hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Arokakadu
Arokakadu, vanhalta nimeltään inkakakadu, ("Cacatua leadbeateri") on kakaduihin kuuluva keskikokoinen papukaija, joka elää Australian sisäosissa.
Arokakadua pidetään kakaduista kauneimpana lohenpunaisen ja valkoisen höyhenyksensä ja punakeltaisen töyhtönsä takia. Sen määrä on paikoin vähentynyt, ja esimerkiksi Australian Victorian osavaltiossa se kuuluu uhanalaisiin lajeihin.
COM LAG (2plus2isfive)
COM LAG (2plus2isfive) englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin EP, joka julkaistiin ensin Japanissa ja Australiassa maaliskuussa 2004, huhtikuussa 2004 Kanadassa ja lopulta Britanniassa toukokuussa 2007. Se on kokoelmalevy, joka kokoaa albumin "Hail to the Thief" singlejen b-puolia ja Cristian Vogelin and Four Tetin tekemiä remixejä Radioheadin kappaleista. Kannen puhekupla sanoo "はい、チーズ。" "("Hai, chiizu.")", joka on suomeksi "sano juusto" (englannin fraasista "say cheese", joka sanotaan kuvatessa kuvattavalle).
Vilhelm Auxerrelainen
Vilhelm Auxerrelainen (, tai "Autissiodorensis") (k. 1231) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi.
Vilhelm toimi Beauvais'n arkkidiakonina, kunnes hänestä tuli Pariisin yliopiston teologian professori. Vuonna 1231 hänestä tuli jäsen komiteassa, jonka paavi Gregorius IX nimitti tutkimaan Aristoteleen luonnontieteellisiä kirjoituksia ja tarjamaan niihin muutosehdotuksia, mikäli se oli teologisista syistä tarpeellista. Seurauksena Vilhelm oli yksi ensimmäisiä läntisiä teologeja, joka sai vaikutteita Aristoteleelta. Hänen teoksensa "Summa aurea" (”Kultainen yhteenveto”) oli paljossa velkaa Petrus Lombardukselle. Teos kehitteli ontologista todistusta, joka joutui kuitenkin pian hylätyksi, mutta siinä oli myös uusia ajatuksia ja Vilhelm osoitti sellaista kiinnostusta luonnontieteeseen, mitä ei ollut aiemmin tavattu skolastisessa filosofiassa.
Howell Cobb
Howell Cobb (7. syyskuuta 1815 Jeffersonin piirikunta, Georgia – 9. lokakuuta 1868 New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko.
Etelän demokraatteihin kuulunut Cobb toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1849–1851, Georgian kuvernöörinä ja Yhdysvaltain valtiovarainministerinä 1857–1860. Hänet tunnetaan parhaiten yhtenä etelävaltioitten perustajista.
Sibelius-laulukilpailu
Sibelius-laulukilpailu on Järvenpäässä järjestettävä kansainvälinen musiikkikilpailu, joka keskittyy liediin romantiikan ajasta tähän päivään. Kilpailun järjestävät Järvenpään kaupunki, Järvenpään Sibelius-Viikot ry ja Sibelius-Akatemia.
Ensimmäinen kilpailu järjestettiin lokakuussa 2007 Sibelius-Viikkojen yhteydessä. Kilpailuun pyrki alun perin 120 laulajaa, joista kilpailuun hyväksyttiin 29. Kilpailijoista 22 oli naisia ja 7 miehiä. Kilpailijat saivat olla korkeintaan 35 vuoden ikäisiä. Ensimmäiseen kilpailuun osallistujat olivat kotoisin Suomesta, Virosta, Ruotsista, Norjasta, Tanskasta ja Islannista. Kilpailun pääpalkinto oli 10 000 euroa, 2. sija 5 000 euroa ja 3. sija 2 500 euroa.
Toinen Sibelius-laulukilpailu järjestettiin lokakuussa 2011.
Huhtikuussa 2015 järjestetyn kilpailun kärkisijat:
Nick Fry
Nick Fry (s. 29. kesäkuuta 1956 Epsom, Englanti, Iso-Britannia) on Mercedes Grand Prix -Formula 1 -tallin toimitusjohtaja sekä Hondan entinen tallipäällikkö ja Brawn GP:n entinen toimitusjohtaja.
Fryn ura moottoriurheilun parissa alkoi vuonna 1977 kun hän pääsi harjoittelijana töihin Ford Motor Companylle. Työskenneltyään ensin myynnin ja markkinoinnin parissa, Fry siirtyi pian tuotekehitysosastolle tuotesuunnittelijaksi. Hän toimi suunnittelijana yli 12 vuoden ajan, jona aikana hän pääsi vaikuttamaan muun muassa Fordin Escort Cosworth- ja RS2000-mallien kehitykseen.
Fry korvasi David Richardsin BAR-tallin tallipäällikkönä kauden 2004 päätteeksi oltuaan sitä ennen tallin palveluksessa vuodesta 2002 alkaen. Kaudeksi 2006 tallin nimi muuttui Hondaksi japanilaisyhtiön ostettua BAR-tallin osakkeet itselleen.
Marraskuussa 2007 Fryn tilalle tallipäälliköksi siirtyi Ferrarilla vuodet 1997–2006 työskennellyt Ross Brawn, ja Fry jatkoi tallin toimitusjohtajana. Fry jatkoi toimitusjohtajan tehtävissä myös Hondan perillistallissa Brawn GP:ssä ja sen jälkeen Mercedes GP:ssä.
Robert Charles Winthrop
Robert Charles Winthrop (12. toukokuuta 1809 – 16. marraskuuta 1894) oli yhdysvaltalainen poliitikko.
Winthrop istui Massachusettsin osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1835–1840. Hänet valittiin Whig-puolueen edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen 1840 ja erosi 1842. Hänet valittiin samana vuonna uudelleen ja jatkoi vuoteen 1850.
Winthrop toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1847–1849. Daniel Websterin tultua nimitetyksi ulkoministeriksi Winthrop nimitettiin jatkamaan senaatissa Websterin tilalla. Hän hävisi kongressivaalit 1851.
Artur Petrosyan
Artur Petrosyan (, s. 3. huhtikuuta 1971) on armenialainen jalkapalloilija ja pelaa maansa pääsarjassa Yerevan Sporin joukkueessa, ja myös Armenian maajoukkueessa. Hän johtaa maajoukkueensa sisäistä maalipörssiä (11 maalia).
Oskar Reponen
Oskar Reponen (14. elokuuta 1928, Viipuri – 31. lokakuuta 1997, Las Palmas, Kanariansaaret) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Reponen toimi uutistoimittajana ja sitten vapaana toimittajana ja kirjoitti muun muassa "Seura"- ja "Nykyposti"-lehtiin. Hän julkaisi myös kirjoja, jotka käsittelivät etenkin parapsykologisia kysymyksiä.
Reposen isä eversti Toivo Reponen palveli upseerina rannikkotykistössä, ja perhe joutui usein muuttamaan isän palveluspaikan vaihtuessa. Jatkosodan jälkeen perhe asettui Suomenlinnaan Helsinkiin. Reponen pääsi ylioppilaaksi ja valmistui sitten Helsingin yliopistosta voimistelunopettajaksi. Hän harrasti urheilua, erityisesti juoksulajeja, ja saavutti muutaman Suomen mestaruuden HIFK:n viestijoukkueessa. Hän myös kirjoitti "Helsingin Sanomiin" urheilujuttuja.
1950-luvun alkupuolella Reponen matkusti vaimonsa Tuulikin ja erään ystävänsä kanssa peukalokyydillä useissa Euroopan maissa. Palattuaan Suomeen 1954 hän aloitti toimittajanuransa ensin Suomen Tietotoimiston uutistoimittajana ja uutistenlukijana ja sitten Yleisradiossa "Päivän peili" -ohjelman toimittajana.
