hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cláudio Taffarel
Cláudio André Mergen Taffarel (s. 8. toukokuuta 1966 Santa Rosa, Brasilia) on brasilialainen jalkapallomaalivahti, joka oli aikoinaan Brasilian maajoukkueen ykkösmaalivahti.
Taffarelin uraan mahtuivat kolmet MM-kisat (1990, 1994 ja 1998) sekä kesäolympialaiset 1988. Hän voitti MM-kultaa 1994 sekä saavutti MM-hopeaa 1998 ja olympiahopeaa 1988.
Vuoden 1994 MM-turnauksessa hänen apunaan oli usein Jorginhon ja Marcio Santosin johtama varsin loistava puolustus. Turnauksen alkulohkon otteluissa Taffarelin taakse tehtiin vain yksi maali, ja pudotuspeleissäkin vain kaksi (pois lukien finaalin rangaistuspotkukilpailussa tehdyt kaksi maalia). Finaalin jälkeen Taffarelin kerrottiin unohtaneen matkatavaransa paikalliseen taksiin. Matkalaukussa oli sekä hänen juuri voittamansa kultamitali että jokunen tuhat dollaria käteistä rahaa. Kun kyseinen taksinkuljettaja palautti mitalin ja matkatavarat rahoineen joukkueen majoitustiloihin, sai hän löytöpalkkiona tuhat dollaria rahaa sekä Taffarelin signeeraaman pelipaidan.
Neljä vuotta myöhemmin Ranskan kisoissa Taffarel auttoi joukkueensa jälleen finaaliin, mutta tällä kertaa tuloksena oli tappio. Välieräottelussa Alankomaita vastaan Taffarel oli 4–2 voittoon päättyneessä rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa avainpelaaja torjumalla alankomaalaisten kaksi viimeistä laukausta.
Taffarel lopetti uransa kauden 2000–2001 päätteeksi, mutta palasi vielä kerran pelikentälle vuoden 2004 jälkipuoliskolla ystävyysottelussa, jossa vuoden 1994 maajoukkue pelasi Meksikoa vastaan Los Angeles Memorial Colosseum -stadionilla.
Taffarel on 101 ottelullaan eniten maaotteluita pelannut brasilialainen maalivahti. Peliaikanaan hän tuli tunnetuksi paitsi ilmiömäisestä pelisilmästään, myös varmasta pallon käsittelystä sekä loistavista avauksistaan. Taffarel on myös yksi yhdeksästä maalivahdista jalkapallolegenda Pelen kokoamalla 125 parhaan elävän jalkapalloilijan listalla.
Maajoukkuesaavutusten ohella Taffarelin ansiolistalla on UEFA Cupin voitto Galatasarayn paidassa vuonna 2000 sekä valinta ottelun parhaaksi pelaajaksi tuon turnauksen finaalissa.
Venlojen viesti
Venlojen viesti on vuosittain Suomessa järjestettävä naisten viestisuunnistuskilpailu. Samassa yhteydessä järjestetään myös miesten kilpailu Jukolan viesti.
Venlojen viestiin osallistuu niin maailman huippusuunnistajia kuin aivan tavallisia kuntoilijoita; kaikilla joukkueilla ovat tasavertaiset radat ja rastit.
Vuosina 1951–1977 kilpailu käytiin Venlojen juoksu -nimisenä yksilökilpailuna. Venlojen juoksun menestyksekkäin urheilija on Irja Niemelä (o.s. Petäjä) neljällä voitollaan.
Osanottajamäärien kasvaessa vuodesta 1978 alkaen kilpailu muutettiin Venlojen viestiksi. Vuosina 1978–1980 viesti oli kolmiosuuksinen ja vuodesta 1981 alkaen kilpailu on käyty neliosuuksisena. Venlojen viestin pituus on ollut kokonaisuudessaan 23–31 km ja yksittäiset osuudet 4,5–9,2 km. Venlojen viestin menestyksekkäin joukkue on norjalainen Halden SK viidellä voitolla.
Nuorille suunnistajille on vuodesta 1986 lähtien järjestetty elokuussa erillisenä kilpailuna Nuorten Jukola -viesti. Se on seitsenosuuksinen kilpailu 11–18-vuotiaille. Joukkueessa on oltava sekä poikia että tyttöjä.
Lippu on niiden suunnistajien kohdalla, joiden kotimaa on eri kuin seuran.
Barry Lyndon
Barry Lyndon on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on tuottanut, käsikirjoittanut ja ohjannut Stanley Kubrick. Se perustuu William Makepeace Thackerayn romaaniin "The Luck of Barry Lyndon" vuodelta 1844. Elokuva kertoo irlantilaisen Barry Lyndonin (syntyjään Redmond Barry) noususta ja tuhosta 1700-luvun englantilaisessa yhteiskunnassa.
Elokuvaan sisältyy harvinaislaatuisia kynttilöiden valossa kuvattuja kohtauksia. Kubrick pyrki erikoisella valaistuksella tavoittelemaan autenttista vanhanajan tunnelmaa. Koska kynttilöiden valo on liian heikko tavanomaiselle kameraoptiikalle, Kubrick valmistutti aivan erityiset objektiivit kohtausten kuvausta varten. Zeiss oli valmistanut erittäin valovoimaiset f 0.7 omaavat linssit Yhdysvaltain avaruushallinto Nasalle 1960-luvun lopulla kuulentoja varten, ja nämä linssit sovitettiin Panavision-elokuvakameraan. Valovoima oli huikea ja syväterävyys kärsi suuresta aukosta mutta kohtaukset voitiin kuvata kynttilänvalossa.
Huolimatta siitä, että Kubrickin kaikista teoksista "Barry Lyndon" voitti neljä Oscar-palkintoa – enemmän kuin mikään muu hänen ohjauksistaan – on "Barry Lyndon" jäänyt ohjaajan elokuvista vähemmälle huomiolle. Vaikka elokuva oli ilmestyessään kriitikoiden ylistämä, se menestyi vain Euroopassa, kun taas Pohjois-Amerikassa katsojaluvut jäivät hyvin pieniksi. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Barry Lyndonin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Eric Bell
Eric Bell (s. 3. syyskuuta 1947 Belfast) on pohjoisirlantilainen kitaristi, joka oli yksi Thin Lizzyn perustajajäsenistä Dublinissa vuonna 1970.
Bell soitti 1960-luvulla yhtyeissä Them ja John Farrell & the Dreams. Hän ehti soittaa Thin Lizzyssä vajaat neljä vuotta ja esiintyä sen kolmella ensimmäisellä albumilla. Hän jätti yhtyeen välittömästi uudenvuodenaattona 1973 pidetyn konsertin jälkeen.
Thin Lizzystä lähtönsä jälkeen Bell on jatkanut muusikonuraansa aktiivisesti. 1970-luvulla hän esiintyi muutamalla Jimi Hendrix Experiencen levyllä. 1980-luvulla hän soitti Mainsqueeze-yhtyeessä. 1990-luvun lopulta lähtien hän on toiminut The Eric Bell Bandin perustajana ja keulahahmona.
XGA
XGA () on IBM:n vuonna 1990 julkaisema näytönohjain. Tuetut näyttötilat olivat VGA-yhteensopiva 640×480 ja lomitettu 1024×768.
Näytönohjain toimitettiin IBM PS/2 Model 90 ja 90 XP -koneiden mukana ja oli saatavilla lisäkorttina muille IBM:n MCA-väylää käyttäville koneille. Kortilla oli 512 kB VRAM-videomuistia ja oli päivitettävissä yhteen megatavuun. Lisämuistin avulla kortti pystyi 640×480 resoluutioon 16-bittisillä väreillä.
Kortille oli ajurit OS/2 1.3 -käyttöjärjestelmälle, joka julkaistiin samana päivänä, aiemmalle 1.2- versiolle, sekä Windows 2.1 ja 3.0 ja joillekin muille ohjelmille, kuten AutoCAD.
