hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Per von Bonsdorff
Per Adolf von Bonsdorff (13. elokuuta 1896 Helsinki – 7. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen jääkärimajuri ja vapaaherra (vapaaherrallinen suku numero 49, von Bonsdorff). Hänen vanhempansa olivat professori, lääkintäkenraalimajuri ja vapaaherra Hjalmar Gabriel von Bonsdorff ja Julia Maria Sofia Hirn. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Margit Fredrique Saurénin kanssa.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1915 ja liittyi Nylands Nationiin. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla. Hän opiskeli Ranskan sotakorkeakoulussa vuosina 1922–1923.
Von Bonsdorff liittyi jääkäriliikkeeseen, jolle Saksa antoi sotilaskoulutusta "partiolaiskurssilla" Lockstedtin leirin harjoitusalueella. Hänet sijoitettiin Preussin kuninkaallisen jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan alkuvuonna 1916, josta myöhemmin siirrettiin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa Saksan armeijassa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Venäjän armeijaa vastaan itärintamalla Saksan miehittämällä alueella Misajoella ja Lielupejoella.
Von Bonsdorff saapui Suomeen jääkäreiden pääjoukon mukana Vaasaan luutnantiksi ylennettynä helmikuun lopulla 1918 osallistuakseen hallituksen alaisten Suomen tasavallan joukkojen (valkoiset) taisteluihin sisällissodassa. Hänet komennettiin adjutantiksi 1. jääkärirykmentin ja sittemmin 1. jääkäriprikaatiin ja Ausfeldin ryhmään, jossa ominaisuudessa oli Tampereen taistelussa sekä taisteluissa Viipurissa ja Karjalankannaksella.
Sodan jälkeen von Bonsdorff toimi yleisesikunnan toimistoupseerina ja myöhemmin Vuoristoprikaatin adjutanttina. Hänet siirrettiin yleisesikuntaan syksyllä 1918 ja Uudenmaan rakuunarykmenttiin 1919. Von Bonsdorff komennettiin adjutantiksi 1. divisioonaan, mistä hänet siirrettiin marraskuussa 1919 Yleisesikuntaan toimistoupseeriksi toimien operatiivisen, tilastollisen ja keskusosaston varapäällikkönä. Hänet komennettiin 3. komppanian päälliköksi Kaartin jääkäripataljoonaan 1921. Armeijasta von Bonsdorff erosi 1922 ja hän matkusti jatkamaan opintojaan sotakorkeakouluun Ranskaan, mistä palasi Helsingin suojeluskunnan Valkoisen Rykmentin 1. pataljoonan päälliköksi 1923-1925. Hänet nimitettiin Helsingin suojeluskuntapiirin 1. alueen päälliköksi 1926 ja määrättiin samalla hoitamaan 1. sotilasohjaajan tehtäviä. Suojeluskunnasta hän erosi syksyllä 1926.
Von Bonsdorff toimi armeija- ja suojeluskuntatyön ohella Tollander & Klärichin Tupakkatehtaan toimitusjohtajan apulaisena ajalla 1922-1926. Takuu- ja Luotto-oy:n toimitusjohtajana hän oli 1927-1930 ja Suomalaisen Oy Original Odhnerin toimitusjohtajana 1931-1932. Von Bonsdorff osti osuudet Hirfsalan ja Dåvitsin kartanoista Kirkkonummella 1928.
Talvisodan aikana 1939-1940 von Bonsdorff kävi tiedustelukurssin ja toimi erikoistehtävissä kotijoukkojen esikunnassa.
Talvisodan jälkeen von Bonsdorff ryhtyi maanviljelijäksi Porkkalassa ja oli siellä koko jatkosodan ajan. Hänet on haudattu Helsinkiin.
Johann Wilde
Johann Wilde (s. Baijeri) oli baijerilainen viulunsoittaja ja muusikko 1700-luvulla, joka keksi neulaviulun ja antoi osaltaan alkusysäyksen harmonin ja harmonikan varhaisten esimuotojen kehittämiselle.
Wilden tiedetään olleen baijerilaissyntyinen. Hän keksi neulaviulun, lähteistä riippuen joko 1740 tai 1744.
Johann Wilde vaikutti Pietarissa vuodet 1741–1764 ja hän toimi tuona aikana pääasiassa orkesteriviulistina. Hän tuli tunnetuksi hankittuaan haltuunsa kiinalaiset suu-urut, joita soittamalla hän sai suurta suosiota kaupungin seurapiireissä. Christian Kratzensteinin kerrotaan kuulleen Wilden suu-urkujen soittoa Pietarissa. Kratzenstein viehättyi kuulemaansa vapaalehdykkäsoittimeen niin, että hän alkoi kehitellä omaa versiota eteenpäin, josta lähtenyt kehitys lopulta johti palkeella ja urkukoskettimistolla varustettuun "Kirsnikin harmonica"an sekä Georg Voglerin kehittämään harmoninkaltaiseen soittimeen, "organochordium"iin.
Forest (yhtye)
Forest on venäläinen kansallissosialistista black metalia soittava yhtye. Sen perustivat vuonna 1994 Kaldrad ja Dagorath sivuprojektikseen, josta yhtye on myöhemmin itsenäistynyt omaksi kokonaisvaltaiseksi yhtyeeksi. Yhtye kuuluu yhdessä Branikaldin, Nitbergin, Raven Darkin ja Rundagorin kanssa BlazeBirth Hall-nimiseen ryhmittymään. Yhtyeen nimi tarkoittaa suomeksi metsää.
Kaldrad ja Dagorath perustivat Forestin vuonna 1994 yhdessä. Yhtyeen idea syntyi perustajien yhteisestä matkasta vanhoissa metsissä sijainneissa pitkään unohduksissa olleille vanhoille uhrauspaikoille. Metsien ainutlaatuinen ilmapiiri sekä menneisyyden haamut inspiroivat molempia yhtyeen perustajia ja heti paluun jälkeen, syksyllä 1994 debyyttidemo sävellettiin ja nauhoitettiin. Puolet demon kappaleista ei ollut edes black metalia. Demo nauhoitettiin vain läheisimmille ystäville, eikä sitä ikinä levitetty kovin laajalle. Kuitenkin demon kappale "Winter Howl" on sisällytetty heidän myöhemmälle, vuonna 1996, julkaistulle demolleen kuten myös "Like a Shade upon This Land" joka tosin oli uudelleen nauhoitettu.
Niistä päivistä lähtien Forestin musiikkia voisi kuvailla Norjalaistyyliseksi black metaliksi, Darkthronemaisine melodioineen ja Isengardmaisine puhtaine vokaaleineen yhdistettynä ainutlaatuiseen tunnelmaan. Demonauhan ja ensimmäisen albuminsa "Forestin" jälkeen yhtye julkaisi toisen albuminsa "Like a Blaze above the Ashesin" vuonna 1997 , joka oli nauhoitettu samalla kokoonpanolla kuin aikaisemmatkin tuotokset. Kolmannella albumilla "Foredooming the Hope for Eternity" (1998) yhtyeeseen liittyi Ulv Gegner Irminsson Raven Darkista. Muutama kuukausi tämän jälkeen Dagorath pakotettiin pakenemaan kotikaupungistaan ja nykyään hänen olinpaikastaan ei ole tietoa, eikä tiedetä onko hän edes elossa.
Näiden tapahtumien jälkeen vuonna 1999 Wizard erotettiin ja yhtyeeseen liittyi Ransverdi, jonka jälkeen yhtye nauhoitti neljännen kokopitkänsä "As a Song in the Harvest of Griefin". Tämän jälkeen yhtye vaihtoi nimensä "Vargleideksi", vuoden 2000 aikana yhtye nauhoitti tällä nimellä 2 kokopitkää "When Only Dust, Ashes and the Fornicated Earth is Left Behind...:n" ja " To the Flame of the New Dayn". Vargleide ajautui entistä raaemmaksi ja aggressiivisemmaksi verrattuna Forestiin. Vuonna 2000 rumpali Ransverdi erotettiin yhtyeestä.
