hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mosahalli
Mosahalli on Tapanilassa sijaitseva liikuntahalli, jossa voi harrastaa salibandyä, seinäkiipeilyä ja jousiammuntaa.
Halli on osa Tapanilan Urheilukeskusta. Vielä kesällä 2001 nykyisen hallin tilalla oli talkoovoimin pystyetty ylipainehalli (kuplahalli), jossa oli täysimittainen novopol-pintainen täysmittainen salibandykenttä ja harjoitustilat yleisurheilulle. Tämä kuplahalli oli pystyetty vuoden 1992 lopussa, sitä voidaan pitää tärkeänä tekijänä Erän salibandyjoukkueiden menestykselle 1990-luvulla. Siellä pelattiin myös ensi kertaa naisten Euroopan Cup turnaus 1993. Nykyisen hallin rakentaminen alkoi kesällä 2001 ja valmistui kesällä vuotta myöhemmin ja kuplahallille annettu nimitys Mosahalli säilytettiin.
Resen
Resen tarkoittaa seuraavia asioita:
Novopol-päällyste
Novopol-päällyste (Conipur HG) on piste-elastinen sisätilojen urheilupäällyste. Se valmistetaan kimmoisesta tehdasvalmisteisesta kumirouhematosta tai vaihtoehtoisesti paikallavaletusta kumirouhekerroksesta, jonka päällä on 2–3mm paksuinen polyuretaanista valettu saumaton ja yhtenäinen
kulutuskerros. Sen pintaan sivellään yleensä matta maali, joka valitaan urheilulajin mukaan. Kokonaispaksuudeksi tulee 6–12mm riippuen halutuista ominaisuuksista. Jos päällysteestä halutaan alue-elastinen, alle rakennetaan joustokoolattu puulattia. Käyttökohteita ovat urheilu- ja voimisteluhallit, koulujen liikuntatilat ja monitoimihallit.
Jani-Petteri Helenius
Jani-Petteri Helenius (s. 18. tammikuuta 1990 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue TuTossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja pelityyliltään kahden suunnan sentteri, jonka vahvuuksiin kuuluu luistelu, röyhkeys, ärsyttäminen ja karvaaminen. Helenius on kuitenkin ajoittain hieman itsekäs pelaaja, eikä muista aina syöttää. Hän ei myöskään tee kovin paljon tehopisteitä, eikä ole parhaimmillaan hyökkäyspäässä.
Helenius on Oulunkylän Kiekko-Kerhon kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Jokereissa, jonka C-nuorissa Helenius voitti SM-pronssia vuonna 2005 ja Suomenmestaruuden vuonna 2006. Hän oli jälkimmäisen kevään mestarijoukkueen paras pistemies Tomi Tuomiston kanssa tehoilla 5+5=10 ja kuului myös Jokereiden kapteenistoon, kuten myös seuraavalla kaudella 2006–2007 B-nuorissa. Kauden 2007–2008 Helenius pelasi suurimmaksi osaksi A-nuorissa, mutta hän vahvisti myös Jokereiden B-nuoria, jotka voittivat kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Helenius nousi Jokereiden SM-liigajoukkueeseen runkosarjan 2008–2009 alussa ja teki kolmivuotisen liigasopimuksen. Hän teki SM-liigadebyyttinsä kauden viidennessä ottelussa 27. syyskuuta 2008 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Helenius sai ottelussa jääaikaa 9.06 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 21. marraskuuta 2008 Rauman Lukkoa vastaan. Varsin kypsästi ja "äijämäisesti" esiintyneen Heleniuksen tulokaskausi toi yhteensä 28 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Kaudella 2009–2010 Helenius kärsi kuitenkin vaikeasta selkävammasta, jonka takia hän pelasi vain kaksi runkosarja- ja kolme playoff-ottelua Jokereiden A-nuorissa sekä muutaman nuorten maaottelun.
Kauden 2010–2011 kynnyksellä Jokerit lainasi Heleniuksen Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen, jossa hän pelasi lähes koko runkosarjan tehden 44 ottelussa tehot 6+10=16. SM-liigassa Helenius pelasi kauden aikana kymmenen runkosarja- ja yhden playoff-ottelun verran jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän edusti Jokereiden miesten joukkuetta myös kymmenessä European Trophy -turnauksen ottelussa. Helenius vahvisti kauden aikana myös Jokereiden A-nuoria kevään 2011 peleissä. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KooKoohon. Hän voitti Mestis-pronssia keväällä 2012.
Kaudeksi 2012–2013 Helenius palasi vuoden mittaisella sopimuksella Kiekko-Vantaaseen. Hän kävi kauden aikana myös kahdeksan SM-liigaottelun verran paikkaamassa Jokereiden loukkaantumisia ja teki niissä yhden maalin. Kauden 2013–2014 Helenius aloitti ottelukohtaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Raahe-Kiekossa, josta hän palasi lokakuussa 2013 takaisin Kiekko-Vantaaseen. Helmikuussa 2014 Helenius siirtyi loppukaudeksi TuToon.
Helenius pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2007 voittaen hopeaa.
Golem Grad
Golem Grad (, ) (myös Käärmesaari) on asumaton saari Prespajärvessä Galičican kansallispuistossa Makedoniassa. Pinta-alaa saarella on 18 hehtaaria ja se sijaitsee muutaman kilometrin päässä Kreikan ja Albanian rajoilta. Pituutta saarella on 600 metriä ja leveyttä 350 metriä. Golem Grad on sisämaavaltio Makedonian ainoa saari.
Golem Gradilla on ollut asutusta muun muassa neoliittisella ja helleenisellä aikakaudella, Rooman valtakunnan aikana sekä keskiajalla. Saarella on lukuisia muinaisia raunioita ja kirkkoja. Golem Gradilla elää lisäksi laaja joukko erilaisia eläimiä, kuten käärmeitä ja harvinaisia lintuja. Matkailijoille saari avautui elokuussa 2008. Saarelle pääsee ainoastaan veneellä. Golem Gradia lähinnä oleva kylä on Konjsko, josta on saarelle matkaa noin kaksi kilometriä.
8701
8701 R&B-laulaja Usherin kolmas studioalbumi. Albumin alkuperäinen nimi olisi ollut "All About You". Albumin julkaisi LaFace Records 7. elokuuta 2001. Albumilta julkaistiin singlet "Pop Ya Collar", "U Remind Me", "U Got It Bad", "U Don't Have to Call" sekä "U-Turn".
Amerikantilhi
Amerikantilhi, aikaisemmalta nimeltään seetritilhi ("Bombycilla cedrorum") on pohjoisamerikkalainen tilhilaji.
Amerikantilhen pituus on 15–18 senttiä ja paino noin 30 grammaa. Laji muistuttaa suuresti tilheä mutta on hieman pienempi ja ruskeampi ja aikuisten lintujen maha on vaaleankeltainen. Ääni on tilhimäinen sirinä. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Amerikantilhi pesii Kanadan eteläosissa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa. Sen esiintymisalue painottuu etelämmäksi ja lännemmäksi kuin tilhen. Laji on vaelluslintu, joka pesimäajan jälkeen liikkuu suurina parvina marjomassa aina Yhdysvaltojen eteläosia myöten. Joskus vaellukset ulottuvat Etelä-Amerikan pohjoisosiin saakka.
Amerikantilhet elävät lisääntymisaikana lehtimetsissä. Vaelluksilla ne hakeutuvat marjaisiin maastokohteisiin, kuten hautausmaille, puistoihin, puutarhoihin, viljelmille ja pensaikkoihin. Joskus amerikantilhet ja tilhet lyöttäytyvät yhteen samaan parveen.
Amerikantilhipari rakentaa maljamaisen pesänsä kuivista ruohoista ja oksista puun oksalle 2–6 metrin korkeuteen, usein korkeammallekin. Naaras munii 5–6 munaa ja hautoo niitä 12–16 päivää. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesä 14–18 päivän ikäisinä. Lajilla on tavallisesti kaksi pesyettä kesän aikana.
Amerikantilhi syö marjoja ja hedelmiä sekä pesimäaikana myös hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia. Lajin erikoisherkkua ovat kynäkatajan ("Juniperus virginiana"), englanniksi "Eastern Redcedar", "marjat" eli pienet kävyt. Tästä ominaisuudesta laji lienee saanut tieteellisen nimensä.
Puuterihuisku
Puuterihuisku on pieni, tuuhea, pehmeä harja, jolla levitetään puuteria tai poskipunaa iholle. Puuterihuiskun varsi on tavallisesti puinen tai muovinen.
Eupatorus
Eupatorus on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva kaakkoisaasialainen suku.
Viva la Vida
Viva la Vida on vaihtoehtorockyhtye Coldplayn kappale yhtyeen neljänneltä levyltä "Viva la Vida or Death and All His Friends" (2008), jolla se on seitsemäs kappale ja toinen singlejulkaisu. Kappaleen luomiseen osallistui koko yhtye ja se sisältää historiallisia ja uskonnollisia viittauksia. Kappale on rakennettu toistuvan jousisektion ympärille.
Kappale julkaistiin 7. toukokuuta 2008 albumin toisena singlenä ja osoittautui kaupalliseksi ja arvostelumenestykseksi. "Viva la Vida" nousi listaykköseksi sekä Britannian singlelistalla että Billboard Hot 100 -listalla. Kappale voitti Parhaan kappaleen palkinnon vuoden 2009 Grammy-juhlassa.
Kappaleen espanjankielinen nimi, "Viva la Vida", on lainattu meksikolaisen taidemaalari Frida Kahlon teoksesta, joka tarkoittaa suomennettuna "kauan eläköön elämä".
Albumia valmistettaessa, "Viva la Vida" oli yksi niistä kappaleista, jonka lopulliseen versioon kaikki yhtyeen jäsenet saivat osallistua.
Eupatorus koletta
Eupatorus koletta on Uuden-Guinean saarella Kaakkois-Aasiassa elävä kovakuoriainen.
Hannes Suominen
Hannes Suominen (s. 9. lokakuuta 1981 Salo) on suomalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä.
Suominen valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2004. Tätä ennen hän oli ehtinyt näytellä sivuroolin Jarmo Lampelan ohjaamassa ja Tove Idström käsikirjoittamassa elokuvassa "Eila" (2003), josta hän oli myös ehdokkaana parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon saajaksi. Tuona vuonna palkinto meni kuitenkin Juha Mujeelle elokuvasta "Raid" (2003).
Vuoden 2003 jälkeen Suominen on esiintynyt muun muassa pääosassa Matti Ijäksen tv-elokuvassa "Tuulikaappimaa" (2003) ja sivuosissa Auli Mantilan elokuvassa "Ystäväni, Henry" (2004) ja Ilkka Vanteen elokuvassa "Lupaus" (2005) .
Elokuvaroolien lisäksi Suominen on myös tunnettu teatterinäyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Tampereen työväen teatterissa näytelmässä "Siunattu hulluus" (2004) ja Helsingin kaupunginteatterissa näytelmissä "Beljakovin talvi" (2007), "Manillaköysi" (2007), "Ivanov" (2008) ja "Myyrä" (2009). Turun Linnateatterissa Suominen esiintyi näytelmässä Taikatalvi. Halikon Rikalamäen kesäteatterissa hän debytoi ohjaajana Neil Hardwickin ja Jussi Tuomisen samannimiseen tv-sarjaan perustuvassa näytelmässä "Tankki täyteen" kesällä 2009. Hannes Suominen on mukana vuoden 2017 Aku Louhimiehen ohjaamassa "Tuntematon sotilas" -elokuvassa sotamies Vanhalana.
Suominen sijoittui toiseksi "Tanssii tähtien kanssa" -tanssiohjelman 11. tuotantokaudella syksyllä 2018.
Thorbjørn Jagland
Thorbjørn Jagland (s. 5. marraskuuta 1950) on norjalainen työväenpuolueen () poliitikko. Hän on toiminut maansa pääministerinä vuosina 1996–1997 ja ulkoministerinä 2000–2001. Hän oli puolueensa johdossa vuosina 1992–2002 ja nousi vuonna 2005 Suurkäräjien, Stortingetin puheenjohtajaksi. Hän istui Suurkäräjillä vuoteen 2009.
Vuonna 2009 Jaglandista tuli Norjan Nobel-komitean johtaja ja Euroopan neuvoston pääsihteeri. Euroopan neuvosto valitsi hänet toiselle kaudelle 2014.
Jagland on sanonut 3. elokuuta 2016, että ymmärtää Turkin puhdistuksia vallankaappausyrityksen jälkeen. Myöhemmin hän on kuitenkin kehottanut toimimaan tässä maltilla.
Kansallinen teatteri (Petroskoi)
Petroskoin Kansallinen teatteri on vuonna 1932 perustettu ainoa suomenkielinen teatteri Venäjällä. Teatterin johtajana toimii Irina Shumskaja.
Entiset nimet:Teatterissa on esityksiä suurella näyttämöllä (300 katsomopaikkaa) ja pienellä näyttämöllä (60 paikkaa). Ohjelmistoon kuuluu suomalaisia ja venäläisiä sekä muunmaalaisia näytelmiä. Esityksiä on suomen, karjalan ja venäjän kielillä. Suomenkielisissä näytöksissä on tarjolla venäjänkielinen simultaanitulkkaus kuulokkeiden kautta.
Teatterissa on vieraillut säännöllisesti suomalaisia teatteriohjaajia, kuten Kurt Nuotio, Paavo Liski ja Kaisa Korhonen ja siellä on työskennellyt useita suomalaisia näyttelijöitä, muun muassa Marko Tiusanen. Suomeen muuttaneita teatterin näyttelijöitä ovat muun muassa Pauli Rinne ja Jevgeni Haukka. Teatteri on tehnyt useita vierailuja Suomeen.
Teatteri sijaitsee Petroskoin keskustassa, Kirovin aukion laidalla osoitteessa Karl Marxin valtakatu 19. Samassa rakennuksessa sijaitsee nukketeatteri ja sushiravintola.
Teatterin johtajana toimi 2004–2010 Sergei Pronin. Vuonna 2010 teatteri ajautui kaaokseen, kun johtaja Sergei Pronin irtisanottiin. Se aiheutti irtisanoutumisten aallon, ja merkittäviä näyttelijöitä, kuten Vieno Kettunen ja Pekka Mikshijev, ja muita työntekijöitä ilmoitti lähtevänsä pois. Suomenkielisen ohjelmiston uskottiin olevan vaarassa, kun uusi johtaja Arvid Zeland astui virkaan. Venäjänkieliselle Luova paja -ryhmälle annettiin käyttöön kolmasosa ajasta, ja ohjelmistosta poistettiin suomenkielisiä näytelmiä. Zeland palasi kuitenkin pian vanhaan virkaansa opetustehtäviin, ja heinäkuussa 2011 johtajaksi tuli aiempi varajohtaja Irina Shumskaja. Suomenkieliset esitykset jatkuvat. Tilanteen kohenemisen taustalla on Karjalan tasavallan uusi kulttuuriministeri Jelena Bogdanova, joka puhuu suomea ja karjalaa.
Sergei Proninille myönnettiin vuonna 2011 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.
Eupatorus beccarii
Eupatorus beccarii on Uuden-Guinean saarella Kaakkois-Aasiassa elävä kovakuoriainen. Sitä on tyypillisesti löydetty rantavyöhykkeeltä alueelta, joka on vuoroveden takia vuoroin kuivilla, vuoroin veden alla.
Eupatorus sukkiti
Eupatorus sukkiti on Myanmarin pohjoisosissa Kaakkois-Aasiassa elävä kovakuoriainen.
Richard Mason (s. 1977 kirjailija)
Richard Mason (s. 1977 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on englantilainen proosakirjailija. Esikoisteos "The Drowning People" (1999) nosti hänet maineeseen, joka kävi hänelle ahdistavaksi.
Mason muutti kymmenvuotiaana vanhempiensa kanssa Englantiin. Hän kävi Etonia ja opiskeli sen jälkeen New Collegessa Oxfordin yliopistossa. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Meren huoneissa" ("The Drowning People", 1999) ilmestyi, kun hän opiskeli ensimmäistä vuotta Oxfordissa, ja se on käännetty 22 kielelle.
Mason on perustanut kirjoituspalkkioistaan Kay Mason Foundationin vuonna 1988 itsemurhan tehneen sisarensa muistoksi. Sisar sairasti kaksisuuntaista mielialahäiriötä. Säätiön tarkoituksena on tarjota nuorille eteläafrikkalaisille parasta tarjolla olevaa koulutusta, ja noin 30 oppilasta on päässyt tämän tuen piiriin. Säätiön suojelija on Nobelin rauhanpalkinnon saanut eteläafrikkalainen arkkipiispa Desmond Tutu.
Mason on ilmoittanut julkisesti olevansa homoseksuaali, ja hänen esikoiskirjansa käsittelee sitä teemaa.
Mason on käynyt Suomessa kahdesti, esikoiskirjan ilmestyessä vuonna 1999 ja kolmannen kirjan suomennoksen "Muistojen huoneet" ilmestyttyä 2008.
Richard Mason
Richard Mason voi viitata seuraaviin henkilöihin:
J. P. McCarthy
Joseph Priestley "J. P." McCarthy (22. maaliskuuta 1936 New York, New York – 16. elokuuta 1995 New York) oli yhdysvaltalainen radiopersoona. Pääosan urastaan hän työskenteli detroitilaisella WJR-asemalla.
Uransa alkuvaiheessa J. P. McCarthy työskenteli muun muassa Fairbanksissa ja Flintissä, kunnes hän vuonna 1956 siirtyi WJR:lle aluksi kuuluttajaksi ja kahta vuotta myöhemmin oman aamuohjelmansa isännäksi. McCarthy isännöi ohjelmaa yli kolmekymmentä vuotta.
J. P. McCarthy nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1992, ensimmäisenä henkilönä valtakunnallisten verkkojen ulkopuolelta.
Eupatorus birmanicus
Eupatorus birmanicus on Kaakkois-Aasiassa Malakan niemimaan, eteläisen Thaimaan, eteläisen Kambodžan sekä Vietnamin eteläkärjen alueella elävä kovakuoriainen.
Eupatorus siamensis
Eupatorus siamensis on Kaakkois-Aasiassa Malakan niemimaan, eteläisen Thaimaan, eteläisen Kambodžan sekä Vietnamin eteläkärjen alueella elävä kovakuoriainen.
Catherine Clément
Catherine Clément (s. 10. helmikuuta 1939, Boulogne-Billancourt, Pariisi, Ranska) on ranskalainen filosofi ja kirjailija. Hän on opettanut filosofiaa yliopistossa 15 vuotta, ja julkaissut parikymmentä esseetä antropologiasta ja psykoanalyysista sekä yhden kirjan filosofiasta. Hän on myös julkaissut parikymmentä romaania. Hän on saanut vaikutteita Claude Lévi-Straussilta.
Lars Sponheim
Lars Sponheim (s. 23. toukokuuta 1957) on norjalainen poliitikko. Hän toimi liberaalipuolueen johtajana 1996–2010 ja istui Suurkäräjien jäsenenä vuodesta 1993–2009. Hän oli maansa elinkeino- ja kauppaministerinä vuosina 1997–2000 sekä maatalous- ja ruokaministerinä 2001–2005.
Sponheim valmistui Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopistosta, joka vielä silloin tunnettiin Norjan maatalouskorkeakouluna.
9 Lives
9 Lives on Kat DeLunan ensimmäinen albumi. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 7. elokuuta 2007. Levy nousi Billboard 200 -listalla sijalle 58, 11 000 kappaleen myynnillä. Nyt albumia on myyty maailmanlaajuisesti 80 000 kappaletta. Ranskassa albumi on myynyt platinaa.
Darren McCarty
Darren McCarty (s. 1. huhtikuuta 1972 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän oli osa Detroit Red Wingsin kuuluisaa "The Grind Line" -hyökkäysketjua Kirk Maltbyn ja Kris Draperin ohella, ja oli mukana voittamassa neljää Stanley Cupia vuosina 1997, 1998, 2002 ja 2008.
McCarty pelasi Peterboroughissa b-junioreissa ennen siirtymistään 17-vuotiaana OHL-junioriliigaan Belleville Bullsiin. Kolmannella OHL-kaudellaan 1991–1992 McCarty voitti liigan maalipörssin 55 maalilla. Detroit Red Wings varasi hänet kyseisen kauden jälkeisessä NHL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella numerolla 46.
McCarty solmi sopimuksen Detroitin kanssa ja siirtyi seuran AHL-liigan farmijoukkueeseen Adirondack Red Wingsiin. Seuraavaksi kaudeksi McCarty nostettiin NHL:ään, ja hän teki 26 pistettä 67 ottelussa tulokaskaudellaan. Hänestä kehittyi kova taklaaja, joka sai tärkeän roolin joukkueessa.
Kaudella McCarty teki uransa parhaat tehopisteet (19 maalia ja 49 tehopistettä), kun Detroit voitti Philadelphia Flyersin Stanley Cup finaalissa ensimmäistä kertaa 42 vuoteen. Detroit uusi mestaruuden seuraavalla kaudella.
McCarty joutui olemaan tyrän takia sivussa suurimman osan kaudesta . Kaudeksi Detroit teki suuria hankintoja. Muun muassa Brett Hull, Dominik Hašek ja Luc Robitaille liittyivät joukkueeseen ja McCarty voitti kaudella kolmannen Stanley Cupinsa. Pudotuspelissä hän teki ensimmäisen kypärätemppunsa ensimmäisessä itäisen konferenssin ottelussa Colorado Avalanchea vastaan.
Kausi jäi McCartyn viimeiseksi Detroitissa. 11 seurassa pelatun kauden jälkeen hän jäi vapaaksi agentiksi. hän ei pelannut missään.
Työsulkukauden jälkeen McCarty oli vapailla markkinoilla, kunnes Calgary Flames teki sopimuksen hänen kanssaan. McCarty pelasi heikosti kaksi kautta Calgaryssa. Kaudella hän pelasi vain 32 ottelua tekemättä pistettäkään. Sopimuksen päätyttä Flames ei uusinut hänen sopimustaan ja McCarty jäi työttömäksi.
Flamesin jälkeen McCarty ei saanut pelipaikkaa yhdessäkään NHL-joukkueessa. Hän tapasi ystävänsä Kris Draperin, joka halusi auttaa McCartya elvyttämään uransa. Draperin tuella McCarty siirtyi IHL-liigaan Flint Generalsiin joulukuussa 2007 tarkoituksenaan yrittää vielä saavuttaa pelipaikka NHL:ssä. McCarty pelasi 11 ottelua Flintissä, kunnes sai ammattilaissopimuksen AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsiin. 28. helmikuuta 2008 hän solmi kaksisuuntaisen sopimuksen Detroitin kanssa, ja jatkoi Grand Rapidsissa nyt farmipelaajana, kunnes Detroit kutsui hänet ylös kauden lopuksi. McCarty voitti kauden päätteeksi neljännen Stanley Cupinsa.
Kauden McCarty aloitti jälleen Grand Rapidsissa, mutta loukkaantui ja joutui olemaan valtaosan kaudesta sivussa. Hän palasi loppukaudesta, ja pelasi Grand Rapidissa kunnes joukkue putosi pudotuspelien toisella kierroksella, jolloin Detroit kutsui McCartyn jälleen NHL:ään. McCarty pelasi runkosarjassa 13 ottelua, muttei mahtunut joukkueen kokoonpanoon pudotuspeleissä. Kauden päätteeksi hänen sopimuksensa päättyi.
McCarty ei saanut sopimusta yhdenkään joukkueen kanssa, joten joulukuussa 2009 hän ilmoitti lopettavansa uransa.
Hypersykli
Hypersyklien teoria on oletus, jonka mukaan elämä syntyi kehämäisestä itseään ylläpitävästä kemiallisten reaktioiden ketjusta. Ajatuksen esittivät Manfred Eigen ja Peter Scuster vuonna 1971. Hypersyklin osanen olisi yksi kehämäinen reaktio, jonka alkutuote on samalla sen lopputuote. Tämä kehäreaktio tuottaisi entsyymiä, joka katalysoisi toista reaktiota, joka tuottaisi toista reaktiota katalysoivaa entsyymiä ja niin edelleen. Lopulta palattaisiin ensimmäiseen reaktioon. Näin eri reaktiokehät pitäisivät yllä toisiaan ja kytkeytyisivät kehämäisesti yhteen. Hypersykli olisi tällöin pienistä kehistä koostuva suuri kehä. Hypersykliteoriassa oletetaan yleensä RNA:n toimivan sekä geeninä että entsyyminä. Teoria ei selitä hypersyklien syntyä. Hypersyklejä ei ole havaittu luonnossa, tai tuotettu laboratorioissa. Silti hypersyklien teoreettisia ominaisuuksia on tutkittu tietokoneilla.
Eigenin hypersykliteorian mukaan kehämäinen autokatalyyttinen, itseään ylläpitävä ja edistävä reaktioketju olisi ollut elämän synnyn varhainen vaihe. Eigen laati 1971 matemaattista hypersyklin kehittymisen teoriaa. RNA autokatalysoisi alemmalla tasolla itsensä kopioitumista, ja synnyttäisi mutaatioiden kautta RNA-entsyymejä, jotka katalysoisivat toisten RNA-ketjujen kopioitumista. Lopulta eräs RNA-tyyppi katalysoisi alkuperäistä kopioitumista, ja suuri kehä, hypersykli, sulkeutuisi.
Kehitys tapahtuisi darwinilaisittain luonnonvalinnan ja mutaatioiden avulla alisykleissä. Hypersyklin syntyvaiheessa voisi tapahtua muutoksia, muuten systeemi olisi vakaa ja muuttumaton.
Hypersyklin ajatus on RNA-maailma-teoriaa, jota monet evoluutiotutkijat arvelevat kuvitteellisten esisolujen geneettiseksi ympäristöksi. Tässä maailmassa RNA-molekyylit toimisivat geeneinä ja entsyymeinä samanaikaisesti. 
Hypersykliteorian mukaan RNA:n kopioituminen toisen tai toisten RNA-molekyylin avulla olisi ensimmäinen kierto eli sykli, jossa RNA tuottaisi RNA:ta. Mutta samalla RNA:n kopiointivirheet eli mutaatiot tuottaisivat uudentyyppisiä RNA-molekyylejä, jotka olisivat RNA-reaktioita kiihdyttäviä entsyymejä eli katalyyttejä. Lopulta mutaatiot loisivat tilanteen, jossa eräs uusi reaktiokehä kiihdyttäisi eli katalysoisi alkuperäistä RNA:n kopioitumista. Näin olisi kuljettu suuri ympyrä, hypersykli, kiinni.
Eigenin hypersykliteoria ei selitä tai kuvaile hypersyklin syntyä luonnossa. Siksi se on vain yksi elämän syntyä koskeva olettamus monien muiden joukossa. Hypersyklejä ei ole koskaan havaittu luonnossa tai tuotettu laboratoriossa. Silti niitä muistuttavia tietokonesimulaatioita on tehty.
On kyetty tuottamaan reaktioketju, jossa neljästä valmiiksi tehdystä RNA-ketjulajista syntyy kaksi ribotsyymiä, jotka katalysoivat toistensa synnyn. Reaktio kaksinkertaistaa itsensä noin tunnissa..
Kehämäisen reaktion ajatus tuo mieleen glukoosin tuoton yhteyttämällä ja mitokondrioissa tapahtuvan soluhengityksen, jossa glukoosi hajoaa. Nämä reaktiot vaativat kymmeniä entsyymejä. Hypersyklien kaltaisia reaktioketjuja on tuotettu niin tietokonesimulaatiolla mm. niin sanotuissa atomoidi-maailmoissa.
Eupatorus gracilicornis
Eupatorus gracilicornis on kovakuoriainen, jota esiintyy laajalla alueella mantereisessa Kaakkois-Aasiassa, Malakan niemimaalla ja Borneon saarella.
Lajin peitinsiipien väritys vaihtelee vaaleanruskeasta tummanruskeaan, ja niiden reunat ovat tummat, jopa mustat. Etuselkä on kiiltävän musta ja koirailla on siinä neljä hieman kaarevaa sarvimaista uloketta. Päästä koirailla kasvaa vielä yksi pitkä kiiltävän musta sarvi, joka kaareutuu ylöspäin. Laji on kookas, joskus jopa vajaa 90 mm pituinen.
Makenzie Vega
Makenzie Jade Vega (s. 10. helmikuuta 1994) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa varhaislapsuudessaan ja on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Saw" (2004), "Sin City" (2005) ja "Just My Luck" (2006). Vega näyttelee Grace Florrickia draamasarjassa "Good Wife".
Vega sai vuonna 2001 Young Artist Awardin roolistaan elokuvassa "The Family Man" (2000). Hänen isänsä on kolumbialainen. Vegan sisko Alexa Vega on myös menestynyt näyttelijänä, muun muassa "Spy Kids" -trilogiassa.
Eupatorus hardwickei
Eupatorus hardwickei on kovakuoriainen, jota esiintyy laajalla alueella mantereisessa Kaakkois-Aasiassa, Malakan niemimaalla ja Borneon saarella.
Stolze–Schrey
Stolze–Schrey on saksankielinen pikakirjoitusjärjestelmä, joka kehitettiin 1890-luvulla yhdistämään Wilhelm Stolzen ja Ferdinand Schreyn järjestelmien koulukunnat. Se oli yksi Saksan suosituimmista pikakirjoitusjärjestelmistä, kunnes Saksassa alettiin siirtyä yhtenäisjärjestelmään 1920-luvulta lähtien. Saksankielisessä Sveitsissä Stolze–Schrey vakiintui käytännössä ainoaksi järjestelmäksi.
Ferdinand Schrey julkaisi vuonna 1887 pikakirjoitusjärjestelmänsä, josta tuli pian Saksan kolmanneksi suosituin, Gabelsbergerin ja Stolzen järjestelmien jälkeen. Saksan pikakirjoitusala oli jakautunut voimakkaasti eri koulukuntiin, ja vuonna 1896 Christian Johnen teki aloitteen Schreyn ja Stolzen järjestelmien yhdistämiseksi.
Syksyllä 1896 perustettiin toimikunta, joka Adolf Mantzelin johdolla kehitti Schreyn järjestelmän pohjalta uutta yhteistä järjestelmää. Järjestelmä julkaistiin vuonna 1897 nimellä "Vereinfachte deutsche Stenografie (Einigungssystem Stolze-Schrey)", ja sen taakse saatiin yhdistettyä Schreyn ja Stolzen koulukunnat sekä joitakin pienempiä koulukuntia.
Pikakirjoitusteknisesti erot Schreyn alkuperäiseen järjestelmään eivät olleet kovin merkittäviä, vaan merkittävämpää oli uuden järjestelmän yhdistävä vaikutus Saksan hajanaisessa pikakirjoituskentässä.
Terry Ollis
Terence "Terry" Ollis (s. 11. huhtikuuta 1952 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen muusikko joka muistetaan Hawkwindin alkuperäisenä rumpalina ja yhtenä sen perustajajäsenistä.
Ollis oli vasta 17-vuotias liityttyään Hawkwindiin lehti-ilmoituksen kautta vuonna 1969. Hän oli mukana yhtyeessä vuoden 1972 alkuun saakka, jolloin hän sai potkut huumeongelmien vuoksi. Hän ehti soittaa yhtyeen kahdella ensimmäisellä albumilla, "Hawkwind" ja "In Search Of Space". Ollis tunnettiin myös tavastaan soittaa alasti konserteissa.
Hawkwindin jälkeen Ollis on soittanut mm. Michael Moorcockin projekteissa ja tällä hetkellä hän soittaa muiden vanhojen Hawkwind-soittajien kanssa Space Ritual-yhtyeessä. Hän on myös toiminut kiinteistönhoitajana.
Alexa Vega
Alexa Ellesse PenaVega (o.s. Vega; s. 27. elokuuta 1988 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Carmen Cortezin roolista "Spy Kids" -elokuvasarjassa, jonka osat ilmestyivät vuosina 2001, 2002, 2003 ja 2011. Muita elokuvia, joissa Vegalla on ollut rooleja, ovat muiden muassa "Sleepover" (2004) ja "Repo! The Genetic Opera" (2008).
Vega syntyi Miamissa ja aloitti uransa televisiossa jo vuonna 1993. Elokuvadebyytti tapahtui 1994. Hänen isänsä on kolumbialainen. Hänen siskonsa Makenzie Vega on myös näyttelijä. Vega on myös toiminut laulajana. Elokuvassa "Spy Kids 2" hän laulaa kappaleensa "Isle of Dreams" ja elokuvassa "Spy Kids 3" kappaleen "Game Over".
Adrian Shaw
Adrian Shaw (s. 2. tammikuuta 1947 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen basisti, joka on soittanut monissa underground- ja psykedelia-yhtyeissä.
Hän aloitti uransa 1960-luvulla ja yhtyeitä joissa hän on ollut mukana ovat mm. Hawkwind, The Deviants, Magic Muscle ja Bevis Fond. Shaw on tehnyt yhteistyötä myös Country Joe McDonaldin ja Arthur Brownin kanssa. Hän on levyttänyt myös sooloalbumeja ja hän on osa-omistajana Woronzow Records-levy-yhtiössä.
Pauliina Sykkö
Pauliina Sykkö, nyk. Kemppainen (s. 28. huhtikuuta 1981) on entinen suomalainen näyttelijä. Hän nousi tähteyteen Roosa-Maaria "Roope" Ruususen roolista televisiosarjassa "Ruusun aika" (1990–1991). Kyseessä oli yksi tuon ajan suosituimmista suomalaisista lapsirooleista. Sen jälkeen Sykkö kuitenkin jätti näyttelemisen keskittyäkseen ratsastusharrastukseensa.
Sykkö esiintyi vauvasta saakka lapsimallina. Hän pääsi vartuttuaan opiskelemaan sosiologiaa Jyväskylän yliopistoon.
Toimittaja Sami Sykkö on nykyään luokanopettajana työskentelevän Pauliina Sykön isoveli.
Ted Schroeder
Frederick Rudolph ”Ted” Schroeder (20. heinäkuuta 1921 Newark, New Jersey – 26. toukokuuta 2006 La Jolla, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja, joka voitti urallaan sekä Wimbledonin että Yhdysvaltain mestaruuskilpailuiden kaksinpelimestaruuden. Hänet hyväksyttiin International Tennis Hall of Fameen 1966.
Ystävänsä Jack Kramerin kanssa Schroeder muodosti menestyksekkään nelinpeliparin, joka voitti Yhdysvaltain mestaruuskilpailut 1940, 1941 ja 1947. Lentolyöntipelissä erityisen taitava Schroeder oli mukana voittamassa neljää Davis Cupia Yhdysvalloille. Vuoden 1946 Davis Cup -finaalissa hän ja Kramer pelasivat kaikki ottelut.
Vuonna 1949 kylmäsäilytyslaitteisiin erikoistuneen yrityksen varapääjohtajaksi nimetty Schroeder pysytteli koko tennisuransa ajan amatöörinä eikä ryhtynyt ammattilaiseksi lukuisista tarjouksista huolimatta. Osallistuessaan Wimbledonin turnaukseen 1949 ensimmäisen ja ainoan kerran hän sai lempinimen ”Lucky Ted” () voitettuaan useita viisieräisiksi venyneitä kamppailuita.
Ted Schroeder kuoli syöpään 26. toukokuuta 2006 La Jollassa, Kaliforniassa. Schroeder oli tuolloin 84-vuotias. Hänen poikansa John on golfammattilainen.
Anna-Maija Viitanen
Anna-Maija Viitanen (o.s. "Pentti", s. 21. huhtikuuta 1947 Varkaus) on suomalainen kääntäjä. Hän on suomentanut englannista ja ranskasta kauno- ja tietokirjallisuutta, lasten- ja nuortenkirjallisuutta sekä viihdekirjallisuutta.
Viitanen on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on työskennellyt freelance-suomentajana vuodesta 1976.
Viitanen on ollut Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton liiton hallituksen jäsen vuosina 1996–1997 ja kirjallisuuden kääntäjien jaoston puheenjohtaja.
Allie Grant
Allie Grant (s. 14. helmikuuta 1994) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan vuonna 2005 aloittamastaan Isabelle Hodesin roolista televisiosarjassa "Weeds"; lisäksi hänet on nähty sarjoissa "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää" ja "That's So Raven". Elokuvadebyyttinsä hän teki "Fanboysissa" (2008).
Steve Swindells
Steve Swindells (s. 21. marraskuuta 1952 Ipswich, Iso-Britannia) on brittiläinen kosketinsoittaja.
Swindells aloitti uransa 1970-luvun alkupuoliskolla ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Messages" vuonna 1974 kuitenkaan saamatta isompaa menestystä huolimatta albumin nimekkäästä vierailijakaartista. Tämän jälkeen hän liittyi kevyttä popmusiikkia soittaneeseen Pilot-yhtyeeseen, joka oli nauttinut menestystä singlelistoilla. Swindells oli mukana yhtyeen viimeiseksi jääneellä "Two's A Crowd" -albumilla.
Seuraavaksi osoitteeksi muodostui menestynyt space rock -yhtye Hawkwind, joka tuolloin toimi väliaikaisesti nimellä Hawklords. Yhtye levytti albumin "25 Years On" ja teki kiertueen Isossa-Britanniassa 1978. Swindells lähti yhtyeestä kesällä 1979. Hän oli tuolloin kirjoittanut kappaleen "Shot Down In The Night", jonka Hawkwind levytti myöhemmin ilman Swindellsiä saaden pienehköä listamenestystä. Myös Swindells levytti oman version kappaleesta.
Vuonna 1980 hän julkaisi toisen sooloalbuminsa "Fresh Blood", jolla mukana olivat myös Hawkwind-miehet Simon King ja Huw Lloyd-Langton. Albumi ei aiemman levyn tapaan ollut myyntimenestys ja hänen levy-yhtiönsä ATCO tiputti Swindellsin listoiltaan. Swindells työskenteli sittemmin Roger Daltreyn sooloalbumeilla säveltäjänä ja alkoi toimia promoottorina musiikkiklubeilla.
Tällä hetkellä Swindells soittaa Danmingo-nimisessä yhtyeessä.
Bernd Hölzenbein
Bernd Hölzenbein (s. 9. maaliskuuta 1946 Dehrn, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija ja maailmanmestari vuodelta 1974.
"Holz" debytoi Eintracht Frankfurtin Bundesliiga-joukkueessa 1967 ja palveli seuraa aina vuoteen 1981 asti. Hän on kolminkertainen Saksan cupin voittaja vuosilta 1974, 1975 ja 1981. Hölzenbein saavutti frankfurtilaisten vahvuudessa myös UEFA Cupin 1980. Hänen 160 maaliaan 420 Bundesliiga-pelissä ovat yhä seuran ennätys.
Myöhemmin Hölzenbein pelasi Yhdysvalloissa Fort Lauderdale Strikersin riveissä yhdessä Gerd Müllerin kanssa. Hän ehti edustaa Major Indoor Soccer League -sarjassa vielä Memphis Americansia ja Baltimore Blastia.
Maajoukkueurallaan Hölzenbein teki viisi maalia pelaamissaan 40 maaottelussa vuosien 1973 ja 1978 välillä. Hänet muistetaan kotikisojen MM-loppuottelusta 1974, jolloin hän hankki Saksan liittotasavallalle tasoitukseen johtaneen rangaistuspotkun finaalissa, jonka Länsi-Saksa lopulta voitti 2-1. Vastustaja Hollannin pelaajat väittivät, ettei heidän puolustajansa Wim Jansen edes koskettanut Bernd Hölzenbeinia tämän kaatuessa rangaistusalueen sisäpuolella. "Sukellussyytöksiä" vastaan Hölzenbein on sittemmin puolustautunut päättäväisesti.
Nyttemmin Bernd Hölzenbein asuu Neu-Isenburgissa ja palvelee Eintracht Frankfurtia pelaajatarkkailijana. Kaupungissa hän on asunut 2006 MM-kisoista lähtien ja on mukana Jürgen Klinsmannin aloittamassa nuorten pelaajien kehittämishankkeessa.
Kim Jong-nam
Kim Jong-nam (; 10. toukokuuta 1971 Pjongjang, Pohjois-Korea – 13. helmikuuta 2017 Sepang, Malesia) oli Pohjois-Korean työväenpuolueen entisen pääsihteerin Kim Jong-ilin ja tämän rakastajattaren Song Hye-rimin poika. Hän opiskeli Neuvostoliitossa ja Sveitsissä. Toukokuussa 2001 hän pyrki laittomasti Japaniin Tokion Disneylandiin väärennetyllä Dominikaanisen tasavallan passilla. Hän asettui sittemmin Macaoon. Hänet yritettiin surmata Euroopan-matkan aikana. Yrityksen takana olivat Yonhapin mukaan pohjoiskorealaiset, jotka eivät toivoneet Kim Jong-namista Kim Jong-ilin seuraajaa.
Vuodesta 2012 Kim Jong-namin väitettiin asuvan Singaporessa.Kim Jong-namilla tiedetään olevan kuusi lasta, kuten Kim Han-sol. Pohjois-Korean nykyinen johtaja Kim Jong-un on hänen puoliveljensä.
Kim Jong-namia pidettiin aiemmin isänsä kiistattomana seuraajana. Hän kuitenkin joutui ilmeisesti isänsä epäsuosioon pyrittyään laittomasti Japaniin.
Kim Jong-nam salamurhattiin Malesiassa 13. helmikuuta 2017.Murhasta syytetään Pohjois-Korean johtoa.
Kim Jong-suk
Kim Jong-suk (; 24. joulukuuta 1917 – 22. syyskuuta 1949) oli pohjoiskorealainen kommunistinen vallankumoustaistelija. Hän oli Kim Il-sungin ensimmäinen vaimo ja Kim Jong-ilin (s. 1941) äiti. Hän kuoli synnytyksessä 31-vuotiaana.
Shin Sang-ok
Shin Sang-ok (; 18. lokakuuta 1926 – 11. huhtikuuta 2006) oli eteläkorealainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän joutui puolisonsa, näyttelijä Choi Eun-heen kanssa vuonna 1978 siepatuksi Pohjois-Koreaan. Kaksikon oli määrä edistää maan elokuvakulttuuria. Pari oli ehtinyt erota ennen kidnappausta, mutta meni tapahtuman jälkeen uudelleen naimisiin.
Shin Sang-ok ja Choi Eun-hee pakenivat vuonna 1986 Berliinin elokuvajuhlien aikana Yhdysvaltojen Wienin-suurlähetystöön. Shin Sang-ok sai turvapaikan Yhdysvalloista. Hän palasi Etelä-Koreaan 1990-luvulla ja kuoli siellä 79-vuotiaana maksasairaudesta kärsittyään. Hänen tuotantonsa koostuu lukuisista elokuvista ajalta ennen Pohjois-Korean kautta, Pohjois-Korean ajalta ja sen jälkeisiltäkin vuosilta.
Shin Sang-ok on palkittu muun muassa Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 1962.
Thrasymedes
Thrasymedes oli kreikkalaisessa mytologiassa Nestorin ja Anaksibian – toisen lähteen mukaan Eurydiken – poika. Hän oli Silloksen isä.
Thrasymedes osallistui isänsä kanssa Troijan sotaan johtaen viittätoista alusta. Tosin Flavius Philostratuksen mukaan Thrasymedes ei olisi osallistunut sotaan ollenkaan. Hänet mainitaan yhtenä Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista. Thrasymedeen kerrotaan surmanneen taisteluissa kaksi vihollista, ja sodan jälkeen palanneen takaisin Messenian Pylokseen, jossa myös hänen hautansa on.
Choi Eun-hee
Choi Eun-hee (; 20. marraskuuta 1926 – 16. huhtikuuta 2018) oli eteläkorealainen näyttelijä. Hän loi menestyksekkään uran kotimaassaan ennen joutumistaan siepatuksi Pohjois-Koreaan vuonna 1978. Siepatuksi joutui myös hänen miehensä, elokuvaohjaaja Shin Sang-ok, josta hän oli vastikään eronnut, mutta jonka kanssa hän sittemmin meni uudelleen naimisiin.
Shin Sang-ok ja Choi Eun-hee työskentelivät Pohjois-Koreassa kuusi vuotta ennen onnistunutta pakoaan. He pakenivat vuonna 1986 Berliinin elokuvajuhlien aikana Yhdysvaltojen Wienin-suurlähetystöön. He saivat turvapaikan Yhdysvalloista.
Vuonna 1985 Choi Eun-hee voitti parhaan naisnäyttelijän palkinnon Moskovan kansainvälisillä elokuvajuhlilla roolistaan elokuvassa "Sogum", jonka Sang-ok Shin ohjasi.
Louis Nicolas Vauquelin
Louis Nicolas Vauquelin (16. toukokuuta 1763 Saint-André-d'Hébertot – 14. marraskuuta 1829 Saint-André-d'Hébertot) oli ranskalainen farmaseutti ja kemisti. Hänet tunnetaan beryllium-alkuaineen löytäjänä. Lisäksi hän löysi myös alkuaine kromin vuonna 1797 kokeita tehdessään. Vuotta myöhemmin hän eristi sitä kromioksidista.
Hän eristi myös kiinihapon, kamferihapon ja asparagiinin, sekä muita orgaanisia yhdisteitä.
Päättymätön solmu
Päättymätön solmu tai ikuinen solmu on kuvallinen symboli, joka näyttää siltä, kuin rengasmainen nauha olisi solmittu itsensä kanssa. Tunnetuin päättymätön solmu on Aasiassa, varsinkin Intiassa ja Nepalissa käytetty uskonnollinen ja mystinen merkki; sitä kutsutaan jainalaisuudessa sanskritin kielellä nimellä srivatsa, ja tiibetin kielellä nimellä dpal be'u.
Jainalaisuudessa srivatsa on usein valaistunutta ihmistä eli tirthankaraa esittävän patsaan rinnassa. Srivatsalla on monta merkitystä. Solmut viittaavat suljettuun, ja srivatsa liittyykin vaikeasti saavutettaviin tai salaisiin asioihin.
Kiinassa päättymätön solmu on buddhalainen onnen symboli ja pitkän elämän vertauskuva. Solmu symboloi myös Buddhan loputonta viisautta ja tietoa, koska solmulla ei ole alkua eikä loppua.
Anakonda (elokuva)
Anakonda on vuonna 1997 valmistunut yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 11. huhtikuuta 1997. Siitä tehtiin jatko-osa "" vuonna 2004.
Joukko tutkijoita lähtee kuvaamaan dokumenttia Amazon-joelle sademetsässä asuvaa heimoa. Matkalla joukkio törmää käärmeiden metsästäjään, jonka aikomuksena on napata jättiläiskäärme anakonda elävänä ja lyödä rahoiksi. Käärme osoittautuu lopulta liiankin suurikokoiseksi ja ennen kaikkea verenhimoiseksi hirviöksi.
Álex Barahona
Alejandro ”Álex” Barahona (s. 23. marraskuuta 1981 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä.
Barahona esiintyi mainoksissa ennen vuonna 2004 alkanutta näyttelijänuraansa. Hänen ensimmäinen roolinsa oli Álex televisiosarjassa "Serranon perhe", jonka tuotantokausilla 3–5 hän näytteli. Hän teki alun perin lyhyen vierailun sarjan kolmannella tuotantokaudella ja palasi pääosan esittäjänä neljännelle kaudelle. Myöhemmin Barahona on näytellyt muun muassa sarjoissa "La dársena de poniente", "Planta 25" ja "Sin tetas no hay paraíso" sekä lyhytelokuvassa "Conjuntos disjuntos".
Vuonna 2008 Barahona esiintyi Madridin Teatro Nuevo Alcalássa Roberto Cossan näytelmässä "Yepeto".
Aarne Tanskanen
Aarne Elias Tanskanen (29. tammikuuta 1888 Keitele – 5. helmikuuta 1932) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat rovasti Juho Tanskanen ja Maria Sofia Kolström.
Tanskanen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lyseosta vuonna 1907 ja liittyi Savolaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1907–1914 ja suoritti ylemmän hallintotutkinnon alkututkinnon ja osan loppututkinnoista.
Tanskanen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 31. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917. 
Tanskanen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 13. maaliskuuta 1918 alkaen 3. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärässä ja Viipurissa.
Tanskanen siirrettiin sisällissodan jälkeen 14. kesäkuuta 1918 nuoremmaksi upseeriksi Kaartin jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hän sai nimityksen komppanianpäälliköksi 3. helmikuuta 1919. Tampereen rykmenttiin hänet siirrettiin 2. syyskuuta 1920 ja hänet sijoitettiin 3. konekiväärikomppanian päälliköksi. Tanskanen toimi rykmentin aliupseerikoulun johtajana vuosina 1921–1922. Armeijasta hän erosi 25. helmikuuta 1925 ja siirtyi virkaatekeväkis nimismieheksi Puolangalle, missä hän palveli 1. marraskuuta 1927 saakka, jonka jälkeen siirtyi Kymin lauttausyhdistyksen palvelukseen, jossa hän työskenteli kesäisin.
Richard Mason (1919–1997)
Richard Mason (16. toukokuuta 1919 Manchester, Britannia – 13. lokakuuta 1997 Rooma, Italia) oli brittiläinen kirjailija. Hän opiskeli Dorsetissa ja työskenteli ensin elokuvalehdessä, sittemmin British Councilissa. Toisen maailmansodan aikana hänellä oli tilaisuus oppia japania, ja hänestä tuli sotavankien kulustelija.
Mason viimeisteli teoksensa "Tuuli ei osaa lukea" Burman sotaretken aikana. Lisäksi hän kirjoitti teoksen "Sinisen vuoren varjo" (elokuvaksi muokattuna "Passionate Summer") sekä Intiaan ja Nepaliin sijoittuvan vakoilutarinan "The Fever Tree".
Hän asui Hongkongissa ja sai siellä herätteen kirjoittaa teoksen "Suzie Wong". Kirjan pohjalta tehtiin ensin Broadway-näytelmä ja vuonna 1960 elokuvasovitus "Suzie Wongin maailma".
Mason tupakoi, ja hän kuoli vuonna 1997 kurkkusyöpään Roomassa. Hän oli asunut siellä lähes 40 vuotta.
Peisistratos (mytologia)
Peisistratos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Nestorin ja Eurydiken poika.
Peisistratos oli Odysseuksen pojan Telemakhoksen hyvä ystävä, ja liittyi tämän seuraan matkalle Pyloksesta Spartaan Menelaoksen palatsiin.
Resen (kunta)
Resen () on kunta Pelagonian tilastollisella alueella Makedoniassa. Resenin pinta-ala on 739 neliökilometriä, josta vettä on 177 km². Asukkaita kunnassa on 16 825 (2002). Väestöstä makedonialaisia oli 12 798, turkkilaisia 1 797 ja albaaneja 1 536. Vuonna 1994 väkiluku oli 17 681. Resenin kunnan keskuspaikkakunta on Resenin kaupunki.
Resenin naapurikunnat ovat Ohrid lännessä, Demir Hisar koillisessa ja Bitola idässä. Etelässä kunta rajautuu Kreikkaan ja Albaniaan. Osa Prespajärvestä sijaitsee kunnan alueella.
Kunnan alueella sijaitsevia nähtävyyksiä ovat muun muassa Slivnican luostari ja elokuussa 2008 matkailijoille avautunut sisämaavaltio Makedonian ainoa saari Golem Grad Prespajärvessä.
Resenin kuntaan kuuluvat Resenin kaupungin lisäksi seuraavat kylät:
Arvati, Asamati, Bolno, Brajcino, Volkoderi , Gorna Bela Crkva, Gorno Dupeni, Grncari, Dolna Bela Crkva, Dolno Dupeni, Drmeni, Evla, Ezereni, Zlatari, Izbiste, Ilino, Jankovec, Kozjak, Kojnsko, Krani, Kriveni, Krusje, Kurbinovo, Lavci, Leva Reka, Leskoec, Lubojno, Nakolec, Otesevo, Perovo, Petrino, Podmocani, Pokrvenik, Prelubje, Pretor, Rajca, Slivnica, Sopotsko, Stenje, Stipona, Carev Dvor, Strbovo i Surlenci.
Wait and Bleed
Wait and Bleed on metalliyhtye Slipknotin ensimmäinen single. Se oli Grammy Award -ehdokas vuonna 2001.
"Wait And Bleedistä" on tehty kaksi musiikkivideota, joista toinen on animaatio. Kappaleen ovat säveltäneet M. Shawn Crahan, Paul Gray, Nathan Jordison ja Corey Taylor.Sekä Wait And Bleed live video
Pihkasilmä kaarnakorva
Pihkasilmä kaarnakorva on suomalaismuusikko Pekka Pohjolan ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1972.
Irlannin vapaussota
Irlannin vapaussota tai Irlannin itsenäisyyssota () käytiin tammikuusta 1919 heinäkuuhun 1921 Brittihallinnon ja Irlannin tasavaltalaisarmeija IRA:n välillä.
Irlantilaiset nationalistit olivat vaatineet itsenäisyyttä 1880-luvulta alkaen. Vuonna 1916 puhkesi Pääsiäiskapina. Sen johtajia vangittiin ja teloitettiin, mikä lisäsi katkeruutta. Vuoden 1918 parlamenttivaaleissa Sinn Féin, äärinationalistien puolue, nappasi murskavoiton, mutta sen sijaan että Sinn Féinin edustajat olisivat menneet Lontooseen Westminsterin parlamenttiin, he perustivatkin oman parlamentin, Dáil Éireannin, ja julistivat Irlannin itsenäiseksi tasavallaksi 21. tammikuuta 1919. Näin syttyi vapaussota eli itsenäisyyssota.
Sotatapahtumien lasketaan alkaneen 19. tammikuuta 1919. Silloin IRA:n joukot hyökkäsivät räjähdysainelastia kuljettaneiden brittipoliisien kimppuun Tipperaryn kreivikunnassa. 
Sodasta tuli raaka ja verinen sissisota, jossa ei siviilejä säästelty. Brittien puolella taisteli vakinaisen armeijan ja poliisien lisäksi ensimmäisen maailmansodan rintamamiehistä värvättyjä puolisotilaallisia apupoliisijoukkoja.
Kesällä 1920 Britannia julisti alueelle sotalainsäädännön, jonka nojalla kapinallisia voitiin tuomita kuolemaan tai vankileireille jopa ilman oikeudenkäyntiä. Valtionavustukset Sinn Féin hallussa oleville alueille lakkautettiin. Nämä toimet johtivat väkivaltaisuuksien kiihtymiseen marraskuussa 1920. Samaan aikaan Intiassa Britannian kruunun joukoissa palvelevat irlantilaiset nousivat kapinaan.
21. marraskuuta 1920 tunnetaan Verisunnuntaina. Silloin kapinalliset surmasivat 14 ja haavoittivat viittä brittiupseeria ja poliisia. Viikkoa myöhemmin IRA:n Corkin yksikkö surmasi 18 brittiä. Tämä sai britit laajentamaan sotalakialuetta läntisiin kreivikuntiin.
Kesällä 1921 britit ja irlantilaiset pääsivät sopimukseen aselevosta, ja joulukuussa allekirjoitettiin rauhansopimus. Sopimus teki Irlannista itsehallinnollisen vapaavaltion brittiläisenä dominiona, mutta jätti Pohjois-Irlannin kuusi kreivikuntaa vapaavaltion ulkopuolelle osaksi Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jonka virallinen nimi tästä lähtien onkin ollut "Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta". Sopimuksen allekirjoitti uuden valtion pääministeri Michael Collins, joka sanoi allekirjoittavansa samalla oman kuolemantuomionsa.
Rauhansopimuksen vastustajat nousivat sisällissotaan Éamon de Valeran johdolla. Sopimusta vastustaneet eivät suinkaan vastustaneet Irlannin itsenäisyyttä, mutta pitivät ehdotettua sopimusta liian suppeana, koska siihen ei sisältynyt koko Irlanti, eikä se antanut Irlannille täyttä itsenäisyyttä.
Kim Il-sungin aukio
Kim Il-sungin aukio () on vuonna 1954 avattu suuri aukio Pjongjangissa Pohjois-Koreassa. Graniitista valmistettu aukio on pinta-alaltaan noin 75 000 neliömetriä ja se sijaitsee Taedongjoen varrella vastapäätä Juche-tornia.
Ruostesienet
Ruostesienet ("Pucciniales" vanh. "Uredinales") ovat kasveissa loisina eläviä sienilajeja. Ne eivät koskaan muodosta itiöemiä, sillä sieni muodostaa helmi-itiöpesäkkeitä.. Niiden rihmasto kasvaa isäntäkasvin solukkojen soluväleissä. Ne eivät yleensä tapa isäntäänsä. Ruostesieniin kuuluu viljelyskasvien tuholaisia.
Ruostesienet ovat kehittyneet jo ennen kivihiilikautta. Elämänkiertonsa aikana niillä on usein kaksi isäntäkasvia, joiden molempien nimet ovat sienen nimessä. Esimerkiksi kuusentalvikkiruoste tuottaa kuusenkävyillä helmi-itiöitä, jotka tarttuvat talvikkeihin. Sieni talvehtii talvikin lehdissä ja kasvattaa talvi-itiöitä, jotka taas tarttuvat kuusen emikukintoihin touko-kesäkuussa.
Kuusessa tuhoa aiheuttaa kuusentuomiruoste ("Thekopsora areolata"). Laji loisii tuomella ja kuusella, ja sitä voi torjua hävittämällä edellä mainitut kuusikoista. Muita kuusta tuhoava ruostesieniä ovat kuusentalvikkiruoste ("Chrysomyxa pirolata"), kuusensuopursuruoste ("Chrysomyxa ledi") ja kuusenneulasruoste ("Chrysomyxa abietis"). Katajaa ja pihlajaa väli-isäntänään käyttää katajanpihlajaruoste ("Gymnosporangium cornutum").
Eräät ruostesienet vaurioittavat viljoja, kuten esimerkiksi heinäkasveilla ja happomarjapensailla vuorotteleva mustaruoste ("Puccinia graminis"), sekä erityisesti vehnää vaurioittava keltaruoste ("Puccinia striiformis"). Sienet häiritsevät viljan kasvua käyttämällä kasvin vettä ja ravinteita. Tällöin kasvi ei kasva kunnolla, vaan jää pieneksi ja ohueksi, jolloin viljasadon määrä pienenee ja laatu heikkenee. Viljasadon pienentyminen aiheuttaa materiaalin menetystä viljateollisuudelle, sekä rahallista menetystä viljelijöille. "Puccinia" -suvun viljaruostesieniä tavataan ympäri maailmaa kaikkialla, missä viljaa kasvaa, sillä sienet levittäytyvät laajalle alueelle hyvin tehokkaasti tuulen kuljettaessa sienten itiöitä . Paras tapa ehkäistä ruostesienten aiheuttamia haittoja on viljellä ruostesienille vastustuskykyisiä viljalajikkeita.
Juche-torni
Juche-torni () on vuonna 1982 valmistunut torni Pjongjangissa, Pohjois-Koreassa. Torni rakennettiin Kim Il-sungin 70-vuotispäivän kunniaksi. Se sijaitsee Taedongjoen varrella vastapäätä Kim Il-sungin aukiota. Nimi tulee valtion juche-ideologiasta.
Torni on 170 metriä korkea ja se on valmistettu valkoisesta graniitista. Se on maailman korkein kivitorni.
Kim Il-sungin yliopisto
Kim Il-sungin yliopisto () on pohjoiskorealainen yliopisto, joka avattiin 1. lokakuuta 1946. Se sijaitsee maan pääkaupungissa Pjongjangissa.