittaa seuraavia:
I Can’t Sleep In Hell
I Can’t Sleep In Hell on The Voice of M. -yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin 28. marraskuuta 2007. Albumi tehtiin alun perin masterointia vaille valmiiksi jo vuonna 1987, mutta se jäi julkaisematta levy-yhtiön konkurssin vuoksi. Tuolloin yhtye käytti vielä nimeä The Voice of Mengele.
Naoki Tatsuta
Naoki Tatsuta ("龍田 直樹") (s. 8. syyskuuta 1950 Naga, Wakayaman prefektuuri, Japani) on japanilainen ääninäyttelijä, joka on tehnyt urallaan yli 200 ääniroolia. Hänet tunnetaan muun muassa Oolongin ääniroolista Dragon Ball animesarjoista ja elokuvista.
Omotesandō
Omotesandō () on bulevardi ja naapurusto Tokion Shibuyan ja Minaton erillisalueilla Japanissa. Bulevardi johtaa lännestä Harajukun rautatieasemalta ja Meiji-jingūn pyhäkön sisäänkäynniltä itään Aoyaman alueelle Aoyama-dōrille saakka. Se on suosittu ostoskatu, jonka varrella ja ympäristössä sijaitsee lukuisia kahviloita, gallerioita ja merkkiliikkeitä. Noin kilometrin pituista idänselkovien reunustamaa katua on nimitetty myös ”Tokion Champs-Élyséeksi”.
Omotesandō (kirjaimellisesti ”etupuolen "sandō"” eli pyhäkölle johtava tie) sai alkunsa 1920-luvun alussa valmistuneelle Meiji-jingūlle johtavana katuna. Nykyisin se tunnetaan etenkin korkealuokkaisena ostosalueena muoti- ja koruliikkeineen, joista monet ovat kuuluisien arkkitehtien suunnittelemia. Kadun varrella sijaitsevia huomiota herättäviä rakennuksia ovat muiden muassa Gyre (MVRDV 2007), Christian Diorin liikerakennus (SANAA 2003), Japanin sairaanhoitajaliiton rakennus (Kishō Kurokawa 2004), Omotesandō Hills -ostoskeskus (Tadao Andō 2006), Louis Vuittonin liikerakennus (Jun Aoki 2000), Tod’s Omotesandō (Toyoo Itō 2004), Coach Omotesandō (OMA 2013) ja One Omotesandō (Kengo Kuma 2003). Hieman idempänä Omotesandōn jatkeen Miyuki-dōrin varrella on esimerkiksi Herzog & de Meuronin suunnittelema Pradan liike.
Ympäröivä Harajukun kaupunginosa tunnetaan nuorisokulttuuristaan ja muodistaan, mutta läheiseen Takeshita-dōriin verrattuna Omotesandōn imago on hienostuneempi ja vanhempi. Luksusliikkeiden lisäksi kadun varrella toimivat kuitenkin myös Kiddy Land, yksi Tokion kuuluisimmista lelukaupoista, ja suuri matkamuistomyymälä Oriental Bazaar perinteistä japanilaista arkkitehtuuria matkivine julkisivuineen. Omotesandō Hills -liikekeskuksen lisäksi Omotesandōn ja Meiji-dōrin risteykseen avattiin huomiota herättävä, muotiin keskittyvä Tōkyū Plaza Omotesandō -ostoskeskus vuonna 2012.
Omotesandōn alla kulkee Tōkyō metron Chiyoda-linja, jolla on kadun varrella kaksi asemaa: lännessä Meiji-jingūmaen metroasema, josta on vaihtoyhteys Tōkyō metron Fukutoshin-linjaan, ja idässä Omotesandōn metroasema, josta on vaihtoyhteys Tōkyō metron Ginza-linjaan ja Hanzōmon-linjaan. Kadun länsipäässä sijaitsevaa Harajukun rautatieasemaa palvelee JR Higashi-Nihonin Yamanote-linja.
Pakkahuone (Joensuu)
Pakkahuone on esittävän taiteen tila Joensuun Rantapuistossa Pielisjoen tuntumassa Rantakadulla. Pakkahuone on eri teatteri-, musiikki-, tanssi- ja muiden taideryhmien esiintymis- ja harjoitustila.
Pakkahuone on Joensuun vanhimpia puutaloja; se on vuodelta 1897. Hirsinen talo on toiminut pakkahuoneena ja tullikamarina. 1960-luvulta alkaen rakennuksessa toimi käsityökeskus, jonka uudet tilat ovat Taitokorttelissa. Esittävän taiteen tilaksi rakennus muutettiin 2007. Naapurirakennuksessa, matkustajasatamassa, toimii Tuulaaki-kesäravintola.
