hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rachel McAdams
Rachel Anne McAdams (s. 17. marraskuuta 1978 London, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan esimerkiksi elokuvissa "Mean Girls" (2004), "The Notebook – Rakkauden sivut" (2004), "Kuokkavieraat" (2005), "Yölento" (2005), "Sherlock Holmes" (2009) ja "Midnight in Paris" (2011). Vuonna 2015 McAdams näytteli HBO:n rikossarjan "True Detective" toisella tuotantokaudella. Vuonna 2015 McAdams näytteli toimittajaa elokuvassa "Spotlight", josta hän sai parhaan naissivuosan Oscar- ja SAG-ehdokkuudet.
Englantilaista sukujuurta oleva Rachel McAdams syntyi Kanadan Ontarion provinssin Londonissa 17. marraskuuta 1978. Hänen vanhempansa ovat Sandra Kay (o.s. Gale) ja Lance Frederick McAdams. Rachelin äidinpuoleinen esi-isä, James Gray, oli lojalisti Amerikan vallankumouksen aikaan, ja hän vei perheensä Kanadaan, St. Jeanin pakolaisleirille sodan syttyessä. McAdamsilla on nuorempi sisko Kayleen (s. 1982), joka on maskeeraaja sekä nuorempi veli Daniel (s. 1983).
Turkmenistan Airlines
Turkmenistan Airlines (IATA: T5, ICAO: TUA) on turkmenistanilainen lentoyhtiö.
Turkmenistan Airlines on ainoa yhtiö, joka tarjoaa lentoja Euroopasta Turkmenistaniin ilman välilaskuja .
Heinäkuussa 2016:Nämä koneet kuuluvat Turkmenistan Airlinesin laivastoon, mutta ovat Turkmenistanin hallituksen käytössä.
Tukholman pörssitalo
Tukholman pörssitalo eli Börshuset sijaitsee Ruotsin pääkaupungin Tukholman vanhassakaupungissa, Stortorgetin pohjoislaidalla. Sen omistaa Tukholman kaupunki, ja se rakennettiin vuosina 1773–1778 arkkitehti Erik Palmstedtin suunnittelemana. Paikalla sijaitsi aiemmin keskiajalla rakennettu Tukholman vanha raatihuone.
Ranskalaista 1700-luvun klassismia rokokoon vivahtein edustavan rakennuksen ylähuoneistoja on käyttänyt Ruotsin Akatemia vuodesta 1914 lähtien. Akatemia isännöi siellä tapaamisiaan ja kokouksiaan, sekä järjestää Nobelin kirjallisuuspalkinnon vastaanottotilaisuuden.
Rakennuksen katutasossa, "Suuressa pörssisalissa" (), jossa Tukholman pörssi ennen sijaitsi, on nykyisin Nobel-museo.
Pokémon Emerald
Pokémon Emerald () on vuonna 2004 Game Boy Advancelle julkaistu Pokémon-peli. "Emerald" on "Rubyn" ja "Sapphiren" jatko-osa. Pelissä tavataan vihollisryhminä sekä Aquaryhmä että Magmaryhmä, jotka taistelevat pelaajan lisäksi myös toisiaan vastaan. "Pokémon Emeraldin" kansikuvassa esiintyy Rayquaza, joka on pelissä tärkeässä roolissa.
Pelin suurin uudistus on Battle Frontier, joka on tullut mukaan aiemmissakin peleissä olleen Battle Towerin rinnalle. "Pokémon Emeraldissa" ei ole yön ja päivän vaihtelua, toisin kuin seuraavan sukupolven Pokémon-peleissä. Pokémonit liikkuvat vähän aikaa ennen ottelun alkua. Tämä ominaisuus oli jo "Pokemon Crystalissa", mutta ei "Rubyssa" ja "Sapphiressa".
Tajik Air
Tajik Air () (ent. Tajikistan Airlines) on Tadžikistanin kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1924. Yhtiön solmukohtana toimii Dušanben kansainvälinen lentoasema, josta yhtiö operoi 18 kohteeseen 15 koneen laivastollaan. Tajik Airin pääkonttori sijaitsee pääkaupunki Dušanbessa.
Tajik Air aloitti toimintansa 3. syyskuuta 1924 Tajik Aviation -nimellä. Yhtiön ensimmäinen reitti operoitiin Buharasta Dušanbeen Junkers F 13 -koneella. Yhtiö on maailman seitsemänneksi vanhin edelleen toimintaa harjoittava lentoyhtiö. Vuonna 1937 yhtiö organisoitiin uudeksi yhtiöksi, joka nimetiin Tajik Territorial Department of Civil Air Fleetiksi. Uusi yhtiö hankki Junkers Ju-52 -koneen ja uuden Lisunov Li-2 -koneen, jolla Tajik Territorial Department of Civil Air Fleet operoi ensimmäisen lennon Stalinabadin ja Moskovan välillä.
Vuonna 1951 Antonov An-2 ja vuonna 1952 Iljušinin valmistama Iljušin Il-12 liittyivät Tajik Territorial Department of Civil Air Fleetin laivastoon. Iljušin Il-12 -koneella lanseerattiin uusi reitti Stalinabadista Sotšiin. Vuosien 1956 ja 1964 aikana yhtiön laivastoon hankittiin lisäksi Mil Mi-4 -helikopteri, Iljušin Il-14 -tyyppinen matkustajakone, Iljušin Il-18 -matkustajakone ja Antonov An-6 -tyyppinen kone, jolla voitiin lentää korkeammalla kuin Antonov An-2 -koneella.
Tajik Territorial Department of Civil Air Fleetin ensimmäinen suihkumoottorikone liittyi laivastoon 1970-luvulla. Uusi kone oli Tupolev Tu-154 -tyyppinen matkustajakone, jolla voitiin kuljettaa jopa 170 matkustajaa. Tupolevin ohella laivastoon liittyi myös Jakovlevin valmistama Jakovlev Jak-40 ja Antonov An-26 sekä Antonov An-28 -koneet. 1988 yhtiön nimi muutettiin Tajik Civil Aviation Admistrationiksi.
Sultans of Swing
"Sultans of Swing" on Dire Straits -yhtyeen ensimmäinen single vuodelta 1978. Sen sävelsi ja sanoitti yhtyeen kitaristi ja laulaja Mark Knopfler, joka on tehnyt suurimman osan yhtyeen muistakin kappaleista. Se kertoo jazz-yhtyeestä, jonka jäsenet eivät välitä suosiostaan, vaan haluavat vain soittaa pienessä baarissa Lontoossa. Kappaleessa mainitaan nimeltä yksi muusikko, George Borowski (kappaleessa hänet mainitaan nimellä "Guitar George").
Kappale oli Dire Straitsin ensimmäinen listahitti Britanniassa. Se nousi singlelistan kahdeksanneksi keväällä 1979.
"Sultans of Swingin" sävellaji on d-molli, ja se myös alkaa ja varsin pitkälle rakentuu kyseisen soinnun ympärille. Kappale alkaa d-mollisoinnulla ja laskeutuu siitä seuraavasti: C-Bb-A(+7), samalla tavalla kuin tutumpi Am-G-F-E -sointujärjestys, jota käytetään usein esim. flamencossa. Kappaleen intervallijärjestys on siis sama kuin yllä mainitussa a-molli-kierrossa (1-7-6-5,
juurisävel-septimi-seksti-kvintti). Säkeistöjen kakkososa alkaa F-soinnusta ja etenee sitten seuraavalla tavalla: C-Bb-Dm. Väliosien sointukulku on seuraavanlainen: Dm-Dm-C-Bb-Bb-C. Tästä huomaa, että kappale on varsin yksinkertainen ja rakentuu vain sävellajin omista soinnuista. Kappaleen tahtilaji on 4/4.
Tessinin palatsi
Tessinin palatsi () on barokkityylinen palatsi Tukholman vanhassakaupungissa Slotsbacken-aukion etelälaidalla, Kuninkaallisen kolikkokabinetin ja Suomalaisen kirkon välissä. Arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi rakennutti sen omaksi kotitalokseen vuosina 1694–1700.
