hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kollektivismi
Kollektivismi on yhteisöllisyyttä, yhteisöllisyyslähtöisyyttä ja yhteisön korostamista yksilön kustannuksella. 
Kollektivismi on individualismin eli yksilökeskeisyyden vastakohta, ja näiden yhdistelmä on organisaatio.
Kollektivismia ovat sosiaalidemokratia sekä vieläkin voimakkaammin fasismi ja etenkin kommunismi, jossa ”yksityisomistus on minimissään ja suunnitelmatalous maksimaalisena”. Kollektivismia ovat myös Jean-Jacques Rousseaun vaatimus yksilöiden alistumisesta ”yleistahdolle” ja G.W.F. Hegelin vaatimus yksilön alistumisesta kansallisvaltion instituutioille.
Anarkokollektivismi on sosialistinen aate, jonka perustajana pidetään Mihail Bakuninia, kun taas osa anarkisteista on anarkoindividualisteja. Kollektivismiin voidaan laskea myös muun muassa kansallissosialismi sekä islamismin kaltaiset teokraattiset aatteet.
Kollektivismin katsotaan tukahduttavan yksilöllisyyttä ja moniarvoisuutta vaatimalla yhteistä identiteettiä kuten nationalismia tai rotua. Lisäksi, kun poliittista valtaa käytetään kollektivististen päämäärien edistämiseksi, ihmisten itsemääräämisoikeutta rajoitetaan ja statismia edistetään.
Tunnetuimpia kollektivismin kritiikkejä on Friedrich von Hayekin kirja "Tie orjuuteen" (1944).
Ludwig von Mises kirjoitti:
Demokraattinen sosialisti George Orwell katsoi kollektivismin johtavan siihen, että jokin ihmisten vähemmistö saa oikeutuksen sortaa enemmistöä vapauden tai jonkin muun ihanteen nimissä.
GIMP
GIMP (akronyymi sanoista GNU Image Manipulation Program) on avoimeen lähdekoodiin perustuva monipuolinen kuvankäsittelyohjelma, joka on tarkoitettu rasterikuvien muokkaamiseen. Ohjelma toimii useissa käyttöjärjestelmissä, kuten Unixeissa, Linuxissa, Windowsissa ja macOS:ssä.
Kalifornian yliopiston opiskelijat Spencer Kimball ja Peter Mattis aloittivat projektin 1995 Berkeleyssä. Kuukausien työn tuloksena he julkaisivat ensimmäisen jo täysin toimivan version 0.54 tammikuussa 1996. Ohjelman nimi GIMP tuli alun perin sanoista "General Image Manipulation Program", yleiskuvankäsittelyohjelma, mutta myöhemmin sen nimeksi muutettiin "GNU Image Manipulation Program". Valmistuttuaan 1997 Kimball ja Mattis lähtivät projektista, ja projektin johtoon nousi vähäksi aikaa Federico Mena Quintero. Uutta vapaaehtoista kehittäjäyhteisöä auttoi syntymään 1997 perustettu IRC-kanava #gimp. GIMPiä varten kehitetty käyttöliittymäkirjasto GTK levisi odottamatta laajemmallekin, kun GNOME-projekti otti sen käyttöönsä. GNOME-työpöytää voidaan näin pitää epäsuorasti GIMPin sivutuotteena.
Ohjelmaa voi käyttää digitaaligrafiikan ja valokuvien käsittelyyn. Tavallisimmat käyttötavat ovat grafiikan ja logojen luominen, kuvakoon muuttaminen, värien vaihtaminen, kuvien yhdistäminen tasojen avulla, kuvanparannus sekä kuvaformaattien väliset muunnokset. GIMPin avulla voidaan luoda myös yksinkertaisia animoituja kuvia.
GIMP on todennäköisesti ensimmäinen loppukäyttäjille suunnattu suurikokoinen sovellus, joka luotiin vapaan lähdekoodin periaatteella. Aikaisemmat avoimella lähdekoodilla julkaistut ohjelmat olivat ohjelmoijille tarkoitettuja (kuten GCC ja Linux-ydin). GIMP osoitti, että avoimella lähdekoodilla voi luoda ohjelmia, joita tavalliset ihmiset voivat käyttää luovasti. Tämä tasoitti myöhemmin tietä KDE:n, GNOMEn, Mozillan ja OpenOfficen kaltaisille sovelluksille.GIMPin toimintoja voi automatisoida makro-ohjelmien avulla. GIMP ymmärtää Scheme-ohjelmointikieltä, ja vaihtoehtoisesti voidaan käyttää Perliä, Pythonia, TCL:ää tai Rubyä.
GIMP suunniteltiin markkinajohtaja Adobe Photoshopin vapaaksi korvaajaksi.
GIMPin käyttöliittymäkirjastona toimii GTK+. Se kehitettiin suljetun Motif-kirjaston korvaajaksi, josta GIMP oli alun perin riippuvainen. GIMP ja GTK+ suunniteltiin Unixilla ajettavaa X Window Systemiä varten, mutta molemmista on sittemmin käännetty Windows-, OS/2- ja SkyOS-versiot.
Ensimmäinen GIMP-versio (0.54) ilmestyi vuoden 1996 helmikuussa. Sen jälkeen ilmestyi useita versioita, joista tärkein, GIMP 1.0, julkaistiin 5. kesäkuuta 1998.
John Kerry
John Forbes Kerry (s. 11. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen diplomaatti ja poliitikko. Hän on entinen Massachusettsin senaattori ja Yhdysvaltain ulkoministeri. Aiemmin Yhdysvaltain senaatin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana toiminut Kerry nimitettiin Hillary Clintonin seuraajaksi Yhdysvaltain ulkoministeriksi 2013. Hänen virkakautensa alkoi helmikuussa 2013 ja päättyi 20. tammikuuta 2017.
John Kerry syntyi 11. joulukuuta 1943 Rosemary Isabel Forbesille ja Richard Kerrylle Aurorassa, Coloradossa.
Kerry taisteli Vietnamin sodassa luutnanttina vuosina 1966–1970. Hän sai ansioistaan kaksi urhoollisuusmitalia ja kolme Purple Heart -mitalia haavoittumisistaan, mutta myöhemmin profiloitui sodan vastustajana. Hän muun muassa osallistui mielenosoitukseen Yhdysvaltain kongressitalon edustalla.
Kerry vastusti myös presidentti George H. W. Bushin hyökkäystä Irakiin 1991. Sen sijaan hän kannatti Yhdysvaltain hyökkäystä Irakiin 2003, mutta kritisoi myöhemmin presidentti George W. Bushia kansan johtamisesta harhaan, kun väitettyjä Irakin joukkotuhoaseita ei löytynytkään.
Kerry valittiin senaattoriksi Massachusettsin osavaltiosta 1984, ja hänet valittiin uudelleen 1990, 1996, 2002 ja 2008.
Kerryn suvun sukunimi on ollut alun perin Kohn, sillä hänen isänpuoleiset isovanhempansa olivat juutalaisia, jotka vuonna 1901 vaihtoivat sukunimensä Kerryksi roomalaiskatolilaisuuteen kääntymisen myötä. Lempinimi Kerryllä on perhe- ja kaveripiirissä "Johnny". Hän puhuu sujuvasti ranskaa, ja hänen harrastuksiinsa kuuluvat surffaus, jääkiekko, metsästys ja kitaransoitto. Hän on naimisissa ketsuppiyhtiö Heinzin omistajan Teresa Heinz Kerryn kanssa. Hänellä on kaksi tytärtä, Alexandra ja Vanessa Kerry.
Kerry oli Yhdysvaltojen demokraattisen puolueen ehdokas vuoden 2004 presidentinvaalissa varapresidenttiehdokkaanaan John Edwards. Kerry sai 2. marraskuuta pidetyssä vaalissa 48,3 prosenttia äänistä ja 251 valitsijamiestä. Vastaehdokas George W. Bushin äänisaalis oli 50,7 prosenttia ja 286 valitsijamiestä.
