hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
David McCallum
David Keith McCallum (s. 19. syyskuuta 1933 Glasgow) on brittiläinen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiolevitykseen tehdyissä sarjoissa 1950-luvun lopulta alkaen.
McCallumin tunnetuimpia roolihahmoja on agentti Illya Kuryakin sarjassa "Napoleon Solo". 1970-luvulla hän näytteli toisen maailmansodan aikaan sijoittuneessa vankileiridraamassa "Colditz" ja sarjassa "Näkymätön mies". 1980-luvulla hänet nähtiin suositussa mysteerisarjassa "Safiiri ja Teräs" yhdessä Joanna Lumleyn kanssa. 2000-luvulla McCallum on esiintynyt televisiosarjassa "NCIS Rikostutkijat". Hieman aiemmin McCallum esitti samaista Ducky Mallardin roolihahmoa myös sarjassa Kunnian miehet.
McCallum on myös esiintynyt teatteriproduktioissa.
Boris Gelfand
Boris Gelfand (s. 24. kesäkuuta 1968) on israelilainen shakin suurmestari ja shakkikirjailija. Vuonna 2010 Gelfand voitti FIDE:n maailmancupin, mikä avasi hänelle paikan kahdeksan pelaajan joukkoon mm-ehdokasotteluihin. Ehdokasotteluiden finaalissa Gelfand kukisti Aleksandr Grištšukin ja saavutti oikeuden haastaa Viswanathan Anandin maailmanmestaruudesta vuonna 2012. MM-ottelussa tilanne oli pitkien pelien jälkeen tasan molempien voitettua yhden pelin. Lopulta mestaruus ratkaistiin neljässä nopean shakin katkaisupelissä, jotka voitti Anand pistein 2½ - 1½, joten Anand säilytti mestaruutensa.
Gelfand syntyi Minskissä, Valko-Venäjällä. Hän muutti Israeliin vuonna 1998 ja asuu nykyisin Rishon LeZionissa.
Gelfand voitti Neuvostoliiton juniorien maailmanmestaruuden 17-vuotiaana ja juniorien Euroopan mestaruuden kaksi vuotta myöhemmin. Hän saavutti suurmestarin arvon vuonna 1989. Hän on voittanut noin 30 turnausta ammattilaisurallaan, mukaan lukien turnaukset
Wijk Aan Zeessa (vuonna 1992 and 1994), ensimmäisen sijan Bielissä (1993), Dos Hermanas-turnauksen (1994), Belgradissa (1995), Tilburgissa (1996), Malmössä (1999) ja Pamplonassa 2004.
Gelfand ei ollut yksi suosikeista shakin MM-turnauksessa 2007, mutta hän yllätti sijoittumalla siinä kolmanneksi jakaen saman pistemäärän toiseksi tulleen Vladimir Kramnikin kanssa.
Vuonna 2010 Gelfand voitti FIDE:n maailmancupin, mikä avasi hänelle paikan kahdeksan pelaajan joukkoon mm-ehdokasotteluihin. Neljännesfinaaleissa Gelfand voitti Şəhriyar Məmmədyarovin pistein 2½–1½. Semifinaaleissa vastaan tuli Veselin Topalovin kukistanut Gata Kamski. Tilanne oli pitkien pelien ja nopean shakin jälkeen tasan, mutta Gelfand oli parempi pikashakissa. Kuuden pelin mittaisessa finaalissa Gelfand kukisti Aleksandr Grištšukin viimeisen pelin voitollaan ja saavutti oikeuden haastaa Viswanathan Anandin maailmanmestaruudesta vuonna 2012.
Vuoden 2012 maailmanmestaruusottelussa tilanne oli pitkien pelien jälkeen tasan molempien voitettua yhden pelin. Lopulta mestaruus ratkaistiin neljässä nopean shakin katkaisupelissä, jotka voitti Anand pistein 2½ - 1½, joten Anand säilytti mestaruutensa.
Jarmo Leppiniemi
Jarmo Leppiniemi (s. 16. helmikuuta 1948 Jurva) on kauppatieteiden tohtori. Hänellä on laskentatoimen professuuri Helsingin kauppakorkeakoulussa vuodesta 1990 sekä useita neuvosto- ja hallitusjäsenyyksiä eri yhtiöissä ja yhteisöissä. Leppiniemi syntyi Jurvassa, mutta kävi koulunsa Porissa. Hän opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa, jonka assistentiksi hänet vuonna 1972 nimitettiin. Helsingin kauppakorkeakoulun ylioppilaskunta valitsi hänet vuoden opettajaksi vuonna 1985.
Jarmo Leppiniemi toimi Osakesäästäjien Keskusliiton puheenjohtajana 24 vuotta vuoteen 2008. Toukokuussa 2008 hän luopui tehtävästään ja hänet valittiin liiton kunniapuheenjohtaksi. Leppiniemi on puhunut osakesijoittamisen puolesta asiantuntijana ja muun muassa Ilta-Sanomien kolumnistina.
Chris Paul
Christopher Emmanuel ”Chris” Paul (s. 6. toukokuuta 1985 Winston-Salem, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on muun muassa moninkertainen NBA:n tähdistöjoukkuelainen, tähdistöottelupelaaja, riistotilaston voittaja ja syöttötilaston voittaja sekä kaksinkertainen olympiavoittaja.
Paul on pelannut NBA-tasolla kaudesta 2005–2006 lähtien. Hän aloitti New Orleans Hornetsissa, kaudesta 2011–2012 vuoteen 2017 asti hänen seuranaan oli Los Angeles Clippers ja kesällä 2017 hän siirtyi Houston Rocketsiin.
Pohjoiscarolinalainen Paul opiskeli West Forsyth High Schoolissa ja Wake Forestin yliopistossa. Hän sai NBA-kauden 2005–2006 jälkeen palkinnon. Vuonna 2008 hän pelasi ensimmäistä kertaa ssa ja valittiin kauden päätteeksi liigan ykköstähdistökentälliseen. Hän oli ykkönen riisto- ja syöttökeskiarvoissa kaudella 2008–2009.
Ennen kautta 2011–2012 Paul oli pitkään siirtohuhujen kohteena. Hänet ehdittiin jo kaupata Los Angeles Lakersiin, mutta muiden omistajien tuli hyväksyä kauppa, sillä Hornets oli liigan omistuksessa. Muiden omistajien hylättyä kaupan Paul siirtyikin lopulta kaupungin toiseen joukkueeseen, Los Angeles Clippersiin.
Kesäkuussa 2017 Paul siirtyi Houston Rocketsiin.
Paul on maajoukkuetasolla edustanut Yhdysvaltoja useaan otteeseen. Hän kuului joukkueeseen, joka voitti MM-pronssia Japanissa 2006 sekä oli osana olympiakultaa voittaneissa joukkueissa Pekingin olympialaisissa 2008 ja neljä vuotta myöhemmin Lontoon olympialaisissa 2012.
You Us It!
You Us It! on brittiläisen punk-yhtye 999:n kolmastoista albumi. Albumi sisältää hittejä, kuten ""Bye Bye England"" ja ""Black Flowers For The Bride"". Albumi nauhoitettiin vuonna 1993.
Tata Group
Tata Group () on kansainvälinen konglomeraatti, jonka pääkonttori on Intian Mumbaissa. Se on Intian suurin yksityinen yritys ja toimii teräs-, auto-, tietotekniikka-, viestintä-, voimayhtiö-, tee- ja hotellialoilla.
Yhtymä sai nimen perustajansa Jamsetji Tatan mukaan, joka perusti kangasalan yrityksen vuonna 1874. Tatan perheen edustajia on ollut lähes tauotta yhtymän johdossa. Nykyisin valtaa käyttää viidennen sukupolven edustaja Ratan Tata. Konserni laajensi hotellialalle 1904, teräkseen 1912, moottoreihin 1945 ja autoihin 1954. Tata Steel on Aasian ensimmäinen ja Intian suurin yksityinen teräsyhtiö, joka on nykyisin maailman kuuden suurimman teräsyhtiön joukossa. Tata Motors on yhtymän autovalmistaja. Tata Global Beverages on puolestaan yhtymän virvoitusjuomakonserni, joka on yksi maailman viidestä suurimmasta teen valmistajasta.
