hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Partaharju
Partaharjun toimintakeskus on monipuolinen kristillinen varhaisnuorisotyön keskus. Partaharju sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Pieksämäen keskustasta Salvonen-järven rannalla, nimensä mukaisesti harjulla.
Alue on perustettu leirikeskukseksi vuonna 1948. Vuosien saatossa se on kehittynyt varhaisnuorisotyön keskukseksi, missä sijaitsevat Suomen Poikien ja Tyttöjen Keskuksen eli PTK:n keskustoimisto, JiiPee-lehden toimitus, Partaharjun kansanopisto ja Partaharjun leirikylä.
Vuosittain Partaharjulla käy noin 8 000–9 000 henkilöä. Suurimpia vuosittaisia tapahtumia ovat varhaisnuorten leirit kesäisin.
Alueen koko on noin 34 hehtaaria. Vakituista henkilökuntaa on 25.
Ristikiven kirkko on vuonna 1971 valmistunut, hirsiseinäinen mutta katoton ulkoilmakirkko Partaharjulla. Kirkko on saanut nimensä paikalta löytyneestä isosta kivestä, jossa on ristikuvio. Ristikiven syntyhistoria ulottuu geologisen arvion mukaan noin 1800 miljoonaa vuotta taaksepäin. Arvion mukaan se on ollut löytöpaikassaan noin 10 000 vuotta.
Kirkon seinien sisällä kasvaa seitsemän puuta. Kirkkoon mahtuu noin 400 henkilöä.
Partaharjun opisto oli Partaharjun toimintakeskuksen yhteydessä toiminut kansanopisto, jossa koulutettiin nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajia. Vuoden 2013 lopussa Partaharjun opiston toiminta päättyi. Samalla vastuu nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajien koulutuksesta Pieksämäellä siirtyi Seurakuntaopistolle.
X-Men (vuoden 1992 animaatiosarja)
X-Men on yhdysvaltalainen, Marvel Comicsin Ryhmä-X:ään perustuva animaatiosarja, jota esitettiin Fox Kids -kanavalla vuosien 1992–1997 aikana. "X-Meniä" tuotettiin viiden tuotantokauden verran. Suomessa sarjaa julkaistiin VHS:nä vuonna 1996. Vuonna 2001 sitä esitettiin Subtv:llä. Sarjassa Ryhmä-X:ään kuuluivat Peto, Kyklooppi, Gambiitti, Jean Grey, Jubilee, Professori X, Rogue, Storm ja Wolverine.
X-Menin oli alun perin tarkoitus ilmestyä 12.–13. syyskuuta 1992, mutta tuotannon ollessa vielä viimeistelyä vaille kesken se viivästyi. Sarjan tuottajat kuitenkin kiirehtivät ohjelman esittämisessä ja kaksiosainen avausjakso “Night of the Sentinels” esitettiin FOXilla 31. lokakuuta 1992, jossa oli useita animointivirheitä. Virheet korjattiin myöhemmin ja Fox esitti avaus jakson uusintana vuoden 1993 alussa.
X-Menista tuli kuitenkin pisimpään kestänyt sarja Fox Kidsilla, joka lakkautettiin vuonna 2002. Sarjaa esitettiin vuosien 1992–1997 aikana ja huolimatta sen päätyttyä 20. syyskuuta 1997 Fox Kids esitti vielä sarjan jaksoja uusintana vuonna 1998. Se oli myös katsotuin sarja Fox Kidsillä erityisesti vuosien 1995–1996 aikana, jolloin sarjaa aloitettiin esittämään lauantaiaamun lisäksi arkipäivisin illalla. Huolimatta sen suosiosta ja suuresta katsoja määrästä, kriitikot eivät koskaan huomioineet sarjaa minkäänlaisella palkinnolla tai ehdokkuudella.
Sarja on edelleen myös pisin Marveliin perustuva sarja, joka kesti viiden tuotantokauden verran, sisältäen 76 jaksoa. Toiseksi pisimpään kestänyt sarja on 1990-luvun Hämähäkkimies, josta tuotettiin myös 5. tuotantokautta, mutta 65 jaksoa. Vaikka molemmat edellä mainitut sarjat tuottivat eri animointistudiot, ne sijoittuivat samaan animaatiouniversumiin ja muun muassa X-Men-hahmot Professori X, Kyklooppi, Wolverine, Jean Grey, Gambiitti, Peto, Rouge, Jubillee ja Storm esiintyivät 30. syyskuuta 1995 jaksossa “The Mutant Agenda”.
X-Men palasi takaisin televisioon, kun kassamenestys näytelmäelokuva X-Men ilmestyi kesällä 2000. Fox Kids alkoi esittää sarjaa uudelleen sitten vuoden 1998 aina vuoteen 2001 asti. Vuonna 2009 Marvel toi markkinoille DVD-julkaisun sarjasta osana Marvel Classics -sarjaa. Myöhemmin sarjan kaikki tuotantokaudet julkaistiin DVD:lle. Aiemmin oltiin julkaistu myös VHS-kasetteja.
Ryhmä-X:n viholliset
Sarjassa on 5. tuotantokautta. Kausien jaksot on lueteltu siinä järjestyksessä, jossa ne on alun perin esitetty (lukuun ottamatta jaksoa "No Mutant Is An Island").
Sarja on listattu IGN-sivuston toiseksi parhaaksi sarjakuvaan perustuvaksi animaatiosarjaksi. Ainoastaan 1990-luvun Batmanin animaatiosarja oli listattu X-Menin edelle.
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 X-Menin sijalle 41 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 13.
Brasilian Grand Prix 2002
Brasilian Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden kolmas osakilpailu, joka järjestettiin Brasilian Autódromo José Carlos Pacella 31. maaliskuuta 2002. Kilpailun voitti Michael Schumacher, joka sai käyttöönsä uuden Ferrari F2002-mallin.
Lämmittelyajoissa Enrique Bernoldi ajoi ulos toisessa mutkassa. Lääkintäauto tuli paikalle auttamaan Bernoldia, mutta juuri kun lääkintäauton kuljettaja Alex Ribeiro oli avannut oven, Nick Heidfeld törmäsi oveen. Ribeirolle ei käynyt kuinkaan, sillä hän ei ollut ehtinyt astua ovesta ulos. Mika Salo saavutti kisassa uransa viimeisen MM-pisteen.
Jalkapallolegenda Pelé heilutti ruutulippua, mutta ei huomannut heiluttaa lippua ensimmäisenä maaliviivan ylittäneelle Michael Schumacherille. Pelé heilutti ruutulippua ensimmäisenä yhdeksänneksi sijoittuneelle Takuma Satōlle.
Fami (makeinen)
Fami on 1968 Suomessa myyntiin tullut Fazerin suklaapatukka, jonka myynti lopetettiin väliaikaisesti 1994. Famia on toivottu takaisin enemmän kuin mitään muuta Fazerin makeista, niinpä Fazer toi Famin takaisin markkinoille vuoden 2007 keväällä. Ennen 80-lukua Fami-pakkaukset olivat sinapinkeltaisia. 80-luvulla jälkeen pakkauksiin tulivat oranssit ja vaaleanpunaiset raidat.
Sarat
Sarat ("Carex") on sarakasvien ("Cyperaceae") heimon runsaslukuisin suku. Siihen arvellaan kuuluvan tuhannesta jopa kahteen tuhanteen lajia.
Sarat ovat levittäytyneet koko maailmaan, mutta tyypillisesti lajit viihtyvät lauhkean ja kylmän vyöhykkeen soilla, kosteilla niityillä ja rannoilla. Sarojen maavarret levittäytyvät laajalle alueelle ja ne muodostavat tiheitä verkostoja, minkä ansiosta ne kantavat märilläkin soilla niitä ylittävää hirveä ja ihmistä.