1988 ilmestynyt 'Hypnoosimurha'-romaani sai kansallista huomiota, ja sen mainittiin saattavan selittää Olof Palmen murhan olleen hypnoosimurha. Myös Reposen kirja 'Isä, minä elän' (henkiyhteydestä kuolleeseen poikaan) sai huomiota mediassa.
Reponen kuoli keuhkokuumeen aiheuttamaan sydämen pysähtymiseen talviasunnossaan Kanariansaarilla lokakuun lopulla 1997.
Newarkin kansainvälinen lentoasema
Newark Liberty International Airport , alkujaan Newark Airport ja myöhemmin Newark International Airport, on kansainvälinen lentoasema 24 kilometriä Manhattanilta etelään New Jerseyn kaupunkien Newarkin ja Elizabethin välissä. Lentoaseman läpi kulkee vuosittain 26 miljoonaa matkustajaa.
Carl Zeiss
Carl Zeiss (11. syyskuuta 1816 Weimar – 3. joulukuuta 1888 Jena) oli saksalainen hienomekaanikko ja optiikkasuunnittelija, joka tunnetaan perustamastaan yrityksestä Carl Zeiss. Hän kehitti jossakin määrin linssien valmistusta, mikä edisti nykyaikaista linssien valmistusta.
Matti Almila
Matti Aksel Oskar Almila (vuoteen 1941 Alén) (20. heinäkuuta 1927 Helsinki – 25. toukokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja dekkarikirjailija.
Almila oli Sanoma Osakeyhtiön eri lehtien pitkäaikainen toimittaja, joka käytti pakinoissaan nimimerkkiä Kai de Puu. Hänen poikansa on kapellimestari ja säveltäjä Atso Almila.
Oleksi Lukaševytš
Oleksi Lukaševytš (, s. 11. tammikuuta 1977 Dnepropetrovsk) on ukrainalainen pituushyppääjä ja Euroopan-mestari vuodelta 2002. Hän voitti vuonna 2006 EM-pronssia, ja on ollut kerran olympialaisten sekä MM-kisojen neljäs pudottuaan viimeisellä kierroksella mitaleilta. Hän on myös voittanut kerran sisäratojen Euroopan-mestaruuden ja Universiadit.
Lukaševytš asuu yhä syntymäkaupungissaan Dnipropetrovskissa.
Lauluja rakkaudesta (Pepe Willberg)
Lauluja rakkaudesta on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 2006. Samannimisiä kokoelmalevyjä on muiltakin artisteilta.
Naomi Novik
Naomi Novik (s. 1973 New York) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on opiskellut kirjallisuutta ja informaatiotekniikkaa ja toiminut tietokonepelien suunnittelijana. Ohjaaja Peter Jackson on hankkinut hänen Temeraire-sarjansa elokuvaoikeudet. Sarjassa on yhdeksän osaa ja se kertoo Temeraire-lohikäärmeen ja kapteeni William Laurencen seikkailuista 1800-luvun alussa. Sarjan maailma on vaihtoehtoinen todellisuus, jossa lohikäärmeitä on olemassa ja niitä käytetään sodankäyntiin.
Temeraire-sarja:
Zeiss Ikon
Zeiss Ikon, Zeiss IKON AG, lyh. ZI, oli saksalainen vuonna 1926 perustettu kameravalmistaja.
Zeiss Ikon syntyi syksyllä 1926, kun yhdistettiin saksalaiset kameravalmistajat Internationale Camera Actiengesellschaft ICA AG Dresden, Contessa-Nettel AG, Stuttgart ja Ernemann-Werke, Dresden. Seuraavina vuosina mukaan tulivat AG Hahn für Optik und Mechanik, Kassel (1927) ja C. P. Goerz AG Berliini. Yhdistymisen käynnistäjä ja Zeiss Ikonin omistaja oli Carl Zeiss. Tehtaat sijaitsivat Stuttgartissa ja Berliinissä, pääkonttori oli Dresdenissä.
Toisen maailmansodan jälkeen Itä-Saksan puolelle jääneistä yrityksen osista muodostui vähitellen VEB Pentacon Dresden, joka tuotti muun muassa länsimaissakin suosittuja Praktica- järjestelmäkameroita ja keskikoon Pentacon-kameroita.
Palkinto
Palkinto on arvoesine tai kunnianosoitus, joka myönnetään ryhmälle tai yksityiselle henkilölle hyvin ansioituneesta suorituksesta. Palkintoja jaetaan usella eri alalla, esimerkiksi urheilussa, musiikissa, politiikassa ja kirjallisuudessa. Tunnettuja palkintoja ovat Nobel ja Oscar.
Kanadan Grand Prix 1981
Kanadan Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. syyskuuta 1981 Île Notre-Damen (nyk. Gilles Villeneuve) radalla Kanadassa. Kilpailun voitti Ligierillä ajanut Jacques Laffite, jolle voitto oli kauden toinen. Voitto oli samalla myös Laffiten viimeinen.
Simon Dupree and the Big Sound
Simon Dupree and the Big Sound oli 1960-luvun brittiläinen psykedeelinen pop-yhtye. Yhtyeen perustivat veljekset Derek Shulman (s. 11. helmikuuta 1947 Glasgow) (laulu), Phil Shulman (s. 27. elokuuta 1937 Glasgow) (laulu, saksofoni, trumpetti) ja Ray Shulman (s. 8. joulukuuta 1949 Portsmouth) (kitara, viulu, trumpetti, laulu). Alkujaan nimillä "The Howling Wolves" ja "The Road Runners" Portsmouthin alueella keikkailleeseen rhythm and blues -yhtyeeseen kuului Shulmanin veljesten lisäksi Peter O’Flaherty (basso), Eric Hine (koskettimet) ja Tony Ransley (rummut).
Yhtyeen ensimmäiset singlet eivät nousseet listoille, mutta vuonna 1967 julkaistu ”Kites” nousi Britannian Top 10 -singlelistalle. Kirka on levyttänyt kappaleesta cover-version suomeksi nimellä ”Leijat” (1969).
Yhtye on julkaissut albumit "Without Reservation" (1967), "Amen" (1980) ja "Part of My Past" (2004), joka sisältää kaikki yhtyeen singlet, albumiraidat ja aiemmin julkaisemattoman albumin materiaalin.
Yhtye hajosi vuonna 1970 ja Shulmanin veljekset perustivat progressiivista rockia soittaneen Gentle Giant -yhtyeen.
Kananlento
Kananlento ("Chicken Run") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut vaha-animaatio. Elokuvan ovat ohjanneet Peter Lord ja Nick Park. Ääninäyttelijöinä ovat muun muassa Mel Gibson ja Julia Sawalha.
Elokuva kertoo Inkku-kanasta ja tämän kanaystävistä, jotka asustelevat ilkeän rouva Piipun kanafarmilla. Kanojen yhteinen unelma on karata farmilta ja elää vapaana. Pakoyrityksiä on ollut monia, mutta ne eivät ole koskaan onnistuneet. Eräänä päivänä farmille tupsahtaa kukko Roki, jolla on "varma" suunnitelma pakenemiseen.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kananlennon" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
LaGuardian lentoasema
LaGuardia Airport on lentoasema, joka sijaitsee Queensissa, New Yorkissa. Sen alkuperäinen nimi oli Glenn H. Curtiss Airport ja myöhemmin se nimettiin uudelleen nimelle North Beach Airport, kunnes se lopulta nimettiin New Yorkin pormestarin Fiorello H. La Guardian mukaan. Vuonna 2011 lentokentän läpi kulki noin 24,1 miljoonaa matkustajaa.
