hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Markku Vuorinen
Markku Sakari Vuorinen (s. 17. heinäkuuta 1948 Kotka) on helluntaiherätyksessä toimiva suomalainen evankelista. Vuorinen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 2008 kunnallisvaaleissa. Vaaleissa Vuorinen oli kristillisdemokraattien listalla, mutta siirtyi helmikuussa 2012 keskustan valtuustoryhmään. Hän oli ehdolla myös vuoden 2012 kunnallisvaaleissa ja tuli varavaltuutetuksi.
Markku Vuorinen syntyi yhdeksänlapsisen työläisperheen kuopuksena. Vuorinen varttui Inkeroisissa paperitehdas Tampellan varjossa, jossa isä Paavo oli viilarina. Paperimiehenpoika kävi koulunsa Inkeroisissa ja Myllykoskella. Helsinkiin hän muutti vuonna 1964, jossa hän on suurimman osan elämästään viettänyt. Vuorinen koki elämässään hengellisen herätyksen 18-vuotiaana, jonka vaikutuksesta hän ohjautui Raamattukouluun Hämeenlinnaan. Siellä hän tutustui tulevaan vaimoonsa Sirpa Mustoseen vuonna 1967. Vuorinen suoritti asepalveluksensa Helsingin Autopataljoonassa 1968. Avioliittoon he menivät 1970 huhtikuussa.
Seitsemänkymmenluvun alussa Vuorinen toimi liikemaailman palveluksessa, omistaen myöhemmin oman autoalan yrityksen. Samoihin aikoihin hän aloitti myös hengellisen työn Helsingin Saalem-seurakunnan yhteydessä. Vuorinen toimi useita vuosia nuorisotyössä ja leiritoiminnassa. Vuonna 1976 hän irtautui kiertäväksi evankeliuminjulistajaksi vaimonsa ja iskelmälaulaja Eija Merilän kanssa. Vuonna 1977 Vuoriset lähtivät USA:han, josta palasivat jouluksi kotiin. Vuosina 1978–1984 Vuorinen toimi pastorina Saalem-seurakunnassa ja vuosina 1984–1986 Helsingin Lähetysseurakunnassa. Vuonna 1987 Vuorisen perhe, johon kuuluivat lapset Jarno (s. 1972), Satu (s. 1976) ja Markus (s. 1983) muuttivat Kanadaan. Ontarion osavaltion Sault.Ste.Marien kaupungissa Vuorinen oli siirtolaispastorina, kunnes sai kutsun palata Suomeen vuonna 1990 johtamaan HSR-TV:n suomalaista tv-työtä.
Vuosina 1991–1996 Vuorinen oli mediapastorina PTV4-kanavalla esitettävän viikoittaisen "Tarjolla Elämä" -ohjelman isäntänä. Vuonna 1977 Vuorisesta tuli Keravalla sijaitsevan HSR-TV:n johtaja. Tästä tehtävästä Vuorinen siirtyi Asuntocom Oy:n johtajaksi, jatkaen kuitenkin Iso Kirja -kansanopiston vierailevana tuntiopettajana, sekä radio-ohjelmien ja tilaisuuksien puhujana. Vuonna 2008 Vuorinen siirtyi Domusasunnot LKV:n johtajaksi, jossa toimessa hän edelleen on.
Vuonna 2009 Markku Vuorinen aloitti työskentelyn uutena valtuutettuna Helsingin kaupunginvaltuustossa. Hän oli myös kiinteistölautakunnan jäsen.
Vuorinen on kirjoittanut 20 kirjaa, joista tunnetuimpia ovat Ritu, huumetytön tarina, Rundi, rikollisen tarina, sekä kirjaset Anne Pohtamosta, Sari Essayahista, ja Salomaan sisaruksista. Vuorisen uusin kirja on: Mediapastori Markku Vuorinen MATKA JATKUU.
Vuorinen harrastaa urheilua, muun muassa hiihtoa, sauvakävelyä, rullaluistelua, pyöräilyä, soutua sekä vaeltamista Sirpa-vaimonsa ja Saska-koiransa kanssa.
Valmentaja Vuorinen on suorittanut Vuokatin urheiluopistossa valmentajatutkinnon ja toiminut nuorten kilpahiihtäjien valmentajana. Vuorinen on itse aktiivinen urheilunharrastaja, joka on juossut useita maratoneja ja puolimaratoneja, sekä hiihtänyt Finlandia-hiihtoja.
Simpson
Simpson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Stanovoivuoristo
Stanovoivuoristo () on Sahan tasavallan ja Amurin alueen rajalla Venäjän kaukoidässä sijaitseva vuoristo. Vuoristo on noin 725 kilometriä pitkä ja pääasiassa itä-länsisuuntainen. Sen korkein kohta on 2482 metriä korkea Skalisti-niminen vuori. Stanovoivuoristo ulottuu lännestä Oljokmajoen läheltä Majarjoelle lähelle Ohotanmeren rantaa. Jablonovyivuoristo on Stanovoivuoriston lounainen jatke.
Vuoristo muodostaa osan Amurin ja Lenan vesistöalueiden välisestä vedenjakajasta. Vuoristossa on monia jäätiköitä, joista monet Lenan sivujoet saavat alkunsa.
Vuonna 1689 solmitussa rajasopimuksessa vuoristo sovittiin Kiinan ja Venäjän väliseksi rajaksi, ja raja pysyi sijoillaan vuoteen 1858 asti.
Matthew Amoah
Matthew Amoah (s. 24. lokakuuta 1980 Tema, Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija, joka pelaa Alankomaitten Eredivisien SC Heerenveenissä. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Amoah aloitti uransa vuonna 1999 Eredivisiessä Vitesse Arnhemissa, josta siirtyi kesken kauden 1999–2000 Fortuna Sittardiin. Sittardin pudottua Eredivisiestä keväällä 2001 Amoah siirtyi takaisin Vitesse Arnheimiin. Tammikuussa 2006 hän siirtyi Saksan Bundesliigan Borussia Dortmundiin mutta ei saanut siellä kunnolla peliaikaa eikä onnistunut kertaakaan maalinteossa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi NAC Bredaan.
Amoah teki Bredassa loistavaa jälkeä iskien ensimmäisellä kaudellaan 11 maalia pelaamissaan 25 liigaottelussa. Kaudella 2010/11 Amoah putosi vaihtopelaajan rooliin ja kauden jälkeen hän siirtyi Turkkiin Mersin İdmanyurduun. Hän pelasi seurassa kuitenkin vain viisi ottelua ja palasi kauden jälkeen Alankomaihin, SC Heerenveenin joukkueeseen.
Amoah on pelannut Ghanan jalkapallomaajoukkueessa 20 ottelua (tilanne kesäkuu 2007). Hän oli tärkeässä roolissa Ghanan selviytyessä Saksan MM-kilpailuihin 2006 tehdessään kolme maalia karsintaotteluissa. MM-lopputurnauksessa hän pelasi kaikissa Ghanan neljässä ottelussa mutta ei onnistunut maalinteossa.
Rodeo
Rodeo on perinteinen pohjoisamerikkalainen urheilulaji, joka on saanut vaikutteita Meksikon "vaqueroilta" (lehmipoika) ja amerikkalaisilta cowboyilta. Nykyään rodeoon kuuluvat härällä ja hevosella ratsastaminen. Yhdysvaltojen lisäksi rodeoita järjestetään muun muassa Kanadassa ja Brasiliassa.
Rodeo on kohdannut paljon arvostelua eläinsuojelujärjestöiltä. Eläinsuojelujärjestöt katsovat rodeon aiheuttavan eläimille kärsimystä. Rodeo on kielletty Britanniassa ja Alankomaissa.
Myötätuulirock
Myötätuulirock (lyhenteenä MTR) oli vuosittain Hakunilan Urheilupuistossa Vantaalla järjestettävä rockfestivaali. Festivaali ajoittui perinteisesti juhannusta edeltävälle viikonlopulle.
