hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rinnakkaislaskenta
Rinnakkaislaskenta tarkoittaa rinnakkaisuuden hyödyntämistä yhden laskentatehtävän ratkaisemista samanaikaisesti useita suorittimia tai suoritinytimiä käyttämällä. Rinnakkaislaskentaa käyttämällä suurikin laskentatehtävä voidaan ratkaista nopeasti. Jotta rinnakkaislaskenta on mahdollista, tehtävä täytyy pystyä jakamaan eri suoritinten välillä.
Rinnakkaislaskennan ongelmakohtia ovatkin tehtävän jakaminen suoritinten välille mielekkäällä tavalla sekä laskentaprosessien välinen kommunikaatio ja niiden keskinäinen ajoittaminen. Näiden ongelmallisuudesta johtuen rinnakkaislaskennalla saatu nopeusetu ei yleensä ole suorassa suhteessa suoritinten lukumäärään.
Rinnakkaislaskentaa käytetään raskaiden laskentatehtävien ratkomiseen muun muassa CSC:n supertietokoneella ja useilla palvelimilla.
Rinnakkaislaskennan ongelmakohtien helpottamiseen on kehitetty rinnakkaisohjelmointia tukevia ohjelmointikieliä.
Percy Williams Bridgman
Percy Williams Bridgman (21. huhtikuuta 1882 – 20. elokuuta 1961) oli yhdysvaltalainen fyysikko, jolle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1946 äärimmäisen korkean paineen mahdollistavan laitteiston keksimisestä ja korkeapainefysiikan alalta tehdyistä löydöistä. Korkeapainefysiikan tutkimuksen lisäksi Bridgman muun muassa kirjoitti lukuisia julkaisuja tieteellisestä menetelmästä ja muusta tieteenfilosofiasta.
Bridgman aloitti akateemiset opintonsa Harvardin yliopistossa vuonna 1900 ja valmistui filosofian tohtoriksi fysiikasta vuonna 1908. Valmistumisensa jälkeen hän tutki korkean paineen ilmiöitä koko uransa ajan. Laitteistollaan hän pystyi puristamaan aineita jopa yli 100 000 ilmakehän paineeseen. Korkeassa paineessa hän tutki muun muassa aineiden puristuvuutta, viskositeettia sekä lämmön- ja sähkönjohtavuutta. Kristallografian alalla Bridgman kehitti tavan kasvattaa yksittäiskiteitä.
Bridgman meni 1912 naimisiin Olive Waren kanssa ja heidän perheeseensä syntyi kaksi lasta. Vuonna 1961 Bridgman teki itsemurhan sairastuttuaan syöpään.
Syvällä maapallon vaipassa 650–2900 kilometrin syvyydessä esiintyvä perovskiitti on nimetty Percy Williams Bridgmanin mukaan bridgmaniitiksi.
Goražde
Goražde on kaupunki itäisessä Bosnia ja Hertsegovinassa, Podrinjen kantonin pääkaupunki. Vuonna 2008 kaupungissa oli 17 500 asukasta. Se on teollisuuskaupunki, mutta ympärövällä alueella on paljon hedelmiä viljeleviä maatiloja. Vaikka kaupungissa on ollut 1900-luvun ajan muslimienemmistö, siellä on kuitenkin ollut koko ajan suuri serbivähemmistö.
Kaupunki kehittyi keski-ajalla pysähdyspaikkana Drina-joen vartta kulkevalle kauppareitille. Ottomaanit valloittivat alueen 1400-luvulla ja muuttivat aikaisemmin roomalaiskatolilaisen alueen islamilaiseksi. Kaupunki liitettiin Serbiaan vuonna 1918 ja oli osa Jugoslaviaa vuodesta 1946 Bosnian vuoden 1992 itsenäisyysjulistukseen asti.
Jorma Etelälahti
Jorma Etelälahti (s. 17. marraskuuta 1951 Toivakka) on entinen suomalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Etelälahti kilpaili urallaan neljissä arvokilpailuissa. Hän oli Innsbruckin talviolympialaisissa 1976 kahdeskymmenesneljäs, Lahden MM-kisoissa 1978 seitsemästoista, Lake Placidin talviolympialaisissa 1980 kolmastoista ja Oslon MM-kisoissa 1982 seitsemäs. Oslon MM-kisoissa Etelälahti toimi myös Suomen yhdistetyn viestijoukkueen ankkurina. Hän taisteli hopeamitalista Norjan Tom Sandbergin kanssa. Kaksikko päätyi lopulta maaliin niin samanaikaisesti, että hopeamitali jaettiin sekä Suomelle että Norjalle.
Kansallisella tasolla Etelälahti voitti kaksi SM-kultaa vuosina 1979 ja 1980. Hän voitti myös kolme SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Substanssi P
Substanssi P (SP) on 11 aminohaposta koostuva polypeptidi, joka toimii neurotransmitterina eli hermoston välittäjäaineena ja neuromodulaattorina eli hermoston mukauttajana erityisesti kipuimpulssien kuljetuksessa hermoston perifeerisistä reseptoreista keskushermostoon. Keskushermostossa substanssi P on yhdistetty myös mielialan vaihteluiden, levottomuuden, stressin, neurogeneesin eli hermokudoksen muodostumisen, hengitysrytmin ja pahoinvoinnin säätelyyn. Substanssi P vaikuttaa myös vasodilataattorina eli verisuonia laajentavana aineena vapauttamalla typpioksidia verisuonten endoteelistä eli seinämästä, mikä voi aiheuttaa hypotensiota eli alhaista verenpainetta.
Neuropeptidi substanssi P:n sekvenssi eli aminohappojärjestys on COOH-Arg-Pro-Lys-Pro-Gln-Gln-Phe-Phe-Gly-Leu-Met-NH. Substanssi P:n eli P-aineen eristivät jo v. 1931 von Euler ja Gaddum aivoista ja suolen seinämästä. SP on takykiniineistä tunnetuin. Substanssi P:n kemiallinen kaava on CHNOS ja CAS-numero 33507-63-0.
Substanssi P vaikuttaa stimuloimalla neurokiniini 1 reseptoria (NK1-reseptori), joka kuuluu G-proteiinikytkentäisten reseptorien takykiniinireseptoreiden alaryhmään. Aivorungon oksennuskeskuksessa on suuret pitoisuudet substanssi P:tä ja NK1-reseptoreita, joilla on ilmeisesti tärkeä tehtävä oksennusrefleksin säätelyssä.
Syöpäsairauksien solunsalpaajalääkityksen yhteydessä esiintyvän pahoinvoinnin hoitoon lääkkeeksi on kehitetty aprepitantti niminen substanssi P:n antagonisti, joka salpaa NK1-reseptoreita.
Substanssi P:tä on havaittu runsaasti tulehtuneissa nivelissä mm. nivelrikossa. On osoitettu, että endopeptidaasin SP:stä hydrolysoima C-terminaalinen fragmentti SP-(7-11) lisää prostaglandiinien eli tulehduksen välittäjäaineiden ja kollagenaasin eli sidekudosta hajottavan proteaasientsyymin erittymistä kondrosyyteistä eli nivelen rustosoluista mahdollisesti kohottamalla solunsisäisen Ca:n pitoisuutta. Prostaglandiinit ja kollagenaasi myötävaikuttavat nivelen tuhoutumiseen. Kapsaisiinin on todettu vaimentavan tulehtuneen nivelen oireita kuluttamalla SP:tä.
Johann Anton Güldenstädt
Johann Anton Güldenstädt (7. toukokuuta 1745 Riika – 3. huhtikuuta 1781 Pietari) oli baltiansaksalainen Venäjällä vaikuttanut luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.
