Benjamin Netanjahu
Benjamin Netanjahu () (s. 21. lokakuuta 1949 Tel Aviv) on israelilainen Likud-puoluetta edustava poliitikko ja Israelin pääministeri vuodesta 2009. Hän oli pääministerinä aiemmin vuosina 1996–1999, ulkoministerinä 2002–2003 ja valtiovarainministerinä 2003–2005. Netanjahu erosi valtiovarainministerin tehtävistä elokuussa 2005 protestina hallituksen ilmoitettua vetäytymisestä Gazan kaistalta. Netanjahu nousi uudelleen Likudin johtoon 20. joulukuuta 2005 ja pääministeriksi 31. maaliskuuta 2009.
Netanjahu syntyi juutalaiseen perheeseen, jonka isänpuoleinen suku on puolanjuutalaista alkuperää. Isä Benzion Netanjahu oli juutalaisen historian professori ja revisionististä sionismia kannattaneen Ze'ev Jabotinskyn entinen avustaja. Yliopistourallaan Benzion Netanjahu erikoistui espanjanjuutalaisten historiaan. Benjaminin isoveli Jonathan Netanjahu kuoli Operaatio Entebbessä pelastaessaan panttivankeja.
Netanjahu opiskeli arkkitehtuuria Yhdysvalloissa Massachusetts Institute of Technology -korkeakoulussa, josta valmistui 1976. Lisäksi hän on opiskellut valtiotiedettä MIT:ssa ja Harvardin yliopistossa.
Netanjahu nimettiin Israelin YK-edustajaksi 1984, jossa virassa hän toimi vuoteen 1988, jolloin hänet valittiin knessetiin. 1993 hänet valittiin ensimmäisen kerran Likudin puheenjohtajaksi. Vuonna 1996 pääministeri valittiin Israelissa ensimmäistä kertaa suoralla vaalilla. Yllättäen Netanjahu voitti ennakkosuosikki Shimon Peresin, mutta työväenpuolue voitti enemmistön knessetissä. Netanjahu joutui ottamaan hallitukseensa kaksi uskonnollista pienpuoluetta, joiden sosiaalipolitiikka söi uskottavuutta hänen uusliberalistisilta talousuudistuksiltaan. Vuonna 1997 hän luovutti Hebronin kaupungin palestiinalaishallinnolle.
Hävittyään pääministerivaalin Ehud Barakille vuonna 1999 Netanjahu vetäytyi politiikasta pariksi vuodeksi.
Vuonna 2002 Netanjahu nimitettiin ulkoministeriksi Ariel Sharonin hallitukseen. Aikaisemmin samana vuonna Netanjahu puhui Yhdysvaltain kongressissa, jossa hän ilmaisi vahvasti tukevansa Yhdysvaltojen hyökkäystä Irakiin ja pyrkimystä syrjäyttää Saddam Hussein. Vuoden 2003 vaalien jälkeen hänestä tuli valtiovarainministeri Sharonin toiseen hallitukseen, jossa hän leikkasi sosiaalietuuksia. Netanjahu erosi ministerin tehtävistä 9. elokuuta 2005 hallituksen hyväksyttyä vetäytymisen Gazan kaistalta. Hänet valittiin toisen kerran Likudin puheenjohtajaksi 20. joulukuuta 2005.
Likudin puheenjohtajana Netanjahusta tuli automaattisesti puolueen pääministeriehdokas vuoden 2009 parlamenttivaaleissa. Hänen kampanjansa verkkosivustoon otettiin mallia väreissä, fonteissa ja sosiaalisen median käytössä Yhdysvaltain presidentiksi valitulta Barack Obamalta. Vaikka Likud sai vaaleissa vähemmän ääniä kuin Tzipi Livnin Kadima, yhdessä oikeistopuolueiden kanssa sillä oli hallussaan yli puolet knessetin paikoista, ja näin Netanjahusta tuli pääministeri.
