Forrest Gump
Forrest Gump on Robert Zemeckisin ohjaama elokuva, joka perustuu Winston Groomin samannimiseen romaaniin, joskin elokuva poikkeaa monissa kohdin alkuperäisteoksesta. Elokuva voitti 6 Oscar-palkintoa oltuaan ehdolla kaikkiaan 13 eri sarjassa. Se voitti myös kolme Golden Globe -palkintoa, muun muassa parhaan elokuvan palkinnon.
Elokuvan ohjannut Zemeckis kuvasi tarinan Forrest Gumpista (Tom Hanks), hidasälyisestä, mutta lämminsydämisestä miehestä, joka bussipysäkillä istuessaan kertoo elämäntarinaansa muille bussinodottajille. Hän on elämänsä aikana sattunut monen historiallisen tapahtuman todistajaksi, tavannut aikansa kuuluisuuksia, saanut mitalin Yhdysvaltain presidentiltä Vietnamin sodassa osoittamastaan urhoollisuudesta ja kerännyt suuren omaisuuden Apple-tietokoneilla luullen sijoittaneensa hedelmäyhtiöön. Yksinkertaisuudestaan johtuen Forrest ei läheskään jokaisessa tapauksessa ymmärrä sitä, millaiseen tapahtumaan hän on ollut vaikuttamassa tai kuinka merkittäviä henkilöitä hän on tavannut, mikä on olennainen osa tarinaa. Elokuvassa esitetään Forrestin kohtauksia kuuluisuuksien kanssa trikkikuvauksin, jotka ovat erehdyttävän todentuntuisia.
Forrest Gump alkaa bussipysäkillä kertoa elämäntarinaansa vieressään istuville vieraille ihmisille. Tarina alkaa Gumpin lapsuudesta, jolloin häntä kiusattiin jalkatukien vuoksi. Forrest asui yhdessä täysihoitolaa ylläpitävän äitinsä (Sally Field) kanssa ja eräänä päivänä heidän luonaan majoittui nuori Elvis Presley (Peter Dobson), joka kehitti Forrestin erikoisesta kävelytyylistä tunnetun lantionheiluttamisen. Ensimmäisenä koulupäivänään Forrest tutustuu Jennyyn (aluksi Hanna R. Hall, myöhemmin Robin Wright Penn), josta tulee hänen paras ystävänsä ja ensirakkautensa. Eräänä päivänä Forrest pakenee kiusaajiaan, pääsee eroon jalkatuistaan ja huomaa pystyvänsä juoksemaan lujaa. Hän saa juoksutaitojensa ansiosta paikan Alabaman yliopiston jalkapallojoukkueessa, joka voittaa mestaruuden Gumpin ansiosta. Hän tapaa joukkueen kanssa presidentti John F. Kennedyn Valkoisessa talossa ja pääsee samalla ensi kertaa televisioon. Gump pääsee uudestaan televisioon osallistuttuaan sattumalta The Stand in the Schoolhouse Door -välikohtaukseen liityttyään kahden tummaihoisen opiskelijan seuraan heidän mennessään kuvernööri George Wallacen estelyistä huolimatta yliopistorakennukseen 1960-luvun rotuerottelukonfliktissa.