Güldenstädt syntyi Riiassa. Hän opiskeli lääketiedettä ja kasvitedettä Berliinissä ja sai 22-vuotiaana 1767 tohtorin arvon Frankfurt an der Oderin yliopistosta. Seuraavana vuonna hän liittyi Venäjän keisarillisen tiedeakatemian tutkimusretkikuntaan, jonka Katariina II lähetti tutkimaan Venäjän eteläosia. Reitti kulki Ukrainan ja Astrakanin kautta Kaukasukselle ja Georgiaan. Pietariin Güldenstädt palasi 1775. Matkan tulokset ja Güldenstädtin matkapäiväkirja julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen Peter Simon Pallasin teoksessa "Reisen durch Russland und im Caucasischen Gebürge (1787-91)."
Güldenstädtin tutkimusretki oli ensimmäinen järjestelmällinen Kaukasusta koskeva selvitys. Retkellä oli myös poliittiset tarkoitusperänsä, sillä Venäjä oli sodassa ottomaanien kanssa, ja Kaukasus oli tärkeä puskurivyöhyke. Retken poliittinen anti oli niin tärkeä, että kohta sen jälkeen Venäjän kiinnostus aluetta ja erityisesti Georgiaa kohtaan kasvoi suuresti.
Retken biologinen, geologinen, maantieteellinen ja kielitieteellinen anti oli merkittävä. Güldenstädt teki yksityiskohtaisia muistiinpanoja myös alueiden kielistä. Retken jälkeen Güldenstädtin maine Tiedeakatemiassa kasvoi suuresti, ja hän keskittyi luonnontieteelliseen tutkimukseen. Güldenstädt menehtyi 1781 kuumeeseen.
Johann Anton Güldenstädt kuvaili ja nimesi myös lukuisia lintulajeja, muun muassa ruskosotkan ja rantakurvin.
Jouni Kaitainen
Jouni Mikael Kaitainen (s. 9. kesäkuuta 1980 Lahti) on suomalainen entinen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuodesta 1999 vuoteen 2008.
Kaitainen voitti joukkuekilpailun pronssia Val di Fiemmen MM-kisoissa 2003. Samoissa kisoissa hän sijoittui 19:nneksi normaalikilpailussa ja 28:nneksi sprinttikilpailussa. Sapporon MM-kisoissa 2007 hän sijoittui sprinttikilpailussa 14:nneksi.
Maailmancupin osakilpailuissa Kaitaisen paras sijoitus on kolmas sija normaalikilpailussa Lahdessa maaliskuussa 2003. Kokonaiskilpailussa hän on parhaimmillaan sijoittunut sijalle 16 kaudella 2003–2004.
Nuorten MM-kisoista Kaitaisella on kaksi kultaa yhdistetyn joukkuekilpailusta vuosilta 1998 ja 2000 sekä hopeaa normaalikilpailusta 1999.
Žepa
Žepa () on kylä Itä-Bosniassa Rogatican hallintoalueella Drinajoen haaran varrella, Javor- ja Devetakvuorien välissä. Žepa oli eräs serbien saartama alue Bosnian sodassa 1992–1995, kun monet muut alueen kaupungit – Foča, Bratunac ja Zvornik – olivat etnisesti puhdistettuja.
Vuonna 1991 Žepan väestö oli 2 441, joista 95 % eli 2 330 oli bosniakkeja ja 103 serbejä.
Parnassós
Parnassós () on vuori Píndos-vuoriston kaakkoisosassa Keski-Kreikassa. Sen korkeimman huipun Liákouran korkeus on 2 457 metriä ja prominenssi 1 590 metriä. Parnassós on Kreikan kaikista vuorista kahdeksanneksi korkein. Parnassós ja sen ympäristö muodostavat kansallispuiston nimellä Parnassóksen kansallismetsä (Εθνικός Δρυμός Παρνασσού, "Ethnikós Drymós Parnassoú").
Parnassós on yksi Manner-Kreikan suurimmista vuorialueista. Se sijaitsee Boiotian, Fokiin ja Fthiotiin maakuntien (nykyisten alueyksiköiden) alueella Korintinlahden pohjoispuolella ja Delfoin koillispuolella. Parnassóksen korkein huippu on nimeltään Liákoura (Λιάκουρα). Vuori kuuluu Manner-Kreikan pohjois-eteläsuunnassa halkaisevaan laajaan Píndos-vuoristoon. Vuori on pääosin kalkkikiveä.
Parnassóksen kansallispuiston pääalueen pinta-ala on hehtaaria. Tämän lisäksi varsinaiseen kansallispuistoon kuuluvat myös Parnassósvuoren korkeimmat huiput sekä muita alueita. Parnassós tunnetaan myös talviurheilukeskuksena. Siellä sijaitsevat Kreikan suurimmat hiihtokeskukset Kelária (Kellária) ja Fterólaka (Fterólakka). Lisäksi vuorella on myös pienempi Gerontóvrachoksen hiihtokeskus. Laskettelurinteitä on yhteensä 23 kappaletta ja 27 kilometriä. Alueella on myös paljon suosittuja vaellusreittejä.
Kreikkalaisessa mytologiassa vuori sai nimensä heeros Parnassoksesta, joka oli joko Poseidonin tai Kleopompoksen sekä nymfi Kleodoran poika. Parnassos perusti vuoren juurella Delfoissa toimineen Python oraakkelin, josta tuli myöhemmin Apollonille omistettu Delfoin oraakkeli. Myöhemmin koko vuori oli pyhitetty Apollonille ja sitä pidettiin muusien kotipaikkana. Parnassósvuori oli myös se paikka, johon Deukalionin ja Pyrrhan arkki päätyi suuren vedenpaisumuksen lopuksi.
Koska Parnassósvuori kytkeytyy mytologiassa muusiin, siihen voidaan viitata ikään kuin taiteiden ja kirjallisuuden alkukotina. Tätä kautta myös suomalainen kulttuurilehti "Parnasso" on saanut nimensä vuoresta.
Parnassóksen kansallispuisto perustettiin vuonna 1939.
Sisäsuodatin
Sisäsuodatin on akvaarioissa käytetty suodatintyyppi. Laite sijoitetaan nimensä mukaisesti akvaarion sisäpuolelle, jossa se laitteen sisällä olevan sähköpumpun avulla kierrättää vettä altaassa. Vesi imetään suodattimen yleensä alaosassa olevaan suodatinosioon, johon on sijoitettu varsinainen suodatinaines. Vedessä olevat likahiukkaset tarttuvat tähän suodatinainekseen, jonka jälkeen suodatettu vesi kulkeutuu pumppuun ja jälleen akvaarioon.
Yleensä sisäsuodatin toimii lähinnä mekaanisena suodattimena eli sihtinä ja varsinaisena tärkeämpänä eli biologisena suodattimena toimii joko akvaarion pohja-aines tai lisäsuodattimena oleva ulkosuodatin tai muu suodatin. Sisäsuodattimen suodatusmateriaalina käytetään yleisemmin vaahtomuovia, mutta joissakin malleissa voidaan käyttää myös ulkosuodattimissa käytettävää sintrattua lasia.
Sisäsuodatinta käytetään pienissä altaissa ainoana suodattimena, mutta yleensä noin 200 litran altaista alkaen ulko-suodattimen mekaanisena suodatusteholisänä. Tosin sisäsuodatinta voidaan käyttää myös huomattavasti suuremmissakin altaissa yksinomaisena suodattimena, jos altaan ravinnekuormitus ja kalasto eivät aseta ylimääräisiä vaatimuksia.
Syy sisäsuodattimen yleisyyteen lienee sen halpa hinta, helppo puhdistaminen ja mutkaton soveltuvuus pieniin altaisiin, jotka harrastuksessa lienevät lukumäärältään kaikkein suurimpia. Myös mattosuodatin lasketaan sisäsuodattimiin, vaikka se poikkeaakin toiminnaltaan hivenen varsinaisesta sisäsuodattimesta.
Tunnetuimpia tuotemerkkejä ovat Eheim, Fluval, Tetratec, Aqua-el, Resun, Regent ja Hydor.
Babe Pratt
Walter ”Babe” Pratt (7. tammikuuta 1916 Stony Mountain, Manitoba, Kanada – 16. joulukuuta 1988) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelanneen Prattin seurat olivat Toronto Maple Leafs, New York Rangers ja Boston Bruins National Hockey Leaguessa. Babe Pratt voitti Stanley Cupin sekä Rangersissa että Maple Leafsissä ja oli keskeisessä osassa mestaruuden saavuttamisessa molemmilla kerroilla.
