hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Carson Parks
Clarence Carson Parks (26. huhtikuuta 1936 – 22. kesäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä, musiikkikustantaja, muusikko ja laulaja. Hänet tunnetaan Nancy & Frank Sinatran hittikappaleen Somethin' stupidin (1967) säveltäjänä ja sanoittajana sekä muusikko 
Van Dyke Parksin isoveljenä.
Parks aloitti aktiiviuransa 1959 ja lopetti 1969, jonka jälkeen häntä ei enää julkisuudessa nähty eikä kuultu.
Carson Parks kuoli kesäkuussa 2005 69-vuotiaana.
Vyštša Liha
Vyštša Liha () oli Ukrainan korkein sarjataso jääkiekossa. Sarja perustettiin vuonna 1992 Neuvostoliiton kaaduttua. Vyštša Lihaa alempi sarjataso oli Perša Liha vuoteen 2008 saakka, jolloin sarjat yhdistettiin. Vyštša Liha lakkautettiin vuonna 2011 Ukrainan jääkiekkoliiton luovutta sarjan ylläpidosta. Uusi pääsarja PHL aloitti jo seuraavalla kaudella.
Troitsk (Moskova)
Troitsk () on kaupunki ja kaupunkipiirikunta Moskovan lounaisessa Troitskin piirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Desnajoen varrella 35 kilometriä Moskovan keskustasta lounaaseen. Vuoden 2012 alussa kaupunkipiirikunnassa asui 42 232 henkeä.
Kaupunki on syntynyt "Troitskojen" kylän paikalle. Vuonna 1797 kylään perustettiin kutomo, joka 1800–1900-lukujen vaihteessa kasvoi suuryritykseksi. Kutomon asutus sai vuonna 1928 kaupunkimaisen taajaman statuksen nimellä "Troitski". 1940-luvun lopussa taajamaan perustettiin Neuvostoliiton, nykyisin Venäjän tiedeakatemian fysiikan tutkimuskeskus. Vuonna 1977 taajamasta tuli Troitskin kaupunki. Vuonna 2007 se sai tiedekaupungin statuksen. Nykyään kaupungissa toimii 10 fysiikan tutkimuslaitosta.
Heinäkuun 1. päivästä 2012 lähtien Troitsk on kuulunut Moskovaan; tätä aiemmin se oli Moskovan alueen osa.
Ukrainan jääkiekkoliiga
Ukrainan jääkiekkoliiga () on jääkiekon korkein sarjataso Ukrainassa. Maan edellinen sarja PHL kaatui taloudellisiin vaikeuksiin ja Ukrainan jääkiekkoliitto järjesti väliaikaisesti Ukrainan mestaruuskilpailut 2013–2014. Ukrainan kriisin vuoksi sarjaa ei saatu aloitettua suunnitellusti syksyllä 2014, vaan kauden alku siirtyi helmikuuhun 2015. Maan heikon taloustilanteen vuoksi vain neljä joukkuetta kykeni osallistumaan sarjaan.
Kaudella 2018–2019 sarjaan osallistui kuusi joukkuetta.
Toropets
Toropets () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängön länsiosassa Solomeno-järven ja sen kautta virtaavan Toropa-joen rannalla 332 kilometriä Tveristä länteen. Sen kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Kaupunki on Toropetsin piirin keskus. Asukkaita oli kaupungissa 13 018 ja koko piirissä 20 528 henkeä (vuonna 2010).
Toropets mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1074 Smolenskin ruhtinaskunnan rajakaupunkina. Vuodesta 1167 se oli Smolenskin ruhtinaan pojan Mstislav Rostislavovitš Hrabryin hallitseman lääniruhtinaskunnan keskus. Vuonna 1214 Novgorodin ruhtinas Jaroslav nai tämän pojan Mstislav Udalyin tyttären Feodosijan, joka ilmeisesti sai myötäjäisinään Toropetsin läänityksen. Feodosijalta se siirtyi hänen pojalleen Aleksanteri Nevalaiselle. 1300-luvun puolivälistä lähtien Toropets kuului Liettuaan. Vuonna 1503 se liitettiin Moskovan Venäjään ja samalla muodostettiin Toropetsin kihlakunta. Vuonna 1580 Puolan kuningas Stefan Batory piiritti kaupunkia, joka vuoden 1582 rauhassa jäi Venäjälle. 1600-luvun alussa puolalaiset ja kasakat hävittivät Toropetsia. Vuonna 1777 siitä tuli Pihkovan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1600-luvun lopusta lähtien Toropets oli huomattava kauppapaikka ja nahkateollisuuden keskus. Vuonna 1935 kaupunki liitettiin silloiseen Kalininin alueeseen. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä elokuusta 1941 tammikuuhun 1942.
Kaupunki on levittäytynyt puoliympyränä Solomeno-järven rannalle. Etelälaidalla ja Toropa-joen niskalla on kahden maalinnoituksen jäänteitä. Keskustassa on useita 1600–1700-luvulla rakennettuja kirkkoja ja 1700–1800-luvun kivisiä kauppiastaloja. Seutu on suosittu matkailukohde.
Bernoullin lemniskaatta
Bernoullin lemniskaatta on matematiikassa algebrallinen käyrä, lemniskaatta, jonka yhtälö on muotoa
jossa "x" ja "y" ovat karteesiset koordinaatit ja "a" on jokin vakio. Lemniskaatan kehitti Jakob Bernoulli vuonna 1694. Se on samalla yksi Cassinin käyrän erikoistapaus. Ulkonäöltään Bernoullin lemniskaatta muistuttaa kyljelleen käännettyä lukua 8 tai äärettömän symbolia ∞.
Lemniskaatan suuruus riippuu vakiosta "a". Jos "a" = 0, "x" ja "y" ovat myös nollia, jolloin lemniskaatan kuvaajana on pelkkä piste origossa.
Bernoullin lemniskaatta voidaan myös ilmaista napakordinaattimuodossa
Bobigny
Bobigny on kaupunki Ranskassa. Se on Seine-Saint-Denis’n departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Île-de-Francen alueella ("région").
Asterix-sarjakuvan luojat Albert Uderzo ja René Goscinny ovat asuneet Bobignyssa.
Tobolsk
Tobolsk () on kaupunki Tjumenin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Irtyšin rannalla lähellä Tobol-joen suuta 247 kilometriä Tjumenista koilliseen. Kaupunki on Tobolskin piirin keskus. Tjumenin ja Surgutin välisen rautatien samanniminen asema sijaitsee 14 kilometrin päässä kaupungista. Asukkaita on 99 800 henkeä (vuonna 2008).
Kasakat perustivat Tobolskin vuonna 1587 lähelle paikkaa, jossa vuonna 1582 käytiin ratkaiseva taistelu Siperian valloittajan Jermakin ja Siperian kaanikunnan joukkojen välillä. Kaupungin aseman Tobolsk sai vuonna 1590. Vuonna 1600 se siirrettiin nykyiselle paikalleen Tšukmanin niemelle. Vuosien 1643, 1677 ja 1680 tulipalot tuhosivat kaupungin kokonaan.
1500-luvun lopusta aina 1700-luvulle asti Tobolsk oli Siperian hallinnollinen, sotilaallinen ja kirkollinen keskus sekä tärkeä Euroopan, Kiinan ja Keski-Aasian välisen kaupan välittäjä. Vuonna 1708 siitä tuli Uralilta Tyynelle valtamerelle levittäytyneen Siperian läänin pääkaupunki. Vuosina 1773–1774 kaupunki toimi hallituksen tukikohtana Jemeljan Pugatšovin talonpoikaiskapinan tukahduttamisessa. Vuosina 1796–1918 se oli Tobolskin kuvernementin keskus. 1800-luvulla Tobolskin taloudellinen merkitys väheni kauppareittien siirtymisen ja Siperian rautatien rakentamisen seurauksena. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat kalastus ja kalanjalostus sekä nahkateollisuus.