Myötätuulirock alkoi vuonna 1997 pienenä paikallistapahtumana ja kasvoi sittemmin täysmittaiseksi festivaaliksi. Myötätuulirockia järjesti Rockfest Finland Oy, toistaiseksi viimeinen Myötätuulirock järjestettiin vuonna 2012. Tapahtuma oli aina ikärajaton ja kaikille avoin. Myötätuulirockin kävijäennätys on vuodelta 2006, jolloin tapahtuma keräsi yleisöä noin 10 000 henkeä.
Vuonna 2012 festivaali järjestettiin 3.–4. elokuuta. Tapahtumassa esiintyivät ainakin Amoral, Los Bastardos Finlandeses, Turmion Kätilöt, FM2000, Insomnium, To/Die/For, Ensiferum, Blake, Hammerhed, Fear of Domination, Tracedawn, Amaranthe (SWE), Engel (SWE), Skindred (UK) ja Pelle Miljoona.
Myös Apocalyptican, Amorphiksen, Michael Monroen, Kotiteollisuuden ja Stam1nan oli määrä esiintyä, mutta sopimuskiistan vuoksi esiintymiset peruttiin.
Soilwork, Mustasch, Sparzanza, Protest The Hero, Bullet, Metsatöll, Pain, Finntroll, Ensiferum, Turmion Kätilöt, Mokoma, Korpiklaani, Deathchain, Kiuas, MyGrain, Brymir, Profane Omen, Crimfall, Moonsorrow, Rytmihäiriö, Battle Beast, FM2000
17.-19.6.
Doom Unit, Blake, Viikate, Tarot, Ensiferum, Exodus, The Milestones, Los Bastardos Finlandeses, Kiuas, Diablo, Mokoma, Korpiklaani, Swallow the Sun, Stam1na, Turisas, Reckless Love, Raaka-aine, Peer Günt, Royal Republic, Suburban Tribe, Mustasch, Amorphis
Festivaali järjestettiin 18.-20.6.
Apulanta, Pete Parkkonen, Sturm und Drang, Popeda, Haloo Helsinki!, The Wrecking Queens, Stratovarius, Anna Abreu, Happoradio, Dingo, Klamydia, Private Line, The Winyls.
Festivaali järjestettiin 12.-13.6.
The 69 Eyes, Hardcore Superstar, Stam1na, Teräsbetoni, Turisas, Charon, iRonica, RA, Graham Bonnet (UK) & Joe Lynn Turner (USA) – Back to the Rainbow, Negative, Malice In Wonderland, Sturm und Drang, Ensiferum, Yö, Ari Koivunen, Uniklubi
Machine Men, Ensiferum, Blake, Kotipelto, Mokoma, Leverage, Maj Karma, Poisonblack, Kotiteollisuus, Carmen Gray, Peer Günt, Private Line, Agnes, Bleak, Von Hertzen Brothers, Timo Rautiainen, Apulanta, Negative
The 69 Eyes, Stratovarius, Amorphis, Tarot, Charon, Viikate, Altaria, Lordi, Tiktak, Uniklubi, Poets of the Fall, Lovex, Private Line, End of You
Materiaali- ja pintakäsittelytekniikka
Materiaali- ja pintakäsittelytekniikan koulutusohjelma on 4-vuotinen 240 opintopisteen laajuinen opintokokonaisuus, jonka erikoistumisvaihtoehtoja ovat teolliset pintakäsittelyt, rakennusten pintakäsittelyt, teollinen maalaus ja materiaali- ja korroosiotekniikka. Materiaali- ja pintakäsittelytekniikan AMK-insinööritutkinnon voi suorittaa vain Metropolia Ammattikorkeakoulussa Vantaan Myyrmäessä. Materiaali- ja pintakäsittelytekniikan koulutusohjelma antaa hyvin laaja-alaisen tuntemuksen fysiikasta, kemiasta, materiaaliopista, pintakäsittelystä, pintakäsittelyaineista ja markkinoinnista. Koulutusohjelma antaa perusteet vahvalle ammattitaidolle mm. maaliteollisuuteen, rakennusteollisuuteen, betoniteollisuuteen, sähköpinnoitusteollisuuteen ja valmistustekniikkaan.
Paul-Erik Haataja
Paul-Erik Haataja (s. 12. joulukuuta 1944 Kiuruvesi) on Helsingissä asuva kirjailija.
Paul-Erik Haataja muutti Kiuruvedeltä Helsinkiin 1965. Hän työskenteli OTK:n keskuslaboratoriossa viidentoista vuoden ajan, lisäksi hän on toiminut valokuvaajana. Hän jättäytyi vapaaksi kirjailijaksi 1990-luvun alussa.
Haataja päätti jo alle kouluikäisenä, että hänestä tulee kirjailija. Seitsemäntoistavuotiaana hän sai päähänsä ryhtyä dekkarikirjailijaksi. Sitä ennen hän päätti kuitenkin selvittää, millainen on hyvä rikosromaani, ja luki Dostojevskin "Rikoksen ja rangaistuksen". Teoksen luettuaan Haataja hautasi suunnitelmansa ja kirjoitti runokokoelman, jonka kustantaja kuitenkin palautti.
Haataja oli jo neljäkymmentävuotias, kun hän vihdoin täytti unelmansa ja kirjoitti esikoisteoksensa "Nuori, kaunis ja kuollut". Kriitikot vertasivat Haatajaa Georges Simenoniin, joka onkin yksi kirjailijan esikuvista. Kirjallisuudentutkija Liisi Huhtala on määritellyt Haatajan teokset rikosaiheisiksi romaaneiksi niiden vahvan kaunokirjallisen otteen vuoksi.
Haataja on kirjoittanut kaksitoista rikosromaania. Lähes kaikissa teoksissa rikoksia tutkii komisario Armas Tammelinin tutkimusryhmä. Tammelin on 60-vuotias, raihnainen, sydänvikainen oluenystävä, joka inhoaa lapsia. Kirjojen tapahtumat sijoittuvat pääosin Helsinkiin.
Vuonna 1987 ilmestynyt "Häkkilinnut" sai Suomen dekkariseuran Vuoden johtolanka -palkinnon. Siitä on tehty myös tv-elokuva. "Viimeisestä juoksusta" puolestaan tehtiin radiokuunnelma.
”Haataja hallitsee kertojanotteellaan kollektiivisen poliisiromaanin tekniikkaa. Hänellä on myös taitoa rakentaa draamallisia kohtauksia, jotka usein laukeavat koomisina tilanteina. Huumori tulee esille myös dialogissa, joka psykologisen kuvauksen ohella on tyypillistä tekijälle. Romaanin juoni on huolellisesti laadittu ja realistinen”, sanotaan Vuoden johtolanka -palkinnon perusteluissa.
Markku Ropponen
Markku Tapani Ropponen (s. 12. helmikuuta 1955 Lappeenranta) on suomalainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten rikosromaaneistaan, mutta hän on julkaissut myös muita romaaneja sekä novelleja ja runoja.
Ropponen on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti ja kirjastonhoitaja. Hän työskenteli yli 30 vuotta Jyväskylän kaupunginkirjastossa ennen ryhtymistään vapaaksi kirjailijaksi. Hän on osuuskuntamuotoisen Crime Time -kustantamon perustajajäsen.
Ropposen runoja julkaistiin kolmessa antologiassa 1980-luvulla. Hän voitti Nuoren Voiman Liiton kirjoituskilpailun runosarjan 1985 ja Lahden Runomaratonin 1986. Hänen ensimmäinen rikosromaaninsa "Pronssijuhlat" ilmestyi vuonna 1990 saaden hyvän vastaanoton sekä lukijoilta että kriitikoilta. Siitä on tehty myös radiokuunnelma. Esikoisteoksen jälkeen Ropposelta ilmestyi 1990-luvulla dekkareita tiheään tahtiin. Kirjat eivät muodostaneet sarjaa siten, että niissä olisi ollut sama henkilö pääosassa, vaan olivat yksittäisiä kertomuksia. Ne eivät yleensä sijoittuneet mihinkään nimeltä mainittuun kaupunkiin, vaikka kaupunkimiljöö usein muistuttikin Ropposen kotikaupunkia Jyväskylää. Pienen tauon jälkeen Ropponen palasi dekkareiden pariin 2000-luvulla. Kirjojen päähenkilönä on yksityisetsivä Otto Kuhala, jonka kotipaikka on Jyväskylä. Jyväskyläläisyys ja laajemmin keskisuomalaisuus näkyy selvästi Ropposen teosten miljöökuvauksissa.