LaGuardian lentoaseman kokonaispinta-ala on noin 2,8 neliökilometriä. Lentokenttä työllistää suoraan noin 10 000 ihmistä, minkä lisäksi sen on arvioitu tuovan alueelle epäsuorasti jopa 103 000 työpaikkaa.
LaGuardianin lentoasemalla on nykyisin yhteensä neljä terminaalia.
Terminaali A, joka on aiemmin tunnettu nimillä Overseas Terminal ja Marine Air Terminal, oli lentokentän ensimmäinen terminaali, joka toimi alkujaan kansainvälisten lentojen terminaalina.
Terminaali B eli Central Terminal Building (CTB) otettiin käyttöön huhtikuussa 1968. Terminaalin rakentaminen maksoi noin 36 miljoonaa dollaria. Suurin osa lentokentän kotimaan lennoista kulkee terminaali B:n läpi. Terminaalin pinta-ala on yhteensä noin 70 000 neliömetriä.
Terminaali C avattiin syyskuussa 1992. Sen rakentaminen maksoi yhteensä noin 200 miljoonaa dollaria. Terminaalin pinta-ala on noin 28 000 neliömetriä.
Terminaali D avattiin heinäkuussa 1983. Terminaali sijaitsee lentokentän itäpuolella ja sen rakennutti alun perin Delta Air Lines omaa käyttöään varten.
E. F. Schumacher
Ernst Friedrich ”Fritz” Schumacher (16. elokuuta 1911 Bonn, Saksa – 4. syyskuuta 1977 Romont, Sveitsi) oli brittiläinen taloustieteilijä. Hän tuli erityisesti tunnetuksi kapitalismin kritiikistä ja kestävän kehityksen puolestapuhujana. Hänen vuonna 1973 julkaistu pääteoksensa "Pieni on kaunista" () valittiin London Times -lehden äänestyksessä sadan merkityksellisimmän Toisen maailmansodan jälkeen julkaistun kirjan joukkoon 1995.
Schumacher syntyi akateemiseen perheeseen Bonnissa, silloisessa Saksan keisarikunnassa. Hän opiskeli Berliinin ja Bonnin yliopistoissa, jonka jälkeen hän sai "Rhodes Scholar" -stipendin Oxfordin yliopistoon. Hän opiskeli myös Columbian yliopistossa New Yorkissa, josta hän palasi Saksaan 1934. Kansallissosialismin noustessa Saksassa hän asettui pysyvästi Englantiin 1936. Saksan kansalaisena hänet internoitiin sodan aikana työleirille maatöihin, jossa hän keskittyi käytännössä leirin saniteetti- ja ruokahuollon parantamiseen. Hän sai Ison-Britannian kansalaisuuden 1946.
Jo työleiriaikanaan hän alkoi kirjoittaa rauhan taloudellisista edellytyksistä Euroopassa. Hänen kirjoituksensa herättivät sen ajan taloustieteilijöiden, kuten William Beveridgen, huomion ja hän sai osallistua sodanjälkeisiin suunnitelmiin brittiläisen työllisyyspolitiikan ja hyvinvointivaltion kehittämisessä. Vuonna 1946 hän sai tutustua Saksan talouden jälleenrakentamiseen Britannian valvontakomission jäsenenä.
Vuonna 1949 hänet kutsuttiin Britannian hiiliteollisuuden neuvonantajaksi, jossa toimessa hän vietti 20 vuotta. Vuonna 1955 hän oli YK-tehtävissä Burmassa. Tuona aikana hän vakuuttui, ettei kehittynyt teknologia olisi oikea ratkaisu kehitysmaiden ongelmiin. Sen sijaan hän kannatti niin sanotun välivaiheen () teknologioiden edistämistä, jotka parantaisivat ihmisten elinoloja ruohonjuuritasolla. Hän kritisoi myös suurkaupungistumista ja kannatti hajautettua ja paikallista elinkeinopolitiikkaa kestävän kehityksen varmistamiseksi. Hänen ajatteluunsa vaikuttivat muun muassa buddhalaiset ja taolaiset ideat, joihin hän tutustui Aasian matkoillaan, Mahatma Gandhin väkivallattomuusliike, sekä hänen katolinen uskontonsa.
Vuonna 1966 hän perusti "the Intermediate Technology Development Group":in Lontoossa edistääkseen ideoitensa toteuttamista käytännössä.
Schumacher oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäisen vaimonsa Anna Maria Petersonin kuoltua 1960 hän avioitui Verena Rosenbergerin kanssa. Hänellä on kaksi poikaa ja kaksi tytärtä molemmista avioliitoista. Schumacher kuoli junamatkalla Romontin lähistöllä Sveitsissä.
Kaupin urheilupuisto
Kaupin urheilupuisto sijaitsee Tampereen Kaupissa, noin kolmen kilometrin päässä keskustasta itään. Kaupin urheilupuistossa on hyvät mahdollisuudet erilaisten urheiluharrastusten harjoittamiseen.
Kauppiin asennettiin vuonna 2006 kaksi tekonurmimattoa. Lisäksi käyttäjiä palvelevat kaksi hiekka- ja kolme luonnonnurmikenttää.
Manse PP:n miehet ja naiset pelaavat kotiottelunsa Kaupin pesäpallostadionilla. Kaupissa on yhteensä kaksi pesäpallokenttää.
Kauppi tunnetaan erittäin laajoista ja monipuolisista lenkki- ja hiihtoteistään. Kaupin maasto on myös suunnistajien suosiossa. Kaupissa on myös viisi tenniskenttää, yksityinen keilahalli, vinttikoirarata ja jousiammuntarata.
Jaakko Okker
Jaakko Uolevi Okker (s. 11. joulukuuta 1931 Muolaa) on suomalainen toimittaja ja pakinoitsija.
Jaakko Okkerin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan August Okker ja Hilma Maria Kantee. Hän pääsi ylioppilaaksi 1950 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen maisteriksi 1958.
Okker oli toimittajana "Turunmaassa" 1950 sekä "Maakansassa" 1950–1951 ja 1954–1956. 1952 hän oli "Ylä-Vuoksi"-lehden toimitussihteerinä 1952 ja "Keski-Pohjanmaan" toimittajana 1953–1955. Tämän jälkeen Okker oli Suomen kansan ryhtiliikkeen tiedotuspäällikkönä 1956–1958, "Viikkosanomien" toimittajana ja toimitussihteerinä 1958–1961, "Pirkan" päätoimittajana 1961–1965, "Suomen Kuvalehden" erikoistoimittajana 1965–1968 sekä vuodesta 1969 "Helsingin Sanomain" artikkelitoimittajana. Hän oli lisäksi Yleisradion kansainvälisten tapahtumien kommentaattorina radiossa ja televisiossa vuosina 1961–1968 sekä "Ulkopolitiikka"-lehden toimitussihterinä 1967–1968.Okker on tekstittänyt myös monia Kari Suomalaisen piirroskirjoja.
Taktinen ydinase
Taktinen ydinase on ydinase, joka on tarkoitettu käytettäväksi taistelukentällä. Vertailun vuoksi strategiset ydinaseet on tarkoitettu tuhoamaan asutuskeskuksia ja suuria laitoksia. Taktisia ydinaseita käsitellään yleensä strategian rajattuna osana, ei täysimittaiseen ydinsotaan tarkoitettuina.
Taktisiin ydinaseisiin eivät kuulu vain ydinkärjellä varustetut pommit ja ohjukset, vaan myös tykinammukset, maamiinat, syvyyspommit ja torpedot.