Yhtenä ratkaisevana tekijänä häviössä pidettiin mustamaalauskampanjaa, jossa kyseenalaistettiin Kerryn ansiot Vietnamin sodassa. Vietnamin sodan veteraaneista koottu "Swift Boat Veterans for Truth" esitti paljon julkisuutta saaneita väitteitä, jotka olivat täysin ristiriidassa Kerryn tukijoiden ja laivaston asiakirjojen kanssa. Järjestö sai runsaasti varoja Bushin kampanjatoimistolta. Mustamaalauskampanjasta vakiintui poliittiseen slangiin termi "swiftboating".
Kerryn sukujuuret johtavat neljään eri Yhdysvaltain presidenttiin. Kerry on kaukaista sukua myös presidentinvaalivastustajalleen George W. Bushille.
Porttiteoria
Porttiteoria on käsitys, jonka mukaan laillisten tai ”mietojen” päihteiden käyttö toimii ”porttina” kovempiin aineisiin, eli johtaa ennen pitkää siihen, että niiden käyttäjä alkaa käyttää vaarallisempia huumeita. Tyyppiesimerkkeinä pidetään yleensä alkoholia, tupakkaa ja kannabista, sekä usein ylipäätään kaikkia riippuvuutta aiheuttavia aineita.
On esitetty, että erilaiset riippuvuutta aiheuttavat aineet herkistävät aivojen mielihyväkeskusta ja saavat ne ”kaipaamaan” kovempia päihteitä. Porttiteoriaa on usein kritisoitu siitä, että se jättää huomioimatta lukuisia päihteidenkäytölle altistavia tekijöitä, kuten geenien ja ympäristötekijöiden vaikutukset. Tutkimusten mukaan siihen päätyykö nuori kovien huumeiden käyttäjäksi vaikuttaa enemminkin sosiaalinen ympäristö ja työllisyystilanne, kuin kannabiksen käyttö.
Tutkimustulokset porttiteoriasta ovat ristiriitaisia. Muun muassa hiirikokeissa on todettu geenien muuttumiseen perustuva mekanismi, joka tukee porttiteoriaa nikotiinin kohdalla. Ihmisellä tätä ei ole vahvistettu.
Yhdysvaltalaisessa tutkimuksessa ne nuoret, joilla ei ollut havaittu muita käytöshäiriöitä ja jotka olivat käyttäneet alkoholia tai tupakkaa viimeisen kuukauden aikana käyttivät 30 kertaa todennäköisemmin kannabista. Ne jotka olivat kokeilleet myös kannabista käyttivät 17 kertaa todennäköisemmin kokaiinia, heroiinia tai LSD:tä.
Suomen akatemian tutkimuksen mukaan nuorilla, jotka ovat aloittaneet tupakoinnin varhain oli moninkertainen riski aloittaa myöhemmin myös kannabiksen käyttö. Tutkijoiden mukaan tulokset tukevat porttiteoriaa, jonka mukaan lailliset päihteet, kuten tupakka ja alkoholi, toimivat porttina laittomien huumeiden käytön aloittamiseen. Muita kannabiksen käyttöön vaikuttavia tekijöitä olivat nuoren impulsiivisuus ja toisen vanhemman alkoholinkäyttö.
Vuonna 2012 julkaistussa yhdysvaltalaisessa tutkimuksessa selvitettiin alkoholin, tupakan ja kannabiksen käytön vaikutusta lukioikäisten päihdekokeiluihin. Tutkimuksen mukaan varhainen alkoholin käytön aloittaminen lisää kaikkein selvimmin todennäköisyyttä käyttää myöhemmin tupakkaa, kannabista ja muita päihteitä. Täten ennalta ehkäisevä päihdetyö tulisi kohdistaa alkoholin käytön aloittamisen välttämiseen ja myöhäistämiseen.
Rayman (pelisarja)
Rayman on Ubisoftin tasohyppelypelisarja, jonka pääosassa on Rayman-hahmo.
"Rayman" on pelisarjan ensimmäinen osa, joka julkaistiin vuonna 1995. Se on kaksiulotteinen tasohyppelypeli. "" on pelisarjan toinen osa, joka julkaistiin vuonna 1999. "Rayman 2" on kolmiulotteinen peli. Siinä Raymanin tehtävä on pelastaa maailma ilkeiden robomerirosvojen käsistä. "" -pelissä Raymanin pitää pelastaa maailma ilkeiltä Hoodlumeilta, jotka ovat muuttaneet punaiset Lum-oliot Hoodlumeiksi. "" sijoittuu "Hoodlum Havocin" tapahtumien jälkeen. Peli on julkaistu vain Game Boy Advancelle. "Rayman Origins"
-pelissä pelaajan täytyy auttaa Raymania, Globoxia ja muutamia Teensies-olentoja pelastamaan Raymanin maailma ja kaikki vaaleanpunaisen väriset Electoonit ilkeiltä Darktoon-nimisiltä olennoilta.
Ilkka Suominen
Ilkka Olavi Suominen (s. 8. huhtikuuta 1939 Nakkila) on suomalainen poliitikko. Suominen toimi Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtajana vuosina 1979–1991 ja Suomen kauppa- ja teollisuusministerinä 1987–1991.
Suominen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1956 Porin suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui nahkakemian insinööriksi Lontoon National Leather Sellers' Collegesta vuonna 1958 ja Reutlingenin Westdeutsche Gerberschulesta 1959. Myöhemmin Suominen valmistui Porin kauppaopistosta merkonomiksi vuonna 1964 sekä valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 1969.
Vuosina 1960−1979 Suominen työskenteli perheensä yrityksessä J. W. Suominen Oy:ssä eri tehtävissä, lopuksi toimitusjohtajana.
Suominen toimi kansanedustajana kahteen otteeseen: ensin Turun läänin pohjoisen vaalipiirin edustajana 1970−1975, sitten Helsingin vaalipiirin edustajana 1983−1994. Eduskunnan puhemies hän oli lyhyen ajan vuoden 1987 eduskuntavaalien jälkeen ja myöhemmin 1991−1994. Suominen kuului kokoomuksen presidentti Kekkosta ja Neuvostoliittoa ymmärtäviin niin sanottuihin remonttimiehiin, jotka pyrkivät tekemään puolueesta hallituskelpoista.
Suominen valittiin kokoomuksen puheenjohtajaksi 1979 Harri Holkerin jälkeen. Hän luovutti tehtävän vasta 12 vuoden jälkeen 1991. Suominen on kokoomuksen pitkäaikaisin puheenjohtaja. Pääministeriä hänestä ei kuitenkaan tullut, vaikka hänen puheenjohtajuuskaudellaan kokoomuksen 21-vuotinen oppositiokausi päättyi. Ennen vuoden 1987 eduskuntavaaleja Suominen, keskustan puheenjohtaja Paavo Väyrynen ja ruotsalaisen kansanpuolueen Christoffer Taxell solmivat salaisen niin sanotun kassakaappisopimuksen porvarihallituksen muodostamisesta. Tästä vihastunut presidentti Mauno Koivisto nimitti Holkerin hallituksenmuodostajaksi. Suominen toimi Holkerin hallituksen kauppa- ja teollisuusministerinä ja Neuvostoliiton kaupasta vastanneena ministerinä ulkoasiainministeriössä vuosina 1987−1991.
Suominen jätti eduskunnan kesken kauden siirtyäkseen Alkon pääjohtajaksi 1994. Aiemmin Suominen oli toiminut Alkon hallintoneuvoston puheenjohtajana 1980–1988 ja 1992–1994. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Kirsi Piha. Suominen jätti Alkon tultutaan valituksi Euroopan parlamentiin, jossa hän toimi yhden kauden ajan vuosina 1999−2004.
