Joseph Conrad
Joseph Conrad (3. joulukuuta 1857 – 3. elokuuta 1924) oli puolalais-englantilainen kirjailija.
Joseph Conrad eli Józef Teodor Nałęcz Konrad Korzeniowski syntyi 1857 Berdytšivissä nykyisen Ukrainan Žytomyrin alueella, joka tuohon aikaan kuului Venäjään. Hänen isänsä oli maaton puolalainen aristokraatti ja runoilija-kääntäjä. Venäläiset vangitsivat Józefin isän vuonna 1861 syytettynä vallankumoussuunnitelmista ja karkottivat hänet Vologdaan Pohjois-Venäjälle, jonne perhe häntä seurasi. Vuonna 1865 perheen sallittiin muuttaa Ukrainan Tšernihiviin, mutta pian muuton jälkeen Józefin äiti kuoli tuberkuloosiin. Isä kuoli vuonna 1869 Krakovassa, jolloin Józef muutti enonsa luokse. Eno päästi Józefin lähtemään Marseilleen, jossa tämä ryhtyi 16-vuotiaana merimieheksi. Józefin nuoruusvuodet olivat täynnä seikkailuja, ja hän sekaantui muun muassa aseiden salakuljetukseen Espanjaan.
Epäonnistuneen itsemurhayrityksen jälkeen Józef pestautui 1878 englantilaislaivaan. Vuonna 1886 hänellä oli komennossaan oma laiva ja hän oli saanut Britannian kansalaisuuden. Tässä vaiheessa hän muutti nimensä Joseph Conradiksi. Seuraavat kahdeksan vuotta hän purjehti eri puolella maailmaa kartuttaen kokemuksia, jotka vaikuttivat voimakkaasti hänen myöhempään kirjalliseen tuotantoonsa.
36-vuotiaana vuonna 1894 Conrad lopulta asettui maihin Englantiin. Hän meni naimisiin, sai kaksi lasta ja matkusteli edelleen satunnaisesti. Enimmän aikaa hän kuitenkin kirjoitti, ja ensimmäinen teos, "Almayer’s Folly", ilmestyi 1895. Conrad jatkoi kirjoittamista elämänsä loppuun asti, ja hänen viimeinen romaaninsa, "The Nature of Crime", ilmestyi 1924. Joseph Conrad kuoli vuonna 1924 sydänkohtaukseen.
Conrad kirjoitti englanniksi, vaikka se oli vasta hänen kolmas kielensä puolan ja ranskan jälkeen. Sen on sanottu näkyneen Conradin kielen erityislaadussa.
Conrad yhdistelee romantiikkaa ja realismia moraalisiin pohdintoihin. Afrikka-kuvaus "Heart of Darkness" (1902), suom. "Pimeyden sydän", kertoo miehestä, joka tunkeutuu jokilaivalla syvälle Afrikkaan tavatakseen mielessään myyttiset mittasuhteet saaneen norsunluukauppias Kurtzin. Francis Ford Coppolan kuuluisa elokuva "Ilmestyskirja. Nyt." pohjautuu löyhästi "Pimeyden sydämeen".
"Nostromo" (1904, ilmestynyt kahtena suomennoksena "Nostromo" ja "Hopealaiva") kertoo Etelä-Amerikan erään kuvitteellisen pikkuvaltion ja sen keskiössä olevan hopeakaivoksen vaiheista sekä siitä, miten jalonakin pidetty mies sortuu houkutusten edessä. Teos kuvaa tarkasti 1900-luvun alun Etelä-Amerikan taloutta ja politiikkaa, sekä ulkomaalaisten vaikutusta siihen.
"The Secret Agent" (1907) suomeksi "Anarkistit", sai aiheensa eräästä traagisesta tositapauksesta. 15. helmikuuta 1894 käveli ranskalainen Martial Bourdin kohti Greenwichin observatoriota mukanaan pommi sekä huomattava summa rahaa. Pommi räjähti ja silpoi Bourdinin, joka kuoli vammoihinsa vajaan tunnin kuluttua räjähdyksestä. Lehdistö leimasi pommimiehen anarkistiksi, mutta poliisin tutkimuksissa selvisi, että kyseessä oli ajan kielenkäytön mukaan ”heikkomielinen”, joka oli houkuteltu järjettömään tekoon.
Conrad huomasi miettivänsä tapausta paljon ja tunsi, että hänen oli kirjoitettava asiasta kirja. Hän halusi selvittää surulliseen tapaukseen johtaneen tapahtumakejun. Conradin teoksessa anarkismi näyttäytyy päämäärättömänä ja harhaisena ajatussuuntana. Anarkistit ovat puolestaan hermoilevia töpeksijöitä, jotka mahtipontisista puheistaan huolimatta sotkevat asiansa.
Teoksen arvostelijat epäilivät Conradia itseäänkin anarkistiksi. Järkeiltiin ettei kukaan voi kuvailla maanalaista toimintaa uskottavasti, ellei ole itse ollut mukana. Conradin lähiystäviin kuului poliittisia kiihkoilijoita niin äärivasemmalta kuin -oikealtakin.
Kun Yhdysvaltojen liittovaltion poliisi vuonna 1995 teki rynnäkön Theodore Joseph Kaczynskin eli Unabomberin asuntoon, sieltä löytyi riekaleiksi luettu kappale Conradin "Anarkisteja".
Teosta "Under Western Eyes" (1911) on usein verrattu Fjodor Dostojevskiin kirjaan "Rikos ja rangaistus". Se on Dostojevskin kirjan tavoin tutkielma syyllisyydentunnosta. Kirja sijoittuu osittain Pietariin ja osittain Geneveen, ja teoksen toinen pääteema onkin 1900-luvun alun Itä- ja Länsi-Euroopan poliittisen elämän ja kansanluonteiden vertailu. Conrad rinnastaa moneen otteeseen tsaarinajan Venäjän autokraattisen yhteiskuntajärjestyksen ja läntisen Euroopan ihanteellisena koetun liberaalin demokratian, mutta epäilee kuitenkin toimisiko demokratia Venäjällä. Teoksessa voikin nähdä yhteneväisyyksiä Conradin omaan elämään, sillä Conrad muutti nuorena Venäjän vallassa olleesta Puolasta ensin Ranskaan ja sitten Englantiin.