Pieniä, kahden henkilön kannettavia ydinaseita on kehitetty (kuten Special Atomic Demolition Munition), mutta tarpeeksi suuren tehon ja kannettavuuden yhdistäminen on ollut vaikeaa.
On myös kehitetty bunkkerien tuhoamiseen tarkoitettuja ydinaseita.
Taktisten ydinaseiden räjähdysvoima on yleensä alempi kuin strategisten, vaikka ne silti ovatkin erittäin voimakkaita. Jotkut ydinaseet voivat toimia molemmissa rooleissa räjähdysvoiman muunneltavuuden takia. Nykyaikaisten taktisten aseiden räjähdysvoima voi olla kymmeniä, jopa satoja kilotonneja, eli moninkertainen verrattuna Hiroshimaan ja Nagasakiin pudotettuihin pommeihin.
Joillakin taktisilla ydinaseilla on ominaisuuksia, jotka parantavat niiden suorituskykyä taistelutilanteissa strategisiin aseisiin verrattuna, esimerkiksi räjähdysvoiman muunneltavuus ja neutronikärjet, joilla saadaan vähennettyä laskeumaa ja lisättyä vihollisjoukkojen tappioita.
Monet uskovat, että taktisten ydinaseiden käyttö sodassa saattaisi eskaloitua täysimittaiseksi ydinsodaksi. Taktisten aseiden pienen koon vuoksi esimerkiksi terroristien olisi helpompi varastaa niitä, erityisesti poliittisen epävakauden vallitessa (kuten Neuvostoliiton hajotessa). Taktiset ydinaseet muodostivat suuren osan esimerkiksi 1960-luvun ydinasevaltojen ydinasevarastoista.
Toisaalta jotkut teoreetikot kylmän sodan aikana uskoivat, että Yhdysvallat olisi ollut alakynnessä ilman taktisia ydinaseita, jos se olisi joutunut sotaan Neuvostoliittoa vastaan, varsinkin koska Yhdysvallat olisi tuskin halunnut aloittaa hyökkäystä strategisilla ydinaseilla. Koska ajateltiin, että "minkä tahansa" ydinaseen käyttö Neuvostoliittoa vastaan käynnistäisi täysimittaisen ydinsodan, taktisten ja strategisten aseiden välille on ollut vaikeampi vetää rajaa.
Taktisia ydinaseita voitaisiin käyttää seuraavissa tilanteissa:
Leshan
Leshan on prefektuuritason kaupunki Kiinan kansantasavallassa Sichuanin maakunnassa, noin 130 km Chengdun eteläpuolella.
Leshan käsittää neljä varsinaista kaupunkipiiriä, neljä piirikuntaa, kaksi autonomista piirikuntaa ja yhden piirikunnallisen kaupungin. Osat ovat seuraavat:Kaupungin alueella virtaa kolme jokea, Minjoki, Dadujoki ja Qingyijoki, joiden yhtymäkohdan välittömässä läheisyydessä sijaitsee maailman suurin Buddhan patsas, "Leshanin jättiläisbuddha". Buddhalaismunkit veistivät patsaan rantakallioon vuosien 719 ja 803 välisenä aikana. Istuva Buddha on 71 metriä korkea, ja sen hartioiden leveys on 28 metriä. Yksistään patsaan pään korkeus on noin 15 metriä.
Leshaniin kuuluvan Emeishanin kaupungin tuntumassa on lisäksi Emei Shan -vuori, joka on yksi neljästä buddhalaisten pyhistä vuorista Kiinassa ja lukeutuu myös UNESCOn maailmanperintökohteisiin.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1932
Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932 miekkailussa kilpailtiin seitsemässä lajissa. Miehet kilpailivat sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa kalvalla, säilällä ja floretilla. Naiset kilpailivat ainoastaan henkilökohtaisessa kilpailussa floretilla.
Laulajan testamentti (Irwin Goodmanin albumi)
Laulajan testamentti on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1998.
Sylhet
Sylhet (, ) on kaupunki Koillis-Bangladeshissa lähellä Intian rajaa Surmajoen varrella. Kaupunki on Sylhetin alueen ja sen osan, Sylhetin piirikunnan keskus. Vuonna 2011 Sylhet oli Bangladeshin viidenneksi väkirikkain kaupunki. Sylhet on maan tärkeimpiä talous-, hallinto-, liikenne- ja koulutuskeskuksia.
Vuonna 2011 Sylhetin kaupungin väkiluku oli 479 837 ja pinta-ala 26,5 km².
Koko Sylhetin piirikunnan väkiluku oli 3 434 188 ja pinta-ala oli 3 490 km². Piirikunta on yksi Bangladeshin neljästä tärkeimmästä teealueesta. Vuonna 2013 piirikuntaan kirjattiin 20 teetilaa, jotka kattoivat yhteensä 52,5 neliökilometrin alueen, ja joiden yhteenlaskettu vuositiuotanto oli 5,5 miljoonaa teekiloa.
Talonpojan ralli
Talonpojan ralli oli Yleisradion tuottama maatalousläheinen kilpailuohjelma, jota esitettiin kesäkausilla 1993–1998. Ohjelman tunnusmusiikin sävelsi Savukoskella asuva Toivo Keränen (s. 1942) Ohjelmassa muun muassa ajettiin kilpaa traktorilla ja harrastettiin muuta leikkimielistä kilpailua sekä haasteltiin maaseudun asukkaita ja esiteltiin kauniita suomalaisia maisemia. Ohjelmaa juonsivat Jorma Korhonen ja Lasse Tervonen.
Vuonna 1998 Talonpojan rallin voittivat Ari ja Mirja Koistinen Sonkajärveltä.
Maastohiihdon maailmancup 2007–2008
Maastohiihdon maailmancup 2007–2008 oli historian 27. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 27. lokakuuta 2007 Düsseldorfista, Saksasta ja päättyi 16. maaliskuuta 2008 Bormiossa, Italiassa.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1936
Berliinin kesäolympialaisissa 1936 miekkailussa kilpailtiin seitsemässä lajissa. Miehet kilpailivat sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa kalvalla, säilällä ja floretilla. Naiset kilpailivat ainoastaan henkilökohtaisessa kilpailussa floretilla.
Valentin Haüy
Valentin Haüy (13. marraskuuta 1745 – 19. maaliskuuta 1822) oli ranskalainen kaunokirjallisuuden professori ja ensimmäisen sokeille tarkoitetun koulun perustaja. Haüy kehitti myös kohokirjoitusjärjestelmän, joka levisi käyttöön melko laajalti; nykyään käytössä on Louis Braillen myöhemmin kehittämä pistekirjoitusjärjestelmä. Haüya kuvataan usein ”sokeiden apostoliksi”. Hänen veljensä oli kuuluisa mineralogisti René-Just Haüy.
Haüy syntyi Saint-Just-en-Chaussée’ssa, Oisen departementissa, Ranskassa, vuonna 1745. Haüy kävi koulua hänen isoveljensä kanssa synnyinkaupungin lähekkä sijainneessa premonstratenssilaisessa luostarikoulussa. Valentinista ei tullut koskaan pappia, vaan varhaisopintojen jälkeen Haüy matkusti Pariisiin, jossa hän tutustui kaunokirjallisuuteen sekä moderneihin kieliin. Myöhemmin hän pääsi töihin ulkoministeriöön tulkkaamaan ulkomailta lähetettyjä viestejä.
