Minmi
Minmi oli linnunlantioisiin kuulunut, neljällä jalalla kävellyt ankylosauri. Se oli ensimmäinen eteläiseltä pallonpuoliskolta löydetty ankylosauri. "Minmi" eli 120–115 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella. "Minmin" fossiileja on löydetty Australiasta.
"Minmi" on saanut nimensä Queenslandissa, Australiassa sijaitsevan Minmi Crossingin mukaan, jonka lähistöltä se löydettiin vuonna 1964.
"Minmin" pituus oli kolme metriä. Se oli yksi pienimmistä panssariselistä.
"Minmin" ruumista, mukaan lukien sen mahaa, peittivät pienet, pyöreät panssarilevyt. Ylimääräiset luut sen selässä saattoivat tukea sen selkälihaksia. "Minmin" kuono oli terävä, ja sillä oli pienet, lehden muotoiset hampaat, joissa oli sahalaitaiset reunat. "Minmin" jalat olivat lyhyet ja tukevat. Selkälihasten tukemisesta tullut ylimääräinen lihasvoima verrattain pitkien jalkojen ohella saattoi tehdä "Minmistä" nopean juoksijan. "Minmi" saattoi mieluummin juosta pakoon ainakin joitain saalistajia, kuin luottaa ainoastaan panssarinsa tarjoamaan suojaan.
Toisin kuin useimmilla ankylosaureilla, "Minmillä" oli panssari myös mahassa. Muuhun panssariin kuului erilaisia levyjä ja piikkejä. "Minmillä" ei ollut hännässä luunuijaa, ja toisin kuin kuin melkein kaikilla muilla ankylosaureilla, "Minmillä" ei ollut panssaria kallossa.
"Minmin" fossiileja on löydetty kahdesta paikasta Queenslandissa, Australiassa. Ensimmäinen yksilö löydettiin Minmi Crossingissa, kaakkois-Queenslandissa. Toinen yksilö löydettiin myöhemmin Marathon Stationissa, keskisen Queenslandin pohjoisosassa. Sieltä on myös peräisin kolmas, takaisin saatu yksilö, jota ei tosin ole kuvattu. Näiden kahden yksilön välillä, noin 90 prosenttia "Minmin" luurangosta on löydetty, mukaan lukien osia panssarista. Tämä tekee "Minmistä" täydellisimmän Australiasta tunnetun dinosauruksen.
Marathon Stationista löydetystä yksilöstä on jäänyt jäljelle paljon panssaria, mukaan lukien selän, kaulan, mahan, mahdollisesti raajojen ja koko kehon panssaria. Poikittainen kaistale levyjä kaulassa ja lantiosta työntyviä piikkejä on myös säilynyt.
Kaikki yksilöt "Minmistä" on löydetty merikallioista. "Minmin" elinaikaan suuri osa Itä-Australiasta oli matalan meren peitossa. Silloin tällöin eläinten ruhoja saattoi ajautua merelle tulvien jälkeen. Yhdestä "Minmin" luurangosta löydettiin pienten haikalojen hampaita. Hait saattoivat syödä kuollutta dinosaurusta, kun se asettui ylösalaisin merenpohjaan.
"Minmi" on sijoitettu Ankylosauriaan sen kaikkein alkukantaisimpana jäsenenä. Se ei ole nodosauri, eikä myöskään ankylosauri, huolimatta siitä, että sillä on molempien ryhmien ominaisuuksia. Uusimmassa analyysissa "Minmi" sijoitettiin lähelle Nodosauridaeta, mutta kuitenkin sen ulkopuolelle.
"Minmiltä" puuttuu joitain ankylosaureille tyypillisiä ominaisuuksia, johtuen joko sen alkukantaisuudesta (kaikkein todennäköisin selitys) tai koska se on menettänyt nämä kehittyneemmät ominaisuudet. Perusankylosaurina "Minmin" esi-isät luultavasti ilmestyivät keskisen jurakauden tienoilla, tehden siitä reliktin aikaisemmasta kaudesta varhaisliitukauden Australiassa.
Varhaisliitukaudella osa Queenslandista muodosti suuren saaren, joka oli erillään muusta Australiasta. Ympäristön on tulkittu olleen sekoitus tulvatasanteita ja metsiä. Vaikka "Minmi" löydettiin merisedimenteistä, se oli epäilemättä huuhtoutunut mereen tuosta läheisestä ympäristöstä.
Fossiloituneet ruuanjäänteet "Minmin" mahassa paljastavat sen syöneen lehtiä, siemeniä ja pieniä hedelmiä sekä saniaisia. Tämä saatiin selville tutkimalla säilynyttä suolen sisältöä. Kyseessä oli ensimmäinen ankylosaureista tai stegosaureista tehty vastaavanlainen tutkimus, ja paras todiste kasvinsyöjädinosauruksen ruokavaliosta.
Säilyneiden ruuanjäänteiden perusteella "Minmi" oli pääasiassa kasvinsyöjä (yksi teoria ehdottaa, että ankylosaurit saattoivat olla osin hyönteissyöjiä). "Minmin" vatsan alueelta löydetty kasvimateriaali oli pilkottu hienosti kuutioiksi. "Minmi" saattoi paloitella ruokansa sahalaitaisilla poskihampaillaan sen jälkeen, kun oli irrottanut kasveja nokallaan. "Minmin" mahasta puuttui hiomakivet, mikä viittaa siihen, että "Minmin" hampaat olivat varsin tehokkaita ruuankäsittelyssä.