Kortti tuli edeltäjässään 8514:ssa julkaistua AI-rajapintaa ja sille kirjoitetut ohjelmat toimivat. Suuri muutos oli se, että XGA oli VGA-yhteensopiva, toisin kuin edeltäjänsä 8514.
Kortilla oli jotain edistyneitä ominaisuuksia: koko näytönohjaimen muistin sai näkyviin isäntäkoneen osoiteavaruudessa. Lisäksi kortti voi käyttää isäntäkoneen muistia virtuaalimuistina. Samanlainen ominaisuus esiteltiin AGP-väylässä.
Vuonna 1992 IBM julkaisi päivityksen XGA-2, joka lisäsi lomittamattoman 1024×768 tuen suurella värimäärällä ja suurella 75 Hz virkistystaajuudella. Kortti tuki myös 800×600-näyttötilaa 16-bitin väreillä.
Gary Driscoll
Gary Driscoll (18. huhtikuuta 1946 - 8. kesäkuuta 1987) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -tyylistä rockia soittanut rumpali. Hän soitti useissa menestyneissä yhtyeissä vuodesta 1960 lähtien, kunnes kuoli väkivaltaisesti kesäkuussa 1987.
Driscollin ensimmäinen yhtye oli Ronnie James Dion perustama The Electric Elves, johon hän liittyi 1967. Yhtye muutti nimensä ensin The Elvesiksi ja sitten The Elfiksi. Yhtye julkaisi myös muutaman singlen. Lopulta he löysivät Deep Purplen basistin Roger Gloverin, joka tuotti kaksi kolmesta The Elfin albumista.
The Elf lopetti toimintansa vuonna 1975, kun Driscoll, Dio, Mickey Lee Soule ja Craig Gruber palkkasivat Deep Purplen kitaristin Ritchie Blackmoren Rainbow-yhtyeeseen.
Driscoll erosi pian sen jälkeenn kun Rainbow’n debyyttialbumi oli julkaistu. On sanottu, että hänen R&B-soittotyylinsä ei sopinut Blackmorelle. Driscollin korvaajaksi tuli rocklegenda Cozy Powell.
Rainbow’sta lähdettyään Driscoll soitti yhtyeissä Dakota ja Star Castle.
Driscoll löydettiin murhattuna kotoaan Ithacasta New Yorkin osavaltiossa kesäkuussa 1987. Hän oli kuollessaan 41-vuotias. Hänen murhansa on edelleen ratkaisematta, sillä sille ei ole ilmeistä perustetta. Murhan on väitetty liittyneen huumeisiin.
Kogorō Akechi
Kogorō Akechi on Japanissa tunnettu kuvitteellinen salapoliisi. Hänestä kertovia tarinoita ilmestyi 1925–1950. Akechin luonut Rampo Edogava ei tehnyt tästä hahmosta kovin herrasmiesmäistä: Akechilla ei ole lainkaan käytöstapoja, hänellä on aina sotkuiset hiukset ja hänen kimononsa on lähes puhki kulunut. Kogorō ei luota todistusaineistoon yhtä paljon kuin vaistoihinsa, hän on myös erittäin hyvä naamioituja.
Akechista on tullut vakiohahmo japanilaiseen kulttuuriin ja hän esiintyy useissa elokuvissa, sarjakuvissa ja televisio-ohjelmissa. Vuonna 1995 Akechista tehtiin elokuva "Rampon arvoitus" joka levisi myös Eurooppaan.
Alan Parker
Sir Alan William Parker (s. 14. helmikuuta 1944 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on Directors’ Guild of Great Britainin perustajajäsen.
M24 SWS
M24 SWS (lyhenne engl. sanoista "Sniper Weapon System" l. "tarkkuusammuntajärjestelmä") on armeija- ja viranomaiskäyttöön tehty versio Remington 700 -pulttilukkokivääristä.
M24 SWS on ollut tuotannossa vuodesta 1988 ja se on Yhdysvaltain armeijan ja merijalkaväen tarkka-ampujien vakioase. Asetta on käytetty aktiivipalveluksessa muun muassa Persianlahden sodassa, Afganistanissa ja Irakin sodassa.
Remington toimittaa M24:t tehtaaltaan armeijakäyttöön aina mustalla viimeistelyllä, mutta käyttäjien käsissä ase saa maastoutusvaatimusten mukaan lopullisen värinsä – mikä on harvoin kokonaan musta.Aseen tehokas ampumaetäisyys on 800 metriä, mutta Yhdysvaltain armeija on vahvistanut ainakin yhden tapon 1250 metristä Irakissa. Laukauksen onnistumiseksi ampujan oli tähdättävä neljä metriä kohteen yläpuolelle.
Teoreettinen tulinopeus ei ole merkityksellinen arvo kertalaukauksia ampuvassa aseessa, mutta M24:n laskennallinen ja hypoteettinen tulinopeus on noin 15 tähdättyä laukausta minuutissa.
Hypoteesi:
Täten:
Remington on kehittänyt myös parannellun version M24-kivääristä. A2-mallissa on irrotettava 10 patruunan lipas sekä sivulle ja aseen päälle asennetut Picatinny-kiskot (Remingtonin käyttämä tyyppinimi kiskosta on "MARS" l. "Modular Accessory Rail System"). A2:een on mahdollista kiinnittää myös äänenvaimennin ja vaihtotukki säädettävällä poskituella ja perälevyllä.
Aarno Niini
Aarno Maurits Niini (vuoteen 1926 Lind; 13. tammikuuta 1905 Pori – 20. kesäkuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen fyysikko. Niini työskenteli ammattikasvatushallituksen pääjohtajana sekä hoiti fysiikan dosentuuria. Hän toimi Lehdon virkamieshallituksen ammattiministerinä kauppa- ja teollisuusministeriössä 18. joulukuuta 1963–12. syyskuuta 1964.
Aarno Niini valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1929 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1937. Hän toimi assistenttina Helsingin yliopiston fysiikan laitoksella vuosina 1929−1937, fysiikan ja mekaniikan yliopettajana Tampereen teknillisessä opistossa vuosina 1937−1942, kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosaston päällikkönä vuosina 1942−1966 sekä ammattikasvatushallituksen pääjohtajana vuosina 1966−1968. Tämän ohella hän oli fysiikan dosentti Helsingin yliopistossa vuosina 1938−1956.
Aarno Niini tutki muun muassa geologiaa ja julkaisi oman teoriansa Maan ja Kuun synnystä 1950-luvulla kahdessa kirjassa.
Näissä teoksissa esitettyjen teorioiden mukaan Kuu olisi aikoinaan ollut Aurinkoa kiertävä asteroidi, joka noin 70 miljoonaa vuotta sitten joutui nykyiselle Maata kiertävälle radalleen. Tällöin se olisi kaksi kertaa joutunut niin lähelle Maata, että sen vetovoima olisi aiheuttanut valtavia luonnonmullistuksia. Ensin se olisi sivuuttanut Maan itä-länsisuunnassa neljän Maan säteen etäisyydeltä, jolloin sen vetovoima olisi saanut kallioperän venymään sitä kohti niin, että sivuamiskohtaan syntyi Euraasian poikki Alpeilta Himalajalle saakka ulottuva vuoristoketju. Toisella kerralla se olisi joutunut vain kahden Maan säteen päähän, jolloin se olisi irrottanut suuren määrän maa-ainesta nykyisen Tyynenmeren kohdalta, ja myös sen ympärillä maankuori olisi vyörynyt kohti asteroidia niin, että syntyivät tätä merta ympäröivät vuoristot kuten Kalliovuoret ja Andit. Maasta irronneet ainekset olisivat osuneet Kuuhun saaden aikaan Kuun kraatterit. Vasta tämän jälkeen Kuu olisi asettunut nykyiselle vakaalle radalleen.
