hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Staffan Bruun
Staffan Felix Bruun (8. marraskuuta 1955 Helsinki) on suomalainen ruotsinkielinen kirjailija ja toimittaja.
Bruun opiskeli Svenska social- och kommunalhögskolanissa 1975–1977. Hän työskenteli toimittajana Yleisradiossa 1977–1978 ja Ruotsissa Fagersta-Postenissa 1978–1979. Bruun oli Aftonbladetin Suomen kirjeenvaihtaja 1980–1995 ja Expressenin kirjeenvaihtaja 1997–2003. Hän on ollut Hufvudstadsbladetin toimittaja vuodesta 1980 ollen lehden toimituspäällikkö vuosina 1995–1997.
Bruun on tehnyt Stefan Lundbergin kanssa radio-ohjelmia "Fria ord" (1987–1995) ja "Fritt fram" (1997–). Hän oli myös tekemässä kuusiosaista televisiosarjaa "Vill ni se på stjärnor?" (1993–1995) ja nelisosaista "Stella Polaris" -jännityssarjaa Mats Långbackan kanssa vuonna 2000. Vuosina 1987–1991 Bruun oli Finlands svenska publicistförbundin puheenjohtaja. Hän sai vuonna 1997 Tutkivan journalismin yhdistyksen myöntämän Lumilapio-palkinnon ja vuonna 2009 suomenruotsalaisen Topeliuspriset-journalistipalkinnon.
Kirjailijana Bruun on tullut tunnetuksi Burt Kobbat -rikoskirjasarjastaan. Sen ensimmäinen osa "Club Domina, Helsinki" ilmestyi vuonna 1992. Burt Kobbat -kirjat sijoittuvat julkaisuhetkestä katsoen lähitulevaisuuteen.
Bruun asuu Helsingissä ja kesäisin Föglössä Ahvenanmaalla. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Sosiologi Kettil Bruun on Staffan Bruunin isä.
Shooter
Shooter (televisioesityksessä "Shooter – takaa-ajettu") on vuonna 2007 valmistunut toimintatrilleri. Elokuvan on ohjannut Antoine Fuqua ja pääosassa on Mark Wahlberg.
Elokuva kertoo merijalkaväen tarkka-ampujasta nimeltä Bobby Lee Swagger, joka on suorittamassa tehtävää parinsa ja parhaan ystävänsä Donnie Fennin kanssa. Heidät kuitenkin hylätään kesken tehtävän ja jätetään kymmenien vihollisten ja yhden helikopterin maalitauluiksi.
Donnie saa surmansa ja Swagger vetäytyy asumaan erämökkiinsä koiransa Samin kanssa kauas asutuksesta.
Kolmen vuoden päästä eversti Isaac Johnson kuitenkin lähestyy Swaggeria riskialttiilla tehtävällä.
Swagger päättää vielä kerran palvella maatansa, kuullessaan että presidentti aiotaan murhata. Mutta jokin menee vakavasti pieleen ja Swagger lavastetaan syylliseksi presidentin murhausyrityksestä. Niinpä hänen täytyy selvittää oikean murhaajan henkilöllisyys ja sen kuka lavasti hänet syylliseksi. Avuksensa Swagger saa aloittelevan FBI-agentin Nicholas Memphisin ja Sarahin joka on aiemmassa tehtävässä kuolleen Donnie Fennin vaimo.
Black Sheep – musta lammas
Musta lammas () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut mustakauhukomedia. Elokuvan on ohjannut Jonathan King ja pääosissa ovat Nathan Meister ja Tammy Davis.
Elokuva kertoo Henry Oldfieldista joka kärsii vakavasta lammasfobiasta. Henry palaa Uuteen-Seelantiin sukunsa omistamalle suurelle lammasfarmille. Henryn on tarkoitus ostaa veljensä Angus ulos ja hoitaa farmia itse. Mutta Henry ei tiedä veljensä laboratoriosta, jossa manipuloidaan lampaiden geenejä.
Yllättäen farmille iskee pari ympäristöaktivistia ja päästää yhden mutanttilampaan vapaaksi. Yksikin purema aiheuttaa tartunnan, oli uhri ihminen tai eläin...
Grindhouse: Death Proof
Grindhouse: Death Proof on vuonna 2007 tehty humoristinen toiminta/kauhuelokuva. Yhdysvalloissa Quentin Tarantinon "Death Proof" ja Robert Rodriguezin "" julkaistaan yhtenä pitkänä kahden elokuvan yhdistelmänä nimellä "Grindhouse", mutta Suomessa ja muualla Euroopassa nämä elokuvat nähdään erikseen. "Death Proofin" ohjasi Quentin Tarantino, ja pääosissa nähdään mm. Kurt Russell ja Rosario Dawson.
Elokuvassa nähdään Robert Rodriguezin ohjaamasta ja Tarantinon käsikirjoittamasta "Hämärästä aamunkoittoon" -elokuvasta, sekä Tarantinon aiemmasta "" -elokuvasta tuttu sheriffi Earl McGraw poikansa ("Son number one") kera. Sheriffi McGrawn roolihahmo nähtiin myös Robert Rodriguezin ohjaamassa "Death Proofin" sisarelokuvassa "".
Elokuva sisältää myös muita viittauksia "Kill Bill" -elokuviin. Molempien "Grindhouse" -elokuvien alku, jossa pinkillä pohjavärillä ruutuun ilmestyvä teksti, jossa esitellään illan elokuva, on sama, kuin mitä käytettiin "Kill Bill: Volume 1:n" alussa. Kimin keltainen auto mustilla raidoilla on viittaus "Kill Bill" -elokuvan päähahmon Beatrix Kiddon keltamustaan asuun. "Death Proofin" leikkaamattomassa versiossa Abernathyn puhelimen soittoäänenä on elokuvan "Twisted Nerve" tunnussävel, jota "Kill Bill" -elokuvan hahmo Elle Driver viheltää valmistautuessaan Beatrix Kiddon murhaan.
Stuntman Miken hahmolla viitataan muutamissa kohdissa Burt Reynoldsiin. Esimerkiksi Jungle Julia kutsuu Mikea "Stunttimies Burtiksi" ja "Cannonball Runiksi", ja Sheriffi McGraw puolestaan nimittää Mikea "Hooperiksi". "Kanuunankuularalli" ja "Hooper" ovat molemmat Reynoldsin tähdittämiä elokuvia ja "Hopperissa" hän esittää stunttimiestä. Toinen viittaus tulee, kun Dov laulaa lyhyen pätkän Reynoldsin "Konna ja Koukku" -elokuvan tunnusmusiikkia pilkatessaan Mikea.
Verkkovirsikirja
Verkkovirsikirja on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon verkkopalvelu, on mahdollisuus etsiä kirkon virsiä tekstin, numeron, teeman, säveltäjän tai sanoittajan nimen sekä raamatunkohdan tai virsikirjaan liittämisvuoden mukaan. Evankelisluterilaisen kirkon www-sivuilla toimiva palvelu avattiin 2006.
Verkkovirsikirja on laaja tietopankki. Siitä saa tietoa yksittäisen virren syntyprosessista ja virsikirjan vaiheista. Virrestä voi olla linkki kirkkovuoden kohtaan tai myös Sibelius-Akatemian vanhoihin nuottikäsikirjoituksiin, joka esittelee varhaisimpia Suomessa muistiinkirjoitettuja versioita sävelmästä.
Suvivirsi on verkkovirsikirjan suosituin virsi. Toisena suosikkilistalla on häävirsi numero 822 ”Se tuntee onnen syvän” ja kolmantena lastenvirsi 492 ”Ystävä sä lapsien”. Lista on koottu ha’uista, jotka tehtiin 2007 toukokuun lopusta kesäkuun puoliväliin ulottuvalla ajanjaksolla. Tänä aikana verkkovirsikirjan sivuilla on käyty 5 400 kertaa ja eri sivuja avattu 42 500 kertaa.