Haüyn muistetaan hänen omistautumisestaan sokeiden koulutuksen hyväksi. Inspiraatio syntyi vuonna 1771, kun hän näki eräässä Pariisin lähiössä järjestetyillä markkinoilla burleskin näytelmän, jossa sokeasta kerjääjästä tehtiin yleisen pilkan kohde. Näytelmä sai Haüyn ajattelemaan, että hänen tulisi tehdä työtä köyhien kouluttamisen eteen. Saman aikaisesti Charles-Michel de l'Épée työskenteli jälkeenjääneiden ja kuurojen hyväksi. Kesäkuussa vuonna 1784 Haüy näki ensimmäisen oppilaan Saint-Germain-des-Présin luostarin oven edessä. Oppilas oli 16-vuotias Francois Lesueur. Hän oli kerjännyt ja sokea syntymästäänsä lähtien.
Haüy kuoli Pariisissa vuonna 1822 ja hänet haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle.
Muinaispersian kieli
Muinaispersian kieli on muinaista Persiaa 500–300-luvuilla eaa. hallinneiden akemenidien aikana puhutusta iranilaisesta kielestä käytetty nimitys. Sitä puhuttiin ilmeisesti valtakunnan ydinalueella nykyisen Iranin lounaisosassa. Muinaispersian historiallisia jatkajia ovat keskipersia, klassinen uuspersia sekä nykypersia, tadžikki ja dari.
Kieli tunnetaan nuolenpääkirjoituksella mm. kallioon, kivipaasiin, maljakoihin, sinetteihin, savi-, kulta- ja marmoritauluihin tehdyistä akemenidikuninkaiden piirtokirjoituksista. Niitä on löydetty laajan valtakunnan eri puolilta Iranista, Turkista ja Egyptistä. Muinaispersialaisia ovat ilmeisesti myös eräät aramealaisella kirjaimistolla laaditut piirtokirjoitukset. Lisäaineistoa tarjoavat aramealaisissa, elamilaisissa, akkadilaisissa ja kreikkalaisissa teksteissä esiintyvät muinaispersialaiset erisnimet ja lainasanat.
Muinaispersia kuuluu iranilaisten kielten lounaisryhmään. Vaikka se oli akemenidien äidinkieli, valtakunnan yleiskielenä toimi aramea, ja virkakielinä käytettiin myös akkadia ja elamia. Kirjoituksissa ei ole havaittu murre-eroja. Niissä esiintyy mm. meedialaisia ja aramealaisia lainasanoja. Aramea on vaikuttanut myös tekstien syntaksiin. Mitään todisteita laajemman muinaispersialaisen kirjallisuuden olemassaolosta ei ole säilynyt.
Muinaispersia on nuolenpääkirjoitukseen perustuvista kirjoitustavoista nuorin, mutta sillä ei ole suoraa historiallista yhteyttä muihin vastaaviin järjestelmiin. Sen merkit ovat muodoltaan omaperäisiä ja yksinkertaisia. Kirjaimisto sisältää 36 aakkos- ja tavumerkkiä, viisi ideogrammia, yhden ligatuurin, numerot ja sananrajaa osoittavan merkin. Kirjoitusjärjestelmän tulkinnan aloitti saksalainen filologi Georg Friedrich Grotefend vuonna 1802.
Niche
Niche on sivistyssana, joka tarkoittaa erityisen sopivaa toiminta-aluetta, paikkaa tai lokeroa jollekin asialle, olennolle tai ihmiselle.
Niche-sana on englanninkielinen lainasana. Sanan alkuperä on latinan sanassa pesä. Suomenkielisenä sanan alkumuotona voitaneen pitää "nissi"-sanaa.
Biologiassa tietyn lajin niche on sen ekologinen lokero eli sille sopiva elinympäristö, johon laji on erikoistunut.
Liiketaloudessa erityisesti markkinoinnissa puhutaan nicheistä erotuksena laajemmasta markkinasegmentin käsitteestä. Niche viittaa kapeammin määriteltyyn ryhmään markkinasegmentin sisällä, jonka tarpeita ei ole riittävästi tyydytetty. Se voi myös viitata tietyn segmentin alasegmenttiin.
Niche on yleensä pieni markkina-alue, joka ei kiinnosta kilpailumielessä monia yrityksiä. Siksi niche-markkinoilla toimivat yleensä pienet yritykset, joiden asiakkaat ovat valmiita maksamaan korkeampaa hintaa erikoistuneemmista tuotteista ja palveluista.
Kirsti Kuronen
Kirsti Kuronen (s. 28. heinäkuuta 1966 Lempäälä) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut pääasiassa lasten- ja nuortenkirjoja, mutta myös kolme runokokoelmaa ja yhden aikuisten romaanin.
Kuronen on koulutukseltaan humanistististen tieteiden kandidaatti. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa Suomen kirjallisuutta, mediakulttuuria ja naistutkimusta. Kuronen työskenteli 17 vuotta kameramiehenä Yle TV2:lla. Lisäksi hän on työskennellyt lehtitoimittajana ja tv-ohjaajana.
Vapaaksi kirjailijaksi Kuronen ryhtyi vuonna 2009.
Kuronen on saanut vuonna 2005 Lempäälän kunnan kulttuuritekopalkinnon ja Kariston säätiön tunnustuspalkinnon. Vuonna 2011 Kuronen sai Topelius-palkinnon teoksestaan "Piruettiystävyys". "Paha puuska" valittiin Suomen edustajaksi IBBY:n kunnialistalle 2016, ja sille myönnettiin Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 2015.
Harriet Taylor Mill
Harriet Taylor Mill (o.s. "Harriet Hardy"; 8. lokakuuta 1807 Lontoo, Englanti – 3. marraskuuta 1858 Avignon, Ranska) oli englantilainen filosofi ja naisten oikeuksien puolustaja. Hän avioitui lääketukkukauppias John Taylorin kanssa 14. maaliskuuta 1826. Heille syntyi kolme lasta, Herbert (1827), Algernon (1830) ja Helen (1831).
Harriet Taylor tapasi filosofi ja taloustieteilijä John Stuart Millin vuonna 1830, ja he aloittivat suhteen. Vaikka Mill vieraili Tayloreiden luona lähes päivittäin, John Taylor suhtautui asiaan suvaitsevaisesti. Vuonna 1833 Harriet Taylor muutti kuitenkin miehensä vaatimuksesta erilliseen asuntoon. Tytär Helen muutti äitinsä mukana, ja pojat jäivät isänsä luo. John Taylor sairastui syöpään ja kuoli 18. heinäkuuta 1849. Harriet Taylor huolehti miehestään tämän kuolemaan saakka.
Harriet Taylor ja John Stuart Mill avioituivat huhtikuussa 1851. Harriet Taylor Mill kuoli tuberkuloosiin vuoden 1858 marraskuussa.
Harriet Taylor Mill osallistui John Stuart Millin teoksen "Vapaudesta" ("On Liberty", 1859) kirjoittamiseen ja "Principles of Political Economy" (1848) -teoksen yhteiskuntafilosofiaa käsittelevän kappaleen muotoiluun. Hän kirjoitti myös joitakin runoja, kirja-arvosteluja ja esseitä. Heinäkuussa 1851 Taylor Millin artikkeli "The Enfranchisement of Women" julkaistiin "Westminster Review" -lehdessä nimettömänä. Artikkelissaan Taylor Mill esittää pääosin samoja argumentteja naisen asemasta kuin John Stuart Mill vuonna 1869 ilmestyneessä teoksessaan "Naisen asema".
Irwin 1943–1991
Irwin 1943–1991 on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Robert Shirley
Sir Robert Shirley (s. noin 1581 – k. 13. heinäkuuta 1628 Qazvin, Persia) oli englantilainen matkailija ja seikkailija.
