hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kangasmetsä
Kangasmetsä on viileän ilmastovyöhykkeen tavallisin metsätyyppi. Se on tavallisimmin havumetsää eli taigaa. Kankaan maalaji on tavallisesti moreenia. Karuimmilla kankailla peruskallio on lähellä maanpintaa tai kiviaines on niin suurirakeista, että sadevesi läpäisee sen huuhtoen mukanaan mahdolliset ravinteet. Rehevämmillä kankailla maaperä on savipitoista ja tiivistä, jolloin ravinteiden huuhtoutuminen on vähäisempää. Ääripäiden väliin sijoittuvat sora-, hiekka-, hieta- ja hiesumaat, joissa kivirakeiden koko vaihtelee, ja huuhtoutuminen on siten vaihtelevaa.
Kangasmetsän maannos on kerroksellinen podsolimaannos, jonka kerrokset ovat karike, hapan kangashumus, vaalea huuhtoutumiskerros, punertavanruskea rikastumiskerros ja pohjamaa. Kasvien juuret ja sienirihmastot sitovat ohuen kangashumuskerroksen huopamaiseksi matoksi. Kangasmetsän maaperäeläimistö on köyhempää kuin lehdoissa, hajottajina toimivat pääasiassa sienet. Lehtomaisissa kangasmetsissä humus muistuttaa eniten lehtomultaa.
Kankaan pohjakerroksessa on ruohoja ja heiniä vähän, mutta varpuja runsaasti. Tyypillisiä ruohovartisia kasveja ovat muun muassa kangas- ja metsämaitikka, kielo, käenkaali, metsäimarre, metsätähti, nuokkuhelmikkä ja valkovuokko. Karummilla kankailla varvuista tavataan myös variksenmarjaa, suopursua ja sianpuolukkaa. Päätehakkuualoille syntyy elinvoimaisia kastikka-, maitohorsma-, metsälauha- ja vadelmakasvustoja. Pensaskerroksessa vallitsevat havu- ja lehtipuiden taimet sekä muun muassa pihlaja, korpipaatsama, kataja ja eräät pajut.
Kankaan runsaimpia nisäkkäitä ovat muun muassa myyrät, hiiret ja päästäiset, sekä metsäjänis, orava, hirvi, kettu, kärppä, näätä, mäyrä, poro ja metsäkauris. Harvalukuisempia ovat muun muassa ilves, karhu, liito-orava, metsäpeura, pohjanlepakko, susi ja valkohäntäpeura.
Kangasmetsän pesimälinnusto koostuu etupäässä havumetsien lintulajeista. Tavallisimpia lajeja ovat muun muassa peippo, metsäkirvinen, punarinta, pajulintu, vihervarpunen, hippiäinen, järripeippo, tiltaltti, laulurastas, punakylkirastas, mustarastas, harmaasieppo, hömötiainen, töyhtötiainen, talitiainen, leppälintu, sepelkyyhky, käpytikka, palokärki, pyy, metso ja teeri. Eteläsuomalaisen kangasmetsän lintutiheys on keskimäärin noin 200 paria neliökilometriä kohti. Tiheys luonnollisesti vaihtelee suuresti kangasmetsien ominaisuuksien perusteella. Suurimmat tiheydet mitataan lehdoissa ja lehtomaisissa kankaissa, pienimmät karuilla kankailla. Varttuneessa, tiheän alikasvoksen omaavassa sekametsässä tiheys on suuri verrattuna harvennettuun tasaikäiseen ja yksilajiseen metsään. Avohakkuun jälkeen pesimälinnuston määrä romahtaa, mutta taimikon varttuessa laji- ja parimäärä kasvavat. Ikimetsissä tiheys ei kuitenkaan ole suurin mahdollinen, mutta siellä tavataan pesivinä vaateliaita vanhan metsän lajeja, kuten kanahaukka, kehrääjä, kulorastas, kuukkeli, pikkusieppo, pohjantikka, puukiipijä, viirupöllö ja pohjoisessa sinipyrstö.
Suomalaisessa metsätyyppiluokituksessa kangasmetsät jaetaan ravinne- ja vesitalouden perusteella kasvupaikkatyyppeihin ja nämä pintakasvillisuuden perusteella metsätyyppeihin:
Sankt Gallen
Sankt Gallen eli St. Gallen (, , , ) on Sankt Gallenin kantonin pääkaupunki Koillis-Sveitsissä, noin 65 kilometriä Zürichistä itään, lähellä Bodenjärveä ja Liechtensteinin ja Itävallan rajan tuntumassa.
Kaupungin katsotaan saaneen alkunsa vuonna 612 irlantilaisen munkki Galluksen asetuttua asumaan erakkomajaan Steinachin joen varrelle. Kaupunki on kehittynyt hänen muistokseen noin vuonna 720 perustetun St. Gallenin luostarin ympärille, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Kaupungista oli 1200-luvulle tultaessa kehittynyt tärkeä kauppapaikka, ja siellä tuotettiin vientiin maineikkaita pellavakankaita. Keskiajan lopulla St. Gallen oli ainoa sveitsiläinen kaupunki, jolla oli edustustoja ulkomailla. Joachim von Watt toi kaupunkiin uskonpuhdistuksen vuonna 1529, jolloin kaupungissa puhkesi levottomuuksia. Luostari säilyi kuitenkin katolisena saarekkeena muutoin protestanttisessa kaupungissa. 1700-luvun alkupuolella puuvilla alkoi syrjäyttää pellavan asemaa, ja St. Gallenissakin tuotantotekniikat muuttuivat. Vientiä harjoittava puuvillateollisuus työllisti vuonna 1790 noin 40 000 naista. Vuonna 1803 St. Gallen ympäröivine alueineen liittyi Sveitsin liittovaltioon uutena protestanttisena kantonina, minkä seurauksena luostari lakkautettiin vuonna 1805.
1820-luvulla St. Galleniin tulivat kehruukoneet, ja alkoi sen kulta-aika. Vuonna 1913 St. Gallenilla oli hallussaan maailman tekstiilituotannosta puolet, josta se laski 2000-luvun alkuun mennessä 0,5 prosenttiin. 
St. Gallen tunnetaan teollisuuskaupunkina, jonka päätuotantoaloja ovat puuvilla-, lasi- ja metalliteollisuus. Puuvillatuotanto keskittyy nykyisin erikoistuneisiin pienyrityksiin, jotka toimittavat korkeatasoisia designtuotteita maailman johtaville muotitaloille. Esimerkiksi Lacosten kuuluisa krokotiililogo on tuotettu St. Gallenissa. Suuri osa tarkkuustyöstä tapahtuu edelleen käsityönä työllistäen noin 2 000 ihmistä.
Moottoritie A1 kulkee Sankt Gallenin kautta. Kaupunki on rautateiden solmupiste: SBB:n rautatie Winterthurista Rorschachiin kulkee sen kautta. Lisäksi Appenzeller Bahnenin rautatiet Herisauhun, Appenzelliin ja Trogeniin sekä Schweizerische Südostbahnin rata Romanshorniin alkavat Sankt Gallenista. St. Gallen-Altenrheinin lentoasema sijaitsee noin 15 kilometriä kaupungista itään, aivan Itävallan rajalla.
St. Gallenissa toimii vuonna 1898 perustettu yliopisto Universität St. Gallen, HSG.
FC St. Gallen on sanktgallenilainen jalkapalloseura.
St. Gallenin luostarin yhteydessä on merkittävä vuonna 1767 valmistunut, Peter Thumbin suunnittelema barokkikatedraali, ja sitä ympäröi pittoreski vanhakaupunki.
Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf, Suomen viimeinen kuningas, kuoli Sankt Gallenissa vuonna 1837.
Arar
Arar () on Saudi-Arabiassa pohjoisen al-Hudud aš-Šamaliyahin rajaprovinssin pääkaupunki. Al-Hudud aš-Šamaliyahin provinssilla on yhteistä rajaa Irakin kanssa.
Kaupunkia muodosti 1950-luvun alkupuolella puolipaimentolaisväestö, jonka paikalle houkutteli Arabian läpi johtavan putkiverkon saataville tarjoama vesi. Kaupungin väkiluku on kehittynyt Saudi-Arabian väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 108 055 (1992), 145 237 (2004) ja 167 057 (2010).