Sarojen varret ovat haarattomia ja useimmiten kolmikulmaisia, mikä erottaa ne heinistä. Sarojen kukinnot voivat olla tiiviitä tähkiä tai erilaisia kerrannaiskukintoja. Kukat ovat rakenteeltaan varsin yksinkertaisia ja ne sijaitsevat tähkäsuomujen peitossa. Emikukkaa ympäröivää esilehteä sanotaan pullakoksi, joka monilla lajeilla muistuttaa muodoltaan pulloa. Pullakon muoto ja emikukan luottien lukumäärä (kaksi tai kolme) ovat tärkeitä tuntomerkkejä lajien tunnistuksessa. Sarojen siemen eli hedelmä on pullakon sisällä kypsyvä pähkylä. Pullakoissa loisii "Anthracoidea"-suvun nokisieniä.
Hede- ja emikukat voivat sijaita samoissa tähkäkukinnoissa (yhtäläistähkäiset ja useimmat yksitähkäiset lajit), saman kasviyksilön eri tähkäkukinnoissa (erilaistähkäiset lajit) tai eri kasviyksilöissä (kaksikotiset lajit).
Suomessa tavattavat noin 90 saralajia jaetaan kolmeen alasukuun: "Vignea", "Carex" ja "Psyllophora". Jako perustaa lähinnä kukintojen rakenteeseen. Useimmat sarat, varsinkin lähisukuiset lajit, risteytyvät helposti keskenään. Monet risteymät ovat martoja eli hedelmättömiä, mutta joissain tapauksissa risteymät voivat olla myös hedelmällisiä, jolloin takaisinristeytymisen vuoksi syntyy vaikeasti tulkittavia lajiryhmiä. Suomessa esimerkiksi keltasara ("Carex flava") muodostaa lähilajeineen tällaisen lajiryhmän ("keltasararyhmä"), jossa tulkinnasta riippuen on viisi tai paljon enemmän lajeja. Saroja tutkivaa tieteenalaa sanotaan "caricologiaksi".
Suomessa tavattavat saralajit, -alalajit ja -muunnokset:
Pohjoismaissa tavattavia saralajeja ja -alalajeja, joita Suomessa ei tavata:
Muualla maailmassa luonnonvaraisia saralajeja ja -alalajeja:
Chorus (albumi)
Chorus on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren viides studioalbumi ja yhtyeen kolmas perättäinen brittilistaykköseksi yltänyt albumi, myyden platinaa. Levyn on tuottanut Martyn Phillipps.
Kibera
Kibera on Afrikan toiseksi suurin slummi läntisessä Nairobissa, Keniassa. Arviot sen suuruudesta kuitenkin vaihtelevat eikä tarkka asukasmäärä ole tiedossa. Alkujaan Kibera oli nubialaisten sotilaiden asumuksena 1920-luvulla. Kibera onkin nubiaa ja tarkoittaa metsää. Nykyisin suurin osa asukkaista on lähtöisin kenialaisista kikuju-, luo- ja luhya-heimoista.
Kibera sijaitsee noin viisi kilometriä lounaaseen Nairobin keskustasta. Se on kahden neliökilometrin kokoinen ja siellä asui vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 170 070 asukasta. Epävirallisten arvioiden mukaan asukkaita saattaa olla yli miljoona, joista työttömiä on n. 50 %. Kenian asuntoministeriö, jota tukee UN-Habitat -järjestö, rakennuttaa Kiberan viereen kerrostaloja slummien asukkaita varten. Kuitenkin niissäkin on ongelmia, ja osa asukkaista palaa slummiin.
Kiberan alueella on kyliä, kuten Kianda, Soweto, Gatwekera, Kisumu Ndogo, Lindi, Laini Saba, Siranga/Undugu, Makina sekä Mashimoni.
Alueella on kuvattu useita elokuvia, kuten muun muassa Fernando Meirellesin Oscar-voittaja "Uskollinen puutarhuri" (The Constant Gardener) (2005).
Jasnaja Poljana
Jasnaja Poljana (, suom. "Kirkas (metsä)aukio") oli kirjailija Leo Tolstoin koti, jossa hän syntyi ja eli, ja johon hänet on haudattu. Nykyisin se on hänelle omistettu museo. Jasnaja Poljana sijaitsee Venäjällä noin 200 km Moskovasta etelään ja 12 km Tulasta etelälounaaseen.
Kartanon tilukset kuuluivat aiemmin Leo Tolstoin äidin puoleiselle Volkonskien ruhtinassuvulle. Tärkeimmät rakennukset ovat Tolstoin isoisän rakennuttamia. Leo Tolstoi vietti Jasnaja Poljanassa lapsuutensa. Hän myös eli siellä loppuelämänsä erottuaan upseerin uralta 33-vuotiaana vuonna 1861. Siellä hän kirjoitti tärkeimmät teoksensa "Sodan ja rauhan" ja "Anna Kareninan". Leo Tolstoi haudattiin marraskuussa 1910 kartanon lähelle paikkaan, jonka hän oli testamentissaan valinnut.
Tolstoin kuoleman jälkeen hänen leskensä huolehti siitä, että kirjailijan asuintilat säilytettiin muuttumattomina. Hän myös osallistui esineistön ja kirjaston luettelointiin. Neuvostovallan aikana kartanosta muodostettiin museo. Sen ensimmäinen johtaja oli kirjailijan tytär Alexandra Tolstaja vuosina 1921–1929. Toisen maailmansodan aikana museo oli evakuoituna Tomskissa. Jasnaja Poljana oli saksalaisten miehittämää aluetta lyhyen aikaa talvella 1941–1942. Vetäytyessään saksalaiset sytyttivät asuinrakennuksen palamaan. Sodan jälkeen se restauroitiin sellaiseksi kuin se oli kirjailijan asuessa siinä. Myös muita rakennuksia ja puutarha restauroitiin. Museoon kuuluu kirjailijan asuinrakennus, muita rakennuksia, muun muassa toinen asuinrakennus, johon Tolstoi perusti koulun alustalaisten lapsille, laaja puutarha ja puisto sekä kirjailijan hauta. Asuinrakennuksessa on Tolstoin aikaisia huonekaluja, kirjailijan henkilökohtaista esineistöä ja 22 000 niteen kirjasto.
Rautamies (vuoden 1966 animaatiosarja)
Rautamies () on amerikkalainen animaatiosarja, joka esitettiin vuonna 1966. Sarja kesti 13 jakson verran ja se julkaistiin myös DVD:llä Suomessa.
Sarja kertoo Rautamiehen seikkailuista, kun naistenmies ja aseiden suunnittelija Tony Stark rikastuu hallitukselle suunnittelemiensa aseiden myötä. Vietnamin sodan aikana hän loukkaantui räjähdyksessä, jossa sirpale lensi hänen rintansa läpi lähelle sydäntä. Stark onnistui suunnittelemaan itselleen teräshaarniskan, jonka avulla hänen elämänsä pelastui. Myöhemmin Stark ryhtyi supersankariksi kehitetyn teräshaarniskan avulla.
Chris Woods
Christopher Charles Eric ”Chris” Woods (s. 14. marraskuuta 1959 Swineshead, Lincolnshire, Englanti) on englantilainen jalkapallomaalivahti.
Vuonna 1976 alkaneella ammattilaisurallaan Woods edusti Nottingham Forestia, Queens Park Rangersia, Norwich Citya, Rangersia, Sheffield Wednesdayta, Readingia, Colorado Rapidsia, Southamptonia, Sunderlandia ja Burnleyta, jossa hän lopetti mittavan uransa vuonna 1998.
Englannin maajoukkuetta Woods edusti 43 kertaa vuosina 1985–1993 ja oli mukana vuosien 1986 ja 1990 MM-kisoissa.
Pop! The First 20 Hits
Pop! The First 20 Hits on vuonna 1992 julkaistu, kaikki Erasuren tuohon mennessä julkaisemat singlet aikajärjestyksessä sisältävä kokoelmalevy. Albumi on myös Erasuren neljäs peräkkäinen kotimaassaan Isossa-Britanniassa listaykköseksi yltänyt albumijulkaisu ja yhtyeen kaikkien aikojen myydyin äänite, joka myi kotimaassaan triplaplatinaa sekä Yhdysvalloissa ja Saksassa kultaa.