Tammikuussa 1946 Pratt jäi kiinni jääkiekko-ottelujen tulosvedonlyönnistä. Hän myönsi pelanneensa NHL-otteluista, mutta kiisti koskaan lyöneensä vetoa omaa joukkuettaan vastaan. Luvattuaan lopettaa vedonlyönnin hän saattoi jatkaa uraansa pelikiellon jälkeen Toronto Maple Leafsissa. Viimeisen NHL-kautensa hän pelasi Bostonissa 1946–1947 ja jatkoi sen jälkeen pienemmissä seuroissa.
Hänestä tuli Vancouver Canucksin hyväntahdon lähettiläs. Babe Pratt sai kohtalokkaan sydänkohtauksensa Vancouverin Pacific Coliseumissa katsoessaan Canucksin peliä 16. joulukuuta 1988.
Big Red
Big Red on Wrigleyn purukumimerkki, jota pääasiallisesti myydään Yhdysvalloissa. Purukumi on maultaan vahvasti kanelinen, ja vuonna 2007 myyntihinta oli n. $ 0,30. Euroopassa hieman vastaavanlaista purukumia markkinoidaan nimellä Extra Fire, tosin makueroja purukumien välillä on. Eurooppalaisessa sisaressa makuna on vahvemmin piparjuuri kuin kaneli.
Vartiomoottorivene 18
Vartiomoottorivene 18 (VMV 18 entinen Suojeluskuntajärjestön "SP-1") oli Suomen merivartioston vartiomoottorivene, joka otettiin palvelukseen 1944 Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen.
Suojeluskuntajärjestö tilasi Aug Eklöf Ab:n telakakalta Porvoosta. "SP-1:ksi" nimetty alus valmistui 1935. Aluksen pituus oli 22 ja leveys 4 metriä. Sen koneisto tuotti 2x140 hevosvoimaa. Aluksella oli kahdeksan hengen miehistö.
Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen luovutettiin sen omistama alus merivoimille, joka luovutti sen edelleen merivartiolaitokselle. Alus luokiteltiin vartiomoottoriveneeksi ja se sai järjestysnumeron 18 eli sen nimeksi tuli "VMV-18".
Siviiliin laiva siirtyi 1958, ja toimi yksityisenä huviveneenä Vaasassa 1990-luvun lopulle saakka.
Maattuaan kymmenen vuotta maalla Vaasan satamassa alus sahattiin kappaleiksi vuonna 2008.
Ebbie Goodfellow
Ebenezer R. Goodfellow (9. huhtikuuta 1907 Ottawa, Ontario – 10. syyskuuta 1985) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana Detroit Red Wingsin riveissä National Hockey League -liigassa.
In Sorte Diaboli
In Sorte Diaboli (lat., suomeksi "Liitossa Saatanan kanssa") on norjalaisen black metal -yhtye Dimmu Borgirin konseptialbumi ja yhdeksäs pitkäsoitto. Albumi on yhtyeen ensimmäinen konseptialbumi: sen kaikki kappaleet muodostavat yhtenäisen tarinan, joka kertoo keskiajalla eläneestä papin apulaisesta, joka hylkää kutsumuksensa ja kääntyy kohti alamaailmaa. Maaliskuussa 2007 In Sorte Diabolin promo vuosi Internetiin. Albumi on black metallin historian merkkiteos, sillä se nousi Norjan albumilistan ykköseksi (vain Behemoth on pystynyt samaan). Albumin kannessa esiintyy demoni Baphomet
Euroopan markkinoille tehty erikoispainos sisältää bonuskappaleen "The Ancestral Fever". Lisäksi mukana on bonus-DVD, 32 sivun kirjanen peilatuilla laulunsanoilla ja peili niiden lukemiseen. Kokonaisuus on pakattu nahkakansien sisälle. Pohjois-Amerikan markkinoille tehty erikoispainos sisältää bonuskappaleen "The Heretic Hammer" ja Japanin markkinoille tehty erikoispainos sisältää Venomin coverkappaleen "Black Metal".
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Dimmu Borgir, kaikki sanoitukset Silenoz.
Kemonomimi
Kemonomimi (獣耳, "eläimen korvat") on animeen ja mangaan liittyvä termi, jolla tarkoitetaan ihmishahmoa, jolla on jonkin eläimen piirteitä, kuten korvat tai häntä.
Nekomimi (猫耳"kissan korvat") on kissamainen ihmishahmo, jolla yleensä on kissan korvat ja häntä. Puhtaan nekomimin tunnistaa sen hiusten, korvien ja hännän samanvärisyydestä. Nekomimejä ovat esimerkiksi:Usagimimi, tai lyhyemmin usamimi, on ihmishahmo, jolla on kanin korvat. Nämä ovat suosituimpia kemonomimilajeja, ja tällaisia ovat muun muassa:Inumimillä on ihmishahmo, jolla on koiran korvat (ja yleensä häntä). Inumimejä ovat esimerkiksi:Kitsunemimi on ihminen, jolla on ketun korvat ja häntä. "Kyūbi no kitsune" on kitsunemimi, jolla on japanilaisen uskomuksen yhdeksänhäntäisen, taikavoimaisen ketun tavoin yhdeksän häntää. Kitsunemimejä ovat esimerkiksi:Lintuja:Apinoita:
Susia:
Muita:
Paula Nummela
Paula Nummela (s. 1953) suunnittelee koruja ja on kirjoittanut astrologiaan liittyvän kirjan "Pysähtynyt hetki". Hän on entinen lentoemäntä. Hän on muusikko Kirkan leski.
Odotettu hyöty
Odotettu hyöty on taloustieteessä hypoteesi siitä, miten agentit suhtautuvat satunnaisuutta tai epävarmuutta sisältäviin tilanteisiin. Hypoteesin mukaan agentit laskevat hyödyn odotusarvona mahdollisista tiloista eli painotettuna keskiarvona eri tilojen hyödyistä.
Ensimmäisenä odotetun hyödyn hypoteesin esitti kirjallisessa muodossa Daniel Bernoulli 1783. Hän käytti sitä Pietarin paradoksin ratkaisemiseen. John von Neumann ja Oskar Morgenstern esittivät vuonna 1944 odotetun hyödyn teorian formaalisti, jonka vuoksi käytetään myös nimitystä von Neumann–Morgenstern -hyöty.
Odotetun hyödyn hypoteesi on saanut runsaasti kritiikkiä osakseen, koska ihmisten käytös on osoittautunut ristiriitaiseksi yksinkertaisissa arpajaisissa. Käytös voi vaihtua riskiä kaihtavasta riskihakuiseksi kun sinänsä voittojen suuruutta ja todennäköisyyttä muutellaan. Allaisin paradoksi on tunnettu esimerkki odotetun hyödyn teorian ongelmista.
Agenttien käyttäytymisestä epävarmuuden vallitessa on kehitetty useita uudempia teorioita, jotka pyrkivät ratkaisemaan odotetun hyödyn teorian ongelmat. Näistä yksi esimerkki on Daniel Kahnemanin ja Amos Tverskyn vuonna 1979 kehittämä prospektiteoria.
Toe Blake
Hector ”Toe” Blake CM (21. elokuuta 1912 – 17. toukokuuta 1995) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja National Hockey Leaguessa. Hän pelasi ammattilaisena vuodet 1934–1948.
Blake valmensi Montreal Canadiensia 13 vuotta ja saavutti tuona aikana kahdeksan Stanley Cupia.
Mihail Borovitinov
Mihail Borovitinov (2. elokuuta 1874 Pietari – k. ei tiedossa) oli venäläinen lakimies, joka toimi toisen sortokauden aikana vuosina 1913–1917 Suomen senaatin talousosaston varapuheenjohtajana eli käytännössä pääministerinä niin sanotussa amiraalisenaatissa.