Kaupunki sijaitsee 565 metriä merenpinnan yläpuolella. Kaupungissa on muun muassa tekninen oppilaitos, sairaala ja lentokenttä. Pääelinkeinot ovat maatalous ja karjankasvatus. Viljelykasveista mainittakoon sinimailanen (alfa-alfa), taateli, hedelmät ja vihannekset.
Judas Iscariot
Judas Iscariot oli yksi ensimmäisistä yhdysvaltalaisista black metal -yhtyeistä, joka toimi lähinnä 1990-luvulla. Judas Iscariot on Andrew Harrisin, paremmin tunnettuna Akhenatenin, sooloprojekti, tosin vuodesta 1999 lähtien yhtyeessä on ollut sessiorumpaleita. Yhtye aloitti "Heidegger"-nimisenä. 25. elokuuta 2002 Akhenaten ilmoitti lopettavansa Judas Iscariotin, muun muassa kuuden studioalbumin ja neljän EP:n jälkeen. Päivämäärä on sama, jona Friedrich Nietzsche (Akhenatin suuri vaikuttaja) kuoli.
Faisal ibn Musa’id
Faisal ibn Musa’id ibn Abdilaziz (4. huhtikuuta 1944 Riad – 18. kesäkuuta 1975 Riad) oli Saudi-Arabian kuninkaan Faisal ibn Abdilaziz Al Sa’udin veljenpoika sekä tämän murhaaja.
Faisal ibn Musa’id syntyi Saudi-Arabian pääkaupungissa Musa’id ibn Abdilazizille, jonka isä puolestaan oli Ibn Sa’ud. Hänen äitinsä oli Watfa ja sisaruksensa Khalid, Bandar ja al-Jauhara.
Faisal ibn Musa’idin tiedetään opiskelleen Yhdysvalloissa, jossa hän jäi vuonna 1970 kiinni LSD:n levittämisestä. Lähdettyään Yhdysvalloista hän vietti jonkin aikaa Beirutissa ja kävi myös Itä-Saksassa ennen palaamistaan Saudi-Arabiaan.
Kun Faisal ibn Musa’id oli jälleen Saudi-Arabiassa, hänen passinsa takavarikoitiin, koska mies oli aiheuttanut ongelmia ulkomailla oleskellessaan. Hän pääsi opettamaan Riadin yliopistoon (nyk. Kuningas Saudin yliopisto) ja piti samalla yhteyttä Yhdysvalloissa tapaamaansa tyttöystävään.
25. maaliskuuta 1975 Faisal ibn Musa’id meni Riadin kuninkaalliseen palatsiin, jossa kuningas oli juhlistamassa islamin profeetan Muhammadin syntymäpäivää, mawlidia. Kuningas tunnisti veljenpoikansa, jonka hän oletti suutelevan itseään kunnianosoitukseksi. Veljenpoika kuitenkin otti esiin pistoolin ja ampui useita kertoja kuningasta kohti. Kuningas kiidätettiin sairaalaan, mutta hän menehtyi saamiinsa vammoihin.
Faisal ibn Musa’id pidätettiin. Hän joutui oikeuden eteen, jossa hänet todettiin syylliseksi kuninkaan salamurhaan ja tuomittiin kuolemaan. Hänet teloitettiin Riadissa 18. kesäkuuta 1975.
Kyltti
Kyltti eli kilpi (usein myös "merkki", laatta tai "taulu") on mikä tahansa kuvan, tekstin tai molemmat sisältävä, jotain tiedotusta varten käytetty yleisimmin metallista, muovista tai puusta valmistettu esine. Kylttinä ei kuitenkaan pidetä esimerkiksi päällystämättömiä A4 papereita yms. tiedotteita. Sähköisiä kilpiä kutsutaan yleensä näytöiksi lukuun ottamatta joukkoliikennevälineiden sähköisiä linjakilpiä.
Kyltit on tavallisesti nimetty käyttötarkoituksen mukaan. Näitä ovat mm.
Suuntapiirrin
Suuntapiirrin, suunturi, riiksmotti, riimotti (ruotsin sanasta "ett ritsmått") on työkalu, jonka avulla voidaan piirtää työkappaleeseen sen sivujen suuntaisia apuviivoja. Suuntapiirtimen avulla voidaan esimerkiksi merkitä kappaleeseen työstettävän uran tai siitä muuten poistettavan osan rajat, jos ne ovat työkappaleen jonkin sivun kanssa yhdensuuntaiset. Suuntapiirtimen piirtokärki tekee kappaleeseen uran, joka voidaan vahvistaa kynällä paremmin näkyväksi viivaksi.
Suuntapiirtimeen kuuluvat seuraavat osat:
Pääpuussa on kutakin aisaa varten reikä. Reiässä aisaa voidaan liikutella oikean piirtokohdan säätämiseksi, kunnes aisa lukitaan paikoilleen kiilan avulla. Piirtokärjet ovat metallia. Puisessa kansanomaisessa suunturissa piirtokärkinä voidaan käyttää pieniä nauloja.
Khalid Islambuli
Khalid Ahmed Showky El-Islambuli (15. tammikuuta 1955 – 15. huhtikuuta 1982) oli Egyptin presidentin Anwar Sadatin murhan pääsuunnittelija ja -tekijä.
Islambuli oli kotoisin pohjoisesta Egyptistä ja opiskeli sotilasakatemiassa. Hän oli arvoltaan luutnantti ja kuului Egyptin islamilainen jihad -järjestöön.
Islambuli osallistui 6. lokakuuta 1981 voitonpäivän paraatiin Kairossa. Presidenttiä kohti heitettiin kranaatteja, ja Islambuli ampui Sadatin rynnäkkökiväärillään. Hänet ja muut salaliittolaiset pidätettiin. Islambuli todettiin syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan. Hänet teloitettiin 15. huhtikuuta 1982.
Islambulia pidettiin Iranissa marttyyrinä. Eräs katu Teheranissa nimettiin hänen mukaansa.
Narodnyi Artist
Narodnyi Artist () on venäläinen versio brittiläisestä Pop Idol -ohjelmasta. 
Koelauluja on järjestetty muun muassa Moskovassa, Voronežissa, Pietarissa ja Kazanissa.
Ensimmäisen kauden voitti Aleksei Goman, toisen kauden Ruslan Alehno ja kolmannen Amarhuu Borhuu. Narodnyi Artist -kilpailuun on osallistunut ihmisiä myös Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Mongoliasta.
Nitroksi
Nitroksi tarkoittaa typen ja hapen seosta. Esimerkiksi ihmisten ja muiden eläinten hengittämä ilma on pääosin nitroksia. Virkistyssukelluksessa nitroksilla tarkoitetaan typen ja hapen seosta, jossa hapen osuus on 22-40 %. Näin ollen ilma ei virkistyssukelluksessa käytetyn määritelmän mukaan ole nitroksia. Tekniikka- ja ammattisukelluksessa nitroksilla voidaan tarkoittaa myös sellaisia typen ja hapen seoksia, joissa hapen osuus on yli 40 %.
Nitroksiksi kutsutaan myös hapella rikastetuksi ilmaksi, englanniksi Enriched Air Nitrox, josta käytetään lyhennettä EANx, missä x ilmaisee hapen osuutta kaasuseoksessa. Esimerkiksi EAN36-seoksessa on 36 % happea.
Ilmalla sukeltamiseen verrattuna nitroksi antaa
Nitroksissa hapen osuus on suurempi, ja typen osuus vastaavasti pienempi kuin ilmassa. Tästä syystä sukeltajan vereen ja kudoksiin liukenee nitroksilla sukellettaessa vähemmän typpeä kuin ilmalla sukellettaessa. Vereen ja kudoksiin liukeneva typpi on ongelmallista, sillä pintaan noustessa se voi vapautua kuplina verenkiertoon ja aiheuttaa sukeltajantautia.