Ropponen on saanut teoksistaan useita tunnustuksia. Vuonna 1991 hänelle myönnettiin Suomen dekkariseuran Vuoden johtolanka -palkinto teoksesta "Kuolemanuni". Palkintoperusteluiden mukaan ”Ropposen järjestyksessä toinen dekkari on kielellisesti hallittu ja rakenteellisesti tiivis teos. Leimaa-antavaa sille on huumori, joka tulee esiin niin Ropposen vuolaan vaivattomassa, jopa lyyrisiin mittoihin kurkottavassa kielessä kuin myös juonen lähes absurdeina käänteinä.” Vuonna 1995 Ropponen sai Jyväskylän kaupungin kulttuuripalkinnon, vuonna 1998 valtion kirjallisuustoimikunnan kolmivuotisen apurahan ja vuonna 2001 Keski-Suomen kulttuurirahaston apurahan.
The Art of Drowning
The Art of Drowning on yhdysvaltalaisen punk-yhtye AFI:n viides albumi, joka ilmestyi vuonna 2000. Albumi on tyyliltään hardcore punkia, mutta on muuttunut silti edellisiltä albumeilta popimpaan suuntaan.
Seututie 904
Seututie 904 on Suomen tieverkon osuus Kainuussa. Tie haarautuu seututieltä 900 Kuhmon Hietaperällä Ontojärven rannalla ja kulkee Juonnon ja Koskenmäen kautta kohti Härmänkylää. Siellä tie risteää kantatien 89 kanssa ja ylittää Vartiuksen radan Hyrynsalmen kunnanrajalla. Sieltä tie jatkuu Karhuvaaran ja Kypärävaaran kautta Hyrynsalmelle ja liittyy siellä valtatiehen 5 kaksi kilometriä keskustan eteläpuolella. Tien pituus on 74 kilometriä.
Järjestelykeskus
Järjestelykeskus on valvottu paikka, mihin turvapaikanhakijat vastaanotetaan tai minne rajavartiolaitos luovuttaa turvapaikanhakijat poliisin rekisteröitäviksi, hoidettavaksi ja vastaanottokeskukseen siirrettäväksi odottamaan turvapaikkapäätöksiä. Kansainvälisissä uutisissa vastaavista paikoista käytetään nimitystä hotspot.
Kunta sekä työvoima- ja elinkeinokeskus laativat varautumissuunnitelmaan suuren henkilöjoukon vastaanottamisen järjestämikseksi järjestelykeskuksen.
Kansainvälistä suojelua hakevien määrä kasvoi vuoden 2015 kesästä lähtien Suomessa ennen näkemättömällä tavalla. Valtioneuvosto päätti syyskuussa 2015, että maahantulijat, joiden maahantulon edellytykset ovat epäselvät tai joiden henkilöllisyys on epäselvä, voidaan rekisteröintiä varten toimittaa järjestelykeskukseen. Tornion järjestelykeskus aloitti toimintansa Tornion vanhassa yhteislyseon rakennuksessa 22.9.2015. Tornion järjestelykeskus rekisteröi ajalla syyskuu 2015 - helmikuu 2016 kaikkiaan 16 612 turvapaikanhakijaa. Järjestelykeskus lopetti toimintansa maaliskuussa 2016.
Hannu Vuorio
Hannu Kalevi Vuorio (s. 16. maaliskuuta 1941 Helsinki) on helsinkiläinen kirjailija.
Vuorio on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti. Hän työskenteli 1960-luvulla toimittajana ja kriitikkona sekä julkaisi runoja. Hän laati kirja-arvosteluja muun muassa Ylioppilaslehteen, Kansan Uutisiin ja Pentti Saarikosken johtamaan Aikalainen-lehteen. Hän on tehnyt myös radio- ja tv-käsikirjoituksia. Vuorio toimi parinkymmenen vuoden ajan Suomen kommunistisen puolueen sekä 1980-luvun lopulla Suomen kommunistisen puolueen (yhtenäisyys) järjestötehtävissä, viimeksi SKPy:n tiedotussihteerinä.
Vuorio julkaisi vuonna 1995 esikoisdekkarinsa "Nyman", jonka tapahtumat sijoittuvat hänen lapsuudenmaisemiinsa, Helsingin Kallion kulmille. Kirja menestyi hyvin, se oli ehdolla Helsingin Sanomien vuoden parhaan esikoisteoksen palkinnon saajaksi. Teoksellaan Nyman sai myös Suomen dekkariseuran Vuoden johtolanka -palkinnon. ”Vuorion teoksen ansiona on, että se käyttää kovaksikeitetyn dekkarin perinnettä punoen sen kiinnostavasti veijariromaanin traditioon. Teos näyttää, että nokkela ja vakuuttava rikosjuoni voidaan kutoa arkiseen ympäristöön; kotimainen jännäri voi olla kovaksikeitetty ilman kliseitä”, sanotaan palkinnon perusteluissa.
Vuorion kirjoista peilautuvat monet yhteiskunnalliset ilmiöt huumeiden käytöstä rasismiin. Vuorio onkin sanonut, että enemmän kuin DNA-tutkimukset häntä kiinnostavat yhteiskunta sekä ihmisten elämä ja ajattelu. Hän viljelee teoksissaan elävää stadin slangia.
Vuorion teos "Aviorikosromaani" (2005) ei muusta tuotannosta poiketen ole dekkari vaan romaani suhteen päättymisestä ja miehestä, joka etsii omaa paikkaansa elämässä.
Jokikylä (Ristijärvi)
Jokikylä on kylä Ristijärvellä, Kainuussa, Emäjoen varrella. Valtatie 5 ja Kontiomäen–Ämmänsaaren rautatie kulkevat Jokikylän läpi. Jokikylästä on noin kahdeksan kilometriä Ristijärvelle ja noin 17 kilometriä Hyrynsalmelle.
Jokikylä
Jokikylä voi tarkoittaa:
Monica Hughes
Monica Hughes (Monica Enid Dickens Strallon) O.C. (3. marraskuuta 1925, Liverpool, Englanti – 7. maaliskuuta 2003, Edmonton, Kanada) oli kanadalainen kirjailija. Hän kirjoitti suosittuja tieteiskirjoja lapsille ja nuorille, ja voitti mm. "Vicky Metcalf Award"-palkinnon vuonna 1981, "Canada Council Children's Literature Award"-palkinnon vuosina 1982 ja 1983 sekä "Phoenix Award"-palkinnon vuonna 2000. Häneltä on suomennettu ainakin seuraavat kirjat: Tiikeri-sarjan "Uhka syvyyksistä" ja "Kolme K, kaupungin valtias" sekä Arkki 1-sarjan "Tietokoneen vangit" (WS 1986) ja "Uniensieppaaja" (WS 1990).
Fritsu
Fritsu on slangisana, joka tarkoittaa suudelman imujälkeä esimerkiksi kaulassa. Ruhjevamma syntyy iholle, kun pitkittynyt imu rikkoo ohuet hiussuonet. Fritsun katoamisaika vaihtelee päivästä aina jopa viikkoon asti. Katoamista voi nopeuttaa mustelmien hoitoon tarkoitetuilla voiteilla. Fritsusta voi yrittää päästä eroon hieromalla ja painelemalla sitä varovasti verenkierron vilkastuttamiseksi alueella. Viulistit saavat välillä soittaessaan kaulaansa fritsua muistuttavan mustelman.
Laajalti levinneen käsityksen mukaan sana ”fritsu” tulisi saksalaisten sotilaiden yleisestä Fritz-etunimestä ja olisi levinnyt Suomeen kansalaissotaan tulleiden saksalaissotilaiden mukana. Sana on kuitenkin tätä vanhempi, sillä sen variaatiota fritsari on käytetty jo 1900-luvun alussa. Se on johdettu suomeen alkujaan ruotsin sanasta frimärke, joka tarkoittaa postimerkkiä.