Borovitinov suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Pietarin yliopistossa vuonna 1896. Sen jälkeen hän harjoitti jatko-opintoja siirtyen edelleen Venäjän oikeusministeriön virkamieheksi. Hän toimi mm. Venäjän vankeinhoitoylihallituksen apulaispääjohtajana 1906–1909 sekä sen jälkeen oikeusministeriön lakineuvoston pysyvänä jäsenenä 1910–1911.
Mihail Borovitinovin ura Suomessa alkoi 28. huhtikuuta 1911, jolloin hän siirtyi Suomen kenraalikuvernöörin kanslian päälliköksi. Siinä tehtävässä Borovitinov oli keskeinen tekijä, kun kenraalikuvernööri Franz Albert Seyn johti Suomen suuriruhtinaskunnan venäläistämistä. Palveluksistaan keisarikunnalle Borovitinov sai 27. huhtikuuta 1913 todellisen valtioneuvoksen arvon. Luottamuksen osoituksena Seynin taholta voidaan pitää Borovitinovin nimitystä Suomen keisarillisen senaatin talousosaston varapuheenjohtajksi 16. toukokuuta 1913. Tässä tehtävässä hän vei yhdenvertaisuuslain toteutusta entistä pitemmälle johtaessaan toista "sapelisenaattia", joksi venäläistyneitä Suomen senaattia silloin kutsuttiin.
Venäläistyneen senaatin ja kenraalikuvernööri Seynin ura päättyi keisari Nikolai II:n kruunustaluopumiseen helmikuun vallankumouksen seurauksena 15. maaliskuuta 1917. Seuraavana päivänä Seyn ja Borovitinov vangittiin ja vietiin vangittuina junalla Pietariin. Borovitinovin myöhemmistä kohtaloista on vähän tietoa. Se on tullut esille, että Seynin puoliso toimi Borovitinovin taloudenhoitajana 1910–1920-luvun taitteessa.
Hurrikaani Fifi
Hurrikaani Fifi oli tuhoisa trooppinen hirmumyrsky vuonna 1974.
Fifi syntyi Afrikan länsirannikolla 8. syyskuuta havaitusta säähäiriöstä. Se ylitti Atlantin viikossa ja kehittyi trooppiseksi matalapaineeksi Karibialla 14. syyskuuta. Se liikkui länteen ja voimistui hitaasti saavuttaen trooppisen myrskyn voiman 16. syyskuuta. Trooppisen hirmumyrskyn mitat Fifi saavutti syyskuun seitsemäntenätoista.
Tuulet olivat voimakkaimmillaan, kun Fifi pyyhki Hondurasin pohjoisrannikkoa 18.–19. syyskuuta. Kun myrsky iski Belizeen 19. syyskuuta, se oli kakkosluokan hurrikaani Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Fifi jatkoi matkaansa yli Guatemalan ja Meksikon, heikkeni trooppiseksi matalapaineeksi, mutta jatkoi matkaansa Tyynenmeren puolelle. On hyvin harvinaista, että trooppinen hirmumyrsky kulkee kahdella valtamerellä.
Pahimmat tuhot osuivat Belizeen, Hondurasiin, Guatemalaan ja Meksikoon. Eri lähteiden mukaan 3 000-10 000 ihmistä sai surmansa; useimmat heistä hukkuivat rankkasateiden aiheuttamissa tulvissa. Aineelliset vahingot olivat mittavat: Hondurasissa tuhoutui 95% banaanisadosta, ja likimain koko kalastuslaivasto.
Foča
Foča () on kaupunki itäisessä Bosnia ja Hertsegovinassa Drina-joen varrella, nykyisellä Bosnian serbialueella. 
Kaupunki sijaitsee 70 kilometrin päässä Sarajevosta.
Foca oli yksi ensimmäisiä bosnialaisia kaupunkeja, joka joutui serbien käsiin sodassa vuonna 1992. Bosnian sodassa suurin osa kaupungin muslimeista ajettiin pois sieltä, mutta osa vietiin leireille.
J. P. E. Hartmann
Johann Peter Emilius Hartmann (14. toukokuuta 1805 – 10. maaliskuuta 1900) oli tanskalainen säveltäjä. Hän oli muusikkosuvusta; isoisä oli saksalainen J. E. Hartmann ja poika säveltäjä Emil Hartmann.
Hartmann syntyi Kööpenhaminassa. Hänestä tuli vuonna 1824 urkuri Garnisons Kirkessä ja vuonna 1843 Kööpenhaminan tuomiokirkossa.
Hartmann jatkoi säveltäjänuraansa vanhuuteen asti. Hänen tuotantoonsa mahtuu vaikutteita niin wieniläisklassismista, tanskalaisesta kansallisromantiikasta kuin modernismistakin.
Hartmannin sävellyksiä ovat mm. kuoroteos "Vølvens Spådom", baletit "Thrymskviden" ja "Valkyrien" sekä ooppera "Liden Kirsten". Lisäksi hän sävelsi sinfonioita, sonaatteja, urkuteoksia, lauluja ja kantaatteja.
Hartmann kuoli synnyinkaupungissaan Kööpenhaminassa 94-vuotiaana.
Višegrad
Višegrad (kyr. "Вишеград") on kaupunki Serbitasavallan itäosassa Bosnia ja Hertsegovinassa, lähellä Serbian rajaa Drinajoen varrella. Joen ylittävä Mehmed Paša Sokolovićin silta on Unescon maailmanperintökohde.
Višegradissa käytiin eräät ensimmäisistä Bosnia-Hertsegovinan sisällissodan taisteluista 1992 ja suoritettiin raakoja etnisiä puhdistuksia. Paikka oli strategisesti tärkeä vesivoimalan ja Sarajevosta Belgradiin vievän reitin vuoksi.
Milan Lukićin johtamat Valkoiset kotkat tappoivat arviolta 3000 bosniakkia huhtikuusta 1992 lokakuuhun 1993 ja heitätti ruumiit Drinajokeen. Satoja ammuttiin sattumanvaraisesti. Joukkoja kutsuttiin mm. nimellä Valkoiset kotkat, Kostajat ja Sudet. Murhat alkoivat täydellä voimalla, kun Jugoslavian kansanarmeija vetäytyi toukokuussa 1992. Kansallisuudeltaan serbeihin kuulumattomat erotettiin työstään. Serbijoukot hyökkäsivät moniin lähistön bosniakkikyliin. Drinaan heitettiin kaupungissa ja sen ympäristössä surmattujen bosniakkien ruumiita. Uhreja kidutettiin ennen kuin heidät surmattiin teräaseilla tai ampumalla. Monia suljettiin taloihin ja poltettiin elävältä tai taloihin heitettiin käsikranaatteja.
Serbit myös kaappasivat busseja, joista erottelivat bosniakit hakattaviksi, kidutettaviksi ja tapettaviksi. Myös bosniakkien taloja tuhottiin laajalti ja heidän omaisuuttaan ryöstettiin. Vilina Vlasin kylpylähotelliin ja kuntoutuskeskus perustettiin aktiivisesti toimiva raiskausleiri, jossa bosniakkinaisia raiskattiin, kidutettiin ja surmattiin. Entisessä Jugoslavian armeijan parakissa toimi Uzamnican keskitysleiri, joissa bosniakkeja kidutettiin, hakattiin ja pidettiin pakkotyössä.
Jugoslavian hajoamisen ja sodan myötä suurin muutos on ollut väestöosuuksien kääntyminen päinvastaiseksi. Bosniakkienemmistö on muuttunut serbienemmistöksi. Samoin kukaan ei enää vuonna 2013 identifioitunut jugoslaaviksi. Eniten heitä oli vuonna 1981, jolloin Višegradin kaupungin asukkaista peräti 8,7 prosenttia ilmoitti olevansa jugoslaaveja.
Vuonna 1991 Jugoslavian viimeisen väestönlaskennan mukaan Višegradin kunnassa oli 21 199 asukasta.
Vuoden 1991 väestönlaskennan mukaan Višegradin kaupungissa oli 11 828 asukasta.
Lastenklinikoiden Kummit
Lastenklinikoiden Kummit ry on suomalainen yhdistys, joka tukee Suomen lapsia keräämällä varoja viidelle yliopistolliselle lastenklinikalle: Ouluun, Helsinkiin, Kuopioon, Tampereelle ja Turkuun. Kummit toimii lastenklinikoiden potilaiden hoito-olosuhteiden ja -kehityksen tukemiseksi keräämällä varoja hoitolaitteiden hankintaan ja lastentautien tutkimustyöhön. Lisäksi yhdistys tukee hoitohenkilökunnan koulutusta. Harkintansa ja lahjoittajien toiveiden mukaan yhdistys tukee myös muiden lastensairaaloiden toimintaa sekä vaikuttaa pienten potilaiden viihtyvyyteen sairaaloissa muun muassa Kummi-vierailuin ja yhteistyöyritysten tavaralahjoituksien avulla.
Lastenklinikoiden Kummit ry perustettiin 21. syyskuuta 1993 ja sen perustajajäseniä olivat Hjallis Harkimo, Taneli Mäkelä, Juha Rantasila, Teemu Selänne ja Riki Sorsa.
Lastenklinikoiden Kummit ry on yksi näkyvimmistä suomalaisista hyväntekeväisyysjärjestöistä, joka ei saa mitään ulkopuolista toimintatukea vaan kaikki raha hankitaan itse. Lastenklinikoiden Kummit ry on pieni organisaatio, jossa toimii palkattun henkilöstön lisäksi suuri joukko vapaaehtoistyöntekijöitä (Kummit), joille ei makseta korvauksia. Myös Kummien yhdeksänhenkinen hallitus toimii ilman korvauksia. Kalevi Tuominen on hallituksen kunniapuheenjohtaja.
Toimintakertomuksen mukaan vuonna 2011 projekteista kertyi yhteensä noin 2,1 miljoonaa euroa, josta katetta jäi noin 1,5 miljoonaa euroa. Lisäksi yhdistys sai lahjoituksia noin 571 000 euroa. Hallinnon kulut olivat henkilökulujen osalta 392 000 euroa ja sivukulujen osalta 205 000 euroa. Jaettavaa lapsille jäi noin 1,4 miljoonaa euroa.
Vuoteen 2016 mennessä yhdistys on tehnyt lahjoituksia 30 miljoonan euron edestä.
Lastenklinikoiden Kummit ry kerää varoja sekä yksityis- että yrityssektorilta pääasiallisesti lahjoituksin. Yhdistys järjestää vuoden aikana myös useita varainkeruukampanjoita (tapahtumia kuten Kummit Golf ja Kummit Bowling) ja -konsertteja, joista näkyvin on Elämä lapselle -konsertti.
Stefan Reuter
Stefan Reuter (s. 16. lokakuuta 1966 Dinkelsbühl, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän voitti Saksan jalkapallomaajoukkueessa Euroopan- ja maailmanmestaruuden 1990-luvulla.
Stefan Reuter aloitti uransa kaudella 1984–1985 Saksan toiseksi ylimmällä sarjatasolla 1. FC Nürnbergissä. Seuraavat kolme kautta hän pelasi 1. FC Nürnbergin joukkueessa Bundesligassa kunnes siirtyi kaudeksi 1988–1989 FC Bayern Müncheniin. Reuter edusti Bayern Münchenia kolme kautta voittaen kaksi Saksan mestaruutta (1989 ja 1990). Kauden 1991–1992 Stefan Reuter pelasi Italian Serie A:ssa Juventuksessa ja palasi sitten takaisin Saksaan Borussia Dortmundin joukkueeseen, jossa pelasi uransa loppuun asti. Borussia Dortmundissa hän voitti Saksan mestaruuden kolmesti (1995, 1996 ja 2002) sekä Mestareiden liigan ja Intercontinental Cupin vuonna 1997. Kahdesti (1993 ja 2002) Reuterin edustama Borussia Dortmund oli UEFA Cupin loppuottelussa, mutta molemmilla kerroilla tuli tappio. Stefan Reuter lopetti pelaajauransa kauden 2003–2004 jälkeen.
Saksan maajoukkuetta Stefan Reuter edusti 69 maaottelussa ja teki niissä kaksi maalia vuosina 1987–1998. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kisoissa, joissa hän pelasi kuudessa ottelussa ja tuli loppuottelussa vaihtopelaajana kentälle 73. minuutilla. Vuoden 1992 EM-kisoista tuli hopeaa ja Euroopan-mestaruus vuoden 1996 EM-kisoista.
Kaliumsyanidi
Kaliumsyanidi "syankalium" (KCN), syaanivetyhapon (HCN) kaliumsuola, on voimakas myrkky.
Kaliumsyanidin moolimassa on 65,1 g/mol, sulamispiste 634 °C, kiehumispiste 1 625 °C, tiheys 1,52 g/cm (vesi = 1,0 g/cm) ja CAS-numero 151-50-8. Kaliumsyanidin liukoisuus veteen on 71,6 g/100 ml.
Kaliumsyanidia käytetään kullan ja hopean erottamisessa malmista, hopeoinnissa, desinfiointiaineena, hyönteismyrkkynä, filminkehityksessä, väriaineiden valmistuksessa ja laboratoriokemikaalina. Kullan erottaminen veden ja hapen avulla kaliumdisyanoauraatiksi(0):
Reagoidessaan happojen ja kosteuden kanssa muodostuu syaanivetyä (sinihappoa).
Kaliumsyanidi on ollut murhaajien suosima myrkky. Myrkkynä kaliumsyanidi on valkoisena jauheena, joka maistuu karvasmantelilta. Puoli grammaa ainetta nieltynä riittää tappamaan ihmisen. Vatsaan joutuessaan kaliumsyanidi reagoi vatsassa olevan suolahapon kanssa, jolloin muodostuu sinihappoa. Kaliumsyanidista vapautuva syanidi-ioni salpaa soluhengityksen estämällä sytokromioksidaasin toiminnan. Se vahingoittaa erityisesti sydäntä ja keskushermostoa. Uhri kuolee nopeasti; syanidi voi johtaa kuolemaan noin 3-8 minuutin kuluessa. Kaliumsyanidimyrkytyksen vastamyrkkynä toimii esimerkiksi siitä B12-vitamiinia muodostava hydroksikobalamiini (CHCoNOP). Vetyperoksidi hapettaa kaliumsyanidin erittäin tehokkaasti vähemmän myrkylliseksi kaliumsyanaatiksi:
Aineen makua on kuvailtu karvaana ja polttavan tuntuisena. "Hindustan Timesin" mukaan intialainen mies joka kuoli syötyään vahingossa kaliumsyanidia ehti hätäisesti kirjoittaa muistilapun jossa luki:
Lääkärit, kaliumsyanidi. Olen maistanut sitä. Se polttaa kieltä ja maistuu karvaalta.
Franz Leopold Neumann
Franz Leopold Neumann (23. toukokuuta 1900 – 2. syyskuuta 1954) oli saksalaissyntyinen vasemmistolainen poliittinen aktivisti sekä oikeus- ja valtiotieteilijä, joka tunnetaan ennen kaikkea kansallissosialismin teoreettisesta analyysistä. Neumann syntyi Katowicessa, opiskeli Saksassa ja Isossa-Britanniassa, ja vietti uransa loppuvaiheet Yhdysvalloissa. Hän lukeutuu Frankfurtin koulukuntaan.
Vanginlukko
Vanginlukko eli siperianlukko (; ) on älypeli, josta on useita muunnelmia. Pelin tarkoituksena on saada erotettua / yhdistettyä pelin kaksi osaa: kahva- ja rengasosa. Tämä tapahtuu pujottelemalla rengasosan renkaita tietyssä järjestyksessä ylös ja alas kahvaosan pitkulaisessa lenkissä. Renkaiden määrä - joka voi periaatteessa olla kuinka monta tahansa - määrittää ratkaisuun tarvittavien siirtojen määrän. Koska ratkaisu on mekaaninen siirtosarja, ei renkaiden lisääminen vaikeuta ratkaisuun pääsyä vaan ainoastaan lisää siihen tarvittavaa aikaa. Tyypillisessä vanginlukossa on noin 7 rengasta. Yhden renkaan peli ratkeaisi yhdellä siirrolla. Jokainen renkaan lisäys tuplaa (±1) ratkaisuun tarvittavien siirtojen määrän. Esimerkiksi seitsen-renkaisen pelin ratkaisuun tarvitaan 65 siirtoa.