Danny Ecker
Daniel "Danny" Ecker (s. 21. heinäkuuta 1977 Leverkusen, Saksan liittotasavalta) on saksalainen seiväshyppääjä.
Eckerin vanhemmat ovat yhdysvaltalainen koripalloilija John Ecker ja pituushypyn olympiavoittaja Heide Rosendahl. Ecker aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 1998, jolloin hän oli Saksan-mestaruuskilpailuissa toinen, kolmas sisäratojen EM-kisoissa, neljäs Euroopan cupissa ja Budapestin EM-kisoissa sekä kolmas GP-finaalissa tuloksella 580. Seuraavana vuonna hän oli kolmas maansa mestaruuskilpailuissa ja voitti Saksan sisäratojen mestaruuden, voitti MM-pronssia Maebashin sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 585, hyppäsi neljänneksi Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa ja kahdeksanneksi GP-finaalissa. Sydneyn olympialaisissa 2000 Ecker oli kahdeksas. Ecker hyppäsi vuonna 2001 uuden Saksan sisäratojen ennätyksen ylittäen samalla kuuden metrin haamurajan tuloksellaan 600. Samana vuonna hän oli toinen maansa mestaruuskisoissa ja yhdestoista Edmontonin MM-kisoissa. Vuonna 2002 hän oli Saksan-mestaruuskilpailujen kolmas.
Ecker sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 viidenneksi. Seuraavana vuonna hän voitti maansa hallimestaruuden ja oli ulkoratojen mestaruuskisoissa toinen. Helsingin MM-kisoissa hän jäi ilman tulosta loppukilpailussa. Vuonna 2006 Ecker oli maansa mestaruuskisoissa neljäs. Vuonna 2007 hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden. Kesällä 2007 hän voitti Saksan mestaruuden ja sijoittui Osakan MM-kilpailuissa kolmanneksi. Vuonna 2008 hän sijoittui Saksan mestaruuskilpailuissa toiseksi sekä sisä- että ulkoradoilla. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi. Vuonna 2009 Ecker voitti sisäratojen Saksan mestaruuden. Torinon EM-hallikilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Ecker jakaa ennätyksellään 600 Saksan kaikkien aikojen listan kakkospaikan Tim Lobingerin kanssa, joka on myös ylittänyt saman korkeuden.
Spagettikurpitsa
Spagettikurpitsa on ryhmä kurpitsan ("Cucurbita pepo") lajikkeita. Ne on kehitetty 1930-luvulla, mutta ne yleistyivät vasta 1980-luvulla. Spagettikurpitsa muistuttaa ulkonäöltään isoa hunajamelonia mutta saattaa vaihdella väriltänsä vaaleankeltaisesta oranssiin tai vihreään valkoisilla viiruilla. Nimensä se on saanut siitä, että sen malto on keitettynä spagettimaista. Raakana malto on kiinteä. Maultaan spagettikurpitsa on mieto.
Spagettikurpitsaa käytetään lisukkeena spagetin tapaan, mutta se käy myös pata- ja laatikkoruokiin, keittoihin ja muhennoksiin. Yleensä se valmistetaan keittämällä halkaistuja spagettikurpitsanpuolikkaita puoli tuntia, minkä jälkeen sisus kaavitaan haarukalla. Siemenet on hyvä poistaa ennen kypsentämistä.
Siemenet voi paahtaa rapeiksi uunissa, kuten muutkin kurpitsansiemenet. Ennen paahtamista ne on irrotettava, puhdistettava ja huuhdeltava. Ne voi paahtaa sellaisenaan tai maustettuna.
FS Foch
FS Foch (R 99) oli Ranskan laivaston toinen Clemenceau-luokan lentotukialus. Alus nimettiin marsalkka Ferdinand Fochin mukaan.
Alus tilattiin Chateliers de l’Atlantiquelta Brestistä. Sen köli laskettiin helmikuussa 1957 ja alus laskettiin vesille kahdesti. Ensin heinäkuussa 1959 Chantiers de l’Atlantiquelta, joka valmisti aluksen rungon hangaariin saakka sekä moottorit ja toisen kerran 28. heinäkuuta 1960 Arsenal de Brestistä, jossa alus varustettiin palveluskelpoiseksi. Alus valmistui 15. heinäkuuta 1963.
37 palvelusvuoden jälkeen alus myytiin Brasiliaan vuonna 2000. Alus sai Brasilian laivastossa nimekseen "NAe São Paulo". Talvella 2017 aluksen ylläpito todettiin kuitenkin taloudellisesti kannattamattomaksi, ja se on päätetty poistaa palveluksesta.
Dmitri Ganin
Dmitri Ganin (, "Dmitri Sergejevitš Ganin", 8. maaliskuuta 1987 – 28. huhtikuuta 2007 Tallinna) oli vironvenäläinen opiskelija. Hän asui Virossa, mutta hänellä oli Venäjän kansalaisuus. Hän kuoli puukotuksen seurauksena Pronssisoturi-patsaskiistan mellakoinnin aikana Tallinnassa.
Dmitri Ganin haudattiin 3. toukokuuta 2007 ortodoksisin menoin Mustveessä. Tapahtumasta raportoivat kaikki Venäjän päätelevisiokanavat.
Dmitri Ganin kuolemasta 28. huhtikuuta 2007 nousi kohu Venäjällä Pronssisoturi-mellakoiden yhteydessä. Virolaiset ja venäläiset mediat – muun muassa Rossijskaja gazeta, Izvestija, Komsomolskaja pravda, Pervyi kanal, Rossijan ja NTV – pyörittävät asiaa usean viikon ajan.
Kriitikoiden mukaan syntynyt kohu vastasi Venäjän poliittisen johdon, Kremlin, tarkoitusta luoda omalle oikeutukselleen marttyyri. Erityisesti Venäjän virallisen lehden, Rossijskaja gazetan, kirjoittelu oli kielteistä Viron toimia kohtaan. Historiasta vastaava poliittinen marttyyri löytyy Saksan kansallissosialistiselta työväenpuolueelta vuodelta 1930, jolloin puolue teki marttyyrin tapetusta Horst Wesselistä.
Venäjän duuman valtuuskunta vieraili 30. huhtikuuta – 1. toukokuuta 2007 Tallinnassa. Ryhmää johti Nikolai Kovalev. Valtuuskunta sai Viron poliisilta selvityksen Dmitri Ganinin kuolemasta.
3. toukokuuta Venäjän ulkoministeriö oli huolissaan, etteivät Euroopan Unionin maat olleet tuominneet Viron toimenpiteitä patsaskiistan aikana. Ulkoministeri Sergei Lavrov vaati Dmitri Ganinin kuoleman tutkimusta ja pääsyä mellakoinnin yhteydessä vangittujen venäläisten luokse.
Viron poliisi vangitsi 11. toukokuuta kaksi henkilöä epäiltynä Dmitri Ganinin taposta. Venäjän presidentti Vladimir Putin syytti 18. toukokuuta Dmitri Ganinin kuolemasta Viron poliisia. Samaran EU-Venäjä-huippukokouksessa hän väitti poliisin viivytelleen avun antamisessa ja vaati syyllisten löytämistä. Viron syyttäjävirasto ilmoitti 18. toukokuuta, että Dmitrin Ganinin puukotuksesta soitettiin välittömästi ja ambulanssi saapui viiden minuutin kuluttua. Samalla kiistettiin syytökset Ganinin kuolemisesta poliisin käsiin.
29. kesäkuuta 2008 järjestettiin Hanti-Mansiassa suomalais-ugrilainen seminaari. Seminaarin puheenvuorossa Venäjän duuman ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja Konstantin Kossatšov arvosteli Dimitri Ganinin surmaa ja vertasi sitä marien johtajan Vladimir Kozlovin pahoinpitelyyn. Viron presidentti Toomas Hendrik Ilves marssi ulos seminaarista.
FS Clemenceau
Clémenceau (runkonumero R 98) oli Ranskan laivaston Clemenceau-luokan lentotukialus. Alus luovutettiin vuonna 1961 ja se poistettiin palveluksesta vuonna 1997. Alus sai nimensä Georges Clemenceaun mukaan.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1. marraskuuta 1955 ja alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1957. Alus valmistui 22. marraskuuta 1961.
Aluksessa, kuten sen sisarlaivassa "Fochissa", oli varsin järeä puolustusvarustus. Alus oli varustettu kahdeksalla 100 millimetrin tykillä. 1980-luvulla alusta uudistettiin, ja neljä tykkiä korvattiin Crotale-ilmatorjuntaohjuslaukaisimilla.
Lentokalustona olivat pääasiassa Super Étendard -hävittäjät, F-8 Crusader, Breguet Alizé -sukellusveneentorjuntalentokone sekä Eurocopter Dauphin- ja Aérospatiale SA 321 -helikopterit.
"Clémenceau" siirrettiin vuonna 1977 telakalle modernisoitavaksi, jolloin katapultteja vahvistettiin, apukattilat asennettiin sekä CCTV asennettiin. Samalla aluksen taktinen viestijärjestelmä SENIT1 korvattiin SENIT2:lla, joka siirrettiin käytöstä poistetusta hävittäjästä "Jauréguiberrystä". Aluksen asevarastot muutettiin varastoimaan AN-52-ydinpommeja ja alukselle asennettiin inertiaohjausjärjestelmä, jolla se kykeni seuraamaan kaikkia aluksella olevia Super Étendard -rynnäkkökoneita.
Alukselle asennettiin Syracuse-satelliittiviestijärjestelmä vuonna 1984 hieman ennen toista modernisointia, joka alkoi seuraavana vuonna. Aluksen 100 millimetrin tykeistä tutkineen poistettiin neljä ja ne korvattiin kahdella Crotale EDIR -kohdetorjuntajärjestelmällä. Ohjusten asentamiseksi jouduttiin muuttamaan aluksen aselavetteja. Loppujen neljän tykin alkuperäiset DRBC 32A -tulenjohtojärjestelmät vaihdettiin keveämmiksi digitaalisiksi DRBC 32C -tulenjohtojärjestelmäksi. Lisäksi alukselle asennettiin uudet katapultit.
Alus osallistui Libanonin sisällissotaan ja vuoden 1991 Persianlahden sotaan.
Aluksen palveluksesta poiston jälkeen se jäi odottamaan romutusta. 31. joulukuuta 2005 alus lähti Toulonista Ranskasta Intiaan Alangille romutettavaksi. Greenpeace ja muut ympäristöjärjestöt vastustivat siirtoa, sillä vanha alus sisälsi suuria määriä ympäristömyrkyiksi luokiteltava aineita, kuten lyijyä, elohopeaa, PCB:tä ja asbestia. Järjestöjen mukaan Ranskan on itse huolehdittava laivan turvallisesta purkamisesta.
Alus pääsi Intian rannikolle tammikuussa 2006, mutta maan viranomaiset eivät päästäneet sitä telakalle. Helmikuussa Ranskan presidentti Jacques Chirac kutsui aluksen takaisin Ranskaan. Kesällä 2008 Ranska lopulta sopi Able UK:n kanssa, että yhtiö hoitaa aluksen romutuksen Able UK -yhtiön telakalla Britannian Hartlepoolissa. Aluksen nimeksi vaihtui samalla vähemmän valovoimainen ”runko Q790”. Alus siirrettiin viimein Brestista Englantiin purettavaksi helmikuussa 2009.
Gaspard de Coligny
Gaspard de Coligny (oik. Gaspard de Châtillon, Colignyn kreivi) (16. helmikuuta 1519 Châtillon-sur-Loing – 24. elokuuta 1572 Pariisi) oli Ranskan amiraali ja hugenottijohtaja Ranskan uskonsotien alkupuolella. Hänen murhansa aloitti Pärttylinyön verilöylyn vuonna 1572.
Coligny liittyi protestanttipuolueeseen vuonna 1557. Hän ja Louis I Condé kilpailivat hugenottien johtajuudesta, mutta tekivät siitä huolimatta yhteistyötä uskonsotien aikana, muun muassa piirittäen Pariisia vuonna 1567. Piiritys loppui St. Denisin taisteluun. Vuonna 1568 katoliset yrittivät siepata Condén ja Colignyn, mutta epäonnistuivat. Vuonna 1570 solmittiin St. Germainen sopimus, jonka jälkeen Coligny nousi Ranskan kuningas Kaarle IX:n suosikiksi. Katoliset ja Katariina de Medici pelkäsivät Colignyn vaikutusvallan kasvua. Katoliset yrittivät murhata Colignyn jo 22. elokuuta, mutta vasta onnistunut murha 24. elokuuta 1572 aloitti Pärttylinyön verilöylyn.
Hihhuli
Hihhuli on alun perin (jyrkästä) lestadiolaisesta tai kiihkoilijasta, intoilijasta käytetty halventava nimitys, mutta nykyään sillä viitataan myös mitä tahansa uskontoa vahvasti kannattavaan henkilöön. Sanaa on käytetty 1800-luvulta asti. Sana muodostui lestadiolaisten tilaisuuksissa liikutuksissa olleiden "hih huh" -huudoista. Lestadiolaisuuden yleinen nimitys oli 1800-luvulla "hihhulilaisuus".
"Hihhulit"-nimellä tunnetaan myös ekspressionistisen taidemaalari Tyko Sallisen uskonnollista hurmosta kuvaava kuuluisa öljyvärimaalaus vuodelta 1918.
Hihhuli on myös siinä mielessä erikoinen sana, että se on ainoa suomen kirjakielen sana, jossa H-kirjain esiintyy kaksoiskonsonanttina. H-kirjain esiintyy kylläkin tuplana myös muutamissa lainasanoissa kuten wahhabismi, eräissä onomatopoieettisissa ilmauksissa ("hohhoijaa") ja joissakin murteissa, etenkin Savon murteessa ("rahhoo").
Erotiikan maailma
Erotiikan maailma oli suomalainen miestenlehti, joka väitti itse olleensa Suomen suosituin miestenlehti. Lehti ilmestyi vuodesta 1987 alkaen. Lehteä kustantava TV-Kustannus Oy lopetti toimintansa 2011. Muun muassa Rakel Liekki kirjoitti kolumneja lehteen. Samaan lehtiperheeseen kuuluivat Napakymppi, Kalu- ja Tabu-lehdet.
Hamppuöljy
Hamppuöljy on hampun siemenistä puristettua öljyä, jossa on korkea pitoisuus välttämättömiä rasvahappoja. Kylmäpuristettuna öljy on vaalean vihreää ja se on maultaan pähkinäisen ruohoinen. Hamppuöljy on gluteenitonta ja kolesterolitonta.
Öljy on saanut huomiota mahdollisena biodieselin lähteenä. 1800-luvulle asti hamppuöljy oli yleisesti käytössä lamppuöljynä; vuonna 1818 Helsingissä otettiin käyttöön hamppuöljyä polttavia katulamppuja. Hamppuöljy jäi käytöstä mm. 1800-luvun loppupuolen öljylöytöjen takia.
Puhdistettu öljy on kirkasta ja melko mautonta. Sitä käytetään yleisimmin vartalonhoitotuotteissa, liukasteissa, maaleissa sekä teollisuudessa. Antibakteerisien ominaisuuksiensa takia se on hyödyllinen saippuoiden, shampoiden sekä pesuaineiden raaka-aine.
Hamppuöljy sisältää paljon terveellisiä ja ihmiselle välttämättömiä omega-3-, omega-6-, ja omega-9-rasvahappoja. Hampunsiementen monityydyttymätön ja paljon rasvahappoja sisältävä rasva koostuu pääosin "linolihaposta" (LA, omega-6), jota on siementen rasvapitoisuudesta noin 55 prosenttia ja "alfalinoleenihaposta" (ALA, omega-3) jota on 20–25 prosenttia. Hampunsiemenet sisältävät myös erittäin harvinaista ja terveellistä "gammalinolihappoa" (GLA, omega-6) neljä prosenttia ja "stearidonihappoa" (SDA, omega-3) suunnilleen kaksi prosenttia. Sen on myös todistettu lievittävän atooppisen kuivan ihon oireita.
Kylmäpuristusprosessin sivutuotteena syntyvää hamppurouhetta on myös ehdotettu valkuaisrehuksi lypsylehmille.
Aiemmin soijapavun luultiin olevan kasvikunnan eniten aminohappoja sisältävä jäsen, sillä se sisältää jopa 18 aminohappoa kahdestakymmenestä proteiinisynteesissä tarvittavasta aminohaposta. Kuitenkin uudempien tutkimusten mukaan hampunsiemenet sisältävät kaikki ihmisen terveydelle välttämättömät 20 aminohappoa.
Hamppuöljyssä ei ole huomattavia määriä THC:tä, eikä se siten toimi psykoaktiivisen huumeen tavoin. Hamppuöljy saattaa kuitenkin aiheuttaa väärän positiivisen tuloksen huumekokeessa.
Kansanmusiikki-instituutti
Kansanmusiikki-instituutti on suomalaisen kansanmusiikin ja -tanssin tutkimus-, tiedotus- ja palvelukeskus, joka on perustettu 1974. Toimitilat ovat Kansantaiteenkeskuksessa Kaustisella. Instituutti tuottaa tutkimuksia, jotka käsittelevät Suomen historiallista kansanmusiikkia ja sen nykyhetken ilmiöitä. Tutkimustuloksia on julkaistu tutkielmina, äänitteinä ja lehtiartikkeleina.
Instituutin arkisto ja kirjasto koostuvat ääni- ja kuvanauhoista, valokuvista, kirjallisuudesta ja laajasta lehtileikekokoelmasta.
Kansanmusiikki-instituutti on myös julkaisija. Se julkaisee äänitteinä arkistonauhoituksia sekä uutta kansanmusiikkia. Kirjajulkaisuihin kuuluu muun muassa nuottikirjoja ja tieteellisiä julkaisuja kansanmusiikin ja kansanperinteen alalta. Instituutti julkaisee yhdessä Suomen Kansanmusiikkiliiton kanssa "Kansanmusiikki"-lehteä (entiseltä nimeltään "Pelimanni").
Instituutti tarjoaa muun muassa asiantuntija-apua tutkimusprojekteissa, tilaisuuksien ohjelmapalveluja sekä kansanmusiikin ja kansantanssin esiintyjätietojen välitystä.
Instituutin johtaja on Matti Hakamäki.
Heinrich Otto Wieland
Heinrich Otto Wieland (4. kesäkuuta 1877, Pforzheim – 5. elokuuta 1957, München) oli saksalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon 1927 virtsahappojen tutkimisesta.
Vuonna 1901 Wieland väitteli tohtoriksi Münchenin yliopistossa Johannes Thielen johdolla. Vuonna 1917 hän seurasi Adolf von Baeyeria Münchenin yliopiston kemianprofessorina.
Vuonna 1941 Wieland eristi alfa-amanitiinin, joka on sienimyrkky, jota on erityisesti yhdessä maailman myrkyllisimmistä sienistä kavalakärpässienessä.
Wieland yritti menestyksekkäästi suojella erityisesti juutalaisia oppilaitaan Nürnbergin lakien hyväksymisen jälkeen. Oppilaat, jotka erotettiin heidän taustansa takia, pystyivät olemaan Wielandin kemistiryhmässä.
Vuodesta 1964 on myönnetty vuosittain Heinrich Wieland -palkintoa tukemaan kemian, biokemian ja lääketieteen tutkimusta. Nykyään se on yksi arvostetuimmista kansainvälisistä tiedepalkinnoista. Se on myönnetty 58 tutkijalle.
Cobra (elokuva)
Cobra (tv-esityksessä Cobra – lain vahva käsi) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut George P. Cosmatos. Cobra perustuu Paula Goslingin romaaniin "Fair Game", johon perustuu myös komedia "Beverly Hills kyttä".
Elokuva kertoo Marion "Cobra" Cobrettista, joka on keinoja kaihtamaton poliisi ja valmis tekemään mitä tahansa saadakseen rikolliset kiinni. Koko kaupungin poliisit ovat voimattomia väkivaltaisen ja säälimättömän murhaajan temmeltäessä kaupungissa. Viimeinen mahdollisuus on antaa tehtävä hoidettavaksi Cobralle. Tutkiessaan juttua Cobra käsittää, ettei hänellä ole vastassa vain yhtä murhaajaa, vaan kokonainen armeija murhanhimoisia sekopäitä.
Sylvester Stallonen oli alun perin tarkoitus esiintyä vuonna 1984 valmistuneessa toimintakomediassa Beverly Hills kyttä. Rooliin valittiin kuitenkin stand up -koomikko Eddie Murphy, joten Stallonen esiintyminen siirtyi parin vuoden päähän.
Tarinaa voidaan pitää uudelleenfilmatisointina Clint Eastwoodin poliisitoimintojen klassikosta, Likainen Harry (ohjannut Don Siegel, 1971). Yhtäläisyyksiä on sekä elokuvan teemassa että pienemmissäkin seikoissa:
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvan juonen olevan ”silkkaa paperia”, mutta toimintakohtausten toimivan. Hän antaa "Cobralle" kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Elokuvasta on tehty samanniminen videopeli.
Iitin yläkoulu
Iitin yläkoulu on vuonna 1946 Iitin yhteiskouluna aloittanut koulu, jossa toimivat luokat 7-9. Koulussa on hieman yli 200 oppilaan ja 30 opettajaa ja se sijaitsee Kausalan länsilaidalla Lahti–Kouvola-radan varressa.
Nykyisen koulurakennuksen uusin osa on valmistui vuonna 1964. Tilat on peruskorjattu ajanmukaisiksi 1990-luvun lopulla. Nykyään osa opetuksesta annetaan Iitin lukion rakennuksessa.
Seed of Chucky
Seed of Chucky on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Elokuva on viides osa "Child's Play" -elokuvasarjassa. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Don Mancini.
Tappajanukke Chucky ja Tiffany ovat joutuneet Hollywoodiin ja siellä heistä kuvataan elokuvaa. Samoihin aikoihin heidän lapsensa Shitface alkaa etsiä vanhempiaan ja löytää heidät lopulta Hollywoodista. Shitface herättää vanhempansa henkiin ja Chucky nimeää pojan Gleniksi, mutta äiti pitää häntä tyttönä ja kutsuu tätä Glendaksi. Tästä alkaa taas uusien ihmisruumiiden metsästys ja Chuckyn yritys saada väkivaltaa inhoavan poikansa jatkamaan sukunsa perintöä tappajana.
Darwin Information Typing Architecture
DITA () on XML-pohjainen teknisen dokumentaation tuottamiseen, hallinnointiin ja julkaisemiseen tarkoitettu arkkitehtuuri. DITA-arkkitehtuurin sekä siihen liittyvän DTD:n ja XML-skeeman kehitti alun perin IBM. Nykyään DITA on OASIS-standardi.
Arkkitehtuuri muodostuu nimensä mukaisesti seuraavista asioista:
DITA mahdollistaa sisällön pilkkomisen pieniin itsenäisiin aihekokonaisuuksiin siten, että niitä voidaan uudelleenkäyttää eri konteksteissa. Tämä mahdollistaa pienempien tietorakenteiden erikoistumisen vaikka tiedon käsittelyyn yleisesti käytettäisiin normaaleja perustyökaluja. Sisällön uudelleenkäyttö vähentää myös olemassa olevan tiedon päällekkäisyyttä ja siten myös pienentää kirjoittamiseen käytettävää työmäärää.
DITA määrittelee erilaisia aihetyyppejä kuten "Task", "Concept" and "Reference".
Suomen Kansanmusiikkiliitto
Suomen Kansanmusiikkiliitto on kansanmusiikin järjestö, joka on toiminut vuodesta 1968. Sen jäseninä on 20 maakuntien kansanmusiikkiyhdistystä, jotka pyörittävät alueellista harrastustoimintaa. Liitto syntyi Suomen Nuorisoseurojen Liiton kansanmusiikkitoiminnan pohjalle. Liiton pääpaikka on Helsingissä. Puheenjohtajana toimii Risto Kupari ja toiminnanjohtajana Päivi Ylönen-Viiri (ent. Utriainen).
Liitto järjestää koulutusta, joista tärkeimmät ovat Oriveden kansanmusiikkikurssi joulun välipäivinä ja KAMU -lasten ja nuorten kansanmusiikkileiri kesällä. 
Suurin vuotuinen tapahtuma on eri paikkakunnilla kiertävä Samuelin Poloneesi, joka järjestetään vuosittain maaliskuussa. Vuonna 2010 Samuelin Poloneesi järjestetään Kaustisella. Suomen Kansanmusiikkiliitto on mukana myös usean muun tapahtuman järjestelyissä, mm. JuuriJuhla-RotFest, Kaamospelit - Vantaan kansanmusiikkiviikko. Lisäksi liiton jäsenyhdistyksillä on muita erikokoisia kansanmusiikkitapahtumia, kuten Eteläpohjalaiset Spelit, Jutajaiset, Ysti jne..
Suomen Kansanmusiikkiliitolla on nimikkeistöltään laajin kotimaisten kansanmusiikkiäänitteiden ja nuottikirjojen katalogi. Tuotteet ovat myynnissä eri tapahtumissa sekä postimyynnin kautta.
Liitto julkaisee lehteä "Kansanmusiikki" (entiseltä nimeltään "Pelimanni") neljä kertaa vuodessa yhteistyössä Kaustisen Kansanmusiikki-instituutin kanssa.
Liitto aktivoi harrastajia kehittämään soittotaitoaan pelimannimerkkijärjestelmällä. Pelimanni voi suorittaa pronssisen, hopeisen tai kultaisen pelimannimerkin.
Kansanmusiikkiliitolla on kansainvälisiä yhteyksiä mm. Pohjoismaisen kansanmusiikkikomitean, Nordlek-neuvoston ja Suomen CIOFF- ja IOV-komitean, Folklore Suomi Finlandin kautta.
I Say I Say I Say
I Say I Say I Say on Erasuren kuudes studioalbumi ja yhtyeen viides perättäinen Britteinsaarten listaykköseksi yltänyt albumi, myyden kultaa. Levyn on tuottanut Human Leaguen, British Electric Foundationin ja Heaven 17:in perustajajäsen Martyn Ware. Albumin nimen arvellaan olevan viittaus ABBA:n tuotantoon.
Räjäytyssuojamatto
Räjäytyssuojamatto eli täkkäysmatto on kuorma-auton renkaista valmistettu ja teräsvaijerilla sidottu kumimatto, jota käytetään räjäytyskentän päällä suojamaan irtokiviltä räjäytyksissä.
Francis Jeffers
Francis "Franny" Jeffers (s. 25. tammikuuta 1981 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa lainasopimuksella Sheffield Wednesdayta. Hänen pelioikeutensa omistaa Blackburn Rovers. 175-senttinen Jeffers on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Jeffers aloitti uransa Evertonissa, jossa teki debyyttinsä vuonna 1998, ollessaan 17-vuotias. Liverpoolilainen herätti Arsenalin managerin Arsène Wengerin kiinnostuksen, kun hän teki 20 maalia, 60:ssä ottelussa. Vuonna 2001 Arsenal osti hyökkääjän kahdeksalla miljoonalla punnalla. Jeffers ei kuitenkaan tehnyt läpimurtoa Arsenalissa ja kärsi loukkaantumisista.
Kaudeksi 2003/04 hän palasi lainasopimuksella Evertoniin. Vain yhden maalin 18:ssa ottelussa tehnyt Jeffers ei saanut jatkoaikaa Evertonista, vaan hänet passitettiin takaisin Lontooseen. Charlton osti Jeffersin kesällä 2004 2,6:lla miljoonalla punnalla. Kaudella 2004/05 hän 24:ssä ottelussa 5 maalia.
31. elokuuta 2005 Jeffers siirtyi puolen vuoden lainasopimuksella skotlantilaiseen Rangersiin. Englantilainen epäonnistui Rangersissa ja palasi kotiin jo joulukuussa kahdeksan ottelun jälkeen.
Charltonin manageri Alan Curbishley antoi Jeffersille luvan lähteä joukkueesta kesällä 2006. Hänen huhuttiin siirtyvän Bolton Wanderersiin, Coventry Cityyn tai palaavan Goodison Parkille Evertoniin. 30. kesäkuuta 2006 Blackburn Rovers hankki hyökkääjän pelioikeudet itselleen. Heinäkuun alussa täysin varmistunut siirto toi hänelle kahden vuoden pestin.
Roversin riveissä Jeffers teki 10:ssä ottelussa 0 maalia, ennen kuin siirtyi lainalle Ipswichiin.
Englannin maajoukkueessa Jeffers on pelannut kahdesti. Vuonna 2003 Australiaa vastaan debytoinut hyökkääjä teki ottelussa myös maalin. Vuosien 1999 ja 2001 välillä hän kuului Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen.
Wilho Laine
Isak Wilho Laine (aik. Kivelä, 5. heinäkuuta 1875 Köyliö – 21. toukokuuta 1918 todennäköisesti Hämeenlinna) oli puuseppä, piirisihteeri ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Laine toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1908 ja 1910–1913. Hänet valittiin kansanedustajaksi Satakunnasta.
Laine työskenteli tynnyrintekijänä ja puuseppänä Porissa vuosina 1891–1905, kunnes hänet valittiin SDP:n Turun läänin pohjoisen vaalipiirin piirisihteeriksi ja rahastonhoitajaksi. Seuraavana vuonna 1906 hän aloitti myös "Sosialidemokraatin" toimittajana Porissa. Lisäksi hän oli SDP:n puolueneuvoston jäsen. Puolueen tehtävissä hän toimi kuolemaansa saakka.
Laine vangittiin poliittisista syistä vuonna 1918 suomen sisällissodan yhteydessä ja hänet teloitettiin toukokuussa 1918 luultavasti Hämeenlinnassa.
Kunnallispolitiikassa Laine oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen.
Annette Langen
Annette Langen (s. 1967 Leverkusen, Länsi-Saksa) on saksalainen lastenkirjailija. Hän oli pitkään kustannustoimittajana ja julkaisi ensimmäisen lastenkirjan 1989. Vuodesta 2000 hän on ollut päätoiminen lastenkirjailija. Hän on kirjoittanut yli 60 lastenkirjaa, joista tunnetuimmat ovat sarja Felixistä. Felix-sarjan on kuvittanut Constanza Droop, ja sitä on käännetty 22 kielelle. Sarjan teoksesta "Rakkain terveisin Felix" on tehty animaatiosarja.
Annette Langen, teksti, ja Constanza Droop, kuvitus
Vanessa Fisk
Vanessa Fisk on kuvitteellinen hahmo Marvel Comicsin sarjakuvamaailmassa. Hän on Wilson Fiskin eli Kingpinin vaimo. Hänen ensiesiintymisensä oli "Amazing Spider-Man" #83 -lehdessä, ja hänet loivat Stan Lee ja John Romita Sr.
Vanessa Fisk esiintyi 1990-luvun "Hämähäkkimies"-animaatiosarjassa, jossa hän lopulta erosi miehestään, koska tämä ajatteli enemmän rikollista uraansa kuin vaimoaan. Hänen äänenään toimi Caroline Goodall.
Vanessa Fisk esiintyy jaksoissa ”Aikakivi” (24), ”Ajan hammas” (25) ja ”Mies ilman pelkoa” (34).
Felix (lastenkirjasarja)
Felix on Annette Langenin kirjoittama ja Constanza Droopin kuvittama lastenkirjasarja. Sen on julkaissut Saksassa Coppenrath Verlag Münster ja Suomessa Kustannus Oy Kolibri.
Sarjan kirjasta "Rakkain terveisin Felix" on tehty animaatiosarja. Se kertoo lelupupusta, joka maailmaa kiertäessään lähettää matkakirjeitä omistajalleen Sannalle (Sophia).
Astydameia
Astydameia viittaa kreikkalaisessa mytologiassa kolmeen eri henkilöön.
Astydameia oli Iolkoksen kuningatar ja kuningas Akastoksen vaimo.
Akastos suoritti Peleukselle puhdistusrituaalin tämän paettua Fthiasta surmattuaan siellä kuningas Eurytionin. Hänen puolisonsa Astydamia kuitenkin rakastui Peleukseen, mutta tämän torjuessa lähentelyn Astydamia lähetti viestin Peleuksen puolisolle Antigonelle, että tämän mies olisi aikeissa naida Steropen, Akastoksen tyttären. Viestin saatuaan Antigone epätoivoissaan hirtti itsensä.
Tämän jälkeen Astydameia uskotteli omalle miehelleen, että Peleus olisi yrittänyt maata hänet väkisin. Akastos vei Peleuksen metsästysretkelle, ja tämän nukahdettua kätki tämän miekan ja jätti hänet yksin jälkeensä. Kentaurit löysivät tämän aamunkoitteessa, ja olisivat tappaneet tämän, mutta Kheiron palautti hänelle hänen miekkansa ja säästi hänet. Peleus kosti Akastokselle hävittämällä Iolkosta Iasonin ja dioskuurien avustamana, ja hän katkaisutti Astydamian raajat ja hyökkäsi kaupunkiin ruumiinosien läpi. Akastoksen ja Astydamian saatua surmansa valtakunta siirtyi Iasonin pojan Thessaloksen hallittavaksi.
Astydameia oli Amyntorin tytär. Hän synnytti Herakleelle pojan, joka sai nimekseen Ktesippos.
Astydameia oli Pelopsin ja Hippodameian tytär. Hänellä puolestaan oli Alkaioksen kanssa tytär Anakso ja poika Amfitryon.
Louis I Condé
Louis I Condé (oik. Louis I de Bourbon, Condén ruhtinas, 7. toukokuuta 1530 Vendôme – 13. maaliskuuta 1569 Jarnac) oli ranskalainen kenraali ja hugenottijohtaja. Hän johti hugenotteja Ranskan uskonsotien alkuvaiheessa, kunnes hänet vangittiin ja murhattiin Jarnacin taistelun jälkeen 1569.
Condé oli Ranskan armeijan palveluksessa mukana sodassa espanjalaisia vastaan Metzin piirityksessä 1552 ja St. Quentinin taistelussa 1557. Käännyttyään protestantiksi hän kilpaili hugenottien johtajuudesta Gaspard Colignyn kanssa, mutta Ranskan uskonsodissa kaksikko teki yhteistyötä. 19. joulukuuta 1562 Condé johti hugenotteja sodan ensimmäisessä merkittävässä yhteenotossa, Dreuxin taistelussa, joka päättyi hugenottien tappioon ja jossa kummankin puolen komentajat jäivät vangeiksi. Yhdessä Colignyn kanssa Condé johti hugenotteja Pariisin piirityksessä, joka päättyi St. Denisin taisteluun marraskuussa 1567. Elokuussa 1568 katoliset yrittivät siepata Colignyn ja Condén, mutta epäonnistuivat. Hävityssä Jarnacin taistelussa 1569 Condé jäi taas vangiksi, mutta tällä kertaa katoliset murhasivat hänet pian vangitsemisen jälkeen.
Constanza Droop
Constanza Droop (s. 1965 Gütersloh, Länsi-Saksa) on saksalainen lastenkirjakuvittaja.
Arkkitehdin tytär Droop luopui mainostoimistoharjoittelun jälkeen ajatuksesta seurata isänsä jalanjäljissä ja lähti opiskelemaan graafista suunnittelua. Hän opiskeli ensin Nürnbergin, sitten Münsterin ammattikorkeakoulussa. Siitä pitäen hän on toiminut vapaana kuvittajana.
Hän tuli tunnetuksi lastenkirjasarjan "Felix" kuvituksista. Lelupupu Felixin seikkailut ilmestyivät 1994. Posliinitehdas Rosenthal on tehnyt kirjan eläimistä posliinihahmoja.
Droop on naimisissa, hänellä on kaksi lasta, ja perhe asuu Münsterissä.
ESTRACK
ESTRACK on Euroopan avaruusjärjestön satelliittien, avaruusluotainten ja kantorakettien seurantaverkosto.
Nykyisin ESTRACKin maa-asemia ohjataan ESAn lennonjohtokeskuksesta, ESOCista, Saksan Darmstadtista.
ESTRACKin antenneja on Euroopassa, Amerikassa ja Australiassa. Kantorakettien laukaisuja varten rakennettiin uusia seuranta-asemia Santa Mariaan (Azorit) ja Perthiin (Australia).
ESTRACK seuraa kaikkia ESAn missioita
Natalie Powers
Natalie Powers (s. 26. heinäkuuta 1977 Sutton Coldfield, Englanti) on yksi brittiläisen Scooch-yhtyeen solisteista. Hän edusti Isoa-Britanniaa Scoochin kanssa Eurovision laulukilpailussa 2007.
Patrick Bruun
Patrick Magnus Bruun (17. huhtikuuta 1920 Helsinki – 30. kesäkuuta 2007 Turku) oli suomalainen antiikintutkija (historioitsija). Bruun oli erikoistunut myöhäisantiikin numismatiikkaan, ja hän toimi Suomen Rooman-instituutin johtajana 1965–1968 sekä Åbo Akademin yleisen historian professorina 1968–1983.
Bruunin vanhemmat olivat Otto Bruun (s. 1886) ja Elsa Maria o.s. Inberg (s. 1886). Patrick Bruunin ensimmäinen puoliso vuosina 1945–1950 oli Kyllikki Forssell ja toinen puoliso vuosina 1953–1992 Eva Ulli Margareta o.s. Aminoff. Suomalainen sosiologi ja kansainvälisesti merkittävä alkoholipolitiikan tutkija Kettil Bruun (1924–1985) oli Patrick Bruunin nuorempi veli.
Erasure (albumi)
Erasure on Erasuren seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Albumin ovat tuottaneet Thomas Fehlmann ja Gareth Jones. "Erasure" oli yhtyeen siihenastisen uran kokeellisin albumi, sisältäen pitkiä ja perinteisestä popformaatista poikkeavia kappaleita. Kaupallisesti albumi ei menestynyt edeltäjiensä tavoin, mutta myi kuitenkin kultaa kotimaassaan Isossa-Britanniassa.
Rolf Westman
Rolf Rainer Otto Robert Westman (21. kesäkuuta 1927 Tammisaari – 12. tammikuuta 2017 Turku) oli suomalainen antiikintutkija (filologi). Westman toimi Åbo Akademin Kreikan ja Rooman kirjallisuuden professorina 1958–1993 (ordinariuksena alkaen 1962).
Rosenthal (posliinitehdas)
Rosenthal on saksalainen posliinitehdas. Se on suurimpia posliinin ja muiden taloustavaroiden valmistajia.
Yrityksen perustaja Philipp Rosenthal siirtyi posliininmaalausyrityksensä kanssa Werlistä Nordrhein-Westfalenista Selbiin Baijeriin, jossa hän harjoitti posliininmaalausta Erkersreuthin linnassa. Yritys perustettiin 1879, ja se toimi yli sata vuotta perheyrityksenä. Yrityksellä on kaiken kaikkiaan 2 000 työntekijää eri puolilla maailmaa. Toimintavuonna 2003–2004 oli liikevaihto 190 miljoonaa euroa. Pääkonttori sijaitsee Selbissä.
Philipp Rosenthalin poika Philip Rosenthal oli yrityksen johdossa, mutta lisäksi hän oli poliitikko.
Vuodesta 1997 on pörssinoteeratun Rosenthal AG:n suurin omistaja ollut Dublinissa sijaitseva brittiläis-irlantilainen Waterford Wedgwood plc. Saksassa Rosenthal on markkinajohtaja korkealaatuisten posliinista ja lasista valmistettujen posliini- ja taidekäsityötuotteiden valmistajana, ja koko maailmassa se on markkinajohtaja yhdessä Waterford Wedgwoodin kanssa.
Monet suomalaiset muotoilijat, kuten Timo Sarpaneva, Nanny Still ja Tapio Wirkkala, ovat suunnitelleet Rosenthalille tuotteita.
Rosenthalin tuotemerkkejä:
Johan von Bonsdorff
Johan ”Seppi” von Bonsdorff (4. kesäkuuta 1940 Porvoo – 8. maaliskuuta 2002 Tammisaari) oli suomalainen toimittaja ja vasemmistoaktivisti. Von Bonsdorff kuului Bonsdorff-suvun aateliseen haaraan. Hänen isänsä oli päätoimittaja Henrik von Bonsdorff.
Bonsdorff opiskeli Helsingin yliopistossa valtio-oppia ja oli aktiivinen eri opiskelijajärjestöissä kuuluen mm. Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajistoon 1961 ja 1963 sekä hallitukseen 1962-63. Lisäksi Bonsdorff toimi Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksessa 1964.
Von Bonsdorff aloitti toimittajanuransa Hufvudstadsbladetin julkaisemassa Nya Pressen -iltapäivälehdessä 1964. Von Bonsdorffin raportointi Vietnamin sodasta, Lähi-idän tapahtumista ynnä muista silloin ajankohtaisista asioista poikkesi kuitenkin lehden virallisesta porvarillisesta linjasta, ja von Bonsdorff erotettiin lehdestä 1968. Tämän jälkeen von Bonsdorff oli vuoden työttömänä ja hänellä oli mahdollisuus osallistua täyspäiväisesti useiden vapaiden kansalaisjärjestöjen toimintaan, muun muassa Tricont-ryhmässä, joka pyrki lisäämään tietoisuutta kolmannen maailman asioista. Hän toimi asiantuntijana muun muassa rikkaiden ja köyhien maiden elintasokuilua pohtineessa tv-kabareessa "Sirkus Europa". Von Bonsdorff oli myös mukana marraskuussa 1968 tapahtuneessa Vanhan ylioppilastalon valtauksessa.
Von Bonsdorff jatkoi toimittajanuraansa Yleisradion ruotsinkielisen ajankohtaistoimituksen palveluksessa ulkomaantoimittajana ja toimituspäällikkönä. Hän oli muutaman vuoden työssä SAK:n kansainvälisellä osastolla ja siirtyi vuonna 1977 Ny Tid -lehden päätoimittajaksi.
Bonsdorff kuului 1979–1985 SKDL:n liittohallitukseen ja oli 1976–1980 yhden kauden Helsingin kaupunginvaltuutettuna.
Vuodesta 1985 von Bonsdorff oli vapaana toimittajana, ja hän teki ulkomaisista aiheista juttuja vasemmistolaisiin lehtiin sekä Yleisradion ruotsinkielisiin ajankohtaisohjelmiin ja Yle Radio 1:n Kolmannen maailman puheenvuoroja -ohjelmasarjaan. Von Bonsdorff julkaisi myös useita kirjoja kansainvälisistä kysymyksistä, muun muassa Tammen julkaisemassa Huutomerkki-sarjassa, ja hänellä oli vakituinen ulkomaankolumni Kansan Uutisten Viikkolehdessä.
Bonsdorff oli myös 2001 perustamassa Suomen Attacia.
Holger Thesleff
Holger Thesleff (s. 4. joulukuuta 1924 Helsinki) on suomalainen antiikintutkija ja filologi. Platonin tuotantoon ja pythagoralaisiin kirjoituksiin erikoistunut Thesleff oli Helsingin yliopiston kreikkalaisen filologian henkilökohtainen professori vuosina 1968–1987.
Thesleffillä on Platonista vakiintuneesta näkemyksestä poikkeavia ajatuksia, jotka hän esittää teoksessaan "Studies in Plato's Two-level Model" (1999). Hän on esimerkiksi sitä mieltä, että Sokrates-dialogit ovat paljon nuorempia kuin aiemmin on esitetty.
Espanjan Grand Prix 1991
Espanjan Grand Prix 1991 oli 514. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 29. syyskuuta 1991 ensimmäistä kertaa Circuit de Catalunya -radalla. Kilpailun voittoon ajoi britti Nigel Mansell. Valmistajien MM-kamppailussa Williams otti ykköspaikan haltuunsa McLarenilta pisteen erolla.
Ryan Nelsen
Ryan Nelsen (s. 18. lokakuuta 1977 Christchurch) on uusiseelantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimi kanadalaisseura Toronto FC:n päävalmentajana vuodet 2013-2014.
Opiskeluaikoinaan Nelsen pelasi Pohjois-Amerikassa Greensboro Collegen ja viimeiset kaksi opintovuotta Stanfordin yliopistossa Kaliforniassa. Ensimmäisenä Stanfordin vuotenaan Nelsen valittiin joukkueen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja toisena vuotenaan hän pääsi NSCAA All-American -joukkueeseen, jossa hän pelasi puolustavampana keskikenttäpelaajana.
Vuoden 2001 Major League Soccerin varaustilaisuudessa D.C. United varasi Nelsenin ensimmäisen varauskierroksen neljäntenä pelaajana. Seuraavat neljä kautta hän pelasi D.C. Unitedin riveissä Major League Soccerissa. Vuonna 2003 hänet nimettiin kapteeniksi ja liigan tähdistöön kauden lopuksi. Seuraavan kauden lopuksi Nelsen valittiin tähdistöön. Neljän Yhdysvaltojen kauden aikana uusiseelantilainen pelasi 68 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia ja antoi viisi syöttöä.
Tammikuussa 2005 Nelsen siirtyi Englantiin ja Blackburniin. Kesällä 2005 hänelle tarjottiin jo uutta kolmen vuoden sopimusta. Kauden päätteksi Blackburnin puolustus oli yksi liigan parhaita, päästettyjen maalien keskiarvo oli 0,67 maali/ottelu. Blackburnissakin joukkueen kapteeniksi nousseesta Nelsenista tuli nopeasti fanien suosikki.
Nelsen siirtyi Tottenhamiin vapaalla siirrolla helmikuussa 2012. Hän pelasi joukkueessa yhteensä kuudessa ottelussa (mukaan lukien cup-ottelut) tehden yhden maalin Cup-pelissä Boltonia vastaan 27. maaliskuuta 2012.
Nelsen allekirjoitti 15. kesäkuuta 2012 Queens Park Rangersin kanssa yhden vuoden sopimuksen.
Nelsen on myös Uuden-Seelannin maajoukkueen kapteeni.
Gene Tierney
Gene Tierney (19. marraskuuta 1920 New York, New York – 6. marraskuuta 1991 Houston, Texas) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Gene Tierneynä pidettiin aikoinaan yhtenä maailman kauneimmista näyttelijättäristä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat luultavasti nimirooli elokuvassa "Laura" (1944) ja naispääosa elokuvassa "Minun on kosto" (1945). Hänen muita tunnettuja elokuvia ovat muun muassa "Taivas odottakoon", "Suurkaupungin yö" ja "Sinuhe, egyptiläinen". Gene Tierneyn viimeinen elokuva valmistui vuonna 1964. Hänellä on elokuvaurastaan tähti Hollywood Walk of Famella.
Gene Tierney oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa, hänen ensimmäisestä avioliitostaan Oleg Cassinin kanssa hänellä oli kaksi lasta.