Fritsujen vanhempi nimitys on ”huunpurema”. Kansanperinteen mukaan Huu on yöllä liikkuva mystinen olento, joka imee nuorten naisten kauloja.
Iijärvi
Iijärvi voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Six Flags Great Adventure
Six Flags Great Adventure on 1. heinäkuuta 1974 avautunut Six Flags -huvipuistoketjun omistama huvipuisto, joka sijaitsee Jacksonin kaupungissa New Jerseyssä Yhdysvalloissa, 119 kilometriä New Yorkista, 108 kilometriä Newarkista, 96 kilometriä Philadelphiasta. Puisto koostuu huvipuistoalueesta, Wild Safari -nimisestä safarialueesta sekä vesipuistosta nimeltä Hurricane Harbor. Six Flags Great Adventure tunnetaan parhaiten hienoista ja värikkäistä vuoristoradoistaan, joita ovat esimerkiksi "Nitro", "Medusa", "Great American Scream Machine", ennätystenrikkoja "Kingda Ka" sekä täysin uusi puinen vuoristorata "El Toro". Kingda Kan sanotaan olevan maailman korkein vuoristorata, sillä sen korkein kohta on 140 metrin korkeudessa.Guinnessin ennätysten kirjan mukaan Six Flags Great Adventuressa on eniten laitteita maailmassa, peräti 72 kappaletta.
Pesiökylän rautatieasema
Pesiökylän rautatieasema () sijaitsee Pesiökylässä Suomussalmen kunnassa Kainuussa rataosalla . Liikennepaikan etäisyys Helsingin asemalta on 732,8 ratakilometriä mitattuna Pieksämäen ja Iisalmen asemien kautta.
Liikennepaikka on miehittämätön, ja liikenteen ohjaus tapahtuu Oulun rautatieasemalta käsin. Pesiökylässä ei ole turvalaitteita, vaan liikenteenhoito perustuu radiolla junille annettaviin liikkumislupiin.
Pesiökylässä on kolme raidetta. Entinen Taivalkosken suunnan pääraide toimii kuormaus- ja väistöraiteena, ja raide 2 toimii läpikulkuraiteena Ämmänsaaren suuntaan. Lisäksi ratapihan länsilaidalla on lyhyt kuormausraide.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle 16. syyskuuta 1955. Henkilöliikenne lakkautettiin 15. heinäkuuta 1982, jolloin myös liikennepaikka lakkautettiin väliaikaisesti. Se otettiin kuitenkin uudelleen kaupallisen tavaraliikenteen käyttöön 17.11.1988, ja kaupallinen tavaraliikenne jatkui aina 1. helmikuuta 1999 saakka.
1. heinäkuuta 2004 saakka Pesiökylä oli risteysasema, jossa Kontiomäen–Taivalkosken radasta haarautui sivurata Suomussalmen Ämmänsaareen. Tuolloin rataosan Pesiökylä–Taivalkoski kunnossapito lopetettiin ja se suljettiin liikenteeltä. Tätä seurasi hyvin pian myös Pesiökylän ratapihan supistaminen. Liikennepaikan opastimet oli sammutettu jo aiemmin ja korvattu liikennepaikkamerkeillä.
Rautatien vesitornin vierellä seisoi aikaisemmin muistomerkkiveturi, Tk3-sarjan höyryveturi numero 1152. Veturi siirrettiin Ämmänsaareen seututie 892:n ja Jalonkadun risteykseen 28. heinäkuuta 2009.
Pesiökylän asemarakennus on valmistunut 1951 ja sen pinta-ala on 203 m². Asema-alueeseen kuuluvat myös kellari, pumppuhuone, halkovaja, sauna ja vesitorni
Samuel Barlay
Samuel Barlay (s. 15. syyskuuta 1986) on sierraleonelainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Veikkausliigassa IFK Mariehamnin joukkueessa sekä Ruotsin Allsvenskanissa Malmö FF:n joukkueessa. Barlayn kasvattajaseura on East End Lions ja hän on edustanut myös Örgryte IS:ää.
Barlay on edustanut kotimaataan Sierra Leonea maajoukkuetasolla useaan otteeseen, suurimpana meriittinään kapteenin rooli vuoden 2003 alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Suomessa.
Krazy Kat
Krazy Kat on George Herrimanin luoma sarjakuva, joka ilmestyi yhdysvaltalaisissa sanomalehdissä vuosina 1913–1944. Sitä pidetään nykyään kulttiklassikkona, joka vei sarjakuvataiteen ilmaisuvoiman äärimmilleen.
Krazy Katin alati toistuvassa teemassa hiiri paiskaa kissaa tiilellä, kissa huokaisee onnellisena ja hiiri tokaisee "hullu kissa". Tämän teeman jatkuvasti kehittyvä variointi, kuvien unenomainen maailma ja runollinen sanankäyttö ovat tehneet sarjakuvasta yhden alansa arvostetuimmista. Etenkin sivunkokoisia sunnuntaisarjoja pidetään taiteellisesti ansiokkaina.
Krazy Katin hahmot seikkailevat Coconinon piirikunnassa, Arizonassa. Sen maisemissa voi nähdä myös muotoja Monument Valleystä.
Krazy Katista on tehty myös piirrettyjä lyhytelokuvia. Niitä teki Bray Productions 1920-luvulla, Screen Gems 1930-luvulla ja Famous Studios ja Rembrandt Films 1960-luvulla. Levittäjinä olivat Paramount ja Columbia. Suomenkielisessä dubbauksessa toimi Golden Voice Krazy Kat -videokaseteissa.
Suomeksi Krazy Kat -sarjakuvaa on julkaissut Kustannus Oy Jalava. Suomalaiset albumit ovat toimittaneet ja suomentaneet Soile ja Heikki Kaukoranta.
Marko Tuulola
Marko Tuulola (s. 7. helmikuuta 1971 Hämeenlinna) on uransa lopettanut suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän päätti mittavan uransa kauteen 2013–2014 Hämeenlinnan Pallokerhossa. Tuulola on SM-liigan menestyneimpiä pelaajia kymmenellä mitalillaan. Hän on myös vanhimpia liigassa pelanneita pelaajia.
Tuulola on Hämeenlinnan Tiikerien kasvatti. Tuulola aloitti liigauransa Hämeenlinnan Pallokerhossa kaudella 1989–1990. Ensimmäisillä liigakausillaan nuori puolustaja ei vielä vakuuttanut taidoillaan, vaan keskittyi yksinkertaiseen peruspeliin. Kaudella 1992–1993 HPK oli panostanut joukkueeseensa ja Tuulola oli mukana voittamassa HPK:n ensimmäistä hopeamitalia SM-liigasta.
Kaudet 1993–1995 Tuulola pelasi Rauman Lukossa, jossa hän teki uudet piste-ennätyksensä. Etenkin jälkimmäisellä Lukko-kaudellaan Tuulola vakiinnutti itsensä hyvänä liigapuolustajana. Lukosta Tuulola siirtyi kovalla rahasummalla Jokereihin, jossa pelasi kolme kautta. Kausilla 1995–1996 ja 1996–1997 Jokerit voitti Suomen-mestaruuden ja Tuulola kehitti hyökkäyspääntaitojaan, vaikka sai kritiikkiäkin osakseen. Kaudella 1997–1998 Tuulola teki piste-ennätyksensä, 23 pistettä, ja voitti vielä pronssia.