Rakennuksen peri Tessinin kuoltua hänen poikansa Carl Gustaf Tessin. Hän joutui kuitenkin taloudellisten vaikeuksiensa vuoksi myymään palatsin vuonna 1750. Myöhemmin siitä tuli Ruotsin kruunun omaisuutta, ja se on toiminut sekä Tukholman ylikuvernöörien että Tukholman läänin maaherrojen residenssinä.
Palatsin portaalin veistokset ovat ranskalaisen kuvanveistäjä Bernard Fouquetin tekemiä. Rakennuksen sisäpihalla on barokkityylinen muotopuutarha.
Neljä Baritonia
Neljä Baritonia oli Kalle Aholan, A. W. Yrjänän sekä Ismo ja Ilkka Alangon muodostama yhtye, jonka ainoa levytys on Ismo Alangon tekemä kappale ”Pop-musiikkia”, joka ilmestyi singlenä vuonna 1997. Kappaleen taustayhtyeen muodostavat Jukka Hakoköngäs (kosketinsoittimet), Jussi Kinnunen (basso) sekä Anssi Nykänen (rummut). Ahola, Yrjänä ja Alangot soittavat myös kitaraa. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Tommi Pietiläinen.
Levy-yhtiö: Poko Rekords
Luettelo Suomen presidenttiehdokkaista
Tämä on luettelo ehdokkaista Suomen tasavallan presidentiksi aakkosjärjestyksessä. Tasavallan presidenttinä palvelleiden nimet lihavoituna. Vuonna 1944 Carl Gustaf Emil Mannerheim valittiin presidentiksi poikkeuslailla. Vuonna 1973 Urho Kekkonen valittiin presidentiksi poikkeuslailla.
Bojanan kirkko
Bojanan kirkko on keskiaikainen Bulgarian patriarkaatin kirkko Sofian laitamilla. Rakennelma koostuu kolmesta rakennuksesta, jotka on tehty 900-, 1200- ja 1800-luvuilla.
Bojanan kirkon ensimmäinen vaihe oli todennäköisesti 900-luvun lopulla rakennettu Pyhän Nikolauksen kirkko eli itäinen kirkko. Toisessa vaiheessa sen viereen rakennettiin pyhälle Panteleimonille omistettu kirkko. Se rakennettiin 1200-luvun puolivälissä "sebastocrator" Kalojanin käskystä. Sen epäillään olleen tarkoitettu Kalojanin ja tämän vaimon Desislavan hautapaikaksi.
Bojanan kirkko oli useita vuosisatoja hylättynä, kunnes monien muiden kirkkojen tavoin siitä tuli 1800-luvun puolivälin tienoilla osmanihallinnon aikana paikka, jossa bulgarialaiset pystyivät kokoontumaan ja keräämään kansallistunnettaan. Rakennuskompleksin viimeinen kolmas vaihe rakennettiin 1800-luvun puolivälissä paikallisten lahjoitusten ansiosta.
Bojanan kirkko toimi kirkkorakennuksena vuoteen 1954 asti. Sen entisöintityöt alkoivat 1900-luvun puolivälissä ja saatiin valmiiksi vuonna 2006 Kansallisen historiallisen museon rahoituskampanjan ansiosta. Unescon maailmanperintöluetteloon kirkko valittiin 1979.
Ensimmäisen vaiheen kirkko on pieni yksiapsiksinen rakennus, joka on ruodeholvattu. Eteläisellä ja pohjoisella julkisivulla on kolme kaarta, joista keskimmäinen on korkein. Niiden yläpuolella on korniisi, joka tekee iesmäisiä mutkia.
Toisen vaiheen rakennus on kaksikerroksinen, ja sen ensimmäinen kerros toimii aiemman kirkon nartheksina eli eteishallina. Se liitettiin vanhemman rakennuksen läntiseen julkisivuun. Toisen kerroksen kappeli muistuttaa huomattavasti itäistä kirkkoa.
1800-luvulla rakennettu lisäosa liittyy edellisen läntiseen julkisivuun. Se on myös kaksikerroksinen, ja sen eteisestä johtaa puiset portaat toiseen kerrokseen.
Kirkon maailmanmaine tulee vuoden 1259 freskoista. Ne on tehty vanhempien maalausten päälle ja muodostavat loistavasti säilyneen esimerkin Itä-Euroopan keskiaikaisesta taiteesta. Kirkon seiniin on ikuistettu 89 kohtausta, joissa on 240 ihmishahmoa. Maalari on tuntematon, mutta hän oli mahdollisesti Tarnovon taidekoulusta.
Eteishallin 18 kuvaa esittävät Pyhän Nikolauksen elämää ja samalla senaikaisen elämän tiettyjä yksityiskohtia. Kirkon elävimmän näköisinä maalauksina pidetään kirkon suojelijoiden Kalojanin ja tämän vaimon Desislavan sekä Bulgarian tsaari Konstantin Tihin ja tsaarinna Irinan muotokuvat.
Like a Virgin (kappale)
Like a Virgin on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan ensimmäinen listaykkös-single, joka menestyi listoilla vuoden 1984 lopussa ja 1985 alussa. Kappale oli myös ensimmäinen "Like a Virgin" -albumilta julkaistu single. Nile Rodgersin tuottama kappale oli Madonnan suurin hitti 80-luvulla ja laulajan suurin hitti ennen vuoden 1995 ”Take a Bow'ta”.
”Like a Virgin” pysyi Billboard-listan ykkössijalla peräti kuusi viikkoa. Britanniassa kappaleen paras sijoitus oli singlelistan kolmossija, kun taas Suomessa kappale ylsi virallisen singlelistan sijalle 5. Kappaleen musiikkivideo, jonka on ohjannut Mary Lambert, on kuvattu Venetsiassa Italiassa ja osittain New Yorkissa. Madonna tanssii videolla gondolissa ja juoksentelee ympäriinsä hääpuvussa joissain kuvissa seuranaan elävä leijona. Video sai ensi-iltansa MTV:llä 12. heinäkuuta 1984 ja siitä tuli välittömästi hitti.
Kappaleesta on olemassa myös kaksi live-taltiointia; toinen "The Virgin Tour" -konserttikiertueelta ja toinen "Blond Ambition Tour" -kiertueelta. Madonna esitti remasteroidun version vuoden 2006 "Confessions Tour" -kiertueellaan pukeutuen S&M-tyylin mukaiseen ratsastusasuun.
Madonna esitti kappaleen ensimmäisen MTV Music Video Awards-gaalan avajaisnumerona 1984. Vuoden 2003 gaalassa Britney Spears ja Christina Aguilera esittivät osan kappaleesta, minkä jälkeen Madonna tuli lavalle esittämään kappaleensa ”Hollywood”. Esityksen aikana Madonna suuteli Spearsia ja Aguileraa, mikä aiheutti mediakohun.
Viettelysten saari
Viettelysten saari on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa kolme tuotantokautta vuosina 2001–2003. Viettelysten saaresta on tehty versioita myös muissa maissa.
Ohjelmaan osallistuvat pariskunnat viedään saarelle ja heidät erotetaan toisistaan. Miehiä odottaa joukko sinkkunaisia ja naisia joukko sinkkumiehiä, joiden kanssa kilpailijat viettävät aikaa. Ohjelman tarkoituksena on selvittää parisuhteiden todellinen laatu – kestääkö se houkutuksista huolimatta. Aina välillä pariskuntien miehet ja naiset kokoontuvat iltanuotiolle, jossa heille muun muassa näytetään videopätkiä siitä, mitä pariskunnan toinen osapuoli on puuhaillut.
Kilpailijat käyvät treffeillä saaren sinkkujen kanssa ja heitä kuljetetaan mitä romanttisimpiin paikkoihin. Asumusten yhteydessä on yleensä baari ja uima-allas, jotka saavat aikaan riehakkaita bileitä.