Suosituimmat virret (tehty eniten hakuja touko-kesäkuussa 2007 ) 21. kesäkuuta 2007:
Godtfred Kirk Christiansen
Godtfred Kirk Christiansen (8. heinäkuuta 1920 – 13. heinäkuuta 1995) oli tanskalaisen puusepän Ole Kirk Christiansenin poika. Hänet tunnetaan Lego-palikan keksimisestä.
Äitinsä kuoltua vuonna 1932 kaksitoistavuotias Godtfred jäi kolmen veljensä kanssa isänsä Olen hoteisiin. Hän siirtyi työskentelemään isänsä puuverstaaseen. Vuonna 1937 hän alkoi rakentaa omia mallejaan.
Godtfred Kirk Christiansen oli isänsä Ole Kirk Christiansenin seuraaja LEGO-yrityksen johdossa. Hän patentoi toisiinsa kiinnittyvät muovipalikat vuonna 1958.
Taiderock
Taiderock () on termi, jota käytetään joskus kuvailemaan rockmusiikkia, jolle ovat luonteenomaisia kunnianhimoiset tai avantgardistiset sanoitusaiheet sekä melodiset, harmoniset tai rytmilliset kokeilut. Usein nämä kokeilut ulottuvat modernin populaarimusiikin peruskaavojen ja tyylilajien ulkopuolelle, kohti jazzin, klassisen musiikin, maailmanmusiikin tai kokeellisen avantgarden vaikutteita.
Taiderock on käsitteenä toisinaan yhdistetty 1970-luvulla valtavirtaan nousseisiin progressiivisen rockin yhtyeisiin, mutta nykyään termejä käytetään yleensä eri merkityksissä. Progressiivinen rock vakiintui lopulta nimitykseksi rockmusiikin erityiselle lajityypille, kun taas taiderock säilyi laajempana, subjektiivisempana ja vaikeammin luokiteltavana käsitteenä.
Taiderockin yhteydessä mainitaan usein Roxy Music, David Bowie, Steve Harley & Cockney Rebel sekä Sparks. Bowie toi lavaesiintymisiinsä teatterielementtejä kun taas Roxy Music loi tietoisen glamour-tyylin. Brian Enon vaikutuksesta musiikissa oli alkuaikoina kokeiluja elektronisella musiikilla. Sparks ja Cockney Rebel käyttivät absurdeja ja nokkelia sanoituksia jokapäiväisiltä näyttävistä aiheista.
Kuntalaki
Kuntalaki on Suomen kuntien toimintaa säätelevä laki vuodelta 2015. Laki tuli voimaan 1.5.2015 ja korvasi edellisen vuonna 1995 voimaan tulleen kuntalain. Suurta osaa uuden lain säännöksistä alettiin kuitenkin soveltaa uuden kuntavaalikauden alkaessa 1.6.2017. Kyseessä on yleislaki, joka koskee kunnan hallinnon ja talouden järjestämistä. Laissa säädetään muun muuassa kunnan tehtävistä, valtuustosta ja kunnan muista toimielimistä, asukkaiden osallistumis- ja vaikuttamismahdollisuuksista, kunnan päätöksenteosta ja hallinnosta, kunnan taloudesta sekä muutoksenhausta kunnan viranomaisten päätöksiin.
Kuntia koskevat lait on seuraavassa lueteltu vanhimmasta laista vuodelta 1865 uusimpaan lakiin vuodelta 2015. Tämän osion lähteenä on käytetty Suomen säädöskokoelman ja sen edeltäjän Suomen asetuskokoelman vuosittain julkaistavia säädösniteitä. Säädöksen numero ohjaa tarkempaan lähteeseen.
Kobie Coetsee
Hendrik Jacobus "Kobie" Coetsee (19. huhtikuuta 1931 Ladybrand, Oranjen vapaavaltion provinssi – 29. heinäkuuta 2000 Bloemfontein) oli Etelä-Afrikan oikeus-, poliisi- ja vankilaministeri vuosina 1980–1994. Coetsee oli ensimmäinen apartheid-hallinnon ministeri, joka tapasi vankilassa olleen Nelson Mandelan vuonna 1985 ja kuului vuonna 1988 perustettuun ryhmään, joka neuvotteli Mandelan kanssa ja raportoi neuvotteluista presidentti P. W. Bothalle. Coetsee toimi maan ensimmäisen apartheidin jälkeisen senaatin puheenjohtajana vuosina 1994–97.
Perfect Stranger – vaara verkossa
Perfect Stranger – vaara verkossa () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, jonka on ohjannut James Foley. Elokuvan pääosissa ovat Halle Berry ja Bruce Willis.
Elokuva kertoo toimittaja Rowena Pricesta. Hänen hyvä ystävänsä on hiljattain murhattu, ja tutkiessaan tapausta hän saa selville, että murha saattaa liittyä jotenkin mainospomoon Harrison Hilliin. Rowena ottaa itselleen peitenimen, Katherine, ja ujuttautuu töihin Harrisonin toimistoon. Rowenan tutkimukset käyvät vielä vaarallisemmiksi, kun hän aloittaa nettisuhteen Harrisonin kanssa nimellä Veronica. Kauhukseen Rowena kuitenkin huomaa ettei ole ainoa, joka on muuttanut identiteettiään.
Irezumi
Irezumi oli Japanissa feodaaliajalla tuomitulle rikolliselle tehty rangaistustatuointi. Tatuointi rangaistustoimena koski niin miehiä kuin naisia ja jopa yhdeksänvuotiaita on tiedetty tatuoidun irezumi-tatuoinneilla.. Irezumi-tatuoinnit olivat yleensä erilaisia käsivarren ympäröiviä viivoja tai leveitä janoja, joiden muoto oli tarkasti määrätty eri rikoksille. Näin asiantunteva henkilö saattoi heti käsivarren tatuoinnista lukea pahantekijän rikoshistorian ja asiaatuntematonkin näki heti, että kyse oli tuomitusta ja rangaistusta rikollisesta. Myös kanji-merkkejä "paha" tai "koira" käytettiin yleisesti. Tavallisin irezumi oli tatuoida kaksi leveää nauhaa tuomitun rikollisen vasempaan kyynärvarteen.
Irezumi-rangaistustatuointi antoi kantajalleen pysyvän rikollisen leiman ja johti usein tatuoidun ajautumiseen japanilaisen yhteiskunnan ulkopuolelle, kokopäiväiseksi rikolliseksi.
Hubble Ultra Deep Field
Hubble Ultra Deep Field (lyh. HUDF) on galaksienvälistä avaruutta esittävä kuva, joka otettiin avaruusteleskooppi Hubblella 3. syyskuuta 2003 ja 16. tammikuuta 2004 välisenä aikana. Kuvan himmeimmät kohteet ovat kaukaisia galakseja, joista tuleva säteily on punasiirtynyt voimakkaasti (suurin kuvasta mitattu galaksin punasiirtymä on 5,8) ja näkyvät siksi syvän punaisina. Etäisimpien kohteiden punasiirtymien perusteella voidaan sanoa, että kuvassa näkyy avaruutta noin 13 miljardin valovuoden matkalta, mikä tekee siitä syvimmälle maailmankaikkeuteen näkevän optisen alueen kuvan maailmassa.
Kuva on otettu Sulatusuunin tähdistön alueelta kohdasta, jossa ei ole juuri Linnunradan tähtiä ja jossa on siksi hyvä näkyvyys galaksienväliseen avaruuteen. Kuvan epookin 2 000,0 mukainen rektaskensio on 3 h 32 m 40,0 s ja deklinaatio −27° 47' 29". Kuvan sivun pituus vastaa 1/10 Kuun säteestä ja siinä näkyvän taivaan alueen pinta-ala on 11,5 neliökaariminuuttia.
Hubble Ultra Deep Field on muodostettu kahdella Hubble-teleskoopin kameralla (ACS ja NICMOS) otetuista yhteensä 800 erillisestä valotuksesta, joiden saamiseksi kuvassa näkyvää taivaan aluetta valotettiin yhteensä 15,8 vuorokautta. Kuvan ottamisen aikana avaruusteleskooppi ehti kiertää Maan 412 kertaa.