Vuonna 2008 Tata Group julkisti maailman halvimman auton, 1 800 euroa maksavan Tata Nanon. Yritys kävi myös neuvotteluja Fordin kanssa Jaguarin ja Land Roverin ostamisesta Tata osti ne lopulta 2,3 miljardilla dollarilla eli noin 1,5 miljardilla eurolla.
Mühlburg
Mühlburg on Karlsruhen kaupunginosa. Sen läpi virtaa Albjoki. Mühlburgissa asukasluku on 15 699 (2006).
Ensimmäiset maininnat Mühlburgista ovat vuodelta 1248. Tuolloin kaupungin nimi oli "Mulenberc". Kaupunki sai vuonna 1670 kaupungin oikeudet. Vuonna 1886 Mühlburg yhdistettiin Karlsruheen – tuolloin kaupungin asukasluku oli noin 4 100 ja pinta-ala 2,10 km².
Vuodesta 1901 lähtien Karlsruhen satama Reinissä on sijainnut Mühlburgissa. Mühlburgin kuuluisin asukas on Karl Benz, joka syntyi siellä vuonna 1844.
Friedrich Overbeck
Johann Friedrich Overbeck ( 3. heinäkuuta 1789 Lyypekki – 12. marraskuuta 1869 Rooma, Italia) oli saksalainen taidemaalari, piirtäjä ja kuvittaja.
Overbeck muutti 1809 Roomaan. Hän oli nasareenien merkittävimpiä taiteilijoita. Tyylillisesti hänen uskonnollinen taiteensa muistutti Rafaelia ja Peruginoa.
Luettelo Suomen kunnista vuonna 2008
Taulukko sisältää Suomen kuntien tietoja vuodelta 2008 lajiteltavassa taulukossa. Lisätyt tiedot ovat pinta-ala, asukasmäärä ja asukastiheys.
Coelurosauravus
Coelurosauravus ("onttoluinen liskolintu") oli permikaudella puissa elänyt matelija. Se oli yksi ensimmäisistä liitävistä selkärankaisista.
"Coelurosauravuksella" oli selässä pitkiä luusauvoja, joiden väliset ihopoimut toimivat siipinä. Pieni ja kevyt kallo auttoi "Coelurosauravusta" pysymään kauan ilmassa. Liitäessään se piti eturaajansa ojennettuina ja käytti häntäänsä peräsimenä. Se saattoi myös levittää siipensä nostaekseen lämpötilaansa kun se otti aurinkoa puiden rungoilla. Sen taipuisat kynnelliset sormet auttoivat sitä pysymään kiinni puissa. "Coelurosauravusten" uskotaan saalistaneen ja levänneen parvissa. Toisin kuin myöhemmin elänyt "Kuehneosaurus", "Coelurosauravus" pystyi laskostamaan siipensä levätessään. Niiden ravintoa olivat suuret hyönteiset, joita ne murskasivat terävillä hampaillaan. "Coelurosauravuksen" pituus oli 30-40 cm ja siipien kärkiväli noin 30 cm.
Ensimmäiset "Coelurosauravuksen" jänteet löysi eräs kuparikaivostyömies Englannista vuonna 1910. Tämän jälkeen on löytynyt lisää näytteitä Englannista, Madagaskarilta ja 1980-luvun loppupuolella Itä-Saksasta Kupershieferin muodostumasta.
Jerry Mathers
Jerry Mathers (s. 2. kesäkuuta 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan muun muassa televisiosarjasta "Leave It to Beaver", joka esitettiin alun perin vuosina 1957–1963.
Mathers esiintyi myös elokuvissa, joista eräs on Alfred Hitchcockin "Mutta... kuka murhasi Harryn?" (1955). Hän aloitti uransa hyvin varhain; hänet nähtiin mainoksessa jo kaksivuotiaana.
Suurimman maineensa Iowan Sioux Cityssä syntynyt Mathers saavuttikin juuri lapsinäyttelijänä. Hän valmistui Notre Dame High Schoolista 1967 ja myöhemmin Kalifornian yliopistosta. 1960-luvun viimeisinä vuosina Yhdysvalloissa alkoi levitä virheellinen huhu, jonka mukaan Mathers olisi saanut surmansa Vietnamissa.
Mathersilla on kolme lasta. Hän sairastaa aikuisiän diabetesta.
Hugh Beaumont
Eugene Hugh Beaumont (16. helmikuuta 1909 – 14. toukokuuta 1982) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten roolista televisiosarjassa "Leave It to Beaver" (1957–1963).
Beaumont syntyi Kansasissa ja valmistui yliopistosta teologian maisteriksi. Hän oli vuodesta 1942 naimisissa näyttelijä Kathryn Adamsin kanssa ja sai kolme lasta.
Jonkin verran myös ohjaus- ja käsikirjoitustöissä vaikuttanut Beaumont kuoli sydänkohtaukseen ollessaan 73-vuotiaana vierailulla Münchenissä, Saksassa.
Tony Dow
Anthony Lee "Tony" Dow (s. 13. huhtikuuta 1945) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten roolista televisiosarjassa "Leave It to Beaver" (1957–1963).
Dow syntyi Hollywoodissa, Los Angelesissa. Hän on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Hän kärsii kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä.
Luna 5
Luna 5 () oli Neuvostoliiton kuuluotain, joka yritti pehmeää laskeutumista Kuun pinnalle. Jarrutusrakettijärjestelmän vian vuoksi se törmäsi kuun pintaan Pilvien mereen Mare Nubiumiin 10. toukokuuta 1965.
Se oli toinen Neuvostoliiton luotain, joka pääsi Kuuhun asti. Luna 5:n ja sen edeltäjän Luna 4:n välissä Neuvostoliitolla oli ollut kolme epäonnistunutta laukaisuyritystä maaliskuussa 1964, huhtikuussa 1964 ja huhtikuussa 1965, ja lisäksi Kosmos 60, joka pääsi maan kiertoradalle asti.
Emmanuel Lewis
Emmanuel Lewis (s. 9. maaliskuuta 1971) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten nimiroolista televisiosarjassa "Webster" (1983–1989).
Lewis syntyi New Yorkin Brooklynissä ja valmistui Clark Atlanta Universitysta. Vaikka hänen maineensa perustuu pitkälti hänen urasaavutuksiinsa lapsuus- ja nuoruusiällä, hän on jatkanut näyttelemistä aikuisuuteensa asti. Lewis oli vuosien 1984–1987 aikana neljästi ehdolla Young Artist Awardin saajaksi ja voitti neljä People's Choice Awardia.
Lewis on tuntemattomista syistä epätavallisen lyhyt, vain 1,30 metrin mittainen.
Luna 6
Luna 6 () oli Neuvostoliiton kuuluotain, jonka piti yrittää pehmeää laskeutumista Kuun pinnalle. Se oli rakenteeltaan samanlainen kuin Luna 5. Kesken lennon tehdyn korjausliikkeen epäonnistumisen takia Luna 6 ohitti Kuun 161 000 kilometrin päästä kesäkuussa 1965.
Tony Anselmo
Tony Anselmo (s. 18. helmikuuta 1960 Salt Lake City, Utah) on yhdysvaltalainen animaattori ja ääninäyttelijä, joka tunnetaan Aku Ankan ääniroolista.
Anselmo kiinnoistui jo nuorena piirtämisestä. 16-vuotiaana hän esitteli portfolionsa Ollie Johnstonille ja Jack Hannahille, jotka lähettivät hänet opiskelemaan "California Institute of the Artsiin" kolmeksi vuodeksi. Tämän jälkeen Anselmo työskenteli aluksi harjoittelijana ja myöhemmin animaattorina Disneyllä 1980-luvulla. Tuolloin hän ystävystyi alkuperäisen Aku Ankan ääninäyttelijän Clarence Nashin kanssa.