Sarjan joillakin tuotantokausilla puolisot ovat saaneet alussa äänestää mielestään liian houkuttelevan näköisiä kilpailijoita pois saarelta tai he ovat voineet kieltää puolisoiltaan treffit joidenkin sinkkujen kanssa. Toisinaan on ollut esimerkiksi sääntö, jonka mukaan video on pakko katsoa, jos pariskunnan toinen osapuoli on katsonut omansa, mutta sitä ei ole saanut katsoa, jos toinenkaan ei ole katsonut.
Viettelysten saaren suomalaista versiota Temptation Island Suomi on esitetty neljä kautta; Liv-kanavalla keväällä 2015 ja Nelonen-kanavalla vuosina 2016-2018.
Open Your Heart (Madonnan kappale)
Open Your Heart on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan neljäs singlejulkaisu albumilta "True Blue". Single julkaistiin marraskuussa 1986. Kappale nousi Yhdysvalloissa Billboard-listan ykköseksi, Britanniassa sen paras sijoitus oli singlelistan neljäs sija. Suomessa single nousi virallisen listan sijalle 19. Kappaleen ovat tuottaneet Madonna ja Patrick Leonard. Kappale sai kolme MTV Video Music Awards -ehdokkuutta, ja se oli Madonnan viides listaykkönen Yhdysvalloissa.
”Open Your Heartin” musiikkivideolla Madonna poseeraa eksoottiselle miehelle, joka on hänen poikaystävänsä. Videon ohjaajaksi haluttiin aluksi Sean Penn, mutta lopulta sen ohjasi Jean-Baptiste Mondine, joka teki Madonnalle myös muun muassa kappaleiden ”Justify My Love” ja ”Human Nature” videot.
Lokariauto
Lokariauto on Leo Laine Oy:n valmistamien Lokari-pienautojen nimitys. Joskus nimitystä käytetään myös muista samankaltaisista ajoneuvoista. Autojen kori on valmistettu muovista ja moottorina on nykyisin noin viiden hevosvoiman Honda- tai Kama-moottori. 1980-luvulla moottorin teho oli noin 3,5 hevosvoimaa.
Leo Laine Oy
Road Warrior Hawk
Michael Hegstrand (12. syyskuuta 1957 – 19. lokakuuta 2003), paremmin tunnettu nimellä Road Warrior Hawk, oli yhdysvaltalainen showpainija, joka tuli tunnetuksi legendaariseksi muodostuneesta tag teamista, Legion of Doomista (myös Road Warriors), jonka hän muodosti yhdessä Road Warrior Animalin kanssa.
Suurimman osan urastastaan Hawk vietti Animalin partnerina, ja he voittivatkin lukuisia tag team mestaruuksia lukuisissa eri promootiossa, kuten American Wrestling Associatonissa, National Wrestling Alliancessa, World Championship Wrestlingissä ja World Wrestling Federationissa. Legion of Doomista tuli jopa kaikkien aikojen menestyneimmäksi tag teamiksi sanottu joukkue.
Vuonna 1992 Road Warrior Animalin loukkaannuttua, ja jouduttua joksikin aikaa pois kehistä, Hawk oli soolouralla. Road Warrior Hawk katosi World Wrestling Federationista saman vuoden SummerSlam-PPV'n jälkeen, ja paini mm. New Japan Pro Wrestlingissä.
Vuonna 1995 Hawk liittyi osaksi World Championship Wrestlingiä, ja myös Animal palasi mukaan kuvioihin Hawkin parina. Tällöin Road Warriorsit syntyivät uudestaan.
Vuonna 1998 Legion of Doom palasi World Wrestling Federationiin. Tällöin heillä oli myös epävirallinen kolmas jäsen, Droz; joka kutsui itseään Pukeksi.
Hawk kuitenkin kärsi kuitenkin mm. alkoholiriippuvuudesta, ja vuonna 2001 hän sai diagnoosin sydänvaivoistaan. Sydänongelmat pitivät hänet pois kehästä jonkin aikaa.
12. toukokuuta 2003 Road Warrior Hawk ja Road Warrior Animal palasivat tiimiksi, tehdessään esiintymisen WWE'n Raw-ohjelmassa. Legion of Doom otteli hallitsevia world tag team mestareita, Kanea ja Rob Van Damia vastaan. Vaikka Hawk ja Animal hävisivätkin kyseisen ottelun, uskottiin Legion of Doomin tekevän uuden tulemisen.
19. lokakuuta 2003 Road Warrior Hawk kuoli aikaisin aamulla sydänkohtaukseen.
Vuonna 2005 WWE julkaisi "Road Warriors" -DVD:n, joka kertoo tämän legendaarisen joukkueen koko tarinan, alusta loppuun.
Road Warrior Animal palasi WWE'hen vielä kerran, muodostaakseen joukkueen Heidenreichin kanssa. Heidenreich ja Animal voittivat Smackdown!-ohjelman WWE Tag Team mestaruudet Great American Bash-PPV'ssä, ja Animal omisti voittonsa edesmenneelle joukkuetoverilleen ja ystävälleen, Road Warrior Hawkille.
Tallinnan eläintarha
Tallinnan eläintarha () on Viron ainoa eläintarha. Eläintarha avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1939 ja vuodesta 1983 alkaen se on sijainnut 88 hehtaarin laajuisella alueella Veskimetsan vieressä. Se on suosittu varsinkin lapsiperheiden keskuudessa, ja monet suomalaismatkailijatkin ovat käyneet siellä. Tallinnan eläintarha on aktiivinen EAZA-järjestön jäsen.
Eläintarhassa on näytteillä esimerkiksi norsuja, sarvikuonoja, jääkarhuja, simpansseja, tiikereitä, krokotiileja, kotkia ja muita suuria eläimiä. Tarhassa on myös erilliset tropiikkitalot ja norsutalo, joissa molemmissa, myös jälkimmäisessä on paljon erilaisia matelijoita. Eläintarha osallistuu aktiivisesti eri eläinlajien suojeluohjelmiin, kuten esimerkiksi amurinleopardin ja vesikon suojeluun.
Koska useat eläimet ovat joutuneet elämään vanhoissa ahtaissa neuvostoaikaisissa oloissa, tarhassa tehdään jatkuvasti korjaus- ja kunnostustöitä, joilla pyritään parantamaan eläinten oloja.
Tallinnan eläintarhan johtaja on vuodesta 1975 ollut Mati Kaal.
Vuonna 1937 Viron ammuntajoukkue voitti maailmanmestaruuden ja sai lahjaksi ilveksenpoikasen, joka nimettiin Illuksi. 24. marraskuuta 1937 pidettiin ensimmäinen kokous, jonka tarkoitus oli löytää sopiva paikka tulevalle eläintarhalle, kasvitieteelliselle puutarhalle, ulkoilmamuseolle ja kansan huvipuistolle. Tarha sijoitettiin Kadriorgin puiston reunaan ja sinne tuotiin näytille ilves Illun lisäksi muun muassa dingoja, leijonia ja jääkarhuja. Vuoden 1939 loppuun mennessä eläintarhassa oli käynyt yli 100 000 vierailijaa.
Eläintarha siirrettiin vuonna 1983 Veskimetsan alueelle, joka oli aikaisemmin toiminut sotavarastoalueena. Varastotilat muutettiin eläimille sopivammaksi eikä uusia rakennuksia saanut rakentaa, sillä Neuvostoliitossa kulttuuri- ja urheilurakennusten rakentaminen oli kielletty 10 vuodeksi Moskovan olympialaisten jälkeen. Vasta vuonna 1989 valmistui ensimmäinen eläintarhan oma rakennus, norsutalo. 1999 valmistui tropiikkitalo ja 2005 tropiikkitalon itäsiipi. Lisäksi vuonna 2003 käytöön otettiin eläintarhan alppinaario, jossa asuvat eläintarhan kauriit ja villilampaat, sekä lumileopardit.
Keväällä 2014 avattiin yleisölle eläintarhan ympäristökasvatuskeskus, jonka avajaiset pidettiin 1. heinäkuuta 2014. Keskus toimii sisäänkäyntinä eläintarhaan, siellä sijaitsee luokkatiloja, sali, lasten eläintarha, myymälä sekä eläintarhan toimistotilat.