Hubble Ultra Deep Fieldin tieteellinen arvo liittyy ennen kaikkea galaksien evoluution tutkimukseen. Kuvassa näkyy suuri joukko eri värisiä ja muotoisia galakseja universumin eri ikäkausilta ja se tarjoaa yli 10 000 galaksin otoksellaan poikkeuksellisen hedelmällistä materiaalia varhaisten galaksien tutkimukselle. Samalla se tarjoaa myös materiaalia tähtien kehityksen tutkimukselle, sillä kuvassa näkyy runsaasti erilaisen metallisuuden galakseja. Suurin kuvaan liittynyt yllätys oli erittäin massiivisten galaksien (tunnetaan nimellä "Big Babies") esiintyminen jo hyvin pian alkuräjähdyksen jälkeen, vain muutamien satojen miljoonien vuosien ikäisessä maailmankaikkeudessa. Kuvasta löydetty galaksi, joka tunnetaan nimellä HUDF-JD2, on ollut sittemmin intensiivisen tutkimuksen kohteena ja tarjoaa äärimmäisen nopealla tähdenmuodostuksellaan mielenkiintoisen haasteen vallitseville galaksien muodostumisen teorioille.
Myotiliini
Myotiliini on proteiini, jota on poikkijuovaisessa lihaskudoksessa ja sydänlihaskudoksessa. Mutaatiot myotiliinigeenissä saattavat aiheuttaa lihassurkastumasairauksia.
Myotiliini on lihaksen niin kutsutuissa  Z-levyissä sijaitseva proteiini, joka toimii omalta osaltaan lihaksen sarkomeerien rakenteen säilyttäjänä ja organisoijana. Myotiliinin poisto johtaa sarkomeerin rakenteen tuhoutumiseen. Myotiliini sitoutuu alfa-aktiniiniin, joka puolestaan on tärkeä aktiinisäikeitä järjestyksessä pitävä proteiini. Lisäksi myotiliini sitoutuu filamiini C:hen, F-aktiiniin ja FATZ-nimiseen proteiiniin.
Myotiliinimutaatiot aiheuttavat erilaisia lihassairauksia. Tällaisia ovat esimerkiksi erilaiset lihasdystrofiat, kuten Limb-girdle –tyyppinen dystrofia, jotka johtavat lihasten surkastumiseen. Lihassurkastumia aiheuttavat virheellisen myotiliinin lisäksi myös mutaatiot monissa muissa lihasproteiinien geeneissä.
Myotiliiniproteiinista on tunnistettu kaksi samanlaista proteiinidomeenia. Nämä domeenit kuuluvat immunoglobuliinin kaltaisiin domeeneihin (). Immunoglobuliinin kaltaiset domeenit toimivat yleensä proteiinien vuorovaikutusten välikäsinä, joten nämä domeenit saattavat mahdollistaa myotiliinin sitoutumisen moniin lihassolun proteiineihin. Myotiliini ei kuitenkaan sitoudu alfa-aktiniiniin näiden domeenien kohdalta.
Myotiliinin immunoglobuliinin kaltaiset domeenit muistuttavat läheisesti toisen lihasproteiinin, jättimäisen titiinin domeeneja. Myotiliini onkin saanut nimensä titiiniä muistuttavasta rakenteestaan ().
Myotiliini kuuluu proteiiniperheeseen, jonka muilla jäsenillä, palladiinilla ja myopalladiinilla, on myös immunoglobuliinin kaltaiset domeenit. Myotiliinin kolmiulotteista rakennetta ei ole selvitetty (26.7.2007).
Myotiliinigeeni sijaitsee kromosomistossa kohdassa 5q31. Geenin koko on alle 20 000 emäsparia ilman promoottorialuetta. Geeni sisältää 10 eksonia, joista ensimmäistä ja samalla pienintä ei transloida.
Paranoia (vuoden 2007 elokuva)
Paranoia ("Disturbia") on D. J. Caruson ohjaama jännityselokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2007. Elokuvan pääosissa ovat Shia LaBeouf ja Sarah Roemer. Se palkittiin vuonna 2007 muun muassa Teen Choice -palkinnolla parhaana kauhu- tai jännityselokuvana, minkä lisäksi Shia LaBeouf palkittiin parhaana elokuvanäyttelijänä ja läpimurtonsa tehneenä näyttelijänä.
Elokuva kertoo Kalesta, joka on tuomioistuimen määräämässä kotiarestissa kolmen kuukauden ajan. Jos hän astuu askeleenkin pois pihapiiristään, hän joutuu viettämään seuraavat kolme kuukautta vankilassa. Tämän seurauksena Kale viettää päivänsä pelaten videopelejä, surffaten netissä, syöden roskaruokaa ja katsoen televisiota. Mutta ei Kale suinkaan vietä normaalia elämää, sillä hänen isänsä kuoli auto-onnettomuudessa ja Kale syyttää siitä itseään. Tämä trauma aiheuttaa pitkäkestoisia psykologisia vaikutuksia Kalen elämässä. Yksi Kalen mielipuuhista on tiirailla kiikareilla naapureita, erityisesti juuri naapuriin muuttanutta kaunista Ashleytä. Ashleyn huomatessa Kalen jokapäiväiset tiirailut hänkin kiinnostuu naapurien vakoilusta ja aloittaa Kalen kanssa yhteisen ”harrastuksen”. Kalen ja Ashleyn tarkkaillessa naapurissa asuvaa miestä he alkavat epäillä, että tämä on sarjamurhaaja.
Toivo Lyy
Otto Toivo Lyy (vuoteen 1930 Mähönen; 20. huhtikuuta 1898 Joensuu – 27. heinäkuuta 1976 Naantali) oli suomalainen runoilija ja kääntäjä.
Lyyn vanhemmat olivat räätälimestari Otto Mähönen ja Hilda Maria Pakarinen ja puoliso vuodesta 1929 Eva-Maija Svanberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja opiskeli sitten kirjallisuutta ja kieliä Helsingin yliopistossa. Lyy työskenteli aluksi Suomen Kuvalehden toimittajana ja toimi sitten kielentarkastajana Otavalla 1918–1924 ja Kustannus Oy Kansanvallan kirjallisena johtajana 1924–1928.
Lyyn Helsingin olympialaisiin 1952 laatiman Olympiahymnin sävelsi Jaakko Linjama. Avajaisissa sen esitti 500-henkinen sekakuoro Martti Turusen johdolla.
Lyy sai Helsingin yliopiston filosofian kunniatohtorin arvon 1964, ja Pro Finlandia -mitali hänelle myönnettiin 1968.
Lyy toimi vapaana kirjailijan vuodesta 1928 alkaen ja julkaisi runoja ja runokäännöksiä.
Kanadan miesten lentopallomaajoukkue
Kanadan miesten lentopallomaajoukkue edustaa Kanadaa lentopallon kansainvälisissä otteluissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa on kuudes (heinäkuussa 2017). Joukkue on osallistunut olympialaisiin neljä kertaa ja sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi Los Angelesissa 1984 ja viidenneksi Rio de Janeirossa 2016. Maailmanmestaruuskilpailuissa Kanada on ollut mukana 11 kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 1974, ja paras saavutus on vuoden 2014 seitsemäs sija.
Kanadan maajoukkue esiintyi ensimmäisen kerran kansainvälisissä turnauksissa Pan-Amerikan kisoissa 1959. Se on saavuttanut Pan-Amerikan kisoissa pronssia vuosina 1979, 1999 ja 2015. Maailmanliigassa Kanada saavutti pronssia vuonna 2017.
Jafta Masemola
Jafta "Jeff" Kgalabi Masemola (1928 – 17. huhtikuuta 1990) oli eteläafrikkalainen apartheidin vastustaja ja PAC:n sotilaallisen siiven Poqo:n perustaja.