Vuonna 2005 Forest otti taas käyttöön alkuperäisen nimensä ja julkaisi "In the Flame of Gloryn", joka sisälsi muun muassa coverin Absurdin kappaleesta "Deep Dark Forest". Myöhemmin vuonna 2005 Ulv Gegner löydettiin kuolleena ja itse yhtye asettui tämän takia toistaiseksi tauolle.
Josef Schwammberger
Josef Franz Leo Schwammberger (14. helmikuuta 1912 Brixen, Etelä-Tiroli – 3. joulukuuta 2004 Hohenaspergin vankilasairaala Ludwigsburg) oli SS-upseeri natsi-Saksassa.
Toisen maailmansodan aikana Schwammberger oli komentajana useilla SS:n pakkotyöleireillä Krakovan alueella (elokuusta 1942 kevääseen 1944). 1948-1987 Schwammberger eli piileskelemässä Argentiinassa. Viimein 1987 hänet luovutettiin Saksaan; hänen kiinniottamisensa maksoi Baden-Württembergin valtiolle hieman alle 500 000 Saksan markkaa.
Oikeudenkäynnissään, mikä kesti lähes vuoden (1991-1992) Schwammberger kiisti syyllistyneensä rikoksiin mistä häntä syytettiin; hän yksinkertaisesti myönsi että "Ghetto A" vietiin Przemyślin leiriin. 18. toukokuuta 1992 hänet tuomittiin Stuttgartin alueen oikeudessa (Landgericht) elinkautiseen vankeuteen, minkä hän kärsi Mannheimissa. Hänet tuomittiin syylliseksi seitsemään murhaan ja 32 avunantoon murhaan.
Elokuussa 2002 Mannheimin alueoikeus hylkäsi armahduspyynnön hänen erikoisen raakojen rikostensa vuoksi, hänen todettiin syyllistyneen rasistisiin murhiin, jotka perustuivat vihaan juutalaisia kohtaan.
Hänen vaimonsa Käthe Schwammberger kuoli 2003 87-vuotiaana Argentiinassa. Josef Schwammberger itse kuoli 92-vuotiaana vankilassa 2004.
Hänet saattoi oikeuden eteen Simon Wiesenthal.
Emanuel Schäfer
Emanuel Schäfer (20. huhtikuuta 1900 – 4. joulukuuta 1974) oli Reinhard Heydrichin alainen SS-upseeri toisen maailmansodan aikana natsi-Saksassa. Hänen korkein arvonsa SS-Oberführer.
Schäfer syntyi Hultschinissa (Hlučín) Sleesian provinssissa. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa kenttätykistörykmentissä. Sodan jälkeen hän liittyi oikeistolaiseen Freikorpsin ryhmään Marinebrigade Ehrhardtiin ja 1925–1928 Stahlhelmiin. Hän kääntyi katolilaisesta protestantiksi 1928.
Schäfer liittyi SA:han 1933 ja nimitettiin ryhmänjohtajaksi 20. huhtikuuta 1933. Hän oli Sicherheitsdienstin (SD) aktiivinen jäsen SS:n turvallisuuspalvelussa jo 1933 ja liittyi SS:ään syyskuussa 1936. Schäfer otti osaa keskusteluun Berliinissä 21. syyskuuta 1939 Heydrichin, Adolf Eichmannin ja valtakunnan turvallisuustoimiston johtajien kanssa.
Toisen maailmansodan aikana hän oli turvallisuuspoliisin päällikkönä Serbiassa. Sodan jälkeen hänet tuomittiin Saksassa kuudeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen 6 280 naisen ja lapsen murhaamisesta kaasulla.
Rate Your Music
Rate Your Music on vuonna 2000 perustettu verkkopalvelu, jonka käyttäjät voivat arvostella sivuston tietokannassa olevia musiikkialbumeja, singlejä, EP-levyjä, videoita ja bootleg-julkaisuja. Arvosteluista saatua tietoa käytetään erilaisten listojen muodostamiseen ja musiikkisuositusten antamiseen. Palvelun käyttäjät voivat itse lisätä puuttuvia julkaisuja tietokantaan.
Vuorela
Vuorela tai Wuorela voi viitata seuraaviin asioihin:Seuraavilla suomalaisilla henkilöillä on sukunimenä VuorelaMuita merkityksiä:
Copa América 1997
38. Copa América -turnauksen isäntämaana toimi Bolivia. Turnaus pelattiin 11.–29. kesäkuuta 1997. Sen järjesti Etelä-Amerikan jalkapalloliitto CONMEBOL.
Turnaukseen ei ollut karsintoja, sillä kaikki Etelä-Amerikan kymmenen maata osallistuivat. Lisäksi turnaukseen osallistui kaksi Etelä-Amerikan ulkopuolelta kutsuttua maata, joten mukana oli yhteensä 12 joukkuetta.
Joukkueet jaettiin kolmeen lohkoon siten, että kussakin lohkossa oli neljä joukkuetta. Lohkojaot teki CONMEBOL julkisessa tilaisuudessa 17. joulukuuta 1996.
Jokainen joukkue pelasi yhden ottelun muita saman lohkon joukkueita vastaan. Voitosta sai kolme pistettä, tasapelistä yhden pisteen ja tappiosta nolla pistettä.
Ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet joukkueet pääsivät välieriin, jonne kelpuutettiin myös paras ja toiseksi paras lohkossaan kolmanneksi sijoittunut.
Jos joukkueet olivat tasapisteissä lohkovaiheen päättyessä, ratkaistiin jatkoon menijä seuraavasti:
Copa América 1997
Osallistuvia maita: 12
Isäntämaa: Bolivia
Kesto: 11.6.–29.6.1997
Voittaja: Brasilia
Toinen sija: Bolivia
Kolmas sija: Meksiko
Paras maalintekijä: Luiz Hernandéz
Pelattuja otteluita: 26
Vuonna 1997 Costa Rica ja Meksiko olivat kutsutut joukkueet.
11. kesäkuuta 1997
14. kesäkuuta 1997
17. kesäkuuta 1997
12. kesäkuuta 1997
15. kesäkuuta 1997
18. kesäkuuta 1997
13. kesäkuuta 1997
16. kesäkuuta 1997
19. kesäkuuta 1997
Paraguay (paras kolmassija) and Kolumbia (toiseksi paras kolmassija) pääsivät välieriin.
21. kesäkuuta 1997
22. kesäkuuta 1997
25. kesäkuuta 1997
26. kesäkuuta 1997
26. kesäkuuta 1997
Kesäkuu 1997
 Brasilia 1997 Copa América voittaja.
6 maalia
5 maalia
3 maalia
2 maalia
1 maali
Omia maaleja
Christian Kratzenstein
Christian Gottlieb Kratzenstein oli preussilais-tanskalainen professori, lääkäri ja luonnontieteilijä.
Christian Gottlieb syntyi Wernigerodenin yläkouluopettaja Thomas Andreas Kratzensteinin ja Maria Elisabeth (os.) Mannesenin perheeseen. Hän osoitti kiinnostusta luonnontieteisiin jo nuorella iällä. Hän opiskeli luonnontieteitä Hallen yliopistossa 1742–1746.
Kratzenstein suoritti opiskelujensa lopuksi Hallessa sekä lääketieteen että filosofian tohtoritutkinnot väitöskirjallaan "Theoria electricitatis more geometrico explicata", ja hänestä tuli samalla fysiikan professori Hallessa vain 23-vuotiaana. Vuodet 1748–1753 Hän toimi Pietarin tiedeakatemian matematiikan ja mekaniikan professorina, ja vuonna 1753 hänet nimitettiin Kööpenhaminan yliopiston kokeellisen fysiikan professuuriin, missä hän toimi vuoteen 1786. Hän oli sekä Tanskan tiedeakatemian että "Academia Leopoldina"n, nykyisen Saksan tiedeakatemian edeltäjän, jäsen.