Ruotsiin Tuulola siirtyi kesällä 1998. Brynäsissä hän nousi Elitserienin huippupakkien joukkoon. Tuulola pelasi Brynäsissä kolme kautta ja etenkin jälkimmäisillä kausillaan häntä pidettiin yhtenä Elitserienin parhaimmista pakeista. Toinen Brynäs-kausi toi myös Ruotsin-mestaruuden. Tuulola palasi kaudeksi 2001–2002 Suomeen ja HPK:oon perhesyiden takia. HPK:ssa Tuulola teki heti ensimmäisellä kaudellaan uuden piste-ennätyksensä 40 pistettä, jonka rikkoi vielä toisella kaudellaan. Molemmat kaudet toivat lisäksi SM-pronssia. Tuulola palkittiin kauden 2001–2002 Matti Keinonen -palkinnolla SM-liigan tehopelaajana. Kaudella 2002–2003 Tuulola valittiin SM-liigan parhaaksi puolustajaksi ja nimettiin toistamiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2004–2005 Tuulola siirtyi Sveitsin liigan Rapperswil-Jonaan. Sveitsissä hän pelasi kaksi kautta ja palasi Jokereihin kaudeksi 2006–2007. Keväällä 2007 Jokerit voitti SM-hopeaa. Kaudella 2007–2008 Tuulola ylsi ensimmäisenä SM-liiga-pelaajana 100 pudotuspeliotteluun. Keväällä 2008 Tuulola teki kahden vuoden sopimuksen HPK:n kanssa. Tuulolan viimeinen kausi 2013–2014 päättyi puolivälieriin Kärppiä vastaan.
Tuulolalla on HPK:n seuraennätykset pelatuissa otteluissa (587) ja pisteissä (255). SM-liigan kaikkien aikojen ottelutilastoissa hän on runkosarjan osalta kolmantena (942 ottelua) ja pudotuspeleissä toisena (153 ottelua). Viimeisellä kaudellaan hän nousi liigapuolustajien kaikkien aikojen syöttötilaston kärkeen.
Tuulola nousi maajoukkueeseen ensimmäisen kerran Jokerit-vuosina 1995–1998, mutta ei ollut vielä kertaakaan lähellä arvokisapaikkaa. Vakituisesti maajoukkueeseen Tuulola kuului Brynäsissä pelatessaan.
MM-debyyttinsä Tuulola teki 2002 Göteborgissa, kun hänen kisapassinsa leimattiin kesken turnauksen mahdollisten NHL-vahvistusten kieltäydyttä kisakutsusta. Tuulola oli vahvoilla vuoden 2003 kisoihin, mutta jäi ilman paikkaa turnauksesta loukattuaan olkapäänsä harjoitusottelussa.
Pierluigi Martini
Pierluigi Martini (s. 23. huhtikuuta 1961 Ravenna, Italia) on italialainen kilpa-autoilija. Hän ajoi Formula 1 -sarjassa vuosina 1984–1985 ja 1988–1995. Martini voitti vuonna 1999 Le Mansin 24 tunnin ajon Yannick Dalmasin ja Joachim Winkelhockin kanssa.
Pierluigi Martini pitää hallussaan yhtä F1-sarjan vähiten tavoitelluista ennätyksistä: hänellä on kaikkein eniten GP-startteja (118 kisaa; oikeastaan 124, sillä hän karsiutui kuudesta kilpailusta) ilman ainuttakaan palkintosijoitusta. Hän on parhaimmillaan yltänyt osakilpailussa neljänneksi (San Marinon GP 1991 ja Portugalin GP 1991). MM-pisteitä hän keräsi kymmenen kautta kestäneellä F1-urallaan yhteensä 18.
Martini oli aikanaan lupaava kuljettaja mm. Euroopan Formula 3 -sarjassa, jonka hän voitti 1983. Formula ykkösiä hän pääsi kokeilemaan 1984, jolloin hän ajoi yhden osakilpailun Tolemanilla. Seuraavaksi vuodeksi hänet palkattiin Minardille. Debyyttikausi sujui kuitenkin sen verran nihkeästi, että "Piero" passitettiin kahdeksi vuodeksi Formula 3000 -sarjaan hankkimaan lisää kokemusta.
Martini teki paluun ykkösiin 1988. Hänen kohtalokseen tuli ajaa edelleen pikkutalleissa, Minardilla ja Dallaralla, joiden autoilla ei juuri ollut menestymisen mahdollisuuksia. Tosin Martinin tallitoveri kaudelta 1992, Jyrki Järvilehto, onnistui nappaamaan yhden kolmossijan Dallarallaan. Sitä paitsi Minardikaan ei ollut takavuosina lähimainkaan yhtä hidas kuin 2000-luvulla: Martini ehti ajokillaan kerran peräti toiseen lähtöruutuun (USA:n GP 1990) ja kerran kolmanteen ruutuun (Australian GP 1989).
F1-uran jälkeen Martini siirtyi urheiluautoihin. Hänen autokuntansa voitti Le Mansin 24 tunnin ajon 1999. Voittaja-BMW:n ratissa vuorotteli Martinin lisäksi kaksi muuta F1:ssä vaatimattomasti menestynyttä kuljettajaa, Yannick Dalmas ja Joachim Winkelhock.
Minka (malli)
Minka (s. 7. syyskuuta 1970, Soul) on eteläkorealaissyntyinen valokuvamalli, striptease-esiintyjä ja pornoelokuvien näyttelijä.
Minka muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1993 tennisvalmentajaksi, muttei saanut tarvittavaa lisenssiä huonon kielitaitonsa vuoksi. Erään ottelun jälkeen hänen pelaajaparinsa kiinnitti suihkussa huomiota pelikaverinsa vartaloon ja ehdotti työskentelyä alastonmallina.
Minka lähetti kuvansa pornoelokuvien ohjaajana tunnetulle John Grahamille Englantiin. Kahden viikon kuluttua hän sai matkaliput ja lensi saarivaltioon Grahamin luokse. Englannissa Minka kokeili striptease-esiintyjän. John Graham otti yhteyttä Universal Entertainment -yhtiöön.
Yhdysvaltoihin palattuaan Minka sai tarjouksia strippiklubeilta ympäri maata. Minkasta tuli isorintaisista malleistaan tunnetun amerikkalaisen "Score"-lehden kautta historian toiseksi valokuvatuin malli.
Minka pornoelokuvauran aloitti vuonna 1994 elokuva "Duke of Knockers 2". Noihin aikoihin hän matkusteli paljon erityisesti Englannissa. Hän työskenteli myös "Scoren" valokuvamallina. Minka on myös elokuvien tuottaja. Pääasiassa hänen tuottamansa elokuvat ovat saatavilla vain tähden omalta kotisivulta. Nykyisin hän asuu Las Vegasissa.
Minkalla on poikkeuksellisen suuret rinnat. Aasialaisnaisista kenelläkään koko maailmassa ei tiettävästi liene yhtä suuria rintoja. Minka on ainakin epävirallisesti isorintaisin aasialaisnainen.
Minkan rinnat eivät ole silikonia, vaan ne sisältävät polypropyleenia. Polypropyleeni on kestävää ja siksi rintojen kokoa voidaan kasvattaa enemmän kuin perinteisellä silikonilla. Minkan kotisivuilla tähden kuppikoon kerrotaan olevan 44KK ja Minkan itsensä mukaan niiden kappalekohtainen paino on noin 6 kg.
Minka on esiintynyt lukuisten televisio-ohjelmien vieraana, muun muassa Conan O'Brienin talk show -ohjelmassa.
Paljakka (vaara Hyrynsalmella)
Paljakka on 384 metriä korkea vaara Kainuussa. Se sijaitsee Hyrynsalmen ja Puolangan kuntien rajalla, korkein kohta on Hyrynsalmen puolella. Alueen metsä on pääasiassa vanhaa kuusimetsää. Kuusiin kertyy talvella runsaasti tykkylunta. Paljakantie kulkee Hyrynsalmella vaaran jyrkän pohjoisrinteen, Jyrkäntörmän, kautta. Mäen jyrkkyys on 17 % Paljakalla sijaitsee myös luonnonpuisto, yleisradiomasto ja Mustarinda-talo.
Paljakan laskettelukeskus ei nimestään huolimatta sijaitse Paljakan vaaralla, vaan Paljakan lähellä sijaitsevan Teeriharjun rinteellä.
Röllit
Röllit ("Agrostis") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva suku, johon kuuluu noin sata lajia. Lajit ovat mätästäviä ja tavallisesti monivuotisia. Kukinto on röyhy.