Robert Shirley meni veljensä Anthonyn kanssa Persiaan vuonna 1598. Shirley koulutti ja uudisti Persian armeijaa. Robert jäi vielä Persiaan Anthonyn palattua Eurooppaan, sillä hän oli mennyt naimisiin tšerkessinaisen kanssa. Robert Shirley pysyi Persiassa vuoteen 1608, kunnes šaahi Abbas I lähetti hänet diplomaattisiin tehtäviin Jaakko I:n ja muiden eurooppalaisten kuninkaiden hoviin. Shirleyn tehtävänä oli yhdistää kristityt prinssit liittoon persialaisten kanssa turkkilaisia vastaan.
Ensimmäisenä Shirley meni Puolaan, jossa häntä viihdytti kuningas Sigismund. Saman vuoden kesäkuussa Saksassa hän sai keisari Rudolf II:lta jaarlin ja Rooman valtakunnan ritarin arvon. Myös paavi Paavali V vihki Shirleyn jaarliksi. Saksasta hän matkusti Firenzeen, Roomaan, Milanon ja Genovaan. Joulukuussa 1609 Shirley saapui Barcelonaan. Espanjassa Shirley asui vaimonsa kanssa kesään 1611.
Vuonna 1613 Shirley palasi Persiaan, mutta Eurooppa kutsui jälleen vuonna 1615. Shirleyn kolmas matka Persiaan alkoi 1627, mutta pian maahan saapumisensa jälkeen hän kuoli Qazvinissä.
Robert Shirleyn vanhemmat veljet Anthony ja Thomas Shirley olivat myös tunnettuja seikkailijoita.
Craig Pollock
Craig Pollock (s. 20. helmikuuta 1956 Falkirk, Skotlanti, Iso-Britannia) on liikemies ja kauden 1997 Formula 1 -maailmanmestari Jacques Villeneuven manageri.
Pollock otti Villeneuven suojatikseen ja järjesti tälle ajomahdollisuudet Formula Atlantic- ja CART-sarjoissa. Villeneuve menestyi hyvin ja siirtyi Williamsin F1-talliin kaudeksi 1996. F1-mestaruus heltisi jo seuraavalla kaudella.
Vuonna 1998 Pollock osti jo parhaat vuotensa nähneen Tyrrell Racing -tallin ja nimesi sen British American Racing'ksi (BAR) pääsponsori British American Tobaccon (BAT) nimeen viitaten. Ykköskuljettajaksi palkattiin Villeneuve. Tallin debyyttikausi 1999 oli kaikkea muuta kuin menestyksekäs, sillä se ei saavuttanut lainkaan pisteitä. Seuraavana vuonna menestys oli jo huomattavasti parempaa ja talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa viidenneksi. Pääsponsorin odotukset olivat silti Pollockin suurten puheiden jäljiltä kovempia, ja niinpä Pollock ilmoitti joulukuussa 2001 väistyvänsä tallipäällikön paikaltaan tehden tilaa David Richardsille. Pollock pysyi kuitenkin osakkeenomistajana siihen saakka kunnes Honda osti koko BAR-tallin lokakuussa 2005.
Vuonna 2003 Pollock perusti PK Racing -nimisen CART-tallin yhdessä australialaisen liikemiehen Kevin Kalkhovenin kanssa ja oli osaomistajana vuoteen 2004 saakka . Tallissa ajoi vuonna 2003 muun muassa Mika Salo.
Pollockilla oli vuonna 2006 yhä kiinnostusta F1-tallipäällikön tehtäviin, joten hän jätti monien muiden joukossa hakemuksen uudesta F1-tallista kaudeksi kaudeksi 2008. FIA hyväksyi hakemuksista kuitenkin vain yhden, David Richardsin Prodrive-projektin.
Pollock ja Villeneuve lopettivat työsuhteensa Tammikuussa 2008.
Toukokuussa 2011 Pollock ilmoitti perustavansa uuden moottoripajan PURE Corporation, jonka olisi ollut tarkoitus toimittaa ainakin kahdelle F1-tallille moottorit kaudesta 2014 lähtien.
FC Eindhoven
FC Eindhoven on alankomaalainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Jupiler Leaguessa ("Eerste divisie"). Kaudella 2007–08 se oli sarjan 19.
FC Eindhoven perustettiin marraskuussa 1909 nimellä "EVV Eindhoven". Kaudella 1953–1954 Eindhoven voitti Hollannin mestaruuden. Se oli viimeinen kausi jolloin Hollannissa pelattiin vielä vain amatöörijalkapalloa. Joukkue pelasi Eredivisiessa vuoteen 1957 saakka, kunnes putosi "Eerste divisieen", jossa se pelasi vuoteen 1969 asti. Kaudet 1969–70 ja 1970–71 FC Eindhoven pelasi jopa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 1975 FC Eindhoven nousi ylimmälle sarjatasolle, mutta putosi vuonna 1977 jälleen Eerste divisieehen ja on ollut siellä siitä lähtien.
FC Eindhovenin paikallisvastustaja on PSV Eindhoven. Joukkueiden välisiä otteluita kutsutaan nimellä "Lichtstad Derby". FC Eindhovenilla on ollut vahva kannatus roomalais-katolisten keskuudessa, kun taas PSV on ollut protestanttien kannattama joukkue. FC Eindhoven oli kaupungin joukkueista suurempi vuosina 1930–55.
Betti Alver
Elisabet ”Betti” Alver (23. marraskuuta 1906 – 19. kesäkuuta 1989) oli virolainen runoilija. Hän syntyi Jõgevassa ja opiskeli Tarton yliopistossa.
Alver julkaisi proosaa jo 1920-luvulla, muun muassa romaanin "Tuulearmuke" vuonna 1927, mutta hän nousi yhdeksi vironkielisen kirjallisuuden tunnustetuimmista edustajista vasta runoutensa myötä. Hänen tunnetuimpien julkaisujensa joukkoon kuuluu "Tolm ja tuli" (1936).
Alverista tuli vuonna 1934 Viron kirjailijaliiton jäsen. Hän oli kahdesti naimisissa ja kuoli Tartossa 82-vuotiaana.
Si si si
Si si si on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1974. Albumin suurimmiksi hiteiksi nousivat nimikappale ”Si si si” ja ”Vain elämää”.
Jonas Mekas
Jonas Mekas (24. joulukuuta 1922 Semeniskiai, Liettua – 23. tammikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, elokuvakriitikko, runoilija. Hän on syntyjään liettualainen, mutta joutui toisessa maailmansodassa evakkoleireille ja muutti vuonna 1949 Yhdysvaltoihin.
Mekas oli erityisesti kokeellisen elokuvan edelläkävijöitä, ja häntä on kutsuttu yhdysvaltalaisen avantgarde-elokuvan kummisedäksi. Hän teki satoja elokuvia ja videoita sekä julkaisi runoja ja omaelämäkerran. Mekasin tunnetuimpia elokuvia ovat "The Brig", joka palkittiin Venetsian elokuvajuhlilla, New Yorkin taidemaailmasta kertova kolmetuntinen dokumentti "Walden", "Reminiscences of a Journey to Lithuania" ja "Lost, Lost, Lost".
Mekas perusti vuonna 1962 avantgarde- ja underground-elokuvaa levittävän The Film-Makers’ Cooperativen. Hän oli vuonna 1970 perustamassa Anthology Film Archives -arkistoa, johon on sittemmin tallennettu tuhansia kokeellisia elokuvia.
Vuosikymmeniä alallaan vaikuttanut Mekas on voittanut Liettuan kansallispalkinnon. Hän kuuluu Fluxus-verkostoon. Mekas on myös Užupiksen kunniakansalainen.
Arthur Penn
Arthur Hiller Penn (27. syyskuuta 1922 Philadelphia – 28. syyskuuta 2010 New York) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen laajan tuotantonsa kuuluisimmaksi teokseksi on muodostunut "Bonnie ja Clyde" (1967).