Masemola liittyi ANC:hen vuonna 1958 ja oli yksi ANC:stä vuonna 1959 lähteneistä PAC:n perustajista. Vuonna 1961 PAC julistettiin laittomaksi ja Masemola pakeni maasta perustaakseen PAC:n aseellisen siiven Paqon. Etelä-Afrikan turvallisuusviranomaiset kaappasivat Masemolan Lesothosta ja hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen Robben Islandin vankilaan. Vankila-aikanaan Masemola oli pääsääntöisesti eristetty muista vangeista.
Lokakuussa 1989 presidentti Frederik de Klerk vapautti Masemolan yhdessä Walter Sisulun ja viiden muun ANC:n jäsenen kanssa.
Seututie 595
Seututie 595 kulkee Vieremältä Kiuruvedelle. Tie alkaa kantatien 88 risteyksestä lähellä Finnritilän tehdasta ja päättyy seututien 599 risteykseen. Tien pituus on 27 kilometriä, ja lähes koko matkalla 80 km/h nopeusrajoitus. Tie on kokonaisuudessaan päällystetty ja kaksikaistainen. Tieltä on yhteys Salahmille ja sitä kautta Kantatielle 88. Liikennemäärät ovat pienet.
Mark Ormrod
Mark Ormrod (s. 1. joulukuuta 1982, Adelaide) on australialainen pikajuoksija.
Ormrod harrasti nuoruudessaan jalkapalloa, mutta lopetti sen keskittyäkseen yleisurheiluun. Hän kilpaili vuonna 2000 Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa, mutta karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 47,66. Seuraavana vuonna hän kilpaili Itä-Aasian kisoissa, joissa sijoittui 400 metrillä neljänneksi ja 4 x 400 metrin viestijuoksussa toiseksi. Hän oli mukana Australian 4 x 400 metrin viestijoukkueessa Pariisin MM-kisoissa 2003, mutta joukkue karsiutui alkuerissä. Seuraavana vuonna joukkue voitti olympiahopeaa Ateenan olympialaisissa ajalla 3.00,60. Ormrod sijoittui 2005 Australian mestaruuskilpailuissa 400 metrillä neljänneksi ja oli mukana Australian viestijoukkueessa, joka voitti kultaa Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006.
Kvagga
Kvagga ("Equus quagga") on sukupuuttoon kuollut, Etelä-Afrikan vuoristoseuduilla ja tasangoilla elänyt seepralaji, jolla oli muista seeproista poiketen harva juovitus ja ruskehtava turkki. Kvagga kuoli sukupuuttoon 93 vuotta sen jälkeen kun Pieter Boddaert oli kuvannut sen tieteelle vuonna 1785.
Kvagga oli läheistä sukua aroseepralle ("Equus burchellii"). Monet tutkijat katsovatkin geenitutkimusten perusteella, että aroseepra ja kvagga olisivat samaa lajia; tällöin aroseepra olisi tieteelliseltä nimeltään "Equus quagga" ja kvagga sen alalaji "Equus quagga quagga". Luokittelusta ei kuitenkaan vallitse yksimielisyyttä, koska kvaggalla ja aroseepralla on tiettyjä morfologisia eroja.
Hollantilaisten siirtolaisten saavuttua Etelä-Afrikkaan 1600-luvulla eli seudun aroalueilla vielä runsaasti kvaggoja. Ne liikkuivat laumoina muiden seeprojen tapaan. Niitä pidettiin luonteeltaan valppaina ja vilkkaina sekä hieman arvaamattomina, mutta ne kuitenkin kesyyntyivät melko helposti. Perimätiedon mukaan niitä käytettiin eräänlaisina vahtikoirina, koska ne kykenivät tehokkaasti puolustautumaan karja-aitauksien liepeillä liikkuneita petoeläimiä vastaan.
Eurooppalaiset uudisasukkaat metsästivät kvaggoja suuria määriä. Ammuttujen kvaggojen ruhoja oli toisinaan niin paljon, etteivät mukana olleet kärryt kestäneet niiden painoa. Kvaggojen nahkasta valmistettiin säkkejä ja niiden lihasta tehtiin ruokaa hollantilaisten eli buurien maatiloilla työskennelleille alkuasukastyöläisille. Eläimiä pyydystettiin varsinkin 1830-luvulla myös elävänä, vietäväksi eläintarhoihin eri puolille maailmaa. Lontoon eläintarhassa oli useitakin kvaggayksilöitä, mutta niiden lisääntyminen ei jostain syystä onnistunut. 1860-luvulla tarhan kvaggaori häiriintyi ja se jouduttiin lopettamaan.
Yksi viimeisistä luonnonvaraisia kvaggoja koskevista näköhavainnosta tehtiin vuonna 1860, ja vuonna 1878 viimeinen jäljellä ollut villi yksilö ammuttiin. Amsterdamin eläintarhassa oli silloin jäljellä vielä kaksi tammaa, mutta mistään ei enää löydetty yhtäkään oria. Eläintarhan ja samalla maailman viimeinen kvagga kuoli maaliskuussa 1883.
Kvaggasta on jäljellä vain joitakin täytettyjä yksilöitä, 23 nahkaa, muutama luuranko, kertomuksia, piirustuksia ja mustavalkoisia valokuvia.
Vuodesta 1987 lähtien on eräälle maatilalle Etelä-Afrikan Hyväntoivonniemen pohjoisosaan, lähelle Kapkaupunkia, kerätty aroseeproja ja muidenkin seepralajien yksilöitä, joilla on kvaggamaisia piirteitä, kuten harvaa raidoitusta tai ruskeaa karvaa. Tarkoituksena on jalostaa seeproja, jotka muistuttavat ulkonäöltään mahdollisimman paljon alkuperäistä kvaggaa. Perimältään tällaiset takaisinjalostetut "kvaggat" eivät tietysti ole sen lähempänä aitoja kvaggoja kuin muutkaan seeprat.
Vuoteen 2016 mennessä hankkeessa on saatu aikaan kvaggaa muistuttavia rau-kvaggaksi nimettyjä eliöitä.
Cyril Ramaphosa
Matemela Cyril Ramaphosa (s. 17. marraskuuta 1952 Johannesburg) on eteläafrikkalainen poliitikko, ammattiyhdistysjohtaja ja apartheidin vastainen aktivisti. Hän oli Etelä-Afrikan varapresidentti vuodesta 2014 ja ANC-puolueen johtaja vuodesta 2017. Jacob Zuman erottua helmikuussa 2018 hän astui Etelä-Afrikan presidentin virkaan.
Opiskellessaan lakia Etelä-Afrikan Turfloopin yliopistossa Ramaphosa osallistui opiskelijapolitiikkaan ja nousi paikallisen musta tietoisuus -järjestön puheenjohtajaksi. Vuonna 1982 Ramaphosa nousi vaikutusvaltaisen Kaivostyöläisten ammattiliiton () pääsihteeriksi ja oli merkittävä hahmo COSATU:ssa koko 1980-luvun ajan. Vuonna 1991 hänet valittiin ANC:n pääsihteeriksi.
ANC:n pääsihteerinä Ramaphosan rooli oli keskeinen apartheidin päättämiseksi käydyissä neuvotteluissa. Vuonna 1994 Ramaphosa valittiin uudelleen ANC:n pääsihteeriksi Nelson Mandelan tuella. Vuonna 1996 Ramaphosa siirtyi liike-elämän palvelukseen.
Ramaphosa oli osakkaana ja johtajana Lonmin-yhtiössä, joka operoi platinakaivosta. 
Poliisi ampui 34 lakkoilevaa työläistä yhtiön kaivoksella Marikanassa 16. elokuuta 2012. Lisäksi 78 haavoittui.
Ramaphosa oli kehottanut poliisia kovempiin otteisiin kaivosmiehiä vastaan. Marikanan tapauksesta järjestetty tutkimus vapautti Ramaphosan syyllisyydestä, mutta maan oppositio syyttää häntä edelleen. Pian tutkimuksen julkaisun jälkeen Ramaphosa nimitettiin maan varapresidentiksi.