Pakkahuoneen ison salin koko on noin 100 neliömetriä ja pienen salin 40 neliömetriä. Korkeutta saleilla on 3,5 metriä. Isoon saliin mahtuu yleisöksi noin 80 henkeä.
Pakkahuonetta hallinnoi Esittävän taiteen tila ry, joka on perustettu 2006.
Yhdistyksen perustajajäseniä ovat kulttuuriyhdistys Vääräpyörä ry, Satuteatteri Punahilkka, Rajake ry ja Vapaa teatteri. 
Pakkahuone on esityspaikkana muun muassa seuraavissa säännöllisissä tapahtumissa:
Claude Netter
Claude Netter (23. lokakuuta 1924 – 13. kesäkuuta 2007) oli ranskalainen miekkailija, hänen aseenaan oli floretti.
Netter saavutti Helsingin olympialaisista 1952 kultaa joukkuekilpailusta, hänen lisäkseen joukkueessa kilpailivat Jehan Buhan, Christian d'Oriola, Adrian Rommel, Jacques Noël ja Jacques Lataste. Hän sai neljä vuotta myöhemmin Melbournesta vielä hopeaa joukkuekisasta, tällä kertaa joukkueeseen kuuluivat Christian d'Oriola, Bernard Baudoux, Jacques Lataste, Roger Closset ja René Coicaud.
Massasuhde
Massasuhde on rakettitekniikassa raketin "polttoaineetoman massan" ja täyteen tankatun raketin massojen suhde. Polttoaineeton massa muodostuu raketin omasta rakenteesta ja hyötykuormasta. Mitä suurempi raketin massasuhde on, sitä suurempi raketin kiihtyvyys on polttovaiheen aikana.
Jos raketin tyhjämassa on 1000 kg ja siinä on 2000 kg polttoainetta, raketti painaa täytenä 3000 kg. Silloin raketin massasuhde on 1000 kg/3000 kg eli 1:3.
Massasuhde on tärkeä osa Tsiolkovskin rakettiyhtälössä, jossa sen logaritmi yhdistää rakettipolttoaineen suihkutusnopeutta v ja haluttua raketin nopeuslisäys eli ajotarvetta Δ"v".
missä
PRQ
PRQ on ruotsalainen webhotellipalveluntarjoaja, jonka palvelimilla toimi mm. The Pirate Bay vuoden 2006 ratsiaan saakka. Siellä toimivat yhä mm. Wikileaks ja Kavkaz Center. PRQ toimii osakeyhtiönä ja sen omistavat Gottfrid Svartholm ("anakata") ja Fredrik Neij ("TiAMO").
PRQ ei estä minkäänlaisen loukkaavan tai kiistellyn materiaalin julkaisemista palvelimillaan. Operaattori myös kunnioittaa anonymiteettiä, eikä omien tietojensa mukaan ole koskaan antanut asiakkaitaan koskevia tietoja kolmansille osapuolille.
Webhotellipalvelun lisäksi PRQ tarjoaa OpenVPN-tunnelointia staattisella IP-osoitteella ja vapaavalintaisella DNS-nimellä. Näitä voi käyttää anonyymiin Internet-selailuun tai oman web-palvelimen perustamiseen.
Vesa Rantanen (jalkapalloilija)
Vesa Rantanen (s. 7. marraskuuta 1969 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka toimii nykyään FC Jazzin apuvalmentajana.
Hän on koulutukseltaan merkonomi ja ammatiltaan postimies.
Rantanen aloitti uransa Porin Pallo-Tovereissa. Hän oli voittamassa FC Jazzissa pronssia kaudella 1992 ja sen jälkeen kahta mestaruutta kausina 1993 ja 1996. Rantanen pysyi lähes koko liigauransa porilaisseuroille uskollisena kahta Inter-kautta (2001–2002) lukuun ottamatta. Hän pelasi uransa aikana yhteensä 402 pääsarjaottelua. Yli 400 ottelun rajan on ylittänyt Rantasen lisäksi vain seitsemän pelaajaa.