Henryn lain mukaan sukeltajan vereen ja kudoksiin liukenevan typen määrä on suoraan verrannollinen typen osapaineeseen keuhkoissa; osapaineen kolminkertaistaminen kolminkertaistaa kudoksiin ja vereen liukenevan typen määrän. Osapaineella tarkoitetaan sitä osaa kaasuseoksen kokonaispaineesta, jonka tietty osakaasu tuottaa. 
Boylen, Daltonin ja Avogadron laeista seuraa, että typen osapaine keuhkoissa on
formula_1
missä "p" on typen osapaine, "x" on typen osuus hengityskaasussa ja "p" on kokonaispaine. Tästä seuraa, että typen osuutta laskemalla voidaan pienentää typen osapainetta keuhkoissa ja siten tietyssä syvyydessä vereen ja kudoksiin liukenevan typen määrää.
Ilmassa on noin 21 prosenttia happea, jolloin merenpinnan tasolla ilman sisältämän hapen osapaine on noin 0,21 bar. Ihmisen elimistö sietää kuitenkin jossain määrin tästä osapaineesta poikkeavia arvoja. Hapen osapaineen noustessa yli 0,5 barin ilmenee pitkäaikaisessa käytössä happi­myrkytyksen oireita. Happimyrkytys on mahdollinen sen osapaineen ylittäessä rasituksessa 1,4 ja levossa ollessa 1,6.
Happimyrkytys on melkein jokaisessa tapauksessa elimistölle vaarallinen ja voi pahimmillaan aiheuttaa jopa tajunnan menetyksen. Englanninkielistä CONVENTID sanaa voi käyttää muistisääntönä yleisimmistä happimyrkytyksen oireista:
Meren pinnan tasolla normaali hapen osapaine on 0,21 (hapen %-osuus käytettävästä kaasusta x vallitseva paine => 0,21 x 1 bar = 0,21). Esimerkiksi 40 metrissä vallitseva paine on 5 baria, jolloin hapen osapaine on vastaavasti 5 x 0,21 => 1,05. Tämän kaavan mukaan teoreettinen maksimisyvyys ilmasukellukselle on 1,4 / 0,21 => 6,6 baria eli noin 56 metriä, kun taas EAN36-seoksella sukellettaessa teoreettinen maksimisyvyys sukellukselle on 1,4 / 0,36 => 3,9 baria eli noin 29 metriä.
Käytännössä paineilmalla voi riittävällä koulutuksella ja hyvillä varusteilla virkistyssukeltaa turvallisesti noin 40 metrin syvyyteen (PADIn suositusraja) ja yleisimmin virkistyssukelluksissa käytettävällä EAN32-seoksella noin 34 metrin syvyyteen.
Amarhuu Borhuu
Amarhuu Borhuu (, s. 1. heinäkuuta 1987) on venäläinen laulaja, joka on syntynyt Mongoliassa. Nykyään hän asuu Ulan-Udessa. Hän tuli tunnetuksi Venäjällä Narodnyi Artist -laulukilpailusta, jossa hän voitti kolmannen kauden 61,7% ääniosuudella.
Dodge Stratus
Dodge Stratus ja sen sisarmallit Chrysler Cirrus ja Plymouth Breeze ovat kaikki vain keulaltaan ja varustelutasoltaan toisistaan eroavia, keskikokoisia neliovisia sedaneita, joita kutsuttiin Amerikassa nimellä "Cloud car". Euroopassa autoa myytiin nimellä Chrysler Stratus.
Ensimmäinen sukupolvi esiteltiin vuonna 1994. Dodge Stratus on JA-alustan keskimmäinen malli. Chrysler Cirrus oli kalliimpi malli ja Plymouth Breeze halvempi. Malleja on kaksi: SE, jossa on vakiona 2,0-litrainen moottori (sai myös 2,4-litraisena) ja ES, jossa on 2,4-litrainen on vakiona ja lisävarusteena Mitsubishin kehittämä 2,5-litrainen V6 tyyppimerkinnältään 6G73. Eurooppalaisissa Chrysler Stratus -malleissa ES-versiota vastaa mallimerkintä LE ja paremmin varusteltua SE-versiota mallimerkintä LX.
Autossa on monia yhteisiä osia Cirruksen ja Breezen kanssa, sisustat ovat kuitenkin hyvin erilaiset. Dodge Stratuksen tunnusomaisia teknisiä erikoisuuksia ovat etulokasuojan sisään sijoitettu akku sekä 2,5-litraisen moottorin sytytystulpat, joista kolme on sijoitettu moottorin imusarja alle, kuten useissa muissakin etuvetoisissa autoissa joissa on V-moottori.
Varusteita autossa on automaattivaihteisto, lukkiutumattomat jarrut, säädettävä ratti, vakionopeudensäädin, sähköikkunat, keskuslukitus, sähkösäätöinen kuljettajan penkki, nahkapenkit, sähköantenni, kuuden CD:n vaihtaja, kattoluukku, avaimeton järjestelmä ja varkaudenestolaite. 5-vaihteisen manuaalivaihteiston sai vaihtoehtoisena 2,0-litraiseen malliin. Myöhempiin vuosimalleihin oli saatavilla lisävarusteena myös puoliautomaattinen AutoStick-vaihteisto.
Autoa valmistettiin vuosien 1995 ja 2000 välillä myös Meksikossa (DaimlerChrysler de Mexico). Siellä myytiin turboahdettua mallia Stratuksesta. Tässä mallissa oli 2,4-litrainen moottori nelivaihteisella AutoStick-vaihteistolla. Tehoa oli 168 hv @ 5200 r/min.
Toisen sukupolven valmistus aloitettiin vuonna 2000. Chrysler Stratuksen sijaan Euroopassa tuli myyntiin Yhdysvaltain tavoin Chrysler Sebring. Dodge Stratuksesta tuli vuonna 2000 myös coupé-malli, jolla kuitenkaan ei ole muuta yhteistä sedanin kanssa kuin nimi ja muutamat muotoiluseikat. Coupé-malli korvasi Dodge Avengerin. Se on valmistettu yhteistyössä Mitsubishin kanssa ja tuotantopaikkana on Normal Illinois'ssa.
Stratuksessa on Chrysler Sebringin tavoin uudistettu versio Chryslerin JA-alustasta, nimeltään JR. Coupé-mallit eivät perustuneet samaan alustaan, vaan ne on kehitetty Mitsubishi Eclipsestä.
Meksikossa myytiin turboahdettua Stratus R/T -versiota, jonka tehot oli aluksi 215 hv. Myöhemmin tehoja nostettiin 225 hevosvoimaan Dodge SRT-4:stä lainatulla moottorilla. R/T-mallit tunnistaa takana olevasta "High Output" -tekstistä.
Lidingön silta
Lidingön silta on Tukholman ja Lidingön kaupunkien välinen siltayhteys Ruotsissa.
Ensimmäinen silta Lidingön saarelle oli rakennettu vedessä kelluville lautoille vuosien 1802–1803 aikana. Silta oli lähes 750 metrin pituinen ja seitsemän metrin levyinen. Vuonna 1811 rajuilma vaurioitti siltaa, kuten myös vuonna 1858. Tämä silta oli kuitenkin laivojen tiellä, kun Värtahamnenin satama otettiin käyttöön. Tukholman kaupunki purki sillan ja rakensi vuonna 1884 uuden välille Ropsten–Torsvik, se oli lähes yhtä pitkä kuin edeltäjänsä. Silta oli Tukholman pisin ja samalla maailman pisin kelluva silta. Leveyttä sillalla oli 12 metriä. Ajorata kulki vain 10–15 senttiä vedenpinnan yläpuolella. Nopeusrajoitus sillalla oli 10 km/h, kuorma-autoille 8 km/h.
Vuonna 1925 paikalle rakennettiin teräsilta avattavalla kääntösillalla. Pituutta sillalla oli 750 metriä. Siinä oli yksi ajokaista suuntaansa ja kaksi junaraidetta Lidingöbanan-raitiotieyhteyden käyttöön. Siltamaksua perittiin vuoteen 1946 asti, autoilta perittiin 50 äyriä, 10 äyriä jalankulkijoilta ja jopa sioilta 5 äyriä. Myös Lidingönradan matkustajilta perittiin maksua. Huonokuntoista siltaa peruskorjattiin vuosina 1983–1986. Tavaraliikenne sillalla jouduttiin lakkauttamaan, sillä radan heikko kunto kesti enää vain henkilöliikennettä. Nykyään sillalla on jalkakäytävä, pyörätie ja yksi raide.