Joulukuussa 2017 ANC valitsi Ramaphosan johtajakseen viisivuotiskaudeksi. Hänen vastaehdokkaanaan oli presidentti Jacob Zuman entinen vaimo Nkosazana Dlamini-Zuma.
Walter Burley
Walter Burley ("Walter Burleigh", ) (n. 1275 Burley-in-Wharfedale, Yorkshire – 1344/1345) oli keskiaikainen englantilainen loogikko, filosofi ja teologi. Hän oli maisteri Oxfordin yliopistosta vuodelta 1301 ja Merton Collegen jäsen vuoteen 1305. Hän opiskeli teologiaa Pariisin yliopistossa viimeistään vuonna 1310, ja noin vuonna 1320 hän oli teologian tohtorina Pariisissa. Hän oli Sorbonnen yliopiston jäsen vuodesta 1324.
Burley pääteos oli "De puritate artis logicae. Tractatus longior" (1325/1329), jossa hän käsitteli muun muassa monimutkaisten lauseiden totuusarvoja, sekä totuusfunktionaalisia että modaalisia, sekä päättelysääntöjä erityyppisille päättelyille. Hän oli eräs ensimmäisiä loogikoita, joka ymmärsi propositiologiikan merkityksen verrattuna ensimmäisen kertaluvun predikaattilogiikkaan, joka oli ollut loogikoiden ensisijaisen huomion kohteena siihen saakka.
Burleyn muita teoksia olivat:
Vltava (ravintola)
Vltava ; on Helsingin keskustassa sijaitseva Suomen suurin tšekkiravintola. Se avattiin keväällä 2005 Museoviraston suojelemaan jugendrakennukseen Elielinaukiolla, Rautatieaseman ja Postitalon välissä. Ravintolan nimi tulee Prahan ja Tšekin läpi virtaavasta Vltavajoesta (). Ravintolan omistaa HOK-Elanto.
Vltavassa on 389 asiakaspaikkaa sisätiloissa sekä 126 kesäterassilla. Erillisiä ravintolatiloja on yhteensä viisi neljässä kerroksessa. Ravintolan sisustuksen on suunnittelut sisustusarkkitehti Pekka Perjo.
Vltava sijaitsee Museoviraston suojelemassa jugendrakennuksessa, joka on aiemmin toiminut Finnairin cityterminaalina sekä VR:n kiitotavaravarastona. Jugend-tyylinen talo on seissyt paikallaan 1900-luvun alun tietämiltä saakka, jolloin se oli osa rautatieaseman vierestä Töölönlahden rannalle saakka ulottunutta teollisuus- ja ratapiha-aluetta. Vuonna 1978 purettiin rakennuksen Töölönlahdelle päin suuntautunut jatke, missä toimineessa VR:n konepajassa valmistettiin vetureita vielä 1950-luvulla.
Talon tarkka rakentamisvuosi on historian hämärän peittämä: lähteestä riippuen se on joko 1898, 1899, 1909 tai 1911. Suunnittelijaksi puolestaan nimetään joko viereisen Helsingin päärautatieaseman suunnitellut Eliel Saarinen tai rautatiehallituksen pääarkkitehti Bruno Granholm.
Kjell Lagerroos
Kjell Mikael Lagerroos (s. 29. syyskuuta 1962 Kemiö) on suomalainen elokuvaaja. Hän valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1988. Hän opiskeli myös taidehistoriaa Åbo akademissa 1981–1983.
Lagerroosin tunnetuimpia elokuvia kuvaajana ovat "Ystävät, toverit" (1990), "Tulennielijä" (1998), "Rukajärven tie" (1999) ja "Leijat Helsingin yllä" (2001). Lagerroos on kuvannut myös useita ruotsalaisia elokuvia, joista maineikkaimpia ovat "Jägarna" ("Metsästäjät", 1995), "Pensionat Oskar" (1994), "Sista Kontraktet" ("Viimeinen sopimus", 1998) ja "Rancid" (2004). Hänen käsialaansa on myös "Tuntemattomalle jumalalle" -televisiosarjan kuvaus vuonna 1993.
Lagerroos on palkittu kahdella Jussi-patsaalla, elokuvista "Tulennielijä" ja "Rukajärven tie". Hänet on myös nimetty ruotsalaisen Guldbagge-palkinnon saajaehdokkaaksi 1995 ja 1997 sekä Golden Frog -palkinnon saajaehdokkaaksi 2001. Suomipalkinto hänelle myönnettiin 1999. Suomalaisessa Voitto-mainoselokuvakilpailussa 2010 Lagerroos palkittiin Vuoden kuvaajana.
Lagerroos on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.
Constand Viljoen
Constand Laubscher Viljoen (s. 23. lokakuuta 1933 Standerton, nykyinen Mpumalangan provinssi) on eteläafrikkalainen kenraali ja afrikaanerinationalistinen poliitikko.
Viljoen astui Etelä-Afrikan armeijan palvelukseen ja sai "Bachelor of Science (B Mil.)" tutkinnon vuonna 1955. Vuodesta 1956 hän toimi armeijassa upseerina. Hänet ylennettiin kenraaliksi vuonna 1980. Vuonna 1980 Viljoen nimitettiin Etelä-Afrikan puolustusvoimien komentajaksi. Hän jäi eläkkeelle armeijasta vuonna 1985.
Vuonna 1993 Viljoen perusti kolmen muun kenraalin kanssa Afrikaner Volksfrontin, jonka tavoitteena oli luoda maahan afrikaanereille oma "Volkstaat". Viljoen osallistui Etelä-Afrikan ensimmäisiin vapaisiin vaaleihin Vapausrintama -puolueen ehdokkaana. Vuonna 2001 kenraali Viljoen jätti politiikan ja vetäytyi maatilalleen kokopäiväiseksi maanviljelijäksi.
Paul Frielinghaus
Paul Erich Frielinghaus (s. 14. joulukuuta 1959 Darmstadt, Hessen, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka tunnetaan nykyään erityisesti roolistaan asianajaja Markus Lessinginä saksalaisessa televisiosarjassa "Kahden keikka". Frielinghaus valmistui vuonna 1978 ylioppilaaksi ja opiskeli sen jälkeen vuosina 1980–1984 Hannoverissa (Hochschule für Musik und Theater Hannover) näyttelijäksi ja aloitti uransa näyttelijänä Würzburgin kaupunginteatterissa.
Vuonna 1988 hän muutti Berliiniin, työskenteli freelancer-näyttelijänä ja aloitti vuonna 1992 uransa televisiossa. Vuoden 2000 joulukuussa hän alkoi näytellä "Kahden keikassa".
Frielinghaus asuu edelleen Berliinissä. Hän on naimisissa Nina Frielinghausin kanssa ja hänellä on tytär Lilian, joka on syntynyt vuonna 2001.
Ursula Pohjolan-Pirhonen
Ursula Kerttu Margareta Pohjolan-Pirhonen (6. huhtikuuta 1925 Helsinki – 17. heinäkuuta 1984 Sulkava) oli suomalainen pääasiassa romanttisia historiallisia romaaneja kirjoittanut kirjailija.
Pohjolan-Pirhosen vanhemmat olivat lääketieteen ja kirurgian tohtori Matti Iisakki Orkomies (ent. Wallenius) ja tämän ensimmäinen puoliso Ines Maria Bergroth (k. 1931). Pohjolan-Pirhonen oli naimisissa historioitsija ja kirjailija Helge Pohjolan-Pirhosen kanssa. Ursula ja Helge Pohjolan-Pirhonen kuolivat liikenneonnettomuudessa Sulkavalla heinäkuussa 1984.
Q-Cells
Q-Cells on 1999 perustettu alkujaan saksalainen energiayhtiö, jonka alkuperäinen kotipaikka oli Thalheim, Saksi-Anhalt, Saksa. Siellä on edelleen tuotekehitysosasto ja "innovaatiopääkonttori", mutta koko yrityksen pääkonttori on Soulissa, Etelä-Koreassa. Vuonna 2015 Q-Cells oli maailman kolmanneksi suurin aurinkokennojen valmistaja.