Niinin teoriat ovat nykyään vanhentuneita. Vielä 1970-luvun alussa niitä kuitenkin pidettiin mahdollisina, joskin todistamattomina, sillä mannerliikuntoteoria oli vielä kiistanalainen.
Aarno Niini sai professorin arvonimen vuonna 1959, Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1965 sekä Jenny ja Antti Wihurin rahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1968.
Yleisurheilijana Niini edusti Porin Tarmoa. Hän saavutti 400 metrin juoksussa SM-hopeaa vuonna 1929. Hänen paras tuloksensa 400 metrillä oli 50,0 s.
Aarno Niinin veljiä olivat teollisuustalouden professori Eino Niini ja fyysikko Risto Niini.
Honorius IV
Honorius IV (n. 1210 – 3. huhtikuuta 1287), syntymänimeltään Giacomo Savelli, toimi paavina 2. huhtikuuta 1285 – 3. huhtikuuta 1287.
Vaikutusvaltainen Savellin suku oli ennen häntä tuottanut jo kolme paavia: Benedictus II, Gregorius II ja hänen isosetänsä Honorius III.
Savelli opiskeli Pariisin yliopistossa. Hänestä tuli kardinaali ja upseeri paavin armeijaan. Savelli äänestettiin paaviksi yksimielisesti huhtikuun alussa 1285, 75-vuotiaana. Hän oli niin pahasti kihdin runtelema, että tarvitsi apuvälineitä kohottaakseen kätensä siunaukseen. Hän jatkoi edeltäjänsa aloittamaa Ranskan-myönteistä politiikkaa.
Martinus IV
Martinus IV (n. 1210–1285), alkuperäinen nimi: Simon de Brie, oli paavina 22. helmikuuta 1281 – 29. maaliskuuta 1285. Hän syntyi Ranskassa, sai siellä pappiskoulutuksen ja työskenteli Rouenissa ja Toursissa. De Briestä tuli Ranskan kansleri vuonna 1260 ja seuraavana vuonna kardinaali ja paavillinen legaatti Ranskassa.
Anjoun Kaarle I sekaantui paavin valintaan vangitsemalla kaksi italialaista kardinaalia, joiden poissa ollessa de Brie voitti äänestyksen helposti. Kiitokseksi Martinus nimitti Kaarlen Roomaan senaattoriksi. Hän myös julisti Bysantin keisarin Mikael VIII Palaiologoksen kirkonkiroukseen, koska tämä oli Kaarlen suunnitelmien tiellä. Neljännestä ristiretkestä alkaen Kaarle oli haaveillut valtakunnan laajentamisesta itään.
Vuonna 1282 Kaarle syrjäytettiin Sisiliassa, ja suojelijaa vaille jäänyt Martinus joutui pakenemaan Roomasta. Hän vietti loppuelämänsä Perugiassa.
Buffalo Bill Cody: The Man behind the Legend
Buffalo Bill Cody: The Man Behind the Legend on Buffalo Billin elämästä kertova kirja. Sen on kirjoittanut Robert A. Carter. Kirja on julkaistiin maaliskuussa 2002 eikä kirjaa ole suomennettu.
Robert A. Carter
Robert A. Carter on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kotoisin keskilännestä ja asuu Richmondissa Virginiassa. Hänen tuotantonsa on monipuolista ja sitä on julkaistu laajalti maailmalla. Carter on kirjoittanut sekä fiktiivisistä aiheista että tositapahtumista, ja hän on erityisesti perehtynyt Lännen valloituksen historiaan.
Jansenismi
Jansenismi oli vastaliike humanismille ja jesuiittojen molinismille. Se sai voimakkaita vaikutteita Augustinuksen ajatuksista. Sitä kehitti Cornelius Jansen (1585–1638) eli "Jansenius", Ypresin piispa, teoksessaan "Augustinus", joka ilmestyi 1640. Jansenismi oli katolisen kirkon sisällä vaikuttanut liike, tosin osa jansenisteista päätyi skismaan muun kirkon kanssa ja päätti perustaa oman kirkon.
Termi jansenismi liittyy Port-Royal-des-Champsin luostariin, josta tuli uuden teologisen ajattelun keskus. Nimitys oli vastustajien keksimä. Sitä käytettiin tarkoittamaan augustinolaisuutta, sellaisena kuin Jansenius ja Jean Duvergier de Hauranne sen ymmärsivät ja tulkitsivat.
Jansenismin sijasta puhutaan nykyisin Port-Royalin augustinolaisuudesta. Tätä ajatusta levitti Ranskassa eritoten Jean Duvergier de Hauranne, joka tunnettiin myös nimellä "abbé de Saint-Cyran". Hän oli Janseniuksen hyvä ystävä. He olivat molemmat opiskelleet ja tutkineet pitkään Bayonnen lähellä sijaitsevassa "Cam-des-Pratsin" luostarissa.
Kun Saint-Cyran valittiin Port-Royalin johtajaksi, hänen opettamansa augustinolaisuus sai otollisen maaperän kehittyäkseen henkiseksi liikkeeksi. Saint-Cyranin vaikutus ei rajoittunut ainoastaan Port-Royalin luostariin. Hänen suhteensa kirkonmiehiin, aatelisiin ja parlamentin jäseniin sekä koululaitokseen tekivät hänestä opillisen johtajan. Kardinaali Richelieu, joka oli aiemmin ollut hänen ystävänsä, suhtautui oppiin kriittisesti kuten katolinen kirkko ylipäänsäkin.
Saint-Cyran pidätettiin vuonna 1638 ja hän vietti lähes viisi vuotta vankeudessa Vincennesin linnassa. Hän kuoli muutama kuukausi vapauttamisensa jälkeen lokakuussa 1643.
Sain-Cyranin kuoleman jälkeen oppilaat ja ystävät pitivät augustinolaisuutta yllä julkaisemalla oppi-isänsä teoksia. Tähän päättyi Port-Royalin ensimmäinen kausi.
Jansenistit ja jesuiitat taistelivat vilkkaasti toisiaan vastaan koko 1600-luvun ajan. Heidän maailmankuvansa olivat täysin päinvastaiset: jesuiitat uskoivat ihmisen vapaaseen tahtoon, kun taas jansenistit olivat fatalisteja ja ajattelivat, että kaikki on ennalta määrättyä.
Jansenistit levittivät teorioitaan koulujen välityksellä ja heillä oli kuuluisia oppilaita kuten Jean Racine ja Blaise Pascal, joka vastusti tinkimättömällä tavallaan jesuiittoja, näin eritoten teoksessa "Les Provinciales" (1656), jossa hän syyttää jesuiittoja älyllisestä korruptiosta. Nämä teesit eivät miellyttäneet paavi Innocentius X:tä ja Ludvig XIV:tä, jotka halusivat yhdistää kristikunnan ja tuomita jansenismin ja protestanttisuuden. Maaliskuussa 1656 Ranskan hallitus määräsi suljettaviksi ns. "petites écoles", joissa opinahjoissa jansenismin sanomaa oli levitetty. Kuningas osallistui itse parlamentin istuntoon eli käytti ns. lit de justice -oikeutta hyväkseen 19. joulukuuta 1656 ja hyväksyi tilaisuudessa paavi Aleksanteri VII bullan "Ad Sacram", jossa virallisesti tuomittiin jansenistien ajatukset.
Kuningas määräsi 29. lokakuuta 1709 suljettavaksi Port-Royalin luostarin, ja jansenistiset munkit siirrettiin muualle. Vuonna 1711 luostari hävitettiin maan tasalle, jotta siitä ei olisi tullut pyhiinvaelluspaikkaa.
Derbyshire
Derbyshire on kreivikunta, joka sijaitsee suunnilleen keskellä Englantia. Sille ovat tunnusomaisia kauniit maisemat ja kumpuileva maasto. Pohjoisessa maakunta ulottuu Penniineihin, joka koostuu kukkuloista ja vuorista. Derbyshiren kuuluisin matkailukohde on Peak District -kansallispuisto.