Animaattorina Anselmo on ollut tekemisissä Disneyn tuottamien elokuvien parissa 1980-luvulta lähtien. Hän on työskennellyt muun muassa elokuvissa Basil Hiiri, mestarietsivä; Oliver ja kumppanit; Leijonakuningas; Mulan sekä Nalle Puh ja möhköfantti. Hän oli myös 1990-luvulla mukana tekemässä Simpsoneihin hahmojen sommittelua. Saadessaan Aku Ankan roolin Anselmo on tehnyt aikaisempaa vähemmän töitä piirtämisen parissa.
Anselmo ja Nash viettivät usein aikaa yhdessä työpaikalla. Nash opettikin Anselmolle käyttämiään tekniikoita Akun äänen tuottamiseksi. Vasta pitkän harjoittelun tuloksena Anselmo oppi imitoimaan Akun ääntä. Nashin joutuessa sairaalaan vuonna 1985 leukemian vuoksi, Anselmo vieraili hänen luonaan. Samassa yhteydessä Nash kertoi haluavansa Anselmon jatkavan Akun roolissa. Myöhemmin samana vuonna Nashin kuollessa Anselmo on toiminut Akun äänenä vuodesta 1986 lähtien muun muassa Ankronikassa, Mikin juhlashow'ssa, Hopon poppoossa, Nokkapokassa, Akun tehtaassa ja Mikin klubissa sekä muutamissa videopeleissä.
Luna 7
Luna 7 () oli Neuvostoliiton kuuluotain, joka yritti pehmeää laskeutumista Kuun pinnalle. Jarrutusrakettijärjestelmä käynnistyi liian aikaisin ja luotain törmäsi kuun pintaan Myrskyjen valtamereen Oceanus Procellarumiin 7. lokakuuta 1965, viisi kuukautta sen jälkeen kun Luna 5 oli tuhoutunut lähes samalla tavalla.
Luna 8
Luna 8 () oli Neuvostoliiton kuuluotain, joka yritti pehmeää laskeutumista Kuun pinnalle. Jarrutusrakettijärjestelmä käynnistyi liian myöhään ja luotain törmäsi kuun pintaan Myrskyjen valtamereen Oceanus Procellarumiin 6. joulukuuta 1965.
Kaksi kuukautta sen jälkeen kun Luna 7 oli tuhoutunut lähes samalla tavalla, ja viisi kuukautta Luna 5:n epäonnistuneen laskeutumisyrityksen jälkeen, Luna 8 pääsi näistä lähimmäs onnistumista, ja se ehti kokeilla monia teknisiä uutuuksia kuten tähtien mukaan suunnistamista ja radiolaitteiden käyttöä maasta käsin.
Guyanan dollari
Guyanan dollari (GYD) on Guyanan virallinen valuutta vuodesta 1839 alkaen, ja joka on ollut käytössä nykyisessä muodossaan vuodesta 1951 lähtien. Valuutan tunnuksena käytetään $-merkkiä tai tarvittaessa GY$-merkintää. Guyanan dollari jakautuu 100 senttiin, joskin senttiarvoisia kolikkoja ei ole enää inflaation vuoksi yleisesti käytössä.
Yleiset kolikkoarvot ovat $1, $5 ja $10 ja seteliarvot $20, $100, $500 ja $1 000.
Vepsän koulu (Kuhmo)
Vepsän koulu on Etelä-Kuhmossa Vepsän kylällä. Koulu rakennettiin vuosina 1955–1956 ja opetus alkoi syksyllä 1956. Koulu toimi ala-asteena. Koulu lakkautettiin oppilasmäärien vähyyden vuoksi vuonna 2002 syksyllä.
King Vidor
King Wallis Vidor (8. helmikuuta 1894 Galveston, Texas, Yhdysvallat – 1. marraskuuta 1982 Paso Robles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Vidorin ohjaajanura kattoi vuodet 1913–1980. Hän oli viidesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi ja hänet palkittiin vuonna 1979 kunnia-Oscarilla. Hän voitti Venetsiassa Kultaisen leijonan elämäntyöstä (1982) ja oli ehdolla Golden Globen saajaksi (1957). Hän toimi vuosina 1936–1938 Screen Directors Guildin johdossa.
Vidor esiintyi Walter Kleinin roolissa James Tobackin elokuvassa "Rahan voima" ("Love and Money", 1982).
Hänen töidensä joukossa ovat "Salama iskee kahdesti" (1951) ja "Sota ja rauha" (1956).
King Vidor syntyi Galvestonissa Texasissa 1894. Lapsena hän selvisi hengissä tuhoisasta Galvestonin hurrikaanista syyskuussa 1900. Nuorena hän työskenteli paikallisessa elokuvateatterissa ensin lipunrepijänä ja myöhemmin koneenkäyttäjänä. Hän ehti työskennellä amatöörivalokuvaajana ennen kuin ryhtyi kuvaamaan uutiselokuvia paikallisista tapahtumista.
Vidor oli kolmesti naimisissa. Ensimmäisen vaimonsa Florence Vidorin kanssa (naimisissa 1914–1924) hän sai yhden lapsen. Eleanor Boardmanin kanssa hän oli naimisissa 1926–1931 ja sai kaksi lasta. Viimeinen avioliitto Elizabeth Hill Vidorin kanssa alkoi vuonna 1937 ja kesti ohjaajan kuolemaan saakka.
Vidorin Oscar-ehdokkuudet
Vidorilla on tähti Hollywood Walk of Famella osoitteessa 6743 Hollywood Boulevard.
Luettelo Suomen pääministereistä
Suomen pääministeri on Suomen valtioneuvoston eli hallituksen johtaja. Ensimmäinen pääministeri oli senaatin puheenjohtaja Pehr Evind Svinhufvud, joka nimitettiin virkaan 27. marraskuuta 1917.
Tässä on lueteltu pääministerit aakkosjärjestyksessä, toimijärjestyksessä ja pääministeripäivien määrän järjestyksessä. Nykyisen pääministerin Juha Sipilän osalta pääministeripäivät päivittyvät itsestään (tilanne ).
Dabba Wallah
Dabba Wallah tai dabbawalla on ammatti Intian Mumbaissa, ja näiden ammatinharjoittajien osuuskunta, joka työllistää noin viisituhatta jäsentään.
Dabbawallat kuljettavat metallisia lounasastioita työpaikoille joko asiakkaidensa kotiväeltä tai erillisestä lounaskeittiöstä. Palvelu on aloitettu 1880-luvulla. Sitä pidetään taidokkaana tiedonhallinnan näytteenä, sillä dabbawallat kuljettavat päivittäin lähes 200 000 ruoka-annosta, valituksia tulee erittäin vähän ja koko järjestelmä toimii ilman korkeaa teknologiaa.
Itävaltalainen holokaustin muistotyöpalvelu
Itävaltalainen holokaustin muistotyöpalvelu ("Gedenkdienst") on vaihtoehto Itävallan pakolliselle ase-/siviilipalvelukselle. Siihen osallistuvat palvelevat joukkotuhojen muistolle perustetuissa instituutioissa.
Itävaltalaisen holokaustin muistotyöpalvelun perusti Andreas Maislinger, politiikantutkija Innsbruckista. Maislinger on työskennellyt vapaaehtoisena Auschwitz-Birkenau –museossa, missä idea muistotyöpalveluohjemasta syntyi.
1991 Andreas Maislinger alkoi kehittää itsenäistä, joskin pitkälti hallituksen rahoittamaa järjestöä, jonka nimeksi tuli Austrian Holocaust Memorial Service. Itävaltalaisen holokaustin muistotyöpalvelun tarkoitus on tunnustaa Itävallan osa holokaustin kollektiivisesta vastuusta. Muistotyöpalvelu tarjoaa apua holokaustiin liittyville arkistoille ja museoille. Vuodesta 1992 lähtien työhön on lähetetty noin 400 harjoittelijaa.