Stars Are Blind
Stars Are Blind on seurapiirijulkkis Paris Hiltonin ensimmäinen single hänen debyyttialbumiltaan "Paris". Reggaevaikutteinen, Fernando Garibayn tekemä kappale sai ensiesityksensä Kiss FM- radiokanavalla Los Angelesissa 2. kesäkuuta 2006. Single julkaistiin digitaalisesti ladattavaksi 20. kesäkuuta.
"Stars Are Blindin" musiikkivideo kuvattiin rannalla Malibussa Kaliforniassa 24. toukokuuta 2006. Osittain mustavalkoisella videolla Hilton ja hänen rakastajansa syleilevät ja koskettelevat toisiaan. MTV esitti videon ensimmäisen kerran 6. kesäkuuta ja se nousi MTV Hot 5 Videos-listan ykköseksi. Musiikkivideosta on olemassa myös toinen versio, jossa Hiltonin aikaisemmassa videossa rakastajana nähty mies esittää hänen valokuvaajaansa kuvaussessiossa rannalla. Lopulta Hilton varastaa kuvaajansa auton ja ajaa pois.
Kappale debytoi Billboard-listan sijalla 18, joka oli yksi vuoden vahvimmista debyyttisijoituksista. Britanniassa kappale debytoi singlelistan sijalla 5. Suomessa sen paras sijoitus oli sija 6.
London Eye
London Eye () on Thamesjoen rannalla Lontoossa sijaitseva maailmanpyörä, joka avattiin vuonna 1999. Sen virallisia nimiä ovat olleet vuosien varrella British Airways London Eye, Merlin Entertainments London Eye ja vuodesta 2011 lähtien EDF Energy London Eye. Se tunnetaan vuosituhannenvaihteeseen ajoittuneiden avajaistensa vuoksi myös nimellä Millennium Wheel.
London Eyen ovat suunnitelleet arkkitehdit David Marks, Julia Barfield, Malcolm Cook, Mark Sparrowhawk, Steven Chilton ja Nic Bailey. 135 metriä korkea maailmanpyörä painaa 1 700 tonnia. Kierros sillä kestää noin puoli tuntia. Sen avasi Britannian silloinen pääministeri Tony Blair 31. joulukuuta 1999.
London Eye oli maailman korkein maailmanpyörä, kunnes Nanchangin tähti valmistui vuonna 2006 Nanchangiin, Kiinaan. Nykyään London Eye on maailman neljänneksi korkein Nanchangin tähden (160 m), Singapore Flyerin (165 m) ja Las Vegasin High Rollerin (167,6 m) jälkeen.
Uudenkaarlepyyn rata
Uudenkaarlepyyn rata oli Suomen rataverkkoon kuulunut sivurata, joka haarautui Pohjanmaan radalta Kovjoen rautatieasemalla Kokkolan eteläpuolella ja päättyi Uuteenkaarlepyyhyn. Kahdeksan kilometrin mittainen rataosuus rakennettiin vuosina 1948–1949 korvaamaan vuonna 1916 purettua kapearaiteista Uudenkaarlepyyn rautatietä.
Henkilöliikenne välillä Kovjoki–Uusikaarlepyy lakkautettiin 1956 ja tavaraliikenne 1982, jonka jälkeen seurasi radan purkaminen syksyllä 1983.
Vanhalle ratapenkereelle on rakennettu noin kahden kilometrin mittainen Kovjoen museorautatien rataosuus, joka alkaa Kovjoen asemalta ja päättyy valtatien 8 alikulun länsipuolelle. Museorautatiellä liikennöidään höyryjunilla muutamia kertoja kesässä.
Uspenski
Uspenski () voi viitata seuraaviin:
XM29 OICW
XM29 OICW (lyh. ) oli 20 mm kranaatteja ampuvan kiväärin prototyyppisarjan nimi. Prototyypit kehitettiin osana OICW-ohjelmaa 1990-luvulla. OICW:sta käytettiin joskus myös termiä SABR ().
Asejärjestelmän kehitti Alliant Techsystems. Heckler & Kochilla oli merkittävä rooli alihankkijana ja osatoimittajana. Useimmiten nähty versio XM29:stä koostui puoliautomaattisesta 20 mm kranaattikivääristä, jota täydensi piipun alla oleva HK G36:sta muokattu rynnäkkökivääri tai karbiini, kaliiperiltaan 5,56×45 mm NATO. Aseen päällä oli tietokoneohjattu tähtäysjärjestelmä sisäänrakennetulla laseretäisyysmittarilla, valonvahvistimella ja kuusinkertaisella optisella tähtäimellä.
XM29:n varhaiset versiot käyttivät erilaisia aseiden ja tähtäysjärjestelmien yhdistelmiä. Alliant Techsystems kokeili myös konfiguraatiota, jossa karbiini ja kranaatinheitin olivat vierekkäin, mutta päätyivät sittemmin muista rynnäkkökiväärin ja kranaatinheittimen yhdistelmistä (esimerkiksi M16 ja M203) tuttuun ratkaisuun, vaikkakin kivääri oli kranaatinheittimen alla, eikä päinvastoin. Eräissä prototyypeissä oli ainoastaan 20 mm kranaatinheitin ja joissakin kranaatinheittimen lisäksi MP7-konepistooli karbiinin sijaan.
XM29:n kranaattikivääriä on kutsuttu vaihtelevasti muun muassa myös kevyeksi puoliautomaattiseksi kanuunaksi tai kranaatinheittimeksi. Aseella voidaan ampua herätesytyttimin varustettuja kranaatteja. Herätesytytin aktivoituu muutaman metrin päässä kohteesta ja räjäyttää kranaatin ilmassa tehostetun paine- ja sirpalevaikutuksen aikaansaamiseksi. Pääasiallinen käyttötarkoitus aseen kranaattikiväärillä oli ryhmän tai joukkueen kevyt epäsuora tulituki, mutta suunnitelmien mukaan aseen karbiini olisi toiminut myös sotilaan henkilökohtaisena aseena.
XM29:n kehitysohjelma oli vastatuulessa sen koko elinkaaren ajan. Aseen liian suuri koko, paino ja 20 mm kranaatin heikko teho koituivat käytännössä ylittämättömiksi ongelmiksi ja ohjelma lopetettiin vuonna 2004. Kehitystyötä jatkettiin kuitenkin kolmessa erillisessä aseohjelmassa, joista "OICW Increment One" keskittyi uuden sukupolven karbiinin kehitykseen ja "OICW Increment Two" herätesytyttimin varustettujen kevyiden kranaattikiväärien ja -heittimien kehittämiseen. Kolmannessa ohjelmassa, nimeltään "OICW Increment Three", oli tarkoitus käynnistää kahdessa edellä mainitussa ohjelmassa kehitettyjen aseiden yhdistäminen.
XM8 kehitettiin vastaamaan OICW Increment Onen tarpeita, mutta ase ei lopulta päässyt massatuotantoon saakka. Sen sijaan Alliant Techsystems julkisti urakan uudelleen avoimeksi, jotta alan parhaat yritykset olisivat voineet tarjota ehdotuksiaan jatkokehitettäväksi. XM8 tai jokin muu vastaava ase oli luultavasti edelleen mukana alkaneessa tarjouskilvassa. Sen sijaan 25 mm:n kranaattikivääri nimeltä XM25 kehitettiin OICW Increment Two -ohjelman puitteissa ja sen odotettiin olevan XM29:n massatuotannon kranaatinheitinkomponentti.
OICW Increment One -ohjelma keskeytettiin yllättäen 31. lokakuuta 2005. Tällä hetkellä minkään OICW-ohjelman tila ei ole täysin selkeä, mutta ainakaan OICW Increment Three -ohjelmaa ei käynnistetä ennen kuin XM8 tai sen korvaava karbiinikomponentti on valmis ja hyväksytty.