Philadelphiassa Pennsylvaniassa syntyneen Pennin muuta tuotantoa edustavat muiden muassa "Ihmeidentekijä" (1962), "Kauhu" (1965), "Armottomat" (1965), "Alicen ravintola" (1969) ja "Pieni suuri mies" (1970). Hän jatkoi uraansa vanhoille päivilleen saakka.
Penn oli vuodesta 1955 naimisissa Peggy Maurerin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi vuosina 1963, 1968 ja 1970.
Valokuvaaja Irving Penn (1917–2009) oli Arthur Pennin veli. Arthur Penn kuoli 28. syyskuuta 2010 sydänhalvaukseen 88-vuotiaana.
La Amistadin suojelualue
La Amistadin suojelualue () on Costa Rican ja Panaman yhteinen luonnonsuojelualue Keski-Amerikassa. Alueen pinta-ala on 221 000 hehtaaria. Suojelualue on UNESCOn maailmanperintökohde.
Suurin osa puistosta on Costa Rican alueella, missä siihen kuuluu osia Talamanca-vuorista ja rantaviivaa sekä Karibianmeren että Tyynenmeren puolella. Puisto on pääosin vaikeakulkuista, ja sinne pääsee helpoimmin Panamasta käsin.
Alueen ytimessä on noin 6 000 neliökilometriä trooppista sademetsää, jossa elää monia endeemisiä ja harvinaisia kasvilajeja. Puistossa on tavattu seitsemän erilaista tammilajia, noin 400 lintulajia, noin 260 matelija- ja sammakkoeläinlajia. Harvinaisten nisäkäslajien joukossa ovat Länsi-Panaman viimeiset isot kissaeläimet kuten puuma, oselotti, jaguarundi, tiikerikissa ja jaguaari.
Costa Rican ja Panaman korkeimmat vuoret, 3 819 metrin korkuinen Cerro Chirripó ja 3 475 metriä korkea Volcán Barú sijaitsevan alueella. Parun tulivuoren läheltä on löytynyt jäänteitä esihistoriallisesta ihmisasutuksesta.
M/S Mekhanik Tarasov
M/S Mekhanik Tarasov () oli vuonna 1975 rakennettu 124,21-metrinen rahtilaiva. Laiva rakennettiin Hollming Oy:n Rauman telakalla. Alus upposi helmikuussa 1982 Atlantilla.
"Mekhanik Tarasovin" sisaraluksia ovat M/S "Inzenieris Kreilis", M/S "Ion", M/S "Inzhener", M/S "Inzenieris Neciporenko", M/S "Inzenieris Suhorukovs", M/S "Etel", M/S "Alo", M/S "Sea Trader" ja M/S "Algaswaa".
Vuonna 1975 vastavalmistunut alus luovutettiin Baltic Shipping -varustamolle. Alus sai nimen "Mekhanik Tarasov," ja se rekisteröitiin Neuvostoliiton lipun alle. Kotisatamaksi tuli Leningrad.
16. helmikuuta 1982 laiva oli Newfoundlandin edustalla, matkalla Québecistä kohti Eurooppaa. Lastina aluksella oli sanomalehtipaperia. Aluksen reitin varrella raivosi kova myrsky, jonka vuoksi "Mekhanik Tarasov" joutui tuuliajolle. Suuri öljynporauslautta "Ocean Ranger" oli juuri uponnut samalla alueella yli 20-metrisissä aalloissa. Onnettomuudessa kuoli 84 ihmistä.
"Mekhanik Tarasovin" venäläiskapteeni antoi aluksen olla tuuliajolla ja piti tärkeämpänä sitä, että aluksen 40-henkinen miehistö odotti lähistöllä olevaa toista neuvostoliittolaislaivaa kuin että se hyväksyi ulkomaalaisten avun. Tämä toinen neuvostoliittolaislaiva, M/S "Ivan Dvorskiy", saapui uppoamispaikalle vasta kolmen tunnin kuluttua, jolloin "Mekhanik Tarasov" oli jo painunut syvyyksiin vieden mukanaan koko miehistön. "Ivan Dvorskiy" oli ollut pelastamassa ihmisiä ja ruumiita vedestä yhdessä tanskalaisen troolarin kanssa.
Graham Higman
Graham Higman (19. tammikuuta 1917 – 8. huhtikuuta 2008) oli brittiläinen matemaatikko, joka tuli tunnetuksi varsinkin saavutuksistaan ryhmäteorian alueella.
Higman valmistui Oxfordin yliopistosta, jonka Magdalen Collegen matematiikan Waynflete-professorina hän itse toimi vuosina 1960–1984.
Higmanille myönnetyistä palkinnoista tunnetuimpia ovat De Morgan -mitali (1974) ja Sylvester-mitali (1979).
Riverside (Kalifornia)
Riverside on kaupunki Riversiden piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on piirikuntansa hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 303 871 vuonna 2010. Kaupungin perusti valtiomies John W. North 1870-luvulla. Se on nimetty läheisen Santa Ana -joen mukaan. Kaupungissa sijaitsee Kalifornian yliopiston Riversiden kampus sekä Kalifornian baptistiyliopisto ja La Sierran yliopisto.
Waris Dirie
Waris Dirie (s. 1965) on somalialainen kirjailija, malli ja ihmisoikeusaktivisti.
Dirie syntyi Somaliassa, mutta joutui pakenemaan maasta 13-vuotiaana isän aikoessa vaihtaa hänet 61-vuotiaalle miehelle vaimoksi viittä kamelia vastaan. Hän eli laittomasti Britanniassa, mutta on sittemmin muuttanut Wieniin; hänestä tuli Itävallan kansalainen vuonna 2005.
Dirien mallinura lähti käyntiin 1980-luvun lopulla ja hän päätti uransa vuonna 1997. Dirie on myös kirjoittanut kolme kirjaa ja hänen omaelämäkertateoksensa "Aavikon kukka" (, 1998) on käännetty useille kielille, myös suomeksi. Kirjan pohjalta julkaistiin Sherry Hormanin ohjaama elokuva "Aavikon kukka" vuonna 2009.
Dirie on työskennellyt YK:n hyväntahdonlähettiläänä ja puhunut aktiivisesti naisen sukupuolielinten silpomista vastaan. Hänestä tehtiin vuonna 2007 Kunnialegioonan "Chevalier".
Blumenau
Blumenau [blu:-] on kaupunki Brasiliassa Santa Catarinan osavaltiossa. Kaupungin asukasluku oli 309 011 vuonna 2010.
Kaupungin perustivat pommerilaiset siirtolaiset vuonna 1850. Blumenaussa on ympäröivän alueen puuvillanviljelyyn perustuvaa tekstiiliteollisuutta.
Daniel Wadén
Daniel Johannes Wadén (27. heinäkuuta 1850, Degerby – 25. elokuuta 1930 Janakkala) oli suomalainen sähkötekniikan tuntija, koulutukseltaan filosofian maisteri. Häntä on sanottu Suomen puhelintoiminnan isäksi. Hän oli pätevä ja tarmokas puhelintekniikan asiantuntija, jonka ansiosta puhelin ja sähkövalaistus levisivät Suomessa. Hän myös perusti ja johti monia puhelinalan yrityksiä.
Wadénin vanhemmat olivat kirkkoherra Frans Josef Wadén (1816–1867) ja Laura Maria Wadenstjerna. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1869, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1873 ja toimi aluksi lennätinvirkailijana vuosina 1871–1883.