Itävaltalaisen holokaustin muistotyöpalvelujärjestö perusti "Itävaltalaisen holokaustin muistopalkinnon" ( "AHMA") vuonna 2006.
Itävaltalainen ulkomaillapalvelus on järjestön perusta, ja Itävallan hallitus on valtuuttanut sen lähettämään harjoittelijoita kumppanuusorganisaatioissa maailmanlaajuisesti.
Vepsä (Kuhmo)
Vepsän kylä sijaitsee Etelä-Kuhmossa Vepsänjoelta Nurmesrajalle saakka. Lännessä on naapurikylänä Katerma ja idässä Korpisalmi.
Vepsälle on tullut ensimmäinen asukas 1600-luvulla Pihlajanvaaralle (nykyinen Toivola). Myöhemmin asukkaita tuli lisää Vepsänjärven rannoille sekä myös Kuhmon kirkonkylälle päin. Varhaisina aikoina oli toistakymmentä taloa sekä joitakin pienempiä mökkejä, joista pulavuosina moni autioitui. Toimeentulo oli silloin paljolti kalastuksen ja metsästyksen sekä muutaman lehmän ja ns. pienkarjan varassa. Myöhemmin metsätyöt antoivat mahdollisuuksia lisäansioihin.Traktoreiden ja muiden koneiden yleistyessä 1950-luvulla peltojen pinta-alat lisääntyivät vähitellen. Nykyisin on Vepsällä maidontuotantoon erikoistuneita karjatiloja kuusi. Viljelysalat ovat vuokrapellot mukaan luettuna keskimäärin 40 ha:n paikkeilla ja työkoneet ovat tarvittavan tehokkaita.
Vepsä oli pitkään ”korvessa”, sillä sinne ei ollut tietä. Tieyhteydet kuitenkin paranivat lopulta:
Rickie Hyvärinen
Rickie Hyvärinen (s. 28. elokuuta 1980 Hässelby, Ruotsi) on suomalainen salibandyn pelaaja.
Hyvärinen aloitti uransa ruotsalaisseura Hässelby Hawksissa ja siirtyi sitten Råsunda IS:ään. Välillä hän pelasi puoli kautta Haningessa mutta palasi Råsundaan, josta sittemmin tuli nimenmuutoksen jälkeen Caperio/Täby. Kaudella 2006–2007 Hyvärinen oli Ruotsin liigan pistepörssissä neljäs ja pudotuspelien pistepörssissä toinen.
Hyvärinen on pelannut Suomen maajoukkueessa yksitoista maaottelua 11. marraskuuta 2008 mennessä. Joulukuussa 2008 hän kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Hän teki MM-turnauksen loppuottelussa yhden maalin ja antoi kolme maaliin johtanutta syöttöä, ottelun ratkaissut jatkoaikamaali mukaan lukien. Hänet palkittiin loppuottelun parhaana pelaajana.
Huhtikuussa 2010 Hyvärinen valittiin vuoden parhaaksi salibandypelaajaksi Ruotsissa. Puolestaan vuoden 2010 joulukuussa Hyvärinen valittiin maailman toiseksi parhaimmaksi pelaajaksi.
Dr. Kawashima’s Brain Training: How Old Is Your Brain?
Dr. Kawashima’s Brain Training: How Old Is Your Brain? on Nintendon kehittelemä pulmapeli Nintendo DS -käsikonsolille. Se julkaistiin ensin Japanissa ja myöhemmin Pohjois-Amerikassa, Euroopassa, Australiassa ja Etelä-Koreassa.
"Brain Training" sisältää kokoelman erilaisia älypelejä, kuten matemaattisia laskutehtäviä ja Sudokuja, jotka on suunniteltu pitämään yllä aivojen toimintakykyä. Kaikkien pelien pelaamiseen käytetään joko kosketusnäyttöä tai mikrofonia.
"Brain Training" on suunniteltu pelattavaksi hieman päivittäin, kuten "Nintendogs"-pelit tai "". Pelattaessa Nintendo DS:ää pidetään kädessä poikittain siten, että oikeakätisillä Nintendo DS:n kosketusnäyttö on oikealla puolella ja vasenkätisillä vasemmalla puolella. Toisessa kädessä pidetään Nintendo DS:n stylus-kynää. Kaikkia pelejä pelataan siten, että pelaajan täytyy joko kirjoittaa vastauksensa kosketusnäytölle tai puhua mikrofoniin. Ennen kuin pelaaja voi aloittaa varsinaisen päivittäisen harjoittelun, "Daily Training" -pelimuodon, tämän täytyy antaa nimensä ja syntymäaikansa.
Itävaltalainen holokaustin muistopalkinto
Itävaltalainen joukkotuhon muistotyöjärjestö (eng. Austrian Holocaust Memorial Service, "AHMS") perusti Itävaltalaisen Holokaustin Muistopalkinnon (eng. Austrian Holocaust Memorial Award, "AHMA") vuonna 2006. Palkinto myönnetään vuosittain henkilölle, joka on osoittanut erityistä vaivannäköä Shoan muistotyössä. Vuodesta 1992 nuoret itävaltalaiset ovat levittäneet AHMAa yli 20 maassa ympäri maailmaa, muun muassa Saksassa, Australiassa ja Yhdysvalloissa. Nuoret itävaltalaiset tuntevat vastuunsa maailmanlaajuisesti itävaltalaisten kansallissosialistien rikoksista.
17.10.2006 Pan Guang, kiinalainen historioitsija, sai ensimmäisen AHMA-palkinnon.
Brasilialaiselle journalistille, Alberto Dinesille, annettiin AHMA lokakuussa 2007 Itävallan konsulaatissa Rio de Janeirossa hänen pyrkimyksistään perustaa museo, joka olisi omistettu Stefan Zweigille, ja hänen kirjastaan “Morte no paraiso, a tragedia de Stefan Zweig”.
17.3.2008 ranskalainen natsien uhri Robert Hébras, joka pakeni natsien joukkomurhia Oradourista, saa vuoden 2008 AHMAn Itävallan suurlähetystöltä Ranskassa.
Parhaat (Lea Laven)
Parhaat on Lea Lavenin kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1995.
Kulhon Kunto
Kulhon Kunto on urheiluseura, joka toimii Kontiolahden Kulhon kylässä, Joensuun rajalla. Sen virallinen nimi on Voimistelu- ja Urheiluseura Kulhon Kunto ry. Seuran lyhenne on KuKu.
Seura on tunnettu erityisesti pesäpallotoiminastaan. Miesten joukkue on pelannut maakunta- ja suomensarjassa. Toinen tärkeä laji on salibandy. Miehet nousivat kaudelle 2008-2009 IV-divisioonaan. Seurassa pelataan myös lentopalloa. sulkapalloa ja perhesählyä. Lapsille on voimistelukerhoja.
Sähkökatkos
Sähkökatkoksella tarkoitetaan häiriötä, jolloin sähkön jakelu keskeytyy. Katkos voi levittäytyä joskus laajalle alueelle, jolloin jopa tuhannet taloudet ovat vailla verkosta saatavaa sähköä. Jos sähkökatkos koskee yksittäistä taloutta, kannattaa tarkistaa asunnon sähkökeskuksen sulakkeet.
Sähkökatkoksen voi aiheuttaa esimerkiksi oikosulku tai ilmastollinen syy, kuten ukkosen aiheuttama ylijännite tai myrsky, jolloin puita voi kaatua sähkölinjoille.
98–99 prosenttia sähkökatkoksista saa alkunsa sähkönjakeluverkossa. Katkoksia voitaisiin siis välttää hankkimalla energia käyttöpaikan läheltä.