Vanginlukko on eräs tunnetuimmista älypeleistä. Kiinalaisen tarun mukaan sotasankari "Hung-Ming" (181–234 jaa.) keksi pelin vaimolleen ajankuluksi, sotaretkiensä ajaksi. Skandinaviassakin peli on tunnettu jo useita satoja vuosia. Nimi "Siperianlukko" saattaa olla peräisin 1700-luvun alusta, kun Siperian vankeudesta palanneet karoliinit toivat pelin Suomeen.
La Muette de Portici
La Muette de Portici ("Porticin mykkä") on Daniel-François-Esprit Auberin vuonna 1828 säveltämä ooppera, joka kertoo napolilaisten kapinoinnista espanjalaisia vastaan 1600-luvulla. Portici on Napolin lähistöllä oleva kunta. Teoksen libreton on kirjoittanut Eugène Scribe.
Oopperan libreton pohjana oli vapaustaistelija Tommaso Anellon Napolissa vuonna 1647 nostattama kapina Espanjan varakuningasta vastaan. Kapina oli voitokas, mutta Anello itse sai siinä surmansa. Libretto käsitteli aihetta kuitenkin niin vapaasti, että kaikkein oleellisinta lukuun ottamatta alkuperäisistä tapahtumista ei ollut oopperassa paljonkaan jäljellä.
Ooppera koki ennennäkemättömän menestyksen, kun se esitettiin Pariisissa Pelletier-kadun teatterissa 28. helmikuuta 1828. Pariisissa oopperaa esitettiin kaikkiaan 505 kertaan vuoteen 1882 mennessä ja Berliinissäkin 285 kertaa vuoteen 1898 mennessä.
Teos kuvaa isänmaallisuuden ja vapaudenkaipuun viriämistä — kaikki eräänlaisena freskona napolilaisten joutuessa kärsimään espanjalaisten sortoa.
"La Muette de Portici" on Auberin koomisiin oopperoihin verrattuna epäyhtenäisempi, leikkisyys ja vakavuus ovat sen partituurissa toisinaan pahasti ristiriidassa. Toisaalta muiden muassa Richard Wagner piti sitä mestariteoksena ja hän ylisti etenkin orkesterin käsittelyä siinä. Ooppera on kuitenkin nykyisin painunut lähes täydelliseen unohdukseen. Vain Marseillessa yritettiin sen esittämistä vuonna 1991 mutta esitys ei ollut kovinkaan suuri menestys ja se ei toiminut edes tekohengityksenä.
Suomessa ooppera esitettiin ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 1841, suomen kielellä vuonna 1874.
Oopperan esitys Brysselin Théâtre de la Monnaiessa 25. elokuuta 1830 eli Alankomaiden kuninkaan Vilhelm Oranialaisen 59. vuosipäivän juhlallisuuksien yhteydessä laukaisi tapahtumaketjun, joka johti Belgian itsenäistymiseen Alankomaiden herruudesta. Kun lavalla laulettiin aariaa pyhästä isänmaanrakkaudesta ("Amour sacré de la patrie"), katsojat nousivat seisomaan ja ryntäsivät kadulle. Tapahtumaa pidetään Belgian vallankumouksen ja itsenäisyystaistelun alkuna.
Karl A. Wittfogel
Karl August Wittfogel (6. syyskuuta 1896 Woltersdorf – 25. toukokuuta 1988 New York) oli saksalainen historioitsija ja sinologi. 1920- ja 1930-luvuilla hän toimi Saksan kommunistisessa puolueessa ja Frankfurtin koulukunnassa. Hän kritisoi kansallissosialisteja äänekkäästi, ja Hitlerin valtaannousun jälkeen hän päätti muuttaa Saksasta. Hän joutui kuitenkin kiinni ja päätyi keskitysleirille. Kansainvälisen painostuksen vuoksi hänet vapautettiin, minkä jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin. Siellä hän opetti Columbian yliopistossa ja Washingtonin yliopistossa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1966.
Ryssänjiiri
Ryssänjiiri on rakennustyössä käytettävää slangia ja tarkoittaa 90 asteen jiiriä, suorajiiriliitosta.
Yleensä esimerkiksi ovien ja ikkunoiden listoituksissa käytetään 45 asteen jiiriä, joissa toisiinsa liitettävät listanpäät sahataan sahauspöydällä valmiiksi vinoon ja asennetaan paikalleen. Sahaus oikeaan kulmaan vaatii tarkkuutta. Suora jiiriliitos katkaistaan suoraan kulmaan, jolloin sahaajan ei tarvitse huomioida kuin sopiva pituus. Suora jiiri soveltuu ainoastaan poikkileikkaukseltaan suorakulmaisiin listoituksiin. Normaali 45 asteen vinojiiri soveltuu kaikille listatyypeille, riippumatta poikkileikkauksen monimuotoisuudesta.
Suorajiiriliitoksia käytetään paljon esimerkiksi ulkopuolisissa ikkunalaudoituksissa, muovi- ja metallilista-asennuksissa, sekä joskus ovipielilistoituksissa. Tyypillisesti liitosta käytettiin ennen vain vähempiarvoisissa kohteissa, kuten varastoissa ja autotalleissa, mutta se on yleistynyt 90-luvulta lähtien myös tavanomaisissa kohteissa. Syynä on helpompi mitoittaminen, nopeampi asentaminen ja jollakin listatyypillä hallitumman näköinen lopputulos. Suoran jiirin sauma on tarkoituskin jäädä näkyviin, jolloin pienet mitta- ja työvirheet eivät ole häiritseviä, toisin kuin vinojiirillä, jonka sauman tulisi aina olla tiivis.
Oskar Negt
Oskar Negt (s. 1. elokuuta 1934, Kapkeim) on saksalainen filosofi ja yhteiskuntateoreetikko. Hän lukeutuu Frankfurtin koulukuntaan.
Bihać
Bihać () on kaupunki ja kunta luoteisessa Bosnia ja Hertsegovinassa Una-joen varrella. Kunnassa on noin 60 000 asukasta. Bihać on Una-Sanan kantonin hallintokeskus.
Bosnian sodassa Bihaćin alue oli suuri saarrettu muslimialue.
Sperm
Sperm tai The Sperm oli Mattijuhani Koposen ja Pekka Airaksisen vuonna 1967 perustama underground-yhtye. Se hyödynsi keksijä Erkki Kurenniemen projektia varten rakentamaa kokeellista sähkösoitinta, ”Seksofonia”, eräänlaista alkeellista musiikkikonetta, joka mittasi soittajansa käsien ihon sähkönjohtavuuden muutoksia ja muutti ne syntetisaattorin avulla ääneksi.
Spermin tavoite oli nimensä mukaisesti toimia osana 1960-luvun seksuaalista vallankumousta, ja omalta osaltaan se johtikin myöhemmin muun muassa M. A. Nummisen Sähkökvartetti-projektiin. Spermiä ja Kurenniemen musiikkilaitteita pidetään suomalaisen elektronisen musiikin pioneereina.
Olemassaolonsa aikana yhtye julkaisi yhden EP-levyn sekä "Shh!"-nimisen LP:n, joista molemmat ovat muodostuneet arvokkaiksi keräilyharvinaisuuksiksi. Myöhemmin yhtyeen vanhaa tuotantoa on julkaistu CD-ajassa Siboneyn kustantamilla "Arktinen hysteria" (2001) ja "Psychedelic Phinland" (2006) -kokoelmilla sekä saman kustantajan julkaisemalla Pekka Airaksisen kokoelmalla "Madam I’m Adam" (2003).