Wadén perusti 1876 Helsinkiin työpajan, jossa hän valmisti soittokelloja, lennättimien komponentteja ja muita heikkovirtatekniikan komponentteja. Wadénin aloitteesta rakennettiin Helsingin ensimmäinen puhelinverkko 1882 ja Helsingin ensimmäinen sähkövalaistuskeskusasema 1884. Hän toimi Helsingin ensimmäisen puhelinlaitoksen toimitusjohtajana 1883–1901. Hän perusti Etelä-Suomeen kaupunkienvälisen puhelinyhtiön, jonka johtajana hän myös toimi 1893–1918.
Wadén osti vuonna 1884 Turengista Vähähiiden maatilan jonne hän rakennutti suuren, kaksikerroksisen Tapiola-nimisen jugendhuvilan. Metsästystä harrastanut Wadén vuokrasi metsästysmaita muun muassa Harvialan kartanolta ja hän rakennutti maatilalleen riistalinnuille lintuladon ruokinta- ja talvimajapaikaksi sekä metsästyskoiriaan varten koiratarhan jonka yhteydessä oli koirien hoitajien asunto. Hän oli mukana perustamassa Suomen Metsästäjäliittoa vuonna 1921.
Wadén oli huvilallaan aluksi vain vapaa-aikoinaan mutta muutti sinne vuonna 1903 pysyvästi. Hän myi Vähähiiden maatilansa vuonna 1910 mutta säilytti Tapiolan huvilan itsellään ja asui siellä kuolemaansa saakka. Wadénin kuoltua huvilassa asui hänen tyttärensä vuoteen 1964 saakka ja sen jälkeen huvila oli jonkin aikaa Kalpalinnan laskettelijoiden majoituspaikkana. Huvila on edelleen olemassa ja oli myynnissä vuonna 2018.
Daniel Wadén oli naimisissa 1891–1922 Aina Rosalia Hildegard Stjerncrantzin (k. 1922) kanssa.
Uberaba
Uberaba on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa Minas Geraisin osavaltiossa.
Kaupunki sijaitsee noin 370 kilometriä Brasíliasta etelään. Vuonna 1991 siellä asui 199 000 henkeä. Uberaba on merkittävän karjankasvatus- ja maatalousalueen keskus. Siellä on myös sementti-, jalkine- ja sokeriteollisuutta.
Keisha Castle-Hughes
Keisha Castle-Hughes (s. 24. maaliskuuta 1990) on uusiseelantilainen näyttelijä.
Castle-Hughes syntyi Länsi-Australiassa ja muutti nelivuotiaana Uuteen-Seelantiin, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 2001. Hän oli vuonna 2003 ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi esikoisroolistaan elokuvassa "Valasratsastaja". Hän oli silloin 13-vuotias, mikä teki hänestä nuorimman tässä kategoriassa Oscar-ehdokkuuden saaneen (Quvenzhané Wallis rikkoi Castle-Hughesin ennätyksen vuonna 2013).
Myöhempiä rooleja Castle-Hughesilla on ollut esimerkiksi elokuvissa "" (2005) ja "Matkalla Beetlehemiin" (2006) sekä televisiosarjoissa "The Almighty Johnsons" (2011–2013) ja "Game of Thrones" (2015–).
Castle-Hughesilla on 25. huhtikuuta 2007 syntynyt tytär.
Caruaru
Caruaru [-ru´] on kaupunki Brasilian koillisosassa Pernambucon osavaltiossa. Kaupunki sijaitsee noin 120 kilometriä Recifestä itään. Vuonna 2000 siellä asui 253 000 henkeä. Caruaru on paikallisen maatalousalueen kauppakeskus. Siellä on myös elintarviketeollisuutta.
Hugo Dingler
Hugo Albert Emil Hermann Dingler (7. heinäkuuta 1881 München, Saksa – 29. kesäkuuta 1954 München, Länsi-Saksa) oli saksalainen tiedemies ja filosofi. Dingler kannatti arjalaista fysiikkaa ja vastusti Albert Einsteinin suhteellisuusteoriaa.
Dingler syntyi vuonna 1881 Münchenissä, Saksassa. Hänen isänsä Hermann Dingler oli Karl Wilhelm von Nägelin assistenssi ja myöhemmin kasvitieteen professori Aschaffenburgissa ja äiti saksalaisen kemistin Emil Erlenmeyerin tytär Maria. Lukio-opintojen loputtua Aschaffenburgissa, Dingler opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Erlangenissa, Göttingenissä ja Münchenissä. Häntä opetti muun muassa Ferdinand von Lindemann, Felix Klein, Johannes Stark ja Walter Lietzmann.
Dingler väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1906 Aurel Vossin ohjaamana. Dingler ei saanut hakemaansa matematiikan dosentin virkaa, hänelle tosin annettiin toinen virka. Dingler kääntyi myöhemmin matematiikasta tieteenfilosofiaan.
Dingler sai professuurin Darmstadtista, mutta hänet erotettiin kaksi vuotta myöhemmin. Dingler uskoi, että juutalaiset olivat syyllisiä. Todellinen syy kuitenkin oli yliopiston yleinen menojensupistaminen. Dingler liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1940 ja sai puolueen kautta itselleen työpaikan. Dinglerin vuonna 1944 julkaistusta teoksesta "Lehrbuch der Exakten Naturwissenschaften" vain 30 kappaletta säästyi sodan yli.
Grace Ogot
Grace Emily Ogot (o.s. Akinyi, 15. toukokuuta 1930 – 18. maaliskuuta 2015 Nairobi) oli kenialainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1959 naimisissa historioitsija Bethwell Allan Ogotin kanssa.
Afrikan merkittävimpien naiskirjailijoiden joukkoon lukeutuneen Ogotin ensimmäinen romaani "The Promised Land" oli vuodelta 1966. Teosten aiheet olivat usein läheisesti kirjailijan itäafrikkalaisiin kotiseutuihin liittyviä.
Ogot tuli tunnetuksi myös novelleillaan, joita hän sai julkaistuiksi jo ennen menestymistään romaanikirjailijana.
Nils Abraham af Ursin
Nils Abraham af Ursin (vuoteen 1845 Ursin; 17. elokuuta 1785 Iitti – 17. marraskuuta 1851 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, professori ja yliopiston rehtori. Hänen mukaansa on nimetty Helsingin Eirassa Ursinin kallio, entinen "Ursinin luoto". Kallion luokse rakennettiin uimalaitos, joka purettiin lopullisesti 1934.
Af Ursin oli kirurgian ja lapsenpäästöopin apulainen Turun yliopistossa 1813–1818, anatomian prosektori 1818–1825, anatomian ja fysiologian professori Turussa ja Helsingissä, Helsingin yliopiston rehtori 1839–1845. Hän pyrki edistämään fysiologian tutkimusta ja oikeuslääketiedettä. Tiukkuutensa vuoksi hän joutui huonoihin väleihin opiskelijoiden kanssa. Nils Ursin aateloitiin vuonna 1845.
Claus Ogerman
Claus Ogerman (29. huhtikuuta 1930 – 8. maaliskuuta 2016) oli Grammy-palkittu saksalainen säveltäjä, sovittaja ja orkestroija, joka tunnetaan muun muassa Antônio Carlos Jobimin kanssa tehdystä yhteistyöstä.
Ogerman syntyi Racibórzissa nykyisen Puolan alueella ja aloitti uransa pianistina. Hän oli sovittajana tuottelias ja saavutti menestystä useiden musiikkilajien parissa.
Saksassa työnsä aloittanut Ogerman muutti vuonna 1959 Yhdysvaltoihin. Hän jatkoi uraansa yli 70-vuotiaaksi, ja 2000-luvulla hän sovitti muun muassa Diana Krallin albumin "The Look of Love" (2001).