Pahimmillaan sähkökatkos voi johtaa jopa ihmishenkien menettämiseen. Tämän estämiseksi sairaaloissa on sähkökatkosten varalta omat varavoimalat, joista saadaan virta sairaalalaitteisiin ja elintoimintoja ylläpitäviin laitteisiin katkoksen sattuessa. Myös esimerkiksi ydinvoimaloissa ovat omat varavoimalat siltä varalta, että sähköverkot pettävät, tai sattuu jokin muu onnettomuus joka katkaisee sähköt voimalan välttämättömistä, reaktoria ohjaavista ja sen toimintaa ylläpitävistä laitteista.
Myös sähkön jakeluasemat ovat akkuvarmistettu, jolloin mahdollistetaan sähkönjakelun ohjaus etänä. Akkuvarmistus sähköasemilla ei kuitenkaan mahdollista keskeytyneen sähkönjakelun tilapäistä sähköntoimitusta sähkönkäyttäjille, eli kuluttajille. Lisäksi sähkönjakeluun tarvittavat kojeet ovat sähköasemilla useimmiten kahdennettu, jolloin toisen vikaantuessa, voidaan jakelua jatkaa, kunnes hajonnut koje vaihdetaan ehjään.
Monissa julkisissa ja suurissa rakennuksissa myös käytetään erillistä, sähköverkosta erotettua hätäverkkoa, joka saa virran rakennuksen sähköhuoneessa sijaitsevista akuista. Vaikka varsinaisen sähköverkon virta katkeaisi, hätäverkko toimii edelleen akkujen ansiosta, ja sen tarkoitus on muun muassa pitää hätävalaisimet toiminnassa.
Hätäverkon johdot ovat aina kirkkaanpunaisia, ja erottuvat näin helposti muun verkon tavallisesti valkoisista tai harmaista johdoista.
Jos sähkökatkos kestää yli 12 tuntia, tulee sähkölaitoksen maksaa asiakkaalle korvaus, joka on 10 prosenttia vuotuisesta verkkopalvelumaksusta. Jos katkos kestää yli viisi vuorokautta, keskeytyksestä maksettava korvaus on vuotuisen verkkopalvelumaksun suuruinen. Vaikka katkos ei kestäisikään 12 tuntia, korvausta voi hakea, esimerkiksi jos katkos aiheuttaa taloudellista vahinkoa.
Fender Precision Bass
Fender Precision Bass ("P-Bass") on Fender -kitarayhtiön ensimmäinen massatuotantoinen lankkukoppainen sähköbasso.
1940-luvulla sähköisellä äänentoistolla alkoi olla entistä suurempi rooli populaarimusiikissa, ja tätä myötä myös sähköinen äänenvahvistus alkoi kehittyä. Vuonna 1950 Leo Fender kehitti prototyypin ensimmäisestä sähköbassosta: Fender Precision Bass.
Ensimmäiset sähköbassot olivat malliltaan ja periaatteeltaan tavallisia akustisia kontrabassoja, joiden soittajat asettivat sähkökitaran elektromagneettisen mikrofonin kontrabassonsa alle, ja yhdistivät tämän muunneltuun, bassotaajuuksia paremmin toistavaan kitaravahvistimeen. Vaihtoehtoisesti kitaristit soittivat kappaleiden basso-osuudet käyttäen kitaroidensa paksuimpia ja matalimmilla sävelillä soivimpia kieliä.
Fender Precision Bass oli ensimmäinen varsinainen sähköbasso, jonka runko oli umpipuuta (ns. lankkubasso) ja siinä olivat sähkömagneettiset mikrofonit. Precision Bass ( = tarkkuus) sai nimensä basson kaulassa olevista nauhoista. Kontrabasson kaulassa ei ole nauhoja, joten oikeihin nuotteihin osuminen vaatii ääretöntä tarkkuutta. Precision Bass toi basisteille mahdollisuuden soittaa bassoaan helpommin, ja silti saada sävelet nuotilleen. Precision Bassista on kuitenkin valmistettu myös nauhatonta mallia.
P-bassossa mikrofoni oli alun perin yksikelainen, mutta vuonna 1957 kehitettiin ns. jaettu mikrofoni jossa mikrofoni jaettiin kahteen erilliseen osaan. Tässä mikrofonityypissä kela on kahden yksittäisen magneettisydämen ympärillä, ja kelat ovat limittäin toistensa päällä, kytkettynä sarjaan. Tämä rakenne ja kytkentä estää yksikelaisille mikrofoneille tyypillisen huminan.
Näissä mikrofoneissa on myös kummassakin puoliskossa neljä napapalaa, jotka vastaanottavat paremmin perinteisen yksikelaisen P-basson kielten voimakkaasti värähtelevien kielten signaalin.
P-basso on säilyttänyt suosionsa basistien keskuudessa näihin päiviin saakka sen omintakeisen soinnin ja vähäisen häiriöalttiudensa tähden. P-bassoja on saatavilla useilta eri valmistajilta korkealuokkaisista huippuinstrumenteista aina huokeisiin malleihin saakka.
P-basson mikrofoni on myös muodostunut äänentoistoteknologiassa omaksi käsitteekseen jaettuna mikrofonina. Erillisiä jaettuja P-Bass -mikrofoneja valmistavat useat valmistajat, tunnetuimmista mainiten esimerkiksi EMG, Seymour Duncan, Bartolini ja DiMarzio.Joillekin tunnetuille basisteille, kuten esimerkiksi Duff McKaganille ja Green Dayn Mike Dirntille Fender on suunnitellut omat Signature- eli nimikkomallit Precision Bassista.
Kalevan kisat 1995
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1995 Lapualla 20.–23. heinäkuuta. Naisten ohjelmassa oli ensimmäistä kertaa 5 000 metrin juoksu 3 000 metrin juoksun sijaan. Kalevan maljan voitti Turun Urheiluliitto.
Kalevan kisat 1996
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1996 Tampereella 4.–7. heinäkuuta. Kilpailupaikka oli Ratinan stadion. Kalevan maljan voitti Oulun Pyrintö.
John Winter
John Winter (3. joulukuuta 1924 – 5. joulukuuta 2007) oli australialainen korkeushyppääjä, joka voitti olympiakultaa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa tuloksella 198 cm.
Winterin kyvyt huomattiin tämän ollessa 15-vuotias ja hän kilpaili koulujenvälisessä urheilukilpailussa ja voitti alle 16-vuotiaiden korkeuden tuloksella 179 cm ja yleisen sarjan tuloksella 185 cm.
Hän palveli Australian ilmavoimissa toisen maailmansodan aikana ja oli sodan loppuvaiheessa liittymässä Vickers Wellington-pommikonelaiveeseen. Sodan jälkeen hän jatkoi kilpailemista ja voitti Australian mestaruuden vuosina 1947 ja 1948.
Seuraavana vuonna hän liittyi Australian olympiajoukkueeseen, mutta häntä ei kuitenkaan pidetty vahvana mitaliehdokkaana. Winter ja Georges Damitio käyttivät muista kilpailijoista poikkeavaa tekniikkaa. Kilpailusta tuli pitkä ja se kesti useita tunteja ja suurimman osan aikaa satoi vettä. Korkeudesta 195 cm oli hyppäämässä viisi hyppääjää ja ratkaisu saatiin vasta korkeudesta 198 cm, jonka Winter ylitti ainoana kilpailijana.
Lontoon olympialaisten jälkeen Winter viipyi Englannissa eikä osallistunut Australian mestaruuskilpailuihin. Hän palasi vasta seuraavana vuonna ja voitti mestaruuden. Samana vuonna hän voitti myös Kansainyhteisön mestaruuden. Hän lopetti uransa 26-vuotiaana.
Olga Zaitseva
Olga Aleksejevna Zaitseva (, s. 16. toukokuuta 1978 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen ampumahiihtäjä.
Zaitseva aloitti uransa vuonna 1994. Hän voitti viestissä olympiakultaa sekä Torinossa 2006 että Vancouverissa 2010 ja hopeaa Vancouverin yhteislähdössä. Sotšin olympialaisissa 2014 Zaitseva oli mukana Venäjän naisten hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa.
MM-kisoissa Zaitseva on voittanut kaiken kaikkiaan kahdeksan mitalia, joista kolme on tullut Hochfilzenin kisoista 2005. Tuolloin hän voitti kaiken värisiä mitaleja: kultaa viestistä, hopeaa pikakilpailusta ja pronssia takaa-ajosta. Vuotta myöhemmin Zaitseva voitti hopeaa Hanti-Mansijskissa, tällä kertaa lajina oli viesti. Pyeongchangissa 2009 hän sai yhteislähdössä ja viestissä kultaa sekä oli pikakilpailussa ja takaa-ajossa kolmas.
Zaitseva on voittanut urallaan kolmetoista maailmancupin osakilpailua, ollut viisitoista kertaa toinen ja kahdeksantoista kertaa kolmas. MM-kisoissa hän on ollut mukana 33 kisassa, joista kahdeksassa hän on päässyt mitaleille. Olympialaisissa hän on ollut mukana 16 kisassa sekä neljässä mitaleilla.
Oskar Svärd
Oskar Svärd (s. 19. syyskuuta 1976 Tvärred, Ulricehamn) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Vålådalens SK -seuraa.
Svärd on voittanut Vasaloppet-hiihtotapahtuman vuosina 2003, 2005 ja 2007. Kaudella 2005–2006 Vasaloppet kuului maailmancupiin, silloin Svärd sijoittui viidenneksi. Maailmancupissa hän on ollut pisteillä lisäksi sprinttikilpailussa Tukholmassa helmikuussa 2004, sijoitus 28. Saman vuoden marraskuussa hän hiihti toisen osuuden Ruotsin viestijoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi maailmancupin viestissä Jällivaarassa.
Svärd on voittanut FIS:n maratoncupin kilpailuista Vasaloppetin lisäksi Tšekissä käytävän Jizerska padesatka -kilpailun vuosina 2003 ja 2004. Maratoncupin osakilpailuissa hän on sijoittunut kärkikolmikkoon kaikkiaan kymmenen kertaa. Kokonaiskilpailussa hän on ollut parhaimmillaan neljäs kausilla 2002–2003 ja 2006–2007.
Charles J. Pedersen
Charles John Pedersen (3. lokakuuta 1904 Busan – 26. lokakuuta 1989 Salem, New Jersey) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1987 kruunueettereiden löytämisestä. Pedersen jakoi palkinnon Donald J. Cramin ja Jean-Marie Lehnin kanssa.
Pedersen syntyi 1904 Busanissa norjalaiselle isälle ja japanilaiselle äidille. Hän muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan vuonna 1922. Hän aloitti kemiantekniikan opiskelun Daytonin yliopistossa. Suoritettuaan alemman korkeakoulututkinnon Pedersen jatkoi opiskelua MIT:ssä. Sieltä hän valmistui maisteriksi. Vaikka MIT:n professorit kehottivat Pederseniä jatkamaan opintojaan tohtorin tasolle, hän päätti aloittaa tieteellisen uransa heti valmistumisensa jälkeen. Pedersen on yksi harvoista tieteen Nobel-palkinnon saajista, jolla ei ole tohtorin arvoa.
Vuonna 1927 Pedersen aloitti työt DuPontin palveluksessa. Siellä hän toimi seuraavat 47 vuotta kunnes hän 65 vuoden iässä jäi eläkkeelle. DuPontilla hänen työnsä käsittivät 25 julkaisua ja 65 patenttia. Vuonna 1967 Pedersen julkaisi kaksi työtään, jotka käsittelivät kruunueettereiden synteesiä. Nämä molekyylit olivat ensimmäisiä sarjassa erikoisia molekyylejä, jotka pystyvät muodostamaan stabiileja yhdisteitä alkalimetalli-ionien kanssa.
Vuonna 1983 Pedersenillä diagnosoitiin olevan myelooma. Huolimatta huonosta kunnostaan hän kuitenkin matkusti Tukholmaan vuonna 1987 vastaanottamaan Nobel-palkintonsa.
Simo Mälkiä
Simo Mälkiä (s. 21. elokuuta 1983 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana.
Mälkiä siirtyi Jokereihin kaudelle . Aiemmin urallaan hän edustanut SM-liigassa Saimaan Palloa (2007–2009). SaiPaa ennen hän pelasi Mestiksessä Jukureissa ja KooKoossa. Hän on voittanut Jukureissa Mestis-mestaruuden vuonna 2006 ja hopeaa 2007.
Mälkiä sai ottelussa 18. helmikuuta 2010 polvivamman, jonka vuoksi hän joutui lopulta lopettamaan uransa vuonna 2012.
Simon isä Heikki Mälkiä on entinen jääkiekkoilija, jonka pelinumeron 20 SaiPa on jäädyttänyt. Simo on käyttänyt isänsä numeroa SaiPassa. Heikki on nykyään valmentaja, joka on valmentanut SM-liigassa nykyisen seuransa Ilveksen lisäksi myös SaiPaa ja HIFK:ta. Tämän takia Simo on pelannut myös Ilveksen ja HIFK:n junioreissa.
Bibliotheca Teubneriana
Bibliotheca Teubneriana eli Teubner on julkaisusarja, jossa on julkaistu kreikan- ja latinankielisiä tekstejä. Se on laajin nykyaikainen antiikin ja osin keskiajan kreikan- ja latinankielisen kirjallisuuden kokoelma. Sarjan koko nimi on "Bibliotheca Scriptorum Graecorum et Romanorum Teubneriana", ja siihen kuuluu johtavien tutkijoiden kommentoimia kriittisiä editioita. Ainoat vastaavat julkaisusarjat nykyisin ovat Oxford Classical Texts ja Collection Budé.
Benedictus Gotthelf Teubner (1784–1856) aloitti 1811 omissa nimissään kirjapainotoiminnan, jota hän oli johtanut jo vuodesta 1806 nimellä Weinedelsche Buchdruckerei. Näin syntyi leipzigilainen kustantamo B. G. Teubner (latinaksi "in aedibus B.G. Teubneri"). Bibliotheca Teubnerianaa alettiin julkaista 1849. Nykyisin Teubner-julkaisut ovat melko kalliita, vaikka ne oli alkujaan tarkoitettu edullisiksi mutta laadukkaiksi.
Toisen maailmansodan jälkeen Saksan jaon aikana yritys oli jakautunut kahtia, ja toinen toimi Leipzigissa, toinen Stuttgartissa. Saksan yhdistymisen jälkeen yritysten toiminnot yhdistettiin, ja sen pääkonttori muutti Wiesbadeniin. 1999 yritys ilmoitti myyvänsä klassisten tekstien julkaisutoimintansa müncheniläiselle kustantamolle K. G. Saurille, mutta julkaisusarjan nimi jäi entiselleen. Vuonna 2006 Saurin omistajaksi tuli Walter de Gruyter. Tammikuusta 2007 Bibliotheca Teubnerianaa on julkaissut yksinomaan Walter de Gruyter GmbH & Co. KG.
Julie Ann Taylor
Julie Ann Taylor (s. 30. elokuuta 1961 Orangen piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä.
Julie Ann syntyi ja kasvoi Orangen piirikunnassa, Kaliforniassa vuonna 1961. Ollessaan seitsemänvuotias hän kiinnostui näyttelemisesti ja high schoolissa Julie Ann liittyi teatterin pariin esiintymään näytelmissä ja musikaaleissa. Vuonna 1983 hänestä tuli The Young Americans Song and Dance -yhtiön jäsen, jonka aikana Julie Ann teki hetkellisesti kiertueita pitkin Yhdysvaltoja ennen siirtymistään opiskelemaan näyttelemistä UCLA:han. Hänet muun muassa palkittiin UCLA:ssa Natalie Wood Acting -palkinnolla The Feast of Youth esityksessä näyteltyään F. Scott Fitzgeraldin vaimoa Zeldaa. Julie Ann esiintyi myös Romeo ja Julia näytelmässä Juliaa, jonka myötä hän pääsi mukaan Will & Company kiertueelle esiintymään Shakespearin näytelmissä.
Valmistuttuaan collegesta hän löysi itselleen päivätyön Los Angelesista ympäristöjärjestön parista. Samaan aikaan Julie Ann jatkoi työskentelyä teattarin parissa.
Vuonna 1995 Julie Ann kävi ääninäyttelemisen kursseja ja päätyi dubbaamaan animea ystävän ystävän kautta. Vuotta myöhemmin hän teki ensimmäisiä äänirooleja ja on tämän jälkeen saanut useita äänirooleja niin animesarjoissa, kuin videopeleissä. Julie Annin listaan mahtuu sarjoja, kuten Bleach, Otogizoshi, Duel Masters, Planetes, Love Hina, Lucky Star, Rozen Maiden ja Samurai Champloo.
Thomas S. Gates
Thomas Sovereign Gates Jr. (10. huhtikuuta 1906 – 25. maaliskuuta 1983) oli Yhdysvaltain puolustusministeri Dwight D. Eisenhowerin hallinnossa vuosina 1959–1961.
Gates valmistui Pennsylvanian yliopistosta vuonna 1928. Hän toimi Eisenhowerin laivastoministerinä vuosina 1957–1959. Gatesin puolustusministeriaikana ICBM- ja SLBM-ohjukset otettiin käyttöön pommikoneiden rinnalle strategisten ydinaseiden kantolaitteiksi.
Wayne Allwine
Wayne Anthony Allwine (7. helmikuuta 1947 – 18. toukokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen äänitehosteiden editoija ja ääninäyttelijä, joka oli Mikki Hiiren äänenä vuosien 1977–2009 aikana.
Allwine kiinnostui näyttelemisestä jo lapsena, mutta high school iässä hän kiinnostui enemmän musiikista ja perusti yhtyeen nimeltä "The International Singers". Yhtye esiintyi ravintoloissa ja collegeissa pitkin Yhdysvaltoja. Allwine siirtyi työskentelemään vuonna 1966 The Walt Disney Studiosin postihuoneeseen, jonka ohella hän oli tekemisissä myös vaatetuksien kanssa. Muutaman vuoden jälkeen Allwine vaihtoi osastoa äänituotannon puolelle ja pääsi opiskelemaan seitsemän ja puoli vuotta Jimmy MacDonaldin alaisuudessa äänitehosteiden tekemistä.
MacDonald oli myös samaan aikaan Mikki Hiiren ääninäyttelijä ja hänen kuollessa vuonna 1991, Allwinesta tuli Mikki Hiiren kolmas ääninäyttelijä vuonna 1977 televisiosarjassa The Mickey Mouse Club. Seuraavan kerran hän toimi Mikin äänenä televisiossa vuonna 1983 lyhytelokuvassa Mikki Hiiren jouluaatto, jonka jälkeen Allwine toimi hahmon äänenä useissa eri projekteissa niin videopeleissä, kuin televisiosarjoissa ja leluissa aina kuolemaansa asti. Oltuaan Mikki Hiiren äänenä yli 30 vuotta hänestä tuli samalla pisimpään hahmon roolissa ollut ääninäyttelijä.
Allwine kuoli diabeteksen lisätautiin 62-vuotiaana.
Hän oli naimisissa ennen kuolemaansa Russi Taylorin kanssa, joka tunnetaan Minni Hiiren ääniroolista. Heillä on yhteensä neljä lasta.
Corona (yhtye)
Corona on italialainen elektronista musiikkia esittävä yhtye, joka perustettiin vuonna 1993. Yhtyeen keulahahmo on brasilialaissyntyinen Olga Souza (s. 16. heinäkuuta 1968, Rio de Janeiro).
Yhtyeen debyyttisingle oli nimeltänsä ""The Rhythm of the Night"", joka julkaistiin joulukuussa 1993. Kappaleesta tuli hitti ja se nousi monissa maissa musiikkilistojen kärkeen.
Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ""Baby Baby"", ""Try Me Out"" ja ""I Dont' Wanna Be a Star"".
Bézier-käyrä
Bézier-käyrä on piirtotekniikka, jossa vähintään kahden pisteen avulla pisteiden välille piirretään käyrä. Tekniikassa oleellisinta ovat pisteisiin määritellyt kahvojen suunnat ja voimakkuudet, joilla aikaan saadaan tasainen ja äärettömästi skaalautuva käyrä pisteiden välille. Bézier-käyrää käytetään hyvin yleisesti vektorigrafiikassa.
Bézier-käyrää käytetään nykyisin hyvin laajalti vektorigrafiikkaohjelmissa ja 3D-mallinnuksessa. Tunnetuimpia tekniikkaa käyttäviä ohjelmia ovat Inkscape-, Corel Draw-, Adobe Illustrator- ja Adobe Flash -piirto-ohjelmat. Tekniikka on erittäin hyödyllinen kaupallisesti esimerkiksi erilaisten esineiden ja kulutustavaroiden muotoilussa.
Bézier-käyrä sai nimensä ranskalaisinsinööri ja matemaatikko Pierre Bézieriltä. Hän käytti tekniikkaa auton korien suunnitteluun työskennellessään Renault’n autotehtaalla 1960-luvun lopulla.
Heart First
Heart First on brittiläisen Hazell Deanin studioalbumi vuodelta 1984. Albumilla on useita Hi-NRG -musiikkityylin klassikoita.
"Heart First" julkaistiin vinyylialbumina (12" LP) ja musiikkikasettina sekä vuonna 1997 CD-levynä (Infinity Records, IFTYCDL1). Musiikkikasetin Britanniassa julkaistussa versiossa on bonuskappale "Evergreen". "Heart First" -albumilta nousivat singlehiteiksi kappaleet "Back In My Arms (Once Again)", "Searching" sekä "Whatever I Do (Wherever I Go)". "Back In My Arms" -sävelmästä on levyllä kaksi versiota. Albumin tuotti Stock Aitken Waterman lukuun ottamatta sävelmää "Searchin"', jonka tuotti Ian Anthony Stephens. "Heart First" tallennettiin Marquee-, Workhouse-, Sound Suite- ja C.S.W. -studioilla.
Heimo Rautava
Heimo Iivari Rautava (11. helmikuuta 1911 Kymi – 29. tammikuuta 2000 Ilomantsi) oli suomalainen opettaja ja eräkirjailija.
Rautavan vanhemmat olivat kauppias F.A. Rautava ja Olga Rautava os.Brunila. Hän kävi keskikoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1935 Jyväskylän seminaarista.
Rautava kirjoitti ensimmäisen novellinsa Metsästys ja Kalastus-lehteen vuonna 1947. Vuonna 1974 hän voitti sanomalehti Karjalan Maan kirjoituskilpailun erätarinallaan "Suurten jälkien helminauhalla". Kilpailun arvostelulautakuntaan kuuluneen kirjailija Jouko Puhakan kehotuksesta Rautava lähetti kirjoittamansa erätarinakokoelman kustantajalle ja ne ilmestyivät 1979 nimellä "Kaksihäntäinen kettu".
Heimo Rautavan 50 vuoden aikana keräämä 350 täytetyn luonnonvaraisen eläimen kokoelma on esillä Ilomantsin erä- ja eläinmuseossa.
Gregory Noveck
Gregory Noveck on yhdysvaltalainen tuottaja, joka oli vuosina 2003–2010 DC Comicsin varatoimitusjohtaja. Aikaisemmin hän oli Silver Picturesin ja Platinum Studiosin varatoimitusjohtajana, joista jälkimmäisen yhtiön kanssa Noveck tuotti televisiosarjan "Jeremiah" vuonna 2002. DC Comicsin myötä hän on ollut vuodesta 2007 lähtien tekemisissä animaatioelokuvien parissa ja tuomassa enemmän esiin yhtiön sarjakuvahahmojen tuottamista elokuviin. Erottuaan tehtävästään elokuussa 2010 DC Comicsilla Noveck on keskittynyt enemmän tuottamiseen.