Kratzenstein tunnetaan myös eräänä varhaisista vapaalehdykkäsoitinten ja synteettisen puheäänen tuottamisen kehittäjistä. Hän kehitteli laitetta, joka tuotti viisi puhetta muistuttavaa vokaaliääntä vapaalehdykkäkielillä. Hän raportoi kokeensa tulokset 1770, ja hänelle myönnettiin kokeestaan Pietarin tiedeakatemian palkinto 1782.
Bonsdorff (suku)
Bonsdorff-suku on Suomen tunnetuimpia sivistyssukuja. Suvun jäsenistä löytyy luonnontieteiden harjoittajia ja erityisen nimekkäitä lääkäreitä. Suvun jäsenet ovat lähes katkeamattomana nauhana vaikuttaneet 250 vuoden ajan yliopiston professoreina ja muina opettajina. Suvun ensimmäinen tunnettu jäsen saapui Saksasta Turkuun 1630-luvulla. Suvun yksi haara aateloitiin Suomen suuriruhtinaskunnassa ja introdusoitiin Suomen Ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 181, nimellä 'von Bonsdorff'. Eräs aatelissuvun haara on korotettu vapaaherralliseen säätyyn, ja introdusoitu vapaaherrallisena sukuna numero 49.
Von Bonsdorff -suku on hallinnut Kakskerran saarella sijaitsevaa Brinkhallin kartanoa.
Katja Kilpi
Katja Piritta Kilpi (s. 26. huhtikuuta 1974 Virrat) on suomalainen korkeushyppääjä. Kilpi voitti korkeushypyn Suomen mestaruuden ulkoradoilla kolme kertaa. Hänen ennätystuloksensa on vuonna 1990 hypätty 190 cm, jolla hän on jaetulla viidennellä sijalla Suomen kaikkien aikojen tilastossa. Seuratasolla hän edusti Virtain Urheilijoita. Hän saavutti maailmanmestaruushopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1990 Plovdivissa, Bulgariassa tuloksella 188.
Myös Katja Kilven veli Jouko Kilpi on entinen korkeushyppääjä.
Gabriel von Bonsdorff
Gabriel Bonsdorff, vuodesta 1819 von Bonsdorff (6. lokakuuta 1762 Porvoo – 22. marraskuuta 1831 Turku) oli Suomen ensimmäinen arkkiatri, Turun akatemian professori ja "Collegium medicumin" (myöhempi Lääkintöhallitus) esimies. Turun akatemian rehtorina hän toimi vuosina 1791–1792.
Porvoossa syntynyt ja ylioppilaaksi kirjoittanut Bonsdorff aloitti opinnot Turun akatemiassa vuonna 1779. Hän jatkoi opintojaan Uppsalan yliopistossa, jossa väitteli tohtoriksi vuonna 1785. Vuodesta 1786 lähtien hän toimi akatemian luonnonhistorian ja eläinlääketieteen professorina ja myöhemmin lisäksi fysiologian ja anatomian professorina. Vuonna 1815 Bonsdorffista tuli "Collegium medicumin" esimies. Hän toimi virassa vuoteen 1825 saakka. Bonsdorff nimettiin Suomen ensimmäiseksi arkkiatriksi vuonna 1817. Vuonna 1819 hänet aateloitiin ja introdusoitiin Suomen Ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 181.
Bonsdorff tunnettiin myös hyönteisiin erikoistuneena luonnontutkijana. Hänellä oli mittava luonnontieteellinen kokoelma, joka tuhoutui Turun palossa 1827. Vuonna 1797 Bonsdorff oli mukana perustamassa Suomen Talousseuraa, 1790 Turun Soitannollista Seuraa ja 1821 Rauman kylpylää. Vuonna 1822 hän teki keisarille esityksen eläinlääkärien virkojen saamiseksi lääneihin sekä eläinlääketieteen opetuslaitoksen perustamiseksi.
Varsinaisen päätyönsä ohella Bonsdorff toimi myös arkkitehtina. Hän opiskeli alaa Tukholmassa vuonna 1796 ja oli mukana useissa Turun akatemian rakennushankeissa joko asiantuntijana tai suunnittelijana. Bonsdorff suunnitteli isännöimänsä Brinkhallin kartanon päärakennuksen ja muun muassa Huittisissa olevan Takkulan kartanon päärakennuksen sekä toimi valvojana Jokioisten kartanon rakennustöissä. Yhteensä hänen suunnittelemiaan rakennuksia tunnetaan yli 30.
Gabriel von Bonsdorff kuoli koleraan 69-vuotiaana vuonna 1831.
Santhi Soundarajan
Santhi Soundarajan, nimet myös muodoissa Shanti ja Soundararajan (s. 17. huhtikuuta 1981), on intialainen keskimatkojen juoksija.
Soundarajan pitää hallussaan maansa ennätystä naisten 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 10.44,65. Vuonna 2005 hän saavutti 800 metrin juoksussa hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa Incheonissa.
Joulukuussa 2006 Santhi sijoittui toiseksi Dohassa järjestetyissä Aasian kisoissa 800 metrin juoksussa, mutta ei läpäissyt sukupuolitestiä, minkä johdosta hänen suorituksensa hylättiin. Hän ei itse halunnut kommentoida asiaa tiedotusvälineille. Sukupuolitestiä ei tehdä kaikille urheilijoille, vaan mikäli toimitsijat niin haluavat tai kilpailijat tekevät protestin. Tapauksen jälkeen Santhi sai potkut työpaikastaan Intian valtiollisesta rautatieyhtiöstä, joka työllistää tietyn kiintiömäärän intialaisia huippu-urheilijoita.
Syyskuussa 2007 Santhi Soundarajan yritti itsemurhaa eläimille tarkoitetuilla lääkkeillä. Nykyisin Soundarajan toimii yleisurheiluvalmentajana.
Rottaihmiset
Rottaihmiset ovat Gujratissa Pakistanin Punjabissa eläviä mikrokefaliaa eli pienipäisyyttä sairastavia ihmisiä, jotka elävät pääosin kerjäläisinä paikallisen Shah Dolan temppelin valvonnassa. Shah Dola oli paikallinen suufilainen pyhimys.
Temppeliin liittyy hedelmällisyyskultti. Legendan mukaan nainen, joka ei voinut saada lapsia rukoili siellä ja tuli raskaaksi. Hintana on se, että pariskunnan esikoinen on pienipäinen rottalapsi, joka on luovutettava temppelille.
Temppeli ei enää hyväksy esikoislasten jättämistä sille. On kuitenkin kuvauksia siitä että temppelin edustajat kiertävät ovelta ovelle ja ottavat mukaansa vammaiset lapset, jotka viedään temppelille. Temppeli ruokkii ja vaatettaa lapset ja käyttää heitä kerjäämiseen.
Rottaihmisille tyypillisiä piirteitä ovat isot korvat, kuonomainen naama ja matala, loiva otsa. He ovat älyllisesti vajavaisia, eivätkä pysty edes puhumaan.
Osa paikallisista uskoo rottaihmisten olevan pyhiä ja lähempänä jumalaa. Pakistanin yläluokka ja sivistyneistö taas uskoo rottaihmisten olevan lapsia, joiden pään kasvun papit tai perhe on keinotekoisesti estänyt ja jotka on kasvatettu kerjäläisorjiksi. Asiantuntijat pitävät vammaisuuden aiheuttamista keinotekoisesti siirtomaa-aikaisena myyttinä.