Kovjoen rautatieasema
Kovjoen rautatieasema () on rautatieasema Kovjoen kylässä Uudessakaarlepyyssä Pohjanmaalla, Pohjanmaan radan varrella. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 508,9 ratakilometriä mitattuna Seinäjoen ja Haapamäen asemien kautta. Nykyisin Kovjoki on miehittämätön junakohtauspaikka, eikä siellä ole henkilö- tai tavaraliikennettä. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Seinäjoella sijaitsevasta liikenteenohjauskeskuksesta käsin.
Kovjoen rautatieasema rakennettiin silloisen Uudenkaarlepyyn maalaiskunnan alueelle rataosuuden Seinäjoki–Kokkola rakennustöiden yhteydessä 1885, ja se palveli kuormaus- ja henkilöliikenneasemana. Asemarakennus rakennettiin Oulun radan IV luokan keskikokoisen asemarakennuksen tyypin 2 piirustuksin. Samojen piirustusten mukaan rakennettiin läheinen Pännäisten rautatieaseman asemarakennus. Toisen tyypin rakennus poikkesi esimerkiksi Lapuan rautatieaseman ensimmäisen tyypin asemarakennuksesta siten, että siinä oli erillinen odotushuone naisille. Olemassaolonsa aikana Kovjoki on ollut kolmeen otteeseen risteysasema.
Ensimmäisen kerran Kovjoesta tuli risteysasema vuonna 1903, kun yksityinen kapearaiteinen Uudenkaarlepyyn rautatie avattiin liikenteelle. Kapearaiteinen rautatie purettiin jo 1916.
Valtionrautatiet rakennutti vuonna 1946 leveäraiteisen sivuradan Kovjoelta Uudenkaarlepyyn keskustaan. Radalla oli henkilöliikennettä vuoteen 1956 saakka, ja vähäistä tavaraliikennettä aina vuonna 1982 tapahtuneeseen lakkautamiseen ja radan purkamiseen saakka.
Kovjoen aseman ympärille ei muodostunut mitään asutuskeskusta, vaan asema-aluetta ympäröi asumaton metsäalue, ja kylän maatilatkin sijaitsivat kilometrin päässä sijaitsevassa kyläkeskuksessa. Tavaraliikenne Kovjoen asemalla lopetettiin vuonna 1976 ja henkilöliikenne vuonna 1983. Postitoimisto ja kahvila jatkoivat toimintaansa asemalla vuoteen 1999 saakka.
Vanhan radan penkereelle rakennettiin 1987-1989 kapearaiteinen Kovjoen museorautatien rataosuus, joka ulottuu vuonna 1995 tehdyn laajennuksen jälkeen noin kahden kilometrin päähän Kovjoen asemalta. 
Museoradalla on edelleen liikennettä muutaman kerran kesässä sunnuntaisin.
Ruotsin akatemia
Ruotsin akatemia () on yksi Ruotsin kuninkaallisista akatemioista. Sen perusti kuningas Kustaa III 20. maaliskuuta vuonna 1786. Akatemia on mukaelma Ranskan akatemiasta. Ruotsin akatemialla on yhteensä 18 jäsentä, ja Ranskan akatemian tapaan jäsenyys on elinikäinen.
Ruotsin akatemian ensisijainen tarkoitus on ylläpitää ja edistää ruotsin kielen sekä ruotsalaisen kirjallisuuden elinvoimaisuutta. Sen merkittävimmät julkaisut ovat "Svenska Akademiens ordlista" (SAOL), joka on laaja historiallinen sanakirja, ja "Svenska Akademiens ordbok" (SAOB), joka määrittää normit ruotsin sanojen oikeinkirjoitukselle ja taivutukselle. Vuodesta 1901 jaettu Nobelin kirjallisuuspalkinto rahoitetaan Nobel-säätiön varoista, mutta Ruotsin akatemia päättää sen saajat. Lisäksi akatemialla on omia palkintoja, kuten vuodesta 1966 lähtien vuosittain myönnetty Suomi-palkinto ja vuodesta 1986 lähtien myönnetty pohjoismainen palkinto. Akatemialla on oma kirjasto, Nobelbiblioteket, jonka kokoelmissa on kirjallisuus- ja kielitieteellisiä teoksia sekä modernia kaunokirjallisuutta.
Ruotsin akatemian johtajan ja kanslerin toimikaudet kestävät puoli vuotta, mutta sihteerin virka on vakituinen. Akatemian alkuperäisen, Kustaa III:n kirjoittaman säännöstön mukaan ”"secreteraren blifver beständig"”, jonka voi tulkita tarkoittavan joko että sihteerin virka on vakituinen tai että se on ”ikuinen”. Horace Engdahl, joka luopui sihteerin virasta kesäkuussa 2009, on arvellut kuninkaan tarkoittaneen sihteerin viran elinikäiseksi.
Huhtikuussa 2018 kuusi akatemian jäsentä erosi akatemiasta kuukauden sisällä, heidän joukossaan akatemian sihteeri Sara Danius. Akatemia ajautui kriisiin ja sen päätöksenteko uhkasi halvaantua. Taustalla oli syksyllä 2017 tapahtunut paljastus, jossa selvisi akatemian jäsenen puolison vuosikausia harjoittama seksuaalinen häirintä. Tukholman käräjäoikeus tuomitsi Jean-Claude Arnaultin lokakuussa 2018 kahdeksi vuodeksi vankeuteen raiskauksesta. Vuoden 2018 Nobelin kirjallisuuspalkinto jaetaan vasta 2019. Lokakuussa 2018 akatemian jäseniksi valittiin juristi Eric Runesson ja kirjailija Jila Mossaed ja akatemiasta tuli jälleen toimintakykyinen.
LPMud
LPMud (usein pelkkä LP) on eräs MUD-pelien tyyppi. Ensimmäisen LPMud-tyyppisen pelin kehitti Lars Pensjö Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa Göteborgissa, Ruotsissa vuonna 1989.
LPMudien keskeinen piirre on, että ne pohjaavat "driver"-ohjelmaan, joka toimii virtuaalikoneena LPC-ohjelmointikielellä kirjoitetuille ohjelmille. Driver huolehtii verkkoliikenteestä ja virtuaalikoneen ajamisesta, kun taas LPC-ohjelmat hoitavat kaiken peliin liittyvän toiminnallisuuden. LPC on C-kieleen pohjautuva kieli, mutta siinä on tiettyjä toiminnallisia parannuksia (kuten parempi tuki merkkijonoille) ja se on myös täysin oliopohjainen. Periaatteessa samalla periaatteella voi aivan yhtä hyvin luoda jotain muuta kuin MUDeja; esimerkiksi joitain talker-järjestelmiä on luotu LPMud-pohjan päälle.
LPMud on pelkkä yhteinen nimi teknologialle. Erilaisia drivereitä on runsaasti, ja samoin niiden päälle rakennettuja MUD-kirjastoja (ns. "mudlibejä"), jotka toteuttavat suurimman osan pelijärjestelmistä, ja joiden päälle ja joita laajentamalla voidaan helposti rakentaa yksilöllinen MUD.
Alkuperäiseen Lars Pensjön koodiin pohjaavat ja jotkin puhtaalta pöydältä kirjoitetut järjestelmät ovat vapaasti levitettävissä ja muokattavissa lähdekoodeineen, mutta eivät kuitenkaan ole avointa lähdekoodia: niiden käyttö kaupallisten järjestelmien rakentamiseen on kielletty. Jotkin MUD-kirjastot ovat kuitenkin avointa lähdekoodia.
FN HP-DA
FN HP-DA on belgialaisen Fabrique Nationale de Herstalin valmistama kaksitoiminen itselataava pistooli. FN merkintä tarkoittaa valmistajaa, Fabrique Nationalea, HP mallia High Power ja DA kaksitoimista eli Double Actionia.
FN HP-DA toimii lyhytrekyyliperiaatteella ja sen lukitusmekanismi on tavanomainen Browning-tyyppinen; piippu lukittuu luistiin kahdella hylsynpoistoaukon edessä olevalla lukitusolakkeella. Aseen kaliiperi on 9x19 mm Parabellum/Luger ja sen lipaskapasiteetti on 14 patruunaa.