Kun silta täytti kymmenen vuotta vuonna 1935, sen oli ylittänyt 11 miljoonaa jalankulkijaa, 17,4 miljoonaa raitiovaunumatkustajaa, 1,6 miljoonaa linja-automatkustajaa, 400 000 moottoripyörää, 900 000 henkilöautoa, 3,7 miljoonaa raskasta ajoneuvoa ja 5 600 tavaravaunua.
Liikenteen kasvaessa päätettiin vuonna 1963 uuden sillan rakentamisesta, ja se valmistui 3. elokuuta 1971. Pituutta sillä on 997 metriä, leveyttä 24 metriä ja vapaata korkeutta sillan alla 12,5 metriä. Silta on jaettu kymmeneen jänteeseen, joista pisin on 73,5-metrinen. Nykyinen silta on varsin kookas välittääkseen liikennettä ainoastaan mantereelta Lidingöön, nyttemmin on alettu hahmotella yhteyden jatkamista Lidingön kautta Vaxholmiin ja Åkersbergaan Österåkeriin. Vuonna 2006 suunniteltiin vakavasti lauttayhteyden perustamista Lidingön saarelta Nackaan. Siltaa tai tunneliyhteyttä etelään ei suunnitella.
Kuntaraja Tukholman ja Lidingön välillä kulkee 350 metrin etäisyydellä Ropstenin rannasta.
Ekologinen jalanjälki
Ekologinen jalanjälki kuvaa sitä, kuinka suuri maa- ja vesialue tarvitaan ihmisen tai ihmisryhmän kuluttaman ravinnon, materiaalien ja energian tuottamiseen sekä syntyneiden jätteiden käsittelyyn. Käsitteen kehittivät Mathis Wackernagel ja William E. Rees 1990-luvun alussa. WWF:n mukaan ihmiskunnan ekologinen jalanjälki ylittää maapallon kestokyvyn jo 25:llä prosentilla.
Ekologista jalanjälkeä käytetään nykyään laajalti kestävän kehityksen mittarina sen havainnollisuuden vuoksi. Sitä mitataan yleensä hehtaareina, tarkemmin ottaen globaalihehtaareina (gha). Yksi globaalihehtaari tarkoittaa hehtaarin kokoista aluetta, jonka tuottavuus vastaa maapallon keskiarvoa. Ekologisen jalanjäljen avulla voidaan tutkia yksittäisten henkilöiden, hyödykkeiden, palvelujen, yritysten, teollisuudenalojen, alueiden ja kansojen kulutuksen kestävyyttä.
Suomalaisten ekologinen jalanjälki on maailman suurimpia. Vuonna 2006 julkaistussa WWF:n Living Planet -raportissa se oli kolmanneksi suurin heti Yhdistyneiden Arabiemiirikuntien ja Yhdysvaltojen jälkeen. Vuonna 2007 maailman ekologinen jalanjälki oli 2,7 globaalihehtaaria henkeä kohti, kun maapallon biokapasiteetti eli tuottava maa-ala oli 1,8 hehtaaria henkeä kohti. Yhden suomalaisen ekologinen jalanjälki oli 6,2 ja Suomen biokapasiteetti 12,5 hehtaaria henkeä kohden.
Ekologinen jalanjälki keskimäärin kutistui vuosina 1993–2009 niissä 24 maassa, joissa kansantuote oli yli 30 000 dollaria/asukas. Nopeimmin jalanjälki kasvoi melko köyhissä maissa.
Ekologinen jalanjälki ilmaistaan havainnollisuuden vuoksi usein myös "maapalloissa", jolloin yksi maapallo vastaa maailman biokapasiteettia kyseisenä vuonna. Voidaan esimerkiksi laskea, miten monta maapalloa tarvittaisiin, jos kaikki maailman ihmiset eläisivät kuten suomalaiset. Maapallon biokapasiteetiksi arvioitiin vuonna 2003 11,2 miljardia hehtaaria. Helmikuussa 2006 maailman väkiluku oli 6,5 miljardia. Tällä väestömäärällä tarvittaisiin noin 4,5 maapalloa tyydyttämään ihmiskunnan tarpeet, jos kaikkien ekologinen jalanjälki olisi yhtä suuri kuin suomalaisten. Yhdysvaltalaisten jalanjäljellä (9,6 ha) maapalloja tarvittaisiin 5,6. Jos taas kaikki eläisivät kuten intialaiset keskimäärin (jalanjälki 0,8 ha), ihmiskunnalle riittäisi puolikas maapallo.
Vuonna 2007 Kiina kulutti eniten luonnonvaroja ja sen ekologinen alijäämä oli maailman suurin. Suurimmat biokapasieetin kuluttajat Kiinan jälkeen olivat Yhdysvallat ja Intia. Jos Kiinan luonnonvarojen käyttö henkeä kohden kasvaisi Yhdysvaltojen tasalle, se tarvitsisi koko maapallon biokapasitetin verran. Kiina käyttää jo yli 16 prosenttia maailman biokapasiteetista, johon sisältyvät muun muassa veden, maan ja puun käyttö.
Ekologisen jalanjäljen perusteella laskettavalla nk. ekovelkapäivällä (eng. Ecological Debt Day; myös nimitystä Maailman ylikulutuspäivä (eng. Earth Overshoot Day) käytetään) havoinnollistetaan vuosittaista kapasiteetin ja kulutuksen suhdetta.
Ray Lema
Ansi Ray Lema (s. 1946) on kinshasankongolainen muusikko.
Lema syntyi Lufutotossa. Hän työskenteli Zairen kansallisbaletissa ennen lähtemistään Yhdysvaltoihin 1979 ja sen jälkeen Eurooppaan. Hänen ensimmäiset albuminsa olivat "Koteja" (1982), "Kinshasa-Washington DC-Paris" (1982), "Médecine" (1985) ja "Bwana Zoulou Gang" (1988). Sen jälkeen Lema solmi levytyssopimuksen Island Recordsin kanssa ja saavutti kansainvälistä suosiota albumeillaan "Nangadeef" (1989) ja "Gala" (1990).
Lema on säveltänyt jonkin verran elokuvamusiikkia.
Little Mary Mixup
Little Mary Mixup on suomalainen yhtye joka on saanut nimensä sarjakuvasta.
BioPalatset
BioPalatset on joukko ruotsalaisia elokuvateattereita, joista SF Bio omistaa kaksi ja Astoria Cinema sekä Svenska Bio kummatkin yhden. BioPalatset-teatterit kuuluvat Ruotsin suurimpiin elokuvateattereihin. Sandrew Metronome, joka myöhemmin siirtyi Astorian omistukseen, rakennutti BioPalatset-teatterit. Ensimmäinen rakennettiin Tukholmaan, toinen Malmöhön, kolmas Göteborgiin ja neljäs Borlängeen.
Astoria Cinema joutui talousvaikeuksiin ja syksyllä 2006 yhtiö myi Borlängen BioPalatset Svenska Biolle. Kesällä 2007 Astoriaa haettiin vararikkoon, ja yhtiö myi Tukholman ja Göteborgin BioPalatset-teatterit SF Biolle. Täten yhtiö säästyi vararikolta.
Mooren paradoksi
Mooren paradoksi on pragmatiikkaan ja logiikkaan liittyvä paradoksi. Nimeä "Mooren paradoksi" käytti ensimmäisenä tiettävästi filosofi Ludwig Wittgenstein. Esimerkiksi väite ”Sataa, mutta en pidä totena että sataa.” (= ”Sataa, mutta ei sada.”). Väite voi olla totta, mutta sanoja ei voi itse pitää totena sitä mitä sanoo. Filosofi G. E. Moore totesi, että henkilö, joka ajattelee näin, on älyllisessä umpikujassa. Mooren paradoksia tarkastellaan muun muassa Jaakko Hintikan teoksessa "Knowledge and Belief" (1962).
Wittgensteinin mukaan henkilö, joka toimii Mooren paradoksin mukaisesti, syyllistyy oman väitteensä ns. epistemologiseen häpäisyyn.