Ominaisimpulssi
Ominaisimpulssi (yleensä lyhennetään "I") kuvaa raketti- tai suihkumoottorin hyötysuhdetta. Määritelmän mukaisesti sillä tarkoitetaan kulutettua polttoaineyksikköä kohden aikaan saatua kokonaisimpulssia (eli liikemäärän muutosta). Ominaisimpulssin suuruus on verrannollinen saavutettuun kokonaistyöntövoimaan jaettuna polttoaineen tilavuusvirralla. Jos polttoaineyksikkönä käytetään massaa (esim. kilogramma), on ominaisimpulssin yksikkö nopeuden yksikkö (esim. m/s). Jos taas polttoaineen yksikkönä käytetään painoa (esim. Newton tai pauna), on ominaisimpulssin yksikkö sekunti. Polttoaineiden ominaisimpulssit ovat eri suuruisia tyhjiössä ja ilmakehässä. Ominaisimpulssiin vaikuttaa myös taivaankappaleen painovoima. Mitä suurempi ominaisimpulssi työntövoimaa aiheuttavalla laitteella on, sitä vähemmän polttoainetta kuluu nopeuden yksikön muutosta (delta-v) kohden.
Ominaisimpulssiin sisätyy mahdollinen ilmakehän hapen käyttö paloreaktiossa. Koska suihkumoottorit hyödyntävät toiminnassaan ilmakehän happea, niiden ominaisimpulssi on rakettimoottoreiden ominaisimpulssia merkittävästi korkeampi.
Ominaisimpulssi on kytköksissä raketin palokaasujen nopeuteen eli suihkunopeuteen "v", "v" tai "v" seuraavasti:
missä
Ominaisimpulssiin kytkeytyy myös rakettipolttoaineen energia massayksikköä kohti.
Niinpä kiinteälle polttoaineelle on tavallisesti "v" = 2500, "I" = 250 ja energia massayksikköä kohti 3.0 MJ/kg. Nestemäiselle vety-happi-yhdistelmälle tyhjiössä vastaavat luvut ovat "v" = 4400 "I" = 450 ja energia 9.7 MJ/kg.
Brett Lievers
Brett Lievers (s. 18. kesäkuuta 1971 Syracuse, New York, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-liigassa viisi kautta keräten runsaasti tehopisteitä. Lievers oli keskushyökkääjä ja hyvä aloittaja.
Lievers tuli Eurooppaan pelaamaan syksyllä 1997. Hän pelasi Sveitsissä ja Saksassa kunnes kaudella 1999–2000 päätyi Suomeen. Ensimmäisen kauden hän edusti lahtelaisseura Pelicansia ja sen jälkeen neljä kautta Oulun Kärppiä. Hän voitti Suomen mestaruuden Kärppien joukkueessa vuonna 2004. Ratkaisevassa viidennessä välieräottelussa HIFK:ta vastaan hän teki voittomaalin jatkoajalla. Mestaruuden jälkeen hän lopetti kiekkouransa ja palasi Yhdysvaltain Minneapolisiin työskentelemään elektroniikka-alalla.
Doctor’s Advocate
Doctor's Advocate on The Gamen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006. Albumilta on julkaistu singlet "It's Okay (One Blood)", "Let's Ride (Strip Club)", "Wouldn't Get Far" ja "Why You Hate The Game".
Game halusi näyttää, että osaa tehdä musiikkia ilman Dr. Dren tai 50 Centin apua, vaikka levyllä esiintyy miltei yhtä suuria rap-maailman vaikuttajia kuin Dr. Dre ja 50 Cent, esimerkiksi Busta Rhymes, Nas, Nate Dogg, Snoop Dogg, Tha Dogg Pound ja Will.i.am.
Levyä on myyty Yhdysvalloissa yli miljoona kappaletta ja maailmalla yhteensä noin 3 500 000 kappaletta. Se nousi ensimmäisellä viikoilla U.S. Billboard 200:n kärkeen.
Vierailijat ja tuottajat on ilmoitettu erikseen albumin kappalelistassa.
Roman Šimíček
Roman Šimíček (s. 4. marraskuuta 1971 Ostrava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on edustanut NHL:ssä Minnesota Wildia ja Pittsburgh Penguinsia.
Šimíček varattiin Pittsburgh Penguinsiin 273. pelaajana . Hän pelasi Pittsburghissa 29 peliä kaudella 2000–2001 ennen kuin hänet kaupattiin Minnesota Wildiin vastineeksi Steve McKennasta. Hän pelasi Minnesotassa vielä 34 ottelua lisää kausien 2000–2001 ja 2001–2002 aikana. Tämän jälkeen hän palasi HIFK:n kautta takaisin kotimaahansa.
11. elokuuta 2010 Šimíček siirtyi yhden vuoden sopimuksella puolalaiseen Polska Liga Hokejowassa pelaavaan GKS Tychyyn. Kolmen joukkueessa pelatun kauden jälkeen hän lopetti pelaajauransa ja siirtyi valmentamaan Viktoviceen.
Girlicious
Girlicious oli yhdysvaltalainen pop-yhtye. Ryhmän kokosi Robin Antin, The Pussycat Dollsien luoja ja koreografi, yhdysvaltalaisessa tv-sarjassa . Sarja pyöri The CW -kanavalla 18. helmikuuta - 23. huhtikuuta 2008. Suomessa ohjelmaa nähtiin Subilla.
Yhtye oli aluksi Geffen Recordsin listoilla, ja sen jäsenet olivat Nichole Cordova, Tiffanie Anderson, Chrystina Sayers ja Natalie Mejia. Debyyttialbumi "Girlicious" julkaistiin Kanadassa elokuussa 2008, ja se ylsi Kanadan albumilistan sijalle kaksi. Sen jälkeen kun Tiffanie Anderson lähti ryhmästä kesäkuussa 2009, 
ryhmän levy-yhtiöksi vaihtui Universal Music Canada. Toinen studioalbumi "Rebuilt" julkaistiin marraskuussa 2010. Mejia ja Sayers lähtivät ryhmästä helmikuussa 2011. Nichole Cordova ilmoitti myöhemmin ryhmän hajoamisesta, ja hän liittyi uuteen tyttöyhtyeeseen Girls United.
Kesällä 2008 oli Backstreet Boysin lämppärinä Unbreakable Tour -kiertueella. Pian sen loputtua he aloittivat toisen kiertueensa Kanadassa, klubikiertueen Danny Fernandesin kanssa.
Amerikankäärmekaula
Amerikankäärmekaula ("Anhinga anhinga") on Pohjois-Amerikan lämpimissä osissa ja Etelä-Amerikassa elävä vesilintu.
Amerikankäärmekaulat voivat kasvaa 90 cm pitkiksi. Ne tunnistaa tikarimaisesta suorasta ja terävästä nokasta ja nimensä mukaisesti käärmemäisestä, ohuesta ja pitkästä kaulasta. Lintu muistuttaa merimetsoa, mutta niillä on pitempi pyrstö ja kaula. Sukupuolet ovat erinäköiset. Koiraalla on valkea siipitäplä ja sen kaula ja pää ovat tummat.
Lintua tavataan Pohjois-Amerikan eteläosissa, Keski-Amerikassa sekä Etelä-Amerikan pohjois- ja itäosissa, muun muassa läpi Amazonasin sademetsäalueen.
Amerikankäärmekaulat oleilevat sisävesistöissä, erityisesti rehevillä järvillä, joilla, lammilla ja kosteikoilla.
Lintu rakentaa pesänsä risuista puuhun hataraksi rakennelmaksi. Se pesii yhdyskunnissa, monesti yhdessä merimetsojen ja haikaroiden kanssa.
Rodney Mullen
Johnny Rodney Mullen (s. 17. elokuuta 1966 Gainesville, Florida) on yhdysvaltalainen ammattirullalautailija, jolla on ollut merkittävä vaikutus lajin kehitykseen, erityisesti katuskeittaukseen. Häntä onkin harkittu kaikkein vaikutusvaltaisimmaksi skeittaajaksi koko rullalautailun historiassa. Mullen on keksinyt ja hionut useita rullalautatemppuja, muun muassa nykyaikaisen kickflipin.. Hän on kehittänyt sen lisäksi 39 temppua joita skeittaajat käyttävät nykyäänkin. Jotkut ihmiset sanovat häntä "rullalautailun laululinnuksi." Hänelle on myös annettu monia lempinimiä, kuten "tasapainon mestari".
1977 Rodney ilmoittautui ensimmäiseen skeittikilpailuunsa Konassa ja tuli kolmanneksi poikien vapaan tyylin tapahtumassa. Bruce Walker huomasi hänet ja alkoi sponsoroimaan häntä välittömästi pitämällään Bruce Skateboards -yhtiöllä. Seuraavana kolmena vuotena hän osallistui kilpailuihin ja voitti lähes 30 kertaa, jotka hän saavutti enimmäkseen Floridassa, ja huipennukseksi hän voitti Oceansidessa kesäkuussa 1979. Barry Zaritsky valmensi Mullenia, ja hän sieti radikaalia harjoittelua. Tämä perusteellinen treeni vei Mullenin voittoon 1980 The Oasis Pro -tapahtumassa Steve Roccosta, joka oli tuolloin alan hallitseva maailmanmestari. Rodney on myös esiintynyt monissa Tony Hawk -pelisarjan peleissä.
Atheism, Ayn Rand and Other Heresies
Atheism, Ayn Rand and Other Heresies (Ateismi, Ayn Rand ja muita harhaoppeja, ei suomennettu) on George H. Smithin esseekokoelma, jonka on julkaissut yhdysvaltalainen kustantamo Prometheus Books vuonna 1990.
Teoksessaan Smith muun muassa luokittelee ateistisia käsityksiä seuraavasti:
Hitman (vuoden 2007 elokuva)
Hitman on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Xavier Gensin ohjaama toimintaelokuva, joka perustuu samannimiseen videopelisarjaan. Elokuvan pääosissa esiintyvät Timothy Olyphant, Dougray Scott, Robert Knepper ja Olga Kurylenko. "Hitmanin" ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 21. marraskuuta 2007 ja Suomessa 14. joulukuuta.
Elokuvan pääosaan, Agentti 47:n rooliin, suunniteltiin aluksi Vin Dieseliä, mutta hän kieltäytyi osallistuakseen "Babylon A.D":n kuvauksiin. Hän toimi kuitenkin "Hitmanin" vastaavana tuottajana.
Vuonna 2015 sai ensi-iltansa toinen "Hitman"-filmatisointi, "". Agentti 47:ää esittää elokuvassa  Rupert Friend, eikä tarina ole yhteydessä vuoden 2007 elokuvaan.
Tiede, filosofia ja maailmankatsomus
Tiede, filosofia ja maailmankatsomus: Filosofisia esseitä tiedosta ja sen arvosta on Ilkka Niiniluodon esseekokoelma, jonka on julkaissut Otava vuonna 1984.
Niiniluoto esittää käsityksensä maailmankuvan ja maailmankatsomuksen käsitteistä tehden rajanvetoa tieteestä muun muassa kreationismin suuntaan.
Niiniluodon mukaan maailmankuva on uskonnollinen, jos siihen sisältyy väitteitä, joiden ainoana tukena on vetoaminen joihinkin uskonnollisiin arvovaltoihin (esimerkiksi Raamattuun) tai henkilökohtaisiin uskonnollisiin kokemuksiin. Maailmankuva on epätieteellinen, jos se sisältää tieteellisen maailmankuvan kanssa ristiriidassa olevia väitteitä. Vaikka tieteessä ei olekaan ehdottomia takeita totuudesta, tällaisessa ristiriitatilanteessa on Niiniluodon mukaan järkiperäisempää hyväksyä tieteen tulokset. Näin ei tule menetellä siksi, että ne välttämättä olisivat tosia, vaan siksi, että ne on saavutettu kriittisen ja julkisesti valvottavissa olevan menetelmän avulla.
Uskonnollisiin arvovaltoihin tai elämyksiin vetoavia perusteluja ei voi Niiniluodon mukaan pitää tieteellisesti todistusvoimaisina, sillä ne rikkovat tieteen menetelmää koskevia kriittisyyden ja puolueettomuuden vaatimuksia. Mikään tai kukaan arvovalta ei voi vaatia tieteessä itselleen ikuista asemaa. Vetoaminen uskonnollisiin arvovaltoihin sisältää lisäksi kehäpäätelmän. Yksityisten henkilöiden omat kokemukset ja elämykset eivät ole sisällöltään julkisesti koeteltavissa, joten ne eivät myöskään kelpaa tieteelliseksi todistusaineistoksi niiden kohteen olemassaolosta. Itse nämä elämykset voidaan kylläkin asettaa psykologian tutkimuskohteeksi, ja niiden syntytavalle voidaan yrittää antaa tieteellinen selitys.
Uskonnollinen maailmankuva on Niiniluodon mukaan edellä mainitussa mielessä epätieteellinen, jos se sisältää väitteitä, jotka ovat ristiriidassa tieteen tulosten kanssa. Uskonnollinen ja tieteellinen maailmankuva voivat tässä suhteessa joutua ristiriitaan keskenään.
Niiniluodon mukaan tieteellinen ja uskonnollinen "maailmankuva" voivat olla joissakin tapauksissa yhteensopivia. Tieteellinen ja uskonnollinen "maailmankatsomus" ovat hänen mukaansa kuitenkin ristiriidassa keskenään. Uskontojen arvovaltoina pitämiin kirjoituksiin nojautuva käsitys todellisuutta koskevan tiedon hankkimisesta ja perustelemisesta on Niiniluodon mukaan välttämättä ristiriidassa tieteen epädogmaattisen menetelmän kanssa. Tieteellisen maailmankatsomuksen kannattaja hyväksyy arvokäsityksen, jonka mukaan tieteellisen tutkimuksen keskeinen tavoite on totuus, ja tieto-opin, jossa sallitaan vain kriittinen tieteellinen menetelmä todellisuutta koskevan tiedon muodostamisen välineeksi.