Suomen puolustusvoimat käyttää asetta palveluspistoolinaan uudempien Glock-pistoolien rinnalla nimikkeillä 9.00 PIST 80 ja 9.00 PIST 80-91.
VT-linja
Vammelsuun–Taipaleen linja eli VT-linja oli suomalaisten toinen puolustuslinja jatkosodassa Karjalankannaksella.
Ylipäällikkö antoi 6. marraskuuta 1941, määräyksen Karjalankannaksen armeijakunnille, että niiden oli määrä suunnitella etulinjan taakse tukilinja. Näin suunniteltiin VT-linja, jonka rakennustöitä tehtiin vuosina 1942–1943, joihin osallistui pääosin Kannaksen yleisreservejä, joka oli perin vähäinen joukko näinkin suureen rakennusurakkaan. Myöhemmin linjan rakennustöissä käytettiin päälinjasta (Mannerheim-linja) taakse reserviin vedetyt 3. ja 18. divisioonan sekä Ratsuväkiprikaatin miehet aina Neuvostoliiton suurhyökkäykseen asti. Rakennustöiden johtoon Mannerheim määräsi Yleisesikunnan päällikön kenraaliluutnantti Edvard Hanellin 28. tammikuuta 1942 alkaen.
VT-linja kulki Suomenlahdelta Vammelsuusta Sahakylään, jossa se ylitti Viipurin–Leningradin radan ja jatkoi Kuuterselän kylään ja edelleen Kotselän kylään ja edelleen Kivennavan, Siiranmäen kautta Kirjasalon rajamutkaan, josta se siirtyi valtakunnan rajan poikki Neuvostoliiton puolelle Raasulissa. Raasulista linja jatkoi Raudun eteläpuolitse Riiskaan Vuoksen suvannon rannalle ja edelleen Taipaleenjokea pitkin Laatokkaan.
Puna-armeijan suurhyökkäyksen alkaessa kesäkuussa 1944 oli VT-linja vielä keskeneräinen. Se oli linnoitettu jotensakin Vemmelsuulla ja Kivennavan kaistalla sekä joltisakin Sahakylässä ja Viipurin–Leningradin radan varressa. Näin tämä keskeneräinen tukiasema murtui Kuuterselässä 15. kesäkuuta. Samaan aikaan puolustus murtui Suomenlahden lähellä, ja vaikka Siiranmäessä saatiin torjuntavoitto, se ei enää pelastanut VT-asemaa. Linjaa puolustamassa oli liian vähän suomalaisia, vain viisi divisioonaa ja ratsuväkiprikaati, venäläisten viittä armeijakuntaa vastaan. Lisäksi torjunnan kannalta tärkeä tykistö puuttui. Linjan murruttua suomalaiset aloittivat vetäytymisen VKT-asemaan 16. kesäkuuta 1944 alkaen.
Umbrin kieli
Umbrin kieli oli itaalinen kieli, jota puhuneet umbrit olivat Apenniinien niemimaalla antiikin aikana asunut kansanryhmä. Se oli läheistä sukua oskille.
Historiallisella ajalla umbrien asuinseutu sijaitsi Ylä-Tiberin ja Apenniininen vuoriston välisellä alueella. Voidaan toki esittää olettamus, että heidän asuma-alueensa olisi ollut jopa paljon laajempi, ulottuen lännessä Tyrrhenanmereen ja idässä Adrianmereen saakka. Kielen puhujat olisivat kuitenkin vetäytyneet alueelta muiden heimojen tunkeutumisen seurauksena. Näin olisi tapahtunut etenkin kelttien ja etruskien valloitusten jälkeen. Herodotos kertoo noin 400-luvulla eaa., että etruskit asettuivat Umbriaan. Umbrin aakkosto oli, kuten muutkin vanhat italialaiset aakkostot, saatu etruskeilta, ja sitä kirjoitettiin oikealta vasemmalle. Umbria on kirjoitettu myös latinalaisilla aakkosilla.
Umbrien kieli tunnetaan seitsemän Gubbiosta vuonna 1444 löydetyn pronssitaulun, "Tabulae Iguvinae", ansiosta. Nämä taulut on ajoitettu 600-luvulle eaa. ja niissä kerrotaan erilaisista uskonnollisista palveluriiteistä. Umbri on Indo-eurooppalainen kieli ja se kuuluu itaaliseen kieliryhmään.
Luettelo Suomen presidenttiehdokkaista puolueen mukaan
Tämä on luettelo ehdokkaista Suomen tasavallan presidentiksi puolueen mukaan järjestettynä.
Suomen Keskusta (1906–1965 "Maalaisliitto", 1965–1988 "Keskustapuolue") on asettanut Suomen presidentinvaaleihin yhteensä kahdeksan ehdokasta:
Kansallinen Kokoomus on asettanut Suomen presidentinvaaleihin yhteensä yksitoista ehdokasta:
Suomen Kristillisdemokraatit (1958–2001 "Suomen kristillinen liitto") on asettanut Suomen presidentinvaaleihin ehdokkaan viidesti:
Isä Ruben
Isä Ruben on Tapani Markkulan (nimimerkki Balabar Torm) ja Pertti Poutasen (nimimerkki Sansibar Sedan) tekemä suomalainen strippisarjakuva, joka on ilmestynyt kristillisessä ilmaisjakelulehdessä Kirkko ja kaupunki vuodesta 1971 alkaen. Sitä ennen näitä luostariaiheisia strippejä ilmestyi Kirkon Nuorisotyön Keskuksen Pistis-lehdessä. Markkula ja Poutanen ovat ammatiltaan pappeja.
Sarjakuva kertoo keskiaikaisesta, isä Rubenin johtamasta luostarista ja sen munkeista. Sarjakuvan maailma tosin sisältää paljon piirteitä nykyajasta. Monet sen vitsit perustuvat anakronismeihin Velhon ja Pulterin tapaan, jotka selvästi ovat vaikuttaneet Isä Rubeniin taloudellisen yksinkertaista piirrosjälkeä myöten.
Markkula ja Poutanen ovat julkaisseet myös sarjakuvan "Pastori Nakki ja Sortin sakki" (Kirjapaja, 1982) nimimerkeillä E. Tikka & O. Suma.
Kirkko ja kaupunki lehden lukijoista Isä Ruben -sarjakuvan lukee puolet. Lehden levikki on yli kaksisataa tuhatta, joten Isä Ruben on yksi Suomen luetuimmista kotimaisista sarjakuvista.
Something in the Way
Something in the Way on yhdysvaltalaisen grungeyhtye Nirvanan kahdestoista kappale yhtyeen vuoden 1991 albumilla Nevermind.
Kappale kertoo siitä ajasta kun Nirvanan laulaja/kitaristi Kurt Cobain nukkui nuorempana kodittomana sillan alla hänen kotikaupungissaan Aberdeenissa.
Kappaleen "sähköinen" liveversio julkaistiin vuonna 1994 "Nirvana Live! Tonight! Sold Out!!" videolla. Tämä versio äänitettiin 14. helmikuuta vuonna 1992 Osakassa, Japanissa.
Akustinen liveversio kappaleesta julkaistiin marraskuussa vuonna 1994 Nirvanan "MTV Unplugged in New York" livealbumilla. Sama versio julkaistiin myös "About a Girl" singlen B-puolena Unplugged-albumilta ja yhtyeen kokoelmalevy "Nirvanan" Japanin julkaisussa. Tässä versiossa esiintyvät myös Pat Smear kitarassa ja Lori Goldston sellossa.
Something In The Way oli akustisena versiona vuonna 1996 ilmestyneessä Jerry O'Conellin ohjaamassa elokuvassa Jerry Maguire. Kappale oli myös Sam Mendesin ohjaamassa elokuvassa Merijalkaväen mies.
Seuraavat yhtyeet ja artistit ovat soittaneet oman version kappaleesta:
Air Botswana
Air Botswana on botswanalainen lentoyhtiö, jonka päälentokenttä on Sir Seretse Khaman kansainvälinen lentoasema Gaboronessa.