Derbyshiren rajanaapureita ovat muun muassa Greater Manchester, West Yorkshire, South Yorkshire, Nottinghamshire, Leicestershire, Warwickshire, Staffordshire ja Cheshire. Alueella sijaitsee 13 kaupunkia, joiden asukasmäärät vaihtelevat 10 000–100 000 välillä. Suurin osa asutuksesta on kaupungeissa ja muu osa alueesta on lähinnä harvaan asuttua ylämaata, jossa harjoitetaan maanviljelyä, varsinkin lampaiden ja lehmien laidunnusta. Maisemaa halkovat laitumia rajaavat kivimuurit.
Aguiar da Beira
Aguiar da Beira on kunta Guardan piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 206,8 km² ja väkiluku noin 5 500.
Aguiar da Beiran nykyinen pormestari on Joaquim Bonifácio. Kunnan juhlapäivä on 10. helmikuuta.
Davenport
Davenport on Yhdysvalloissa, Iowan osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Se on perustettu entiselle intiaanien asuttamalle alueelle. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan sen asukasmäärä oli 98 359.
Intiaanipäällikkö Mustan Haukan () aikana valkoiset kävivät intiaanien kanssa useita kahakoita vuosina 1831–1832 ja lopulta päällikkö Kekouk kirjoitti nimensä asiakirjaan, jolla intiaanit luovuttivat 50 mailia leveän kaistaleen Mississippi-joen rantaviivaa Yellow Riveriltä aina Des Moines -joelle etelässä. Tämä asiakirja tunnetaan nimellä Black Hawk Purchase, ja sitä seurasi uudisasukkaiden muutto alueelle. Vuonna 1836 maaston tutkimukset oli saatu päätökseen ja alueen väestömäärä alkoi hiljalleen kohota.
Alueen nimeksi tuli kenraali George Davenportin mukaan Davenport. Osa uuden kaupungin kaduista sai intiaanikieliset nimet. Vuonna 1850 liikennöinti Mississippi-joella oli muuttunut sen verran turvalliseksi, että siirtolaisvirtojen määrä kasvoi huomattavasti. Useimmat varhaisista siirtolaisista olivat Amerikassa syntyneitä ja kotoisin Uudesta Englannista. 1850-luvulla alueelle muutti paljon myös saksalaista ja englantilaista alkuperää olevia uudisasukkaita. Kun Rock Island Railroad -yhtiö rakensia alueelle rautatien vuonna 1856, siirtolaisvirrat kasvoivat entisestäänkin.
Manteigas
Manteigas on kunta Guardan piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 122 km² ja väkiluku noin 3 400.
Kunnan juhlapäivä on 4. maaliskuuta.
Le Claire
Le Claire on kaupunki Scottin piirikunnassa, Iowassa, Yhdysvalloissa. Vuoden väestönlaskennassa sen väkiluku oli 2 847.
Seudulla, jossa LeClaire sijaitsee, asui alun perin sauk- ja fox-intiaaneja, ja LeClairen ja Princentonin välisellä alueella käytiin intiaanitaistelu vuonna 1804, jossa sauk ja fox -intiaanit kävivät sioux-heimon kimppuun, ja taistelun kuluessa noin 1000 intiaania sai surmansa. Vuonna 1829 LeClairen alueelle muutti kolme valkoista perhettä, ja vuonna 1832 intiaanit tekivät rauhansopimuksen, jossa he antoivat yläputousten alueelta maata Antoine LeClairelle, ja juuri tällä alueella sijaitsee nykyään LeClairen kaupunki. "Buffalo Bill" Cody liittyy tämän paikan historiaan, ja niinpä yksi kaupungin kaduista on nimeltään Cody. Vuosien 1830 ja 1850 -välillä kaupungin koko kasvoi, ja sinne tuli muun muassa hotelli, pumppulaitos, jokilaivojen huoltopiste, ja lukuisia jokiveneiden miehistön asuntoja, kuten myös saha, viljamylly ja tiilitehdas. Stone School rakennettiin vuonna 1866, ja kaupunki sai oman hautausmaan. Vuonna 1846 perustettiin Iowan osavaltio.
Midge Ure
Midge Ure (s. 10. lokakuuta 1953), oikealta nimeltään James Ure, on skotlantilainen kitaristi ja laulaja. Suurimmassa suosiossa hän oli 80-luvun alkupuolella jolloin hän oli mm. yhtyeessä Ultravox. Hän sanoitti ja sävelsi yhdessä Bob Geldofin kanssa jättimenestyksen saavuttaneen hyväntekeväisyyshitin ""Do They Know It's Christmas?"". Ultravoxin hajottua hän jatkoi soolouraansa aina 90-luvulle asti. Ainoastaan "Breathe" oli kansainvälinen hittisingle, muuten menestys jäi varsin vaisuksi uran alkuvuosiin verrattuna.
Vuonna 2005 Ure järjesti Bob Geldofin kanssa Live 8 -hyväntekeväisyyskonsertit ja sai samana vuonna Brittiläisen imperiumin ritarikunnan OBE-arvonimen ("Officer of the Order of the British Empire") työstään musiikin ja hyväntekeväisyyden parissa.
Ure on ollut naimisissa kahdesti. Ensimmäinen avioliitto oli näyttelijä-kirjailija Annabel Gilesin kanssa. Heillä on liitosta yksi tytär, Molly. Toinen avioliitto Sheridan Uren kanssa, josta heillä on kolme tytärtä, Kitty, Ruby ja Flossie.
Fontevraudin apottiluostari
Abbaye de Fontevraud on vuonna 1101 perustettu apottiluostari lähellä Samourin kaupunkia, Anjoun (nykyisin Maine-et-Loiren departementti) maakunnassa Ranskassa.
Luostarin perusti "Robert d'Arbrissel", reformatorinen kirkonmies jolla oli paavi Urbanus II:n tuki. Luostarin erikoisuus oli, että se vastaanotti, tosin toisistaan erillään pitäen, sekä miehiä että naisia. Luostarin ensimmäinen suojelija oli Montseraun herra, jonka linna sijaitsee aivan luostarin läheisyydessä.
Perustajan ajatukset, hän oli kuin feministi jo ennen sanan keksimistä, vetivät luostariin lukuisia naisia. Heistä eräs tunnetuimmista on Bretagnen herttuatar Ermengarde Anjoulainen, joka sai veljensä Anjoun kreivin ja Jerusalemin kuninkaan Foulque V:n tulemaan vierailulle ja siten saamaan moninaisia etuisuuksia luostarille.
Robert d'Arbrissel loi myös aiemmin kokemattoman säännöt luostarille. Niiden mukaan Robertin itsensä kuoltua, mikä tapahtui vuonna 1116, luostarin johtajana olisi oleva abbedissa, joka myös johtaisi miesluostarinkin osuutta. Luostarin ensimmäisenä abbedissana toimikin "Petronille de Chemillé". Hänen seuraajansa oli "Isabelle d’Anjoun", joka oli Henrik II Plantagenêt'n täti. Hän jälkeensä useat abbedissat olivat hyvin varakkaista ja vaikutusvaltaisista aristokraattiperheistä, heidän joukossaan oli jopa useita Bourbonin kuninkaallisen suvun jäseniä. Vallankumouksen myötä luostari lopetettiin ja sen viimeinen abbedissa kuoli köyhänä Pariisissa.
Henrik II Plantagenêt, joka oli Foulque V:n seuraaja ja Englannin kuningas, teki luostarista kuninkaallisen luostarin ja samalla myös dynastiansa hautapaikan. Tämän tähden sekä hänet itsensä, että hänen puolisonsa Aliénor Akvitanialainen, heidän poikansa Rikhard I Leijonamieli, miniänsä Isabelle d'Angoulême (Juhana Maattoman puoliso), Johanna, Henrikin ja Aliénorin tytär sekä heidän lapsenlapsensa Toulousen kreivin ja Narbonnen herttua Raymond VII, ovat haudattuja luostariin. Aliénor Akvitanialainen vietti siellä myös elämänsä loppuvaiheet.
Vuosien 1894 ja 1963 välisenä aikana luostari toimi keskusvankilana, joka toimi Clairveux'n kanssa kovimpina pakkotyölaitoksina Ranskassa. Keskimäärin kaksi vankia kuoli joka viikko, joko itsemurhan tai teloituksen tai jonkin muun syyn tähden. Luostarin työpajoissa valmistettiin etenkin nappeja simpukankuorista. Vankila-aika ei kuitenkaan suuremmin muuttanut luostarin keskeisiä rakenteita.
Ranskalainen, toisen maailmansodan jälkeen teoksensa kirjoittanut, kirjailija Jean Genet kirjoitti osittain omaelämäkerrallisen kirjansa "Miracle de la rose" (suom. 'Ruusun ihme') omista kokemuksistaan noin 30-vuotiaana Fontevrauldin vankilassa.
Luostari on toiminut jo yli 20 vuoden ajan merkittävänä kulttuurikeskuksena. Se on myös alueensa merkittävin matkailunähtävyys. Luostarissa on säilynyt erikoinen pyöreä keittiörakennelma, jonka muodostaa suuri keskussavupiippu liesineen sekä sen ympärille olevat pienemmät savipiiput liesineen.
Sátão
Sátão on kunta Viseun piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 201,9 km² ja väkiluku noin 12 400.
Sátãon nykyinen pormestari on Portugalin sosiaalidemokraattisen puolueen Alexandre Vaz. Kunnan juhlapäivä on 20. elokuuta.
Mike Tramp
Mike Tramp (s. 14. tammikuuta 1961) on Tanskassa syntynyt laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan White Lion -yhtyeessä, johon hän on kuulunut koko sen olemassaolon ajan, 1983–1991 ja uudestaan 1999 alkaen. Lisäksi Tramp on tehnyt viisi sooloalbumia, jotka ovat menestyneet kohtalaisen hyvin. Hän kuului myös Freak Of Nature -yhtyeeseen koko sen olemassaolon ajan vuosina 1991–1994.
Zend Technologies
Zend Technologies Ltd on kansainvälinen, www-palveluihin keskittynyt yritys. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Cupertinossa Kaliforniassa, ja sivukonttorit Israelissa ja Saksassa. Lisäksi yritystä edustaa japanissa Turbolinuxin omistama "Zend Open Source Systems Japan".
Zend Technologies Ltd:n perustivat vuonna 1999 Doron Gerstel, Andi Gutmans ja Zeev Suraski. Nimi "Zend" tuli yhdistämällä Zeevin ja Andin (Zeev ja Andi) nimet. Vuotta aikaisemmin Gutmans ja Suraski olivat julkaisseet yritykselle tulevan päätuotteen, Zend Enginen, joka oli avoimen lähdekoodin ydin tarkoitettu etenkin PHP-ohjelmointikielelle. Suomessa yhtiötä edustaa Brain Alliance.PHP-ydin, joka nitoo yhteen ytimen kanssa kolmansien osapuolten ajurit, kirjastot ja toiminnot.
PHP-tuotantoympäristö PHP-sivustojen ylläpitoon.
Ohjelmointiympäristö (IDE) PHP:lle.
PHP:n lähdekoodin suojaukseen erikoistunut ohjelmisto.
IBM:n kanssa yhteistyössä i5/OS ympäristöön kehitetty yhdistelmä Zend Coresta ja Zend Studiosta.
"Zend Online Training - Learn PHP", online-ympäristö PHP:n harjoitteluun.
"Zend Certified Engineer (ZCE)", sertifiointipalvelu PHP-ohjelmointikielelle.
Ohjelmistoarkkitehtuurin suorituskyky, ohjelmistosuunnittelu, koodin tarkastus, migraatiopalvelut PHP 4:stä PHP 5:n siirtyville, kustomoidut PHP-laajennukset ja yrityskoulutuksen ratkaisut.
Luoteiskaukasialaiset kielet
Luoteiskaukasialaiset kielet on kielikunta, jonka kieliä puhutaan Kaukasuksen alueella. Niiden puhujia on erityisesti Venäjällä Adygeian, Kabardi-Balkarian ja Karatšai-Tšerkessian tasavalloissa, Abhasiassa, Turkissa sekä pieninä ryhminä ympäri Lähi-itää.
Luoteiskaukasialaisia kieliä on viisi, ja ne voidaan jakaa kolmeen ryhmään:
Abhaasilais-abazalaiset kieletTšerkessiläiset kieletUbyhilaiset kielet
Jini
Jini on Java-teknologia, jotka käytetään hajautettujen järjestelmien rakentamiseen. Teknologian avulla tietoverkossa olevat laitteet voidaan piilottaa standardin rajapinnan taakse. Tällöin ne voivat toimia yhteistyössä keskenään ja tarjota palveluita toisilleen.
Jini tähtää sellaiseen tulevaisuuteen, jossa nykyistä useammat laitteet ovat verkottuneita. Jini-ympäristön voisivat muodostaa esimerkiksi televisio, DVD-soitin ja kännykkä.
Jinin ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1999. Teknologian kehittäjänä toimii Sun Microsystems.
Peter Selin
Peter Selin (s. 3. tammikuuta 1953) on suomalainen urheilutoimittaja, jonka ykköslaji on pyöräily. Hän selostaa Eurosportilla muun muassa Ranskan, Italian ja Espanjan ympäriajot sekä yksipäiväiset klassikkoajot. Selin on selostanut pyöräilyä Eurosportille vuodesta 1999 lähtien. Selinillä ei ole omaa kilpailu-urheilutaustaa, mutta hän toimii valmentajana ja neuvonantajana nuoremmille pyöräiljiöille.
Selin antaa selostusten ohella tietoa reitin varrella olevista nähtävyyksistä ja alueen ruokalajeista. Hänen kanssaan selostamossa ovat olleet muun muassa Joona Laukka, Petri Viljanen ja hänen poikansa Christian Selin. Christian on polkenut aiemmin ammattilaisena belgialaisissa pyöräilytalleissa. Vuodesta 2003 lähtien isä ja poika ovat olleet Eurosportin pyöräilylähetysten selostajakaksikko. Selin on selostanut Eurosportille myös taito- ja pikaluistelua, maasto- ja ampumahiihtoa sekä koskimelontaa.
Selin on kasvattanut selostuksillaan maantiepyöräilyn seuraamisen suosiota Suomessa. Selin sai vuosien ansiokkaasta työstään tunnustuksen, kun hän oli ehdolla urheilujournalismi-palkinnon saajaksi Suomen urheilugaalassa 12. tammikuuta 2009. ”Kilpapyöräilyn asiantuntevat, monipuolisesti kiinnostavat ja viihdyttävät selostukset etenkin Ranskan ympäriajosta eli Le Tour de Francesta”, todettiin Selinin ehdokaskuvauksessa. Palkinnon voitti Ilta-Sanomien toimittaja Pekka Holopainen. Kolmas ehdokas oli Urheilulehden päätoimittaja Jukka Rönkä.
Eamonn Coghlan
Eamonn Coghlan (s. 24. marraskuuta 1952 Drimnagh, Irlanti) on irlantilainen entinen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.
Coghlan aloitti juoksuharrastuksen nuoruudessaan ja voitti Leinsterin college-mestaruuden vuonna 1970. Seuraavana vuonna hän voitti Irlannin opiskelijamestaruuden 1 500 ja 5 000 metrin juoksussa ja sai stipendin Villanovan yliopistoon, jossa häntä alkoi valmentaa Jumbo Elliott. Coghlan juoksi ensimmäisen kerran mailin alle neljässä minuutissa vuonna 1975 tehden uuden Irlannin ennätyksen ajalla 3.53,2.
Coghlan oli tunnettu siitä, että hän menestyi erityisen hyvin sisäradoilla. Hän voitti Wanamaker Mile -juoksukilpailun New York Cityn Madison Square Gardenissa seitsemän kertaa. Ulkoradoilla hän sijoittui neljänneksi 1 500 metrillä Montrealin olympialaisissa 1976, voitti EM-hopeaa 1 500 metrilä Prahan EM-kisoissa 1978 ja lopulta maailmanmestaruuden Helsingin MM-kisoissa 1983 5 000 metrillä.
Coghlan paransi moneen otteeseen mailin juoksun sisäratojen maailmanennätystä. Vuonna 1979 hän juoksi ajat 3.55 ja 3.52,6. 20. helmikuuta 1981 hän juoksi San Diegossa ajan 3.50,6. 27. helmikuuta 1983 hän juoksi New Jerseyssä ensimmäisenä miehenä hallissa alle 3.50 saavuttaen ajan 3.49,78, joka säilyi maailmanennätyksenä aina vuoteen 1997 saakka, kunnes Hicham el-Guerrouj voitti sen juoksemalla 3.48,45. Coghlanin aika on edelleen maailmantilaston toisena ja se on nopein Yhdysvalloissa juostu maili (tilanne heinäkuu 2006). 1987 Coghlan juoksi uuden 2 000 metrin juoksun sisäratojen maailmanennätyksen ajalla 4.54,07, joka säilyi ennätyksenä vuoteen 1998, jolloin Haile Gebrselassie paransi sitä aikaan 4.52,86. Coghlan jatkoi juoksu-uraansa pitkään ja juoksi 1994 ensimmäisenä yli 40-vuotiaana mailin alle neljässä minuutissa. Nykyisin hän työskentelee varainkeräyksen johtajana Our Lady's Hospital -sairaalassa. Hän on ajoittain valmentanut irlantilaisia juoksijoita.
Zagrebin filharmoninen orkesteri
Zagrebin filharmoninen orkesteri () on Kroatian pääkaupungissa Zagrebissa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin nykyisellä nimellään vuonna 1920.
Zagrebin filharmonisen orkesterin nykyinen ylikapellimestari ja taiteellinen johtaja on Pavel Dešpalj, joka valittiin virkaansa 1980.
Grace Murray Hopper -palkinto
Grace Murray Hopper -palkinto on vuosittain jaettava palkinto, joka myönnetään tietotekniikkaa edistäneelle nuorelle (korkeintaan 35-vuotiaalle) henkilölle. Palkinto myönnetään yksittäisestä työstä.
Palkintoa on jaettu vuodesta 1971. Sen myöntää kansainvälinen Association for Computing Machinery -yhdistys.
Palkinto on nimetty tietojenkäsittelyn tutkija Grace Hopperin mukaan.Palkintoa ei jaettu vuosina 1977, 1983, 1992, 1994, 1995, 1997 eikä 1998.
Krešimir Baranović
Krešimir Baranović (25. kesäkuuta 1894, Šibenik, Itävalta-Unkari – 17. marraskuuta 1975, Belgrad, Serbian sosialistinen tasavalta, Jugoslavia) oli kroatialainen säveltäjä ja kapellimestari.
Baranović syntyi Kroatiassa ja opiskeli Bečun ja maan pääkaupungin Zagrebin lisäksi Wienissä. Hän toimi myös Zagrebin oopperan johtajana.
Baranović sävelsi muun muassa oopperoita ja sinfonista musiikkia.
Tractus
Tractus on katolisen kirkon messun osa, joka korvaa Halleluja-osan paastojen aikana ja muun muassa requiem-messussa, jossa Halleluja-osan riemukkuutta pidetään sopimattomana. Tractus koostuu periteisesti psalmin jakeiden laulamisesta toisella tai kahdeksannella kirkkosävellajilla.
Juha Rantanen
Juha Ilari Rantanen (s. 25. tammikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen vuorineuvos. Hän on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta ja suorittanut MBA-tutkinnon Geneven International Management Institutessa.
Rantanen aloitti uransa Nesteen talousjohtajana ja eri liiketoiminta-alueiden johtajana mm. Chemicals ja Gas vuosina 1986–1993. Toimittuaan Borealis-yhtiön toimitusjohtajana (1994–1997) Rantanen siirtyi A. Ahlström Osakeyhtiön, (sittemmin Ahlstrom Oyj) toimitusjohtajaksi vuonna 1998. Syksyllä 2004 hän siirtyi Outokumpu Oyj:n palvelukseen ja toimi yhtiön toimitusjohtajana vuoden 2005 alusta vuoden 2011 maaliskuuhun asti.
Rantanen on hallitusammattilainen. Hän on toiminut Stora Enson hallituksen varapuheenjohtajana vuodesta 2010 ja hallituksen jäsenenä vuodesta 2008. Hän on toiminut myös Yaran hallituksen jäsenenä vuodesta 2012. Huhtikuussa 2014 Rantanen aloitti luonnonkaasuyhtiön Gasumin hallintoneuvoston puheenjohtajana. Näiden paikkojen lisäksi hän on toiminut Martti Ahtisaaren Crisis Management Initiativen, The Ahtisaari Center, hallituksen jäsenenä vuodesta 2011 ja Onvestin hallituksen jäsenenä vuodesta 2012. Rantanen on toiminut myös Stalatuben hallituksessa vuodesta 2011 .
Aikaisemmin hän on toiminut Fennovoiman hallituksen puheenjohtajana 2007–2012 , 
Moventaksen varapuheenjohtajana vuosina 2007–2011, Finpron puheenjohtajana vuosina 2004–2009 sekä EK:n varapuheenjohtajana vuosina 2000–2003 ja puheenjohtajana vuosina 2003–2004.
Stanfordin yliopisto
Stanfordin yliopisto (viralliselta nimeltään Leland Stanford Junior University; myös Stanford) on yksityinen yliopisto Stanfordin kaupungissa Kaliforniassa, lähellä San Franciscoa. Stanfordin yliopisto perustettiin vuonna 1891 Kalifornian kuvernööri ja rautatiepohatta Leland Stanfordin lahjoituksen avulla. Piilaakson toiminta alkoi yliopiston mailla, ja myös monilla yliopiston ihmisillä on ollut merkittävä rooli Piilaakson historiassa.
Stanfordissa oli syksyllä 2012 yhteensä 15 870 opiskelijaa, joista jatko-opiskelijoita 8 871. Henkilökuntaa yliopistossa on 1 995.
Vuonna 2006 Stanfordin sisäänpääsyprosentti oli noin 10,8 prosenttia. Oikeustieteelliseen tiedekuntaan pääsi hakijoista 7,7 prosenttia, lääketieteelliseen 3,3 prosenttia ja kauppatieteelliseen 10 prosenttia.
Stanfordissa työskenteli vuoden 2012 syksyllä 19 Nobel-palkittua tutkijaa. Vuonna 2012 Stanfordin yliopisto arvioitiin kahdessa arvostetuimmassa yliopistorankingissa maailman toiseksi parhaaksi yliopistoksi.
Heimo (nimi)
Heimo on suomalainen miehen etunimi. Heimon nimipäivä on 15. joulukuuta.
Suomessa on vuoden 2009 loppuun mennessä syntynyt 7 925 Heimo-nimistä miestä ja alle viisi samannimistä naista.
Seututie 921
Seututie 921 on Suomen tieverkon osuus Keminmaan ja Tornion alueella Lapin läänissä. Tie alkaa Lautiosaaren kylän tuntumasta, jossa se erkanee seututiestä 926. Tie ylittää Isohaaran voimalaitospadon kulkien sen harjalla, ja kulkee Keminmaan keskustaajaman lävitse. Keminmaan ja Tornion välillä se kulkee Valtatien 29 rinnalla, ja päättyy Tornion keskustaan. Tien nopeusrajoitus vaihtelee välillä 50–80 km/h ja sen laatu on hyvä. Keminmaan kohdalla on ollut ennen liikennevalot Rovaniementien risteyksessä, mutta ne poistettiin vähäisten liikennemäärien vuoksi. Huhtikuussa 2014 uutisoitiin kuitenkin siitä, että samalle paikalle asennetaan uudet liikennevalot saman vuoden kesällä.
Iso-Kraaseli
Iso-Kraaseli on saari Raahen edustalla Perämerellä. Kooltaan saari on toiseksi suurin Raahen edustan merialueen saarista. Saari on saanut nimensä jo 1500-luvulla, jolloin harmaahylkeet () olivat tärkeä saaliseläin.
Saarella on makeavetinen järvi sekä suurikokoinen mänty. Saarella sijaitsevat vanha kalastajan asunto, vuonna 1909 rakennettu kaksikerroksinen luotsitupa sekä vuonna 1852 rakennettu puinen tunnusmajakka.
Iso-Kraaselin pohjoispäässä on jo ennen nykyistä pookia ollut tunnusmajakka sekä luotsitupa, jotka Luotsilaitos lunasti itselleen vuonna 1848. Molemmat rakennettiin uudelleen vuonna 1852. Tunnusmajakan rakentamiskustannukset olivat 433 hopearuplaa, ja se rakennettiin Albin Stjerncreutzin suunnitelmien pohjalta samanlaiseksi kuin Oulun edustalla Hailuodon pohjoispuolella sijaitsevaan Laitakariin edellisenä vuonna rakennettu tunnusmajakka. Tunnusmajakan kahdeksankulmaisen yläosan merenpuoliset sivut maalattiin valkeiksi ja maanpuoleiset sivut punaisiksi. Pookin yläosa seisoo keskuspilarin ja 36 viistoparrun varassa, ja sen huippu on 18 metrin korkeudella maanpinnasta, ja 25 metrin korkeudella merenpinnasta. Tunnusmajakka on ollut vuodesta 1983 lähtien Raahen kaupungin hallinnassa.
Luotsiasemalla päivysti aluksi luotsivanhin sekä kolme luotsia. Nykyisin luotsituvassa toimii kesäkahvila.
Pelitalo
Pelitalo on videopelejä kehittävä tai julkaiseva, videopeliteollisuudessa toimiva yritys. Pelikoneita kehittävät ja valmistavat yritykset (esimerkiksi Sony) eivät ole pelitaloja, elleivät ne itse julkaise tai kehitä pelejä. Pelitalot voivat olla joko osia suuremmista emoyhtiöistä, jotka myös julkaisevat pelejä, tai ne voivat olla itsenäisiä ryhmiä, jotka käyttävät ulkopuolisia julkaisijoita. Osa pelitaloista levittää pelejään ilmaiseksi.
Peliala on nykyään suurta liiketoimintaa ja joistain pelitaloista on kasvanut suuria yrityksiä, joista yksi merkittävimmistä on Electronic Arts. Pelitalo on ostanut useita pienempiä pelialan yrityksiä ja on nyt yksi hallitsevista yrityksistä pelimaailmassa.
Joskus pelitalot erikoistuvat valmistamaan tietyntyyppisiä pelejä. Esimerkiksi Square Enix yhdistetään usein roolipeleihin ja Valve Corporation ensimmäisen persoonan ammuntapeleihin.
Jotkut pienemmät pelikehittäjät tekevät pelejä ilman julkaisijan rahallista tukea, tässä tapauksessa ne ovat niin sanottuja independent- tai indie-pelitaloja.
Pelitalot jaoteltu niiden kotipaikan mukaisesti:
Refaktorointi
Refaktorointi tarkoittaa prosessia, jossa tietokoneohjelman lähdekoodia muutetaan siten, että sen toiminnallisuus säilyy, mutta sen sisäinen rakenne muuttuu. Muutokset voivat koskea esimerkiksi luettavuutta tai ohjelmakomponenttien työnjaon selkeyttämistä. Uusia ominaisuuksia ei pyritä lisäämään tai ohjelmointivirheitä korjaamaan refaktoroinnin yhteydessä.
Yleisimmät refaktoroinnin menetelmät ovat rename ja extract method, joista rename tarkoittaa muuttujan, metodin tai luokan uudelleennimeämistä paremmin merkitystään kuvaavaksi, kun taas extract methodissa pitkä metodi pilkotaan pienempiin osiin.
Refaktoroinnin hyödyllisyyttä perustellaan sen koodin laatua parantavalla vaikutuksella. Koodista tulee myös luettavampaa, ja sitä kautta helpommin ylläpidettävää. Kustannussäästöt tulevat siis sitä kautta.
Refaktorointia tarvitaan, kun ohjelmaa pitää laajentaa sellaisiin tapauksiin, joita ei ole huomioitu alkuperäisessä suunnittelussa. Joissakin ohjelmistotuotantomenetelmissä (esimerkiksi Extreme Programming) refaktorointi on oleellisessa osassa kokonaisprosessia.
Oikeaoppiseen refaktorointiin kuuluu vain pienten muutosten tekeminen kerrallaan ja niiden välitön testaaminen. Testivetoinen kehitys edellyttää, että refaktoroitavalla koodilla on olemassa yksikkötestit joiden avulla voidaan varmistaa, että refaktorointi ei muuta sovelluksen toimintaa.
Jan Tshokke
Jan Tshokke (oik. Jānis Čoke, 24. syyskuuta 1878 Idus, Liivinmaan kuvernementti – 9. kesäkuuta 1910 Turku) oli latvialainen bolševikki, joka Suomessa tunnetaan vuonna 1906 tehdystä Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin ryöstöstä.
Teollisuustyöläisenä Riiassa työskennellyt Tshokke liittyi vuonna 1902 Latvian sosialidemokraattiseen työväenpuolueeseen, jossa hän kuului sen militanttiin siipeen. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana hän perusti vallankumouksellisen "Brašie"-järjestön yhdessä kolmen veljensä kanssa. Vuosien 1905–1906 aikana ryhmä oli Riiassa osallisena muun muassa vankilakapinoissa ja iskuissa poliisia vastaan.
Helmikuussa 1906 latvialainen vallankumouksellinen Jānis Luther lähetti kokosi 15 vallankumouksellisen ryhmän ja lähetti sen Tshokken johdolla Suomeen, tarkoituksena ryöstää Venäjän valtionpankin konttori Helsingissä. 26. helmikuuta tapahtuneen ryöstön ja sitä seuranneen pakomatkan aikana kuoli yhteensä viisi henkeä, joista Tshokke surmasi kolme. Hän pakeni itse Tampereelle, jossa luovutti osa ryöstösaaliista venäläiselle vallankumoukselliselle Nikolai Bureninille. Tshokke pidätettiin paikallisesta matkustajakodista, mutta poliisiasemalla hän onnistui vielä surmaamaan kaksi polisia ja miehen, joka osallistui asemalle linnoittautuneen Tshokken pidättämiseen.
Heinäkuussa 1906 Tampereen raastuvanoikeus tuomitsi Tshokken murhista kolmeen elinkautiseen. Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa Kakolan vankilassa vuonna 1910. Kuolinsyyksi ilmoitettiin keuhkotauti.
Nikolaus III
Nikolaus III, syntymänimeltään Giovanni Gaetano Orsini, (n. 1216 – 22. elokuuta 1280) oli paavina 25. marraskuuta 1277 – 22. elokuuta 1280. Hän vahvisti paavin asemaa Italiassa ja korjautti Rooman Lateraanipalatsin.
Silvio Fauner
Silvio Fauner (s. 1. marraskuuta 1968 Pieve di Cadoressa) on italialainen entinen maastohiihtäjä.
Faunerin uran parhaat saavutukset ovat ajoittuneet 1990-luvulle. Hänen ensimmäiset arvokilpailunsa olivat Talviolympialaiset 1992 Ranskan Albertvillessä, missä hän saavutti hopeamitalin Italian viestijoukkueessa. Vuotta myöhemmin 1993 Falunin MM-hiihdoissa hän sai jälleen viestihopeaa ja hiihti pronssille takaa-ajossa. 1994 Lillehammerin olympialaisissa hän saavutti pronssia takaa-ajossa ja hiihti Italian viestijoukkueessa, joka voitti olympiakultaa norjalaisten isäntien nenän edestä.
1995 Thunder Bayn MM-hiihdoissa Fauner voitti 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kultaa, takaa-ajosta hopeaa ja viestistä pronssia. Lisäksi hän oli 10 kilometrillä neljäs ja 30 kilometrillä viides. 1997 MM-hiihdoissa Trondheimissa hän oli mukana Italian pronssiviestijoukkueessa ja 1998 Naganon talviolympialaisissa hän toimi joukkueen ankkurina häviten monon mitalla kultamitalista käydyn loppukirikamppailun Norjan Thomas Alsgaardille. Samoissa kisoissa hän hiihti 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa pronssille. Faunerin viimeisin arvokisamitali on viestipronssi 1999 Ramsaun MM-kisoista. Vuosituhannen vaihteen jälkeen Fauner keskittyi muutaman vuoden ajan pääasiassa sprinttimatkoille ja kilpaili 2001 Lahden MM-kisoissa ja 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa kuitenkin saavuttamatta entisaikojensa menestystä. Vuodesta 2003 hän keskittyi ns. maratonmatkoille ja kiersi Marathon Cupin kisoja.
Maailmancupissa Fauner on saavuttanut kolme osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 18 palkintopallisijoitusta. Cupin loppupisteissä hän on ollut parhaimmillaan kolmas, vuonna 1995. Silvio Fauner lopetti hiihtouransa vuonna 2006.
Seuratasolla Fauner edusti C.S. Carabinieri -hiihtoseuraa. Siviiliammatiltaan hän on poliisi. Hän asuu Sappadassa ja harrastaa musiikkia ja kotona olemista. Hänellä on vaimo ja kaksi lasta.
Aurajoen lukio
Aurajoen lukio on lakkautettu lukio, joka sijaitsi Turussa Papinkatu 4:ssä. Aurajoen yhteiskoulusta alkunsa saaneessa lukiossa opiskeli noin 300 oppilasta, ja se oli yksi Suomen kahdestatoista urheilulukiosta. Lukio lakkautettiin 2013, kun se yhdistettiin Kupittaan lukion kanssa Kerttulin lukioksi. Lukiosta on tullut useita urheilulahjakkuuksia, kuten Saku ja Mikko Koivu, Teemu Rannikko, Antero Niittymäki sekä Jarkko Nieminen.
Pistokas
Pistokas on kasvista irrotettu osa, josta yritetään juurruttaa uutta kasvia. 
Pistokkaita käytetään yleisesti monien lajien lisäämiseen. Esimerkiksi paju on varsin innokas juurtumaan oksapistokkaasta. Kasvien juurtumista voidaan tehostaa juurrutushormonilla, mutta sen saatavuus on Suomessa heikkoa.
Pistokkaita on olemassa monenlaisia. Niistä ehkä yleisimpiä ovat:
Kun pistokas on irrotettu, sen yhteys juuriin katkeaa. Pistokas kuivuu usein hengiltä siksi, että sillä ei enää ole juuria, jotka ovat aiemmin hankkineet pistokkaan – entisen kasvin osan – tarvitseman veden. Tästä syystä kasvi kastellaan usein huolellisesti ennen pistokkaan ottamista. Pistokas otetaan samasta syystä usein aamulla, jolloin kasvin nestepitoisuus on korkeimmillaan. Jos kyseessä on oksapistokas, oksasta otetaan pari alinta lehteä pois. Pistokas istutetaan multaan siten, että kasvi on lehtiä myöten mullassa. Multa kastellaan erittäin hyvin ja asetetaan lämpimään ja valoisaan tilaan (n. +24 °C).
Pistokasta voidaan yrittää juurruttaa myös vesiastiassa.
Pernon lukio
Pernon lukio sijaitsi Turussa Pernon kaupunginosassa. Pernon lukio oli MTV3:n tutkimuksen mukaan ylioppilasvertailun perusteella Suomen huonoin lukio vuonna 2005 . Lukiossa oli teknologia- ja teollisuuslinja.
Pernon lukio lakkautettiin 1. elokuuta 2007. Pernon lukion oppilaat sijoitettiin heidän haluamiinsa Turun lukioihin. Vaikka Pernon lukio todettiin MTV3:n tekemässä vertailussa ylioppilasarvosanojen määrien mukaan huonoimmaksi lukioksi Suomessa, oli vertailussa muitakin seikkoja, joita ei vertailujen tulosten mukana julkaistu. Joitakin pienten paikkakuntien pieniä lukioita oli yhdistetty, eikä myöskään neljälle vuodelle opiskelua hajauttavien määrää huomioitu.
Pernon lukioon ei enää vuonna 2006 otettu uusia opiskelijoita lakkauttamisen vuoksi. Vaikka Turun opetuslautakunta antoikin Pernon lukiolle aikaa 1. elokuuta 2008 asti, rehtori Kai Heino päätti anoa lukion lakkauttamisen aikastamista vuodella, sillä muuten viimeisenä vuonna oppilaitoksessa olisi ollut noin 50 opiskelijaa, eikä kurssivalintojakaan olisi ollut paljoa.
Bernemann
Bernemann (Bernd Kost) on saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin kitaristi. Ennen Sodomia hän on soittanut yhtyeessä Crows.
Worldloppet
Worldloppet Ski Federation on kansainvälinen maastohiihtojärjestö, joka keskittyy ns. ylipitkille hiihtomatkoille. Se perustettiin vuonna 1978 Ruotsin Uppsalassa.
Nykyään Worldloppet-sarjaan kuuluu 20 eri puolilla maailmaa järjestettävää kilpailu tapahtumaa. Kukin kilpailu tapahtuma on omanlaisensa ja kullakin on tavallisesti takanaan pitkät perinteet. Joka vuosi Worldloppet-kilpailuihin osallistuu 80 000 ihmistä huippuammattilaisista harrastelijoihin. Kaudella 2017/2018 Worldloppet-sarja koostuu 34 "Wordloppet Gold Master" -kilpailusta ja 38 "Wordloppet Silver Master" -kilpailusta.
Hiihtäjä, joka hiihtää vähintään kymmenen pitkää Worldloppet-kilpailua, joista vähintään yhden vieraassa maanosassa, saa "Wordloppet Gold Master" -arvonimen. Samasta määrästä lyhyitä kilpailuita saa "Wordloppet Silver Master" -arvonimen.
Worldloppet-organisaatio järjestää vuosittain kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n FIS Worldloppet Cupin, joka kaudella 2017/2018 koostuu seitsemästä kilpailusta.
Spartacus (elokuva)
Spartacus on Stanley Kubrickin ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa 1960. Elokuva kertoo historiallisesta traakialaisesta gladiaattorista nimeltään Spartacus, joka johti orjakapinaa roomalaisia vastaan ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Spartacus on ensimmäinen Kubrickin ohjaama värielokuva.
Elokuvan käsikirjoituksen teki Howard Fastin romaanin pohjalta Dalton Trumbo. Musiikin sävelsi Alex North.
"Spartacus" tuotti neljä Oscar-palkintoa: miessivuosasta Peter Ustinoville, kuvauksesta Russell Mettylle sekä lavastuksesta ja puvustuksesta niiden työryhmille. Se voitti myös parhaan draamaelokuvan Golden Globe -palkinnon.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Spartacuksen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. American Film Instituten kymmenen parhaan eeppisen elokuvan (Top 10 Epic) listalla "Spartacus" tuli sijalle viisi. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.