Netanjahu puhui YK:n yleiskokoukselle 24. syyskuuta 2009. Puheessaan hän muun muassa tyrmäsi Iranin presidentti Mahmud Ahmadinežadin väitteet, ettei holokaustia koskaan tapahtunut. Netanjahu kritisoi myös Iranin ydinohjelmaa ja vertasi Irania Natsi-Saksaan.
Vastoin Yhdysvaltain presidentti Obaman kantaa, jonka mukaan Israelin ja Palestiinan rajojen täytyy perustua vuotta 1967 edeltäviin rajoihin, joihin voidaan tehdä molemminpuolisia aluevaihtoja, Netanjahu vaatii pysyvää sotilaallista läsnäoloa Jordanin laaksossa, koko Jerusalemia Israelille ja miehitetylle alueelle rakennettujen siirtokuntien liittämistä Israeliin. Israelin–palestiinalaisten rauhanprosessi keskeytyi syyskuussa 2010. Netanjahu on sanonut, ettei itsenäistä palestiinalaisvaltiota "synny hänen pääministeriaikanaan".
Vuoden 2013 parlamenttivaalien jälkeen muodostettiin Netanjahun III hallitus.
Netanjahu suututti demokraatit puhumalla Yhdysvaltain kongressissa maaliskuussa 2015. Vierailusta ei oltu sovittu Valkoisen talon eikä kongressin demokraattien kanssa. Netanjahu oli kutsuttu puhumaan Washingtonin edustajainhuoneen puhemiehen John Boehnerin aloitteesta. Puheessaan Netanjahu varoitti Iranin aggressiivisuudesta ja vastusti Iranin kanssa neuvoteltavaa sopimusta sen ydinaseohjelmaan liittyen. Israelin turvallisuuspalvelu Mossadin mukaan Netanjahu johti YK:ta harhaan vuonna 2012 väittämällä, että Iran kykenisi rakentamaan ydinaseen vuodessa. Yhdysvaltain ulkoministeri John Kerry on muistuttanut, että Netanjahu vieraili Yhdysvaltain kongressissa puhujana myös vuoden 2002 lopulla, jolloin hän kehotti Yhdysvaltoja hyökkäämään Irakiin.
Likud-puolue voitti vuoden 2015 parlamenttivaalit ja Netanjahu aloitti kolmannen kautensa pääministerinä 7. toukokuuta 2015. Tammikuun alussa vuonna 2017 uutisoitiin Netanjahun olevan epäiltynä lahjusten ottamisesta kahdelta liikemieheltä, israelilaiselta ja ulkomaalaiselta. Kysymys on tätä tapausta laajemmasta korruptiota koskevasta tutkinnasta. Netanjahu on kertonut julkisuuteen, ettei hän toiminut lain vastaisesti. Hän on epäiltynä myös toisessa lahjusjupakassa, jossa epäillään, että hän olisi lupaillut israelilaiselle lehdelle määräävänsä rajoituksia sen kilpailijoille, jos lehti tekisi myönteisiä juttuja. Myöhemmin saman vuoden maaliskuussa uutisoitiin, että Netanjahu on uhannut hajottaa Israelin nykyisen hallituksen yleisradioyhtiötä koskevan kiistan vuoksi. Israelin politiikan tuntijat ovat kuitenkin esittäneet, että näillä toimilla hän haluaisi vain kääntää huomion pois häneen kohdistuneista rikosepäilyistä.ja vältellä poliisitutkintoja, joita on ollut tätä edeltävinä viikkoina runsaasti. Mahdollisten syytteiden nostaminen voisi horjuttaa Israelin nykyistä hallitusta. Israelin edellisistä vaaleista oli uutisointihetkellä vain kaksi vuotta aikaa. Seuraavat vaalit on määrä järjestää marraskuussa 2019. Monien Netanjahun puoluetovereiden kerrotaan vastustavan ennenaikaisia vaaleja.