Mutantteja tutkineen biologian tohtorin Armand Leroin mukaan pienipäisyys ei kuitenkaan ole keinotekoisesti aikaansaatua, koska kukaan, jonka kanssa hän on keskustellut, ei ole sellaista nähnyt, ja sen biologinen todennäköisyys on hänen mielestään vähäinen, sillä tällaisen toiminnan tuloksena ihminen kuolisi. Pienipäisyys on yleistä pakistanilaisväestön keskuudessa myös Britanniassa. Syynä yleisyyteen pidetään pakistanilaisten sisäsiittoisuutta: noin 60 prosenttia pakistanilaisten avioliitoista solmitaan serkusten kesken, ja pienipäisyys on peittyvästi periytyvä eli resessiivinen ominaisuus, jonka aiheuttava geeni lapsen on saatava molemmilta vanhemmiltaan, jotta ominaisuus tulisi esiin.
Monika Kinnunen
Monika Ann-Kristin Kinnunen (o.s. Rönnholm, s. 18. tammikuuta 1970 Sulva) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Kinnunen voitti 1 500 metrin juoksussa ja 800 metrin juoksussa ulkoradoilla yhteensä kuusi Suomen mestaruutta. Hänellä on nimissään 1 500 metrin 22-vuotiaiden sisäratojen Suomen ennätys 4.14,37. Seuratasolla hän edusti mustasaarelaista IF Femmania ja Lahden Ahkeraa.
Hän meni naimisiin kolmiloikkaaja Janne Kinnusen kanssa 5. lokakuuta 1996.
Kinnunen
Kinnunen on vanha itäsuomalaista alkuperää oleva sukunimi.
Nimen kanta-aluetta on Pohjois-Savo ja Etelä-Savon pohjoisosat, mutta vanhastaan myös Pohjois-Karjala ja Kainuu, missä nimien Heikkinen ja Kinnunen yleisyyden johdosta on käytetty sanontaa "Heikkisiä enin helvetissäkin, toinen kimppu Kinnusia." Nimen taustalla on ruotsalainen nahkuria tai turkkuria tarkoittanut Skinnare-sana. Tämä voi viitata karjalaisten muinaiseen elinkeinoon turkiskauppiaina.
Tunnettuja Kinnusia:Muita merkityksiä:
Antti Potila
Antti Potila (1. marraskuuta 1938 Kokemäki – 25. helmikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja kauppatieteiden maisteri. Hän oli Finnairin pääjohtajana 1987–1998. Sitä ennen hän oli Rauma-Repolan toimitusjohtaja 1984–1987.
Eläkkeelle jäätyään hän edusti Swissairia puolalaisen lentoyhtiö Lotin hallintoneuvostossa vuoteen 2001 asti.
Jacques Halland
Jacques Halland (oikealta nimeltään Hieronymus Manfred Fraenkel) on säveltäjä ja sanoittaja, 
jonka Suomessa tunnetuin levytetty kappale lienee Ann-Christinen laulama Lalaika.
Sx
Sx tarkoittaa seuraavia:Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Thomas Cech
Thomas Robert Cech (s. 8. joulukuuta 1947, Chicago) on yhdysvaltalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1989 RNA:n katalyyttisten ominaisuuksien löytämisestä. Cech jakoi palkinnon Sidney Altmanin kanssa.
Cech sai filosofian tohtorin arvon Kalifornian yliopistosta Berkeleystä vuonna 1975. Samana vuonna hän siirtyi MIT:een väitöskirjan jälkeisiä eli post doc-opintoja varten. Vuonna 1978 hän siirtyi Colorodon yliopistoon, jossa hän opetti kemiaa ja biokemiaa. Cech toimii edelleen Coloradon yliopistossa biokemian ja kemian professorina. Vuonna 2000 hän seurasi Purnell Choppinia Howard Hughesin lääkeetieteellisen instituutin presidenttinä.
Cechin päätutkimusalue on transkriptio soluissa. Hän tutki kuinka solujen geneettinen koodi siirretään RNA:han. Cech tutki yksisoluisen "Tetrahymena thermophila" -eläimen jakaantumista ja hän huomasi, että prosessoimaton RNA-molekyyli kykeni jakaantumaan itsestään. Tohtori Cech oli ensimmäinen, joka todisti, että RNA-molekyylit eivät ole pelkästään passiivisia geneettisen informaation kuljettajia, vaan niillä on myös katalyyttisia ominaisuuksia ja ne voivat osallistua soluissa tapahtuviin reaktioihin. Muun muassa RNA katalysoi RNA:n muodostumista ja proteiinisynteesiä ribosomeissa. RNA:ta sisältäviä entsyymejä kutsutaan ribotsyymeiksi.
Lisäksi Cech on tutkinut telomeerejä. Tutkimusryhmineen hän on tutkinut erityisesti telomeraasin rakennetta ja sen toimintaa. Telomeraasin aktiivinen kohta sisältää käänteistranskriptaasia, entsyymiä,jota aiemmin luultiin olevan vain viruksissa. Telomeraasi on biokemiallisesti tärkeä entsyymi, koska se aktivoituu suurimmissa osissa ihmisen syövistä.
Lawrence Johnson
Lawrence Johnson (s. 7. toukokuuta 1974 Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen seiväshyppääjä. Hän saavutti olympiahopeaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä. Lisäksi hän saavutti kaksi mitalia yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa: hopeaa vuonna 1997 ja kultaa vuonna 2001. Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 598 cm ja sisäradoilla 596 cm.
Satu Huber
Satu Huber (o.s. Laitinen, s. 7. marraskuuta 1958 Helsinki) on suomalainen finanssijohtaja, josta tuli 1.6.2015 uuden Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elon toimitusjohtaja. Aiemmin Huber työskenteli Elon edeltäjäyhtiön Eläke-Tapiolan/LähiTapiola Eläkeyhtiön toimitusjohtajana elokuusta 2008 lähtien ja Elon varatoimitusjohtajana 1.1.2014 lähtien.
Huber valmistui Helsingin ruotsinkielisestä kauppakorkeakoulusta vuodenvaihteessa 1981–1982 ja meni Citibankin palvelukseen. Nordean (Yhdyspankin, Meritan) palveluksessa hän oli sen jälkeen yksitoista vuotta ja Valtiokonttorissa rahoitusyksiköstä vastaavana johtajana 1997–2006 yhdeksän vuotta. Valtiokonttorissa Huberin johtama Rahoitustoimiala vastasi Suomen valtion velanotosta ja kassanhallinnasta, valtion muiden organisaatioiden myöntämien lainojen, korkotukien ja valtiontakauksien hallinnoinnista sekä hallinnoi perillisittä kuolleiden henkilöiden kuolinpesiä.
Vuosina 2007–2008 Huber työskenteli Finanssialan Keskusliiton ensimmäisenä toimitusjohtajana, jonka tehtävänä oli fuusioida Suomen Pankkiyhdistys, Suomen Vakuutusyhtiöiden keskusliitto ja Finanssityönantajat ry, jotka yhdistyivät Finanssialan Keskusliitoksi.
Huber on muun muassa YIT:n hallituksen jäsen , Elinkeinoelämän valtuuskunta EVAn ja Elinkeinoelämän tutkimuslaitos ETLAn hallitusten jäsen sekä ruotsalaisen Ahlsell AB:n hallituksen ja tarkastusvaliokunnan jäsen. Suomen kulttuurirahaston eri luottamustehtävissä Huber on toiminut vuodesta 2000 lähtien.
Aiemmin Huber on ollut mm. Metso Oyj:n, Boliden Ab:n, HEX Oyj:n ja Suomen Teollisuussijoitus Oy:n hallitusten jäsen. Finnairin hallituksesta Huber joutui lähtemään ns. stay-bonuksista nousseen kohun jälkeen vuonna 2012.
Marraskuussa 2014 Finanssivalvonta antoi moitteita Satu Huberin toiminnasta Eläke-Tapiolan johdossa Eläke-Fennian ja LähiTapiola Eläkeyhtiön sulautuessa eläkeyhtiö Eloksi. Fivan mukaan Huberin toiminta ei vastannut huolellisuudeltaan ja luotettavuudeltaan sitä, mitä lakisääteistä eläkevakuutusliikettä hoitavan työeläkevakuutusyhtiön johdolta olisi voinut odottaa.