Suomen luonnossa kasvaa kymmenen röllilajia, minkä lisäksi on tavattu useampia röllilajien risteymiä. Suomen lajeista nurmirölli ("Agrostis capillaris") ja luhtarölli eli koiranrölli ("Agrostis canina") ovat selvästi yleisimmät röllilajit, mutta myös pohjanrölli ("Agrostis mertensii"), rönsyrölli ("Agrostis stolonifera") ja isorölli ("Agrostis gigantea") ovat yleisiä.
Joitakin röllilajeja käytetään nurmikoiden kasvattamiseen, koska ne kestävät hyvin kulutusta ja leikkausta erittäin lyhyeksi. Niillä on myös miellyttävä, syvän vihreä väri. Rönsyrölliä ("Agrostis stolonifera") käytetään yleisesti golfkentillä, erityisesti kenttien viheriöillä.
Jacky Ickx
Jacques Bernard "Jacky" Ickx (s. 1. tammikuuta 1945 Bryssel, Bryssel, Belgia) on belgialainen entinen kilpa-autoilija ja F1-kuljettaja ja samalla menestynein belgialainen. Hän on kuusinkertainen Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja.
Jacky Ickx kuuluu menestyneimpiin F1-kuljettajiin, jotka eivät koskaan ole yltäneet maailmanmestaruuteen. Kahdesti hän oli hopealla; kaudella 1969 Brabhamilla ja 1970 Ferrarilla. Jälkimmäisellä kerralla mestaruuden voitti itävaltalainen Jochen Rindt, joka sai surmansa Italian GP:n harjoituksissa. Ickx menestyi erinomaisesti kolmessa viimeisessä osakilpailussa ja saavutti niissä kaksi voittoa, mutta hävisi lopulta mestaruuden viidellä pisteellä.
Ickx ajoi 13 F1-kautta ja starttasi yhteensä 114 kisaan. Hän saavutti 8 voittoa ja 17 muuta palkintosijaa, 13 paalupaikkaa sekä 14 kilpailun nopeinta kierrosta. MM-pisteitä hän keräsi yhteensä 181. Ickx ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
F1-uransa ohella ja sen jälkeen Ickx kilpaili menestyksellisesti urheiluautoluokissa. Hänen autokuntansa voitti Le Mansin 24 tunnin ajon kuudesti: 1969, 1975, 1976, 1977, 1981 ja 1982. Hän voitti Espanjan tuhannen kilometrin ajon viidesti ja Monzan tuhannen kilometrin ajon kolmasti. Hän voitti myös mm. USA:n CanAm-mestaruuden. Pariisi–Dakar-rallin hän vei nimiinsä 1983. Ennen F1-uraansa hän voitti Euroopan Formula 2 -sarjan mestaruuden 1967. Hän ehti myös voittaa kolme kertaa maansa mestaruuden moottoripyöräilyssä.Lihavoitu merkitsee paalupaikkaa ja "kursivoitu" kilpailun nopeinta kierrosta.
Yhdystie 8890
Yhdystie 8890 on Suomen tieverkon osuus Kainuussa. Tie alkaa Ristijärveltä seututieltä 888 ja kulkee Emäjoen länsipuolta Karpinvaaran ja Oravivaaran kautta Hyrynsalmelle. Tien pituus on noin 24 kilometriä, ja siinä on noin kahdeksan kilometriä pitkä suora, aikoinaan Suomen pisin. Oravivaarassa on Kaunislehdon talomuseo. Yhdystie 8890 on valtatien nro 5 vanha linjaus. Tien varrella Ristijärvellä on Möykkysenjoen museosilta.
Kesämaa (huvipuisto)
Kesämaa on Punkaharjulla Etelä-Savossa sijaitseva huvipuistoalue, joka uudistui täysin kesäksi 2008. Punkaharjun Lomakeskuksen läheisyydessä sijaitsevassa noin kahdeksan hehtaarin laajuisessa puistossa on vesiliukumäkiä, uima-altaita sekä erilaisia puuhapisteitä. Alueella on myös kahvila, grilli, kioskeja, saunoja, peseytymistilat sekä lastenhoito- ja ensiaputilat. Kesämaa on avoinna kesä–elokuussa.
Arijoutsi (nimi)
Arijoutsi on suomalainen, yleensä miehen, etunimi. Se oli almanakassa 1929–49, jolloin nimipäivä oli 4. maaliskuuta. Nimi on esiintynyt Lapin asiakirjoissa jo 1500-luvulla, mutta ei ole sittemmin saavuttanut suurta suosiota.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan vuosina 1900–2009 nimi on annettu noin 115 miehelle ja muutamalle naiselle.
Arijoutsi on alkuperältään joko saamelainen tai suomalais-karjalainen nimi. Sen kantana on teorian mukaan latinalainen nimi Hadrianus, joka merkitsee "adrialainen" ("Adrianmeren rannalta kotoisin oleva"). Samaa kantaa ovat nimet Ari, Atte ja Atro.
Kirjailija Heikki Marttila on käyttänyt nimimerkkiä Arijoutsi.
Heinä (täsmennyssivu)
Heinä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tanssiohjain
Tanssiohjain on peliohjain, jota käytetään tanssipelien pelaamiseen. Tanssiohjaimia on karkeasti kahdenlaisia: joustavia ja kovia. Tanssimatot ovat joustavia tekokuidusta valmistettuja mattoja, kun taas kovissa tanssiohjaimissa (tanssipadi) materiaaleina käytetään lähinnä metallia ja kovia muoveja. Tanssiohjaimissa on yleensä neljästä yhdeksään jaloilla paineltavaa isoa kosketusaluetta. Näiden lisäksi ohjaimessa voi olla toimintonäppäimiä esimerkiksi pelin valikoiden selaamista varten. Arcade-tanssipeleissä käytetään erityisen kestäviksi suunniteltuja kovia tanssipadeja. Kotikäyttöön kovia tanssipadeja valmistavat esimerkiksi Cobalt Flux ja RedOctane.
Roberto Rossellini
Roberto Rossellini (8. toukokuuta 1906 Rooma, Italia – 3. kesäkuuta 1977) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän oli Vittorio de Sican ohella neorealismin suuntaa luoneita ohjaajia.
Rosselini aloitti uransa fasismin kaudella ja ohjasi ensimmäisen pitkän näytelmäelokuvansa vuonna 1941. Toisen maailmansodan jälkeen hän nousi maailmanlaajuiseen kuuluisuuteen neorealistisilla elokuvilla, kuten "Rooma – avoin kaupunki" (1945). Rosselini aloitti yhteistyön näyttelijä Ingrid Bergmanin kanssa 1949. Heidän välilleen syntyi myös rakkaussuhde ja avioliitto, ja koska he molemmat olivat jo naimisissa, tämä aiheutti laajaa paheksuntaa ja myös heidän elokuviensa boikotointia. Vasta myöhemmin heidän yhteiset elokuvansa, kuten "Matka Italiassa" (1954), ovat saaneet arvostusta. Vuoden 1959 elokuva "Kenraali della Rovere" nosti Rosselinin takaisin maineeseen. 1960-luvulla hän teki useita televisioelokuvia, joista "Aurinkokuninkaan valtaannousu" (1966) sai menestystä myös kansainvälisessä teatterilevityksessä. Rosselini ohjasi myös teatterissa ja oopperassa.
Nariqala
Nariqala () on kaksiosainen linnake Georgian pääkaupungissa Tbilisissä. Se sijaitsee jyrkällä kukkulalla. Linnakkeen alemmalla tasolla on Pyhän Nikolauksen kirkko ja kahvila. Linnake perustettiin 300-luvulla "Shuris-tsikhe"-nimisenä ja Daavid Rakentajan johdolla sitä uudistettiin 600-luvulla. Mongolit nimesivät sen "Narin Qalaksi". Vuonna 1827 maanjäristys vahingoitti linnaketta.
Herkko
Herkko on suomalainen miehen etunimi.