Hapanvelli
Hapanvelli on kaakkoissuomalainen perinneruoka, joka muistuttaa hernekeittoa mutta on maultaan happamampi. Hapanvellin valmistukseen käytetään muun muassa ruistaikinajuurta, perunaa ja herneitä. Hapanvellin valmistus vie reilun tunnin. Perinteisesti hapanvelli nautitaan voisilmän, ruisleivän ja kylmän maidon kera.
Hapanvelli on Virolahden kunnan perinneruoka. Kunnassa järjestetään kesäisin Virolahti-viikko, jonka aikana hapanvelliä on myynnissä päivittäin. Virolahti-viikon aikana valitaan myös Hapanvelliemäntä, jonka tittelin saa parhaan hapanvellin keittäjä.
Pekka Reinikka
Pekka Antero Reinikka (sukunimi vuoteen 1947 Keinänen; s. 5. elokuuta 1932, Helsinki) on suomalainen eräkirjailija.
Reinikan vanhemmat olivat jääkärivänrikki Juho Keinänen ja Sylvi Reinikka. Hän pääsi ylioppilaaksi Laitilan yhteiskoulusta 1953 ja suoritti metsänhoitajan tutkinnon Helsingin yliopistossa 1958.
Reinikka on asunut Kuopiossa vuodesta 1958. Reinikalle myönnettiin eräneuvoksen arvonimi vuonna 1996.
Pikriinihappo
Pikriinihappo eli 2,4,6-trinitrofenoli eli TNP on fenoli, jota käytetään räjähdysaineissa. Sitä valmistetaan nitraamalla fenolia, bentseeniä tai salisyylihappoa. 1900-luvun alussa sitä käytettiin antiseptisena aineena, palovammojen, malarian ja isorokon hoitoon.
Pikriinihapon reaktiotuotteet pikraatit ovat räjähdysherkkiä.
Pikriinihappo mainittiin ensimmäisen kerran Johann Rudolf Glauberin alkemiaa käsitelleissä kirjoituksissa vuonna 1742. Sen valmistaminen fenolia nitraamalla onnistui ensi kerran vuonna 1841. Pikriinihappo oli ensimmäinen suuritehoinen räjähdysaine, joka sopi tykinkranaattien täytteeksi, sillä se kesti laukaisutapahtuman iskun. Pikriinihapon ja nitroselluloosan seos suhteessa 70/30 otettiin käyttöön Ranskan armeijassa 1887 nimellä meliniitti (). Myöhemmät meliniitti-nimellä tunnetut aineet olivat joko raakaa pikriinihappoa tai pikriinihapposeoksia, joissa oli pieniä määriä muita aromaattisia nitroyhdisteitä. Lisäämällä pikriinihappoon aromaattisia nitroyhdisteitä sen sulamislämpötila saatiin laskemaan, mikä mahdollisti pikriinihapon valamisen. 1800-luvun lopulla useimmat armeijat ottivat pikriinihapon tai sen seokset käyttöön ensisijaisena räjähdysaineenaan. Pikriinihappo kuitenkin muodostaa metallin kanssa kosketuksiin päästessään pikraatteja, jotka ovat erittäin iskuherkkiä. Tästä syystä sen käyttö ammustäytteenä oli vaarallista. Se korvattiin pääosin TNT:llä vuodesta 1902 alkaen, mutta pikriinihappotäytteisiä ampumatarvikkeita oli käytössä vielä toisessa maailmansodassa. Halifaxin räjähdysonnettomuus osoitti sen iskuherkkyyden.
Pikriinihappo liukenee hyvin asetoniin, etanoliin, metanoliin ja bentseeniin sekä kohtalaisesti veteen. Yhdiste räjähtää yli 300 °C:n lämpötilassa. Pikriinihapon ollessa kosketuksessa betonin kanssa siitä voi muodostua räjähdysherkkää kalsiumpikraattia.
Aineenvaihdunnassa pikriinihapon nitroryhmät (-NO) muuttuvat amiineiksi. Pikriinihapon puoliintumisaika veressä on noin 13,4 tuntia ja noin 60 % erittyy kokeellisesti virtsaan muuttumattomana.
Aini Tahvanainen
Aini Annikki Tahvanainen (o.s. Vepsäläinen, s. 3. heinäkuuta 1929 Tuupovaara) on suomalainen eräkirjailija.
Seitsenlapsiseen pienviljelijäperheeseen syntynyt Tahvanainen kävi sota-ajan supistetun kansakoulun ja Kansanvalistusseuran myyntioppi- ja kirjanpitokurssin työskennellen sen jälkeen liikeapulaisena.
Tahvanaisen erätarinoita on ilmestynyt myös eri kokoomateoksissa ("Erätulilta", "Eränkävijä", "Erämaailma", "Eräjuttuja") 1980-luvulta lähtien ja hän on saanut palkintoja monista runo- ja novellikilpailuista.
Rodolfo Graziani
Rodolfo Graziani (11. elokuuta 1882 – 11. tammikuuta 1955) oli italialainen sotilas, joka johti Italian Afrikan-sotaretkeä toisessa maailmansodassa.
Graziani syntyi Filettinossa lähellä Frosinonea. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa saaden lopulta ylennyksen everstiksi. 1920-luvulla Graziani komensi Italian Libyassa olleita joukkoja murskaten senusien kapinan. Komennuksensa aikana Graziani järjesti alueelle vanki- ja työleirien verkoston, joissa kuoli jopa kymmeniä tuhansia libyalaisvankeja teloituksiin ja nälkään.
Toisessa Italian ja Abessinian välisessä sodassa Graziani komensi eteläistä armeijaa edeten Abessiniaan Italian Somalimaasta pohjoisen armeijan iskiessä sinne Eritreasta. Sodan jälkeen hänestä tehtiin Etiopian kenraalikuvernööri. Hänen hoitaessaan virkaa hänet yritettiin murhata 19. helmikuuta 1937, mutta murhayritys epäonnistui ja Graziani toteutti alueella puhdistuksen.
Toisen maailmansodan alkuvaiheessa Graziani komensi Libyassa Italian 10. armeijaa. Mussolinin julistettua liittoutuneille sodan alkukesästä 1940. Graziani aloitti hyökkäyksen Egyptiin. Graziani itse epäili huonosti varustetun armeijansa mahdollisuuksia motorisoituja brittiläisiä joukkoja vastaan, ja alkumenestyksen jälkeen italialaiset joutuivatkin vetäytymään takaisin Libyaan. Graziani erosi virastaan 1941.
Dino Grandin syrjäytettyä Mussolinin fasistien suuren neuvoston johtajuudesta ja suurimman osan Italiaa jouduttua liittoutuneiden käsiin pohjois-Italiaan perustettiin Italian sosiaalinen tasavalta, joka käytännössä oli Saksan nukkevaltio. Suurin osa Italialaisista sotilaskomentajista loikkasi tällöin liittoutuneiden puolelle siirtyneen kuningaskunnan joukkoihin, mutta Graziani pysyi uskollisena Mussolinille. Hänestä tuli uuden valtion puolustusministeri ja saksalais-italialaisen Armeijaryhmä Ligurian komentaja.
Sodan loputtua liittoutuneet vangitsivat Grazianin. Hänet siirrettiin vankilaan Libyaan, mutta lynkkauksen tai salamurhan pelossa hänet siirrettiin takaisin Italiaan. 1950 hänet tuomittiin 19 vuodeksi vankilaan natsien kanssa tekemänsä yhteistyön vuoksi, mutta muutaman kuukauden jälkeen hänet vapautettiin huonon terveyden vuoksi. Graziani kuoli Roomassa 1955.
Rooman lähelle Affilen kylään on verovaroilla rakennettu Grazianin muistoksi puisto ja mausoleumi, mikä on herättänyt laajaa paheksuntaa.
Elokuvassa "Erämaan leijona" ("Lion of the Desert") häntä esitti Oliver Reed.