Huberin isä Paavo Laitinen oli diplomaattiuran jälkeen 1970–1980-luvulla Suomen Yhdyspankin (SYP) varatoimitusjohtaja. Huberin äiti on Raili Laitinen. Hänen isoisänsä oli kenttäpiispa Toivo Laitinen. Hänen veljensä Jussi Laitinen on toiminut Aktia Pankin toimitusjohtajana vuosina 2008-2017 ja aloittaa tammikuussa 2018 Sigrid Juséliuksen säätiön toimitusjohtajaksi. Isän diplomaattiuran vuoksi Laitisen perheen lapset viettivät lapsuutensa ulkomailla. Huber on naimisissa asianajaja Thomas Huberin kanssa, ja heillä on kolme poikaa.
Igor Potapovitš
Potapovitš voitti nuorten maailmanmestaruuden 1986 ja yleisurheilun maailmancupin 1992. Hän sijoittui toiseksi vuoden 1995 yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa ja voitti mestaruuden vuonna 1997. Aasian kisoissa hän voitti kultaa vuosina 1994 ja 1998. Aasian mestaruuskilpailuissa hän sai hopeaa 1993 ja kultaa 1998. Vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa hän sijoittui neljänneksi.
Potapovitš hyppäsi ulkorataennätyksensä 592 cm vuonna 1992. Itsenäistä Kazakstania edustaessaan hän hyppäsi heinäkuussa 1996 voimassa olevan Aasian ennätyksen 590 cm. Hänen nimissään on myös sisäratojen Aasian ennätys 592 cm helmikuulta 1998.
Verilippu
Verilippu () oli punavalkomusta hakaristilippu, jota kansallissosialistit kantoivat epäonnistuneessa Münchenin oluttupavallankaappausyrityksessä 9. marraskuuta 1923. Lipusta tuli kansallissosialisteille eräänlainen pyhäinjäännös, koska se oli tahrautunut surmansa saaneen Andreas Bauriedlin vereen Feldherrnhallen edustalla poliisien tulittaessa kansallissosialisteja.
Verilipulla oli tärkeä osa Nürnbergin puoluepäivien seremoniassa, jossa vihittiin puolueen uudet liput käyttöön. Tämä tapahtui koskettamalla niitä alkuperäisellä lipulla. Jakob Grimminger oli ainoa, jolla oli oikeus kantaa lippua.
Lippu nähtiin viimeisen kerran julkisesti Volkssturm-kodinturvajoukkojen perustamiskatselmuksessa lokakuussa 1944, ja sen lopullinen kohtalo on tuntematon.
Władysław Kozakiewicz
Władysław Kozakiewicz (s. 8. joulukuuta 1953, Šalčininkai, Liettua) on entinen puolalainen seiväshyppääjä. Hän paransi seiväshypyn maailmanennätystä kahdesti, voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden kahdesti vuosina 1977 ja 1979, Puolan mestaruuden yhteensä 10 kertaa sekä olympiakultaa vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa.
Kozakiewicz saavutti Rooman EM-kilpailuissa 1974 hopeaa tuloksella 535 cm. Montréalin 1976 kesäolympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 525 cm. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän oli neljäs samalla tuloksella 545 cm pronssimitalisti Rauli Pudaksen kanssa. Toukokuussa 1980 hän teki Milanossa maailmanennätyksen 572 cm mutta menetti ennätyksen vajaat kolme viikkoa myöhemmin ranskalaiselle Thierry Vigneronille.
Moskovan olympialaisissa yleisö kannusti Neuvostoliittolaista hyppääjää Konstantin Volkovia ja vihelsi Kozakiewiczin suorituksen aikana. Kultamitalin varmistumisen jälkeen Kozakiewicz teki kyynärpäällään eleen kohti yleisöä. Hän jatkoi hyppäämistä ja paransi maailmanennätyksen lukemiin 578 cm. Tapahtuneesta otetut valokuvat kiersivät ympäri maailmaa, pois lukien Neuvostoliiton. Neuvostoliiton Puolan-suurlähettiläs vaati Kozakiewicziä palauttamaan mitalin. Puolan hallituksen virallinen kanta asiaan oli, että kyseessä oli rasituksen aiheuttama tahdosta riippumaton lihaskouristus.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Kozakiewicz sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 540 cm. Hän loikkasi Länsi-Saksaan vuonna 1985, sai maan kansalaisuuden ja voitti kolmesti Länsi-Saksan mestaruuden sekä teki kahdesti maan ennätyksen (568 ja 570  cm).
Sisäratojen EM-kilpailuissa Kozakiewicz saavutti pronssia Katowicessa 1975 tuloksella 530 cm, voitti kultaa San Sebastiánissa 1977 tuloksella 551 cm ja Wienissä 1979 tuloksella 558 cm sekä saavutti vielä pronssia Milanossa 1982 tuloksella 560 cm. Milanossa 1978 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 540 cm ja Sindelfingenissä 1980 neljänneksi tuloksella 550 cm.
Kozakiewicz voitti universiadeissa kultaa Sofiassa 1977 tuloksella 555 cm ja Méxicossa 1979 tuloksella 560 cm.
Markku Hyvärinen
Markku Hyvärinen on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Anthony Dawson
Anthony Dawson (18. lokakuuta 1916 Edinburgh, Skotlanti – 8. tammikuuta 1992 Sussex, Englanti) oli skotlantilainen näyttelijä. Hän näytteli elokuvassa ensimmäisen kerran vuonna 1943.
1960-luvulla hän näytteli Pyhimys-sarjassa Floyd Vosperia. Hän esiintyi myös kolmessa James Bond -elokuvassa. "Salainen agentti 007 ja tohtori No" -elokuvassa hän esitti professori Dentiä ja elokuvissa "Salainen agentti 007 Istanbulissa" ja "Pallosalama" hän esitti Ernst Stavro Blofeldia. Hänen kasvojaan ei kuitenkaan näytetty kummassakaan eikä hän esiintynyt omalla äänellään, vaan Blofeldin äänenä oli tuolloin Eric Pohlmann.
Canadian Airlines
Canadian Airlines oli vuosien 1987–2001 välisenä aikana Kanadan toiseksi suurin lentoyhtiö Air Canadan jälkeen. 27. maaliskuuta 1987 Canadian Pacific Airlines, Eastern Provincial Airways, Nordair ja Pacific Western Airlines yhdistyivät muodostaakseen Canadian Airlinesin. Yhtiö teki yhteistyökumppaneineen lentoja 108 kohteeseen Kanadassa, 101 kohteeseen Yhdysvalloissa, seitsemään kohteeseen Aasiassa, 11 kohteeseen Euroopassa, viiteen kohteeseen eteläisellä Tyynellämerellä ja yhdeksään kohteeseen Etelä-Amerikassa. Yhtiön tytäryhtiö oli "Canadian Airlines International Ltd", johon emoyhtiöllä oli 75 prosentin omistusosuus.
Oneworld-allianssin perustamisessa Canadian Airlines oli perustajajäsenenä yhdessä American Airlinesin ja British Airwaysin kanssa. Air Canada osti Canadian Airlinesin vuonna 2000. Yhdistyminen kilpailevaan allianssiin kuuluneeseen Air Canadaan johti Canadian Airlinesin eroon Oneworldista. Myös American Airlines oli kiinnostunut ostamisesta, sillä se omisti yhtiöstä jo enimmäisosuuden eli 25 prosenttia. American Airlines myi myöhemmin koko osuutensa yhtiöstä.
Dragonair
Hong Kong Dragon Airlines Limited eli Dragonair () on hongkongilainen lentoyhtiö. Yhtiö on perustettu 1985 ja sen pääkonttori on Hongkongissa. Syyskuun 28. päivästä 2006 lähtien yhtiö on toiminut Hongkongin suurimman lentoyhtiön, Cathay Pacificin tytäryhtiönä.
Dragonair keskittyy Tyynenmeren alueen henkilö- ja rahtilentoliikenteeseen ja toimii erityisesti Kiinan markkinoilla. Dragonair on osa Oneworld-lentoyhtiöallianssia.
Ari-Pekka Selin
Ari-Pekka Untamo Selin (s. 17. toukokuuta 1963 Pori) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja, joka toimii jääkiekon Liigassa pelaavan Helsingin IFK:n päävalmentajana.
Selin ei noussut urallaan kertaakaan pelaajana jääkiekon SM-liigaan. Hän pelasi Ässien juniorijoukkueissa aina edustusjoukkueen kynnykselle, mutta ei mahtunut liigajoukkueen kokoonpanoon. Vuonna 1984 Selin siirtyi I-divisioonaan Peliittoihin, jossa hän pelasi kaksi kautta, minkä jälkeen hän siirtyi vuodeksi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Kiirunaan. Suomeen palattuaan Selinin uusi seura oli SaPKo, jossa hän pelasi sekä I- että II-divisioonaa. Pelaajauransa Selin lopetti keväällä 1992.
Lopetettuaan pelaajauransa Selin siirtyi valmennustehtäviin SaPKon kakkosvalmentajaksi. Vuodet 1993–1995 Selin toimi SaPKon A-juniorijoukkueessa päävalmentajana ja vuodet 1995–1999 SaPKon edustusjoukkueessa. Savonlinnan aikanaan Selin suoritti myös Jääkiekkoliiton ammattivalmentajakurssin. Syksyllä 1999 hän aloitti SM-liigan Ilveksen kakkosvalmentajana Heikki Mälkiän apulaisena. Kaudeksi 2001–2002 Selin nostettiin Ilveksen päävalmentajaksi. Hän valmensi Ilvestä hieman reilun vuoden, sillä hän sai potkut lokakuussa 2002 kesken kauden 2002–2003 Ilveksen huonon menestyksen vuoksi .
Vuonna 2003 Selin palasi SaPKon päävalmentajaksi Suomi-sarjaan. Vuonna 2005 hänet palkattiin Saimaan Pallon valmentajaksi Ilveksestä tutun Heikki Mälkiän apulaiseksi . Kesken kauden 2007–2008 Selinistä tuli SaiPan päävalmentaja Mälkiän jätettyä tehtävänsä. Selin jatkoi työssä kevääseen 2012 asti.
Keväällä 2012 Selin vahvisti kahden vuoden sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Selin valmensi HPK:ta lopulta vain yhden kauden, sillä hän siirtyi kesällä 2013 valmentamaan KHL-joukkue Barys Astanaa.
MTV3 uutisoi 30. tammikuuta 2015, että TPS on tehnyt Selinin kanssa 2+1 mallisen sopimuksen. Selin jätti TPS:n kauden 2016–2017 päätteeksi. Helsingin IFK ilmoitti 8. elokuuta 2017 tehneensä kaksivuotisen sopimuksen Selinin kanssa.
Ultimate Kylie
Ultimate Kylie on Kylie Minoguen kolmas kokoelmalevy, joka on julkaistu vuonna 2004. Albumi sisältää kappaleita hänen yhdeksältä siihenastiselta studioalbumiltaan ja kaksi uutta kappaletta, "I Believe in You" ja "Giving You Up".
Star Trek V: The Final Frontier
Star Trek V: The Final Frontier on viides "Star Trek" -elokuva. Ohjaajana on ensi kerran William Shatner.
Kapteeni James T. Kirk on lomalla Yosemiten kansallispuistossa ja on asettanut itselleen kaksi haastetta: kiivetä ilman varusteita El Capitan-jyrkänteelle ja opettaa Spockille leirinuotiolauluja. Enterprise-A on korjauksen alaisena ja konemestari Scott tuntuu jopa turhautuvaan tilanteeseen. Yllättäen alkaakin tapahtua: vulkaaniluopio Sybok panee syrjäisessä siirtokunnassa toimeen kaappauksen ja ottaa kolme suurlähettilästä panttivangeikseen. Kirkin loma keskeytyy ja hänet lähetetään selvittämään tilannetta. Sybok ottaa Enterprisen hallintaansa ja ohjaa aluksen matkalle paljastamaan universumin syvimmät salaisuudet. Sybokin päähänpinttymänä ei ole vähempi kuin etsiä Jumalaa galaksin keskustasta. Elokuvakriitikko Kevin Thomas on luonnehtinut elokuvaa Los Angeles Timesissa sanoen, että se on "yhtä aikaa henkisen tutkistelun retki ja upea avaruusseikkailu".
Mikrokefalia
Mikrokefalia eli pienipäisyys on oire, joka saa ihmisen pään jäämään selvästi normaalia pienemmäksi: aikuisen mikrokefaalikon pään ympärysmitta on tyypillisesti alle 42 senttimetriä. Mikrokefalia aiheuttaa usein myös älyllisen jälkeenjääneisyyden.
Geneettinen eli primaarinen pienipäisyys on peittyvästi periytyvä ominaisuus: se ilmenee vain lapsessa, joka on saanut siihen liittyvän geenivirheen molemmilta vanhemmiltaan. Mikrokefaliaa aiheuttavia geenivaurioita on löydetty monista kromosomeista. Mikrokefaliataipumus liittyy muun muassa Rettin oireyhtymään, Beckwith–Wiedemannin oireyhtymään, Aicardin oireyhtymään, Nijmegenin murtumaoireyhtymään ja Norrien tautiin.
Mikrokefalia voi kehittyä myös sikiökaudella tai synnytyksen yhteydessä aiheutuneesta aivovauriosta (sekundaarinen mikrokefalia), jolloin kallon muoto on usein epäsymmetrinen. Pienipäisyyttä aiheuttava sikiökauden aivovaurio voi johtua sikiön sairastamasta synnynnäisestä vihurirokko-oireyhtymästä, jonka syynä on äidin alkuraskauden aikana saama vihurirokkotartunta. Myös zikaviruksen tiedetään aiheuttavan pienipäisyyteen johtavia sikiövaurioita.
Pakistanin rottaihmiset sairastavat mikrokefaliaa.
Pikkujättiläinen
Pikkujättiläinen tai Pikku jättiläinen tarkoittaa seuraavia:
Rööperi (elokuva)
Rööperi on Aleksi Mäkelän ohjaama elokuva, joka perustuu Harri Nykäsen ja Tom Sjöbergin haastatteluromaaniin "Rööperi – rikoksen vuodet 1955–2005". Marko Leino on sovittanut kirjan elokuvaksi. Elokuva kertoo Helsingin Punavuoressa asuvien ammattirikollisten elämästä vuosina 1966–1979.
Kuvaukset aloitettiin talvikuvauksilla 11. maaliskuuta 2008. Kuvaukset päättyivät 18. heinäkuuta ja ne kestivät yhteensä 40 päivää. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Samuli Edelmann, Peter Franzén, Pihla Viitala, Kari Hietalahti, Juha Veijonen ja Jasper Pääkkönen. Elokuvan tapahtumat sijouttuvat Helsingin Punavuoreen.
Elokuvan tuotannosta vastasivat Jukka Helle ja Markus Selin / Solar Films. Elokuva tuli ensi-iltaan 9. tammikuuta 2009. Elokuvan DVD- ja Blu-ray-versio julkaistiin 23. lokakuuta 2009. Blu-ray-levyllä on mukana myös raakaleikattu ohjaajan versio.
Hopeinen kuu
Hopeinen kuu voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pikku jättiläinen
Pikku jättiläinen: tietokirja nuorisolle, muistikirja aikuisille ja ohjekirja itseopiskelijoille on Yrjö Karilaan laatima ja WSOY:n vuonna 1924 julkaisema tietokirja, joka sisältää yleistietoa ja ohjeita erilaisista aiheista. Teos saavutti Suomessa aikanaan valtavan suosion ja sitä on kutsuttu ”kaikkien aikojen suomalaiseksi tietokirjaksi”. WSOY on julkaissut 1940-luvulta alkaen Karilaan teoksen mukaan nimettyjä Pikkujättiläinen-tietokirjoja eri aihepiireistä, kuten urheilusta ja historiasta. "Pikku jättiläisen" tunnetussa kansikuvassa Atlas kannattelee harteillaan Maapalloa.
Karilas sai idean teokseen Yhdysvalloissa ilmestyneestä "The Little Giant" -nimisestä kirjasta. "Pikku jättiläinen" alkaa ajanlaskun kuvauksesta ja käy sen jälkeen läpi kaikki keskeiset tieteen- ja tiedonalat. Havainnolliseksi tarkoitetusta kirjasta löytyvät niin lippusalon pystytysohjeet kuin shakkipelin säännöt. Vuonna 1924 ilmestyneessä ensimmäisessä painoksessa oli 952 sivua, mutta Karilas täydensi ja laajensi kirjaa jokaiseen uuteen painokseen. Vuonna 1964 ilmestynyt 19. painos oli paisunut jo 1449-sivuiseksi. "Pikku jättiläisen" eri laitoksia painettiin yhteensä 300 000 kappaletta. Uskollisille lukijoille perustettiin vuonna 1937 Pikku Jättiläisen Kerho, johon liittyi yli 15 000 jäsentä.
Vuonna 1985 WSOY julkaisi alkuperäistä ideaa noudattaneen "Uuden pikkujättiläisen", josta otettiin vuoteen 1991 mennessä kymmenen painosta.
Star Trek – sukupolvet
Star Trek – sukupolvet ("Star Trek: Generations") on David Carsonin ohjaama seitsemäs "Star Trek" -elokuva vuodelta 1994.
Vuosi 2293. Kapteeni James T. Kirk (William Shatner) sekä eläkeläiset Montgomery Scott (James Doohan) ja Pavel Chekov (Walter Koenig) ovat kutsuvieraina tuliterällä Enterprise-B -aluksella.
Neitsytmatka saa yllättävän käänteen: kaksi avaruusalusta on jäänyt ansaan outoon Nexuksen voimakenttään ja Enterprise lähtee pelastamaan. Vaarallisessa operaatiossa tapahtuu outo onnettomuus ja Kirk katoaa jäljettömiin.
Kuluu 78 vuotta; Enterprise-D ja sen kapteeni Jean-Luc Picard (Patrick Stewart) pelastaa El-Aurianista kotoisin olevan fyysikon Soranin (Malcolm McDowell) läheiseltä tutkimusasemalta. Picard ei aavista, että Soran suunnittelee Veridian-tähtijärjestelmän tuhoamista päästäkseen takaisin Nexukseen; unelmat ja haaveet täyttävään todellisuuksien rajatilaan joka ilmenee avaruudessa liikkuvana energia-aaltona. Soran oli Enterprise-B:n pelastamien matkustajien joukossa, joka pelastettiin (Soranin mukaan revittiin) Nexuksesta.
Geordin (LeVar Burton) ja Datan (Brent Spiner) tutkiessa tutkimusasemaa, Soran ilmestyy paikalle ja ottaa Geordin panttivangikseen kun verhouksensa poistava klingonien alus siirtää Soranin ja Geordin alukseensa.
Picard ja Data päättelevät Soranin aikovan tuhota Veridianin tähtijärjestelmän ohjatakseen Nexuksen luokseen. Enterprisen päästyä Veridianiin klingon-alus suostuu palauttamaan Geordin takaisin, kun Picard tarjoaa itseään vaihdokkaaksi. Ensin Picard siirtyy Veridian 4:lle neuvotellakseen Soranin kanssa. Soran on kuitenkin säätänyt Geordin näkövisiirin lähettämään kuvaa klingonien alukselle, saadun tiedon avulla klingon-alus (jota komentaa sarjasta tutut Durasin siskokset) läpäisee torpedoillaan Enterprisen suojat ja vaurioittaa sitä vakavasti. Data onnistuu sammuttamaan klingonien suojat käyttämällä hyväksi kyseisen aluksen suunnitteluvikaa, ja Enterprise onnistuu tuhoamaan klingoni-aluksen. Enterprise on kuitenkin liian vaurioitunut ja sitä uhkaa poimuytimen räjähdys, joten miehistö siirtyy lautasosaan joka irtoaa ja lähtee etääntymään. Poimuytimen räjähdys suistaa lautasosan syöksykurssille Veridian 3-planeetalle pakottaen sen pakkolaskuun.
Soran laukaisee tähden sammuttavan ohjuksen Veridianin aurinkoon hänen taistellessaan Picardia vastaan. Molemmat joutuvat Nexukseen, missä Picard kohtaa perheen jota hänellä ei koskaan ollut. Guinanin (Whoopi Goldberg) "kaiku" neuvoo Picardia pyytämään apua edelleen Nexuksessa olevalta Kirkiltä. Pitkän suostuttelun jälkeen Kirk suostuu ja molemmat palaavat hetkeen ennen kuin Soran laukaisee ohjuksen. Kirkin taistellessa Sorania vastaan Picard yrittää estää ohjuksen laukaisun. Taistelun tuoksinnassa Kirk putoaa metallinsillan mukana alas ja haavoittuu kuolettavasti. Soran myös kuolee seistessään ohjuksen luona, joka on lukittu laukaisuasemaansa.
Picard hautaa Kirkin planeetalle ja palaa Enterprisen lautasosalle sukkulalla. Riker (Jonathan Frakes) suree Enterprisen kohtaloa, mutta Picard luottaa että tähtilaivasto rakentaa uuden aluksen.
Kuljetusaluksiin siirtynyt miehistö lähtee kotimatkalle takaisin Maahan.
Hjalmar Åberg
Georg Hjalmar Åberg (15. lokakuuta 1870 Tammisaari – 8. elokuuta 1935 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti, joka on tullut tunnetuksi erityisesti yleisten rakennusten ylihallituksessa 1920- ja 1930-luvuilla suunnittelemistaan koulurakennuksista.
Åberg valmistui arkkitehdiksi Suomen polyteknillisestä opistosta vuonna 1891 ja teki tavan mukaan myös opintomatkoja moniin Euroopan maihin. Valmistumisensa jälkeen meni arkkitehdiksi yleisten rakennusten ylihallitukseen. Hänet nimitettiin ensimmäiseksi arkkitehdiksi vuonna 1919. Kun vuonna 1921 myös sotilasrakennukset siirrettiin ylihallituksen vastuulle, Åberg sai ne erikoisalakseen. Magnus Schjerfbeckin siirryttyä eläkkeelle vuonna 1926 Åbergin vastuulle tuli koulurakennusten suunnitteleminen. Monet valtion oppikoulut eli lyseot on Åbergin suunnittelemia esimerkkeinä Kemin lyseo, Lahden lyseo ja Tampereen lyseo.
For the Revolution
For The Revolution on Kalmahin viides studioalbumi, joka ilmestyi 23. huhtikuuta 2008. Itse yhtye arvelee albumin olevan heidän parhaansa tähän mennessä. Levyn kappaleita ovat säveltäneet Antti Kokko ja Pekka Kokko. Levyn julkaisi Spinefarm Records. Albumi äänitettiin kemiläisellä Tico Tico Studiolla, ja tuottajana oli Ahti Kortelainen. Albumi masteroitiin Ruotsissa, Cutting Roomissa. Äänite on seuraaja Kalmahin vuonna 2006 julkaisemalle "The Black Waltz" -albumille.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Star Trek III: Spockin paluu
Star Trek III: Spockin paluu ("Star Trek III: The Search for Spock") on Leonard Nimoyn ohjaama yhdysvaltalainen Star Trek -elokuvasarjan kolmas osa vuodelta 1984. Nimoy myös näytteli yhtä pääosaa.
Enterprise on palannut Maahan pahasti vaurioituneena ja tuskin korjauskelpoisena; Kirk ja muut selvinneet määrätään uusiin tehtäviin. Raportissa paljastuu, että Genesis-prosessin tuloksena on syntynyt uusi jatkuvasti kehittyvä elämänmuoto planeetalla, jonka luona reaktio tapahtui.
Tohtori McCoy alkaa nähdä painajaisia Spockista; nyt selviää että Spockin "katra" eli jonkinlainen kaksoiskappale hänen sielustaan oli jäänyt tohtorin aivoihin. Kirk päättää uhmata ylempää tahoa, ja minimivahvuudella he varastavat ramman Enterprisen sekä sabotoivat takaa-ajoon pystyvät alukset. He saapuvat Genesis-planeetalle, jossa odottaa uudentyyppisellä verholaitteella varustettu klingonialus.
Genesistä kehittänyt Kirkin poika paljastaa nyt, että he olivat joutuneet kehityksessä umpikujaan ja murtaneet sen käyttämällä laitteessa outomateriaa. Tästä johtui uuden planeetan epävakaisuus. Enterprise vaurioituu klingonien tulituksessa kohtalokkaasti, ja miehistö vetäytyy osittain planeetalle, josta löytyy nuori, nopeasti kasvava ja kehittyvä Spock. Klingonit surmaavat Kirkin pojan. Monimutkaisen juonittelun jälkeen osa klingoneista päätyy Enterpriseen, jonka itsetuho on käynnissä. Vanha Enterprise tuhoutuu räjähtämällä ja syöksymällä sen jälkeen planeetan ilmakehään. Enterprisen väki puolestaan pääsee lopulta klingonien alukseen.
Klingonialus ohjataan nyt Vulkanukselle, jossa sikäläiset tiedemiehet ja lääketieteen asiantuntijat avustavat alkuperäisen "katra"n siirtämisessä McCoysta Spockin uuteen ruumiiseen.
Cobra (vuoristorata)
Cobra on vuoristorata Etelä-Pohjanmaalla Alahärmän kunnassa Powerpark-monitoimipuistossa. Se on puiston ensimmäinen vuoristorata, jossa matkustajat kääntyvät ylösalaisin. Se on Suomen ainoa vuoristorata, joka tekee korkkiruuvit ja voltit myös peruuttaen. Laite nousi puistoon vuonna 2005 ja sen on valmistanut hollantilainen Vekoma. Vaunujen nopeus on noin 75 km/h, ja radan pituus on 286 metriä ja korkeus 35,5 metriä.
Juhana Helmenkalastaja
Juhana Helmenkalastaja (alkujaan Mikko Juhana Närhi, s. 1975 Turku) on suomalainen julkisuuden henkilö, vähittäiskaupan ja palvelualan kouluttaja sekä myynti- ja asiakaspalveluvalmentaja. Hän on kouluttanut yli 25 000 vähittäiskaupan, palvelualan ja myynnin ammattilaista. Hän on toiminut Turo Tailor -yhtiön kouluttajana vuoden 2009 alkuun ja vastannut Stockmannin ja Sokoksen kaltaisille asiakasyrityksille suunnatuista tuote-, asiakaspalvelu- ja myyntikoulutuksista. Lisäksi Helmenkalastaja on työskennellyt yritysvalmennuskeskus Start Now'ssa.
Helmenkalastaja kävi koulua Valtimolla. Hän muutti sukunimensä Helmenkalastajaksi vuonna 1997 ja on rekisteröinyt sen tavaramerkiksi.
Helmenkalastaja osallistui Jari Sarasvuon juontamaan tosi-tv-sarja "Diilin" suomalaiseen versioon vuonna 2005. Hän nousi ohjelman ansiosta julkisuuteen, vaikka ei voittanutkaan. Hän esiintyi vuonna 2005 lukuisissa televisio-ohjelmissa, muun muassa ohjelmissa "Ruben & Joonas", "W-tyyli", "Hyppönen Enbuske Experience", "Uutisvuoto", "Se on siinä" ja "Kymppitonni". MTV3:n mukaan Helmenkalastaja sekä ihastutti että vihastutti ja hänen persoonansa herätti tunteita kansalaisten keskuudessa. Mediatutkija Veijo Hietala vertasi Helmenkalastaja-ilmiötä jopa Marilyn Monroeen.
Elokuussa 2009 Helmenkalastaja kertoi vetäytyneensä eläkkeelle. Toukokuussa 2011 hän voitti Trondheimissa Norjassa pidetyissä World Beard and Moustache Championships -kilpailussa Dali-viiksien maailmanmestaruuden.
Helmenkalastaja osallistui uudelleen televisiosarja "Diiliin" kaudella 2013. Tuolloin julkisuuden henkilöt kilpailivat Hjallis Harkimon johdolla. Helmenkalastaja oli mukana Nelonen-kanavan Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018.
John C. Frémont
John Charles Frémont (21. tammikuuta 1813 – 13. heinäkuuta 1890) oli yhdysvaltalainen sotilasupseeri, unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa ja ensimmäinen presidenttiehdokas republikaanipuolueessa sekä ensimmäinen suuren puolueen ehdokas, joka vastusti ohjelmassaan orjuutta. Hän oli syntynyt Savannahissa Georgiassa. Hän valmistui College of Charlestonista 1831.
Hän toimi kartoittajana Mississippissä, Missourissa ja Des Moines -joella ja 1842–1846 osallistui Oregonin reittien kartoittamiseen Kit Carsonin kanssa. Hän teki useita tutkimusmatkoja, ja Kalifornian retkellään teloitutti kolme meksikolaismiestä kostoksi yhdysvaltalaisten surmista alueella, sekä kostoksi modoc-intiaanien tekemästä surmasta hyökkäsi 10. toukokuuta 1846 klamath-intiaanien kylään, jolloin se tuhottiin lähes kokonaan ja naiset ja lapset joukkomurhattiin.
Hän otti osaa Meksikon sotaan everstiluutnanttina, kunnes hänet 1847 vietiin Washington, DC:hen kapinasta syytettynä. Presidentti James Knox Polk armahti hänet kuitenkin pian sodan jälkeen. 1850–1851 hän palveli republikaanisenaattorina, ja 1856 oli presidenttiehdokkaana, mutta hävisi James Buchananille.
Hän otti sisällissotaan osaa kenraalimajurina. Hän komensi unionin läntisiä joukkoja touko-marraskuussa 1861. Hän lähetti kenraali Nathaniel Lyonin valtaamaan Missouria unionille, ja pystytti sinne väliaikaisen unionin hallinnon. Sen jälkeen kun Lyon oli kaatunut Wilson's Creekin taistelussa, hän julisti osavaltioon sotatilan.
Lincoln pyysi häntä luopumaan sotatilasta, peläten sen edesauttavan Missourin ja toisten osavaltioiden luisumista konfederaation käsiin. Hän ei suostunut, vaan lähetti vaimonsa välittäjäksi asiassa. Lincoln reagoi vapauttamalla hänet komennosta 2. marraskuuta 1861.
Aikaisin kesäkuussa 1862 hän jahtasi Stonewall Jacksonia useita päiviä, ja kohtasi tämän lopulta Cross Keysin taistelussa 8. kesäkuuta, mutta Jackson onnistui pakenemaan.
Kun unionin Virginian armeijaa luotiin, hänen piti joukkoineen alistua John Popen komentoon, mutta hän ei suostunut vaan matkusti New Yorkiin, missä oli koko sodan ajan turhaan odottamassa komennusta.
1864 hän oli taas republikaanien presidenttiehdokkana ja työskenteli sodan jälkeen rautateillä. Hän kuoli New York Cityssä hotellissa unohdettuna miehenä ja on haudattu Rocklandin hautausmaahan Sparkilliin New Yorkiin.