Herkko on suomalainen muunnos nimestä "Herman", joka merkitsee 'sotajoukkomiestä', 'sotilasta'.
Suomen almanakassa Herkko on ollut vuodesta 1952 lähtien nykyisellä paikallaan. Suosituimmillaan nimi on ollut 1980–1990-luvuilla.
Vuoden 2009 loppuun mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan Suomessa on kaikkiaan ollut kirjoilla 370 Herkko-nimistä, jotka ovat kaikki miehiä.
Martin Wegelius
Martin Wegelius (10. marraskuuta 1846 Helsinki – 22. maaliskuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, jota voidaan hyvällä syyllä pitää Suomen musikkikasvatuksen isänä.
Wegelius syntyi pietistihenkiseen helsinkiläiseen virkamieskotiin, hänen isänsä oli yliopiston kamreeri Adolf Wilhelm Wegelius ja äitinsä Sofia Charlotta Fredrika Wendell. Adolf Wegeliuksen puoliso vuodesta 1837 oli Hanna Bergroth (k. 1906). Martin Wegelius tuli ylioppilaaksi 1864 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869. Hänen ensimmäinen pianonsoiton opettajansa oli Gabriel Linsén, myöhempiä ruotsalainen Philip Jacobsson ja saksalainen Emil Zech. Valmistuttuaan filosofian maisteriksi hän opiskeli valtion myöntämän stipendin turvin musiikkia Leipzigin konservatoriossa, Wienissä ja Münchenissä.
Helsingin Musiikkiopiston perustajana vuonna 1882, Jean Sibeliuksen opettajana ja Akadeemisen laulukunnan pitkäaikaisenaä johtajana Wegelius oli eittämättä merkittävä musiikkihenkilö. Wegeliuksen oppilaina olivat myös mm. Armas Järnefelt, Toivo Kuula, Erkki Melartin ja Selim Palmgren. Helsingin Musiikkiopistoon, joka on vuodesta 1939 tunnettu nimellä Sibelius-Akatemia, Wegelius pyrki saamaan mahdollisimman monipuolisesti kansainvälisiä vaikutteita ja muokkasi niistä omaperäisen kokonaisuuden. Hän kutsui opiston opettajiksi tunnettuja nuoria ulkomaisiakin kykyjä, mm. italialais-saksalaisen Ferruccio Busonin. Opetustyönsä ohessa Wegelius toimi musiikkikriitikkona "Helsingfors Dagbladissa", konserttipianistina ja Suomalaisen Oopperan kapellimestarina.
Wegelius julkaisi useita pitkään käytössä olleita oppikirjoja sekä omaa opistoaan että kansa- ja oppikoulujen musiikinopetusta varten. Niitä olivat muun muassa. yleisen musiikkiopin oppikirja "Lärobok i allmän musiklära och analys I−II" (1888–1889), säveltapailun oppikirja "Lärobok och läsebok i tonträffning" (1893), sointuopin oppikirja "Kurs i homofon sats" (1897) sekä musiikinhistorian oppikirja "Den västerländska musikens historia" (1893). Kaikki edellä mainitut kirjat ilmestyivät myös suomeksi. Wegelius sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1902 ja hänet kutsuttiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1904. Wegelius valmisteli laajaa tutkielmaa suuresti ihailemastaan Richard Wagnerista mutta ei ehtinyt saada sitä valmiiksi ennen kuolemaansa.
Wegeliuksen ainoa laaja kamarimusiikkiteoksensa on viulusonaatti vuodelta 1876. Hänen tunnetuimpana teoksenaan pidetään yksinlaulua "Karin Månsdotters vaggvisa" Topeliuksen tekstiin. Wegeliuksen sävellyksiä ovat muun muassa seuraavat:
Alkutuotanto
Alkutuotannossa luonnonvaroista valmistetaan perustuotteita ja materiaaleja edelleen jalostettavaksi. Monia tämän sektorin tuotteita käytetään raaka-aineena muilla teollisuudenaloilla. Alkutuotantoon luetaan taloustieteessä kaivostoiminta ja louhinta, kalastus sekä maa- ja metsätalous. Tilastonnissa kaivostoiminta lasketaan kuitenkin kuuluvaksi jalostuksen toimialaan.
Alatornio (Ruotsi)
Alatornio () on Ruotsin entinen kunta. Se yhdistettiin vuonna 1967 Ruotsin suuren kuntauudistuksen yhteydessä Karunkia vastapäätä sijaitsevan Karl Gustav -nimisen kunnan kanssa Haaparantaan. Kunta sijaitsi Tornionjoen alajuoksulla, ja siellä asuu yhä runsaasti meänkielistä väestöä.
Ruotsin Alatorniolta oli syntyisin muun muassa näyttelijä Ragnvi Lindbladh.
Eturistisiteen vamma
Eturistisiteen vamma tarkoittaa polven eturistisiteen repeämistä. Vamma on melko yleinen, urheiluharrastuksista yleisimmin saatava vaiva. Vamma aiheutuu useimmiten kaatuessa, jolloin kiertyminen ja vääntyminen aiheuttaa eturistisiteen katkeamisen. Vamman taustalla ovat myös ihmisen oman sidekudoksen ominaisuudet, jotka vaikuttavat eturistisiteen repeämistodennäköisyyteen. Naisilla eturistiside on jonkin verran heikompi kuin miehillä, ja ikä heikentää sidekudoksia. Eturistisiteen repeämä voidaan hoitaa leikkauksella, jonka jälkeen käydään muutamassa jälkikontrollissa ja fysioterapiassa. Joskus konservatiivinenkin hoito riittää, varsinkin jos ei harrasteta pallopelejä tai muita nopeita jalkojen suunnanvaihtoja vaativia urheilulajeja. Leikkauksen jälkeiseen toipumiseen menee ainakin puoli vuotta, ennen kuin vaativampaa liikuntaa voi harrastaa.Hoito aloitetaan kyynärsauvoilla, kylmäpusseilla ja kipulääkityksellä. Myöhemmin mennään leikkaukseen, tosin ennen sitä on pidettävä huolta reisilihaksen ja koukistajien voimista. Leikkauksen jälkeen jatketaan kuntoutusjaksolla, joka sisältää muun muassa reisilihasharjoitteita. Kuntoutusjakson tavoite on asentotunnon ja voiman palautus jalkaan.
Derek Bell
Derek Reginald Bell (s. 31. lokakuuta 1941, Pinner, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen entinen kilpa-autoilija. Hän ajoi F1-sarjassa vuosina 1968–1972 ja 1974. Bell voitti Le Mansin 24 tunnin ajon viisi kertaa.
Derek Bell kilpaili 1960-luvun lopulla Formula 3 ja Formula 2 -sarjoissa menestyksellä, joka sai F1:n tallit kiinnostumaan hänestä. Bell palkattiin 1968 Ferrarille ajamaan kaksi GP:tä ja 1969 McLarenille, jossa hän ajoi yhden osakilpailun. Nämä kisat päättyivät kuitenkin keskeytykseen. Bell ylsi kuusi kautta ja 9 GP:tä kestäneellä F1-urallaan pisteille vain kerran: hän sai kuudennesta sijastaan yhden pisteen USA:n GP:ssä 1970. Lisäksi hän sijoittui 11:nneksi Saksan GP:ssä 1994. Kaikki muut yritykset päättyivät keskeytykseen ennen ruutulippua.
Paremmin kuin F1:ssä Bell pärjäsi urheiluautoluokissa. Hän muun muassa voitti Le Mansin 24 tunnin ajon viisi kertaa (vuosina 1975, 1981, 1982, 1986 ja 1987), niistä kolmesti formulatähti Jacky Ickxin kanssa. Ickx/Bell muistetaankin yhtenä autourheilun legendaarisimmista ajajapareista. Daytonan 24 tunnin ajon voittaneessa autokunnassa Bell oli mukana kolme kertaa (1986, 1987 ja 1989).
Aktiivikautensa jälkeen Derek Bell muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän loi uran autokilpailujen tv-kommentaattorina.
