hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Edward R. Murrow
Edward R. Murrow (synt. Egbert Roscoe Murrow; 25. huhtikuuta 1908 Greensboro, Pohjois-Carolina – 27. huhtikuuta 1965 New York, New York) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiojournalisti.
Murrow'n ura radiossa alkoi vuonna 1935, jolloin hänet palkattiin CBS:n uutisten esimieheksi. Hän pyrki kasvattamaan CBS:n uutisten arvostusta palkkaamalla toimittajia asiantuntemuksen eikä niinkään radiokokemuksen perusteella. Palkattujen toimittajien joukossa olivat muun muassa Charles Collingwood, Eric Sevareid, William L. Shirer ja Howard K. Smith. Uudet toimittajat tunnettiin yleisesti nimellä "Murrow's Boys".
Toisen maailmansodan aikana Murrow teki itse reportaaseja suoraan tapahtupaikoilta ja asettui usein vaaralle altiiksi, kuten selostaessaan vuonna 1940 Lontoon pommituksia talojen katoilta.
Sodan jälkeen Murrow nimitettiin CBS:n uutisten varatoimitusjohtajaksi. Ensiesiintymisensä televisiossa Murrow teki 1951 ohjelman "See It Now" isäntänä.. Vuonna 1953 ohjelma käsitteli Milo Radulovichin erottamista Yhdysvaltain ilmavoimista sillä perusteella, että Radulovichin äiti ja sisar olivat kommunistimyönteisiä. "See It Now" epäili erottamispäätöksen laillisuutta, ja pian lähetyksen jälkeen Radulovich sai työnsä takaisin. Tapausta voidaan pitää yhdysvaltalaisen journalismin ja politiikan käännekohtana. Pian ohjelman jälkeen ilmeni, että senaattori Joseph McCarthy aikoi hyökätä Murrow'ta vastaan. Myös Murrow oli kerännyt aineistoa McCarthysta, ja 9. maaliskuuta 1954 lähetetty ohjelma koostui lähes yksinomaan McCarthyn omista lausunnoista ja antoi hänestä kuvan fanaatikkona. McCarthy sai tilaisuuden vaatimaansa vastineeseen ja nimitti Murrow'ta "šakaalilauman johtajaksi", mutta lausunto kääntyi häntä itseään vastaan. Ohjelman vaikutusvallan ja ajoituksen ansiosta McCarthyn vaikutusvalta romahti.
1950-luvun lopulla CBS:n ja Murrow'n välit alkoivat kiristyä, ja vuonna 1961 hän siirtyi presidentti John F. Kennedyn nimittämänä "United States Information Agency"n johtoon. Kolme vuotta nimityksen jälkeen Murrow'lla todettiin keuhkosyöpä. Murrow kuoli 1965.
Vuonna 1964 Edward R. Murrow sai Presidential Medal of Freedomin. Radio Hall of Fameen hänet valittiin vuonna 1988. Hän sai myös 9 Emmy-palkintoa, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Lisäksi hänet palkittiin Grammylla vuonna 1966 äänilevystä "A Reporter Remembers, Vol. 1: The War Years".
George Clooney on ohjannut Murrowin urasta elokuvan "Hyvää yötä ja onnea", jossa Murrowia esittää David Strathairn.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2008 – miesten turnaus
Pekingin olympialaisten 2008 miesten jalkapalloturnaus pelattiin 7.-23. elokuuta 2008. Olympiaturnauksen pelaajien piti olla alle 23-vuotiaita, mutta jokaisella joukkueella oli oikeus käyttää kolmea yli-ikäistä pelaajaa.
Olympiakultaa voitti Argentiina. Se voitti loppuottelussa Nigerian maalein 1-0.
Vuoden 2008 olympialaisten jalkapalloturnaukseen selviytyi karsintojen kautta 15 maata. Isäntämaa Kiina selviytyi kisoihin ilman karsintoja.
Turnauksen paras maalintekijä oli neljä maalia tehnyt Italian Giuseppe Rossi.
Fytokemia
Fytokemia on tieteenala, joka tutkii kasveissa esiintyviä kemiallisia yhdisteitä, niiden kemiaa, biosynteesiä, esiintyvyyttä ja metaboliaa. Fytokemian tutkimuskohteita ovat erityisesti biologisesti aktiiviset aineet ja niiden mahdolliset terveysvaikutukset, kuten antioksidatiivisuus tai antimutageenisuus. Fytokemian tutkimusta hyödynnetään muun muassa terveysvaikutteisten elintarvikkeiden ja luonnonlääkinnän kehityksessä.
Huan Jing
Huan Jing on kiinalainen kaukokartoitussatelliittien perhe.
Sana Huan Jing tarkoittaa ympäristöä. Länsimaissa nämä satelliitit tunnetaan tämän sanan lyhenteen HJ ja numeron koodaamina.
HJ-1 on pieni polaariradalla lentävä satelliittien parvi. HJ-1C-satelliitin SAR-tutka mittaa S-taajuuskaistalla, satelliitit HJ-1A ja HJ-1B mittaavat optisella taajuudella. Ne käyttävät CCD-kameraa mittauksiin infrapuna-alueella (Hj-1B) ja hyperspektaalikuvauksessa (Hj-1A).
6. syyskuuta 2008 Kiina laukaisi kaksi Huan Jing -satelliittia.
Toivalan taistelu
Toivalan taistelu käytiin Suomen sodan aikana 18. kesäkuuta - 29. syyskuuta 1808 välisenä aikana Kuopion pohjoispuolella Toivalassa, jonne eversti Johan August Sandelsin johtamat ruotsalaiset joukot olivat asettuneet puolustusasemiin Toivalansalmen pohjoisrannalle.
Voitettuaan venäläiset Pulkkilan taistelussa 2. toukokuuta 1808 Sandels lähetti pieniä komennuskuntia Savon suuntaan valtaamaan venäläisten kuormastoja ja varastoja. Komennuskuntien onnistunut toiminta sai ruotsalaisten ylipäällikön Klingsporin antamaan Sandelsille käskyn vallata Kuopio. Tätä tehtävää suorittamaan lähetetty majuri Carl Wilhelm Malm valtasi Kuopion takaisin 12. toukokuuta 1808 noin 200 miehen voimin, jolloin myös kaupungissa olleet venäläisten suuret varastot joutuivat hyökkääjien haltuun.
Koska Malmin joukko oli liian pieni voidaakseen pitää kaupunkia pysyvästi hallussaan, Sandels siirsi koko 5. prikaatinsa sinne. 1500 miehen prikaati saapui Kuopioon 20. toukokuuta viikon kestäneen marssin jälkeen. Prikaati jatkoi sitten matkaa etelään aina Juvalle saakka, jonka sen etujoukot valtasivat 28. toukokuuta. Venäläiset keskittivät Savon suunnalle noin 7000 miehen vahvuiset joukot, joita komensi kenraali Michael Andreas Barclay de Tolly. Tämän jälkeen Sandels joutui perääntymään hitaasti pohjoiseen ja lopulta hänen joukkonsa asettuivat kesäkuussa 300-500 metriä leveän Toivalansalmen pohjoisrannalle rakennettuihin puolustusasemiin.
Venäläiset yrittivät kertoja kesän aikana päästä Toivalan salmen yli ja vallata Pyssykalliolla sijainneet puolustajien etuvartioasemat. Ruotsalaiset kuitenkin torjuivat yritykset. Kesäkuun lopulla de Tolly lähti Kuopiosta aikoen siirtää pääosan joukoistaan Pohjanmaalle, jossa venäläiset olivat joutumassa alakynteen ruotsalaisten hyökätessä etelään. Kuopioon jäi noin 3000 miestä. Sandels ryhtyi hyökkäämään ja 26. kesäkuuta 1808 hänen lähettämänsä 20 venekunnan osasto tuhosi Kuopion ja Varkauden välillä sijaitsevassa Paukarlahdessa venäläisten 200 vaunun kuormaston. Toinen 600 miehen ja 4 tykin vahvuinen osasto lähetettiin seuraavana yönä veneillä Kuopioon, jossa se kävi hyökkäykseen venäläisiä vastaan. Kenraali de Tolly joutui palauttamaan päävoimansa takaisin Kuopioon, jonne Sandels sitoi ne koko loppukesäksi.