Kylpyhuone
Kylpyhuone (lyhenne kh.) on peseytymiseen tarkoitettu huonetila, jossa on suihkutila tai kylpyamme. Lisäksi kylpyhuoneessa on usein WC-istuin. Kylpyhuone voi olla varustettu myös vaatepesua ja kuivausta varten. Piirustusmerkintänä käytetään lyhennettä KPH.
Pesuhuone on saunan yhteydessä sijaitseva kylpyhuone.
Santa Lucia (yhtye)
Santa Lucia oli suomalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1984 Kemissä. Yhtye julkaisi uransa aikana neljä singleä, yhden LP:n ja yhden mini-LP:n.
Santa Lucia nousi julkisuuteen versiollaan Vera Teleniuksen hittikappaleesta ”Miljoona ruusua” vuonna 1988. Sen ainoaksi jäänyt albumi "Arktista Hysteriaa" ilmestyi Poko Recordsin julkaisemana kaksi vuotta myöhemmin. Kappaleet ”Harhaa” ja ”Pelastus Avaruudesta” julkaistiin singlenä. Yhtye hajosi 1990-luvun alussa jäsenten muutettua opiskelemaan eri puolille Suomea. Viimeinen julkaisu oli neljän kappaleen mini-LP/EP "Neljä Tunnelia Tuonelaan" vuonna 1992.
Yhtye teki kappaleesta ”Ruusutarha” musiikkivideon, ja myöhemmin kappaleesta ”Harhaa” tehtiin promovideo. LP "Arktista Hysteriaa" ja EP "Neljä Tunnelia Tuonelaan" julkaistiin 1992 myös CD-versioina.
Kitaristi Kati Pyykkö soitti Santa Lucian jälkeen Juice Leskisen ETC-kokoonpanossa. Laulaja Mape Morottaja tunnettiin myöhemmin paremmin "Poliisi-TV:n" toimittajana.
Santa Lucia teki kolmen keikan comebackin loppuvuonna 2011. Viimeisin näistä oli Helsingissä Metal Warning IV -festivaaleilla marraskuussa. Yleisö ja yhtye olivat molemmat liikuttuneita jälleennäkemisestä.
Yhtye julkaisi koko tuotannostaan CD-levyn "Arktista hysteriaa – Koko tuotanto 1988–1992". CD koostuu aiemmin julkaistusta albumista sekä yhdeksästä bonuskappaleesta.
Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja
Yhdystyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja johtaa Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen istuntojen puhetta kaikissa istuntokauden istunnoissa sekä hätä- ja erityisistunnoissa.
Yleiskokouksen alussa, yleensä kolme kuukautta ennen yleiskokouksen alkua, valitaan puheenjohtaja sekä 21 varapuheenjohtajaa ja pääkomiteoiden puheenjohtajat joistakin jäsenvaltioista.
Yleiskokouksen puheenjohtajuus kiertää vuosittain kunkin jäsenmaan ryhmittymältä toiselle. Ryhmittymät ovat Afrikka, Aasia, Itä-Eurooppa, Latinalainen Amerikka ja Karibia, Länsi-Eurooppa ja muut .
Kylpyamme
Kylpyamme on kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas. Kylpyjä voidaan ottaa myös terveydellisistä syistä tai huvin vuoksi.
Useimmiten kylpyamme on nykyisin kiinteä ja sijoitettu kylpyhuoneeseen, mutta on olemassa myös siirrettäviä ammeita. Jälkimmäiset on voitu säilyttää muualla ja tuoda kylvyn ajaksi esimerkiksi keittiöön.
Kylpyamme on yleensä mitoitettu siten, että siihen mahtuu yksi aikuinen lähes makaavaan asentoon tai istumaan (istuma-amme).
Nykyaikaiset kylpyammeet voidaan valmistaa akryylimuovista tai lasikuidusta, emaloidusta teräksestä tai puusta. Aiemmin ammeita valmistettiin myös valuraudasta ja galvanoidusta teräksestä. Yleensä amme sijoitetaan lähelle vesipistettä ja viemäriä, jolloin se voidaan täyttää ja tyhjentää vaivattomasti. Amerikassa ja Englannissa käytetään paljon kylpyammeita saunojen sijaan.
Kylpyammeeseen voi kuulua myös pore- ja vesihierontalaitteita. Tällöin puhutaan poreammeesta. Tällainen amme voi olla tarkoitettu useammalle kuin yhdelle kylpijälle.
Kylpyammeesta käytetään myös nimitystä vanna, joka tulee venäjänkielisestä sanasta "vanna" (ванна). Venäjällä kylpyamme löytyy lähes jokaisesta kodista.
Camerlengo
Camerlengo (myös "kardinaalikamariherra") on katolisen kirkon korkea virkamies, kardinaali, joka toimii paavin kamariherrana. Camerlengo vahvistaa paavin kuoleman. Paavin kuoltua suurin valta Vatikaanissa siirtyy camerlengolle, kunnes uusi paavi valitaan. Nykyinen camerlengo on Jean-Louis Tauran, joka aloitti virassa 20. joulukuuta 2014.
Papu ja Pojat
Papu ja Pojat on suomalainen rock-yhtye. Yhtye muistetaan parhaiten kappaleesta "Helle", joka julkaistiin vuonna 1983 kokoelmalla "Suomi soi 2". Yhtye julkaisi ainoastaan yhden oman levyn, jolta maininnan arvoinen on myös kappale "Westerlund".
"Papu ja Pojat" -levyn kaikki kappaleet sävelsi ja sanoitti J. Karjalainen. Laulaja Haroa lukuun ottamatta yhtyeen jäsenet olivat J. Karjalainen & Mustat Lasit -yhtyeestä.
Levyn takakansitekstin kirjoitti Kimmo Miettinen, joka oli kaivannut levyn julkaisua jo kauan.
Aquamarine
Aquamarine on elokuva vuodelta 2006. Se kertoo kahdesta teini-ikäisestä tytöstä, Clairesta (Emma Roberts) ja Haileystä (Joanna Levesque), jotka auttavat Aquamarinea (Sara Paxton) toteuttaakseen unelmansa. Nimi "Aquamarine" tulee Aquamarine-nimisestä jalokivestä (; latinankielinen nimi tarkoittaa merivettä).
Elokuva kertoo ystävistä, Clairesta ja Hayleystä. Heillä on edessään suuri ongelma, Hayleyn äiti on saanut uuden työn Australiasta ja he muuttavat jo viiden päivän päästä. Hayley ei halua muuttaa, koska hän ei näkisi Clairea enää. Niinpä he yrittävät löytää ratkaisun tilanteeseen. Eräänä yönä myrsky huuhtoo Aquamarine-nimisen merenneidon Clairen isovanhempien omistaman rantaklubin altaaseen. Hayley ja Claire löytävät Aquamarinen. Aquamarinen täytyy löytää aito rakkaus kolmessa päivässä, tai hän joutuu naimisiin isänsä valitseman puolison kanssa. Claire ja Hayley lupaavat auttaa häntä ja palkkioksi saavat yhden toiveen. Kolmessa päivässä ehtii tapahtua yhtä jos toista, mutta löytääkö Aquamarine rakkauden ja muuttaako Hayley Australiaan?
Aquamarine luokitellaan komediaksi, jossa on kunnon tyttöjen elokuvan ainesta, kuten rakkautta ja ystävyyttä. Tarina kertoo kahdesta tytöstä, jotka auttavat merenneitoa toteuttamaan unelmansa.
Poimulehdet
Poimulehdet ("Alchemilla") on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Poimulehdet lisääntyvät apomiktisesti eli siitoskatoisesti, minkä takia niistä on kehittynyt monia hiukan toisistaan eroavia lajeja.
Poimulehdet kasvavat 5–70 cm korkeiksi. Pienimmät lajit kasvavat tuntureilla. Maavarsi on paksu ja puutunut. Lehdet ovat halkaisijaltaan 5–15 cm, pyöreähköjä tai munuaisenmuotoisia, piparkakkureunaisia ja poimullisia. Varsissa ja lehtiruodeissa kasvaa lajista riippuen jäykkiä tai silkinpehmeitä karvoja. Pienet kellanvihreät kukat kasvavat tiheinä viuhkoina – kukinnon muoto on myös lajeja toisistaan erottava tekijä.
Poimulehdet erittävät lehtiensä pinnalle juuripaineen avulla vesipisaroita, joilla on uskottu olevan myyttisiä voimia. Poimulehtien suvun tieteellinen nimi ("Alchemilla") viittaakin alkemiaan.
Useimpia poimulehtilajeja tavataan Euroopan ja Aasian viileillä ja lauhkeilla alueilla, mutta joitakin esiintyy myös Afrikan sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikan vuoristoissa.
Poimulehdet kasvavat monilla erilaisilla paikoilla. Koko maailmassa tunnetaan noin 300 poimulehtilajia. Suomessa lajeja kasvaa ainakin 26.
Suomessa lajeista useimmat ja yleisimmät kasvavat niityillä, kedoilla, pihoilla, pientareilla ynnä muilla avoimilla valoisilla paikoilla. Yleisimpiä näistä ovat hakamaapoimulehti ("Alchemilla subcrenata"), laidunpoimulehti ("Alchemilla monticola") ja piennarpoimulehti ("Alchemilla vulgaris"). Useimmat Suomen poimulehdistä ovat muinais- tai uustulokkaita. Jotkin lajeista esiintyvät vain itärajan tuntumassa sotatulokkaina: esimerkiksi puolikuupoimulehti ("Alchemilla semilunaris"), sotapoimulehti ("Alchemilla polemochora"), suppilopoimulehti ("Alchemilla cymatophylla") ja vjatkanpoimulehti ("Alchemilla leiophylla"). Muutamat poimulehdet kuuluvat Suomen alkuperäislajistoon ja niiden kasvupaikkoja ovat muun muassa kosteat niityt, lehdot ja lähteiköt. Poikkeavimman näköisin poimulehdistä on Pohjois-Lapissa kasvava tunturipoimulehti ("Alchemilla alpina"), jonka lehdet ovat kokonaan sormijakoiset.
Jättipoimulehti ("Alchemilla mollis") on erityisen kookas ja leveäkukintoinen eteläeurooppalainen laji, jota viljellään koristekasvina ja käytetään leikkokukkana.Poimulehtiä viljellään puutarhoissa koristekasveina sekä syötäväksi salaattikasveina. Poimulehdillä voidaan myös värjätä lankoja kellanvihreiksi. Lääkekäytössä poimulehtiä on käytetty erityisesti erilaisten lievien naistenvaivojen hoidossa.
Soup De Loop
Soup De Loop oli suomalainen teknoyhtye, jonka jäseniä olivat Mari Vesala, Raymond Ebanks ja Jaakko Salovaara.
Himo (yhtye)
Himo oli suomalainen rock-yhtye. Yhtye perustettiin Helsingissä syksyllä 1983 ja ensimmäisen keikkansa se soitti keväällä 1984 . Rockin SM-kisoissa vuonna 1985 Himo sijoittui toiseksi Claudian jälkeen.
Pikkulimaska
Pikkulimaska ("Lemna minor") on veden pinnalla kelluva pieni monivuotinen kasvi.
Pikkulimaska muodostaa suuria kasvustoja hitaasti virtaavien vesien pinnalle. 1,5–5 mm kokoiset versot ovat yksijuurisia, tavallisesti 2–5 verson ryhminä kelluvia. Valkoista langanpätkää muistuttavan juuren pituus on tavallisesti alle 5 cm. Lehtiä muistuttavat versot ovat pitkänpyöreitä tai vastapuikeita, ehytlaitaisia, kolmesuonisia ja litteitä. Väriltään ne ovat vihreitä, joskus harvoin alapuolelta punertavia. Verson tyvi on lyhyt ja kalvomainen. Alapinnan ilmaontelot ovat epäselvästi näkyviä ja alle 0,3 mm levyisiä. Vaatimattomassa kukinnossa on kaksi hedekukkaa ja yksi emikukka. Kukinto sijaitsee verson laidan taskussa kalvon suojaamana. Pikkulimaska kukkii heinä-elokuussa, mutta kukintoja tavataan harvoin eikä sen tiedetä tuottaneen Suomessa siemeniä.
Pikkulimaskaa tavataan läpi pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeilla alueilla, mutta esiintymisalue on epäyhtenäinen. Sitä kasvaa koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta, Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, suurimmassa osassa Keski-, Itä- ja Kaakkois-Aasiaa, Pohjois-Amerikan keski- ja eteläosissa sekä Karibialla. Laji on levinnyt myös eteläiselle pallonpuoliskolle muun muassa eteläiseen Afrikkaan ja Australiaan. Suomessa pikkulimaskaa tavataan yleisenä Oulu–Joensuu-linjan eteläpuolella. Pohjoisimmat havainnot ovat Keski-Lapista.
Pikkulimaska kasvaa rehevöityneissä vesissä, kuten lammikoissa, ojissa, joissa, järvissä sekä vähäsuolaisessa murtovedessä suojaisissa paikoissa. Sitä tavataan myös ulkoluotojen kallioallikoissa. Laji on Suomessa yleistynyt vesistöjen rehevöitymisen myötä.
Pikkulimaskaa kasvatetaan myös akvaariokasvina, ja esimerkiksi kultakalat syövät sitä mielellään.
Master’s Hammer
Master's Hammer on vuonna 1987 perustettu tšekkiläinen black metalia soittava yhtye. Nimi on englantia ja tarkoittaa "Mestarin Vasaraa". Se julkaisi useita demoja ennen 1990 julkaistua debyyttialbumiaan, "Rituália". Kaksi vuotta tämän jälkeen toinen kokopitkä julkaistiin, kyseinen levy kantoi nimeä "The Jilemnice Occultist". Kolmas levy oli nimeltään "Šlágry" ja se oli yhtyeen viimeinen. Levynä "Šlágry" oli kaukana yhtyeen edellisistä tuotoksista, koska se yhdisteli niin paljon eri tyylejä, jotka olivat täysin koko metallimusiikin ulkopuolelta. Tämä levy äänitettiin kaksimiehisellä kokoonpanolla, johon kuuluivat ainoastaan Franta Štorm sekä Vlasta Voral. Kaikki sanoitukset ovat tšekkiä, mutta niistä on olemassa englanninkielisiä käännöksiä. Yhtye hajosi viimeisen levyn teon jälkeen, mutta se koottiin uudestaan vuonna 2009, jolloin bändi julkaisi uuden levyn "Mantras". Kokoonpano oli muuten sama kuin "The Jilemnice Occultist" -levyllä, pois lukien rumpali Mirek Valenta.
Eurooppa-keskeisyys
Eurooppa-keskeisyys eli eurosentrismi on Euroopan, esimerkiksi eurooppalaisen kulttuurin, ensisijaistamista.
Eurosentrismiin voi kuulua myös käsitys länsimaisen, euroamerikkalaisen kulttuurin ylivertaisuudesta.
Vanhastaan eurosentrismiin kuului ajatus eurooppalaisten siirtomaaherruudesta ja siirtomaaisännyydestä. Vanhaan eurosentriseen ihmiskäsitykseen kuuluu myös ajatus eurooppalaisen valkoisen ihmistyypin, kaukasoidin eli euripidin yliherruudesta muiden alueiden ihmistyyppeihin verrattuna, muun muassa tummaihoisiin. On olemassa myös kristillistä eurosentrisyyttä, jonka mukaan eurooppalaiset olisivat kristillisen maailmankuvansa ansiosta uskonnollisesti ylivertaisempia muiden alueiden uskovaisiin ja uskontoihin verrattuna.
Ténéré
Ténéré on aavikkoalue eteläisessä Saharassa, joka ulottuu koillisesta Nigeristä läntiseen Tšadiin. Se on pinta-alaltaan noin 400 000 km². Sen rajoina on perinteisesti pidetty Aïrvuoristoa lännessä, Ahaggarvuoristoa pohjoisessa, Djadon tasankoa koillisessa, Tibestivuoristoa idässä ja Tšadjärveä etelässä.
Nimi "Ténéré" tulee tuaregikielestä ja tarkoittaa "aavikkoa".
Ténéré on äärimmäisen kuivaa ja kuumaa aluetta. Vuotuinen sademäärä on yleensä noin 25 mm. Vettä on äärimmäisen vaikea löytää edes maan alta. Kaivoja on vähän, ja ne saattavat olla satojen kilometrien päässä toisistaan.
Suurin osa Ténérén nykyisistä asukkaista on Aïrvuoriston ja Azawaghin alueella asuvia tuaregeja. Muita etnisiä ryhmiä ovat hausat, songhait, wodaabet, maurit, ja tebut.
Ténérén suurin kaupunki on Agadez, muita merkittäviä kaupunkeja ja kyliä ovat Abalagh, Arlit, In-Gall, Tahoua ja Tanout.
Michael Dawson (jalkapalloilija)
Michael Richard Dawson (s. 18. marraskuuta 1983 Northallerton, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Hull Cityä. Hän on pelipaikaltaan toppari.
Dawson aloitti uransa Nottingham Forestissa, jossa hän teki debyyttinsä 1. huhtikuuta 2002 ottelussa Walsallia vastaan. Vuoteen 2005 asti Nottinghamissa pelannut Dawson teki 7 maalia pelaamassaan 83:ssa ottelussa.
31. tammikuuta 2005 Dawson liittyi Tottenhamin miehistöön ja debyyttinsä hän teki 16. huhtikuuta 2005 2-2 tasapelissä Liverpoolia vastaan.
26. elokuuta 2014 Dawson siirtyi Englannin valioliigassa pelaavaan Hull Cityyn. Debyyttinsä hän teki 31. elokuuta 2014 2-1 tappiossa Aston Villaa vastaan.
Dawson on pelannut Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 13 ottelua ja hänen odotetaan tekevän debyytin Englannin maajoukkueessa lähiaikoina.
Mustaselja
Mustaselja ("Sambucus nigra") on seljoihin kuuluva kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Luoteis-Afrikassa, Lounais-Aasiassa ja suurimmassa osassa Eurooppaa, puutarhakarkulaisena myös eteläisimmässä Suomessa. Mustaselja menestyy sekä kuivissa että kosteissa, aurinkoisissa kasvupaikoissa. Se kasvaa 4–6 metriä, harvoin jopa 10 metriä korkeaksi pensaaksi.
Seljankukista tehdään mehua. Mustaselja on perinteinen eurooppalainen rohdoskasvi, jonka uutetta on käytetty muun muassa vatsavaivoihin ja kylmetykseen. Raaka seljanmarja on lievästi myrkyllinen, mutta kypsentäminen tai kuivattaminen tekee seljanmarjasta syömäkelpoisen.
Jean Jaurès
Jean Jaurès [žã žores] (3. syyskuuta 1859 Castres – 31. heinäkuuta 1914 Pariisi) oli ranskalainen vasemmistopoliitikko. Jaurès syntyi keskiluokkaiseen perheeseen pienessä Castresin maaseutukaupungissa, josta hänet valittiin myös ensimmäistä kertaa parlamenttiin vuonna 1885. Hänellä oli hyvät mahdollisuudet menestyä politiikassa värikkäiden ja taitavien puheidensa ansiosta.
Jaurès oli alun perin vasemmistolais-tasavaltalainen, mutta 1890-luvulle tultaessa hän siirtyi lähemmäs sosialisteja ja hänestä tuli liikkeen maltillisen suunnan vaikutusvaltaisimpia johtajia ensimmäistä maailmansotaa edeltäneenä aikana. Hän oli myös historioitsija, toimi filosofian professorina Toulousessa ja kirjoitti laajan teoksen Ranskan vallankumouksesta sosialistisesa näkökulmasta. Hänet valittiin ensimmäisen kerran parlamentin jäseneksi 1885 ja hän liittyi sosialistipuolueeseen 1893. Jaurès perusti "L’Humanité"-lehden ja toimi sen päätoimittajana kuolemaansa saakka.
Jaurès oli työväenliikkeen ja kansainvälisten rauhanaktivistien puolustaja myös oikeussaleissa. Tässä suhteessa hänet muistetaan ennen kaikkea Dreyfusin tapauksesta, jossa hän asettui voimakkaasti puolustamaan sittemmin syyttömäksi todettua juutalaista upseeria Alfred Dreyfusia. Jaurès menetti tällöin parlamenttipaikkansa, koska Dreyfusia paheksuttiin laajalti.
Jaurés oli illastamassa 31. heinäkuua 1914 kello 21.00 Café du Croissantissa, 146 Rue Montmartrella. Ranskalainen nationalisti Raoul Villain astui ravintolaan 40 minuuttia sen jälkeen kun Jaurés oli saapunut sinne ja ampui häntä takaapäin. Jaurésin murha synnytti paniikin Pariisin kaduilla.
Jaurésin ruumis haudattiin 23. marraskuuta 1924 Ranskan suurmiesten joukkoon Panthéoniin.
Viipuri–Joensuu-rata
Viipuri–Joensuu-rata oli Viipurista Antrean ja Sortavalan kautta Joensuuhun kulkenut rautatieyhteys. Se muodosti entisen Karjalan radan, joka otettiin käyttöön osittain valmistumisten mukaan. Viipurin ja Antrean välinen osuus avattiin liikenteelle 1892 ja samaan aikaan valmistui haararata edelleen Antreasta Imatralle. Antrean ja Sortavalan välinen osuus avattiin liikenteelle 1893 ja viimeinen osuus Sortavalasta Joensuuhun 1894. Aluksi rata kuului kokonaan Suomen rataverkkoon, mutta 1940 solmitun Moskovan rauhan myötä Suomessa pysyi vain Niiralasta Joensuuhun kulkenut osa.
Säkäniemen ja Joensuun välinen rataosuus tuli 1960-luvulla muodostamaan pohjoisimman osan Kouvolasta alkavasta, Lappeenrannan ja Parikkalan kautta kulkevasta nykyisestä Karjalan radasta, jolla on sekä henkilö- että tavaraliikennettä. Sen sijaan Niiralasta Säkäniemeen olevalla Niiralan radalla kulkee pelkästään Suomen ja Venäjän välistä tavaraliikennettä.
Venäjällä osuudet ovat Viipuri–Hiitola-rata, Hiitola–Sortavala-rata ja Sortavala–Suojärvi-rata Matkaselkään saakka, johon johtaa Suomen rajalta Värtsilä–Matkaselkä-rata.
Syrian Arab Airlines
Syrian Arab Airlines on syyrialainen kansainvälinen lentoyhtiö joka perustettiin vuonna 1961 seuraajana Syrian Airways -nimiselle yhtiölle. Se tunnetaan myös nimellä Syrianair ja käyttää solmukohtanaan Damaskoksen kansainvälistä lentoasemaa.
Lentoyhtiö liikennöi useaan kohteeseen sekä Syyriassa että myös muualla Lähi-idässä. Lisäksi Syrian Arab Airlinesilla on kohteita Euroopassa (esimerkiksi Lontoo ja Wien).
Yhtiö on uusimmassa ikääntynyttä kalustoaan ja tilannut 10 kpl Antonov-148 konetta, 4 kpl Tupolevin 204SM ja 3 kpl Iliyushin Il96-400-laajarunkokonetta.http://www.flightglobal.com/news/articles/embargo-forcing-syrian-arab-to-look-to-russian-types-207104/
Suomen ulkomaankauppa- ja eurooppaministeri
Ulkomaankauppa- ja eurooppaministeri on Suomen valtioneuvostossa "ministeri ulkoasiainministeriössä", joka yleensä määritellään hallitusta muodostettaessa vastaamaan ulkoasiainministeriön kauppapolitiikkaan ja kehitysyhteistyöhön liittyvistä asioista. Ulkoasiainministeriön kauppapoliittinen osasto ja kehitysyhteistyöosasto kuuluvat ulkomaankauppa- ja kehitysministerin vastuualaan.
Nykyisessä Sipilän hallituksessa ulkomaankauppaministerinä toimii Anne-Mari Virolainen. Kulttuuri-ja urheiluministeri Sampo Terho hoitaa eurooppaministerin tehtäviä.
Ulkoasiainministeriötä johtaa ulkoasiainministeri.
Suomen työministeri
Työministeri (aikaisemmin "työvoimaministeri") on valtioneuvoston jäsen, jonka vastuulla ovat työ- ja elinkeinoministeriön tieto-osastolle, työllisyys- ja yrittäjyysosastolle sekä työelämä- ja markkinaosastolle kuuluvat asiat. Hän johtaa valtion kuluttaja- ja kilpailupolitiikkaa, sekä on vastuussa työllisyys- ja yrittäjyysasioista, maahanmuutajien kotouttamisesta ja työelämän kehittämisestä.
Sipilän hallituksen työministerinä toimiva perussuomalaisten Jari Lindström toimii myös oikeusministerinä tämän nimikkeen ollessa työ- ja oikeusministeri.
Suomen ympäristöministeri
Suomen ympäristöministeri on Suomen valtioneuvostossa ympäristö- ja luonnonsuojeluasioista vastaava ministeri. Nykyään ympäristöministeri vastaa myös ympäristöministeriön toimialaan kuuluvista asumisen, rakentamisen ja kaavoituksen asioista. Ympäristöministeri johtaa Suomen ympäristöministeriötä.
Sipilän hallituksessa ympäristöministerin tehtäviin on yhdistetty asunto -ja energia-asiat, joista vastaa Kimmo Tiilikainen.
Vladimir Adlerberg
Kreivi Vladimir Fedorovits Adlerberg (1793–1884) oli alun perin ruotsalaisperäistä aatelissukua. Vladmir Adlerberg itse syntyi Viipurissa vuonna 1793. Adlerberg otti upseerina osaa Venäjän armeijan käymiin sotiin 1812–1814 kunnes nimitettiin suuriruhtinas, sittemmin keisari Nikolain adjutantiksi vuonna 1817. Hän saavutti sotilasarvon jalkaväenkenraali.
Vuosina 1842–1857 Adlerberg toimi keisarillisen postilaitoksen päällikkönä ja 1852–1872 keisarillisen hovin ministerinä. Hänen poikansa Nikolai Adlerberg toimi muun muassa Suomen kenraalikuvernöörinä 1870-luvulla.
Harvey Mason
Harvey Mason (s. 22. helmikuuta 1947 Atlantic City, New Jersey) on yhdysvaltalainen rumpali ja yksi tunnetuimmista sessiomuusikoista. Hän on soittanut monien jazz- ja fuusiojazzartistien kanssa, muun muassa Bob Jamesin, Brecker Brothersin, Lee Ritenourin ja Herbie Hancockin The Headhunters -yhtyeen kanssa sekä lähes kaikilla Mizell Brothersin tuotoksilla Donald Byrdin, Johnny Hammondin, Bobbi Humphreyn ja Gary Bartzin kanssa. Hän vieraili myös George Bensonin albumilla "Breezin'" vuonna 1976
Harvey Masonin poika Harvey Mason Jr. muodostaa Damon Thomasin kanssa The Underdogs -tuotantotiimin, joka on muun muassa tuottanut kappaleita Fantasia Barrinolle, Justin Timberlakelle, Mariah Careylle ja Luther Vandrossille.Fourplay
Herb Alpert
Chet Atkins
Beck
George Benson
Donald Byrd
Casiopea
Chick Corea
Miles Davis & Michel Legrand
Charles Earland
Joe Farrell
The Headhunters
Herbie Hancock
Gene Harris
Eddie Henderson
Freddie Hubbard
Bobbi Humphrey
Bobby Hutcherson
Yosui Inoue
Ahmad Jamal
Carole King
Hubert Laws
Kenny Loggins
Wade Marcus
Joe Pass
Bob James
Lee Ritenour
Rufus
Patrice Rushen
Véronique Sanson
Moacir Santos
Diane Schuur
Marlena Shaw
Donna Summer
Donna Summer (Geffen, 1982)
Gábor Szabó
Stanley Turrentine
Kazumi Watanabe
Grover Washington, Jr.
Jimmy Webb
Gary Wright
Leopardikissa
Leopardikissa eli bengalinkissa eli aasianmetsäkissa ("Prionailurus bengalensis") on pieni kissaeläin, joka elää Kaakkois-Aasiassa. Sitä metsästetään etenkin Kiinassa sen kauniin turkin vuoksi, vaikka sitä paikoin myös suojellaan.
Se on noin kotikissan kokoinen, mutta alueelliset erot ovat huomattavia: Indonesiassa sen keskimääräinen koko on 45 cm ja häntä 20 cm, mutta Amurin tienoilla mitat ovat 60 cm ja 40 cm. Se painaa 2–8 kg. Jalat ovat pitemmät kuin kotikissalla. Myös turkin väri vaihtelee: eteläisillä populaatioilla se on keltainen mutta pohjoisilla hopeanharmaa. Rinta ja pään alaosa ovat valkoiset. Leopardikissalla on mustia merkkejä, jotka voivat olla alalajista riippuen läikkiä tai ruusukkeita. Korvien taustat ovat mustat ja niissä on näkyvät, valkoiset pilkut, suuret silmät. Kissan elinikä on 10–15 vuotta.
Se on yöeläin ja syö yleensä jyrsijöitä, lintuja, kalaa, matelijoita ja pieniä nisäkkäitä. Kylissä se on vaaraksi siipikarjalle. Se saalistaa sekä maassa että puissa.
Pentueeseen kuuluu 2–4 pentua, ja kantoaika on 65–70 päivää. Pesä on ontossa puussa tai maankolossa.
Tämän kissan elinaluetta ovat metsät ja sademetsät sekä alavilla mailla että vuoristoalueilla, ei yleensä kuitenkaan kuivilla seuduilla. Koillis-Aasiassa ne suosivat erityisesti avoimia mäntymetsiköitä. Asuinseuduksi kelpaavat myös puoliaavikot ja ihmisten lähellä maatalousalueet. Se elää lähellä vesistöjä, ja sitä on tavattu jopa kolmen kilometrin korkeudessa. Leopardikissa kiipeää taitavasti puihin. Se osaa myös uida, mutta ui harvoin. Se on yksineläjä kiima-aikaa lukuun ottamatta.Erityisen kiinnostava on yksinomaan pienellä Japanin Iriomoten saarella elävä alalaji iriomotenkissa ("P. b. iriomotensis"). Se tuli tietoon vasta vuonna 1965. Silloin sen kuvasi tieteelle japanilainen kirjailija ja luonnontutkija Yukio Togawa. Kun se löydettiin, sitä pidettiin kadonneen lajin jälkeläisenä, ja se sijoitettiin omaan sukuunsa "Mayailurus". Näkemyksestä keskustellaan yhä, ja jotkut auktoriteetit luokittelevat iriomotenkissan edelleenkin omaksi lajikseen, koska se poikkeaa ulkonäöltään hyvin paljon mantereen leopardikissasta. Nykyisen käsityksen mukaan se on luokiteltava "Prionailurus"-sukuisen leopardikissan alalajiksi. Sen paino on 4–7 kg, ja sen ruumiilla on mittaa 50–60 cm. Sen turkki on tummanruskea, häntä on tuuhea, eikä se pysty vetämään sisään kynsiään. Iriomontenkissa on hyvin uhanalainen, ja sen määrä on arvioitu alle sadaksi yksilöksi.
Niin kutsuttu "tsušimankissa" löydettiin vasta vuonna 1988. Sitäkin pidettiin alkuun omana lajinaan, sitten leopardikissan alalajina ja nyt Mantšurian alalajin "F. b. Manchurica" muotona.
Bengali on luotu risteyttämällä leopardikissoja kesykissan kanssa.
Kangas (Ylivieska)
Kangas on kylä Pohjois-Pohjanmaalla Ylivieskassa kantatien 86 ja Pohjanmaan radan varrella, noin 15 kilometriä Ylivieskasta pohjoiseen ja noin 15 kilometriä Oulaisten keskustasta etelään. Kylä on pieni rautatieläiskylä, joka on syntynyt Kankaan rautatieaseman ympärille. Kylässä sijaitsi kansakoulu, pari kauppaa ja nuorisoseuran talo.