Sobhuza II
Sobhuza II (22. heinäkuuta 1899 – 21. elokuuta 1982) oli Swazimaan 3. kuningas.
Sobhuza II oli Ngwane V:n poika, joka peri vallan alle viiden kuukauden ikäisenä isänsä kuoltua. Sobhuza II:n isoäiti toimi kuitenkin vuoteen 1921 asti maan todellisena hallitsijana. 22. joulukuuta 1921 Sobhuza nimitettiin Swazien perustuslailliseksi hallitsijaksi - tuohon aikaan Swazimaa oli Britannian alusmaa.
Vuosina 1967-1968 Swazimaa itsenäistyi perustuslailliseksi monarkiaksi, jolla oli vaaleilla valittava lainsäädäntöelin. Viisi vuotta myöhemmin 1973 Sobhuza käytti yksityisarmeijaansa vallankaappaukseen, kaatoi perustuslain, hajotti parlamentin, kielsi puoueet ja julistautui yksinvaltiaaksi. Vuonna 1979 perustettiin uusi parlamentti (Libandla), mutta sen rooli oli lähinnä neuvoa antava.
Sobhuza menestyi poliittisten ja sukulaisuussuhteiden kautta. Noin 70 avioliiton kautta hän yhdisti useimmat merkittävät suvut omaan klaaniinsa. Arviot hänen lastensa määrästä vaihtelevat 67:stä yli viiteensataan. Swazimaan kansallisen komission mukaan vaimoja oli 70 ja jälkeläisiä 210. Kuninkaan kuollessa elossa oli noin sata lasta ja tuhat lastenlasta. Jälkeläisten suuri määrä johti kiistoihin seuraajasta hänen kuoltuaan vuonna 1982. Vasta vuonna 1986 vahvistettiin, että yksi hänen pojistaan, Mswati III peri vallan.
Sobhuza hallitsi maata yli 60 vuotta (1921–1982), mikä on pisin hallitsijakausi Swazimaassa. Hän oli kuningas joulukuusta 1899 elokuuhun 1982, yli 82 vuoden ajan eli pidempään kuin yksikään toinen monarkki maailmassa.
Eilenbergin–Steenrodin aksioomat
Eilenbergin–Steenrodin aksioomat ovat kokoelma ominaisuuksia, jotka topologisten avaruuksien tutkimiseen käytettävien homologiateorioiden on toteutettava. Nämä ominaisuudet toteuttavat teoriat tuottavat samat keskeiset tulokset ja samat homologiset ominaisuudet samoille topologisille avaruuksille.
Aksioomien tuoma hyöty on kahtalainen: Ennen kuin Samuel Eilenberg ja Norman Steenrod tunnistivat ja kokosivat aksioomat, erilaisia homologiateorioita oli paljon, eikä perusteellisesti ymmärretty miksi ne tuottavat samat tulokset. Toisaalta erilaisia teorioita (kuten simpleksihomologia, singulaarinen homologia ja Čechin homologia) tarvitaan koska kaikkia topologisia avaruuksia ei voida - eikä kannata - analysoida samoilla homologiateorioilla, ja aksioomien toteutuminen takaa että jos jokin avaruus voidaan analysoida kahdella eri homologiateorialla, ne tuottavat samat tulokset.
Aksioomat koskevat topologisten avaruuksien pareja formula_1 joissa formula_2 on formula_3:n aliavaruus, sekä perhettä funktoreita formula_4, jotka liittävät kuhunkin pariin perheen Abelin ryhmiä (nämä ovat parin homologiaryhmät). Lisäksi se koskee reunahomomorfismien indusoimia kuvauksia formula_5. Homologiaryhmät käytännössä lasketaan reunahomomorfismeista, mutta tässä yleisessä yhteydessä niitä ei ilmaista suoraan vaan em. kuvauksella.
Sudenpennut
Sudenpennut () on Aku Ankka -sarjakuvissa seikkaileva ankkalinnalainen partioryhmä, johon Akun Ankan holhokit, Tupu, Hupu ja Lupu, kuuluvat. Sudenpentujen oppaana toimii kaiken mahdollisen tiedon sisältävä "Sudenpentujen käsikirja". Sudenpentujen käsikirjaa ei kuitenkaan järjestön periaatteiden mukaan saa käyttää oman edun tavoitteluun, kuten kadonneiden aarteiden etsimiseen. Käsikirjaa ei myöskään myydä sudenpentuihin kuulumattomille.
Don Rosan mukaan ensimmäinen sudenpentu oli Pietari Peloton. Sudenpentujen partiojärjestön perusti Tupun, Hupun ja Lupun iso-iso-isoisä Kornelius Ankanpää, Ankkalinnan perustajan Julle Ankanpään poika ja Mummo Ankan isä. Don Rosan tarinan "Kadonneen kirjaston vartijat" mukaan Sudenpentujen todellinen perustaja oli Kleopatra.
Sudenpennuille on tyypillistä jakaa runsaasti arvomerkkejä ansiokkaasta ja epäitsekkäästä toiminnasta. Sudenpentujen ohjaajilla on erityisiä kunnianimiä, jotka ovat lyhenteitä pidemmistä henkilön ominaisuuksien kuvauksista. Esimerkiksi "Aku Ankka" -lehden numerossa 44 vuodelta 2003 on Sudenpentumuseon avaajan arvonimeksi ilmoitettu H.U.P.S.A.K.K.O (Höyli, Uuttera, Pistämätön Seuramies, Armoton Kättelijä ja Kerkeä Ovimikko).
Vegavis
Vegavis iaai on sukupuuttoon kuollut lintulaji, joka eli liitukaudella Etelämantereella. Se kuului sorsalintujen lahkoon. Nykyajan linnuista "Vegavis" muistuttaa eniten sorsia ja hanhia, mutta sitä ei pidetä niiden suorana edeltäjänä.
"Vegaviksen" fossiili löydettiin vuonna 1992 Vegan saarelta Etelämantereen rannikolla. Löytö julkaistiin vasta vuonna 2005 perusteellisten magneettikuvausten jälkeen.
Lajin löytymistä pidetään ensimmäisenä konkreettisena todisteena siitä, että jo mesotsooisella ajalla linnut olivat jakautuneet ainakin joidenkin nykyisten lajiryhmien edeltäjiin, jotka selvisivät 65 miljoonan vuoden takaisesta joukkosukupuutosta.
Jarmo
Jarmo on suomalainen miehen etunimi. Jarmon nimipäivä on 26. kesäkuuta, jolloin on myös Jarkon, Jorman, Jeren, Jeremiaksen ja Jarnon nimipäivä. Ortodoksisessa kalenterissa Jarmon nimipäivä on 26. heinäkuuta. Jarmoja oli ollut Suomessa vuoden 2012 loppuun mennessä noin 24 750.
Nimen Jarmo keksi rovasti E. Johansson-Kaila. Hän johti sen tuolloin jo tunnetusta Jorma-nimestä. Hän piti sitä vähemmän jyrkkäsointuisena nimenä kuin Jormaa ja antoi sen pojalleen vuonna 1899. Suomen ortodoksinen kalenteri yhdistää Jarmon Hermolaokseen.
Kompleksinen ulottuvuus
Matematiikassa kompleksinen ulottuvuus tarkoittaa tavallisesti kompleksisen moniston "M" tai algebrallisen variston "V" ominaisuutta. Jos kompleksiulottuvuus on "d", reaaliulottuvuus on 2"d". Tällöin sileän moniston "M" ulottuvuus on 2"d" ja lähtien mistä hyvänsä singulaarisista pisteistä "V" on myös sileä monisto ulottuvuudeltaan 2"d".
Sama pätee myös kodimensioon. Esimerkiksi sileä kompleksinen hyperpinta on "n"-ulotteisessa kompleksisessa projektiivisessa avaruudessa 2("n" − 1)-ulotteinen monisto. Kompleksinen hypertaso ei erottele kompleksista projektiivista avaruutta kahdeksi komponentiksi, koska sen kodimensio on 2.
Tuhatvuotinen valtakunta
Tuhatvuotinen valtakunta voi tarkoittaa: