Väinö Voipio -palkinto
Väinö Voipio -palkinto on Vapaa-ajattelijain liiton myöntämä palkinto. Se on nimetty liiton entisen puheenjohtajan, tuomari ja kirjailija Väinö Voipion mukaan. Ensimmäinen palkinto myönnettiin neurologian professori Jorma Palolle Voipion syntymäpäivänä 12. joulukuuta 1993. Palkinnon tarkoitus on antaa julkista tunnustusta henkilölle, joka on myönteisellä tavalla tuonut esille humanistista elämänasennetta, puolustanut tieteellistä todellisuuskäsitystä ja edistänyt yhteiskunnan uskontoriippumattomuutta.
Väinö Voipio -palkinnon ovat saaneet seuraavat henkilöt tai tahot: Neurologian professori Jorma Palo kirjoitti tieteellisen tuotantonsa lisäksi myös yleistajuisia kirjoituksia lääketieteestä ja etiikasta. Vapaa-ajattelijoiden mukaan Palon kirjoista parhaiten humanistista etiikkaa tuovat esille "Saanko elää, saanko kuolla: Hoidon rajat" (1992) sekä palkinnon myöntämisen jälkeen kirjoitettu "Sängyssä vai kylppärissä: Arjen etiikkaa" (1996).
"Helsingin Sanomien" entinen päätoimittaja Simopekka Nortamo sai palkinnon 1994. Vapaa-ajattelijoiden mielestä Nortamon humanistinen maailmankatsomus näyttäytyi Helsingin Sanomien kolumneissa. Nortamo on ollut aina vankkumaton ajattelun ja ilmaisun vapauden puolustaja. Hän sai ensimmäisenä Suomen Journalistiliiton myöntämän sananvapauden palkinnon 1971.
Kari Cantell palkittiin vuonna 1997 kirjasta "Tiedemiehen mietteitä uskosta". Vuoden 1995 palkinnon sai Prometheus-leirin tuki ry:n puheenjohtaja Eino Huotari.
Jussi Pikkusaari sai palkinnon ”työstä auktoriteettiuskosta vapaan, järkeä, kokemusta ja tieteellistä ajattelua arvostavan ajattelutavan edistämiseksi sekä toiminnasta humanistisen elämänasenteen puolesta”. Pikkusaari väitteli filosofian tohtoriksi Oulun yliopistossa vuonna 1998. Väitöskirja käsitteli Suomen evankelisluterilaisen kirkon ja Suomen sosialidemokraattisen puolueen suhteita ja oli nimeltään "Vaikea vapaus: Sosialidemokratian häviö kirkolle 1850-luvulta 1920-luvulle käydyssä Suomen kulttuuritaistelussa."
Vuonna 1999 palkinnon sai filosofian maisteri Anneli Aurejärvi-Karjalainen uskonnoista vapaan tapakulttuurin edistämisestä. Hänen julkaisemansa kirja "Perheen omat juhlat: Siviiliseremoniat häistä hautajaisiin" (1999) on ensimmäinen kattava suomenkielinen teos aiheesta. Samana vuonna hänen johdollaan perustettiin Pro-seremoniat-yritys, joka on tarjonnut uskonnottomien juhliin puhuja-, musiikki- ja neuvontapalvelua.
Professori Kari Enqvist sai palkinnon vuonna 2004 tieteellisen todellisuuskäsityksen puolustamisesta. Enqvist julkaisi vuonna 2003 kosmologiasta kirjan "Kosmoksen hahmo", jossa hän myös arvosteli sitä, kuinka monet ihmiset yhä pettävät itseään uskonnoilla.. Kiitospuheessaan Enqvist totesi vapaa-ajattelijoiden olevan osa suurta valistuksen projektia.
Esko Valtaoja sai palkinnon 2005 ”koska hänen työnsä on vuosien ajan edistänyt tieteellisen ja uskonnottoman todellisuuskäsityksen levittämistä”. Kiitospuheessaan Valtaoja lohkaisi, että ei mene ateisteillakaan hyvin, kun täytyy agnostikko palkita.
Vuoden 2007 palkinnon sai suomentaja ja Terra Cognita -kustantamon perustaja Kimmo Pietiläinen. Hän on kääntänyt ja kustantanut kymmeniä tiedettä kansantajuistavia kirjoja, ja palkintoperusteiden mukaan näin lisännyt laajasti suomalaisten tietämystä monilta tieteenaloilta. Pietiläinen on muun muassa suomentanut kolme kuuluisaa uskontokriittistä teosta: Sam Harrisin "Uskon loppu: Uskonto, terrori ja järjen tulevaisuus" (2004), Richard Dawkinsin "Jumalharha" (2006) ja Daniel C. Dennettin "Lumous murtuu: Uskonto luonnonilmiönä" (2006).
Poliitikko Erkki Tuomioja sai palkinnon 2008 edistäessään sekularismia kyseenalaistaessaan teologian opetuksen yliopistolla sekä ”herättäessään pohdintaa uskonnon roolista yhteiskunnassa tuodessaan julkisesti esille ateisminsa”.
Hyvinkään maistraatti ja sen henkilökunta sai vuoden 2009 palkinnon ”pitkäjänteisestä sekä ansiokkaasta palvelutyöstä suomalaisten siviilihääparien hyväksi”. Perusteluissa sanottiin: ”Poikkeuksellisen palvelualttiilla asenteellaan, joustavuudellaan virka-ajan ja -paikan ulkopuolisiin vihkimisiin sekä panoksellaan vihkiseremonioiden juhlavuuteen ja henkilökohtaisuuteen Hyvinkään maistraatin henkilökunta on osaltaan merkittävästi ollut edistämässä katsomusten tasa-arvoa Suomessa.” Siviilivihkimisten osuus on Suomessa lisääntynyt 2000-luvulla. Pääosa siviilivihkimisistä tapahtuu maistraatin tiloissa virka-aikana, mutta monet parit ovat toivoneet myös mahdollisuutta maistraatin tilojen ja virka-ajan ulkopuoliseen vihkimiseen.
Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan promootiotoimikunta sai vuoden 2011 palkinnon ”tunnustuksena uskonnottomien ihmisten yhdenvertaisuuden sekä omantunnon ja vakaumuksen vapauden huomioon ottamisesta ja kunnioittamisesta”.
Humanistiliitto sai vuoden 2012 palkinnon ansiokkaasta toiminnasta Humanismin päivät -tapahtuman järjestämisessä sekä sekulaarihumanistisen kulttuurin edistämisestä.