Hemming Åström
Hemming Åström (30. joulukuuta 1844 Tornio – 19. joulukuuta 1895 Bonn, Saksa) oli suomalainen kauppaneuvos, joka tuli veljensä Karl Robert Åströmin Oulun kaupunkiin perustaman nahkatehtaan osakkaaksi 1860-luvun lopulla.
Hemming Åström harjoitti myös muuta teollisuustoimintaa Pohjois-Pohjanmaalla. Åströmin veljekset olivat aktiivisia kunnallisia ja alueellisia toimijoita 1800-luvun loppupuolella suunnitellen muun muassa rautatietä Jäämereltä Pietariin. Hemming Åström toimi Oulun kaupunginvaltuutettuna vuosina 1882–1894.
Oulun normaalikoulu
Oulun normaalikoulu, eli Norssi, on Oulun yliopiston kasvatustieteiden tiedekuntaan kuuluva harjoittelukoulu. Oulun normaalikoulu on oppilasmäärällä mitattuna Suomen suurin harjoittelukoulu. Oulun normaalikoulu sijaitsee Oulussa Linnanmaan yliopistoalueella ja Koskelassa. Oulun normaalikouluun kuuluu luokkien 1–6 koulu Linnanmaalla, luokkien 1-6 koulu Koskelassa, luokkien 7–9 koulu ja lukio Linnanmaalla. Oulun normaalikoulu toimii kolmessa erillisessä rakennuksessa. Koskelan ja Linnanmaan alakoulujen koulurakennukset ovat erillään yhdistetystä yläluokkien ja lukion rakennuksesta. Arkkitehti Heikki Taskisen suunnittelemat uudet koulurakennukset valmistuivat 1982 ja 1983.
Perusasteella (luokat 1-9) opiskelee n. 900 oppilasta ja lisäksi lukiossa n. 250 opiskelijaa. Yksiköissä harjoittelee ohjatussa opetusharjoittelussa vuosittain yhteensä n. 650 Oulun yliopiston opiskelijaa.
Lukuvuonna 2018–2019 Norssin rehtoreina toimivat Kari Kumpulainen (johtava rehtori), Eija Kumpulainen (rehtori, lukio), Hannu Juuso (rehtori, perusopetus ja Linnanmaa 1-6), Pasi Hieta (apulaisrehtori, luokat 7–9) ja Sari Räisänen (apulaisrehtori, Koskela 1–6).
Oulun normaalikoulu on osa Suomen Unesco-kouluverkostoa, harjoittelukoulujen yhteistä eNorssi -verkostoa ja opetushallituksen majakkakouluverkostoa.
Oulun normaalikoulun lukio on Oulun yliopiston opettajankoulutuslaitoksen yksikkö, jonka tehtävänä on oppilaiden opetuksen lisäksi ohjata opettajaksi opiskelevia opetusharjoittelijoita. Normaalikoulun rakennukset sijaitsevat yliopiston Linnanmaan kampuksella. Koulussa on noin 250 oppilasta ja hieman yli 80 aloituspaikkaa vuosittain. Vuonna 2015 sisäänpääsyn keskiarvoraja oli 8,5.
Normaalikoulu on Oulun vanhan koulun perillinen.
Vuonna 2013 Oulun kaupungin hallinnoima Koskelan koulu lakkautettiin ja koulu siirtyi Oulun normaalikoulun osaksi. Uudeksi nimeksi yksikölle tuli Oulun normaalikoulu, Koskela.
Koskelan yksikössä opiskelee n. 260 oppilasta luokilla 1-6. Koulussa annetaan myös maahanmuuttajien valmistavaa opetusta. Koulussa järjestetään luokanopettajakoulutuksen ohjattua opetusharjoittelua. Opiskelijat harjoittelevat kolmessa eri jaksossa. Pääosin ensimmäisen opiskeluvuoden aikana opiskelijat tutustuvat kouluun orientoivassa harjoittelussa (OKT) kolmessa kolmen päivän jaksossa. Kandidaatin tutkinnon perusharjoittelussa (KKT) opiskelijat harjoittelevat 6 viikon aikana niin ryhmissä, pareina kuin yksinkin. Maisterivaiheen harjoittelussa (MKT) opiskelijat harjoittelevat 8 viikon ajan ensin vastuuaineiden opetusta ja sen jälkeen kahden viikon ajan vastuun ottamista kokonaisista koulupäivistä.
Koskelassa toimii aktiivinen vanhempaintoimikunta Kimppa. Vuosittaisiin tapahtumiin kuuluu mm. syksyisin järjestettävä pihatapahtuma, Halloween-juhla ja kevään vappukarnevaali.
Karl Robert Åström
Karl Robert Åström (19. marraskuuta 1839 – 11. tammikuuta 1897) oli Torniosta kotoisin ollut kunnallisneuvos, joka perusti vuonna 1863 nahkatehtaan Ouluun. 1860-luvun lopulla tehtaan osakkaaksi tuli myös hänen veljensä Hemming Åström, minkä johdosta se tunnetaan Veljekset Åströmin nahkatehtaana. Veljekset olivat aktiivisia kunnallisia ja alueellisia toimijoita Oulun kaupungissa ja Pohjois-Pohjanmaalla 1800-luvun loppupuolella suunnitellen muun muassa rautatietä Jäämereltä Pietariin. Karl Robert Åstrom toimi Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1874–1897.
Cuando la tierra toca el cielo
Cuando la tierra toca el cielo on espanjalaisen Tierra Santa -yhtyeen maxisingle, joka ilmestyi vuonna 2001. Se sisältää kappaleet "Pegaso" sekä "El laberinto del minotauro". Kappaleet nauhoitettiin joulukuussa 2000 Sonido XX1 -studioilla Pamplonassa. Levyn mukana myytiin video/DVD, joka sisältää haastatteluja, konserttitaltiointeja sekä pätkiä yhtyeen kiertueelta.
Kajaanin taidemuseo
Kajaanin taidemuseo on entisessä poliisitalossa sijaitseva vuonna 1993 toimintansa aloittanut aluetaidemuseo. Vuonna 1936 valmistuneen funktionalistisen museorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Eino Pitkänen. Aidattu veistospiha yhdistää museorakennuksen entiseen raatihuoneeseen. Carl Ludvig Engelin suunnittelemaan ja 1831 valmistuneeseen raatihuoneeseen on sijoitettu museon toimisto- ja kokoustilat.
Museon kokoelmissa on pääasiallisesti 1980- ja 1990-luvun suomalaista taidetta. Merkittäviä teoskokonaisuuksia on muun muassa Juhana Blomstedtilta, Carolus Enckelliltä, Tapio Junnolta, Pauno Pohjolaiselta, Kain Tapperilta ja Nina Ternolta. Merkittäviä kainuulaistaiteilijoita kokoelmassa edustavat muun muassa H. Ahtela, Helvi Hyvärinen, Matti Koskela, Jaakko Leppänen ja Kaarlo Mikkonen.
Museo vastaa myös Kajaanin kaupungin taidekokoelmasta. Kaupungin taidekokoelmaan kuuluvia teoksia on asetettu esille useisiin kaupungin julkisiin tiloihin. Museossa on vaihtuvia näyttelyitä.
Suomi-salaliitto
Suomi-salaliitto (Suomi-suunnitelma, Suomi-strategia) on thaimaalaisen journalistin, Sondhi Limthongkulin, vuonna 2006 esittämä teoria salaliitosta, jonka Thaimaan silloinen pääministeri Thaksin Shinawatra olisi tehnyt entisten vasemmisto-opiskelijoiden kanssa syrjäyttääkseen Thaimaan kuninkaan, kaapatakseen vallan ja tehdäkseen Thaimaasta yksipuoluetasavallan. Vaikka salaliiton olemassaololle ei löytynyt mitään todisteita, se haittasi Thaksinin ja hänen hallituksensa suosiota.
Nimitys tulee siitä, että väitteiden mukaan Thaksin ja entiset opiskelijat olisivat suunnitelleet salaliiton Suomessa pidetyssä tapaamisessa vuonna 1999.