Air Botswana perustettiin huhtikuussa 1972. Sitä edelsi Botswana Airways, joka oli perustettu korvaamaan Botswana National Airways vuonna 1969. Yhtiö on Botswanan hallituksen omistuksessa. Heinäkuussa 2015:
La Gazzetta dello Sport
La Gazzetta dello Sport on italialainen urheiluaiheinen sanomalehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 3. huhtikuuta vuonna 1896 aiheena saman vuoden huhtikuussa pidetyt ensimmäiset nykyaikaiset olympialaiset Ateenassa. Lehti painetaan vaaleanpunertavalle paperille ja päivittäin sitä myydään noin 400 000 kappaletta, eniten maanantaisin. Vaikka lehdessä käsitellään laajalti eri urheilulajeja, vievät jalkapalloon keskittyvät jutut tavallisesti yli puolet sivumäärästä. La Gazzetta dello Sport on maailman vanhin yhä ilmestyvä urheiluaiheinen lehti.
About a Girl
"About a Girl" on grungeyhtye Nirvanan vuonna 1989 julkaistu kappale. Se oli kolmas kappale yhtyeen esikoisalbumilla "Bleach". Patti Smith kirjoitti myöhemmin Kurtin muistoa kunnioittavan kappaleen "About a Boy", joka julkaistiin vuonna 1996 hänen levyllään "Gone Again".
Kappale kertoo Kurt Cobainin silloisesta tyttöystävästä Tracy Maranderista. Cobain itse ei koskaan tätä Maranderille kuitenkaan kertonut.
"About a Girl" on julkaistu myös livealbumilla "MTV Unplugged in New York" vuonna 1994 ja kokoelmalevyllä "Nirvana" vuonna 2002. Kappaleesta on myös tehty single vuonna 1994 livealbumilta "MTV Unplugged in New York". Toinen liveversio kappaleesta julkaistiin B-puolena yhtyeen "Sliver"-singlellä. Vuonna 1994 kappale julkaistiin "Live! Tonight! Sold Out!!" -videolla. "Live! Tonight! Sold Out!!" -videon versio kuvattiin 31. lokakuuta 1991 Seattlessa. Kappaleen akustinen demoversio julkaistiin vuonna 2004 yhtyeen "With the Lights Out" -boxilla ja seuraavana vuonna "" -kokoelmalla. Kappale sisältyy myös "Guitar Hero: World Tour" -peliin.
Djibouti Airlines
Djibouti Airlines oli djiboutilainen lentoyhtiö. Se perustettiin helmikuussa 1996. Yhtiön päälentoasemana toimi Djibouti-Amboulin kansainvälinen lentokenttä. Yhtiö lakkautettiin vuonna 2009.Tammikuussa 2005:
Azerbaijan Airlines
Azerbaijan Airlines on valtion omistama azerbaidžanilainen lentoyhtiö. Sen päälentokenttä on Haidar Alijevin kansainvälinen lentoasema Bakussa. Yhtiö perustettiin 7. huhtikuuta 1992. Azerbaijan Airlines omistaa kokonaan tytäryhtiönsä Azal Avia Cargon.
23. joulukuuta 2005 Azerbaijan Airlinesin Antonov AN-140 putosi Kaspianmereen noin 20 mailia pohjoiseen Azerbaidžanin pääkaupungista ja laskeutumispaikasta, Bakusta. Kone oli lähtenyt Aktausta. Kaikki 18 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä kuolivat.Azerbaijan Airlinesin laivasto heinäkuussa 2016:
Neopoli
Neopoli on Lahden kaupungin entiseen Ewaldin paitatehtaan rakennukseen Niemeen 1990-luvun alussa saneerattu kehittämiskeskus, minkä nimenä on nykyään Lahden tiede- ja yrityspuisto Oy, Lahti Science and Business Park Ltd.
Se kuuluu osana ENVIROPARKS:ien muodostamaan ympäristöpuistojen kokonaisuuteen ja siellä toimii myös Hämeen ympäristökeskuksen Lahden toimipiste.
Luettelo maaseudun kehittämisyhdistyksistä
Toimintaryhmät eli maaseudun kehittämisyhdistykset rahoituslähteittäin Suomen Kylätoiminta ry:n 31.7.2006 tietojen mukaan ohjelmakaudella 2000 - 2006:
Socket 7
Socket 7 on x86-suorittimien suoritinkanta, joka oli suosittu 1990-luvun loppupuolella. Se oli seuraaja Socket 5-suoritinkannalle, ja tuli aluksi käyttöön Intel Pentium-suorittimien kantana. Myös muut valmistajat tuottivat kantaan sopivia suorittimia. Esimerkiksi Cyrix 6x86-, AMD K5- ja AMD K6-suorittimet sopivat kantaan.
Viimeisiä Socket 7-emolevyjä kutsuttiin nimellä Super Socket 7, koska niissä väylänopeus oli nostettu 100 MHz:iin AMD:n K6-2 ja K6-III suorittimia varten, ja emolevyille oli lisätty AGP-väylä. Fyysisesti kanta oli kuitenkin aivan sama kuin ennenkin.
Liitäntäpintoja suoritinkannassa on 321.
Eritrean Airlines
Eritrean Airlines on eritrealainen lentoyhtiö, jonka pääpaikkana toimii Asmaran kansainvälinen lentoasema Eritrean pääkaupungissa Asmarassa.
Eritrean Airlines perustettiin vuonna 1991.Elokuussa 2017:
Horst Hrubesch
Horst Hrubesch (s. 17. huhtikuuta 1951 Hamm) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 189 senttimetriä pitkä Hrubesch oli taitava pääpelaaja ja fyysisesti voimakas hyökkääjä. Maaliskuusta 2018 lähtien hän on toiminut Saksan naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Hrubesch syttyi varsinaiseen tähteyteen vasta myöhemmällä iällä. Hän pelasi alasarjojen joukkueissa ennen kuin 24-vuotiaana teki sopimuksen Rot-Weiss Essenin kanssa, ja vakuuttavien esityksiensä ansiosta siirtyi pian Hampurin SV:hen, missä kasvoi erääksi Bundesliigan vaarallisimmista hyökkääjistä. Pian kutsu kävi myös Saksan liittotasavallan maajoukkueeseen. Hän pelasi Hampurissa vuoteen 1983, jonka jälkeen siirtyi Belgiaan Standard de Liègeen ja sieltä vielä kaudeksi 1985–1986 takaisin Saksaan Borussia Dortmundiin, missä pelasi kaksi ottelua.
Seurajoukkueurallaan Hrubesch voitti Euroopan Cupin vuonna 1983 ja kolmesti Saksan mestaruuden (1979, 1982 ja 1983). Kaikkiaan hän pelasi Bundesliigassa 224 ottelua joissa teki 136 maalia. Kaudella 1981–1982 hän voitti liigan maalikuninkuuden. Hrubeschin maajoukkueuran huippuhetki oli mestaruus 1980 EM-kisoissa Italiassa, missä hän loppuottelussa Belgiaa vastaan ratkaisi voiton kahdella maalillaan. Vuonna 1982 hän saavutti MM-hopeaa. Maajoukkueessa hän pelasi kaikkiaan 21 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia.Peliuransa jälkeen Hrubesch on tehnyt uraa valmentajana. Kaudella 1986–1987 hän valmensi Rot-Weiss Essenin kakkos-Bundesliigan kymmenennelle sijalle. Kaudella 1994–1995 hän valmensi Dynamo Dresdeniä ilman mainittavampaa menestystä. Nykyään hän toimii nuorisovalmentajana Saksan jalkapalloliitossa.
Alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa 2009 Hrubesch luotsasi Saksan nuoret maan historian ensimmäiseen Euroopan mestaruuteen. Suomen kanssa samassa alkulohkossa pelannut Saksa kaatoi välierissä Italian 1–0 ja finaalissa Englannin peräti 4–0.