1600-luvulta 1900-luvun alkuun saakka Tobolsk oli myös Siperian tärkein kulttuuri- ja koulukaupunki. Vuonna 1703 sinne avattiin Siperian ensimmäinen koulu, vuonna 1705 perustettiin teatteri, vuonna 1789 kaupungissa ilmestyi Siperian ensimmäinen aikakauslehti. Kulttuurielämässä huomattava rooli oli kaupunkiin karkotetuilla sivistyneistön edustajilla (mm. panslavismin isä Jurij Križanić, vanhauskoisuuden perustaja Avvakum, kirjailija Aleksandr Radištšev ja monet tunnetut dekabristit). Elokuusta 1917 huhtikuuhun 1918 kaupungissa pidettiin vangittuna keisari Nikolai II:ta perheineen.
Nykyään kaupungissa on suuri petrokemian tehdas, elintarviketeollisuutta ym. Korkeakouluopetusta antavat Tobolskin pedagoginen korkeakoulu sekä Tjumenin öljy- ja kaasuyliopiston osasto. Kaupungissa toimii teatteri sekä historiallis-arkkitehtoninen museo. Tobolsk on myös yksi Venäjän ortodoksisen kirkon keskuksista.
Kaupungin ytimen muodostaa 1600-luvun lopussa – 1800-luvun alussa rakennettu kivinen kreml. Sen sisällä on Siperian vanhin kivirakennus, vuosina 1681–1686 rakennettu Sofian katedraali kellotorneineen, barokkityylinen Pokrovan katedraali (1743–1746), klassistinen arkkipiispan talo sekä joukko 1700–1800-luvuilla pystytettyjä hallintorakennuksia. Vanhan kaupungin nähtävyyksiä ovat mm. Vapahtajan (1709–1713) sekä Pietarin ja Paavalin (1768–1788) kirkot. Kauppakeskustassa sijaitsevat Jumalanäidin ennusmerkin luostarin säilyneet rakennukset, pappisseminaarin rakennus sekä lukuisia 1700-luvulla rakennettuja kirkkoja. Kaupungissa on säilynyt paljon 1700–1900-luvun alun julkisia rakennuksia, kauppiastaloja ja puisia asuinrakennuksia.
Irtyšin oikealla rannalla Sibirka-joen suussa 20 kilometrin päässä Tobolskista on sijainnut Siperian kaanikunnan pääkaupunki Kašlyk eli Sibir.
Paul Lafargue
Paul Lafargue (16. kesäkuuta 1842 – 26. marraskuuta 1911) oli ranskalainen vallankumouksellinen marxisti, sosialistinen journalisti, kirjallisuuskriitikko, poliittinen kirjoittaja ja aktivisti. Hän oli naimisissa Karl Marxin toisen tyttären Lauran kanssa. Hänen tunnetuin teoksensa on "Oikeus laiskuuteen". Kuubassa ranskalaiselle ja kreolivanhemmille syntynyt Lafargue asui lähinnä Ranskassa, joskin oleskeli välillä Englannissa ja Espanjassa. Hän johti Ranskan ensimmäistä marxilaista puoluetta, Ranskan työväenpuoluetta ("Parti Ouvrier Français") yhdessä Jules Guesden kanssa. Paul Lafargue teki 69 vuoden iässä kaksoisitsemurhan yhdessä vaimonsa Lauran kanssa.
"Oikeus laiskuuteen" -teos
Porosalmi
Porosalmi on kylä ja postitoimipaikka Rantasalmen kunnassa Etelä-Savossa. Ympärivuotisia asukkaita kylässä on 50. Kesäisin asukasluku moninkertaistuu mökkiasukkaiden ja lomakylien ansiosta. Porosalmella toimii useita majoitus- ja ruokailupalveluja tarjoavia yrityksiä. Näistä tunnetuimpia ovat lomakylä Järvisydän ja Hakoapajan lomamökit.
Porosalmen Internet-sivut
Tarusa
Tarusa () on kaupunki Kalugan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Tarusa-joen suulla 70 kilometriä Kalugasta koilliseen. Kaupunki on Tarusan piirin keskus. Asukkaita on 9 600 henkeä (vuonna 2008).
Tarusa mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1246 Tšernigovin ruhtinaan Mihail Vsevolodovitšin pojan Jurin läänityksen keskuksena. 1300-luvulla se liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. Krimin tataarit hyökkäsivät kaupunkiin mm. vuosina 1521 ja 1591. 1500–1600-luvuilla Tarusa toimi Moskovan etelärajan linnoituksena. Vuoden 1654 ruttoepidemia hävitti väestön lähes kokonaan. Vuonna 1776 kaupungista tuli Kalugan lääniin kuuluneen Tarusan kihlakunnan keskus. Sen taloudellinen kehitys oli kuitenkin hidasta. Toisen maailmansodan aikana loka-joulukuussa 1941 Tarusa oli saksalaisten miehittämä.
1900-luvun alussa Tarusa tuli tunnetuksi taidekäsitöistään, mm. kirjontatöistä. Se on ollut myös suosittu kulttuurivaikuttajien asuinpaikka. Seudulla ovat asuneet mm. taiteilijat Viktor Borisov-Musatov ja Vasili Polenov, kirjailijat Anton Tšehov, Aleksei Tolstoi ja Konstantin Paustovski. Nykyään kaupungissa toimii kaksi taidekäsitöitä valmistavaa yritystä sekä taidegalleria, jonka kokoelmissa on seudulla työskennelleiden taiteilijoiden töitä.
1700–1900-luvun alun rakennuskanta on säilynyt kaupungissa hyvin. Nähtävyyksiä ovat 1600-luvun puolivälissä rakennettu Ylösnousemuksen kirkko, Pietari-Paavalin katedraali (1758–1789) kellotorneineen ja Pyhän Nikolaoksen kirkko 1700-luvulta. 1960-luvulla Tarusa julistettiin luonnon ja rakennustaiteen suojelualueeksi. Kaupungissa järjestetään vuosittain animaatioelokuvafestivaali ja Svjatoslav Richterin säätiön musiikkifestivaali.
Copyfraud
Tekijänoikeuspetos () on termi, jota käytetään tapauksista, jossa joku väittää omistavansa johonkin teokseen tekijänoikeuden, vaikka ei omistaisikaan tekijänoikeutta, koska joku muu omistaa tekijänoikeuden tai teoksen tekijänoikeus on vanhentunut.
Tekijänoikeuspetoksen eri muotoja:
Tekijänoikeuspetos onnistuu yleensä, koska vain joidenkin valtioiden tekijänoikeuslaki kieltää tekijänoikeudesta valehtelemisen.
Proton Gen-2
Proton Gen-2 on malesialaisen autonvalmistajan Protonin valmistama automalli. Se esiteltiin vuonna 2004, ja se on edelleen tuotannossa. Gen-2 on ensimmäinen kokonaan Protonin itse kehittelemä malli. Proton Gen-2 oli koodinimetty Proton Wira korvausmalliksi. 
Nimi "Gen-2" on lyhenne sanasta Generation 2, joka symboloi hyvin onnistuneen Wiran toista sukupolvea, Wiran ollessa ensimmäinen sukupolvi.
Gen-2:n alustaa käytetään myös Proton Satria Neossa (Neossa lyhennetty akseliväli) sekä Proton Personassa (enemmän sedanin tapainen kori).
Vuoden 2007 Geneva Motor Show:ssa Proton paljasti uuden konseptimallin Gen-2:sta, joka oli hybridiauto. Tämä konseptimalli on koodinimetty EVEksi ("Efficient, Variable, Environment", tehokkuus, muuntautuvuus, ympäristö). Kyseinen malli käyttää samaa Campro -moottoria kuin ennenkin, mutta yhdessä sähkömoottorin avulla siitä voidaan muodostaa hybridimoottori.
Gen-2:ssa on 5-vaihteinen manuaalivaihteisto tai vaihtoehtoisesti 4-vaihteinen automaatti.
Moottorina on nelisylinterinen, 16 venttiilinen Cam Pro -moottori, jota on saatavana 1,3 tai 1,6 litraisena. 
1,3 litrainen: 
1,6 litrainen:
Jarosława Bieda
Jarosława Bieda (o.s. Jóźwiakowska, s. 20. tammikuuta 1937) on entinen puolalainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.
Jarosława Jóźwiakowska saavutti Rooman 1960 olympialaisten korkeushypyssä hopeaa tuloksella 171 cm. Britannian Dorothy Shirley jakoi hänen kanssaan hopeasijan. Kultaa voitti Romanian Iolanda Balaș ylivoimaisesti 14 senttimetrin erolla muihin mitalisteihin. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 uudella nimellä kilpaillut Jarosława Bieda sijoittui seitsemänneksi tuloksella 164 cm ja Tokion 1964 olympialaisissa hän oli kymmenes tuloksella 171 cm. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän saavutti pronssia tuloksella 171 cm.
Paid My Dues
Paid My Dues on yhdysvaltalaisen laulajan Anastacian single, joka julkaistiin vuonna 2001 albumilla Freak of Nature. Musiikkivideossa Anastacia tanssii käytävällä huoneiston ja esityksen edessä. Lopuksi Anastacia esiintyy lavalla ja aikakoneet menevät pois päältä.
Single nousi Iso-Britanniassa singlelistan sijalle 14. Suomessa se debytoi virallisen singlelistan sijalla 18.
Brevibacterium linens
Brevibacterium linens on grampositiivinen bakteeri, jolla on tärkeä rooli monen juuston valmistuksessa. Se kestää korkeita suolapitoisuuksia. Brevibacterium linens tuottaa tietyissä olosuhteissa karotenoideja, jotka antavat joillekin juustoille niille tunnusomaisen oranssin tai punertavan pintavärin.
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut (IIHF World Women's U18 Championships) ovat alle 18-vuotiaiden naisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut. Ensimmäiset kisat pidettiin vuonna 2008 Calgaryssa, Kanadassa. Yhdysvallat taisteli voiton Kanadan jäädessä hopealle. Ensimmäisistä kisoista lähtien mestaruuden on voittanut ainoastaan Yhdysvaltojen tai Kanadan joukkueet.
Myskilurikki
Myskilurikki ("Glossopsitta concinna") on eteläaustralialainen kaijalaji.
Myskilurikin pituus on noin 22 cm ja paino 60–90 g. Sen höyhenpuvun yleisväri on vihreä. Päälaki on sininen, otsa ja poski ovat punaiset ja rinnan sivulla on keltainen laikku. Nokka on musta, oranssikärkinen; iiris on oranssi ja koivet vihertävän ruskeat. Sukupuolet ovat muuten samanvärisiä, mutta koiraan sininen kruunu on kirkkaampi kuin naaraan. Nuoren linnun nokka on mustanruskea ja iiris ruskea.
Myskilurikki elää Kaakkois-Australiassa sekä Tasmaniassa ja Kangaroo Islandilla. Lajin populaation koko on yli 100 000 yksilöä. Laji on melko yleinen, mutta sen kanta on taantunut lähinnä eukalyptusmetsiköiden hakkuiden takia. Myskilurikkia pidetään Australiassa yleisesti vankeudessa häkkilintuna.
Myskilurikit asuvat alavilla mailla, sekä metsissä että aukeilla tai puoliaukeilla alueilla kaikkialla siellä missä on kukkivia eukalyptuspuita. Ne viihtyvät myös esikaupunkien puistoissa ja kadunvarsien puissa. Parvet ovat hyvin meluisia ja huomiota herättäviä ja vaeltelevat kukkivia puita etsien. Myskilurikit lyöttäytyvät usein muiden myskilurikkilajien ja tasmaniankaijojen ("Lathamus discolor") seuraan.
Myskilurikin pesintää tapahtuu elokuusta tammikuulle. Pesä on joko puunrungon tai paksun oksan kolossa, yleensä veden äärellä kasvavassa eukalyptuksessa. Naaras munii tavallisesti kaksi munaa. Muna on kooltaan 24,6*20 mm. Haudonta kestää 22 päivää. Pesäpoikasaika on noin 50 päivää.
Myskilurikit syövät pääasiassa eukalyptusten mettä ja siitepölyä, jota ne harjaavat erikoisella kielellään. Ne syövät myös hedelmiä, siemeniä ja hyönteisiä.
Paksunokkaorneerot
Paksunokkaorneerot ("Anabazenops") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Molemmat suvun lajit elävät Etelä-Amerikassa:
Teresa Ciepły
Teresa Ciepły (o.s. Wieczorek, 19. lokakuuta 1938 – 8. maaliskuuta 2006) oli puolalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja. Hän menestyi parhaiten 80 metrin aitajuoksussa mutta saavutti menestystä myös aidattomissa pikajuoksuissa ja pituushypyssä.
Teresa Wieczorek sijoittui Tukholman EM-kilpailuissa 1958 pituushypyssä 13:nneksi tuloksella 563 cm. Rooman 1960 olympialaisissa hän karsiutui 80 metrin aitajuoksun välierissä mutta juoksi 4 × 100 metrin viestissä ensimmäisen osuuden ja saavutti pronssia Puolan joukkueen saadessa loppuajan 45,0 s.
Avioitumisen myötä sukunimeään vaihtanut Teresa Ciepły voitti Belgradin EM-kilpailuissa 1962 kultaa 80 metrin aitajuoksussa ajalla 10,6 s sekä 4 × 100 metrin viestissä ajalla 44,5 s, joka oli uusi Euroopan ennätys. Lisäksi hän saavutti pronssia 100 metrin juoksussa ajalla 11,4 s. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti 80 metrin aitajuoksussa hopeaa ajalla 10,5 s ja voitti pikaviestissä ensimmäisen osuuden juoksijana kultaa ajalla 43,6 s. Ciepłyn aitajuoksutulos, joka oli sama kuin kilpailun voittaneen Karin Balzerin, sivusi maailmanennätystä mutta sitä ei hyväksytty viralliseksi ennätykseksi liian kovan myötätuulen vuoksi. Viestijuoksussa Puolan joukkueen aika oli uusi maailmanennätys mutta se poistettiin myöhemmin ennätyslistalta, kun joukkueen ankkurina juossut Ewa Kłobukowska ei läpäissyt sukupuolitestiä.
Kuinka paljon rakkautta
Kuinka paljon rakkautta on Tapani Kansan albumi vuodelta 1975.
Halina Górecka
Halina Górecka (o.s. Richter, s. 4. helmikuuta 1938) on entinen puolalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Halina Górecka, silloiselta nimeltään Richter, saavutti Rooman 1960 olympialaisissa pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Hän juoksi neljännen osuuden Puolan joukkueessa, jonka loppuaika oli 45,0 s. Tokion 1964 olympialaisissa hän voitti viestissä toisen osuuden juoksijana kultaa ajalla 43,6 s, joka oli uusi maailmanennätys mutta poistettiin myöhemmin ennätyslistalta, kun joukkueen ankkurina juossut Ewa Kłobukowska ei läpäissyt sukupuolitestiä. Henkilökohtaisessa 100 metrin juoksussa hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 11,8 s.
Celina Jesionowska
Celina Jesionowska (s. 3. marraskuuta 1933) on entinen puolalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Jesionowska saavutti Bernin EM-kilpailuissa 1954 viidennen sijan 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 47,1 s. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän saavutti viestissä pronssia ajalla 46,0 s. Myös Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti kolmannen osuuden juoksijana pronssia; Puolan joukkueen loppuaika oli 45,0 s. Henkilökohtaisilla matkoilla Jesionowska ei arvokisoissa menestynyt.
Antenor
Antenor () oli kreikkalaisessa mytologiassa dardanialainen ylimys ja Aisyeteen ja Kleomestran poika. Häntä pidettiin yhtenä viisaimmista Troijan vanhempien neuvoston jäsenistä. Hänen puolisonsa oli Theano, Traakian Kisseuksen tytär, joka synnytti hänelle useita lapsia.
Antenor toimi jo ennen Troijan sotaa kuningas Priamoksen neuvonantajana. Hän oli vieraanvarainen Menelaokselle ja Odysseukselle, jotka olivat tulleet vaatimaan Helenan palauttamista, ja neuvoi kaupunkilaisia luovuttamaan Helenan sodan välttämiseksi. Myöhemmissä lähteissä Antenorista tuli kuitenkin petturi, joka avasi kaupungin portit kreikkalaisille. Toisen version mukaan hän toimitti Palladionin kreikkalaisille ja kehotti troijalaisia purkamaan muurinsa saadakseen puuhevosen kuljetettua kaupunkiin. Tästä vastalahjaksi hyökkääjät säästivät hänet ja hänen perhekuntansa.
Troijan hävittämisen jälkeen Antenorin kerrottiin joko perustaneen paikalle uuden kaupungin, asettuneen Kyreneen tai perustaneen Pataviumin – nykyisen Padovan – kaupungin.
Tapaen taistelu (86/87)
Tapaen taistelu käytiin vuonna 86 tai 87 Rooman valtakunnan ja Daakian kuningas Decebaluksen johtamien joukkojen välillä.
Daakialaiset olivat sotaisa kansa, joka asutti muinaista Daakiaa, kuningaskuntaa Tonavan pohjoispuolella nykyisen Romanian alueella. He olivat tehneet jo vuosien ajan ryöstöretkiä Tonavan yli roomalaisten kimppuun. Vuonna 10 eaa. Marcus Vinicius oli vain vaivoin pystynyt torjumaan daakialaisten hyökkäyksen, eivätkä seuraavina vuosina rakennetut rajalinnakkeet onnistuneet pysäyttämään hyökkäyksiä. Vuonna 85 tehty hyökkäys päättyi Moesian maaherran Gaius Oppius Sabinuksen kuolemaan ja kiinnitti myös keisari Domitianuksen huomion, joka järjestikin seuraavina vuosina useita menestyksekkäitä vastahyökkäyksiä daakialaisia vastaan. Hän joutui kuitenkin pian lähtemään Roomaan ja jätti armeijan komennon pretoriaaniprefekti Cornelius Fuscukselle vuonna 87.
Fuscus ylitti Tonavan ja suunnitteli hyökkäävänsä daakialaisia vastaan selustasta. Armeijat kohtasivat lopulta Tapaessa, missä daakialaiset onnistuivat väijyttämään roomalaisten armeijan ja tuhoamaan täysin Legio V Alaudaen ja kaappaamaan legioonan tunnukset. Fuscus sai myös surmansa taistelussa.
Krakatau (elokuva)
Krakatau on elokuva vuodelta 1977, joka kertoo Krakataun vuoden 1883 tulivuorenpurkauksesta. Katastrofissa hukkui noin 40 000 ihmistä purkauksen aiheuttamiin tsunameihin, ja purkaus kuului 5 000 kilometrin päähän Australiaan.
Wolfgang Reinhardt
Wolfgang Reinhardt (6. toukokuuta 1943 – kesäkuu 2011) oli saksalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.
Reinhardt saavutti seiväshypyssä olympiahopeaa Tokiossa 1964 tuloksella 505 cm. Noin kahdeksan tuntia ja 45 minuuttia kestäneessä kilpailussa kultaa voitti tuloksella 510 cm yhdysvaltalainen maailmanennätysmies Fred Hansen, jonka Reinhardt oli aiemmin samana vuonna voittanut. Hansen ylitti voittokorkeuden vasta viimeisellä, kolmannella yrityksellään – jos hän olisi pudottanut riman, Reinhardt olisi voittanut kultaa.
Makiba no shōjo Katri
Makiba no shōjo Katri (, ”Katri, laitumien tyttö”) on animesarja, joka perustuu suomalaisen Auni Nuolivaaran romaaniin "Paimen, piika ja emäntä" (1936). Sarjaa esitettiin alun perin Japanissa vuonna 1984 osana Nippon Animationin lapsille suunnattua "Sekai meisaku gekijōban" -sarjaa. Nimikkeen alla on tuotettu myös monia muita piirrossarjoja, jotka perustuvat lastenkirjoihin ympäri maailmaa. "Makiba no shōjo Katri" -sarjaa ei ole koskaan esitetty tai julkaistu Suomessa.
Sarjan alkuperäismusiikin on säveltänyt Hideki Fuyuki. Sarjan alkutunnuskappaleen "Love With You ~Ai no Present~" ja lopputunnuskappaleen "Kaze no komoriuta" esittää Chie Kobayashi. Sarjassa soi myös Jean Sibeliuksen "Finlandia".
Lego Space
Lego Space on tieteisfiktiosta ammentava Lego Groupin lelutuotesarja, joka keskittyy avaruusseikkailuihin. Lego Space on yksi pitkäkestoisimmista Lego-teemoista ja se lasketaan yhdeksi kolmesta ”ydinteemasta” Lego Cityn ja Lego Castlen ohella.
Ensimmäiset Lego Space -tuotteet julkaistiin vuonna 1978, samoihin aikoihin jolloin Lego System -tuotesarja kehittyi nykyiseen muotoonsa ja Lego-minihahmot lanseerattiin. Kuten muutkin SYSTEM-sarjan ydinteemat, Space rakentuu useasta samantyylisestä teemasta, jotka on julkaistu peräkkäin. Space-teeman alateemoissa on ollut muutamien vuosien tauko vuosina 2000 ja 2002–2007. Tämän tauon uskotaan johtuneen Lego Star Wars -teeman alkamisesta ja siihen liittyvistä lisenssisopimuksista.
Space-teeman ja sen alateemojen settikokonaisuudet rakentuvat hyvin samoin kuin muidenkin System-sarjojen.
Lego Space -tuotesarjaan on kuulunut useita erilaisia alateemoja.
Nöjesguiden
Nöjesguiden on kerran kuussa ilmestyvä ruotsalainen ilmaisjakelulehti, jonka pääsisältö on hauskanpito, musiikki, elokuva, huvit ynnä muut. Nöjesguidenin perustivat Malmössä 1982 Ajje Ljungberg ja Michael Marlow. Vuonna 1984 toimitus siirtyi Tukholmaan. Vuonna 1985 perustetun City-lehden 1986 tapahtuneen formaatin vaihdon esikuvana oli Nöjesguiden. Nöjesguiden ja City-lehti olivat läheisessä yhteistyössä koko 80-luvun aina City-lehden vuonna 1992 tapahtuneeseen omistajamuutokseen saakka. Vuonna 2001 Nöjesguiden förlag myytiin suomalaiselle Aktivist Networksille. Aktivist network joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja lehteä julkaissut Nöjesguiden förlag siirtyi vuonna 2009 monien vaiheiden jälkeen takaisin ruotsalaisomistukseen.
Nöjesguidenin sisarlehtiä on ilmestynyt Kööpenhaminassa, Oslossa ja Helsingissä. Kööpenhaminassa ilmestynyt lehti Nat & Dag lopetettiin vuonna 2005. Norjalainen painos ilmestyy edelleen ja on nimeltään Natt & Dag. Suomenkielisen, vuodesta 2003 ilmestyneen Nöjesguidenin osti vuonna 2005 Sanomat-konserni ja muutti nimen muotoon ”V”. Nöjesguiden oli menestynyt Suomessa kohtalaisesti Christian Moustgaardin luotsaamana ja Antti Isokankaan päätoimittamana. Sanomilla oli aluksi suunnitelmia laajentaa lehden levikkiä maakuntiin.. Uusi V-konsepti osoittautui kuitenkin flopiksi eivätkä suunnitelmat toteutuneet, suuri osa henkilöstöstä irtisanoutui ja V-lehti lopetettiin keväällä 2007.
Nöjesguiden on perustanut Stockholms- Göteborgs ja Malmöpriset-palkinnot, jota on jaettu vuodesta 1992. Alkuun sen nimi oli ”Nöjesguidens bästa”, mutta 1999 se muuttui muotoon Malmö-Lundapriset. Tukholmassa on vuodesta 1992 jaettu palkintoa Stockholmspriset, ja Göteborgissa vuodesta 1993 Göteborgspriset-palkintoa. Helsinkiläinen City-lehti kehitti yhdysvaltalaisiin ns. vaihtoehtoisien kaupunkilehtien innoittamana vastaavan palkintonsa Stadin paras jo vuonna 1987. Tämä palkinto toimi Nöjesguidenin palkintojen esikuvana.
Krakataun räjähdys
Krakataun räjähdys on BBC:n tuottama dramatisoitu dokumenttielokuva vuodelta 2006. Se kertoo Krakataun vuoden 1883 tulivuorenpurkauksesta.
Amin Erbate
Amin Erbate (, s. 1. tammikuuta 1981 Fnideq, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Erbate edustaa Marokon pääsarjassa Raja Casablancaa.
Erbate aloitti uransa kotimaassaan Marokossa Renaissance Martilin junioreissa, josta hänet nostettiin myöhemmin edustukseen vuonna 2000. Erbate vietti edustuksessa kaksi kautta ennen siirtymistään Raja Casablancaan, jonka riveissä hän voitti Marokon-mestaruuden vuonna 2004. Sittemmin Erbate pelasi lainalla Qatarissa kaksi kautta ja yhden kauden Arabiemiirikunnissa.
Tämän jälkeen hän siirtyi Ranskaan Marseilleen vuonna 2008. Peliaikaa ei tullut kuin neljän ottelun verran ja Erbaten matka jatkui kesken kauden tammikuussa 2009 arabiemiirikuntalaisjoukkueeseen Al-Wahdaan. Puolivuotta kestäneen sopimuksen päätteeksi Erbate siirtyi vapaalla siirrolla kotimaahansa Marokkoon Moghreb Tétouaniin.
Heinäkuussa 2010 Erbate siirtyi Ranskan pääsarjaan nousseen AC Arlesiin vuoden mittaisella sopimuksella. Hänen sopimuksensa purettiin joulukuussa 2010 oltuaan ilmoittamatta poissa useita viikkoja.
Joulukuussa 2010 Erbate siirtyi Marokkoon Raja Casablancan joukkueeseen.
Tessa Worley
Tessa Worley (s. 4. lokakuuta 1989 Annemasse, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä, jonka päälaji on suurpujottelu.
Worley saavutti pronssia junioreiden MM-kilpailujen suurpujottelussa Formigalissa 2008. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 sijoittuen suurpujottelussa seitsemänneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja pronssia suurpujottelussa. Hän voitti suurpujottelun maailmanmestaruuden Schladmingissa 2013. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa suurpujottelussa ja joukkuekilpailussa sekä sijoittui supersuurpujottelussa kahdeksanneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurpujottelussa seitsemäs.
Worley sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Söldenin suurpujottelukilpailussa lokakuussa 2007. Ensimmäisen voittonsa hän sai Aspenin suurpujottelussa 29. marraskuuta 2008 ja toisen Åren suurpujottelussa kaudella 2009–2010. Kaudella 2010–2011 hän voitti kolme suurpujottelua peräkkäin Aspenissa, Sankt Moritzissa ja Semmeringissä. Hän sijoittui kaudella 2010–2011 suurpujottelucupissa toiseksi. Kaudella 2011–2012 Worley voitti Kranjska Goran ja Soldeun suurpujottelut sekä sijoittui samassa lajissa kolmanneksi Lienzissä. Suurpujottelucupissa hän oli kolmas.
Kaudella 2012–2013 Worley oli toinen Lenzerheiden sekä kolmas Sankt Moritzin, Courchevelin ja Semmeringin suurpujotteluissa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 2013–2014 hän voitti Sankt Moritzin suurpujottelun. Kaudella 2016–2017 hän voitti Killingtonin, Sestrieren ja Mariborin suurpujottelun, sijoittui toiseksi Semmeringin molemmissa suurpujotteluissa ja Plan de Coronesin suurpujottelussa sekä kolmanneksi Squaw Valleyn suurpujottelussa. Hän voitti suurpujottelucupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudenneksi. Kaudella 2017–2018 Worley voitti Lenzerheiden suurpujottelun sekä oli toinen Söldenin, Courchevelin ja Kranjska Goran suurpujotteluissa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui toiseksi.
Kaudella 2018–2019 Worley voitti Söldenin suurpujottelun, oli kolmas Courchevelin ja Semmeringin suurpujottelussa sekä toinen Kronplatzin suurpujottelussa.
Michaël Chrétien
Michaël Chrétien (, s. 10. heinäkuuta 1984 Nancy, Ranska) on ranskalais-marokkolainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava Chrétien edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Bursasporia.
Chrétien vietti synnyin kaupunkinsa seurassa AS Nancyssa yhdeksän kautta ammattilaisena, kunnes siirtyi kesken kauden 2011 Turkkiin Bursasporiin. Ranskassa hän ehti saavuttaa Ranskan liigacupin vuonna 2005.
Chrétien on pelannut Marokon maajoukkueessa vuodesta 2006 lähtien. Hän on pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa Marokon kisat päättyivät alkulohkoon. Chrétien oli myös vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa Marokko jäi myös alkulohkoon.
Cointreau
Cointreau [kwɛ̃.tʁo] on triple sec -tyyppinen appelsiinin ja pomeranssin kuorista valmistettu likööri, jonka alkoholipitoisuus on 40 tilavuusprosenttia. Sitä valmistetaan Saint-Barthélemy-d'Anjoun kylässä Angers’n kaupungin esikaupunkialueella Ranskassa. Cointreaun valmistukseen käytettäviä appelsiineja tuodaan Espanjasta, Brasiliasta ja Haitista.
Cointreaun tislaamon perustivat Angers’ssa veljekset Adolphe ja Édouard-Jean Cointreau 1849. Ensimmäinen tislaamon valmistama kaupallisesti menestynyt tuote oli kirsikkalikööri guignolet, ja ensimmäiset Cointreau-pullot myytiin 1875.
Cointreau aloitti Cointreauversial-mainoskampanjan burleskitaiteilija Dita von Teesen kanssa vuonna 2007.
Grand Marnier
Grand Marnier [] on triple sec -tyyppinen pomeranssista ja konjakista (tai "Cordon Jaune" -lajikkeen tapauksessa kirkkaasta alkoholista) valmistettu likööri, jonka alkoholipitoisuus on 40 tilavuusprosenttia. Liköörin loi Louis-Alexandre Marnier-Lapostolle vuonna 1880 Neauphle-le-Châteaun kylässä Ranskassa.
Grand Marnier -likööriä käytetään sellaisenaan, cocktaileissa sekä tiettyjen jälkiruokien, kuten "crêpes Suzette" -ohukaisten, liekittämisessä.
Likööriä on useita eri tyyppejä:
Grand Marnier’n virallinen kotisivu
Seututie 273
Seututie 273 on Kankaanpäästä Karvian kautta Jalasjärvelle johtava seututie. Tie on kaksikaistainen ja päällystetty.
Tie alkaa Kankaanpäästä, Niinisalon kylästä valtatieltä 23 ja kulkee Karvian Kantin kylän, keskustan, Sarvelan kylän, Karvianjärven länsipuolelta Saran kylään, josta edelleen Kurikan Ilvesjoelle ja Koskuelle. Koskuella tie päättyy valtatiehen 3.
Raskaan liikenteen osuus seututie 273:n liikennemäärästä oli vuonna 2007 8,9 prosenttia. Suurimmaksi osaksi tie on turvekuljetusten rasittama. Tie on päällystetty viimeksi vuonna 1995 ja päällysteenä on pab-v. Vuosina 1994–1995 parannettiin myös tien rakennetta.
Tie toimii hirvieläinten leviämis- ja liikkumisesteenä, koska tien molemmilla puolilla on laajat metsäalueet sekä Karviassa Karvianjärvi. Kesäkuussa 2006 Karvian yrittäjät ry jätti Karvian kunnanhallitukselle kuntalaisaloitteen tien muuttamiseksi kantatieksi. Muuttaminen ei ollut Tiehallinnon mukaan mahdollista.
Metal Discharge
Metal Discharge on thrash metal -yhtye Destructionin studioalbumi. Se julkaistiin 22. syyskuuta 2003.Rajoitetun painoksen bonuskappaleet:
CD-versiossa on mukana myös musiikkivideo kappaleesta "The Ravenous Beast".
P-70 Ametist
P-70 Ametist (, ) oli Neuvostoliitossa OKB-52:ssä kehitetty sukellusveneesta laukaistava meritorjuntaohjus, joka tuli palveluskäyttöön 1968. Sen kantomatka oli huomattavan lyhyt, 50–65 km.
Ohjusta käytettiin projekti 670 "Skat" ja projekti 661 Antšar -sukellusveneissä, jotka oli suunniteltu hyökkäämään suuren nopeutensa turvin lentotukialuksia vastaan. Toisin kuin edeltäjänsä P-5/P-6, se oli loppuvaiheessaan hakeutuva eikä lyhytkantamaisena tarvinnut kurssikorjauksia, joten sukellusveneen ei tarvinnut jäädä ohjuksen laukaistuaan pinnalle ohjaamaan sitä maaliin.
Kantatie 64
Kantatie 64 oli Ylistarosta Seinäjoen kautta Jalasjärvelle kulkenut kantatie.
1960- ja 1970-luvuilla Ylistarosta Seinäjoelle kulkeva tie uudelleenrakennettiin. Tie sai numeron 702. 1970-luvulla Jalasjärven ja Seinäjoen välille rakennettiin lähes täysin uusi tie. Kun reitti Ylistarosta Seinäjoen kautta Jalasjärvelle valmistui, muutettiin se kantatieksi 64.
Ilmajoen Munakkaan rakennettu tien perustus sortui pahasti, koska alueen maaperän rakennettavuusarviot ja -laskelmat olivat virheellisiä. Tiellä oli lähes metrin painumia. Painumia korjattiin syksyllä 1993. Kantatie 64 lakkautettiin vuonna 1996, kun se numeroitiin kahdeksi valtatieksi. Seinäjoen ja Jalasjärven välinen osuus muutettiin valtatien 19 eteläiseksi osaksi ja Ylistaron ja Seinäjoen välinen osuus puolestaan osaksi valtatietä 18, joka oli juuri perustettu.
Vuodesta 1938 sotien päättymiseen saakka myös Karjalankannaksella oli kantatie 64. Se kulki Suomenlahden rantaa pitkin Viipurista Uudenkirkon Vammelsuun taajamaan.
P-120 Malahit
P-50/P-120 Malakit (, myös 4К85) on Neuvostoliitossa P-70 Ametistista edelleen kehitetty meritorjuntaohjus, jonka kantomatka oli 110 km pinnalta ja 70 km sukellusveneesta laukaistuna. Se otettiin käyttöön 1972.
Ohjusta käytettiin projekti 1234 "Ovod"/Nanutška -luokan ohjusveneissä ja projekti 670M "Skat-M/Tšaika" (Charlie II) ja projekti 661 Antšar/Papa -luokan sukellusveneissä.
Venäjän laivaston ohjusvene Miraž käytti ohjusta menestyksekkäästi Georgian laivastoa vastaan elokuussa 2008 Abhasian lähellä.
Far Cry (elokuva)
Far Cry on samannimisestä videopelistä tehty elokuva. "Far Cry" on Uwe Bollin ohjaama ja Til Schweigerin tähdittämä.
Jack Carver, entinen erikoisjoukkojen jäsen, vie toimittaja Valerie Cardinalin saarelle tapaamaan setäänsä Maxia, joka työskentelee siellä sotilaskompleksin palveluksessa. Kun he saapuvat saarelle, Dr. Krügerin kätyrit sieppaavat Valerien. Jack ei välitä Valeriesta, ennen kuin hänen veneensä räjähtää. Veneen tuhouduttua Jack selvittää saarella toimivan yhtiön todellisen tarkoituksen, joka on geenimuunnosten tekeminen sotilaille.
Uwe Boll sai oikeuden "Far Cry" -elokuvaan oletettavasti jopa ennen kuin samanniminen videopeli oli julkaistu. Haastattelussa lokakuussa 2006 Uwe Boll sanoi, että elokuvan tuottaminen aloitetaan maaliskuussa 2007.
On myös hyvä huomioida, että "Far Cry" -pelisarjaa on muokattu paljon Saksassa, joka oli myös ensimmäinen maa, jossa elokuva julkaistiin.
P-500 Bazalt
P-500 Bazalt (, ) on Neuvostoliitossa OKB-52:ssä kehitetty rakettimoottorinen yliäänimeritorjuntaohjus, joka otettiin käyttöön 1975 Kijev-luokassa ja myöhemmin Projekti 651 ja projekti 675 (Echo II) -ohjussukellusveneissä korvaamaan vanhentuneet SS-N-3:t ja Projekti 1164 "Atlant", tai Slava-luokassa.
Ohjuksen massa laukaisussa on noin 5000 kg, kantomatka on 550 km ja taistelukärki 350 kT ydinase tai 950 kg:n panssarinläpäisevä räjähde. Ohjus käyttää aktiivista tutkahakeutumista lennon loppuvaiheessa ja sille voi tehdä kurssikorjauksia Tupolev Tu-95D:sta ja Kamov Ka-25B:sta tai Kamov Ka-27B:stä käsin.
Kolmanteen Slava-luokan alukseen Varjag asettiin Bazaltista edelleen kehitetty ohjus P-1000 Vulkan, joka lisättiin myös Moskvaan modernisoinnin yhteydessä.
P-700 Granit
P-700 Granit (NATO-koodi: SS-N-19 Shipwreck) on Neuvostoliitossa OKB-52:ssä kehitetty meritorjuntaohjus.
NPO Mašinostrojenija kehitti P-700-ohjuksen korvaamaan lyhyen kantaman P-70 Ametistin (SS-N-7) ja P-120 Malahitin (SS-N-9):ta Yhdysvaltain tukialusryhmien sukellusveneentorjunta-aseistuksen kehittyessä.
Ohjuksen massa on noin 7 000 kg ja taistelukärki 750 kg:n räjähde, aerosoliräjähde tai 500 kT:n ydinkärki. Ohjuksessa on suihkumoottori ja sen kantomatka on noin 550–625 km ja maksiminopeus 2,5 mach.
Ohjus toimii laukaistuna myös 4–8 ohjuksen parvissa, jolloin yksi ohjuksista lentää ylempänä ja jakaa datalinkillä muille ohjuksille suunnistustietoa. Ohjukset osaavat myös autonomisesti priorisoida kohteet ja kohdistaa hyökkäys eri maaleihin.
Ohjus otettiin käyttöön Projekti 1144 "Orlan" tai Kirov-luokan aluksissa vuonna 1980. Sitä käytetään myös lentotukialus Admiral Kuznetsovissa ja suuremmissa ohjussukellusveneissä, kuten Projekti 949A "Antei" (Oscar II).
P-800 Oniks
P-800 Oniks (, ) on venäläisen NPO Mašinostrojenijan (ent. OKB-52, ent. TsKBM MOM) kehittämä ja myymä meritorjuntaohjus. Sen kantomatka on noin 300 km ja taistelukärki 250 kg. Vientiversiota myydään nimellä Yakhont. Ohjusta on esitelty vuodesta 1993 eteenpäin erilaisilla messuilla.
Ohjus laukaistaan rakettimoottorilla ja se käyttää lennon aikana ramjetmoottoria. Ohjuksen massa laukaisussa on noin 3000 kg ja pituus 8,9 metriä. Sen voi laukaista myös 650 mm torpedoputkesta.
Maksiminopeus on korkealla 2,6 mach ja matalalla 2,0 mach, jolloin myös kantomatka putoaa 120 kilometriin.
Ohjuksen nopeus sen osuessa kohteeseensa on 750 m/s, mikä saattaa olla liikaa CIWS-tyyppisille ilmatorjuntajärjestelmille.
Rannikkopuolustusversio on nimeltään SSC-5 Bastion ().
Bastion-P-patteriin kuuluu 4 laukaisuajoneuvoa valkovenäläisen MZKT-7930-kuorma-auton lavalla, 1 tai 2 komentoajoneuvoa, 1 tukiajoneuvo ja 4 latausajoneuvoa. Laukaisimet voidaan sijoittaa 25 km päähän komentoajoneuvoista. Laukaisuajoneuvon miehistöön kuuluu 3 henkeä ja sen saa laukaisukuntoon 5 minuutissa ajosta.
Järjestelmää voi täydentää Monolit-B-kaukovalvontatutkalla tai helikopteriin sijoitetulla tutkalla.
Ensimmäiset järjestelmät toimitettiin Venäjän asevoimille 2010 ja sijoitettiin Mustameren laivastoon.
Venäjä solmi vuonna 2007 sopimuksen Syyrian kanssa ohjusten myynnistä. Yhdysvallat ja Israel vastustavat kauppoja.
Syyriaan ja Vietnamiin on toimitettu 2 järjestelmää.
Marraskuussa 2016 Venäjän puolustusministeriö ilmoitti että rannikkopuolustusohjuksia on sijoitettu Syyriaan ja niitä on käytetty iskuissa maakohteita vastaan.
Venäläis-intialainen BrahMos perustuu tähän ohjukseen.
Moskit
Moskit (, P-270, 3M80 tai H-41) on Neuvostoliitossa Raduga-suunnittelutoimistossa kehitetty ramjetmoottorinen meritorjuntaohjus.
Ohjus otettiin käyttöön projekti 956 Sovremennyi-luokassa 1985 ja projekti 12421 "Molnija"/Tarantul III -ohjusveneissä. Ohjus on varustettu ramjetmoottorilla ja sen nopeus on yli 2 mach, korkealla suurempi.
Laivasta laukaistavan version laukaisumassa on noin 4000 kg ja taistelukärki 300 kg. Kantomatkaksi on väitetty 90–120 km, joissa lähteissä korkealla lentoprofiililla jopa 250 km. Koodin 3M80 on väitetty tarkoittavan 3 mach ja vuotta 1980.
Ohjuksesta on esitelty myös lentokoneesta laukaistava versio ASM-MMS/H-4 vuonna 1992 ja Raduga on aloittanut rannikkopuolustuksen ajoneuvoversion kehityksen, joita ei ole ilmeisesti valmistettu. Sukellusveneestä laukaistavaa versiota ei tiedetä olevan.
Ainoa vientimaa on Kiina, joka osti Sovremennyi-luokan aluksia. Lisäksi on raportteja että Iran olisi saanut ohjuksia Ukrainasta.
Digestiivi
Digestiivi on alkoholijuoma, joka nautitaan ruokailun päätteeksi. Digestiivinä pidettyihin juomiin lisätään yleensä yrttejä, joilla on karminatiivisia, ilmavaivoja lievittäviä vaikutuksia. Näiden yrttien ansiosta digestiivien uskotaan parantavan ruoansulatusta. Tästä johtuu myös nimi ”digestiivi” (englanniksi ja ranskaksi "digestion" = ruoansulatus).
Ruokailua ennen nautittaviin aperitiiveihin verrattuna digestiiveissä on suurempi alkoholipitoisuus ja voimakkaampi maku.
Digestiivit nautitaan yleensä raakana. Yrttiliköörien ohella digestiiveinä voidaan tarjota myös katkeroita, brandya, grappaa tai viskiä sekä väkeviä viinejä, kuten sherryä, portviiniä ja madeiraviiniä.
Lyijy(IV)asetaatti
Lyijy(IV)asetaatti eli lyijytetra-asetaatti ((CHO)Pb) on lyijykationin ja neljän asetaattianionin muodostama ioniyhdiste. Ainetta voidaan valmistaa mönjästä etikkahapon avulla.
Lyijy(IV)asetaatti on vahva hapetin ja sitä käytetään lisäksi valmistettaessa orgaanisia lyijy-yhdisteitä ja orgaanisessa synteesissä. Ainetta käytetään muun muassa.
Karminatiivi
Karminatiivi on ilmavaivoja lievittävä aine
Karminatiiveja ovat lääkevalmisteiden lisäksi monet yrtit. Ne joko estävät kaasun muodostumisen ruoansulatuselimistössä tai auttavat kaasun poistumista, mikä helpottaa ilmavaivoja.
Karminatiiveissa on usein sellaisia eteerisiä öljyjä ja yrttimausteita, joita tähän tarkoitukseen on perinteisesti käytetty kansanlääkinnässä.
Esimerkkejä:
Samaan tarkoitukseen käytyissä teollisissa valmisteissa on simetikonia, jolla ei ole fysiologisia vaikutuksia, vaan se alentaa kaasukuplien pintajännitystä.
Kuka ampui isää? (elokuva)
Kuka ampui isää? on ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 2002. Se perustuu suositun ruotsalaisen nuortendekkareita kirjoittaneen Laura Trenterin romaaniin. Pääosassa on 11-vuotias Julian (Daniel Bragderyd), jonka poliisi-isää ammutaan. Julian tietää, että syyllinen on joku moottoripyöräjengiläisistä, ja aloittaa omat tutkimuksensa.
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 1996
Vuoden 1996 futsalin maailmanmestaruuskilpailut olivat kolmannet FIFA:n järjestämät maailmanmestaruuskilpailut. Turnaus pelattiin Espanjassa 24. marraskuuta – 8. joulukuuta 1996. Kisakaupunkeina toimivat Murcia, Segovia, Castellón ja Barcelona
Maailmanmestaruuden voitti kaksi aiempaakin mestaruutta voittanut Brasilia, joka kukisti finaalissa Espanjan 6–4.
Maailmanmestaruuskilpailujen karsintaan osallistui 48 joukkuetta. Lisäksi kisoihin pääsi ilman karsintaa isäntämaa Espanja. Kisoihin päässeet joukkueet olivat:
Seleenivety
Seleenivety eli vetyselenidi HSe, on puolimetalliyhdiste ja seleenin yksinkertaisin hydridi. Seleenivety on väritön, erittäin tulenarka kaasu, ja on kaikista seleeniyhdisteistä myrkyllisin jo pitoisuudella 0,3 ppm hengitysilmassa 8 tunnin altistuksella.
Seleenivedyllä on erittäin epämiellyttävä, mädäntynyttä piparjuurta muistuttava haju.
Seleenivedyllä HSe on hyvin samanlaiset ominaisuudet rikkivedyn HS kanssa, vaikkakin seleenivety muodostaa voimakkaamman hapon sen happovakion ollessa p"K" = 3.89, ja rikkivedyn p"K" = 11.0 lämpötilassa 25 °C.
Seleenivety käyttäytyy hyvin paljon samalla tavoin kuin arseenivety eli arsiini. Seleenivetyä käsiteltäessä on oltava erityisen varovainen ja vältettävä kaasun vuotamista sisätiloihin, ei ainoastaan sen myrkyllisyyden vuoksi: kaasu voi ilmaa raskaampana lähteä valumaan, kasaantua etäällä matalaan kohtaan ikään kuin "lammikoksi" ja muodostaa syttymis- tai räjähdysvaaran.
Seleenivety myös hajoaa yli 100 °C:n lämpötiloissa tai palaessaan jolloin syntyy myrkyllisiä seleenipitoisia huuruja, ja joutuessaan kosketuksiin ilman kanssa, seleeni hapettuu ja muodostaa myrkyllistä ja syövyttävää seleenidioksidia.
Seleenivety on voimakas pelkistin ja reagoi kiivaasti hapettavien aineiden kanssa aiheuttaen palo- ja räjähdysvaaran.
Vaikka seleeni onkin ihmiskeholle välttämätön hivenaine (n. 4 μg painokiloa kohden päivässä), se alkaa olla elimistölle vaarallista jo 500 μg päiväannoksina.
Seleenivety imeytyy ruumiiseen ja verenkiertoon helposti hengitysteitse ja suurille pitoisuuksille altistuminen johtaa helposti kuolemaan joko itse seleenimyrkytykseen tai tukehtumiseen. Hengitysaltistuksessa elimistöön ehtii imeytyä suuria määriä seleeniä lyhyessä ajassa. Ensimmäiset oireet seleenimyrkytyksessä ovat hengenahdistus, yskä, kurkun ja silmien polttelu ja vatsakipu. Kroonisessa seleenimyrkytyksessä eli selenoosissa näiden oireiden lisäksi esiintyy mm. ripulia, hengitysteiden tulehdukset ja sairaudet (keuhkokuume, keuhkoputkentulehdus), hammasmädän nopea ja laaja ilmaantuminen, ja hammaskiilteen, hiusten ja muun karvoituksen värjäytyminen punaiseksi seleenistä.
Usein seleenille altistuneilla esiintyy myös metallinmakua suussa ja valkosipulimaista hajua hengityksessä ja ihossa.
Seleenivetyä säilytetään ja kuljetetaan puristettuna ja nesteytettynä kaasupulloissa. Nesteen vuotaminen paljaalle iholle aiheuttaa kuitenkin "paleltumavamman" kiehuvan seleenivedyn imiessä itseensä kaiken lämpöenergian pisaroiden lähituntumassa, ja laskee lämpötilan niin alas että iho saattaa jopa jäätyä.
Seleenivety saadaan hajotettua ja "metallinen" seleeni eriytettyä yhdisteestä veteen liuotetun rikkidioksidin (SO) avulla seuraavan kaavan mukaisesti:
Tällä periaatteella seleenivetyä käytetään puolijohteiden douppauksessa.
Seleenivetyä käytetään myös paljon seleenipitoisten kemikaalien valmistuksessa yleensä.
Tiffany Evans
Tiffany Evans (s. 4. elokuuta 1992 Bronx, New York City, Yhdysvallat) on afroamerikkalainen näyttelijä, laulaja ja muusikko. Hänen ensimmäinen albuminsa "Tiffany Evans" julkaistiin Yhdysvalloissa 22. huhtikuuta 2008. Hänen vanhempansa ovat Lonnie ja Carol Evans.
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 2000
Vuoden 2000 futsalin maailmanmestaruuskilpailut olivat neljännet FIFA:n järjestämät maailmanmestaruuskilpailut. Turnaus pelattiin Guatemalassa 18. marraskuuta - 3. joulukuuta 2000. Kisakaupunkina toimi Guatemala City.
Maailmanmestaruuden voitti Espanja, joka kukisti finaalissa kaikki aiemmat maailmanmestaruudet voittaneen Brasilian 4-3.
Maailmanmestaruuskilpailujen karsintaan osallistui 63 joukkuetta. Lisäksi kisoihin pääsi ilman karsintaa isäntämaa Guatemala. Kisoihin päässeet joukkueet olivat:
Päivälliset klo 8
Päivälliset klo 8 () on George Cukorin ohjaama yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1933. Pääosia näyttelevät Marie Dressler, John Barrymore, Wallace Beery, Jean Harlow, Lionel Barrymore ja Billie Burke. Sivuosissa nähdään muiden muassa Jean Hersholt, Karen Morley ja Madge Evans.
"Päivälliset klo 8" on tehty samannimisen näytelmän pohjalta, jonka ovat kirjoittaneet George S. Kaufman ja Edna Ferber. Käsikirjoituksesta vastasivat Frances Marion ja Herman J. Mankiewicz. Elokuva on mustavalkoinen ja on noin 113 minuutin, eli tunnin ja 53 minuutin mittainen.
"Päivälliset klo 8" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 29. elokuuta vuonna 1933 Los Angelesissa, Kaliforniassa, mutta New York Cityssä, New Yorkissa elokuva sai ensi-iltansa kuusi päivää aiemmin 23. elokuuta. Suomeen elokuva tuli teattereihin esitykseen 11. helmikuuta vuonna 1934. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan.
Laivanvarustajan vaimo järjestää illalliskutsut rikkaille ja silmäätekeville. Miehellä on yhtiönsä kanssa huolia, joten hän voi vain nyökkäillä vaimonsa nousukasmaisille suunnitelmille. Vierasjoukko koostuu miljonääreistä ja entisistä näyttelijätähdistä, joita esittävät uransa ehtoopuolella olevat Hollywood-legendat. Yllätyksiä tulee niin ystävien, vieraiden kuin sukulaistenkin taholta.
Elokuvaa pidetään nykyään eräänlaisena klassikkona, ja sekä se on huomattava roolituksestaan: sen pääosissa nimittäin näytteli suuri joukko sen aikaisia tähtiä. Tämä oli vielä siihen aikaan hyvin epätavallista ja "Päivälliset klo 8" onkin yksi ensimmäisistä niin sanotuista all-star-elokuvista "Grand Hotelin" ohella. Harlow oli näytellyt Beeryn kanssa aiemminkin, vuonna 1931 valmistuneessa elokuvassa "Salaperäinen kerho".
American Film Institute valitsi vuonna 2000 "Päivälliset klo 8" kaikkien aikojen 85. hauskimmaksi amerikkalaiselokuvaksi sadasta listatusta. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
"Päivälliset klo 8"-elokuva myös jäi yhdeksi Dresslerin viimeisistä elokuvista, sillä hän kuoli vain yhtä elokuvaa myöhemmin vuonna 1934.