Vuonna 2012 korealainen konserni osti yhtiön, ja sen nimeksi tuli Hanwha Q-Cells.
Vuodesta 2014 toimitusjohtaja on Seong-woo Nam.
Tuotteet valmistetaan Kiinassa, Malesiassa ja Etelä-Koreassa.
Q-Cells listautui Frankfurtin pörssiin 5. lokakuuta 2005 (QCE). Yrityksen markkina-arvo oli 2006 lopussa 2 536 miljoonaa €.
Tuotannosta meni vientiin 53 prosenttia vuonna 2006 ja 37 prosenttia vuonna 2005. Q-Cellsin vientimaihin sisältyy Espanja, Ranska, Italia, Kreikka, Kypros, Turkki, Japani, Etelä-Korea, Kiina, USA, Meksiko ja Etelä-Afrikka. Aasian osuus viennistä oli noin puolet vuonna 2006.
Yritys sai 2006 Deloitten nopeakasvuisen yrityksen palkinnon. Q-Cells oli Deloitten mukaan Euroopan toiseksi nopein kasvuyritys.
Q-Cells teki vuonna 2007 esisopimuksen puolijohdepiitä halvemmasta metallurgisesta piistä vuoteen 2018. Se mahdollistaa yrityksen mukaan 1000 MW tuotannon 2010. Vuoden 2006 lopussa yrityksen tuotantokapasiteetti oli 336 MWp.
Helge Pohjolan-Pirhonen
Helge Ingmar Emanuel Pohjolan-Pirhonen (23. marraskuuta 1919 Helsinki – 17. heinäkuuta 1984 Sulkava) oli suomalainen historioitsija ja kirjailija. Hän oli naimisissa kirjailija Ursula Pohjolan-Pirhosen kanssa.
Helge Pohjolan-Pirhonen kirjoitti myös historiallisia romaaneita salanimellä "Aarre Kantola".
Ursula ja Helge Pohjolan-Pirhonen kuolivat liikenneonnettomuudessa Sulkavalla heinäkuussa 1984.
Omalla nimellä:
Nimellä "Aarre Kantola":
Polemon
Polemon oli seuraavien antiikin kreikkalaisten henkilöiden nimi:
Thalheim
Thalheim on entinen kunta Saksi-Anhaltin osavaltiossa Saksassa, joka on vuodesta 2007 kuulunut Bitterfeld-Wolfenin kuntaan. Vuoden 2004 lopussa kunnassa oli 1 548 asukasta. Sen pinta-ala on 6,57 km². Kyläkirkko on rakennettu vuosina 1150–1200.
Aurinkokennoteollisuus työllistää yli 2 000 seudun asukasta: kunnassa toimivia yrityksiä ovat Q-Cells, EverQ ja CSG Solar. Myös yhdysvaltalaisella Guardian Industries -lasitehtaalla on suuri tehdas paikkakunnalla. Kuntalaiset kutsuvat paikkaa ”aurinkolaaksoksi”. Thalheimissa uskotaan, että ”Das Solar Valley” on tulevaisuuden ”Jobmaschine” (”työnkehityskone”).
EISC
European Interparliamentary Space Conference (EISC) on vuonna 1999 perustettu Euroopan eduskuntien yhteistyöelin avaruustoiminnan edistämiseksi.
Sen pyvyvät jäsenet vuonna 2010 ovat
Venäjä on ulkojäsen.
EISC järjestää vuosittain konferenssin, järjestäjät ovat olleet
Konferensseihin osallistuvat myös Euroopan komissio, Euroopan avaruusjärjestö ja kansalliset avaruusjärjestöt.
Georgette Heyer
Georgette Heyer (16. elokuuta 1902 – 4. heinäkuuta 1974) oli tuottoisa englantilainen kirjailija, joka kirjoitti salapoliisiromaaneita ja historiallista romantiikkaa. Hänellä oli yksi poika ja hän asui melko pitkiä aikoja miehensä kanssa ulkomailla.
Ensimmäisen kirjansa "Black Moth", joka kuuluu hänen romanttisiin romaaneihinsa, hän kirjoitti 17-vuotiaana sairasta veljeään huvittaakseen. Pitkähkön uransa aikana hän kirjoitti yhteensä 40 historiallista rakkausromaania ja 12 dekkaria sekä lisäksi novelleja ja muuta kirjallisuutta. Heyerin tiedetään ihailleen Jane Austenia. Heyer kirjoitti myös salanimellä Stella Martin.
Vaikka Heyer on ollut kotimaassaan suosittu kirjailija, hänen teoksiaan on käännetty vähän suomen kielelle. Lisäksi käännetyiksi ei ole valikoitunut Heyerin parhaina pidettyjä teoksia.
Tuure Vierros
Tuure Johannes Vierros (sukunimi vuoteen 1966 Widbäck; s. 20. joulukuuta 1927 Kankaanpää – 15. heinäkuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen historianopettaja ja historiallisia aiheita romaaneissaan käsitellyt kirjailija.
Vierros pääsi ylioppilaaksi Kankaanpään yhteislyseosta 1948 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1952. Hän toimi historian ja yhteiskuntaopin opettajana Äänekosken yhteiskoulussa 1953–1954, Haminan yhteislyseossa 1955–1956, Porin lyseossa 1956–1962 ja viimeksi Helsingin suomalaisessa yhteiskoulussa 1962–1989.
Vierros on kirjoittanut historian oppikirjoja ja historiallisia romaaneja.
Vierroksen puoliso oli Enni Emilia Luodetlahti vuodesta 1952 lähtien, ja heillä on viisi lasta.
Roelf Meyer
Roelof Petrus "Roelf" Meyer (s. 16. heinäkuuta 1947 Eastern Cape) on eteläafrikkalainen entinen Kansallispuolueen poliitikko ja ministeri sekä liikemies. Meyer toimi Kansallispuolueen muodostaman hallituksen pääneuvottelijana apartheid-järjestelmän päättämiseksi käydyissä neuvotteluissa.
Mayer oli siviiliammatiltaan lakimies ja toimi juristina Johannesburgissa ja Pretoriassa ennen kuin tuli valituksia maan parlamenttiin vuonna 1979. Poliittisen uransa aikana, joka jatkui tammikuuhun 2000 asti, Meyer toimi muun muassa lain ja järjestyksen apulaisministerinä, puolustusministerinä ja vuosina 1991–1996 perustuslakiasiain ministerinä. Kansallispuolueen pääneuvottelijana Meyer vaikutti ANC:n Cyril Ramaphosan kanssa keskeisesti uuden Etelä-Afrikan perustuslain muotoiluun. Ensimmäisten vapaiden vaalien jälkeen huhtikuussa 1994 Meyer jatkoi perustuslakaiasiain ministerinä myös Nelson Mandelan hallituksessa.
Nykyisin Meyer toimii liikemiehenä ja rauhanprosesseihin erikoistuneena konsulttina. Hän on osallistunut muun muassa Pohjois-Irlannin, Sri Lankan ja Ruandan konfliktien ratkaisuyrityksiin.
Songs in the Key of Life
Songs in the Key of Life on yksi Stevie Wonderin merkittävimmistä albumeista. Se julkaistiin 28. syyskuuta 1976. Se on viimeinen viidestä Wonderin klassisen kauden albumeista, joihin lasketaan "Music of My Mind", "Talking Book", "Innervisions" ja "Fulfillingness' First Finale". Alun perin tupla-LP:nä julkaistu levy sai erinomaiset arviot kriitikoilta (muun muassa viisi tähteä Rolling Stone -lehdessä). Albumi on merkittävä myös musiikillisessa kokeellisuudessaan sekä kunnianhimoisuudessaan, esimerkiksi kappaleiden yhteiskunnallisten teemojen suhteen. Albumi on Stevie Wonderin uran myydyin albumi.
"Songs in the Key of Life" voitti pop-puolen parhaan miesesiintyjän sekä vuoden albumin Grammy-palkinnon. Levy nousi myös Billboard-listan pop-albumien sekä mustien artistien listakärkeen.
Albumi sisältää Stevie Wonderin uran suurimpia hittejä "Sir Duke", "As", "Isn't She Lovely" ja "I Wish".
Muutamia levyn kappaleita on käytetty myöhemmin rap-kappaleiden taustojen sampleina. Will Smith käytti myöhemmin "I Wish"-kappaleen samplea "Wild Wild West"-kappaleensa pohjana, ja Coolion "Gangsta's Paradisen" pohjana on käytetty Wonderin "Pastime Paradisea".
The "A Something's Extra" 7" EP sisältyi LP-levyn erikoispainokseen. Nämä raidat ovat myös useimmissa CD-uudelleenjulkaisuissa.
Axel Fabian af Enehjelm
Axel Fabian af Enehjelm (1861 Isokyrö –1922) oli suomalainen sotilas ja virkamies, joka toimi vuosina 1910–1915 tullihallituksen pääjohtajana ja vuosina 1915–1917 Oulun läänin kuvernöörinä. Hän oli kuvernöörinä epäsuosittu venäläismielisyytensä vuoksi.
Upseerikoulutuksen jälkeen Enehjelm palveli tarkk’ampujapataljoonissa, viimeksi kapteenina Vaasassa 1900–1903. Sotilasuran jälkeen hän toimi poliisimestarina Vaasassa ja lyhyen aikaa myös Helsingissä. Kenraalikuvernööri Bobrikovin tukijana Enehjelmistä ei suomalaisten keskuudessa pidetty, mutta 1906 hänet nimitettiin virkamieheksi kenraalikuvernöörin kansliaan ja 1910 tullihallituksen päätirehtööriksi. Päätirehtöörinä ollessaan Enehjelm sai valtioneuvoksen arvonimen.
Oulun läänin kuvernöörinä Enehjelm aloitti 8. heinäkuuta 1915. Enehjelmin saavutukset kuvernöörinä liittyvät lähinnä pyrkimyksiin estää jääkärien toiminta. Tavoitteen saavuttamiseksi Enehjelm ei kaihtanut laittomiakaan keinoja: laittomia vangitsemisia, kotietsintöjä, ilmiantoja ja uhkailuja. Tammikuussa 1917 Enehjelmin aloitteesta perustettiin 100-miehinen poliisiryhmä etsimään jääkäreitä sekä urheilu- ja ampumaseurojen puheenjohtajia. Uusi poliisikunta ei kuitenkaan ehtinyt toimia kauan, kun Venäjän vallankumous muutti tilanteen.
Oulun kaupunginvaltuusto kävi 17. maaliskuuta Enehjelmin luona vaatimassa tämän eroa. Enehjelm ilmoitti valtuustolle eroavansa. Enehjelm lähti Oulusta 24. maaliskuuta. Vuonna 1918 hän matkusti Pietariin, josta hänet kuitenkin palautettiin Suomeen. Suomessa silloinen Terijoen komendantti Kai Donner vangitsi Enehjelmin ja hänet lähetettiin Helsinkiin, jossa hänet kuitenkin vapautettiin. Jouduttuaan Suomessa ihmisten vihan ja halveksunnan kohteeksi Enehjelm muutti Tanskaan. Hän kuoli Tanskassa vuonna 1922.
Euroopan Grand Prix 1993
Euroopan Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan historian 535. osakilpailu. Se ajettiin 11. huhtikuuta Donington Parkin radalla Keski-Englannissa. Kyseisellä radalla on toistaiseksi ajettu F1-sarjassa vain tämän kerran. Sateisen kilpailun voitti brasilialainen Ayrton Senna.
Kilpailun ensimmäisellä kierroksella neljännestä ruudusta lähtenyt Ayrton Senna putosi viidenneksi, mutta onnistui kierroksen loppuun mennessä nousemaan ensimmäiseksi.
Kilpailun nopein kierros ajettiin erikoisella tavalla: Ayrton Senna ajoi sen varikon kautta. Senna tuli varikolle renkaidenvaihtoon, mutta hän huomasi, etteivät mekaanikot olleet valmiita pysähdykseen. Niinpä hän jatkoi matkaansa varikkopilttuunsa ohi. Koska varikkotie oli paljon lyhyempi kuin varsinainen kilparataosuus (katso kartta) ja koska varikolla ei ollut nopeusrajoituksia, Senna ajoi nopeimman kierrosajan.
Vatikaanin observatorio
Vatikaanin observatorio on katolisen kirkon rahoittama tutkimusinstituutti, jonka synty voidaan jäljittää vuoteen 1582, paavi Gregorius XIII käskyyn aloittaa tieteellinen tutkimus kalenterin uudistamiseksi. Se on yksi vanhimpia tähtitieteen tutkimuskeskuksia maailmassa. Nykyään Vatikaanin observatorio tutkii monia tähtitieteen peruskysymyksiä, kuten kaikkeuden laajenemista ja pimeää ainetta.
Vatikaanin observatorion edeltäjiä ovat olleet kolme paavien perustamaa observatoriota Roomalaisen kollegion observatorio (1774–1878), Kapitolin observatorio (1827–1870) ja Specula Vaticana (1789–1821), jossa työskennellyt isä Angelo Secchi on Vatikaanin observatorion historian merkittävimpiä tutkijoita. Hän oli ensimmäinen, joka luokitteli tähtiä niiden spektrien perusteella. Nykymuotoisen Vatikaanin observatorion perusti paavi Leo XIII vuonna 1891 Pietarinkirkon läheisyyteen.
Rooman valosaasteen vuoksi observatorio siirrettiin Castel Gandolfoon paavi Pius XI:n kaudella 1930-luvulla. Tuolloin jesuiittojen ylläpitämälle laitokselle pystytettiin kaksi uutta kaukoputkea ja astrofysikaalinen laboratorio spektrianalyysiä varten. Vuonna 1981 observatorio perusti toisen tutkimuskeskuksen "Vatikaanin observatorion tutkimusryhmän" Tucsoniin Arizonaan. Tutkimusryhmän henkilökunta työskentelee Arizonan yliopiston Steward observatorion yhteydessä.
Observatorion Castel Gandolfossa sijaitseva kirjasto sisältää yli 22 000 nidettä harvinaisia kirjoja ja laajan kokoelman meteoriitteja.
Polemon Ilionlainen
Polemon Ilionlainen (myös "Polemon Ateenalainen"; ) (100-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi ja maantieteilijä. Hän oli kotoisin joko Ilionista tai Sikyonista. Myöhemmin hän sai Ateenan kansalaisuuden, ja siksi hänet tunnetaan myös Polemon Ateenalaisena. Häntä ei kuitenkaan tule sekoittaa akatemialaiseen Polemoniin.
Polemon oli Euegeteen poika ja Aristofanes Byzantionlaisen ja Ptolemaios V:n aikalainen. Filosofina hän oli Panaitioksen seuraaja. Hän matkusteli laajasti ja keräsi tietoja eri maista. Hänen kirjoituksistaan tunnetaan ennen kaikkea kokoelma epigrammeja. Athenaios lainaa Polemonia usein.
Kuperkeikka
Kuperkeikka on maassa tehtävä liike. Kuperkeikan voi tehdä etu- sekä takaperin. Kuperkeikka muistuttaa suureksi osaksi volttia. Kuperkeikkaa käytetään yleensä akrobatiassa pehmeänä laskuna esimerkiksi käsiseisonnasta tai hypystä. Kuperkeikan voi tehdä myös ilmasta maahan kädet edellä, jota kutsutaan "lentokuperkeikaksi".
Yleisimmässä kuperkeikassa tekijä käy kippurassa kuperkeikan aikana. Lähtö tapahtuu kyykystä. Etuperinkuperkeikassa laitetaan kädet eteen maahan ja ponnistetaan jaloilla eteenpäin käsien ja pään yli. Jalkojen pitää olla suorassa ja kiinni toisissaan kuperkeikan tässä vaiheessa ja leuan pitää olla kiinni rinnassa. Tämän jälkeen jalat menevät kippuraan ja kädet ottavat jaloista kiinni, että tekijä pääsee kuperkeikan onnistuneesti jaloilleen takaisin. Tekijän ei kannata ponnistaa lopussa itseään käsien avulla takaisin ylös seisaalleen.
Kuperkeikkoja on erilaisia. Yleisin on mennä kippuraan ja olla jalat kiinni toisissaan. "Lentokuperkeikka" aloitetaan seisaaltaan ja hypätään ilmasta kädet edellä maahan. Sitten tekijä pyörähtää kuperkeikan maahan tullessa samalla tavalla kuin normaalinkin. Lentokuperkeikan pitää olla liukuva, ja sen pitää pehmeyttää laskua. Toinen, hieman helpomman tuntuinen lentokuperkeikka tapahtuu niin, että hypätään ilmasta jaloilleen ja pyörähdetään sujuva kuperkeikka. Tätä tyyliä käytetään yleensä hyppäämällä jostain korkealta, sillä onnistunut kuperkeikka pehmentää laskua. 
Hieman vaikeampi kuperkeikka saattaa olla "haarakuperkeikka." Alku tapahtuu jalat haaralla. Tämä kuperkeikka on samantapainen kuin normaali kuperkeikka, mutta jalat ovat suorina ja haaralla koko ajan. Tempusta tekee haarallaan olevat jalat vaikean, sillä aluksi on yleensä vaikea päästä ylös haarakuperkeikasta. Haarakuperkeikan voi tehdä joko eteen tai taaksepäin.
Nihonshoki
Nihonshoki (, ’Japanin kronikka’) on "Kojikin" jälkeen toiseksi vanhin olemassa oleva japanilainen historiankronikka, ja ensimmäinen kuudesta virallisesta valtionhistoriasta ("rikkokushi"). Se saatiin valmiiksi vuonna 720. Kirja on kirjoitettu klassiseksi kiinaksi ja jaettu 30 lukuun. Se käsittää kertomuksen maailman synnystä ja Japanin ensimmäisten keisarien mytologisen genealogian, joka päättyy keisarinna Jitōhon (645–703). Kirja tunnetaan myös nimellä Nihongi (), mutta nykyään "Nihonshoki" on yleisempi nimitys.
"Kojikin" tavoin "Nihonshoki" alkaa myyttisillä kertomuksilla mutta jatkuu ajankohtaisiin, historiallisiin tapahtumiin saakka. Kronikan uskotaan kertovan tarkasti keisari Tenjin, keisari Temmun ja keisarinna Jitōn hallituskausista. "Kojikiin" verrattuna "Nihonshoki" on laajempi ja sillä on enemmän arvoa historiantutkimukselle. Se koottiin prinssi Tonerin valvonnassa, mutta varsinaisia kirjoittajia on ollut useita.
Men at Work
Men at Work oli australialainen reggae-henkinen rockyhtye, joka oli pinnalla erityisesti 1980-luvulla. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee kesähittinäkin tunnettu ”Down Under”, joka julkaistiin vuonna 1982. Toinen yhtyeen paljon soitettu kappale on ”Who Can It Be Now?”. Vuonna 1983 Men At Work palkittiin Grammyllä parhaana uutena yhtyeenä.
”Down Under” oli ilmestyttyään valtava hitti ympäri maailmaa, ja Men At Work nousi nopeasti tuntemattomasta australialaisesta yhtyeestä suosituksi. Yhtye kuitenkin hajosi vain muutamassa vuodessa perinpohjaisesti: Ensin rumpali Jerry Speiser erotettiin, ja koska basisti John Rees oli ystävystynyt hyvin Speiserin kanssa, hänkin lähti. Yhtyeessä oli jäljellä enää kolme jäsentä: Hay, Ham ja Stykert. Se lähti äänittämään kolmatta levyään "Two Hearts" (1985) sessiomuusikoiden kanssa. Aikaisempi menestys ei kuitenkaan toistunut, ja suunniteltu kiertue Yhdysvalloissa jouduttiin perumaan huonon lipunmyynnin takia. Lopulta myös Ron Stykert lähti yhtyeestä ja heti hänen jälkeensä myös Greg Ham. Laulaja-kitaristi Colin Hay yritti vielä jatkaa, mutta hänkin luovutti lopulta ja aloitti soolouransa.
Vuonna 1996 brasilialainen promoottori houkutteli Men At Workia parille kiertueelle Etelä-Amerikkaan. Niistä yksi poiki livealbumin "Brazil". Greg Ham ja Colin Hay eivät olleet juuri pitäneet yhteyttä Men At Workin hajoamisen jälkeen, eikä Speiserin, Reesin ja Stykertin mukaan pyytäminen tullut kysymykseenkään. Heidän tehtäviinsä palkattiin taustamuusikot, ja Men At Work kiersi jälleen ympäri maailmaa. Yhtye esiintyi myös Sydneyn olympialaisten päätösjuhlassa, jossa he esittivät ”Down Underin”.
Colin Hay on julkaissut useita sooloalbumeita ja kiertää edelleen esiintymässä. Hän on ollut mukana myös Ringo Starrin All Starr Bandissa. Vuonna 2009 yhtyeen entinen kitaristi Ron Stykert pidätettiin hänen tehtyään tappouhkauksia Haytä kohtaan.
Syksyllä 2009 australialainen oikeusistuin päätti, että yhtye oli plagioinut olennaisen osan ”Down Underista” vanhasta lastenlaulusta ”Kookaburra Sits in a Old Gum Tree”. Yhtyeen entinen huilisti-saksofonisti-kosketinsoittaja Greg Ham kuoli huhtikuussa 2012.
Mattipekka Ratia
Mattipekka Ratia (10. tammikuuta 1966 – 1. joulukuuta 2014) oli suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Yksi hänen tunnetuimmista sarjakuvistaan on "Nakki ja Tappi", joka kertoo suomalaisen homoparin elämästä. 1980-luvulla hän tuli tunnetuksi ”vaihtoehtosarjakuvan” tekijänä. Ratia on toiminut myös "Jysäys"-sarjakuvalehden päätoimittajana. Ratian toinen ammatti oli sairaanhoitaja. Hän piirsi viimeiset vuotensa 2012–2014 "Tehy"-lehteen sarjakuvaa "Suolaa haavoille" nimimerkillä Karvainen hoitaja.
Kleomedes
Kleomedes () oli antiikin kreikkalainen tähtitieteilijä ja filosofi, joka tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan "Taivaankappaleiden kiertoliikkeistä" ().
Kleomedeen elinajankohtaa ei tunneta. Historioitsijat ovat ehdottaneet aikoja ensimmäisen vuosisadan puolen välin ja vuoden 400 välillä. Varhaiset ajoitukset perustuvat siihen, että Kleomedes viittaa usein matemaatikko ja tähtitieteilijä Poseidonioksen (135–51 eaa.) teoksiin, eikä lainkaan Ptolemaiokseen (85–165). Otto Neugebauer puolestaan päätteli, että Kleomedeen tähtitieteelliset havainnot täsmäävät paremmin vuoteen 371 (50 vuoden säteellä).
"Taivaankappaleiden kiertoliikkeistä" oli melko yksinkertainen tähtitieteen perusteos. Se käsitti kaksi osaa. Kleomedeen tarkoitusperät vaikuttavat olleen yhtä aikaa filosofisia kuin tähtitieteellisiäkin. Hän käyttää paljon aikaa epikurolaisten tieteellisten ajatusten arvosteluun. Itse Kleomedes edusti filosofisesti stoalaisuutta. Nykyaikana teos on arvokas lähinnä Poseidonioksen muutoin kadonneiden kirjoitusten lähteenä.
Kleomedeen mukaan on nimetty kraatteri Kuussa.