Valmistuttuaan yliopistosta Forrest liittyy vapaaehtoisesti asevoimiin ja tutustuu "Bubbaan" (Mykelti Williamson), jonka kanssa sopii perustavansa myöhemmin katkarapuyrityksen. Heidät lähetetään Vietnamin sotaan, jossa he yrittävät pärjätä parhaansa mukaan luutnanttinsa Dan Taylorin (Gary Sinise) johdolla. Heidän jouduttuaan vihollisen tulituksen kohteeksi Forrest osoittaa juoksijanlahjansa kantamalla yksitellen kaikki joukkueen taistelijat taistelukentältä. Bubba kuitenkin saa surmansa, luutnantti Dan menettää molemmat jalkansa ja Forrest saa luodin takamukseensa. Hän saa toiminnastaan urhoollisuusmitalin presidentti Lyndon B. Johnsonilta. Vietnamista kotiuduttuaan Forrest tutustuu hippiliikkeeseen, johon myös Jenny kuuluu. Forrest asuu alkoholisoituneen Danin kanssa, joka nauraa hänen tavoitteelleen perustaa katkarapuyhtiö pitääkseen lupauksensa Bubballe, ja tarjoutuu leikillisesti tämän liikekumppaniksi jos Gump onnistuu tavoitteessaan. Toipuessaan sotavammastaan Forrest oppii pelaamaan pöytätennistä ja hänet lähetetään lopulta presidentti Richard Nixonin seurueen mukana Kiinaan. Washingtonissa Nixon järjestää Forrestille huoneen Watergate-hotellista, josta Gump käynnistää Watergate-skandaalin valitettuaan huonepalvelulle hänet yöllä herättäneistä taskulampuista.
Kiinasta palattuaan Forrest tapaa John Lennonin televisio-ohjelmassa ja inspiroi Lennonin "Imagine"-kappaleen sanat. Forrestin äiti saa järjestettyä 25 000 dollarin sopimuksen pöytätennismailojen mainostamisesta. Kun Forrestin armeijakomennus päättyy, hän käyttää osan rahoista katkarapualuksen hankkimiseen ja saa avukseen luutnantti Danin. Pyyntitulokset ovat heikkoja, kunnes hurrikaani iskee rannikolle heidän ollessaan merellä ja tuhoaa muut kalastusalukset. Lyhytaikaisen monopolin aikana liiketoiminta kukoistaa, ja Forrest sijoittaa Danin neuvosta osan voitoistaan "hedelmiin" (Apple-tietokoneet) ja molemmista tulee miljonäärejä. Forrestin elämä kuitenkin kääntyy, kun hänen äitinsä kuolee ja Jenny palaa hänen luokseen. Jenny lähtee kuitenkin lopulta jälleen Forrestin luota.
Seuraavana päivänä Forrest lähtee juoksemaan ilman mitään syytä. Hän juoksee Tyynenmeren rannalle, missä tekee täyskäännöksen ja juoksee sitten Atlantin rannalle. Hän kerää matkalla mukaansa muita juoksijoita ja juoksee kansallisena ikonina yhteensä kolme vuotta. Matkalla hän ihmettelee, miksi kaikkien mielestä juoksemiselle pitäisi olla jokin syy. Hän auttaa myös tietämättään kahta henkilöä heidän bisnes-ongelmissaan keksimällä suositun lausahduksen ja hymiöt.
Eräänä päivänä, juostuaan 3 vuotta, 2 kuukautta, 14 päivää ja 16 tuntia, Forrest lopettaa juoksemisen, koska hän on "aika väsynyt", ja palaa kotiin. Hän saa kirjeen, jossa Jenny ehdottaa tapaamista, mikä on myös syy miksi hän elokuvan alussa istuu bussipysäkillä. Forrestin elämäntarinan kertominen päättyy kun hänen tarinaansa kuunnellut rouva kertoo Jennyn asuvan lähellä ja Gump lähtee juosten tapaamaan häntä. Jenny kertoo saaneensa aikoinaan lapsen Forrestin kanssa ja nimenneen syntyneen pojan tämän mukaan, mutta kertoo samalla sairastavansa tuntematonta tautia. On syytä olettaa kyseessä olevan AIDS, josta tietoisuus lisääntyi vasta 1980-luvulla. Jenny muuttaa pojan (Haley Joel Osment) kanssa Forrestin luo, minkä jälkeen he avioituvat. Myös Dan saapuu häihin kihlattunsa kanssa. Jenny kuolee pian häiden jälkeen ja Forrest jää yksinhuoltajaksi. Lopussa Forrest on poikansa kanssa bussipysäkillä Forrest nuoremman lähtiessä kouluun ensimmäistä kertaa.