Ilkka Suomisen isä oli kauppaneuvos Leo Suominen ja isoisä nahkatehtailija J. W. Suominen. Suominen on ollut naimisissa kahdesti ja hänellä on kolme lasta. Ensimmäisen avioliittonsa hän solmi Ute Schweizerin kanssa vuonna 1961. Liitto päättyi eroon vuonna 1977, jonka jälkeen Suominen meni naimisiin mainoshoitaja Riitta Suhosen kanssa. Riitta Suominen kuoli 16. lokakuuta 2015. Ilkka ja Riitta Suomisen tytär Riikka Suominen on vihreiden jäsen ja puolueen äänenkannattaja "Vihreän Langan" päätoimittaja.
Tampereen teknillinen korkeakoulu promovoi Suomisen tekniikan kunniatohtoriksi vuonna 1992. Presidentti myönsi Suomiselle ministerin arvonimen 1998. Hänet valittiin kokoomuksen kunniapuheenjohtajaksi Rovaniemen puoluekokouksessa kesäkuussa 2012.
Sirpa Pietikäinen
Sirpa Maria Pietikäinen (s. 19. huhtikuuta 1959 Parikkala) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2008 Euroopan parlamentin jäsenenä.
Vuosina 1983–2003 Pietikäinen oli kokoomuksen kansanedustaja. Vuosina 1991–1995 hän oli ympäristöministeri Esko Ahon hallituksessa.
Koulutukseltaan Pietikäinen on kauppatieteiden maisteri.
Pietikäinen kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan Yhteiskoulun lukiosta. Hän suoritti kauppatieteiden maisterin tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa vuonna 1986.
Pietikäinen nousi eduskuntaan 24-vuotiaana vuonna 1983 Hämeen eteläisestä vaalipiiristä. Hän toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1988. Pietikäinen toimi kokoomuksen varapuheenjohtajana vuosina 1989–1993 ja ympäristöministerinä Ahon hallituksessa vuosina 1991–1995, missä suurin kysymys liittyi viidennen ydinvoimalan perustamispäätökseen, jota kauppa- ja teollisuusministeri Kauko Juhantalo sekä Seppo Kääriäinen kannattivat ja Pietikäinen vastusti. Kansanedustaja Matti Vanhanen lopulta torjui jo hallituksen periaatteessa hyväksymän ratkaisun esittämällä läpi menneen energiaponnen. Vuoden 1995 vaaleissa Pietikäinen sai 11 148 ääntä Hämeen eteläisessä vaalipiirissä.
Pyrkiessään jatkoon vuoden 2003 vaaleissa Pietikäinen vetäytyi kampanjoinnista jäätyään kiinni törkeästä rattijuoppoudesta Hämeenlinnan rautatieaseman pysäköintialueella. Hämeenlinnan poliisin mukaan Pietikäisen veren alkoholipitoisuus oli yli 1,2 promillea, joka on törkeän rattijuoppouden raja. Hänet tuomittiin 40 päivän ehdollisen vankeusrangaistukseen, 15 päiväsakkoon sekä viiden kuukauden ajokieltoon.
Pietikäinen oli ehdolla vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa. Hän sai 30 042 ääntä ja jäi ensimmäiselle varasijalle. Vuonna 2008 Pietikäinen nousi europarlamenttiin Alexander Stubbin siirtyessä europarlamentaarikosta ulkoasiainministeriksi. Hänet valittiin jatkokaudelle vuoden 2009 ja vuoden 2014 EU-vaaleissa.
Vuodesta 2014 Pietikäinen on Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsen sekä ympäristövaliokunnan (ENVI) varajäsen. Hän oli ENVI:n varsinainen jäsen vuosina 2009–2012. Vuodesta 2009 hän on ollut varajäsen myös naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnassa (FEMM).
Pietikäinen oli sähköistä osallistumista edistävän e-Parliament johtoryhmän jäsen vuosina 2000–2003.
Pietikäinen valittiin 27. helmikuuta 2006 alkaen uutena jäsenenä Kone Oyj:n hallitukseen. Hän oli Reilun Kaupan edistämisyhdistyksen puheenjohtaja 1999–2005, Suomen YK-liiton puheenjohtajana 1998–2007 ja YK-liittojen maailmanjärjestön WFUNA:n puheenjohtajana 2000–2005. Hän on edistänyt Alzheimer-asiaa Muistiliitto ry:n (Alzheimer-keskusliitto) liittovaltuuston varapuheenjohtajana.
Sirpa Pietikäisen vanhemmat ovat taidemaalari Erkki Pietikäinen ja terveydenhoitaja Sylvi Susanna Hirvelä. Pietikäisen elämänkumppanina on Itä-Suomen yliopiston oikeustieteiden laitoksen johtaja, ympäristöoikeuden professori Tapio Määttä.
Kirjoittanut artikkelin ainakin seuraaviin teoksiin.
Hiilivoima
Hiilivoima on sähköntuotantoa voimalaitoksella, jonka primäärienergia saadaan polttamalla kivihiiltä. Fossiilista hiiltä käytetään erityisesti lauhdesähkön tuotantoon.
Maailman energian kokonaiskulutuksesta hiilen osuus oli vuonna 2004 toiseksi suurin öljyn jälkeen. Syynä on kivihiilen halpa hinta ja suuri määrä: arvioidaan että maankuoressa on hiiltä noin 10 000 miljardia tonnia, josta noin 10 % voidaan hyödyntää taloudellisesti. Hiili tuottaa palaessaan paljon lämpöä, joten sen käyttö voimaloissa tulee halvaksi.
Hiilivoiman haittoja ovat suuret rikki- ja hiilidioksidipäästöt sekä erilaisten typen oksidien pääsy ilmakehään. Jatkuvat päästöt aiheuttavat ympäristövahinkoja ja saastuneilla alueilla vakavia sairauksia.
IAEA:n julkaisemien arvioiden mukaan hiililauhdevoiman tuottaminen synnyttää kasvihuonekaasuja koko elinkaaren aikana 210–360 g hiiliekvivalenttia/kWh sähköä (760–1 300 g CO-ekv./kWh sähköä). Näissä luvuissa ovat mukana paitsi hiilen polton päästöt, myös polttoaineen tuotannon, varastoinnin ja kuljetuksen päästöt sekä voimalaitoksen rakentamisen ja rakennusmateriaalien tuotannon epäsuorat päästöt. Vaihteluvälin alapäähän voidaan päästä vain uusimmalla tekniikalla, jossa hiilivoiman sähköntuotannon hyötysuhde on 50–55 %.
Health and Environment Alliancen raportin mukaan hiilivoima aiheuttaa Euroopassa vuosittain yli 18 000 kuolemaa ja 43 miljardin euron terveysmenot. Saksassa näitä kuolintapauksia olisi 2 700 vuodessa ja kustannukset olisivat 2–6 miljardia euroa.
Nykyään hiilivoimaloiden päästämät ilmakehän hiukkaset on suurin lyijyaltistuksen lähde.
Hiilivoimalan toimintaperiaate voidaan kertoa lyhyesti seuraavalla tavalla: hiiltä poltettaessa lämpö höyrystää valtavassa kattilassa olevan veden. Paineistettu höyry pyörittää puolestaan turbiinia, jonka liike-energian generaattori muuttaa sähköenergiaksi.
Vuosina 1990–2008 hiilen energiakäyttö maailmassa kasvoi 48 %. Suurinta kasvu oli Kiinassa ja muualla Aasiassa. Myös euroopassa etenkin tuulivoimaan panostaneet valtiot ovat kasvattaneet hiilivoiman tuotantoaan viimevuosina. Tämä johtuu tuulivoiman tuotantoon liittyvistä ongelmista ja hiilivoiman helposta säätelystä. Tuulivoimaa kritisoidessa käytetäänkin yleensä argumenttina tämän lisäävän päästöjä ja nostavan sähkölaskua.
Kiinnitys
Kiinnitys tarkoittaa tavallisesti kiinteään omaisuuteen kohdistuvaa, lainhuuto- ja kiinnitysrekisteriin tehtävää merkintää kiinteän omaisuuden käyttämiseksi velan tai muun saamisen vakuutena. Kiinteää omaisuutta (engl. immovable property, real property, immovables) ovat maa-alueet ja vuokraoikeus rakennuksineen, muu omaisuus on irtainta omaisuutta.
Kiinnityksen kohteena voi olla joko kiinteä omaisuus, johon kiinnityksen hakijalla on lainhuuto tai vaihtoehtoisesti vuokraoikeus rakennuksineen. Tällöin maa-alueen omistaa esim. kaupunki, mutta vuokralainen hallitsee aluetta vuokrasopimuksen perusteella. Alueella sijaitsee usein myös vuokralaisen omistamia rakennuksia.
Ennen kiinnityksen hakemista kiinteistölle on haettava lainhuuto, jolla varmennetaan, että kiinnityksen hakija on todella kiinteistön omistaja.
Kiinnitystä tarvitaan kiinteistön panttaamista varten, kun omaisuutta halutaan käyttää luoton vakuutena. Vain lainhuudon saanut omistaja voi pantata kiinteistön.
Kiinnitys ja siitä todistukseksi annettu panttikirja ovat voimassa pysyvästi ellei kiinnitystä erikseen kuoleteta. Kiinteistön kiinnitykset rekisteröidään maanmittaustoimistossa, ja voimassa olevat kiinnitykset selviävät rasitustodistuksesta.
Avaruusluotain
Avaruusluotain on mikä tahansa Maasta Maan kiertorataa edemmäs avaruuteen laukaistu miehittämätön avaruusalus, jonka on tarkoitus suorittaa mittauksia. Sitä ohjataan Maassa olevasta lennonohjauskeskuksesta mutta jo pelkästään väistämättömän viiveen takia niissä on myös runsaasti autonomista toimintakykyä. Luotain on tyypillisesti ohilento-, kiertolais- (ts. satelliitti) iskeytymis- tai laskeutumisluotain tai jokin näiden yhdistelmä.
Kun avaruusluotain laukaistaan avaruuteen, saa se raketilta tarpeeksi suuren pakonopeuden pystyäkseen poistumaan Maan painovoimakentästä. Avaruusluotaimet lähetetään yleensä tutkimaan yhtä tai muutamaa tiettyä kohdetta avaruudessa, joista tieteilijät haluavat lisää tietoa.
Ohilennon, kiertoradalle asettumisen ja iskeytymisen lisäksi luotain voi myös laskeutua tai sisältää erillisen laskeutuja-osan, joka kohteen lähellä irtoaa muusta luotaimesta ja laskeutuu tutkittavan kohteen pinnalle. Pinnalle laskeutunut tutkimuslaite yleensä välittää tietonsa kiertoradalle jääneeseen luotaimeen, joka edelleen välittää tiedon Maahan. Laskeutujan oma radiolähetin ei yleensä ole tarpeeksi voimakas välittämään tietoa suoraan Maahan. Hyvä esimerkki tällaisesta yhteistyöstä on Saturnusta ja sen kuuta Titania tutkimaan lähetetty "Cassini-Huygens". Marsiin lähetetyt kulkijat "Spirit" ja "Opportunity" voivat viestiä Maahan jo aikaisemmin Marsin kiertoradalla lähetetyn "Mars Global Surveyor" -kiertolaisen kautta.
Avaruusluotaimia on lähetetty tutkimaan useita Aurinkokunnan planeettoja, pikkuplaneettoja, asteroideja sekä komeettoja. Ensimmäinen Aurinkokunnasta poistuva luotain on Voyager 1.Näiden yhdistelmät ovat tavallisia. Esimerkiksi Saturnusta kiertävä Cassini-Huygens on kiertolais-laskeutumisluotain.
KuuKaavailuja tai kehitteillä:Kaikkiaan on tehty noin 30 avaruuslentoa kohti Marsia, joista valtaosa on epäonnistunut.
Osa aurinko tutkivista avaruusaluksista on satelliitteja (niitä ei ole listattu alla), osa kiertää Aurinkoa yleensä siten että alus pysyy Maan ja Auringon välissä Lagrangen L1-pisteessä, osa on vielä selkeämmin Aurinkoa kiertäviä avaruusluotaimia.
Luotaimia
Braunschweig
Braunschweig on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Kaupunki sijaitsee Harz-vuoristosta pohjoiseen Okerjoen varrella. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 242 537 asukasta.
Braunschweig lienee perustettu vuoden 1000 tienoilla, mutta tuli kuuluisaksi Baijerin ja Saksin ruhtinas Henrik Leijonan tehtyä siitä osavaltionsa pääkaupungin. Henrik rakennutti kaupunkiin myös Braunschweigin katedraalin sekä itselleen linnan. Molemmat ovat edelleen kaupungin nähtävyyksiä.
Kaupungista tuli Hansaliiton jäsen 1200-luvulla.
Braunschweig on rautateiden risteysasema ja siellä on lentoasema.
Paradigma
Paradigma on jonkun tieteenalan kulloinkin yleisesti hyväksytty oppirakennelma, ajattelutapa, suuntaus. Yleensä paradigma viittaa tieteellistä toimintaa ohjaaviin ajatuskulkuihin tai muihin tietoteoreettisiin näkökulmiin. Selkokielellä paradigma tarkoittaa oikeana pidettyä, yleisesti hyväksyttyä ja auktoriteetin asemassa olevaa teoriaa tai viitekehystä, kuten esimerkiksi evoluutioteoriaa tai suhteellisuusteoriaa. Paradigma tulee kreikan sanasta "παράδειγμα" ("paradeigma"), "malliesimerkki", "esimerkki", "näyte".
Sanan 'paradigma' merkitys on joskus epäselvä, mutta sen yleisin merkitys on peräisin Thomas Kuhnin tieteenfilosofiasta. Kuhn käytti sitä teoksessaan "Tieteellisten vallankumousten rakenne" kuvaamassa tiettyjä vakiintuneita tieteen toiminnan tapoja:
Kuhnin mukaan tiede ei niinkään esiinny yksittäisten teorioiden kehityksenä vaan paradigman vaihdoksina. Paradigman käsitteen sekaantuessa hän itse alkoi käyttää muun muassa termiä normaalitiede.
Ollakseen koko tieteessä merkittävä uusi paradigma on perusteellinen ja selvä muutos siinä miten tietoa hankitaan. Tässä mielessä usko, järki (tavanomainen tiede, osien tutkiminen) ja tietokoneen mahdollistama kompleksisuutta hallitseva tiede (kokonaisuuden tutkiminen) ovat hyvin perustavanlaatuisia ja suuria muutoksia tiedon tekemisessä, maailman selittämisessä.
Uusi paradigma sisältää yleensä vanhan erikoistapauksena. Uusi tapa tehdä tiedettä on siis laajempi: se selittää enemmän ja paremmin. Eräs esimerkki on kvanttimekaniikka suhteessa klassiseen mekaniikkaan. Teorioiden korvautuminen paremmilla on yleistä tieteen perusolemusta, tieteen täydentymistä. Uudesta teoriasta tulee paradigma vasta silloin, kun se on perustavanlaatuinen muutos tieteellisessä selityksessä ja se edustaa laajempaa muutosta ajattelussa.
Koska vanhassa paradigmassa on taustalla suuri määrä valtaa ja yhteiskunnallisia suhteita ja erilaisten tieteellisten organisaatioiden olemassaolo voi olla kiinni jostain paradigmasta, paradigman vaihtumisen tunnustaminen ei ole aina helppo ja nopea tapahtuma. Lopulta uusi paradigma muuttaa kuitenkin tiedettä, sitten teknologiaa ja lopulta ihmisten elämää ja yleistä näkemystä olemassaolosta. Esimerkiksi Galileo Galilein voidaan katsoa romuttaneen tai asettaneen epäilyksenalaiseksi ihmisten uskon kirkon erehtymättömyyteen ja ihmisen ainutlaatuiseen asemaan luonnossa. Samaa tekivät Charles Darwin ja DNA:n löytäjät.
Deduktiivinen päättely
Deduktiivinen päättely eli validi päättely on päättelytapa, jossa tosista premisseistä seuraa välttämättä tosi johtopäätös. Toisinaan deduktiivinen päättely määritellään esittämällä, että päättely etenee johtamalla yleistyksestä yksittäistapausta koskeva johtopäätös. Sana 'deduktio' tulee latinankielen sanasta "deduco", joka tarkoittaa "esiin johtaa". Nimensä mukaisesti deduktiivinen päättely ei anna uutta tietoa, vaan "johtaa esiin" oletuksen, joka sisältyy annettuihin premisseihin. Tällä tarkoitetaan sitä, että deduktiivinen päättely on päättelyä tunnetuista tapauksista toisiin tunnettuihin tapauksiin.
Esimerkki 1
Selitys: Ensimmäisessä premisissä tehdään yleistys kaikkien ihmisten kuolevaisuudesta. Toisessa premisissä esitetään väite, että Sokrates kuuluu ihmisten luokkaan. Näistä perusteista päätellään, että Sokrates, joka on ihminen, on myös kuolevainen. Johtopäätös ei lisää tietoamme, sillä kaikki siinä esitetty tieto sisältyy jo premisseihin.
Deduktiivisessa päättelyssä tosista premisseistä ei voi koskaan seurata epätotta johtopäätöstä. Deduktiivinen päättely ja rationalismi liitetään usein yhteen. Rationalismilla tarkoitetaan tietoteoreettista näkemystä, joka pitää tiedon lähteen pätevyyden ratkaisijana järkeä, ei kokemuspohjaista havainnointia.
Rakkaus
Rakkaus on syvä kiintymyksen tunne johonkin, useimmiten toiseen henkilöön. Kahden ihmisen välinen molemminpuolinen rakkaus johtaa usein parisuhteeseen eli rakkauteen ja seksuaalisuuteen perustuvaan kahdenväliseen suhteeseen.
Länsimaisessa kulttuurissa rakkaus jaetaan usein Platonin esittelemän kolmijaon mukaan: "eros" (eroottinen rakkaus), "filia" (veljellinen rakkaus), "agape" (jumalallinen rakkaus). Neljäntenä rakkauden muotona voidaan mainita "amor", romanttinen rakkaus.
Tutkimusten mukaan kumppanin tuoksu vaikuttaa parinvalintaan. Ihmiset rakastuvat tietynlaisen feromonituoksun omaavaan ihmiseen.
Kristinuskon mukaan rakkaus on uskon tärkein perusta. Matteuksen evankeliumin ja Markuksen evankeliumin mukaan Jeesus opetti rakkauden kaksoiskäskyn. Käskyssä kehotetaan rakastamaan Jumalaa kaikesta sydämestä, kaikesta mielestä ja kaikesta hengestä ja lähimmäistään niin kuin itseään. Paavali kertoo rakkaudesta ensimmäisessä korinttilaiskirjeessä. Kirjeen tunnettuja kohtia ovat muun muassa:
Islamilaisen maailmankatsomuksen mukaan rakkaus on kaikkia uskossa olevia yhdistävä side. Vaikka Jumalaa ei suoraan kutsuta rakkaudeksi, yksi Jumalan nimistä on "Al-Wadud", rakastava, kaiken rakkauden lähde Jumala rakastaa jokaista Jumalaan uskovaa, joskin se kuinka uskova itse miellyttää Jumalaa toteuttamalla hänen tahtoaan riippuu yksilöstä itsestään. Jumalan rakkaus ihmiskuntaa kohtaan todentuu yksilölle rukoilun, mietiskelyn ja omistautumista osoittavien tekojen kautta.
Islamin suuntauksessa sufilaisuudessa rakkautta ei pidetä vain Jumalalle kuuluvana jumalallisena piirteenä, vaan se on Jumalan olemuksen ydin. "Ishq", rakkaus, koskee kaikkea olemassa olevaa. Kun sielu sijaitsee ruumissa, sydämessä asuu sielun lisäksi rakkaus. Rakkaus asettuu kaiken maallisen ja järjellisen yläpuolelle. Todellinen rakkaus kahden ihmisen välillä on tie täydelliseen yhteyteen. Rakastuneet toteuttavat jumalan olemassa oloa maan päällä. Sekä rakastavan että rakastetun taustalla on rakkaus. Rakastava onkin "ruh", henki, joka on erotettu rakastetustaan ja joka kaipaa takaisin. Rakastettu on puolestaan "jamal", täydellisen kauneuden ilmentymä, joka näyttäytyy rakastavalle kutsuen tämän takaisin alkulähteeseensä. Rakkaus valtaa rakastuneen sydämen tuhoten sieltä kaiken ylimääräisen; vain rakastettu on tärkeä. Kun rakastava on luopunut omasta itsestään hän saavuttaa "fanan", tilan, jossa suhteellisen olemassaolon tilalle on astunut täydellinen olemassaolo. Tämän tapahtuman mahdollistamana seuraa "tawhid", täydellinen yhteys, tai täydellinen rakkaus.
Seurustelu
Seurustelu on vakituinen rakkauteen ja yhdessäoloon perustuva suhde ennen kihlausta, avo- tai avioliittoa. Nimitystä seurustelu käytetään myös ihmisten välisestä yhdessä oleskelusta ja keskustelusta.
Nykyään on hyvin yleistä, että seurustelu ei johda ja tavoite ei ole johtaa kihlautumiseen, avo- tai avioliittoon. Nykyisin länsimaissa avoliittoa tai avioliittoa edeltää yleensä seurustelu.
Suomalainen mies aloittaa seurustelun keskimäärin 17,5-vuotiaana, nainen 16,5-vuotiaana. Viidesosa aloitti alle 15-vuotiaana ja kolmasosa alle 16-vuotiaana. Ennen 1960-lukua seurustelu aloitettiin pari vuotta myöhemmin. Yhdynnän aloittamisikä on pudonnut vastaavasti ja on vain hieman korkeampi.
Operationalismi
Operationalismin mukaan jokainen tieteellinen käsite pitää määritellä operationaalisesti eli tietyn mittauksen avulla. Esimerkiksi lämpötila määritellään operationaalisesti suureeksi, jota mitataan lämpömittarilla.
Operationalismin mukaan erilaiset mittaustavat, esimerkiksi elohopea- ja kaksoismetallilämpömittarit, määrittelevät eri käsitteet. Tieteessä käytetään kuitenkin vain yhtä lämpötilan käsitettä ja lämpötilaa voidaan mitata eri tavoin.
Operationalismia muotoili muiden muassa P. W. Bridgman (1882 - 1961).
Methodenstreit
Methodenstreit (saksaa, ) oli itävaltalaisten ja saksalaisten taloustieteilijöiden kiista tieteellisistä metodeista, joilla taloustiedettä tulisi tutkia, sekä yleisesti ottaen ihmisten toiminnan selittämisen epistemologisesta muodosta.
Gustav von Schmoller ja historiallinen koulukunta uskoivat, että taloustieteilijät kykenivät päättelemään uusia ja parempia sosiaalisia lakeja tilastoista ja historiallisesta materiaalista. He eivät luottaneet taloustieteellisiin teorioihin, jotka eivät pohjautuneet historiallisiin tutkimuksiin.
Carl Menger ja muut itävaltalaiset taas uskoivat, että ihmisten toiminta on palautettavissa filosofiseen logiikkaan eikä niinkään monimutkaista asiaa kuin ihmisten motiiveja ja sosiaalista yhteistyötä voi tutkia laveista yleisistä tilastoista.
Yleisesti ottaen käsite "itävaltalaisen taloustieteen koulukunta" syntyi Schmollerin käytettyä sitä kriittisessä kirja-arviossaan. Hän tarkoitti käsitteellä lähinnä hämäryyttä ja takaperoisuutta.
Vesivoimala
Vesivoimala eli vesivoimalaitos on vesivoimaa tuottava voimalaitos. Vesivoimalan toiminta-ajatus perustuu veden potentiaalienergiaan, joka muuntuu korkeuseron vaikutuksesta liike-energiaksi. Veden liike-energia muunnetaan edelleen turbiinilla generaattorin pyörimisenergiaksi.
Maailman suurin vesivoimala on Kiinassa sijaitseva Kolmen rotkon pato, jonka sähköteho on 22 500 megawattia.
Pumppuvoimalaitos on vesivoimalaitoksen ja pumppaamon yhdistelmä, jota käytetään sähkövarastona.
Vesivoimaa on hyödynnetty jo antiikin ajoista lähtien, jolloin vesimyllyjä käytettiin muun muassa viljan jauhamiseen. 1770-luvulla ranskalainen insinööri Bernard Forest de Bélidor julkaisi teoksensa "Architecture Hydraulique", jossa hän kuvaili hydraulisia vaaka- ja pystyakselilaitteita. Vesivoimaa hyödynnettiin ensimmäinen kerran teollisesti vuonna 1880, jolloin sitä käytettiin 16 kaarilamppua sai virtansa vesivoimasta michiganilaisessa tuolitehtaassa. Vuonna 1882 avattiin ensimmäinen varsinainen sähköä tuottava vesivoimala Fox Riverille, Appletonissa, Wisconsinissa. Neljä vuotta myöhemmin Pohjois-Amerikkaan oli rakennettu 45 vesivoimalaa ja ennen vuosikymmenen loppua Yhdysvalloissa sähköä tuotti jo yli 200 vesivoimalaa.
Maailman kymmenen suurinta vesivoimalaa sijaitsevat pääosin Aasiassa ja Etelä-Amerikassa. Kiinassa on rakenteilla Baihetanin pato, jonka maksimiteho tulee olemaan 13 050 MW ja Brasiliassa Belo Monten pato, joka tulee saavuttamaan 11 000 MW:n maksimitehon. Näiden lisäksi rakenteilla on viisi yli 6 000 MW:n maksimitehon saavuttavaa vesivoimalaa, joista kaksi Kiinassa, ja yksi Myanmarissa, Pakistanissa ja Etiopiassa.
Suomessa on yli 220 vesivoimalaa.
Lateksi
Lateksi on mikroskooppisen polymeerihiukkasten ja veden muodostama seos, eli emulsio. Luonnosta saatava lateksi, eli luonnonkumi on eräistä puukasveista saatavaa maitiaisnestettä, joka koaguloituu joutuessaan kosketuksiin ilman kanssa. Luonnonkumista valmistetaan kautsua, joka on kumiteollisuuden raaka-aine. Lateksia voidaan valmistaa myös synteettisesti pinta-aktiivisilla aineilla käsiteltyjä monomeereja polymerisoimalla.
Lateksin merkitykseksi arkikielessä on tullut vesiohenteisen maalin sideaine tai siveltävä ilmassa jähmettyvä muovimassa (käyttökohteena esimerkiksi: lateksimaskit ja kondomit). Maaliteollisuuden raaka-aineena synteettiset lateksit ovat usein akryylipohjaisten polymeerien vesiseoksia eli dispersioita.
Lateksi voi ihokosketuksessa aiheuttaa allergisia reaktioita. Lateksia, joka ei synnytä allergisia reaktioita, valmistetaan hopeahelmikin ("Parthenium argentatum") maitiaisnesteestä.
Kesäolympialaiset 1972
Vuoden 1972 kesäolympialaiset (26. elokuuta 1972 – 11. syyskuuta 1972) järjestettiin Münchenissä, Saksan liittotasavallassa. 121 kansakunnan 7 123 urheilijaa kilpailivat 23 urheilumuodossa. Urheilullista sisältöään paremmin kisat muistetaan Münchenin verilöylystä: palestiinalaiset Musta syyskuu -järjestön terroristit ottivat 5. syyskuuta 11 israelilaista olympiaedustajaa panttivangiksi. Epäonnistunut vapautusyritys johti kymmenen panttivangin sekä viiden terroristin ja yhden poliisin kuolemaan. Kansainvälisen olympiakomitean päätöksellä kisoja jatkettiin surmansa saaneiden urheilijoiden muistotilaisuuden jälkeen.
Kansainvälinen politiikka oli mukana Münchenin olympialaisissa jo ennen niiden alkamista. 12 Afrikan maata uhkasi vetäytyä kisoista, mikäli Rhodesian sallittaisiin osallistua niihin. Rhodesia puolestaan ei hyväksynyt Kansainvälisen olympiakomitean 9. elokuuta esittämää kompromissiratkaisua, jonka mukaan rhodesialaiset urheilijat saisivat olla mukana Britannian kansalaisina eivätkä oman maansa nimellä. Rhodesian 52-jäseninen olympiajoukkue saapui Müncheniin 11. elokuuta, ja maan urheilijat olivat kirjoittaneet passeihinsa omakätisesti "Ison-Britannian kansalainen". KOK taipui äänestyksen jälkeen boikotilla uhanneiden maiden painostukseen ja päätti vain neljä päivää ennen kisojen avajaisia, 22. elokuuta, sulkea Rhodesian olympiajoukkueen kisojen ulkopuolelle.
Urheilullisella puolella Yhdysvaltain Mark Spitz voitti uinnissa seitsemän kultaa. Suomen Lasse Viren voitti 10 000 metrin juoksun maailmanennätysajalla sekä myöhemmin vielä 5 000 metrin kilpailun. Neuvostoliiton Olga Korbut aloitti voimistelussa "lapsinaisten" aikakauden. Koripallossa Neuvostoliitto katkaisi Yhdysvaltojen voittokulun dramaattisessa ja suorastaan skandaalinkäryisessä finaalissa. Kaikkiaan Münchenin olympialaisissa tehtiin 50 maailmanennätystä ja 164 olympiaennätystä.
München valittiin kisojen pitopaikaksi ennen Madridia ja Montrealia.
Mexicon kesäolympialaisten ohjelmassa oli 195 kilpailutapahtumaa 23 urheilulajissa.Vuoden 1972 kesäolympialaisiin osallistui 121 maata.
Kisojen selvästi menestyksekkäimmät maat olivat Yhdysvallat ja Neuvostoliitto.
Kesäolympialaiset 1976
XIIX olympiadin kisat pidettiin Montrealissa, Kanadassa 17. heinäkuuta — 1. elokuuta 1976. Turvatoimet olivat ennennäkemättömät edellisissä kesäolympialaisissa koetun Münchenin verilöylyn vuoksi.
Montreal valittiin kisojen isäntäkaupungiksi ennen Moskovaa ja Los Angelesia, jotka saivat järjestettäväkseen kahdet seuraavat olympialaiset.
Montrealin kesäolympialaisten ohjelmassa oli 198 kilpailutapahtumaa 23 urheilulajissa.
Vuoden 1976 kesäolympialaisiin osallistui 92 maata. 31 Afrikan maata boikotoi kisoja Uuden-Seelannin osallistumisen vuoksi, koska se oli kisannut Etelä-Afrikan kanssa rugbyssä samana vuonna. Kansainvälinen olympiakomitea (KOK) ei katsonut voivansa sulkea Uutta-Seelantia kisoista, koska rugby oli tuolloin olympialaisten ulkopuolinen laji. Kisoja boikotoineet Afrikan maat olivat Algeria, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Tšad, Kongon kansantasavalta, Egypti, Etiopia, Gabon, Gambia, Ghana, Kenia, Libya, Lesotho, Madagaskar, Malawi, Mali, Marokko, Niger, Nigeria, Sudan, Swazimaa, Tansania, Togo, Tunisia, Uganda, Ylä-Volta ja Sambia. Samasta syystä kisoja boikotoi myös Irak ja Etelä-Amerikan maista Guyana.
Egypti, Tunisia, Kamerun ja Marokko boikotoivat myös kisoja, mutta muutama näiden maiden urheilija ehti osallistua kilpailuihin ennen boikottipäätöstä.
Taiwan boikotoi kisoja, sillä isäntämaa Kanadan hallitus ei ollut tunnustanut maata ja taiwanilaisia ei aluksi päästetty maahan. Monet maat, mukaan lukien Yhdysvallat, uhkasi myös boikotoivansa kisoja tukeakseen Taiwania. Taiwanin sallittiin lopulta osallistua kisoihin, mutta maa päätti kuitenkin boikotoida Kanadassa pidettyjä olympialaisia.
Kisoja boikotoi myös Kiinan kansantasavalta pitkään jatkuneen nimikiistan takia. Manner-Kiina ei tunnustanut Kiinan tasavaltaa ja jäi pois olympialaisista 1950-luvulta lähtien, aina 1980-luvulle asti, protestina Taiwanin osallistumiselle.
Kisojen menestyksekkäin maa oli Neuvostoliitto.
Luettelo paaveista
Tämä on luettelo paaveista Vatikaanivaltion virallisen kalenterin ("Annuario Pontificio 2001") kanssa. Varhaiset vuosilukutiedot ovat suuntaa antavia.
Catholic Encyclopedia:
Luettelo vaalikauden 2003–2007 kansanedustajista
Tämä on luettelo vaalikauden 2003–2007 kansanedustajista eduskuntaryhmittäin. Tässä luettelossa on eduskunnan kokoonpano sellaisenaan, kuin se oli ennen vaalikauden päättymistä. Luettelon lopuksi on luetteloituna edustajanvaihdokset. Suurin osa edustajista valittiin vaaleissa 2003, mutta osa nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta. Eduskunnan toimikauden aikana toimi kolme hallitusta: Jäätteenmäen ja Vanhasen I hallitus ja lisäksi alussa toimitusministeristönä Lipposen II hallitus.
Eduskunnan keski-ikä oli 3. helmikuuta 2007 51 vuotta. Nuorimmat kansanedustajat olivat vihreillä, joiden 11 kansanedustajan keski-ikä oli 39 vuotta. Korkein keski-ikä oli Ruotsalaisen kansanpuolueen edustajilla, 53 vuotta. Nuorin kansanedustaja oli vihreiden Oras Tynkkynen, 29 vuotta, ja vanhin RKP:n Jörn Donner, 74 vuotta. Ennen häntä ikäpuhemies oli kauden aikana kokoomuksen Kalevi Lamminen.
Vuonna 2003 järjestetyissä eduskuntavaaleissa valittiin Suomen eduskuntaan 200 kansanedustajaa 15 vaalipiiristä. Valituista 62 ei ollut aiemmin toiminut kansanedustajana. Eduskuntaan palasivat Arto Bryggare ja Sinikka Hurskainen. Suurimman äänimäärän keräsi SDP:n puheenjohtaja Paavo Lipponen. Vähiten ääniä valituista sai Pertti Salovaara.
Uuden eduskunnan valtakirjat tarkastettiin maanantaina 24. maaliskuuta ja ensimmäinen täysistunto pidettiin seuraavana päivänä. Valtiopäivät 2003 avattiin keskiviikkona 26. maaliskuuta.
Lähde:
Anneli Taina
Anneli Kristiina Taina (o.s. Jussila, s. 21. kesäkuuta 1951 Imatra) on maaherra, joka on Etelä-Suomen aluehallintoviraston ylijohtaja vuodesta 2010 lähtien.
Taina on syntynyt Imatralla, mutta asunut pitkään Tampereella. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana Hämeen läänin pohjoisen/Pirkanmaan vaalipiirin edustajana vuosina 1987–1999. Taina oli lyhyen aikaa asuntoministerinä Ahon hallituksessa vuonna 1995. Vuoden 1995 eduskuntavaalien jälkeen Tainasta tuli Suomen toinen naispuolinen puolustusministeri Elisabeth Rehnin jälkeen Lipposen I hallitukseen 1995–1999.
Jätettyään eduskunnan Taina valittiin Etelä-Suomen läänin maaherraksi vuonna 2004. Läänien lakkauttamisen myötä valtioneuvosto nimitti Tainan Etelä-Suomen läänin tilalle perustetun Etelä-Suomen aluehallintoviraston ylijohtajaksi vuonna 2009.
Ykkönen (jalkapallo)
Ykkönen () on miesten jalkapallon toiseksi korkein sarjataso Suomessa. Sarja perustettiin 1973 ja se on valtakunnallinen. Alun perin sarjan nimi oli I divisioona. Ykköseksi nimi muuttui vuonna 1994.
Kaudeksi 2006 otettiin Ykkösessä käyttöön olosuhdeohjelma Veikkausliigan malliin.
I divisioona syntyi 1973, kun Suomeen päätettiin luoda mestaruussarjan alapuolelle maanlaajuinen sarjataso. Aiemmin mestaruussarjan alapuolella oli alueellinen Suomensarja (1970–1972 nimeltään "II divisioona"). Uuteen sarjaan otettiin mestaruussarjasta pudonneet kolme joukkuetta ja sijoille 2–4 sijoittuneet joukkueet kolmesta II divisioonan alueellisesta lohkosta.
Sarjaa pelattiin vuosina 1973–1995 yhdessä koko maan kattavassa lohkossa. Alkujaan joukkueita oli 12 ja vuonna 1994 määrä kasvoi 14 joukkueeksi. Kausina 1996–2002 Ykkönen pelattiin kahdessa lohkossa, etelä- ja pohjoislohkossa, joissa oli molemmissa yleensä 10 joukkuetta. Kausina 2003–2010 sarjaa pelattiin yhtenä koko maan kattavana 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja nousi suoraan Veikkausliigaan ja toiseksi sijoittunut karsi Veikkausliigassa toiseksi viimeiseksi sijoittuneen joukkueen kanssa (poikkeuksena kausi 2006). Kausina 2007–2010 kolme viimeistä putosivat Kakkoseen. Kaudella 2011 sarja pelattiin poikkeuksellisesti 13 joukkueella ja kaudesta 2012 lähtien se on pelattu 10 joukkueen kolminkertaisena sarjana.
Eniten Ykkösen voittoja on saavuttanut Kuopion Palloseura ja Mikkelin Palloilijat, joilla on kummallakin neljä mestaruutta.
Modaalilogiikka
Modaalilogiikka ("aleettinen modaalilogiikka") on logiikan alue, jolla tutkitaan aleettisten modaliteettien eli välttämättömyyden ja mahdollisuuden loogisia piirteitä. Usein termi "modaalilogiikka" ymmärretään kokonaisnimityksenä kaikkien modaliteettien logiikoille. Muita modaliteetteja ovat muun muassa episteeminen, temporaalinen ja deonttinen.
Alla esitellään esimerkinomainen aleettinen modaalilogiikka.
Modaalipropositiologiikka sisältää normaalien propositiologiikan
symbolien lisäksi merkinnät välttämättömyydelle (on välttämätöntä, että
p) ja mahdollisuudelle (on mahdollista, että p).
Seuraavassa rekursiivisessa määritelmässä määritellään kaikki
modaalipropositiologiikan lauseet.
"Määritelmä 1"
Muita modaalilogiikoita ovat mm. episteeminen logiikka,
temporaalinen logiikka, deonttinen logiikka ja doksastinen logiikka .
HCI
HCI () tarkoittaa ihmisen ja tietokoneen välistä vuorovaikutusta ja sen tutkimusta. Kyseessä on monitieteinen tutkimusalue, jossa ihmisen ja tietokoneen toimintaa tarkastellaan useista eri näkökulmista. Tällaisia ovat esimerkiksi kognitiivinen psykologia, tietojenkäsittelytiede, käyttöliittymät, käytettävyys, käyttäjäkokemus ja ohjelmistot. Aihealueen perusoppikirjoissa jaotellaakin sisältöä esittelemällä ihmisen toiminta (esimerkiksi havaitsemisen ja ymmärtämisen perusrakenteet), tietokoneen tapa tarjota vuorovaikutuksellisia rakenteita vuorovaikutusvälineineen, sekä vuorovaikutuksen mallittaminen. Ihmisen ja tietokoneen välisen vuorovaikutuksen tutkimuksen tavoitteena on kehittää yhä luontevampia ja luonnollisempia vuorovaikutustekniikoita ja -rakenteita luomaan yhä helpompia ja monipuolisemmin ihmisen piirteitä huomioon ottavia vuorovaikutusratkaisuja.
Ihmisen ja tietokoneen vuorovaikutusta on tutkittu aktiivisesti 1970-luvulta alkaen, vaikka jo aiemminkin ihmisen ja tietokoneen vuorovaikutuksesta on esitetty vahvoja ajatuksia (esimerkiksi J. C. R. Licklider vuonna 1960 kirjassaan Man-Computer Symbiosis). 1980-luvun alussa ACM:n puitteissa perustettiin aihealuetta tarkasteleva ryhmä SIGCHI (CHI = Computer-Human Interaction), jolla on nyttemmin myös suomalainen vuonna 2001 perustettu paikallisyhdistys.
1990-luvulla itsenäiseksi käsitteeksi muodostuneella käytettävyydellä on vahvaa taustaa ihminen-tietokone-vuorovaikutuksen tutkimuksessa.
Suomessa alan tutkimusta tehdään muun muassa Aalto-yliopistolla , Tietotekniikan tutkimuslaitos HIITillä, Oulun yliopistolla , Jyväskylän yliopistolla , Tampereen yliopistolla sekä Tampereen teknillisen yliopistolla . Teollisuudessa tutkimusta tehdään esimerkiksi Nokian tutkimuskeskuksessa.
Käyttöliittymä
Käyttöliittymä on se laitteen, ohjelmiston tai minkä tahansa muun tuotteen osa, jonka kautta käyttäjä käyttää tuotetta. Esimerkiksi tietokoneohjelmassa käyttöliittymä tarkoittaa sitä ohjelman osaa, jonka käyttäjä näkee tietokoneen näytöllä, ja sitä tapaa (hiiri, näppäimistö), jolla hän käyttää ohjelmaa.
Käyttöliittymä voidaan määritellä myös tuotteen viesteistä ja käytännöllisistä osatuotteista (esimerkiksi valikoista, painikkeista ja näytöistä) koostuvaksi kokonaisuudeksi. Ohjelmistotuotteen käytön osaaminen perustuu käyttöliittymän havaitsemiseen ja ymmärtämiseen. Jotta ihminen voisi toimia vuorovaikutuksessa koneen kanssa, hänen on paitsi nähtävä käyttöliittymä myös osattava tulkita sen sanallisia, kuvallisia ja äänellisiä viestejä. Käyttöohjeen käyttötarpeen määrä yhdistettynä käytön nopeuteen on hyvä mittari käyttöliittymän tasosta.
Tuotteen ominaisuudet on monesti mielekästä jakaa kahteen tasoon: toiminnallisuuteen ja käyttöliittymään. Esimerkiksi matkapuhelimen toiminnallisia ominaisuuksia ovat puheluiden soittaminen ja niihin vastaaminen, tekstiviestien lähettäminen jne. Matkapuhelimen käyttöliittymä taas koostuu itse puhelinlaitteesta, sen muodosta, näytön ja painikkeiden sijoittelusta, koosta, väristä jne. Toiminnallisuuden ja käyttöliittymän käsitteellisestä erottamisesta huolimatta niitä ei käytännössä voida suunnitella erillään toisistaan. Ei voida ajatella tuotetta tai järjestelmää, jossa olisi pelkkä ’toiminnallisuus’ ilman käyttöliittymää.
Tietokoneissa käyttöliittymät olivat aluksi mekaanisia katkaisijoita, joilla syötettiin bittejä, käytännössä numeroita, jotka sovitulla (käyttöohjeessa kuvatulla) tavalla tarkoittivat tietokoneen ohjelmakäskyä tai tietoa, jota haluttiin käsitellä, aluksi yleensä laskea. Tietokoneen käyttöliittymät kehittyivät käsin lävistetyn reikäkortin kautta näppäimistöksi ja kirjoittimeksi.
Ensimmäiset graafiset näyttölaitteet kehitettiin 1960-luvun alussa. Ne hyödynsivät vektorigrafiikkaa ja perustuivat näyttölistaan, jota erityinen grafiikkaprosessori tulkitsi. Tämä mahdollisti valokynäksi kutsutun interaktiolaitteen, jolla oli mahdollista osoittaa ja tunnistaa jokin kuvan osa.
Sittemmin saatiin rakennettua aiempiin nähden ylivertainen tulostuslaite, rasterinäyttö. Kun näytön erottelutarkkuus kasvoi niin suureksi, että siihen saatiin piirrettyä ikkunoita ja muita graafisen käyttöliittymän osia, osoittautui näppäimistö kankeaksi työkaluksi. Tarvittiin jonkinlainen osoitinlaite ja tämän tarpeen myötä kehitettiin kosketusnäytöt ja hiiret.
Näihin aikoihin tietokoneisiin alettiin liittää myös erilaisia multimedialaitteita, kuten kaiuttimet, kuvanlukija ja tulostin, joilla voidaan syöttää ja tulostaa ääntä ja kuvaa. Pelejä varten kehitettiin polkimet, ratit ja joystickit.
Tietokoneiden monipuolisuudesta johtuu, ettei kaikkia käyttöliittymälaitteita ole kehitetty nykyiseen yleisimpään käyttöönsä, vaan uusi laite mahdollistaa uuden ohjelman luomisen ja uuden käyttötavan, tietokoneeseen liitetyn kameran kautta toimiva ilmakitara on tästä hyvä esimerkki, tietoa syötetään liikuttelemalla käsiä ja tieto tulostetaan kaiuttimen kautta äänenä.
Subsidiariteettiperiaate
Subsidiariteettiperiaate eli läheisyysperiaate on periaate, jonka mukaan julkisen vallan päätökset tulisi tehdä mahdollisimman lähellä ihmisiä ja byrokratiassa käsitellä alhaisimmalla mahdollisella tasolla. Ylemmille tasolle tulisi viedä vain sellaiset päätökset, joita ei alemmilla tasoilla voida tehdä.
Subsidiariteettiperiaate on yksinkertaisesti byrokratian vähentämistä, ja sitä pidetään yleisellä tasolla julkisissa virastoissa toivottavana asiana. Subsidiariteettiperiaatteen mukainen uudistus Suomessa olisi esimerkiksi Kelan päätösten tekemistä konttorikohtaisesti.
Julkisen valinnan teorian mukaan ihmisten läheisyydestä kauemmas karkaavalla vallalla on tapana byrokratisoitua. Vallan toimiessa kunnallistasolla ihmisillä on vielä mahdollisuus jopa äänestää jaloillaan vaikkapa ikävien kaupunginsääntöjen tapauksessa.
Lisäksi läheisyysperiaatetta perustellaan usein hajautetun ja hiljaisen tiedon idealla, jonka mukaan päätös tulee tehdä mahdollisimman lähellä sitä koskevaa ympäristöä, jotta päätöksentekijöillä on mahdollisimman paljon paikallista tietoa ja mahdollisimman hyvät mahdollisuudet tutustua paikallisiin olosuhteisiin.
Euroopan unionissa on subsidiariteettiperiaatteen mukaisesti "alueiden komitea".
Subsidiariteettiperiaate on "persoonan" ja "solidaarisuuden" ohella yksi katolisen kirkon sosiaalietiikan kolmesta periaatteesta. Nämä kolme periaatetta määritteli paavi Pius XI sosiaaliensyklikassa "Quadragesimo anno" vuonna 1931. Subsidiaarisuuden periaatteen mukaan valtion tulisi hajauttaa valtaansa pienille paikallisille ja toimialaltaan rajatuille kansalaisjärjestöille. Tämä "lähipäätösperiaate" oli myös suunnattu totalitaarisia järjestelmiä, erityisesti kommunismia vastaan.