Sandels lähti Toivalansalmelta 29. syyskuuta 1808, kun ruotsalaiset olivat kärsineet tappion Oravaisten taistelussa ja aloittaneet vetäytymisen kohti pohjoista. Sandelsin joukot vetäytyivät pohjoiseen ja asettuivat uusiin asemiin Iisalmen Koljonvirran seudulle.
Toivalan taistelujen muistomerkki sijaitsee Vuorelassa 5-tien varressa.
Korson Kaiku (salibandy)
Korson Kaiku (lyh. KorsKa) on vantaalaisen saman nimisen urheiluseuran salibandyjaosto. Seuran naisten edusustujoukkue pelasi kaudella 2007–2008 Naisten Salibandyliigassa, mutta putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan. Miesten edustusjoukkuetta seuralla ei ole, mutta juniorijoukkueita on tytöillä B-F ikäluokista ja pojilla A-D ikäluokista. Lisäksi seura järjestää kuntosalibandya aikuisille.
Kivijalkakauppa
Kivijalkakauppa on liike, joka sijaitsee kerrostalon katutasossa. Liiketila on helposti saavutettavissa kadulta. Kaupan näyteikkunat toimivat liikkeen mainoksina, joiden avulla pyritään houkuttelemaan ohikulkijoita ostoksille. Kerrostalon muissa kerroksissa voi olla esimerkiksi asuinhuoneistoja, toimistoja ja muita kauppaan liittymättömiä huoneistoja. Talo on yleensä rakennettu ensisijaisesti muuhun kuin kaupan käyttöön.
Kivijalkakauppa on tiiviisti rakennetuissa kaupunkikeskustoissa tavallinen kauppatilan muoto. Erillisiä kaupoiksi tehtyjä rakennuksia esiintyy laajemmin kaupunkikeskustojen ulkopuolella.
Keskustelussa termiä kivijalkakauppa käytetään usein vertailukohtana kauppakeskuksille, automarketeille ja tavarataloille. Monesti kivijalkakaupalla tarkoitetaan lähellä olevaa pienikokoisempaa kauppapistettä, esimerkiksi lähikauppaa, kun taas kauppakeskus, automarket ja tavaratalo kuvaavat kauempana sijaitsevia suuria kaupan keskittymiä.
Käytännössä sanat "kivijalkakauppa" ja "kivijalkaliike" ovat siirtymässä tarkoittamaan verkkokaupan eli nettikaupan vastakohtaa, fyysistä liiketoimintaa tai liiketilaa, jossa asiakas kohdataan kasvokkain ja jossa tämä pääsee näkemään ja koskettamaan myytäviä tavaroita. Esimerkkeinä Ylen juttu "Kivijalkakaupat kiinnostavat jälleen" ja Onnistu yrtittäjänä -palvelun artikkeli "Verkkokauppa vai kivijalkamyymälä - kumpi kannattaa?" . "Kivijalkakauppa" on saanut hyvin paljon saman merkityksen kuin englannin "brick and mortar store" tai "brick and mortar business".
Khabrias
Khabrias (, k. 357 eaa.) oli ateenalainen kenraali. Hän opiskeli Platonin Akatemiassa. Khabrias voitti Gorgopaan johtamat spartalaiset ja aiginalaiset Aiginalla ja komensi laivastoa, joka auttoi Kyproksen kuningasta Euagorasta taistelussa persialaisia vastaan. Vuonna 378 eaa., kun Ateena liittoutui Theban kanssa Spartaa vastaan, hän kukisti Agesilaos II:n lähellä Thebaa.
Vuonna 376 eaa. Khabrias voitti Spartan laivaston lähellä Naksosta. Vuonna 366 eaa. häntä ja Kallistratosta syytettiin petoksesta, Oropoksen neuvomisesta antautumaan thebalaisille. Hänet vapautettiin syytteistä, ja pian hän astui Egyptin kuninkaan Teoksen palvelukseen puolustamaan maata persialaisia vastaan. Liittolaissodan puhjettua vuonna 357 eaa. hän johti Khareen kanssa Ateenan laivastoa. Khabrias kuoli hyökkäyksessä Khiokselle.
Kantaja (biologia)
Kantaja tarkoittaa biologiassa eliötä, jolla on perimässään resessiivinen alleeli heterotsygoottisena. Näin yksilö voi levittää alleelia jälkeläisilleen, joilla ominaisuus ilmenee, jos ne saavat alleelin myös toiselta vanhemmaltaan. Usein kyseinen alleeli on tautia aiheuttava.
Maitojauhe
Maitojauhe on kuivattua maitoa. Maitojauhetta käytetään elintarviketeollisuudessa, kotitalouksissa sekä eläinten rehuksi . Maitojauhepohjaisia valmisteita ovat muun muassa erilaiset kastike- ja keittoainekset, vanukasjauheet, jauhemaiset äidinmaidonkorvikkeet, lastenvelli- ja puurojauheet, kahvikermajauhe sekä kaakaomaitojauhe sekä suurtalouskäyttöön valmistetut erikoistuotteet.
Maitojauheen kehitti venäläinen tohtori Osip Krichevsky vuonna 1802
Maitojauhe valmistetaan kuivaamalla eli poistamalla pastöroidusta maidosta vesi. Maito kuivataan suihkuttamalla se kammioon, jossa se kohtaa vastakkaiseen suuntaan tulevan lämpimän ilmavirran. Lämmin ilma haihduttaa veden maitopisaroista, jonka jälkeen kuiva maitopulveri kerätään kasaan hienona pulverina. Kotitalouksien käyttöön tarkoitettu maitojauhe instantoidaan kuivatuksen jälkeen. Instantointi tarkoittaa maitojauheen hiukkaskoon kasvattamista. Isot hiukkaset liukenevat paremmin veteen kuin pienet hiukkaset . Ruuanvalmistukseen käytetty maitojauhe on sumu(tus)kuivattua, instantoitua ja rasvatonta maitojauhetta. Maitojauhe on aina homogenoimatonta. Maitojauhetta saa myös vähälaktoosisena.
Yksi litra valmista maitoa saadaan sekoittamalla 2 dl maitojauhetta litraan vettä.
Avaamattomana tuote säilyy huoneenlämmössä vähintään viimeiseen myynti- tai käyttöpäivämäärään saakka. Avattuna, kosteudelta suojattuna säilyvyys on noin 1-3 kk, tuotteesta riippuen. Maitojauheen rakenne ei kestä pakastamista sillä se paakkuuntuu, jonka jälkeen jauheen käyttö voi olla hankalaa.
Henkikirja
Henkikirja oli maan väestöstä ja kiinteistöistä kutakin kuntaa varten erikseen pidetty väestöluettelo. Sen laati henkikirjoittaja vuosittain pidetyn henkikirjoituksen perusteella ja sen tietoihin perustui maan väkiluku, verovelvollisuuden täyttäminen ja äänioikeuden käyttämismahdollisuus.
Henkikirjojen alkuna voidaan pitää Ruotsi-Suomen vuoden 1556 voutijärjestystä, jonka perusteella voudit laskivat väkiluvun kylittäin ja taloittain. Nimi henkikirja tuli käyttöön 1620-luvun lopulla, jolloin luetteloja alettiin ylläpitää henkirahan perimistä varten. Aluksi henkikirjoihin merkittiin 15–65-vuotiaat henkilöt, ei kuitenkaan aatelisia, sotilaita tai niitä, jotka työkyvyttömyyden tai köyhtymisen vuoksi eivät voineet henkirahaa maksaa. Vuodesta 1766 lähtien niihin merkittiin koko väestö, myös veroista vapautetut. Henkikirjoittajan tehtäväksi henkikirjan laatiminen tuli 1779.