Keuhkofibroosi
Keuhkofibroosissa (keuhkojen sidekudoistuminen) keuhkokudos korvautuu vähitellen sidekudoksella.
Sairauden alkusyytä ei tunneta. Sillä on jokin yhteys muihin sidekudossairauksiin, sillä sairaus liittyy melko usein nivelreumaan tai sklerodermaan (yleistynyt ihonkovettumatauti) tai muihin sidekudostauteihin
Las mil y una noches
Las mil y una noches () on Tierra Santa -yhtyeen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Se äänitettiin Lorca Rock -festivaalilla. Levystä on olemassa myös DVD-versio.
Marquette
Marquette on Yläjärven rantakaupunki Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki on samannimisen piirikunnan keskus.
Marquette on satamakaupunki, siellä lastataan pääasiassa rautamalmia. Northern Michigan University sijaitsee siellä. Marquette on Michigan- ja Yläjärvien väliin jäävän niemimaan suurin kaupunki. Kaupungissa sataa talvisin keskimäärin 325 cm lunta ja se on Yhdysvaltain toiseksi lumisin kaupunki. Marquette on suomalaisen Kajaanin kaupungin ystävyyskaupunki.
Halkokari
Halkokari on Kokkolan kaupunginosa, jossa sijaitsi vielä 1800-luvulla vilkas satama. Muun muassa terva oli erittäin tärkeä vientituote ulkomaille ja tervan haju on säilynyt hiekkarannalla nykypäiviin saakka. Tunnetuimpia tapahtumia sataman ajoilta on Halkokarin kahakka vuonna 1854, jolloin torjuttiin englantilaisten yritykset tuhota satama. Halkokari sijaitsee meren läheisyydessä kaupungin pohjoispuolella, välimatka kaupungin keskustaan n. 2 km. Halkokarin alueelta löytyy mm. suomenkielinen alakoulu Halkokarin koulu, yksi lähikauppa ja päiväkoti. Ennen vuoden 1977 kuntaliitosta Halkokari kuului Kaarlelan kuntaan.
Tankar
Tankar on majakkasaari Perämerellä Kokkolan edustalla. Saaressa on punavalkoinen korkea Tankarin majakka ja ympäri vuoden toimiva luotsiasema. Matka Kokkolasta saareen on noin 17 km.
Saari nousi merestä noin 1200-luvulla maankohoamisen seurauksena. Saaren ensimmäisten asukkaiden uskotaan olleen hylkeenpyytäjiä, joita liikkui alueella runsaasti. 1500-luvulla hylkeenpyytäjien ja kalastajien tukikohdaksi vakiintunut karu luoto sai jo varhain tunnuksekseen merimerkin. Merenkulkijoiden oppaaksi rakennettiin kivikummeli, jonka näkyvyyttä lisäsi kummelista esiin pistävien rautatankojen päihin kiinnitetyt tynnyrit. Aiemmin "Klippan"-nimisenä tunnettu saari sai merimerkkinsä ansiosta nimen "Tankokari", josta myöhemmin muotoutui saaren nykyinen nimi Tankar. Kalastuksen kasvaessa saarelle rakennettiin pieniä mökkejä, joissa kalastajat asuivat pyyntiajan ja heillä oli saarella myös omia kotieläimiään. Etenkin lampaat aiheuttivat saaren luonnolle suurta tuhoa syömällä saaren miltei paljaaksi. Majakka rakennettiin 1889 ja sähköistettiin 1961, jota ennen saarella toimi valokoppi eli lyysi.
Tankarin luonto on monipuolinen. Pohjoispuolen kivikko tarjoaa lintuharrastajille lintujen seurantamahdollisuuksia. Lintuja tarkkaillaan ja rengastetaan alueella harrastajavoimin sekä saarella on myös oma lintuasema. Keskimäärin vuodessa rengastetaan 1500 lintua. Saarella kulkee noin kilometrin pituinen luontopolku, jonka varrella kerrotaan Tankarin luonnosta.
Tankarin vanhin yksityinen rakennus, kalastajamökki ”Sjöbloms bastu”, on vuodelta 1768. Saaren keskiosassa sijaitseva Tankarin kirkko on rakennettu vuonna 1754. Suurin osa saaren vanhoista rakennuksista suojeltuja. Mökkien lisäksi Tankarissa on myös muutama vanha huvila ja nykyaikainen luotsiasema.
Tankarissa toimii hylkeenpyyntimuseo, joka on auki sopimuksen mukaan. Matkailijoita varten on vierasvenelaituri, vierasmaja, kahvio ja grillikatos. Kesällä saarelle järjestetään päivän mittaisia retkiä m/s Jennyllä ja joinakin talvina saarelle on päässyt autolla aurattua uraa pitkin.
Lusikkahaarukka
Lusikkahaarukka eli "luha" on kenttäoloissa tarkoitettuun ruokailuun valmistettu lusikan ja haarukan yhdistelmä, jossa lusikka ja haarukka on yhdistetty toisiinsa taittonivelenä toimivalla niitillä.
Suomen puolustusvoimien käyttämän, useiden eri valmistajien tekemän lusikkahaarukan lusikka ja haarukka oli alkujaan valmistettu alumiinista ja niitti ruostumattomasta teräksestä. Myöhemmät Hackmanin valmistamat luhat on tehty kokonaan ruostumattomasta teräksestä.
Monissa muissa armeijoissa lusikka ja haarukka ovat erilliset, mutta niiden kuljetusasennon kiinnitysmekanismi ei ole yhtä kestävä kuin lusikkahaarukan.
Lusikkahaarukka – sotilasslangissa ”mysteerio” – on mitoitettu siten, että se sopii taitettuna kenttäkeittoastian (pakin) ja sen kannen väliin. Näin sitä ei kuitenkaan juuri koskaan kuljeteta, sillä tällaisesta kuljetustavasta aiheutuu sotilaan helposti paljastavaa ääntä. Tämän vuoksi lusikkahaarukkaa on suositeltu kannettavaksi vasemmassa rintataskussa.
Cambridgessa sijaitsevan Fitzwilliam Museumin kokoelmiin on 1990-luvulta lähtien kuulunut lusikkahaarukkaa muistuttava työkalu, joka on ajoitettu 200–300-luvulle jaa. Hopeasta ja teräksestä valmistettu työkalu on luultavasti yksittäiskappale, joka on tehty rikkaan matkustelijan tilauksesta.
Spork on lusikkahaarukka, jossa osa lusikan kuuppaosasta on muotoiltu haarukan piikeiksi. Nimi tulee englannin sanoista "spoon"" ja ""fork". Sana esiintyy "Century Dictionary" -sanakirjan vuonna 1909 julkaistussa täydennysosassa. Vastaava väline mainitaan nimellä "runcible spoon" Edward Learin vuonna 1871 julkaistussa runossa "The Owl and the Pussycat""."
Kielikone
Kielikone Oy on suomalainen kielialan yritys ja digitaalisten sanakirjojen markkinajohtaja Suomessa. Yritys on parhaiten tunnettu tietokoneilla ja matkapuhelimilla käytettävistä MOT-sanakirjoistaan.
Yritys on lähtöisin Suomen itsenäisyyden rahaston Sitran Kielikone-projektista. Projektin pohjalta perustettiin yritys vuonna 1987. Kielikoneen ensimmäinen digitaalinen sanakirja julkaistiin vuonna 1989.
Kielikoneen palveluvalikoimaan kuuluvat MOT-sanakirja-, -konekäännös- ja -kielentarkistuspalvelut. Kielikoneen tuotteita ja palveluita on saatavilla Windows-, Internet-, intranet-, ja mobiiliympäristöihin. Palvelut on tehty yhteistyössä sanakirjakustantajien ja kieliasiantuntijoiden kanssa. Kielikoneen tuotteita ja palveluita käytetään yrityksissä, julkishallinnossa, oppilaitoksissa ja yksityistalouksissa. Kielikoneella on asiakkaita yli 100 maassa.