Aira Kemiläinen
Aira Tellervo Kemiläinen (4. elokuuta 1919 Kuopio – 10. heinäkuuta 2006 Vesanto) oli Jyväskylän yliopiston yleisen historian professori vuosina 1971–1986. Hän julkaisi useita nationalismia ja kansallisia identiteettejä käsitelleitä tutkimuksia.
Aira Kemiläisen isä Arvi Kemiläinen oli Teknillisen korkeakoulun kirjastonhoitaja ja Suomalaisuuden Liiton perustajajäseniä vuonna 1906.
Kemiläinen valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1943 ja kouluttautui sen jälkeen tutkijaksi. Talvi- ja jatkosodan aikana hän toimi Lotta Svärd -järjestössä. Hän pätevöityi myös historianopettajaksi ja toimi Helsingissä Käpylän yhteiskoulun historianopettajana 1945–1950 sekä Töölön yhteislyseon vanhempana lehtorina 1957–1962. Kemiläinen teki väitöskirjatutkimustaan 1950-luvun alussa apurahan turvin Saksassa ja väitteli 1956 Helsingissä tohtoriksi aiheenaan saksalaisten ajattelijoiden tulkinnat saksalaisuudesta. Hän oli ensimmäinen yleisen historian oppiaineesta suomen kielellä väitellyt nainen. Kemiläinen siirtyi 1962 Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun historian lehtoriksi. Kun korkeakoulusta tuli Jyväskylän yliopisto, hänet nimitettiin yleisen historian apulaisprofessoriksi 1965 ja professoriksi 1971. Kemiläinen oli pitkään Suomen ainoa naispuolinen historian professori. Hänen johdollaan Jyväskylän yliopistossa aloitettiin Yhdysvaltain historian tutkimus, mistä valmistui sittemmin useita väitöskirjoja. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1986. Jyväskylän professuurinsa ohella Kemiläinen oli myös Helsingin yliopiston dosentti.
Kemiläinen palkittiin Suomalaisen Tiedeakatemian kunniapalkinnolla 2003 ja Suomen Historiallisen Seuran kunniajäsenyydellä 2000. Hän oli 1970-luvulla Suomen akateemisten naisten liiton Jyväskylän osaston puheenjohtaja.
Kemiläinen jatkoi historian tutkimista ja julkaisi aihetta koskevia artikkeleita kuolemaansa asti. Hän asui myöhempinä vuosinaan Vantaalla. Hän kuoli heinäkuussa 2006 sairauskohtaukseen Vesannon Harinkaalla ollessaan venematkalla Saijan saaressa sijainneelta kesämökiltään mantereelle.
Kemiläinen suuntautui jo opiskeluajoistaan alkaen anglosaksiseen maailmaan ja täydensi 1950-luvun lopussa opintojaan Asla-stipendiaattina Columbian yliopistossa New Yorkissa. Hän julkaisi vuonna 1964 nationalismin käsitehistoriaa käsittelevän englanninkielisen tutkimuksen "Nationalism: Problems Concerning the Word, the Concept and Classification", josta tuli hänen kansainvälisesti siteeratuin teoksensa. Se esiintyy monien maailmankuulujen nationalismintutkijoiden, kuten Eric Hobsbawmin, Anthony D. Smithin, Benedict Andersonin ja Miroslav Hrochin pääteosten lähdeluetteloissa. Vaikka Kemiläinen oli alun perin saksankielisen kulttuuripiirin asiantuntija, hän teki myöhemmin myös Englannin ja Ranskan historiaan liittyneitä tutkimuksia. 1980-luvun alkupuolella hän johti Suomen akatemian rahoittamaa tutkimushanketta ”Suomen väestön rodullinen alkuperä ja kansallinen identiteetti suomalaisessa ja muussa eurooppalaisessa ajattelussa 1800- ja 1900-luvuilla”. Hän jatkoi saman aihepiirin parissa myös eläkevuosinaan ja julkaisi 1990-luvulla kaksi tutkimusta rotukysymyksen roolista suomalaisen identiteetin pohdinnassa. Viimeisessä teoksessaan "Toisen maailmansodan paineessa" (2001) Kemiläinen käytti materiaalina omia päiväkirjamerkintöjään ja kirjeenvaihtoaan.