hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lebesby
Lebesby (kveniksi "Lebespyy", saameksi "Davvesiida") on Norjan kunta Finnmarkin läänin pohjoisosassa. Se sijaitsee Laisvuonon (Laksefjorden) ympärillä. Kunnan hallintokeskus on Kjøllefjord Nordkinnin niemimaalla. Muita kyläkeskuksia ovat Ifjord, Bekkarfjord, Veidnesklubben, Lebesby, Kunes, Dyfjord ja Nordmannset. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Lebesbyn kunnassa oli 1 339 asukasta.
Kunnan työllistävin elinkeino on kalastus. Se on vetänyt väkeä etelästä niin, että Lebesby on alueen harvoja kuntia, joissa enemmistö on kansallisuudeltaan norjalaisia, ei saamelaisia. Väkiluku on kuitenkin ollut tasaisessa laskussa 1960-luvulta lähtien.
Lebesbyn kunta rajoittuu keskellä ja pohjoisessa Laisvuonoon, pohjoisessa Jäämereen, koillisessa Gamvikin kuntaan, idässä ja etelässä Tenon kuntaan, lännessä Porsangin kuntaan, sekä luoteessa Nordkappin kuntaan.
Kinnarodden-niemi kunnan koilliskolkassa on Manner-Euroopan pohjoisin kohta.
Danuta Hübner
Danuta Maria Hübner (s. 8. huhtikuuta 1948 Nisko) on puolalainen poliitikko. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2009, mitä ennen hän toimi Barroson komission aluepolitiikasta vastaavana komissaarina vuosina 2004–2009.
Euroopan parlamentissa Hübner kuuluu Euroopan kansanpuolueen ryhmään (EPP). Vuosina 2009–2014 hän oli aluekehitysvaliokunnan puheenjohtaja ja vuodesta 2014 perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioista vastaavan valiokunnan puheenjohtaja. Hän on myös talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsen.
Hübner suoritti vuonna 1971 kauppatieteiden maisterin tutkinnon ja 1974 filosofian tohtorin tutkinnon Varsovan kauppakorkeakoulussa. Hän sai Puolan tasavallan presidentin myöntämän tieteellisen professorin arvonimen 1992.
Hübner on ollut poliittisesti aktiivinen vuodesta 1994 lähtien. Vuosina 1994–1996 hän toimi alivaltiosihteerinä Puolan kauppa- ja teollisuusministeriössä. Hübner oli ensin apulaissihteerinä ja myöhemmin apulaispääsihteerinä YK:n Euroopan talouskomissiossa vuosina 1998–2001. Hän toimi Euroopan yhdentymiskomitean toimiston päällikkönä ja Puolan ulkoasiainministeriössä valtiosihteerinä 2001–2003.
Benita Ferrero-Waldner
Benita Ferrero-Waldner (s. 5. syyskuuta 1948, Salzburg) on itävaltalainen poliitikko, joka toimi Barroson komissiossa Euroopan unionin komission ulkosuhteista ja Euroopan naapuruuspolitiikasta vastaavana komissaarina.
Hän opiskeli Salzburgin yliopistossa oikeustieteellisellä linjalla ja suoritti oikeustieteen tohtorin tutkinnon vuonna 1970. Ferrero-Waldner työskenteli vuoden 1984 alussa Itävallan suurlähetystössä Madridissa ja syyskuusta 1984 tammikuuhun 1986 asti hän oli Itävallan ulkoasiainministeriön kehitystyöosastolla. Vuosina 1987–1993 hän toimi Itävallan suurlähetystössä Pariisissa. Ferrero-Waldner oli helmikuusta 2000 marraskuuhun 2004 Itävallan ulkoasiainministerinä ja marraskuusta 2004 joulukuulle 2009 hän on oli Euroopan komission jäsen.
Ensiferum (albumi)
Ensiferum on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 2001.
Codex Aboensis
Codex Aboensis eli Turun käsikirjoitus, aiemmin Codex Kalmarä (Ms. B172), on 1430-luvulla laadittu keskiaikainen lakikirja ja tunnetuin Suomessa käytössä ollut lakikäsikirjoitus. Käsikirjoituksessa yhdistyvät muun muassa pyhimyskalenteri ja osia esimerkiksi useista avioliittoa säätelevistä laeista sekä kuningas Maunu Eerikinpojan maanlaki ja kirkkokaari. Codex Aboensis on erityisen tunnettu runsaasta kuvituksestaan, ja kirja onkin runsaimmin kuvitettu Ruotsissa keskiajalla valmistettu käsikirjoitus. Kirjan tilasi valtionhoitaja Pentti Jönsinpoika Oxenstierna. Kirjaa säilytetään Ruotsin kansalliskirjastossa.
Käsikirjoituksen alkuperä ja ikä ovat olleet keskustelun aiheena. Käsikirjoitusta pidettiin alun perin ruotsalaisena, mutta Kustaa Vilkuna esitti, että kirja on sen runsaan kuvituksen yksityiskohtien perusteella tehty laadittu Varsinais-Suomessa. Sittemmin paleografinen tutkimus on kuitenkin osoittanut, että kirjan on kirjoittanut Tukholmassa vuosina 1423–1436 toiminut kirjuri. Samalta tuntemattomalta kirjoittajalta on säilynyt myös kirjeitä. Kirjan tilasi Pentti Jönsinpoika Oxenstierna, joka toimi Ruotsin valtionhoitajana ja sittemmin Upplannin laamannina. 1500-luvulla käsikirjoitus päätyi Suomeen, mistä se vuosisadan lopulla palasi Ruotsiin Bielke-suvun mukana. Vuonna 1827 kirja päätyi Kalmarin koulukirjastoon ja lopulta vuonna 1884 Kuninkaalliseen kirjastoon, missä se on yhä.
Codes Aboensiksen kuvituksesta valtaosa on musteella sekä punaisella ja vihreällä värillä piirrettyjä kasvoja sekä ihmis- ja eläinhahmoja, jotka koristavat kirjan marginaaleja. Osa kuvista liittyy suoraan käsiteltävään lakitekstiin, mutta osa kuvaa humoristisia hahmoja ja osassa esiintyy eläintarinoiden hahmoja, kuten hanhille saarnaava kettu. Joissakin kuvissa on nähtävissä jopa yhteiskuntakriittinen ote.
Fields of the Nephilim
Fields of the Nephilim on vuonna 1984 Stevenagessa perustettu englantilainen goottirockyhtye. Yhtye oli yksi 80- ja 90-lukujen tunnetuimpia goottirock-yhtyeitä maailmanlaajuisesti ja vaikutti voimakkaasti myöhemmän goottirockin ja goottimetallin kehitykseen. Yhtyeen omalaatuiseen tyyliin kuuluivat italowestern-elokuvien (mm. "Huuliharppukostaja") cowboy-henkinen vaatetus, raskas ja hidastempoinen, kitaravetoinen hard rockia ja psykedeelistä rockia yhdistelevä musiikki, Carl McCoyn muristu laulu ja mystiset, okkultistisesti värittyneet sanoitukset. Allmusic-sivusto kuvailee, että "kaikista 1980-luvun goottirockiin liitetyistä yhtyeistä Fields of the Nephilim oli uskottavin."
Yhteen alkuperäiseen kokoonpanoon kuului laulaja Carl McCoyn lisäksi saksofonisti Gary Wisker, basisti Tony Pettitt, kitaristi Paul Wright ja rumpali Nod Wright. Wisker lähti pian yhtyeestä ja tilalle toiseksi kitaristiksi tuli Peter Yates. Julkaistuaan ep:n yhtye kiinnitettiin Beggars Banquet -levymerkille, jonka tallissa oli sellaisia johtavia goottirockyhtyeitä kuin Bauhaus ja The Cult. Allmusic-sivuston Ned Raggett kirjoittaa, että "tänä aikana yhtyeen soundin selvä lähde oli The Sisters of Mercy, vaikka yhtye on monesti yrittänyt kieltää sen." Fields of the Nephilim julkaisi 3 albumia: "Dawnrazor", "The Nephilim" ja "Elizium". Kaikki albumit ja niiltä perättäin julkaistut singlet "Preacher Man", "Moonchild" ja "Psychonaut" saavuttivat listasijoituksia Isossa-Britanniassa. Yhtye hajosi vuonna 1991, kolmen täyspitkän albumin julkaisun jälkeen, McCoyn lähtiessä yhtyeestä ja muiden jäsenten jatkaessa Rubicon-nimellä. McCoy perusti puolestaan uuden Nefilim-nimisen yhtyeen, jonka ainoa pitkäsoitto "Zoon" ilmestyi vuonna 1996. Albumin tyyli oli enemmän death metalia ja industrial metalia, ja kirjoittaja Gavin Baddeley kuvailee kirjassaan Goth Chic, että albumin kuiva ja yksinkertainen tyyli oli pettymys Fields of the Nephilimin rikkaaseen äänimaisemaan mieltyneille ihailijoille.
Yhtyeen hiljaiselo päättyi vasta vuonna 2002 ilmestyneeseen "Fallen"-albumiin, jonka levy-yhtiö julkaisi Fields of the Nephilim -nimikkeen alla huolimatta siitä, että levyn kappaleet olivat selkeästi koeotoksia ja studiodemoja, joita ei oltu tarkoitettu julkaistavaksi. Yhtye ilmoitti levyn ilmestyessä nettisivuillaan sanoutuvansa täysin irti koko tuotoksesta. Vuonna 2005 Fields of the Nephilim, joka silloin koostui McCoysta ja nimettömänä pidetyistä muista muusikoista, julkaisi neljännen virallisen pitkäsoittonsa "Mourning Sun". Vanhaan tuotantoon verrattuna albumin musiikki oli enemmän kallellaan goottimetalliin. Nykyisin yhtyeen julkistettuja jäseniä ovat John ‘Capachino’ Carter, Lee Newell, Tom Edwards ja Gav King.
Lavastettu kuolema
Lavastettu kuolema on pila tai huijaus, jossa henkilö lavastaa oman kuolemansa tai teeskentelee olevansa kuollut. Pidemmälle viedyn huijauksen tapauksessa siihen voi liittyä uuden henkilöllisyyden käyttöönotto.
Suomen rikoslaissa ei ole käsitelty huijauksena pidettävää kuoleman lavastamista rikoksena.
Joidenkin kuuluisien henkilöiden kuolemia on salaliittoteorioissa väitetty lavastetuiksi.
Iron
Iron on Ensiferumin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2004. Albumi oli viimeinen albumi, jolla soitti Jari Mäenpää.
Blue Sea Film Festival
Blue Sea Film Festival eli Sinisen meren elokuvajuhlat on Raumalla vuosittain järjestettävä elokuvafestivaali. Rauman elokuvakerho järjesti festivaalin ensimmäisen kerran elokuussa 1994.
Festivaaliin kuuluu Itämeren maiden asukkaille suunnattu Baltic Herring -lyhytelokuvakilpailu, jossa on kolme sarjaa: avoin sarja, opiskelijasarja ja ammattilaissarja. Festivaalin yhteydessä myönnetään myös Kampela-tunnustuspalkinto elokuvakulttuurin hyväksi tehdystä työstä.
Peter Mandelson
Peter Benjamin Mandelson, Baron Mandelson (s. 21. lokakuuta 1953, Lontoo) on brittiläinen poliitikko, joka on ollut Tony Blairin hallituksessa, josta hän erosi kahdesti, Euroopan unionin komission kauppapolitiikasta vastaavana komissaarina marraskuusta 2004 sekä yritystoiminnasta ja säätelystä vastaavana ministerinä Gordon Brownin hallituksessa lokakuusta 2008.
Mandelson opiskeli Oxfordin yliopistossa filosofiaa sekä valtio- ja taloustieteitä. Hän toimi ensimmäisessä Euroopan yhteisöjen nuorisofoorumissa Ison-Britannian valtuuskunnan johtajana Strasbourgissa 1979. Mandelson siirtyi työväenpuolueen kampanja- ja viestintäjohtajaksi 1985 oltuaan maansa ammattiliittojen keskusjärjestön talousasiantuntijana ja television ajankohtaisohjelmien tuottajana. Hän oli Tony Blairin kampanjapäällikkö vuoden 1997 parlamenttivaaleissa.
Hänestä tuli kansanedustaja vuonna 1992, kun hänet valittiin Hartlepoolin vaalipiiristä. Kansanedustajana Mandelson toimi vuoteen 2004 asti, jonka jälkeen hän on toiminut Euroopan komission jäsenenä.
Mandelsonista tuli kauppa- ja teollisuusministeri vuonna 1998 ja seuraavana vuonna hänestä tuli Ison-Britannian Pohjois-Irlannin asioiden ministeri. Mandelsonin johdolla käytiin vuosina 1999–2001 neuvotteluja, joiden seurauksena Pohjois-Irlantiin perustettiin protestanttien ja katolisten yhteishallitus ja IRA ilmoitti aseidensa poistamisesta. Myös Pohjois-Irlannin poliisivoimat uudistui täydellisesti.
Mandelson joutui eroamaan ensimmäisestä ministerinasemastaan, kun paljastui että hän oli ostanut 1996 asunnon Notting Hillistä Labourin miljonäärikansanedustaja Geoffrey Robinsonin antamalla 373 000 punnan korottomalla lainalla.
Tammikuussa 2001 väitettiin että Mandelson oli soittanut sisäministeri Mike O'Brienille intialaisen liikemiehen Srichand Hindujan puolesta, joka haki kansalaisuutta, ja jonka perhe oli pääsponsorina Millennium Domen "Faith Zonessa". Hinduja oli myös Intian hallituksen tutkinnassa Bofors-skandaaliin liittyen. Mandelson erosi 24. tammikuuta 2001, mutta väitti ettei ollut tehnyt mitään väärää.
Euroopan komissaarina toimiessaan Mandelson vietti uudenvuoden 2004 Paul Allenin vieraana hänen huvijahdillaan, vaikka Microsoft oli tuolloin EU:n väärinkäytössyytösten vuoksi tutkittavana.
Pääministeri Gordon Brown ilmoitti 3. lokakuuta 2008 Mandelsonin palaavan hallitukseen taistelemaan maailmanlaajuista finanssikriisiä vastaan.
Pian tämän jälkeen "The Sunday Times" esitti tietoja Mandelsonin lomanvietosta Oleg Deripaskan huvijahdilla Korfulla. Kauppakomissaarina toimiessaan Mandelson oli laskenut kahdesti alumiinitullia, joka koitui Deripaskan eduksi.
Samassa yhteydessä Mandelson sai elinikäisen aatelisarvon "Baron Mandelson, of Foy in the County of Herefordshire and of Hartlepool in the County of Durham" ja paikan ylähuoneessa.
Krista Kosonen
Krista Erika Kosonen (s. 28. toukokuuta 1983 Espoo) on suomalainen kahdesti Jussi-palkittu näyttelijä. Hän on näytellyt muiden muassa elokuvissa "Jadesoturi" (2006), "Suden vuosi" (2007), "Prinsessa" (2010), "Syvälle salattu" (2011), "Kätilö" (2015) ja "Miami" (2017). Televisiossa hän on esiintynyt muun muassa ohjelmissa "Suojelijat", "Uutishuone", "Putous" ja "Kingi".
Kosonen suoritti ylioppilastutkinnon ilmaisutaitopainotteisessa Kallion lukiossa, minkä jälkeen hän opiskeli vuoden Lahden kansanopistossa näyttelijäntyötä. Tämän jälkeen hän aloitti opiskelut Teatterikorkeakoulussa, josta valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2009.
Kosonen on esiintynyt teatterin puolella Ryhmäteatterin näytelmissä "Helsingin taivaan alla" ja "Hyvin päättyy kaikki". Hänen tunnetuin teatteriroolinsa on nimirooli Andri Žoldakin Turun kaupunginteatteriin ohjaamassa "Anna Kareninassa" (2010), joka sai ylistäviä arvosteluita. Hän sai roolistaan Turun teatterikerhon säätiön tunnustuspalkinnon.
Kosonen on voittanut parhaan naisnäyttelijän Kultaisen Venlan vuonna 2011 ja 2014.
Kosonen palkittiin parhaan naispääosan Jussilla elokuvasta "Kätilö" vuoden 2016 Jussi-gaalassa. Kosonen palkittiin parhaan naispääosan Jussilla myös elokuvasta "Miami" (2017).
Krista Kosonen oli vuosia avoliitossa näyttelijä Sampsa Nuotion kanssa, pari erosi tammi-helmikuussa 2012.
Vuonna 2014 Kosonen kihlautui elokuvaohjaaja Antti J. Jokisen kanssa ja heille syntyi tytär 1. lokakuuta 2015. He menivät naimisiin toukokuussa 2018.
Lähde
Stávros Dímas
Stávros Dímas (, s. 30. huhtikuuta 1941 Ateena) on kreikkalainen poliitikko, joka toimii tällä hetkellä Euroopan komission ympäristöasioista vastaavana komissaarina.
Dímas opiskeli oikeus- ja taloustieteitä Ateenan yliopistossa ja suoritti oikeustieteen maisterin tutkinnon New Yorkin yliopistossa. Vuosina 1977–2004 hän oli Kreikan parlamentin jäsen Uusi demokratia -puolueen edustajana. Vuosina 1980–1981 Dímas oli kauppaministeri, 1989–1990 maatalousministeri ja 1990–1991 teollisuus-, energia- ja teknologiaministeri.
Dímas oli työllisyydestä ja sosiaaliasioista vastaava jäsen Euroopan komissiossa vuonna 2004. Saman vuoden marraskuusta lähtien hän on ollut ympäristöasioista vastaavana jäsenenä.
Dímas oli ehdokkaana Kreikan presidentinvaalissa 2014.
Kai Puolamäki
Kai Rainer Puolamäki (s. 12. joulukuuta 1972 Kotka) on suomalainen fyysikko, joka toimii nykyään informaatiotekniikan tutkijana. Julkisuudessa hän on parhaiten tunnettu sananvapauden puolustajana ja tekijänoikeuksien laajentamisen ja niiden väärinkäytön vastustajana. Hän oli EFFIn hallituksen jäsen vuosina 2002–2005, ja on ollut useiden EFFIn kannanottojen kirjoittaja.
Puolamäki väitteli filosofian tohtoriksi teoreettisesta fysiikasta vuonna 2001 aiheena "Breaking of R-parity and supersymmetry in supersymmetric models". Hänen aikaisemmat julkaisunsa fysiikan alalla käsittelivät muun muassa Higgsin bosonia.
Vuoden 2003 jälkeen hänen julkaisunsa ovat käsitelleet informaatiotekniikkaa. Hän toimi vuosina 2001–2009 opettavana tutkijana Teknillisen korkeakoulun Informaatiotekniikan laboratoriossa. Vuodesta 2012 lähtien Puolamäki on toiminut Työterveyslaitoksen tutkijana.
Hän on aktiivinen ja pitkäaikainen kirjoittaja sfnet-uutisryhmissä. Hän myös pitää yllä finet-ryhmähierarkian epävirallista ryhmälistaa.
Puolamäki kirjoittaa blogia EFFIn sivuilla.
Puolamäki on kehittänyt suomeksi termin "tekijänoikeuskaappaus" ja luonut "Tekijänoikeuskaappausten valvontakeskuksen" seuraamaan ja luetteloimaan tapauksia, joissa oikeuksia omistamattomat valheellisesti väittävät näitä omistavansa tai oikeudenomistajat perusteettomasti yrittävät rajoittaa materiaalinsa laillista käyttöä.
Tampere-Härmälän lentoasema
Tampere-Härmälän lentoasema oli Tampereen lähialuetta palveleva julkinen kansainvälinen lentoasema. Se perustettiin Valtion lentokonetehtaan etsiessä uutta sijoituspaikkaa. Lentokentän rakennustyöt aloitettiin vuonna 1932, ja valmistuessaan vuonna 1936 se oli Suomen ainoa lentokenttä sisämaassa.
Tampereen lentokenttä perustettiin vuonna 1936 Härmälään, mistä Finnairin edeltäjä Aero Oy lensi Helsinkiin, Vaasaan, Ouluun ja Kemiin. Jatkosodassa lentokenttä oli Lentorykmentti 2:n käytössä. Talvisodan jälkeen vuonna 1941 Härmälään rakennettiin ensimmäinen matkustajaterminaali. Kentällä oli sotilaallinen luonne, koska Valtion lentokonetehdas valmisti myös sotilaslentokoneita.
Reitti Helsinki–Tampere oli Aeron ensimmäinen säännöllinen kotimaan lentoreitti. 1950-luvulla Veljekset Karhumäki aloitti lennot Tukholmaan. Kenttä asfaltoitiin vasta vuonna 1958.
Suihkukoneiden aikakaudella Tampereen lentoasema tarvitsi pidemmän kiitotien, mutta Härmälän kaupunginosan kasvaessa ei vanhaa kiitotietä voinut enää pidentää. Tampere-Härmälän lentoasema suljettiin ja Pirkkalan kenttä avattiin vuonna 1979, johon mennessä Härmälästä oli lentänyt 1,5 miljoonaa matkustajaa. Härmälässä oli vielä yleisilmailua vuoteen 1982 asti.
Vanhasta Härmälän kentästä on jäljellä vielä terminaalirakennus, lentokonehalli osana messu- ja urheilukeskusta sekä osa kiitotiestä, joka toimii Pirkkahallin pysäköintialueena. Terminaalirakennuksessa on nykyään Tampereen laskuvarjokerhon kerho- ja koulutustilat buffetteineen.
Suomen Taideyhdistys
Suomen Taideyhdistys on vuonna 1846 perustettu järjestö, joka alkuaikoinaan otti tehtäväkseen luoda perustan Suomen taide-elämälle. Sen perustamisaikana Suomessa ei ollut taiteen opetusta eikä taidemuseoita. Lahjakkaita suomalaisia taiteilijoita oli lähtenyt opiskelemaan ulkomaille ja jäänyt myös työskentelemään muihin maihin.
Yhdistys sai alkutaipaleellaan suojelijakseen keisari Nikolai I:n pojanpojan, suuriruhtinas Aleksanterin (myöhemmin Venäjän keisari Aleksanteri III), joka oli tuolloin yksivuotias. Yhdistyksen perustamisen vuosipäiväksi tuli Aleksanterin syntymäpäivän mukaan 10. maaliskuuta 1846.
Taideyhdistys ryhtyi jakamaan palkintoja ja myöntämään stipendejä suomalaisille taiteilijoille. Dukaattipalkintoja on jaettu nuorille, vasta uraansa aloitteleville taiteilijoille vuodesta 1858 alkaen. Lisäksi myönnetään muita palkintoja.
Yhdistys ryhtyi myös kartuttamaan taidekokoelmaansa. Se järjesti ensimmäisen taidenäyttelyn keväällä 1847 Helsingissä niin sanotussa Heidenstrauchin talossa Kauppatorin varrella (rakennuksessa toimii nykyisin Ruotsin Helsingin-suurlähetystö). Esillä oli lähes sata maalausta, joista noin puolet oli kotimaista tekoa.
Taiteilijoiden kouluttamiseksi yhdistys alkoi ylläpitää perustamisensa alusta asti piirustuskouluja. Niistä ensimmäinen perustettiin Helsinkiin 1848. Turun piirustuskoulu, joka oli perustettu 1846 siirtyi Suomen taideyhdistyksen haltuun 1852. Koulutoiminta säätiöitiin vuonna 1939. Nykyään Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulu tunnetaan nimellä Kuvataideakatemia.
Yhdistyksen museo- ja koulurakennus, taiteiden talo Ateneum, valmistui vuonna 1887. Vuonna 1990 Ateneumin taidemuseon kokoelmat siirtyivät kokonaan valtiolle.
Ylläsjärvi
Ylläsjärvi on kylä Kolarin kunnassa Yllästunturin eteläpuolella. Vuonna 2013 kylän asukasluku oli 254 henkeä.
Nykyisin kyläläisten pääelinkeino on matkailu.
Kylässä esiintyy myös pienissä määrin porotaloutta. Maanviljely on loppunut käytännössä kokonaan.
Ylläsjärven kylässä sijaitsee Hiihtokeskus Iso-Ylläs.
Down to Earth
Down to Earth voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Uruzganin maakunta
Uruzganin maakunta on Afganistanin maakunta. Sen päähallintopaikka on Tarin Kowt. Maakunnan väkiluku vuonna 2012 oli 332 414 ja pinta-ala on 22 696 km².
Maakunta on talibanien vahvaa aluetta, minkä vuoksi siellä käydään taisteluita ISAFin ja talebanien kesken. Maakunnan ISAF-joukot koostuvat yhdysvaltalaisista, australialaisista ja hollantilaisista joukoista. Koordinaatiokeskuksena toimivat Provincial reconstruction team on ollut hollantilaisten johdossa elokuusta 2006 alkaen.
Elina Luukanen
Marja Elina Luukanen (s. 7. maaliskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko.
Luukasen vanhemmat olivat Ignatius-sukuun kuulunut diplomi-insinööri Reino Ignatius (1913-2001) ja taidegraafikko Lea Ignatius, omaa sukuaan Jännes (1913-1990). Luukasen puoliso on Niilo Luukanen. Pariskunnalla on kaksi lasta, Jaakko (s. 1964) ja Arttu (s. 1972). Luukanen on asunut vuodesta 2001 Helsingissä. Hän opiskeli aluksi arkkitehtuuria Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuuriosastolla 1961–1964, mutta valmistui sitten humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1970. Äitinsä avustajana toimiessaan Luukanen kiinnostui taidegrafiikasta ja opiskeli Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella 1965–1968, mutta suoritti varsinaiset grafiikan opinnot Taideteollisessa korkeakoulussa 1970–1972 Pentti Kaskipuron yksityisoppilaana. Luukanen itse toimi opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1979–1980.
Luukanen aloitti uransa mustavalkografiikalla erottuakseen värigrafiikkaa tekevästä äidistään. Ensimmäisen kerran hän asetti teoksiaan näytteille Helsingissä vuonna 1971, ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti 1973. Luukasen teoksia on useiden merkittävien kotimaisten ja ulkomaisten museoiden kokoelmissa.
William Regal
Darren Kenneth Matthews (s. 10. toukokuuta 1968 Codsall, Englanti) on englantilainen showpainija, joka tunnetaan paremmin paininimellä William Regal. Hän toimii toimitusjohtajana NXT-brändissä World Wrestling Entertainmentissa (WWE). Hän teki debyyttinsä karnevaaleissa Blackpoolissa 15-vuotiaana.
Matthewsin pituus on 188 cm ja paino 110 kg. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme poikaa, Daniel, Dane ja Bailey.
Matthews on otellut monia lajinsa parhaita vastaan, kuten maailmanmestaria King Bookeria ja entistä Yhdysvaltain mestaria, ystäväänsä Finlayä vastaan, jonka kanssa hän on myös otellut tag team -otteluita esimerkiksi entistä maailmanmestaria Batistaa ja entistä Yhdysvaltain mestaria Bobby Lashleyä vastaan. Hän oli myös King Bookerin hovin jäsen, ja King Booker teki hänestä Sir William Regalin.
Regalin uran ehkä surullisin tapahtuma oli No Mercy -PPV vuonna 2006. Hän hävisi Chris Benoit'lle, vilautti vahingossa penistään ja potkaistiin pois King Bookerin hovista.
Regalilla on ollut useita painimanagereja, jotka ovat Tajiri, King Booker, Paul Burchill, Eugene ja Christopher Nowinski. Muut managerit ovat Jeeves, Sir William ja Lady Ophelia. Hän on saavuttanut paljon urallaan, kuten MCW:n etelän raskaansarjan mestaruuden, kaksi kertaa intercontinental-mestaruuden, viisi kertaa WWF:n Hardcore-mestaruuden ja King of the ring 2008. Hänen lopetusiskujaan ovat esimerkiksi "Regal Knee", "Power of the Punch" ja "Regal Stretch". Regal sai toimitusjohtajan paikan voitettuaan Battle Royal -ottelun. Toisen kerran hän voitti Intercontinental-mestaruuden 10. marraskuuta 2008 Manchesterissa Englannissa, mutta hävisi mestaruuden CM Punkille 19.1.2009 No Disqualification ottelussa.
Lyyra (soitin)
Lyyra on ikivanha näppäilemällä soitettava kielisoitin. Lyyran kaikukoppa on leikkaukseltaan maljan muotoinen. Soitinta käytettiin Etu-Aasiassa ja Kreikassa. Myytin mukaan antiikin Kreikan jumalten sanansaattaja Hermes keksi lyyran heti synnyttyään ja rakensi sen kilpikonnan kilvestä. Lyyra esiintyy usein antiikin Kreikan taideteoksissa, mm. ennustamisen, lääkintätaidon, runouden ja musiikin jumala Apollon pitelee lyyraa kädessään.
Kerstin Nylander
Kerstin Signe Nylander, oikea nimi Kerstin Lindström, käytti myös nimeä Kerstin Lagus (6. maaliskuuta 1899 Pietari, Venäjä – 18. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Helsingin Svenska Teaterniin 1925–1960 ja toimi siellä myös ohjaajana.
Nylanderin ominta alaa olivat vaativat traagiset naishahmot, mutta hän oli myös älykäs komedienne. Hän näytteli paitsi ruotsiksi myös suomeksi. Hän esiintyi useissa elokuvissa, muun muassa Carl von Haartmanin ohjaamassa elokuvassa "Korkein voitto" (1929) ja T. J. Särkän ohjaamassa elokuvassa "Juha" (1956).
Yhden parhaista rooleistaan ja ehkä omimpaan lajiinsa täydellisimmin sopivan roolinsa hän teki Risto Orkon elokuvassa VMV 6, jossa hän esitti salakuljettajien mustanpuhuvaa donnaa Lila Landersia, jolla oli toivoton tehtävä vietellä Joel Rinteen yhtä loistokkaasti tulkitsema, tahallisen yliampuvan kirkasotsainen merivartija.
Rooli oli äärimmäisen vaikea, ei vähiten käsikirjoittaja Mika Waltarin tahallisen yliampuvan tekstin takia, mutta Nylander piirsi loistokkaan kuvan pahasta ja paatuneesta naisesta.
Nylanderin puoliso oli Svenska Teaternin näyttelijä Erik Lindström. Myös Lindström sai Pro Finlandia -mitalin. Ensimmäinen puoliso oli Gunnar Wilhelm Lagus.
Ron Masak
Ron Masak (s. 1936 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Masak aloitti näyttelijän-uran aluksi teatterissa, jossa hän näyttelikin paljon, jonka jälkeen hän siirtyi televisioon. Parhaiten hänet tunnetaan sarjasta Murhasta tuli totta šeriffi Mort Merzgerin roolista. Masak on naimisissa Kay Knebesin kanssa ja heillä on kuusi lasta.
Leah Bracknell
Leah Bracknell (s. 12. heinäkuuta 1964 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän saavutti suuren suosion Emmerdale-sarjassa. Bracknell on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Bracknell esitti yhtä sarjan merkittävimmistä pääosahahmoista, Zoe Tatea televisiosarjassa Emmerdale vuodesta 1989 aina syksyyn 2005, jolloin hän jätti sarjan. Emmerdalen lisäksi hän on näytellyt 1970-luvulta lähtien teatterissa ja useissa brittisarjoissa. Viime aikoina hän on työskennellyt lähinnä joogaohjaajana. Lokakuussa 2016 uutisoitiin Bracknellin sairastuneen keuhkosyöpään, eikä kasvainta voi leikata. Sairastumista voidaan pitää yllättävänä, sillä Bracknell on kasvissyöjä eikä tupakoi. Hänen miehensä Jez Hughes on käynnistänyt varainkeruun, jotta Bracknell voitaisiin siirtää hoitoon Saksaan.
Iranin lippu
Iranin lippu on Iranin kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Nykyisessä muodossaan se otettiin käyttöön 29. heinäkuuta 1980 islamilaisten mullistuksien johdosta. Iranin lippu on muuttunut monta kertaa jo aiemmin. Lippu on malliltaan horisontaalinen trikolori ja sen värit ovat ylhäältä alas vihreä, valkoinen ja punainen. Värit kuvaavat rauhaa ja ylistystä Allahia kohtaan. 
Lipun keskellä olevat neljä puolikuuta symboloivat islaminuskon kasvua, pallot maailman sorrettujen ihmisten voimaa ja miekka kertoo voimasta ja rohkeudesta. Vihreää ja punaista aluetta rajaa Kuufialaisittain tyylitelty teksti: " Allahu Akbar" - Jumala on suuri. Tekstin 22 toistokertaa viittaavat islamilaisen kalenterin päivään, jolloin Ajatollah Khomeini palasi vuonna 1979 maanpaosta.
Seututie 524
Seututie 524 on Suomen tieverkon osuus Lieksasta Kuhmoon. Tie alkaa Lieksan Kevätniemestä kantatieltä 73 ja kulkee Pankajärven, Nurmijärven, Savijärven ja Teljon kylien kautta Kuhmon Rastinkylään, jossa se liittyy kantatiehen 75. Lieksan puolella tien nimi on Rastinjärventie, Kuhmon puolella Lieksantie. Tien kokonaispituus on noin 87 kilometriä. Siitä noin 27 km on soratietä Nurmijärven ja Teljon välillä (soraosuus päällystetty syksyllä 2012). Tämän lisäksi on jonkin verran puutavarakuljetuksia.
Stylobaatti
Stylobaatti (kreikaksi στυλοβάτης) on antiikin Kreikan klassisessa arkkitehtuurissa temppelin lattiataso, jonka päällä pylväs ja sen jalusta seisovat. Stylobaatti on stereobaatin eli kreikkalaisen temppelin portaittain kohoavan alusrakennelman ylin osa.
Taipale
Taipale eli taival tarkoittaa yleensä käveltävää matkaosuutta ja maareittiä. Taival voi kuitenkin laveasti tulkiten olla kävellen kuljettava tieosuuskin, ja kulku taipaleella eli "taivallus" voi olla lihasvoiman käyttöä ylipäätään, kuten ratsastusta tai hiihtoa. Alun perin taipaleella tarkoitettiin erityisesti käveltävää välimatkaa maastossa parempien ja yleisten kulkureittien, kuten vesireittien ja teiden ulkopuolella.
Vesireitit olivat muinoin tärkein maa-alueita halkova kulkuväylä Itä-Euroopassa, ja myös Suomessa. Joillakin reiteillä oli taipaleita, eli joko maitse kuljettava kannas, tai purjehduskelvoton vesiosuus, kuten koski. Taipaleet hidastivat ja vaikeuttivat matkantekoa jopa huomattavasti. Taipaleen yli piti joko kantaa tai vetää venettä, tai sitten matkaa piti jatkaa taipaleen jälkeen uudella veneellä. Veneen jättäminen ehkä muidenkin käyttämän vesireitin varrelle ei kuitenkaan ollut yleensä järkevää, joten veneet vedettiin usein maitse, ja koskissa niitä voitiin yrittää uittaa rannasta kiinni pitäen. Tästä syystä vesireittien kulkijat suosivat kevyitä veneitä. Myös viikingit, jotka yleensä tunnetaan pitkäveneistä, käyttivät nykyisen Venäjän jokireiteillä, idäntiellä, kanootteja muistuttavia pikkuveneitä ja haapioita. Viikingit pelkäsivät idäntiellä taipaleita, sillä eräät paikalliset kansat odottivat hyökätäkseen niiden kohdalla.
Suomessa taipaleiden perusteella on nimetty useita paikkoja, muun muassa Taivalkoski, jossa kosken ohi piti kulkea maitse.
Robert Crowley
Robert Trumbull Crowley (13. heinäkuuta 1924 – 8. lokakuuta 2000) oli CIA:n salaisista operaatioista vastannut johtaja.
Crowleyn nimellä tunnetaan ns. Crowleyn lista, jonka hän olisi antanut Gregory Douglasille avattavaksi kuolemansa jälkeen. Crowleyn kuoltua syöpään vuonna 2000 Douglas julkaisi kirjan "Regicide: The Official Assassination of John F. Kennedy", jonka mukaan Yhdysvaltain presidentin John F. Kennedyn murhan taustalla olisi ollut salaliitto. Crowleyn pojan mukaan Crowley ei ikinä tavannut Douglasia, jota pitää harmittomana eksentrikkona.
Balttilainen muinaisusko
Balttilainen muinaisusko tarkoittaa muinaisessa Latviassa, Liettuassa ja Itä-Preussissa asuneiden balttilaisia kieliä puhuneiden heimojen kristinuskoa edeltäviä uskontoja. Tunnetuimpia balttilaisia jumalia on ehkä ukkosenjumala Perkūnas (slaavilaisten muinaisuskossa Perun). Kristinusko levisi Baltiaan vasta 1100-luvulta lähtien, ja sen omaksuminen jäi usein pinnalliseksi. Tästä syystä balttilaiseen muinaisuskoon liittyvät tavat ja uskomukset säilyivät pitkään.
Balttilaisessa muinaisukossa on monia yhtäläisyyksiä skandinaavien ja suomalaisten muinaisiin uskomuksiin. Esimerkiksi ukkosenjumala on mies, ja hänellä on vasara, jolla hallitsee taivasta ja iskee salamoita.
Finno skola
Finno skola on ruotsinkielinen peruskoulu Espoon Suomenojalla. Koulussa on 300 oppilasta ja noin 30 opettajaa. Oppilaista 225 on vuosiluokkien 1–6 oppilaita, 75 vuosiluokkien 1–9 erityisopetuksessa. Samassa rakennuksessa koulun kanssa toimii päiväkoti. Koulua varten rakennettiin uudisrakennus vuonna 2002. Koulun rehtorina on toiminut Camilla Herlin vuodesta 2005.
Pauli Aalto-Setälä
Pauli Juhani Aalto-Setälä (s. 6. toukokuuta 1966 Kankaanpää) on suomalainen toimitusjohtaja, toimittaja ja juontaja. Hän aloitti elokuussa 2009 Aller Median toimitusjohtajana.
Aalto-Setälä valmistui ylioppilaaksi vuonna 1985. Hän opiskeli kasvatustieteitä Turun yliopistossa vuosina 1987–1990 ja elokuvataidetta Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1997–2000 suorittamatta tutkintoa.
Vuonna 2000 Aalto-Setälä opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulun tulosjohtamisen täydennyskoulutusohjelmassa (JOKO Executive Education) ja Sitran talouspoliittisen johtamisen ohjelmassa. Vuonna 2006 hän suoritti Stanfordin yliopiston ammattikustantamisen kurssin ja vuonna 2007 johtamisen erikoisammattitutkinnon.
Aalto-Setälällä on myös Executive Master of Business Administration -tutkinto Aalto-yliopistosta (2012).
Uransa Aalto-Setälä aloitti Turun Sanomien toimittajana vuosina 1989–1990. Vuosina 1990–1995 hän oli toimittajana MTV3:lla. Vuosina 1995–1997 hän työskenteli Broadcastersissa.
Aalto-Setälä oli perustamassa televisiokanava Nelosta. Vuodet 1997–2000 hän työskenteli Nelosen (Oy Ruutunelonen Ab) ohjelmapäällikkönä (1997–1998) ja vastaavana päätoimittajana (1998–2000). Vuosina 2000–2002 Aalto-Setälä toimi Alma Median sisältöjohtajana. Hän oli perustamassa myös SubTV:tä, jonka toimitusjohtajana hän työskenteli vuosina 2001–2002.
Vuosina 2002–2004 Aalto-Setälä oli Iltalehden päätoimittaja. Vuosina 2005–2009 hän toimi Kotimaa-yhtiöiden ja kustannusosakeyhtiö Kotimaan toimitusjohtajana. Toukokuun alussa 2009 hänet nimitettiin myös Kotimaa-lehden vastaavaksi päätoimittajaksi ja kustantajaksi. Viikkoa myöhemmin hänet kuitenkin valittiin Aller Media Oy:n toimitusjohtajaksi ja hän aloitti tehtävässä elokuussa 2009.. Aalto-Setälä on myös Tubeconin perustajia ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2016.
Aalto-Setälä on juontanut muun muassa televisio-ohjelmia "Hyvät, pahat ja rumat" (1995–1997) ja "Vaarallinen risteys" (2003, yhdessä Kirsi Pihan kanssa). Vuonna 2007 hän juonsi visailuohjelmaa "Ota tai jätä", joka palkittiin Venlalla ja Kultainen TV -palkinnolla. Hän on juontanut myös Yle Radio Suomen Taustapeilin Pyöreä pöytä -keskusteluohjelmaa sekä MTV3:n Kirjan takana -ohjelmaa yhdessä Erkki Tuomiojan kanssa.
Aalto-Setälä on naimisissa Marjut Aalto-Setälän (o.s. Nikkonen) kanssa. Heillä on kolme lasta.
The Three Stooges
The Three Stooges oli yhdysvaltalainen slapstick-komiikkaan erikoistunut koomikkoryhmä. Ryhmän kuuluisin kokoonpano tunnettiin nimillä Moe, Larry ja Curly. Ryhmä tunnetaan lukuisista elokuvistaan ja lyhyemmistä filmipätkistään.
Samhain
Samhain tai samain on muinaiskelttien halloweenia vastaava juhla. Nimi "samain" tulee luultavasti sanoista kesän ("samrad") loppu ("fain"), ja se oli kesäkauden ja sadonkorjuun päättymisen juhla, jota vietettiin loka-marraskuussa.
Samain-juhla saattoi kestää pari viikkoa. Kelttien uskomusten mukaan samainin aikana tämän- ja tuonpuoleisten maailmojen väliset rajat katosivat, ja henget saattoivat yrittää houkutella ihmisiä tuonpuoleiseen. Sen vuoksi juhlan aikana poltettiin kokkotulia asutusten ympäristössä, koska tulien uskottiin antavan suojaa henkien hyökkäyksiä vastaan. Myös nauriskynttilöitä koverrettiin ja poltettiin, jotta kuolleiden henget pelästyisivät ja jättäisivät ihmiset rauhaan.
Samhainina alkaa myös monien pakanallisten uskontojen uusi vuosi. Siksi samhainina pohditaan tulevaisuutta ja mennyttä sekä tehdään tulevaisuuden suunnitelmia. Samhainin perinteisiin kuuluu myös tulevaisuuden ennustaminen.
Monissa uuspakanallisissa uskonnoissa vietetään vanhoja juhlapyhiä, kuten samhainia.
Miinavene Pommi
Miinavene Pommi (aiemmin "M-7") oli Suomen merivoimissa palvellut miinavene. Se valmistui 1916 Venäjän laivastolle maayhdysmiinakenttien eli maista laukaistavien merimiinoin muodostettujen miinakenttien laskualukseksi. 
"M-7" oli Venäjän keisarikunnan laivaston kirjanpidossa huhtikuuhun 1918, jolloin sen ottivat käyttöönsä saksalaiset. Alus sai nimen "KM-28" ja se sijoitettiin vartioveneeksi. Suomen laivastoon alus liitettiin 1920 korjausten jälkeen nimellä "T-22", kunnes se nimettiin "Pommiksi". Alus liitettiin Rannikkolaivastoon. Talvisodassa se laski luokkansa alusten mukana miinoja itäisellä Suomenlahdella 1.-6. joulukuuta 1939 kahteentoista eri miinoitteeseen yhteensä 352 miinaa. Alus poistettiin laivastosta huhtikuussa 1953 ja se myytiin vuotta myöhemmin helsinkiläiselle ostajalle.
"Pommin" sisaralukset olivat miinaveneet "Loimu", "Paukku", "Lieska" ja "Miina".
Bubba Ho-Tep
Bubba Ho-Tep on Don Coscarellin ohjaama kauhukomedia. Elokuva on valmistettu Yhdysvalloissa vuonna 2002. Elokuva pohjautuu Joe R. Lansdalen novelliin.
Texasilaisessa vanhainkodissa tapahtuu outoja murhia. Vanhainkodissa asuu myös itseään Elvikseksi väittävä mies. Hänen Elvis-kertomuksiinsa uskoo vain John F. Kennedyksi itseään väittävä mies. Kaksikko saa selville, että vanhainkodissa on vanha egyptiläinen muumio, jonka Elvis ja JFK aikovat yhdessä pysäyttää.
Miinavene Miina
Miinavene Miina (aiemmin "T-17") oli Suomen merivoimissa palvellut miinavene. Se valmistui 1916 Venäjän laivastolle maayhdysmiinakenttien eli maista laukaistavien merimiinoin muodostettujen miinakenttien laskualukseksi. Venäläisten joukkojen poistuessa Suomesta alukset jäivät paikoilleen. Alus otettiin 1920 korjausten jälkeen Suomen merivoimiin. Alus palveli osana Rannikkolaivastoa.
Talvisodassa alus toimi luokkansa alusten mukana miinanlaskijana itäisellä Suomenlahdella. Luokan alukset laskivat 1.-6. joulukuuta 1939 miinoja kahteentoista eri miinoitteeseen yhteensä 352 miinaa.
"Miina" palveli Miinakoeaseman koealuksena aina vuoteen 1952 saakka ja se myytiin yksityiselle vuonna 1955.
"Miinan" sisaralukset olivat miinaveneet "Loimu", "Lieska", "Paukku" ja "Pommi".
Kitahai
Kitahai ("Megachasma pelagios") kuuluu harvinaisimpiin ja vähiten tunnettuihin hailajeihin. Ensimmäinen varmennettu havainto kitahaista tehtiin vasta vuonna 1976 ja se kuvattiin tieteellisesti 1983. Laji poikkeaa niin paljon useimmista muista hailajeista, että se sijoitetaan omaan heimoonsa Megachasmidae, kitahait. Kitahai lienee kaikkein varhaisimpia hailajeista ja fossiililöytöjen perusteella sitä on todettu esiintyneen jo 20 miljoonaa vuotta sitten.
Kitahai ruokailee siivilöimällä vedestä ravintoa, lähinnä planktonia ja meduusoja. Lajin ilmeisin ulkoinen tuntomerkki on sen laaja leveä suu ja tylppä pyöreä nokka. Pääosa on pitkä, noin muun ruumiin pituinen. Päältä laji on ruskean musta, alta vaalea. Pituus noin 4–5,5 m, paino jopa 1 000 kg.
Kitahaita on 30 vuoden aikana tavattu eri valtamerillä napavyöhykkeitä lukuun ottamatta. Vuoteen 2008 mennessä lajista oli tehty 40 havaintoa.
Anneli Qveflander
Kirsti Anneli Qveflander (s. 1929 Tampere) on suomalainen lavastaja ja pukusuunnittelija. Hän on myös suunnitellut kankaita Marimekolle, astioiden koristelua Arabialle sekä kirjojen kansia ja kuvituksia.
Keskikoulun käytyään Qveflander työskenteli Tukholmassa Nordiska Kompaniet -tavaratalossa 1947–1948, jossa sai valmistaa muun muassa vöitä ja muita asusteita Ruotsin kuningashuoneen jäsenille. Hän opiskeli ensin metallitaidetta ja sitten graafista suunnittelua Taideteollisessa oppilaitoksessa 1948–1952. Vapaan kuvataiteen ohella hän toimi Pohjanlanden Verkatehdas Oy:n taiteellisena neuvonantajana 1953–1955 ja sitten mainostoimistoissa Lintas ja Markkinointi Viherjuuri 1959–1969.
Qveflander on työskennellyt muun muassa Suomen kansallisoopperalle, jonne hän oli kiinnitettynä vakituisesti 1969–1970, Helsingin kaupunginteatterille, Savonlinnan oopperajuhlille ja Suomen Kansallisteatterille, jonne hänet kiinnitettiin 1980. Hänet tunnetaan erityisesti voimakkaasta värien käytöstä ja runsaista barokin ja rokokoon tyylisuunnista vaikutteita ottavista kuvioista,
Nordic Regional
Nordic Regional oli Tukholmassa kotipaikkaansa pitävä ruotsalainen lentoyhtiö. Se operoi säännöllistä kotimaan liikennettä Ruotsissa sekä lomalentoja Nordic Leisure -nimellä. Se lopetti toimintansa vuonna 2008.
Tammikuussa 2005 Nordic Regional lensi säännöllisesti seuraaviin kohteisiin: Jällivaara, Luulaja, Östersund, Tukholma-Arlanda ja Uumaja.
Elokuussa 2006:
Henry Clinton
Henry Clinton (16. huhtikuuta 1738, Newfoundland, Kanada – 23. joulukuuta 1795, Englanti) oli brittiläinen kenraali Amerikan vallankumouksen aikaan. Hän vietti lapsuutensa New Yorkissa, missä hänen isänsä toimi kuvernöörinä vuosien 1741 ja 1751 välillä. Vartuttuaan Clinton osallistui New Yorkin miliisin toimintaan.
Saratogan sotaretken jälkeen hänet nimettiin toukokuussa 1778 brittiarmeijan ylipäälliköksi. Yorktownin piirityksen päätyttyä brittien antautumiseen toukokuussa 1781 hänet korvattiin Guy Carletonilla. Viimeiset vuotensa Clinton toimi alahuoneen jäsenenä Launcestonista sekä Gibraltarin kuvernöörinä. Hän oli edelleen jälkimmäisessä virassa kuollessaan 23. joulukuuta 1795.
Deron Miller
Deron Miller (s. 21. toukokuuta 1976 Chester, Pennsylvania) on
kitaransoittaja ja laulaja CKY-yhtyessä (camp kill yourself). Aluksi hän olisi halunnut, että heidän yhtyeensä nimi olisi Mixed (nimi tulee eräästä kauhuelokuvasta), mutta lopulta hän hyväksyi Cky-yhtyeen nimen. Hän aloitti kitaransoiton jo 8-vuotiaana ja esiintyi usein koulunsa juhlissa. Hänen syntymänimensä on Deron John Miller ja hän on 183-senttinen. Nykyään hän asuu suuressa talossa Kaliforniassa. Hän meni naimisiin 8. lokakuuta 2003 Felissa Rosen kanssa, hän tatuoi naimisissa olon merkiksi vasemman käden nimettömään sormuksen muotoisen raidan, jossa lukee Felissa. Deronilla on myös 8. kesäkuuta 2005 Los Angelesissa syntynyt tytär Bianen Rose Miller.
Sherwoodin metsä
Sherwoodin metsä on Nottinghamin kaupungista pohjoiseen sijaitseva metsä Keski-Englannissa. Metsä on erityisen tunnettu lainsuojattomasta Robin Hoodista kertovista tarinoista, joiden mukaan hän piti metsää rosvojoukkionsa tukikohtana pakoillessaan prinssi Juhanaa ja Nottinghamin sheriffiä. Metsän kuuluisiin nähtävyyksiin kuuluu myös sen vanhin puu, Major Oakiksi kutsuttu tammi, jolla on ikää noin 800–1000 vuotta. Tammi liittyy kansanperinteeseen ja läheisesti myös Robin Hoodin seikkailuihin.
Thomas Gage
Sir Thomas Gage (1721 Firle, Sussex, Englanti – 2. huhtikuuta 1787 Englanti) oli brittiläinen kenraali Amerikan vallankumouksen aikaan. Hän toimi vuosina 1763–1775 brittiarmeijan ylipäällikkönä Pohjois-Amerikassa.
Gage valmistui upseeriksi vuonna 1741 ja siirtyi 1754 everstiluutnantin arvoisena Pohjois-Amerikkaan. Suuressa siirtomaasodassa hän osallistui aluksi kenraali Edward Braddockin johtamaan epäonniseen sotaretkeen Pennsylvaniassa toimien etujoukkojen komentajana. Vuosina 1759–1760 Gage johti Quebecin valtausta ja sai sen jälkeen nimityksen Montrealin kuvernööriksi sekä 1761 ylennyksen kenraalimajuriksi. Vuodesta 1763 hän oli kaikkien Pohjois-Amerikan brittijoukkojen ylipäällikkö ja piti päämajaansa New Yorkissa. Hänet ylennettiin 1770 kenraaliluutnantiksi.
Gagen kompastuskiveksi muodostui kolmessatoista siirtokunnassa kehittynyt itsenäisyys- ja kapinaliike. Lontooseen lähettämissään raporteissa hän kuvaili siirtokuntien kehitystä kielteiseen sävyyn ja edisti siten emämaan asenteen tiukentumista. Bostonin teekutsujen jälkeen Gage oli keskeisellä tavalla muotoilemassa siirtokuntalaisia rankaisseita vuoden 1774 pakotuslakeja, joihin sisältyi Bostonin sataman sulkeminen, brittijoukkojen majoitus siirtokuntalaisten koteihin sekä Massachusettsin itsehallinnon kumoaminen ja kyseisen siirtokunnan asettaminen sotilashallinnon alaiseksi. Viimeksi mainitun säädöksen seurauksena Gage toimi toukokuusta 1774 alkaen myös Massachusettsin sotilaskuvernöörinä. Tässä ominaisuudessa hän määräsi huhtikuussa 1775 brittijoukot tuhoamaan Lexingtonissa ollutta salaista asekätköä, mikä johti 19. huhtikuuta Lexingtonin taisteluna tunnettuun yhteenottoon ja siten Yhdysvaltain vapaussodan puhkeamiseen. Heinäkuussa 1775 käydyn Bunker Hillin taistelun jälkeen Gagen joukot joutuivat perääntymään George Washingtonin komentaman siirtokuntien armeijan tieltä Bostoniin, minkä seurauksena Gage korvattiin kenraali William Howella ja kutsuttiin takaisin kotimaahan. Hänet ylennettiin kenraaliksi 1782.
László Kovács
László Kovács (s. 3. heinäkuuta 1939 Budapest) on unkarilainen poliitikko, joka oli Barroson ensimmäisen komission verotuksesta ja tulliliitosta vastaavana komissaarina vuosina 2004–2009. Tätä ennen Kovács oli Unkarin ulkoministerinä vuosina 1994–1998 ja 2002–2004. Hän oli myös Unkarin sosialistisen puolueen puheenjohtaja 1998–2004.
Toimittajaliitto
Toimittajaliitto oli suomalainen vasemmistolainen toimittajayhdistys. Järjestö perustettiin vuonna 1959 Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton lehden Päivän Sanomien ammattiyhdistysjaostoksi. 1970-luvun alussa Toimittajaliitto siirtyi Suomen kommunistisen puolueen taistolaisen opposition kannattajien käsiin, kun TPSL yhdistyi takaisin Suomen sosialidemokraattiseen puolueeseen. Yhdistys toimi 1980-luvulle asti.
Yleisradion MOT-ohjelman toimittaja Jouni Tervo toi yhdistyksen jäsenten nimilistan esille vuonna 2000. Suomen Journalistiliitto väitti nimilistan julkistamista laittomaksi, ja valitusten vuoksi lista poistettiin ohjelman verkkosivuilta. Tietosuojavaltuutettu Reijo Aarnio käsitteli asian ja totesi vapauttavassa ratkaisussaan, ettei nimilistan julkaisemiselle ollut laillista estettä, koska se oli osa yhteiskunnallisesti tärkeää journalistista kokonaisuutta.
Yksi tunnetuimmista toimittajaliittolaisista on Helsingin Sanomien toimittaja Antti Blåfield, joka siirtyi Helsingin Sanomiin Suomen Kuvalehdestä. Yleisradiossa Toimittajaliiton jäseniä olivat muiden muassa Jukka Arvassalo, Raila Halmetoja, Kaisa Karikoski, Juha Kulmanen, Raini Lehtonen, Tom Moring, Reijo Rutanen, Leif Salmén, Nils Torvalds, Juha Virkkunen ja Taina West.
Toimittajaliitto oli neuvostojohtoisen International Organisation of Journalists -järjestön politiikan tukija. Liitto oli yksi Neuvostoliitosta saatujen propaganda-avustusten (arviolta 150 miljoonaa markkaa) edunsaajista. Suoran tuen lisäksi apu muodostui kirjapainotilauksista, opintostipendeistä ja matka-apurahoista.
Antti Blåfield
Erkki Antti Juhana Blåfield (s. 22. kesäkuuta 1953 Kihniö) on suomalainen toimittaja.
Blåfield valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1977 Tampereen yliopistosta. Hän työskenteli Helsingin Sanomien toimittajana 1978–1979 ja 1982–1984, uutispäällikkönä 1985–1987 ja pääkirjoitustoimittajana 1998–2012. Hän on työskennellyt myös Suomen Kuvalehden toimittajana 1980–1982 ja toimituspäällikkönä 1987–1994, vapaana toimittajana 1994–1995 ja Kauppalehden toimittajana 1995–1998. Vuosina 1979–1980 Blåfield oli Ulkopoliittisen instituutin tiedottaja ja toimistosihteeri.
Vuonna 1993 Blåfield sai n tunnustuspalkinnon. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin Suomen Kuvalehden journalistipalkinto. Båfield on osallistunut Bilderberg-ryhmän kokouksiin vuosina 2008 ja 2010. Hän on kuulunut Toimittajaliittoon.
Blåfieldin poika Ville Blåfield on myös toimittaja.
Miinavene Loimu
Miinavene Loimu (aiemmin T 21) oli Suomen merivoimien käyttöön otettu venäläisten maahanjättämä maayhdysmiinakenttien laskualus, joka oli valmistunut 1915 Porin Konepaja Oy:n telakalta. Alus ei ollut kovin merikelpoinen heikkotehoisen koneensa vuoksi.
Saksalaiset takavarikoivat Venäjän keisarikunnan laivastossa palvelleen aluksen keväällä 1918 ja he luovuttivat sen edelleen suomalaisille. 
Suomen merivoimille se otettiin korjausten jälkeen vuonna 1920 nimellä "T-21", kunnes se nimettiin "Loimuksi". Alus oli mukana kaikissa Rannikkolaivaston harjoituksissa ennen sotaa. Talvisodan puhjettua alus toimi miinanlaskijana ja jatkosodassa alus oli edelleen mukana miinoitustoiminnassa sekä huolto- ja joukkojen kuljetuksissa.
Sodan jälkeen alus palveli kaapelilaivana.
Loimu myytiin 1964 yksityiselle, mutta se rappeutui lähes hylyksi. 1980-luvulla kaksi vihtiläistä ostivat aluksen itselleen kunnostaen sen risteilyalukseksi. Sen nimeksi tuli "T 21 Loimu". Alus poistettiin kauppa-alusrekisteristä heinäkuussa 1996, jonka jälkeen se on ollut omistajiensa uivana kesämökkinä.
Loimun sisaralukset olivat miinaveneet Pommi, Miina, Lieska ja Paukku.
Miinavene Lieska
Miinavene Lieska (aiemmin "T-16") oli Suomen merivoimissa palvellut miinavene. Se valmistui 1915 Venäjän laivastolle Tephoklod-luokan maayhdysmiinakenttien eli maista laukaistavien merimiinoin muodostettujen miinakenttien laskualukseksi.
Venäläisten joukkojen poistuessa Suomesta alukset jäivät paikoilleen. Alus otettiin 1920 korjausten jälkeen Suomen merivoimiin. Alus palveli osana Rannikkolaivastoa. Talvisodassa alus laski luokkansa alusten mukana miinoja itäisellä Suomenlahdella 1.-6. joulukuuta 1939 kahteentoista eri miinoitteeseen yhteensä 352 miinaa. Alus palveli laivastossa vuoteen 1953 saakka ja viisi vuotta myöhemmin se myytiin yksityiselle.
"Lieskan" sisaralukset olivat miinaveneet "Loimu", "Paukku", "Pommi" ja "Miina".
Punakha
Punakha (སྤུ་ན་ཁ་, tiibetinkielinen nimi transliteroituna: "sPu nag kha") on itäisellä Himalajalla Bhutanissa noin 1 500 m:n korkeudessa sijaitseva, noin 3 500 asukkaan Punakhan piirikunnan pääkaupunki ja linnaluostari eli dzong. Sen sijaintikohdassa Mo Chhu ja Pho Chhu -joet yhtyvät Sankosh -joeksi. Alueen ilmasto on subtrooppinen, mutta suotuisasta ilmastosta ja hedelmällisestä maasta huolimatta alueella harjoitetaan vain vähän maanviljelyä.
Bhutanin perustajan Shabdrung Ngawang Namgyalin vuonna 1637 perustama Punakha oli maan talvipääkaupunki vuoteen 1955, jolloin Thimphusta tuli ympärivuotinen pääkaupunki. Vuonna 1638 valmistunut dzong sai nimekseen "Druk Pungthang Dechen Phodrang" eli "Suuren onnellisuuden palatsi"; se on edelleen Bhutanin munkiston talviasunto.
Shabdrung Ngawang Namgyal hallitsi maata Punakha dzongista käsin kuolemaansa asti vuonna 1651. Välttääkseen poliittisen kaaoksen, hänen lähimmät neuvonantajansa salasivat Shabdrungin kuoleman seuraavat 54 vuotta.
Hänen ruumistaan säilytetään Punakha dzongin pyhässä sisimmässä kammiossa kahden korkea-arvoisen laman päättymättömässä vartiossa, joka on jatkunut hänen kuolemastaan asti. Tehtävää pidetään yhtenä kuningaskunnan pyhimmistä, eikä edes maan kuninkaalla ole pääsyä sisimpään kammioon.
Bhutanin ensimmäinen perintökuningas Ugyen Wangchuck kruunattiin Punakhassa 17. joulukuuta 1907.
Sulfiitti
Sulfiitit ovat rikkiyhdisteitä, jotka sisältävät sulfiitti-ionin SO eli ne ovat rikkihapokkeen suoloja. Sulfiittiyhdisteitä käytetään muun muassa säilöntäaineina alkoholijuomissa ja kuivatuissa hedelmissä. Sulfiitit saattavat aiheuttaa yliherkkyysoireita, minkä vuoksi niiden käytöstä on mainittava tuoteselosteessa ("sisältää sulfiitteja").