Vuonna 1894 annetun henkikirjoitusasetuksen mukaan henkikirjaan merkittiin ristimänimi, sukunimi, ammatti, syntymävuosi, syntymäpäivä, viimeinen henkikirjoituspaikka, kuuluuko henkilö ei-luterilaiseen uskontokuntaan ja haluaako henkilö tulla vapautetuksi henkirahan maksamisesta. Henkikirja tehtiin maalla kustakin kihlakunnasta siten, että kihlakuntaan kuuluvat seurakunnat tai seurakunnan osat merkittiin erikseen. Kaupunkien väestö merkittiin henkikirjaan erottelematta seurakuntia, joita kaupungissa ehkä oli.
Henkiraha lakkautettiin vuonna 1924, mutta henkikirjoja ylläpidettiin sen jälkeenkin väestö- ja kiinteistöluetteloina. Vuoden 1950 henkikirjoitusasetuksen mukaan henkikirjaan merkittiin kiinteistöt kylittäin ja kaupunginosittain, kiinteistön omistaja ja omistajan kotipaikka. Kunkin kiinteistön kohdalle merkittiin kaikki siellä asuvat henkilöt. Lisäksi kunkin kiinteistön kohdalle merkittiin ne henkilöt, yhdyskunnat, yhtiöt, muut yhteisöt, laitokset ja säätiöt, jotka pitivät hallussaan huoneistoa, myymälää tai työhuonetta kiinteistössä. Henkikirjaan merkittiin myös jokaisen henkilön täydellinen nimi, syntymäpäivä ja -paikka, ammatti ja siviilisääty. Kaikista 15 vuotta täyttäneistä henkilöistä laadittiin aakkosellinen luettelo, johon merkittiin nimi, syntymävuosi ja asunto-osoite. Kukin henkilö oli henkikirjoitettava siinä kunnassa, jossa hänellä oli tammikuun 1. päivänä kotipaikka. Kotipaikkarekisteri tarkistettiin vuosittain henkikirjoituksessa, minkä perusteella laadittiin henkikirja. Henkikirja oli päätettävä henkikirjoitusvuoden toukokuun 31 päivänä. Henkilöllä tammikuun ensimmäisenä päivänä olleen henkikirjoituskunnan perusteella määräytyi hänen verotuskuntansa, eikä henkikirjoituskuntaa voinut vaihtaa kesken vuotta.
Vuotuiset henkikirjoitukset lopetettiin vuoden 1990 alusta lukien, ja henkikirjat poistuivat kokonaan käytöstä vuonna 1993 uuden väestötietojärjestelmän aloittaessa toimintansa.
Henkikirjoja Suomesta säilytetään Kansallisarkistossa Helsingissä ja niitä sisältyy jossain määrin myös Arkistolaitoksen Internetissä julkaisemaan Kansallisarkiston digitaaliarkistoon. Henkikirjat ovat myös eräänä lähdesarjana 1900-luvun alkupuolella kirjailija Jalmari Finnen aloitteesta osasta Suomea kerätyssä Suomen asutuksen yleisluettelossa.
Taudinkantaja
Taudinkantaja tarkoittaa eliötä, useimmiten ihmistä, jonka elimistössä on tartuntatautia aiheuttavia viruksia tai bakteereita. Yleensä taudinkantajasta puhutaan, kun henkilö ei oireile, mutta myös oireileva ihminen on taudinkantaja. Oireilun puuttuminen voi johtua taudin itämisajasta tai taudinkantajan vahvemmasta vastustuskyvystä. Taudinkantajilla on suuri riski tartuttaa muita, sillä usein ei osata varoa oireilematonta ihmistä.
Tautien leviämistä pyritään estämään muun muassa karanteenilla.
Timotheos
Timotheos (; τιμή, "timē", 'kunnia'; θεός, "theós", 'jumala'), latinaksi Timotheus, on antiikin ajalta peräisin oleva miehen nimi. Se voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Käyttäjärooli (UML)
Käyttäjäroolia () käytetään ohjelmistokehityksessä kuvaamaan henkilökäyttäjärooleja tai ulkoisia järjestelmiä. Käyttäjäroolina oleva järjestelmä kommunikoi tarkasteltavan järjestelmän kanssa. UML määrittelee tarkasti käyttäjäroolin. Käyttäjäroolista käytetään joskus myös käsitettä aktori.
Vinjetti (grafiikka)
Vinjetti () on kirjan luvun alku- tai loppukoriste. Myös lehtien vakiopalstojen koristeena olevia kuvioita tai logoja kutsutaan vinjeteiksi. Vinjettien tarkoituksena on rytmittää tekstiä ja erottaa eri tekstiosuudet toisistaan.
Alun perin vinjetit olivat viiniköynnöstä kuvaavia ornamentteja, mistä sana on peräisin. Edelleenkin kasviaiheet ovat suosituimpia vinjettejä.
Timotheos (kenraali)
Timotheos (k. 354 eaa.) oli ateenalainen valtiomies ja kenraali, joka pyrki palauttamaan Ateenan suurvallaksi tekemällä siitä niin kutsutun toisen Ateenan imperiumin vahvimman valtion. Hän oli ateenalaisen kenraali Kononin poika.
Timotheos opiskeli Platonin Akatemiassa. Vuosien 378 ja 356 eaa. välillä hän toimi usein strategoksen virassa Ateenan ja Spartan välisissä sodissa ja johti Ateenan laivastoa. Tuohon aikaan Ateenan tavoitteena oli Deloksen meriliiton uudelleenherättäminen ja Ateenan merimahdin palauttaminen.
Timotheos kuoli Khalkiksella ja hänet haudattiin Kerameikokselle.
Kari Peitsamo &amp; Hirttämättömät
Kari Peitsamo & Hirttämättömät oli suomalainen rockyhtye, joka toimi 1990-luvun lopulla. Yhtyeen muodostivat kitaristi-laulaja Kari Peitsamo ja basisti-laulaja Brono Starr (oik. Jarmo Linna) sekä aluksi rumpali Jani Wasama, jonka tilalle yhtyeeseen tuli myöhemmin Arto Rautajoki.
Yhtyeen ensimmäinen albumi Bubblegum Warriors in Faded Jeans julkaistiin 1998. Albumin Peitsamon ja Brono Starrin yhdessä tekemät kappaleet ovat suomenkielisiä yhtä saksankielistä ja yhtä englanninkielistä lukuun ottamatta. Peitsamo laulaa levyn kappaleista suurimman osan; Brono Starr laulaa kaksi kappaletta yksin ja kaksi duettona Peitsamon kanssa. Yhtyeen toinen ja viimeinen albumi Brono Starr's Rock'n'roll Roadside Attraction julkaistiin 1999. Levyn kappaleet ovat kolmea coveria lukuun ottamatta Peitsamon tekemiä. Tällä kertaa laulukieli on yhtä saksankielistä kappaletta lukuun ottamatta englanti. Molemmat levyt ovat Tuomo Valtosen tuottamia.
Sigurd Andersson
Sigurd Andersson (18. heinäkuuta 1926 – 5. helmikuuta 2009) oli ruotsalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1950-luvun alkupuolella. Hän voitti olympiapronssia vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa 4x10 km viestissä.
Andersson voitti tammikuun lopussa 1951 Garmisch-Partenkirchenin kansainvälisen hiihtokilpailun 18 kilometrin hiihdon.
Jynkän taistelu
Jynkän taistelu käytiin Suomen sodan aikana 15. maaliskuuta 1808 Jynkänlahden tienoilla lähellä Kuopiota. Taistelussa olivat vastakkain kapteeni Joachim Zachris Dunckerin johtama 300 miehen ruotsalaisosasto ja kenraali Tutshkovin venäläiset joukot.
Sodan alettua helmikuun lopulla lähti eversti Johan Adam Cronstedtin komentama Savon prikaati vetäytymään Mikkelistä pohjoiseen kohti Kuopiota kun kenraali Tutskovin johtamat 7000 miehen vahvuiset venäläisjoukot hyökkäsivät rajan yli. Ensimmäinen taistelukosketus joukkojen välillä oli Leppävirralla mutta vasta Jynkässä käytiin koko sodan ensimmäinen merkittävä taistelu.
Ruotsalaisten pääjoukko vetäytyi Kuopiosta Toivalansalmen yli Toivalaan ja kapteeni Duncker jätettiin osastoineen Jynkänlahteen viivyttämään eteneviä venäläisiä. Taistelua käytiin useita tunteja kolmessa eri paikassa, ensin Jynkänlahden pohjukassa, sitten Jynkänlahden suulla ja lopuksi ulompana järvellä. Duncker miehineen taisteli menestyksellisesti, mutta venäläiset onnistuivat joka vaiheessa pääsemään heidän selustaansa. Lopulta Dunckerin osasto perääntyi ensin Kuopioon ja sieltä sitten Kallaveden yli Toivalaan ruotsalaisten pääjoukon luokse. Venäläiset seurasivat perässä ja miehittivät Kuopion kaupungin. Jynkän taistelussa ja Kuopiossa Duncker menetti 34 kaatunutta ja venäläisten tappiot olivat noin 60 miestä.
Jynkän taistelun muistomerkki sijaitsee Kallaveden kirkon läheisyydessä.
Sbandy
Sbandy on lahtelainen salibandyn erikoisseura, jolla on myös cheerleading-toimintaa. Seuran sekä miesten että naisten edustusjoukkueet pelaavat Suomen toiseksi korkeinta sarjatasoa I-divisioonaa. Seuralla on myös sekä miesten että naisten kakkosjoukkueet. Juniorijoukkueita on A-F pojissa ja A-D tytöissä.
Seuran toiminta alkoi vuonna vuonna 1995 Lahden NMKY:n salibandyjaostona. Vuonna 2001 perustettu SBANDY Lahti ry ja NMKY:n salibandyjaosto yhdistyivät keväällä 2003 ja näin syntyi yksi Suomen suurimmista salibandyseuroista. Samana syksynä seurassa alkoi myös cheerleading-toiminta.
Jassem Khalloufi
Jassem Khalloufi (, s. 2. syyskuuta 1981 Kram, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän aloitti uransa EOG Kramissa ja pelaa tällä hetkellä CS Sfaxienissa. Khaloufi oli mukana vuoden 2004 olympialaisissa Tunisian jalkapallomaajoukkueessa.
Khalloufi aloitti ammattilaisuransa AS Marsassa, josta hän siirtyi yhden kauden ajaksi varamaalivahdiksi ES Saheliin. Hän saavutti joukkueen riveissä Tunisian mestaruuden ja siirtyi kauden jälkeen CS Sfaxien ykkösmaalivahdiksi. Hän saavutti joukkueen riveissä Afrikan Confederation Cupin mestaruuden kahdesti peräkkäin vuosina 2007 ja 2008. Kaudella 2011–2012 hän menetti ykkösvahdin roolinsa Rami Jridille ja ilmoitti kauden puolivälin jälkeen heinäkuussa lopettavansa sopimuksensa Sfaxienin kanssa.
Peipit
Peipit ("Lamium") on huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Niille tunnusomaista ovat pehmeäkarvaisuus, herttamainen lehtilapa, kaksihuulinen teriö sekä säteittäinen ja viisiliuskainen verhiö. Peipit voivat olla yksi- tai monivuotisia. Ne muistuttavat paljon pillikkeitä, mutta peipit erottaa selvästi pillikkeistä verkkosuonisten lehtiensä avulla. Sukujen kukkarakenteet poikkeavat myös toisistaan, sillä peippien teriön alahuulen sivuliuskat ovat pieniä, sulautuneet keskiliuskaan tai puuttuvat kokonaan. Pillikkeillä teriön alahuuli on selvästi kolmiliuskainen. Peipit ovat pehmytkarvaisia ja pillikkeet sukaskarvaisia.
Suomessa tavattavia peippilajeja:
Muita peippilajeja:
Suomessa kasvatetaan koristekasvina Euroopassa yleistä hopeatäpläpeippiä ("Lamium maculatum"), josta käytetään myös nimeä täplälehtipeippi.
Keltapeippi ("Lamium galeobdolon") luokiteltiin aikaisemmin peippien sukuun, mutta nykyään se luokitellaan keltapeippien ("Lamiastrum") sukuun kuuluvaksi lajiksi.
Esko Jämsä
Esko Jämsä on suomalainen valokuvaaja. Hän on työskennellyt Kotimaa-yhtiöissä muun muassa sen kuvayksikön esimiehenä. Tällä hetkellä Jämsä on freelancerkuvaaja. Hän asuu Helsingissä. Jämsän valokuvista on julkaistu yhdeksän kirjaa.
Jämsän ensimmäinen yksityisnäyttely "Sininen Helsinki – Helsinki in Blue" järjestettiin elokuussa 2008 Helsingin tuomiokirkon kryptassa.
Pekka Vehkonen
Pekka Vehkonen (s. 27. toukokuuta 1964 Helsinki) on suomalainen motocrossin 125-kuutioisten maailmanmestari ja 250-kuutioisten nelinkertainen hopeamitalisti. Vehkonen saavutti urallaan myös stadioncrossin maailmanmestaruuden vuonna 1990 sekä sijoittui siinä kaksi kertaa toiseksi vuosina 1989 ja 1991.
Pekka Vehkonen aloitti ajouransa 49-kuutioisella trial-Montesa cota 25 vuonna 1977. Moottoripyöräily oli suvussa tuttua, sillä hänen setänsä Kalevi Vehkonen oli Heikki Mikkolan rinnalla Suomen menestyksekkäimpiä motocross-ajajia.
Ensimmäiseen merkittävään voittoon Pekka Vehkonen ajoi Suomen Cupissa vuonna 1979. Vuonna 1982, Suomen kaikkien aikojen nuorimpana, hän voitti Suomen mestaruuden 125-kuutioisten luokassa. Ensimmäisenä kokonaisena MM-kautenaan Yamahalla (1982) hän ajoi hyviä eräsijoituksia ollen paras tuotantokuljettaja. Samana vuonna Vehkonen muutti motocrossin Euroopan keskusmaahan Belgiaan. Vuonna 1983 Vehkonen sai tehdassopimuksen Yamahan kanssa ja sijoittui neljänneksi 125-kuutioisten kokonaispisteissä menetettyään viimeisessä osakilpailussa kolmannen tilan konerikon vuoksi. Vuoden 1984 kauden ja tavoitteena olleen maailmanmestaruuden pilasi loukkaantuminen. Toinen kausi Cagivalla toi lopulta maailmanmestaruuden Brasilian Belo Horizontessa vuonna 1985.
Vuonna 1986 Vehkonen taisteli maailmanmestaruudesta johtaen vielä MM-sarjaa kahdeksannessa osakilpailussa. Seuraavassa osakilpailussa Ruotsissa hänen lapaluunsa murtui ja hän menetti mestaruushaaveensa.
Vehkonen vaihtoi sarjaa 250-kuutioisiin, vuonna 1987. Hänestä tuli luokan "ikuinen kakkonen", sijoituttuaan toiseksi neljästi peräkkäin vuosina 1987–1990. Toiseen maailmanmestaruuteen hän ajoi vuonna 1990 supercrossissa. Lajia kutsuttiin aluksi suorituspaikkansa mukaisesti stadioncrossiksi.
Vehkonen loukkaantui vakavasti vuonna 1992 Yhdysvalloissa, mutta päätti kuitenkin vielä jatkaa kilpailemista 500-kuutioisissa. Vehkonen lopetti uransa kokonaan loukkaannuttuaan uudestaan kaudella 1993. Kilpauransa jälkeen hän palasi Suomeen ja toimii yrittäjänä Helsingissä.
Mies joka tiesi liikaa (albumi)
Mies joka tiesi liikaa on suomalaismuusikko Paajasen kolmas studioalbumi. Sillä on mukana myös Pedro Hietanen. Albumi julkaistiin 3. syyskuuta 2008.
Sävellykset ja sanoitukset: Paajanen. Sovitukset: Paajanen, Pedro Hietanen & Luri Luokkala.
Filmaaminen
Filmaaminen eli näytteleminen on urheilussa käytettävä termi, jolla tarkoitetaan tahallista kaatumista tai teeskenneltyä loukkaantumista tarkoituksena hankkia itselleen tai joukkuelleen etua.
Jalkapallossa tuomarin tarkoituksellinen harhauttaminen katsotaan epäurheilijamaiseksi käytökseksi, tapahtui se missä tahansa osaa kenttää, ja pelaajalle annetaan varoitus.
Chilbudius
Chilbudius (k. 533) oli roomalainen sotilas. Hänet tunnettiin sisukkaana sotilaana, joka ei välittänyt rikkauksista, vaikka olikin keisari Justinianuksen läheinen. Hänet nimitettiin virkaan "magister militum per Thracias" vuonna 530. Hän sai tehtäväkseen kukistaa Tonavan yli hyökkäilevät barbaarit. Chilbudius ylitti Tonavan ja esti barbaarien hyökkäykset moneksi vuodeksi. Kolmen vuoden päästä hän menehtyi kuitenkin taistelussa slaaveja vastaan.
Chilbudiuksen kuoleman jälkeen eräs henkilö, joka jäi slaavien vangiksi väitti olevansa Chilbudius. Narses otti tämän Chilbudiuksen vangiksi vuonna 545 ja toi hänet Konstantinopoliin, jossa juoni paljastui.
Hohtokuparilehti
Hohtokuparilehti ("Episcia cupreata") on "Episcia"-sukuun kuuluva kasvi. Luonnossa se kasvaa Karibialla, Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa, esimerkiksi Kolumbiassa, Venezuelassa ja Brasiliassa.
Sitä käytetään ilmastosta riippuen perennana tai huonekasvina. Luontaisilla alueillaan kasvi on ikivihreä. Kasvutapa on maata pitkin ryömivä ja trooppisessa ilmastossa sitä voidaan käyttää maanpeitekasvina, kun taas kylmemmillä alueilla sitä voidaan istuttaa roikkuviin koreihin.
Varsi on lyhyt ja tanakka. Nukkapintaiset, tiheästi vastakkain sijaitsevat lehdet ovat pitkäruotiset, soikeat ja ehytlaitaiset. Niiden alapuolella on kuparin ja violetin värisiä pilkkuja. Kasvi kukkii pienin tulipunaisin kukin helmikuusta lokakuuhun. Kukat voivat olla oranssit tai punaiset.
Kuparilehteä voidaan kasvattaa huonekasvina esimerkiksi matalassa amppeliruukussa, sälekorissa tai jopa korkkikaarnakourussa. Se tarvitsee reilun kastelun, mutta ei kestä seisovaa vettä ja juuripaakku ei saa kuivahtaa kokonaan. Ahkera sumutus ja vuosittainen uudelleenistutus ovat tarpeellisia, samoin viikoittainen lannoitus huhti-syyskuussa. Lisääminen tapahtuu rönsytaimista, siemenistä tai kookkaasta lehdestä lehtipistokas.
Kasvainvirus
Kasvainvirus, onkovirus tai onkogeeninen virus on virus, joka voi aiheuttaa kasvainten muodostumista ja syöpää.
Maailman terveysjärjestön vuoden 2002 arvion mukaan virustartunnat aiheuttivat 17,8 % kaikista syövistä ihmisillä.
Syöpää aiheuttavia viruksia voidaan torjua ennalta rokottamalla niitä vastaan. Muun muassa seksin kautta tarttuvaa ihmisen papilloomavirusta (HPV) vastaan voidaan rokottaa HPV-rokotteella. HPV:n tyypit 16 ja 18 liittyvät syöpiin, 6 ja 11 sukupuolielinten syyliin. HPV aiheutti vuoden 2011 arvion mukaan vuosittain noin 530 000 kohdunkaulan syöpätapausta, joista noin 70 % johtui HPV:n tyypeistä 16 ja 18. Lisäksi HPV tiettävästi aiheuttaa 90 % anaalisyövistä ja 50 % peniksen, emättimen ja suunielun syövistä. Maksasyöpää aiheuttavaa hepatiitti B:tä (HBV) vastaan voidaan rokottaa mm. hepatiittien A ja B yhdistelmärokotteena (esim. kauppanimi "Twinrix"). Hepatiitti C:tä (HCV) vastaan ei voida rokottaa, mutta sitä voidaan hoitaa viruslääkkein. Maailmanlaajuisesti kuolleisuus HBV:hen ja HCV:hen olivat 2013 määrällisesti lähes yhtä suuret myös muidenkin komplikaatioiden kuin maksasyövän osalta.
Sisustusarkkitehti
Sisustusarkkitehti on ammattinimike, joka edellyttää alalle johtavan taiteen maisterin (MA) tai muotoilija AMK (BA hons.) korkeakoulututkintoa. Suomessa sisustusarkkitehteja kouluttavat Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu ja Metropolia ammattikorkeakoulu Helsingissä sekä Lahden Muotoiluinstituutti (LAMK). Opinnot painottuvat sisustusarkkitehtuuriin, huonekalusuunnitteluun ja teolliseen muotoiluun. Jatkotutkintona taiteen maisterit voivat suorittaa taiteen lisensiaatin ja taiteen tohtorin tutkinnot.
Sisustusarkkitehdin toimenkuvaan kuuluu etupäässä julkisten ja yksityisten liike- ja toimitilojen sekä asuntojen kokonaisvaltaista suunnittelua ja/tai huonekalusuunnittelua ja teollista muotoilua.
Sisustusarkkitehdin työ edellyttää rakennuslainsäädännön ja rakennusmääräysten riittävää hallintaa sekä toiminnallista, taiteellista ja teknistä kokonaisosaamista. Lisäksi työssä vaaditaan hyvää tilan ja valon hahmotuskykyä, värisilmää sekä rakenteiden ja materiaalien tuntemusta.
Sisustusarkkitehti toimii yhteistyössä toimeksiantajien, tilan käyttäjien, arkkitehtien, urakoitsijoiden ja erikoissuunnittelijoiden (rakenne-, sähkö-, LVI-suunnittelijat) sekä kaluste-, valaisin- ja materiaalitoimittajien kanssa.
Alan ammattijärjestö on Sisustusarkkitehdit SIO ry, joka kuuluu Teollisuustaiteen Liitto Ornamoon. SIOn jäsenet voivat käyttää titteliä sisustusarkkitehti SIO. Toisin kuin monissa muissa EU-maissa ammatti ei ole Suomessa suojattu tai auktorisoitu.
Hypereides
Hypereides () (n. 390-322 eaa.) oli antiikin kreikkalainen logografi eli oikeusjuttujen ja puheiden kirjoittaja. Hänet luetaan kymmenen attikalaisen puhujan joukkoon.
Hypereides oli Glaukippoksen poika Kollytoksen demoksesta Ateenasta. Hän opiskeli Platonin Akatemiassa, sekä logografiaa Isokrateen oppilaana. Hypereides oli mukana syyttämässä muun muassa Autoklesta ja Aristofonia.
Hypereides tuki Demosthenestä kamppailussa Filippos II:sta vastaan, mutta veti tukensa Harpaloksen tapauksen jälkeen. Demostheneen tultua karkotetuksi vuonna 324 eaa. Hypereideestä tuli patrioottisen puolueen johtaja.
Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen Hypereides oli yksi äänekkäimpiä sodan kannattajia makedonialaishallintoa vastaan. Hänen puheidensa uskotaan olleen yksi syy Lamian sotaan (323-322 eaa.), jossa Ateena, Aitolia ja Thessalia kapinoivat Makedoniaa vastaan. Ateenan hävittyä Hypereides tuomittiin kuolemaan yhdessä muiden puhujien kanssa. Hän pakeni Aiginalle, mutta jäi kiinni. Kuolemantuomion täytäntöönpanon jälkeen hänen ruumiinsa vietiin Kleonaihin ja näytettiin Antipatrokselle, ennen kuin se palautettiin Ateenaan haudattavaksi.
Hypereideen nimiin on laitettu 77 puhetta. Suurimman osan uskotaan säilyneen vielä 1400-luvulle Matias Corvinuksen kirjastossa, mutta ne tuhoutuivat turkkilaisten vallattua Budan 1500-luvulla. Puheista tunnettiin pitkään vain katkelmia. Vuonna 1847 laajoja katkelmia hänen puheistaan "Imosthenestä vastaan" ja "Lykofronille" löydettiin haudasta Thebasta Egyptistä. Myöhemmin on löydetty lisää osia puheista "Filippidestä vastaan", "Athenogenestä vastaan", "Timandrosta vastaan" ja "Diondasta vastaan".
Toistaiseksi kadoksissa ovat muun muassa puhe "Deliakos" sekä puolustuspuhe tunnetulle hetairalle Frynelle.
Saaristofregatti
Saaristofregatti eli soutufregatti oli 1700-luvun lopulta 1800-luvun alkuun Itämerellä käytetty sotalaivatyyppi. Ne olivat fregateiksi tai kuunareiksi takiloituja aluksia. Niissä oli enemmän tykkejä kuin kaleereissa, joissa oli yleensä vain kaksi suurta keulatykkiä.
Ruotsin saaristolaivastoon kuuluneita Fredrik Henrik af Chapmanin suunnittelemia saaristofregatteihin kuuluvia alustyyppejä olivat:
Hämeenmaa "Styrbjörnistä", Turunmaa "Lodbrokista" ja Pohjanmaa "Brynhildasta" on säilynyt alkuperäiset pienoismallit, jotka ovat Suomenlinnan Ehrensvärd-museossa. Myös kuningas Kustaa III:n lippulaiva kuunari "Amphion" oli soudettavaa mallia ja senkin pienoismalli on samassa museossa.
Venäläisten oivallettua alustyypin edut he aloittivat saaristofregattien valmistuksen. Tunnetuin näistä lienee Kotkan edustalle Ruotsinsalmen toisessa taistelussa uponnut fregatti St. Nikolai.
Espanjan naisten jalkapallomaajoukkue
Espanjan naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Espanjaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa.
Espanjan naisten maajoukkue selviytyi ensimmäisen kerran arvokisoihin vuonna 1997. Tuolloin se sijoittui EM-kisojen alkulohkossa toiseksi ja pääsi välieriin, jossa Italia voitti sen numeroin 1–2. Vuoden 2013 EM-kisoissa Espanja ylsi alkulohkonsa kakkosena puolivälieriin, jossa se hävisi Norjalle maalein 1–3. Vuoden 2015 MM-kisoissa joukkue pelasi alkulohkossaan 1–1-tasapelin Costa Rican kanssa mutta hävisi Brasilialle 0–1 ja Etelä-Korealle 1–2 eikä selviytynyt jatkoon. Espanjan maalintekijät MM-kisoissa olivat Vicky Losada ja Verónica Boquete. Vuoden 2017 EM-kisojen alkulohkossa Espanja voitti vain Portugalin 2–0 ja hävisi sitten Englannille 0–2 ja Skotlannille 0–1. Espanja selviytyi kuitenkin lohkokakkosena puolivälieriin, joissa se hävisi Itävallalle maalittoman varsinaisen peliajan ja jatkoajan jälkeen rangaistuspotkukilpailussa maalein 3–5.
Silmäruohot
Silmäruohot ("Euphrasia") ovat matalia yksivuotisia puoliloisina eläviä kasveja. Niitä esiintyy maailmanlaajuisesti noin 450 lajia.
Silmäruohot ovat 5–20 cm korkeita ruohovartisia kasveja. Lajit muistuttavat hyvin paljon toisiaan, mikä tekee tarkasta lajinmäärityksestä vaikeaa. Lisäksi eri lajien väliset risteymät ovat yleisiä.
Silmäruohot ovat puoliloisia. Ne tulevat toimeen yksinään, mutta tilaisuuden tullen varastavat osan tarvitsemistaan ravinteista ympäröiviltä kasveilta juuristonsa imurihmojen avulla. Kukat, jotka kasvavat tähkämäisestä kukinnosta, ovat vaaleita, usein violetinsävyisiä ja monilla lajeilla kukan alahuulessa on keltaisia merkkejä. Hedelmänä on litteä kota.
Nimi silmäruoho tulee homeopaattisesta uskomuksesta, jonka mukaan kasvilla voisi parantaa silmäsairauksia. Tieteellinen nimi "Euphrasia" liittyy kreikan sanaan euphrainein, ilo.
Suomessa tavataan kahdeksaa silmäruoholajia ja -alalajia.
Jukka Pohjola
Johan Gustaf (Juho Kustaa Jukka) Pohjola (entinen sukunimi Kontio; 19. marraskuuta 1878 Kangasala – 8. marraskuuta 1948 Ylöjärvi) oli suomalainen pienviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Pohjolan vanhemmat olivat itsellinen Johan Kontio ja Maria Annantytär. Hän kävi kansakoulun sekä kansanopiston ja työskenteli puutarhatöissä Kangasalla ja pellavatehtaan työläisenä Tampereella. 1900-luvun alussa Pohjola toimi sosialidemokraattien puhujana ja Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin sosialidemokraattisena piirisihteerinä. Hän oli myös Hämeen voima -lehden toimittajana Tampereella. Vuodesta 1912 Pohjola toimi pienviljelijänä Ylöjärvellä ja hän oli lisäksi Ylöjärven Harjuntaustan osuuskassan hoitajana. Suomen sisällissodan yhteydessä Pohjola siirtyi Venäjälle mutta palasi sieltä jo samana vuonna ja oli sitten vangittuna poliittisista syistä.
Pohjola kirjoitti 1900-luvun alkuvuosina myös muutamia näytelmiä.
Pohjola oli SDP:n kansanedustajana 1909–1914 sekä 1917 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös Ylöjärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Pohjola oli naimisissa vuodesta 1908 Aina Olga Elimäen kanssa.
Trumbullin piirikunta
Trumbullin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty Jonathan Trumbullin, Connecticutin osavaltion ensimmäisen kuvernöörin mukaan. Sen hallintokeskus on Warren ja siellä on 225 116 asukasta.
Trumbullin piirikunnan pinta-ala on 1 644 km², josta vettä on 47 km². Sen naapuripiirikuntia ovat Astabula pohjoisessa, Geauga luoteessa, Portage lounaassa, Mahoning etelässä ja Pennsylvanian puolella idässä Crawfordin sekä Mercerin piirikunnat.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 210 312 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 89,0%, mustiin (8,3%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,5%).
Landis+Gyr
Landis+Gyr on energiankulutuksen mittaamiseen käytettäviä mittareita, järjestelmiä ja palveluita tuottava yritys. Vuonna 2017 yritys listautui pörssiin Sveitsissä. Landis+Gyr oli vuodesta 2011 vuoteen 2017 japanilaisen Toshiban omistuksessa. Ennen vuotta 2008 nimellä "The Bayard Group" toimineen yrityksen perusti Cameron O'Reilly. Yrityksen pääkonttori on Sveitsin Zugissa.
Yhtiön nimi juontaa juurensa sveitsiläiseen, Richard Theilerin ja Adelrich Gyrin vuonna 1896 perustamaan Theiler & Co. -yritykseen, joka alkoi valmistaa Theilerin suunnittelelmia sähköenergiamittareita. Vuonna 1905 yrityksen osti Heinrich Landis, joka yhdessä Gyrin kanssa jatkoi energiamittareiden kehitystyötä. Seuraavina vuosina yhtiön toiminta laajeni sekä uusilla tuotteilla että maantieteellisesti..
Landis+Gyr Oy toimii Jyväskylässä Jyskän kaupunginosassa. Suomen yhtiön historia juontaa juurensa Valtion tykkitehtaan sytytinosastoon, joka toisen maailmansodan jälkeen siirtyi siviilituotantoon. Vuonna 1946 tehtiin päätös kilowattituntimittareiden valmistuksen aloittamisesta.
Myöhemmin mittariyksiköstä muodostettiin erillinen yhtiö, Valmet-IVO Oy. Kun Valmet-IVO Oy Metering siirtyi kokonaisuudessaan IVO:n omistukseen vuonna 1991, yhtiön nimeksi tuli Enermet Oy. 2000-luvun alussa Enermet siirtyi kansainvälisen sijoitusrahaston Industri Kapitalin omistukseen. Sittemmin mittareiden valmistus ulkoistettiin ja Jyskään jäi tuotekehitys-, testaus,- projektointi-, etäluentajärjestelmien kehitys- ja mittarinluentapalvelutoiminnot. Vuonna 2006 Industri Kapital myi yhtiön australialaiselle Bayard Capitalille, joka vuonna 2008 yhdisti Enermetin ja Landis+Gyrin toiminnot Landis+Gyr -nimen alle.
Entisen Enermetin tehtaan kiinteistön Jyskässä omistaa nykyisin kiinteistösijoitusyhtiö Logicor ja Landis+Gyrin lisäksi vuokralaisina tiloissa toimii useita pienempiä eri alojen yrityksiä, mm. Landis+Gyrin mittarihuoltopalvelua tuottava Enics Oy, sekä paperi- ja painoteollisuuden konenäköjärjestelmiä valmistava Procemex.
Landis+Gyr Oy työllistää Suomessa noin 270 ihmistä. Keväällä 2016 Landis+Gyr kertoi lisäävänsä henkilöstömääräänsä Suomessa kymmenillä, koska etäluettavien sähkömittareiden kysyntä on kasvussa monissa Euroopan maissa. Yritys muuttaa Jyväskylän toimipisteensä uudisrakennetulle Kankaan alueelle.
Aatu Ruotsalainen
Adam (Aatu) Ruotsalainen (30. toukokuuta 1859 Kiuruvesi – 17. toukokuuta 1917 Yhdysvallat) oli suomalainen maanviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Ruotsalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Eventius Ruotsalainen ja Brita Kristina Kettunen. Hän kävi alemman maanviljelyskoulun ja toimi sitten maanvuokraajana ja maanviljelijänä Kiuruvedellä sekä myöhemmin maanviljelijänä Yhdysvalloissa. Hän oli myös kirkkoväärtinä ja toimi kahden vuoden ajan maatalousneuvojana.
Ruotsalainen oli SDP:n kansanedustajana 1908–1909 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä.
Ruotsalainen oli naimisissa vuodesta 1882 Anna Kaisa Lindin kanssa.
Biosynteesi
Elollisten aineiden rakentuminen eli biosynteesi on elävissä eliöissä tapahtuva biokemiallinen tapahtuma, jossa uusia yhdisteitä syntyy yksinkertaisemmista lähtöaineista. Biosynteesireaktiot ovat usein entsyymien nopeuttamia ja tarvitsevat yleensä energiaa. Käytännössä kaikki elävien eliöiden sisältämä eloperäinen aines on biosynteesin tulosta.
Biosynteesin lähtöaineita kutsutaan esiasteiksi eli prekursoreiksi ja reaktioiden sarjaa biosynteesiketjuksi.
Yhteyttäminen on yksi esimerkki biosynteesistä. Fotosynteesissä esiasteina toimivat hiilidioksidi ja vesi ja tarvittava energia saadaan auringonvalosta. Biosynteesin tuloksena syntyy rypälesokeria ja happea.
Yamen Ben Zekri
Yamen Ben Zekri (s. 6. lokakuuta 1979) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Ben Zekri edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia.
Ben Zekrin ura alkoi CS Hammam-Lifissa 2000-luvun alussa, josta hän siirtyi vuonna 2004 Tunisian liigan menestyneimpiin seuroihin kuuluvaan Club Africainiin. Ben Zekri vietti joukkueessa kaksi kautta ilman menestystä ennen siirtymistään Egyptiin Zamalekin riveihin. Uudessa joukkueessa hän pelasi puolitoista kautta joutuen jättämään joukkueen tammikuussa 2008 heikkojen esitystensä vuoksi.
Sittemmin Ben Zekri allekirjoitti sopimuksen ranskalaisen Bastian kanssa heinäkuussa 2008. Hän ajautui kuitenkin kauden loppupuolella riitoihin valmennusjohdon kanssa ja jätti seuran loppukaudesta. Ben Zekri pelasi kauden aikana 21 sarjaottelua.
Elokuussa 2009 Ben Zekri siirtyi yhden vuoden sopimuksella Qatariin Al Shamaliin. Kauden päätteeksi hän matkasi kesällä 2010 takaisin kotimaahansa Tunisiaan Stade Tunisienin joukkueeseen.
Liittopreesens
Liittopreesens on suomen kielessä harvoin käytettävä, merkitykseltään muiden kielten futuuria vastaava aikamuoto, joka ilmaisee, että jotakin tapahtuu tulevaisuudessa: on tapahtuva. Muoto on arkaainen ja nykyään sitä käytetään vanhahtavassa juhlallisessa kirjakielessä, kuten Raamatussa tai koraanissa. Tähän liittotempukseen liittyy tietty deterministisyyden sekä imperatiivisuuden mielikuva. Erään tulkinnan mukaan tämä ominaisuus ei ole futuurille kovin tyypillinen, sillä siihen voidaan usein liittää ajatus aikomisesta tai arvaamisesta. Toisaalta ranskan kielessä futuuria käytetään usein myös imperatiivia lähenevässä merkityksessä, varsinkin toisessa, mutta esimerkiksi lakiteksteissä kolmannessakin persoonassa. Yleensä tämä lausahdus on harvinainen eikä sitä käytetä usein.
Liittopreesens muodostetaan olla-verbin persoonamuodoista ja pääverbin aktiivin partisiippimuodosta, jonka pääte on "-va/vä," monikossa -"-vat/-vät" ja passiivisa -"-tava/-tävä.
"olen lukeva, olet lukeva, on lukeva"
Liittopreesensiä käytetään yleensä indikatiivissa ja yksikössä. Monikkomuotoja "olemme lukevat, olette lukevat, ovat lukevat", ei käytännössä käytetä. Myös imperatiivi-, ("ole lukeva", "olkaamme lukevat" jne.) konditionaali-, ("olisit lukeva", "olisimme lukevat" jne.) ja potentiaalimuodot ("lienet lukeva", "lienemme lukevat" jne.) ovat harvinaisia. Passiivi on yleisin, joka on merkitykseltänsä "täytyi/piti tehdä" ja sitä käytetään myös muissa moduksissa indikatiivin lisäksi. ("on luettava"), ("olkoon luettava"), ("olisi luettava"), ("lienee luettava")
Muut suomen aikamuodot ovat preesens, imperfekti, perfekti, pluskvamperfekti ja liittoimperfekti.
Anton Allemann
Anton Allemann (6. tammikuuta 1936 − 3. elokuuta 2008 Klosters-Serneus) oli sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Allemann aloitti uransa BSC Young Boysissa vuonna 1957. Vuonna 1961 hän siirtyi italialaiseen AC Mantovaan. Myöhemmin hän pelasi myös PSV Eindhovenissa Hollannissa ja 1. FC Nürnbergissä Saksassa ennen paluutaan Sveitsiin ja Grasshopper-Club Zürichiin vuonna 1966. Sveitsissä hän pelasi vielä FC La Chaux-de-Fondsissa, FC Solothurnissa ja FC Schaffhausenissa.
Sveitsin maajoukkueessa Allemann pelasi 27 kertaa ja teki yhdeksän maalia. Maajoukkueuransa ensimmäisen ottelunsa hän pelasi Ruotsia vastaan vuonna 1958. Hän edusti Sveitsiä myös MM-kilpailuissa 1962. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 1966 eikä siten osallistunut samana vuonna järjestettyihin maailmanmestaruuskilpailuihin.
Allemann kuoli 72-vuotiaana sydänkohtaukseen elokuussa 2008.
NiceBandy
NiceBandy on saarijärveläinen salibandyn erikoisseura, joka perustettiin vuonna 2000. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa I-divisioonassa Itä-Suomen lohkossa ja miesten edustusjoukkue pelaa III-divisioonassa Sisä-Suomen lohkossa. Edustusjoukkueiden lisäksi seuralla on tyttöjen B- ja D- sekä poikien B-, D94- ja D95-juniorijoukkueet.
Strasbourgin taistelu
Strasbourgin taistelu (joskus myös Argentoratumin taistelu) käytiin roomalaisen "caesarin" (apukeisari) Julianuksen ja germaanipäällikkö Khnodomarin välillä vuonna 357.
Alemannit olivat ryöstelleet Rooman provinsseissa, joten Julianus päätti hyökätä näitä vastaan. Armeijat kohtasivat vuonna 357 Argenturatumissa (myös "Argentorate") lähellä nykyistä Strasbourgia. Alemanneilla oli noin 35 000 miestä, eli yli kaksi kertaa enemmän kuin roomalaisilla.
Roomalainen jalkaväki ryhmittyivät kahteen rivistöön. Toisen rivin keskustaan asettui Primani legioona. Kummankin rivin oikeaan laitaan asettuivat auxilia-yksiköt, ensimmäiseen Cornuti ja Brachiati, toiseen riviin Batavi ja Reges. Vasenta laitaa suojasi todennäköisesti yksi tai useampi auxilia-osasto Severuksen komennossa. Paremmin ratsuväelle sopivalle oikealle sivustalle asettui ratsuväki, muun muassa kaksi vexillatiota katafrakteja sekä todennäköisesti muutama vexillatia kevyttä sekä keskiraskasta ratsuväkeä. Julianus asettui keskelle armeijaa jalkaväkilinjojen väliin scholae-henkivartijaosastoineen.
Alemannien armeija oli todennäköisesti asettunut matalan kukkulan laelle. Armeijan keskustaan oli sijoittunut kuninkaita ja päälliköitä sekä heidän paremmin varustettuja sotureita. Oikeassa laidassa väijyksessä olevia kevyitä joukkoja komensi Serapio. Khnodomar asettui vasempaan laitaan komentamaan ratsuväkeä ja näitä tukevia kevyitä joukkoja. Joko jalkaväen vaatimuksesta, pelätessään että ratsuväki hylkäisi heidät tai uskoessaan menestyvänsä paremmin jalkaisin, ratsuväki tai ainakin osa siitä jalkautui. Khnodomar siirtyi armeijan keskustaan.
Joko ennen taistelun alkua tai sen jo alettua Severus epäili alemannien väijytystä ja pysäytti joukkonsa. Varsinainen taistelu alkoi ratsuväen kesken toisella laidalla. Alemannien ratsuväen onnistui lyödä Rooman ratsuväki joka pakeni kohti selustaa häiriten Cornuti- ja Brachiati-yksiköitä. Julianus onnistui kokoamaan osan pakenevasta ratsuväestä jalkaväkirivistöjen väliin. Katafrakti-yksikön komentajan kerrotaan haavoittuneen taistelun alussa ja yksikön kieltäytyneen liittymästä enää taisteluun, ja myöhemmin rangaistuksena tästä Julianus olisi määrännyt heidät käyttämään naisten vaatteita. Alemannit painostivat voimakkaasti Cornutia ja Brachiatia, minkä seurauksena bataavien ja Reges yksiköt siirtyivät auttamaan ensimmäistä rivistöä. Tällä välin päävoimatkin olivat liittyneet taisteluun. Alemannien keskusta hyökkäsi voimalla roomalaisten ensimmäistä rivistöä vastaan, päästen siitä läpi. Toisen rivistön Primani-legioona kuitenkin pysäytti vihollisen etenemisen. Lopulta roomalaiset onnistuivat lyömään vihollisen ja nämä kääntyivät pakoon. Alemannit menettivät noin 6 000 miestä kaatuneina taistelussa ja takaa-ajossa sekä mahdollisesti tuhansia hukkuneina heidän yrittäessään paeta Reinin yli. Roomalaisten tappiot olivat erittäin vähäiset sisältäen muun muassa neljä tribuunia, joista kaksi oli katafraktien komentajia. Alemannien päällikkö Khnodomar otettiin vangiksi.
Lento 29
Lento 29 "(Flight 29 Down)" on yhdysvaltalainen nuorille suunnattu televisiosarja. Sarjan loivat D. J. MacHale ja Stan Rogow, Stan Rogow Productionsin vastatessa tuotannosta. Sarjaa tuotettiin yhteensä kahden kauden eli 26 jakson verran. Suomen televisiossa sarjaa on esitetty "Summeri"-nuortenohjelmassa.
Sarjassa kymmenen nuorta päätyy lentokoneen pakkolaskussa autiolle saarelle.
Liu Guoliang
Liu Guoliang (s. 10. tammikuuta 1976) on kiinalainen entinen pöytätennispelaaja. Hän voitti urallaan yhteensä peräti 14 arvokisamitalia, joista kymmenen oli MM-mitaleja ja neljä olympiamitaleja. Uransa hän lopetti kauteen 2001.
Rakkauden lähettiläät
Rakkauden lähettiläät (myös Rakkauden lähetyssisaret, ) on Äiti Teresan vuonna 1950 perustama katolinen sääntökunta. Järjestöön kuuluu yli 4 500 nunnaa ja se toimii yli 130:ssä maassa.
Novyi mir
Novyi mir (, 'Uusi maailma') on venäjänkielinen kirjallisuuslehti, joka on ilmestynyt Moskovassa tammikuusta 1925. Sen oli tarkoitus jatkaa samoja perinteitä kuin ennen neuvostoaikaa ilmestyneet suositut kirjallisuuslehdet "Mir Božy" ('Jumalan maailma'), joka ilmestyi 1892–1906, ja sen seuraaja "Sovremennyi Mir" ('Nykymaailma'), joka ilmestyi 1906–1917. Se julkaisi lähinnä proosaa, joka noudatti kommunistisen puolueen hyväksymää linjaa. Pieni polemiikki syntyi 1945, kun "Novyi Mir" julkaisi Aleksandr Bekin esseen, jossa mainittiin kuusi slangitermiä sanalle "perineum".)
"Novyi Mir" muutti poliittista asennettaan 1960-luvun alussa ja kallistui toisinajattelijoiden suuntaan. Marraskuussa 1962 lehti herätti huomiota julkaistuaan Aleksandr Solženitsynin läpimurtoteoksen "Ivan Denisovitšin päivä", kertomuksen gulag-vangista. Lehti julkaisi kiistaa herättäneitä artikkeleita ja kertomuksia Neuvostoliiton ja Venäjän historiasta, kunnes Aleksandr Tvardovski painostettiin eroamaan helmikuussa 1970. Kun päätoimittajaksi nimitettiin Sergei Zalygin perestroika-kauden alussa 1986, lehti arvosteli neuvostohallintoa yhä rohkeammin. Se julkaisi aiemmin kiellettyjen kirjailijoiden kuten George Orwellin, Joseph Brodskyn ja Vladimir Nabokovin proosaa ja runoja. Lehti kuuluu niin sanottuihin paksuihin kirjallisuuslehtiin.
Muiden venäläisten kirjallisuus- ja kulttuurilehtien tavoin myös Novyi Mir on menettänyt vuodesta 1991 alkaen tilaajia, ja levikki on supistunut niin pieneksi, ettei toimittajille ja kirjoittajille voida maksaa palkkioita.
Lehti myöntää Juri Kazakov -palkinnon vuoden parhaasta novellista.
Katekalvo
Katekalvo ("membrana tectoria ductus cochlearis") on sidekudoskalvo, joka kaartuu Cortin elimen aistinsolujen päälle. Ääniärsykkeen saapuessa paineaaltona eteiskäytävän("scala vestibuli") nestettä pitkin, ärsyke etenee Reissnerin kalvon kautta simpukan läpi heilauttaen myöhemmin tyvikalvoa, mikä aiheuttaa kuuloreseptorisolujen karvojen törmäämisen katekalvoon ja edelleen kuuloaistimuksen synnyn.