Marraskuussa 2009 hän siirtyi alle 19/20-vuotiaiden maajoukkuevalmentajaksi. Kesäkuussa 2013 hän palasi takaisin alle 21-vuotiaiden päävalmentajaksi. Hrubesch luotsasi 28 vuoden tauon jälkeen Saksan jalkapallojoukkueen olympiaturnaukseen Rion 2016 kisoihin. Hrubesch luotsasi Saksan olympialaisten jalkapalloturnauksen finaaliin, jossa isäntämaa Brasilia oli parempi rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Hrubesch päätti pitkän 30-vuotisen valmennusuransa olympiafinaaliin.
Saksan jalkapalloliitto kertoi 13.3.2018, että kokeneesta Hrubeschista tulee toistaiseksi Saksan naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Hrubesch toimii valmennustehtävissä yhdessä Ulrike Ballwegin ja Thomas Nörenbergin kanssa.
Spartathlon
Spartathlon on Kreikassa järjestettävä ultrajuoksukilpailu, jonka reitti on 246 kilometrin matka Ateenasta Spártiin, joka sijaitsee antiikin Spartan paikalla.
Spartathlonin reitti on tehty Feidippides-nimisen viestimiehen kulkeman reitin perusteella. Feidippides lähetettiin vuonna 490 eaa. Ateenasta Spartaan hakemaan apua taistelussa Persiaa vastaan. Herodotoksen "Historiateoksen" perusteella Feidippides saapui perille Spartaan seuraavana päivänä. Lokakuussa 1982 Royal Air Forcen upseeri John Foden halusi testata neljän kollegansa kanssa, oliko kertomuksessa kuvailtu juoksu mahdollinen. Kaksi heistä saapui perille alle 36 tunnissa, ja joukko järjesti ensimmäisen virallisen Spartathlonin seuraavana vuonna.
Nykyisen Ateenasta Spártiin juostavan juoksukilpailun aikaraja on 36 tuntia. Järjestäjät valvovat juoksun etenemistä väliaika-asemilla, joihin on ennätettävä tietyssä määräajassa, tai juoksu keskeytetään. Suomalainen Seppo Leinonen teki vuonna 2006 historiaa juostessaan maaliin viidennentoista kerran, joka oli tapahtuman ennätys. Sittemmin ennätys on rikottu ja nykyisin eniten maaliin juostuja Spartathloneja on saksalaisella Hubert Karlilla, joka vuonna 2014 juoksi maaliin kahdeksannentoista kerran.
Yhteensä 47 suomalaista on selviytynyt Spartathlonissa maaliin. Vuonna 2014 maaliin saapui ennätykselliset 11 suomalaista, mm. kaikki neljä juoksuun startannutta suomalaista naisjuoksijaa. Heidän joukossaan oli 22-vuotias Noora Honkala, joka on Spartathlonin historian nuorin naispuolinen maaliin selviytynyt juoksija.
Suomalaiset Spartathlon-juoksijat ja vuodet, joina he ovat onnistuneet kilpailun selvittämään.Kahdesti suomalaisjuoksija on sijoittunut Spartathlonissa kolmen parhaan joukkoon. Erikoinen sattuma on, että molemmilla kerroilla kolmas sija on jaettu. Seppo Leinonen sijoittui vuonna 1992 kolmanneksi yhdessä yhdysvaltalaisen Roy Pirrungin kanssa ajalla 27.56.32. Vuonna 2004 Janne Kankaansyrjä jakoi kolmannen sijan itävaltalaisen Martin Jurin kanssa ajalla 27.19.15.
Jokaisen kilpailuun osallistuvan on täytettävä yksi seuraavista vaatimuksista:Joku edellä mainituista vaatimuksista pitää olla suoritettuna kolmen vuoden sisällä kilpailusta. Esimerkiksi vuoden 2014 Spartathloniin hyväksyttiin siis vuosina 2012–2014 tehdyt suoritukset.
Asmaran kansainvälinen lentoasema
Asmaran kansainvälinen lentoasema on lentoasema Eritrean pääkaupungissa Asmarassa.
Asmaran kansainvälinen lentoasema palveli vuonna 2004 136 526 matkustajaa. Se toimii Eritrean Airlines -yhtiön kotikenttänä.
Juho Pössi
Juho Pössi (15. tammikuuta 1898, Salmi – 14. joulukuuta 1958 Maaninka) oli suomalainen maanviljelijä, kapteeni ja Mannerheim-ristin ritari numero 7.
Sisällissotaan Pössi osallistui Salmin suojeluskunnassa. Talvisodassa Pössi toimi komppanianpäällikkönä Erillinen pataljoona kymmenessä (ErP 10), joka kuului Ryhmä Talvelaan. Maaliskuun alusta hänelle uskottiin 1. erillisen sissikomppanian päällikkyys. Talvisodan ansioista Pössi sai kolme kiitosmainintaa.
Jatkosodassa Pössi oli komppanianpäällikkönä 18. divisioonaan kuuluvan Jalkaväkirykmentti 27 kolmannessa pataljoonassa. Luutnantti Pössi nimitettiin 29. elokuuta 1941 Mannerheim-ristin ritariksi taistelussa osoitetusta rohkeudesta, neuvokkuudesta ja ripeydestä. Pössi johti komppanianpäällikkönä hyökkäystä vihollisen linnoitettuihin asemiin ja valtasi kaksi ensimmäistä bunkkeria.
Jatkosodan jälkeen Pössi oli yksi Ždanovin sotarikoksista syytettyinä pidätettyjä. Hän toimi adjutanttina Tampereen sotilaspiirin esikunnassa 1945–1948. Istuttuaan kaksi vuotta Miehikkälän varavankilassa hän vapautui syyttömänä. Siviilitoimeltaan Pössi oli maanviljelijä.
Madaran ratsastaja
Madaran ratsastaja on varhaiskeskiaikainen kivireliefi Madaran ylätasangolla lähellä Šumenin kaupunkia Bulgarian kaakkoisosassa. Se liitettiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1979.
Reliefi esittää majesteettista ratsastajaa joka on hakattu 23 metriä maanpinnan yläpuolelle lähes pystysuoraan satametriseen kallioseinään. Ratsastaja on syöksemässä keihästään hevosen jaloissa makaavaan leijonaan. Ratsukon edessä lentää kotka ja koira juoksee sen perässä. Kuva symboloi sotavoittoa.
Muistomerkki on noin vuodelta 710 joten se lienee tehty bulgaarien Tervel-kaanin aikana. Tämä sopisi ajatukseen, että kuva esittää itse kaania ja sen ovat tehneet bulgaarit, paimentolaiskansa joka asettui Bulgarian kaakkoisosaan 600-luvulla. Toisen teorian mukaan reliefi liittyisi muinaisiin traakialaisiin ja kuva esittäisi traakialaista jumalaa.
Reliefin yhteydessä on myös kolme kallioon kaiverrettua, bysantin kreikaksi kirjoitettua tekstiä, jotka kertovat alueen historiasta.
Ángelos Basinás
Ángelos Basinás (, s. 3. tammikuuta 1976 Chalkída, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Basinás pelaa Englannin Valioliigassa Portsmouthissa.
Basinás aloitti uransa Kreikan pääsarjassa Panathinaikosissa vuonna 1995 ja voitti siellä muun muassa kaksi Kreikan-mestaruutta (1996 ja 2004). Kaudella 2005–2006 Basinás siirtyi Espanjaan Primera División Mallorcan joukkueeseen. Basinás edusti Mallorcaa kauden 2008 loppuun. Hän kävi sen jälkeen pelaamassa Kreikassa AEK Ateenassa, mutta siirtyi vuonna 2009 Englannin Valioliigan Portsmouthiin.
Kreikan maajoukkueessa Basinás on tehnyt neljä maalia 69 pelatussa A-maaottelussa. Basinás oli myös mukana voittamassa vuoden 2004 Euroopan-mestaruutta.
Gambia International Airlines
Gambia International Airlines oli gambialainen lentoyhtiö. Sen osakkeista 99 % omisti Gambian hallitus ja loput Gambia Telecommunications Company.
Gambia International Airlines perustettiin 23. tammikuuta 1996. Se lopetti toimittansa vuonna 2007.Tammikuussa 2005: