hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lavotškin La-7
Lavotškin La-7 (Лавочкин Ла-7) oli toisen maailmansodan aikainen neuvostoliittolainen hävittäjälentokone. Se oli parannettu ja kehittyneempi versio Lavotškin La-5-hävittäjästä ja viimeinen vuonna 1938 LaGG-1 -hävittäjästä alkaneesta mallisarjasta.
Vuonna 1943 La-5:stä oli tullut yksi neuvostoilmavoimien tärkeimmistä konetyypeistä, mutta sen pääsuunnittelija Semjon Lavotškin ja TsAGIn insinöörit näkivät siinä edelleen parantamisen varaa. Jo LaGG-1:n suunnittelussa oli pyritty säästämään strategisia metalleja, joten sen rakenne perustui vaneriin. Materiaalipulan uhan väistyttyä Lavotškin korvasi suuren osan uuden konemallin rakenteesta, muun muassa siipisalot, metalliosilla, samalla kun sitä virtaviivaistettiin suorituskyvyn parantamiseksi. Uuden hävittäjän prototyyppi La-120 teki ensilentonsa vuoden 1943 marraskuussa ja La-7 tuli palveluskäyttöön jo seuraavana keväänä.
La-7:n kokonaisvalmistusmäärä oli La-7 UTI harjoitushävittäjät mukaan lukien 5 753 kappaletta. Konetyyppi oli Neuvostoliiton lisäksi myös Tšekkoslovakian ja Romanian ilmavoimien käytössä.
Neuvostoliittolainen ässä Ivan Kožedub ja parinsa Dimitri Titorenko pudottivat La 7:lla lentäessään Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjän 19.2.1945. Tämä oli samalla ainoa Neuvostoliiton lentäjien saavuttama pudotus tästä tyypistä, joilla lennettiin ennen muuta Yhdysvaltojen päiväpommitusten torjuntalentoja.
Lavotškinin seuraava konetyyppi, Lavotškin La-9 muistutti edeltäjäänsä ulkoisesti, mutta oli rakenteeltaan kokonaan uudelleen suunniteltu.
Nana-Grébizi
Nana-Grébizi on yksi Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista. Se on toinen maan kahdesta ”talousprefektuurista” ("préfecture économique"). Sen pääkaupunki on Kaga-Bandoro. Nana-Grébizin pinta-ala on 19 996 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan 117 816 asukasta.
Nana-Grébizin naapuriprefektuurit ovat Bamingui-Bangoran, Ouham, Ouaka ja Kémo. Gribinguijoki virtaa Nana-Grébizin läpi.
Paimenkoira
Paimenkoira on koira, jota käytetään apuna eläinten paimennuksessa. Paimenkoira on joko koulutettu paimennustehtäviin tai se edustaa koirarotua, joka on jalostettu erityisesti paimennusominaisuuksia silmällä pitäen. Jotkut paimenrodut pystyvät tekemään töitä minkä tahansa eläinten kanssa, toiset on kehitetty ruumiinrakenteeltaan ja työtavoiltaan erityisesti tietynlaisen karjan paimentamiseen sopiviksi. Tavallisimmin koiria käytetään nautakarjan, lampaiden ja porojen paimentamiseen, mutta koira ei ole siipikarjankaan paimenena epätavallinen näky.
Paimenkoiran tehtävä on ohjata eläimiä haluttuun suuntaan. Paimenkoiriksi kutsutaan usein myös koiria, jotka vartioivat laumaa ja suojelevat sitä saalistajilta. Tällöin kyse on tarkkaan ottaen laumanvartijakoirista. Tavallisia paimenkoirarotuja ovat muun muassa bordercollie sekä muut colliet, australiankarjakoira ja australianpaimenkoira. Laumanvartijarotuja ovat esimerkiksi kuvasz, komondor ja maremmano-abruzzese.
Koirat voivat paimentaa muita eläimiä useilla eri tavoilla. Jotkut rodut ohjaavat eläimiä näykkimällä niitä takajaloista, toiset lähestyvät karjaa edestäpäin. Edellistä tyyppiä edustaa esimerkiksi australiankarjakoira, jälkimmäistä bordercollie. Jotkut koirat haukkuvat paimentaessaan, toiset työskentelevät hiljaa.
Useimmat paimenkoirat on jalostettu paimennustehtäviin pitkän ajan kuluessa. Hyviä ominaisuuksia paimenkoiralle ovat älykkyys, nopeus ja kestävyys. Koiran värityksellä on myös vaikutusta siihen, miten hyvin se erottuu maastosta ja paimennettavasta karjasta. Jotkut paimenkoirat, esimerkiksi welsh corgit ja länsigöötanmaanpystykorva, kehitettiin lyhytjalkaisiksi, jotta ne matalina pystyisivät paremmin välttämään lehmien potkuja.
Älykkyytensä ja kauniin ulkonäkönsä vuoksi paimenkoirarotuja otetaan usein myös perheen lemmikeiksi. Ne on kuitenkin jalostettu tekemään kovaa työtä, joten ne tarvitsevat myös seurakoirina tavallista enemmän liikuntaa ja muita virikkeitä. Usein koiran paimennusvaisto on voimakas, ja se saattaa soveltaa paimennustaitojaan ihmisiin, erityisesti lapsiin tai vaikkapa autoihin.
FCI:n roturyhmä 1 sisältää lammas- ja karjakoirat (paitsi sveitsinpaimenkoirat). Se jakautuu kahteen alaryhmään. Rodun jälkeen suluissa on sen numero sekä alkuperämaa.
Sangha-Mbaéré
Sangha-Mbaéré on yksi Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista. Se on toinen maan kahdesta ”talousprefektuurista” ("préfecture économique"). Sen pääkaupunki on Nola. 
Sangha-Mbaérén pinta-ala on 19 412 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan 101 074 asukasta.
Sangha-Mbaérén rajanaapurit ovat Mambéré-Kadéï, Lobaye, Kamerun ja Kongon tasavalta. Prefektuurin läpi virtaa Sanghajoki.
Lev Šnirelman
Lev Genrihovitš Šnirelman (, 15. tammikuuta 1905 Homel – 24. syyskuuta 1938 Moskova) oli neuvostoliittolainen matemaatikko, joka etsi Goldbachin konjektuurin todistusta. Vuonna 1931 hän todisti Brunin seulamenetelmän avulla, että jokainen ykköstä suurempi kokonaisluku voidaan esittää korkeintaan 300 000 alkuluvun summana.
Šnirelmanin toinen merkittävä keksintö syntyi yhteistyössä Lazar Ljusternikin kanssa. He keksivät yhdessä "Ljusternikin–Šnirelmanin kategorian", joka perustui Henri Poincarén, David Birkhoffin ja Marston Morsen aikaisempiin tuloksiin. Teorian avulla voidaan määrittää avaruuksien globaaleja invariantteja, ja sillä on käyttöä differentiaaligeometriassa ja topologiassa.
Lev Pontrjaginin muistelmien mukaan Šnirelman teki itsemurhan Moskovassa 24. syyskuuta 1938.
1-heksadekaanitioli
1-heksadekaanitioli on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on CHS ja rakennekaava on CH(CH)SH. 1-heksadekaanitiolista käytetään myös nimityksiä "heksadekyylimerkaptaani", "1-merkaptoheksadekaani", "setyylimerkaptaani" ja "heksadekaani-1-tioli".
1-heksadekaanitiolin moolimassa on 258,5 g/mol, sulamispiste 18 °C, kiehumispiste 0,93 kPa paineessa 184 °C, suhteellinen tiheys 0,84 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), ei liukene veteen, leimahduspiste 135 °C o.c. ja CAS-numero 2917-26-2.
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Palaessaan muodostaa myrkyllisiä yhdisteitä, mm. rikin oksideja.
Miguel Ángel Angulo
Miguel Ángel Angulo Valderrey (s. 23. kesäkuuta 1977 Oviedossa, Asturian maakunnassa, Espanjassa) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Portugalin pääsarjassa pelaavaa Sporting Clube de Portugalia. Hän pelaa yleensä hyökkäävän keskikenttäpelaajan roolissa. Angulon vahvuus pelaajana on monipuolisuus sekä fyysinen kestävyys. Angulo ei tekniikaltaan yllä huippujen tasolle, mutta on erittäin työteliäs ja monipuolinen pelaaja. Kaudella 2006–2007 Valencian joukkueen riesana ovat olleet lukuisat loukkaantumiset, jolloin Anguloa on käytetty jopa alimmassa puolustuslinjassa.
Angulo aloitti uransa Sporting Gijónin B-joukkueessa kaudella 1994–1995 ja liittyi Valencian B-joukkueeseen seuraavalla kaudella. Kauden 1996–1997 hän vietti lainassa Villarrealissa, josta palasi takaisin Valenciaan kesällä 1997. Vuonna 2004 Angulo pelasi UEFA Cupin loppuottelussa, kun Valencia voitti Marseillen 2–0 Göteborgissa.
Angulo kuului hopeaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa voittaneeseen Espanjan joukkueeseen. Ensiesiintymisensä aikuisten maajoukkueessa Angulo teki 1–0-voittoon päättyneessä ystävyysottelussa Englantia vastaan 17. marraskuuta 2004. Hän on ollut mukana maajoukkueen kokoonpanossa myös vuoden 2008 EM-kilpailuiden karsinnoissa.
Luule Viilma
Luule Viilma (6. huhtikuuta 1950 – 20. tammikuuta 2002) oli virolainen kirjailija, joka on kirjoittanut elämänopetuksia sisältäviä kirjasarjoja. Hän oli myös aikansa tunnetuin virolainen henkiparantaja. Luule Viilma hukkui auto-onnettomuudessa 2002.
Luule Viilmanin perusajatus itsensä parantamisessa on anteeksiannon voima. Hänen opetuksensa peruspilari on stressien vapauttamista antamalla anteeksi. Kirjasarja kertoo juuri näistä opetuksista. Suurta suosiota saaneet kirjat on käännetty venäjäksi, suomeksi, latviaksi ja liettuaksi.
Viilma valmistui gynekologiksi Tarton yliopistosta 1974, toimi sen jälkeen gynekologina julkisessa terveydenhoidossa, mutta ryhtyi 1991 pitämään yksityisvastaanottoa.
Luule Viilman nuorempi tytär Vilja Tuisk ja tämän puoliso Jarmo Tuisk huolehtivat Luulen kirjojen parissa aloittaman työn jatkumisesta.
Paso fino
Paso fino () on noin 500 vuotta vanha puertoricolainen hevosrotu, joka polveutuu berberi- ja andalusianhevosista. Paso finolla on ratsastajalle mukavat liikkeet ja miellyttävä luonne ja se nauttii ihmisen seurasta. Varsinkin kotimaassaan rotu on kasvattanut suosiotaan vapaa-ajan hevosena. Lisäksi se on suosittu näyttelyhevonen.
Paso fino muistuttaa ulkonäöltään andalusianhevosta. Sillä on jalo pää ja isot silmät, joiden katseen tulee olla tarkkaavainen. Kaula on keskipitkä, jalat ovat suorat ja sirot. Sillä on lyhyt selkä ja voimakas takaosa. Harja ja häntä ovat pitkiä. Rodussa tavataan kaikki värit. Paso finojen säkäkorkeus on 132–152 cm. Luonteeltaan rotu on energinen, eteenpäinpyrkivä, älykäs ja vilkas.
Paso finon erityisominaisuus on harvinainen askellaji "paso", jossa hevosen saman puolen etu- ja takajalka nousevat lähes yhtä aikaa ilmaan. Pasosta löytyy kolme eri nopeutta, "classic fino", "paso corto" ja "paso largo". Classic finossa hevonen kulkee hyvin koottuna ja hitaasti. Paso cortossa vauhti on suunnilleen sama kuin ravissa ja paso largossa kuin laukassa. Askellaji on ratsastajalle erityisen tasainen ja miellyttävä.
Paso fino Hevosmaailma.netissä
Etaanitioli
Etaanitioli on orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Sen kemiallinen kaava on CHSH ja rakennekaava CHCHSH. Etaanitiolista käytetään myös nimitystä "etyylimerkaptaani".
Etaanitiolin moolimassa on 62,1 g/mol, sulamispiste –144,4 °C, kiehumispiste 35 °C, suhteellinen tiheys 0,839 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 0,68 g/100 ml, leimahduspiste –48,3 °C, itsesyttymislämpötila 299 °C ja CAS-numero 75-08-1.
Etaanitiolia valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1852. Ainetta voidaan valmistaa nulkeofiilisella substituutiolla atyylihalogenidin, kuten etyylijodidin ja sulfidisuolan kuten natriumsulfidin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on kuumentaa etanolia ja vetysulfidia.
Etaanitiolia käytetään sen voimakkaan ominaishajun vuoksi merkkiaineena maakaasussa ja eräiden vaarallisten hajuttomien kaasujen joukossa merkkiaineena. Yhdistettä voidaan käyttää myös lähtöaineena orgaanisissa synteeseissä.
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Sokotran kieli
Sokotra on seemiläinen kieli, jota puhutaan pääasiassa Jemeniin kuuluvalla Sokotran saariryhmällä, Intian valtamerellä.
Sokotraa puhui vuoden 1990 väestönlaskennan aikaan Jemenissä 57 000 ihmistä. Kaikkiaan puhujia on noin 64 000. Jemenin lisäksi puhujia on mm. Arabiemiirikunnissa.
Suurin osa sokotran puhujista on muslimeita. Kieli jakautuu erinäisiin murteisiin.
Lusitano
Lusitano ("Puro Sangue Lusitano", myös lusitanianhevonen) on Portugalista kotoisin oleva lämminverinen hevosrotu. Lusitanon historia ulottuu kauas menneisyyteen. Iberian niemimaan arkeologisissa kaivauksissa lusitanon edeltäjästä sorraianponista on löytynyt merkkejä, jotka juontavat juurensa aikaan 25 000 eaa. Sorraianponeja esiintyy muun muassa luolamaalauksissa.
Lusitanot ovat useimmiten ruunikkoja, rautiaita tai kimoja ja säkäkorkeudeltaan noin 150–160 senttimetriä. Ulkonäöltään ne ovat jykevän majesteettisia, ja niiden pään profiili on kyömy. Rakenteen perusteella lusitanon voi helposti sekoittaa andalusianhevoseen, jolle rotu onkin läheistä sukua. Hevosen lavat ja takaosa ovat hyvin vahvat ja liikkeet näyttävät ja ilmavat. Lusitanon harja ja häntä näyttävät silkkisiltä.
Lusitanorodun tärkeimpiin jalostusvaikutteisiin lukeutuvat arabianhevonen ja andalusianhevonen. Entisaikoina lusitano oli armeijan ratsu ja maatilallisten työhevonen. Sotaväen ja konkistadorien sotaratsuna rotu levisi myös Amerikan mantereille.
Nyky-Portugalissa yksi rodun merkittävimmistä jalostusperusteista on hevosen menestyminen härkätaisteluissa. Lusitano on myös erinomainen harrasteratsu, työ- ja ajohevonen. Härkätaisteluareenoilla vaaditut ominaisuudet – notkeus, nopeus ja kuuliaisuus – ovat muutenkin arvostettuja piirteitä.
Varkauden lentoasema
Varkauden lentoasema on pienehkö lentokenttä Joroisten kunnassa, noin 16 kilometriä Varkaudesta etelään. Se on aikoinaan palvellut lähinnä Keski-Savon alueen teollisuutta ja muita yrityksiä. Reittiliikenne Varkauden lentoasemalle lopetettiin vuonna 2013, ja vuoden 2016 alusta alkaen lentoasema muutettiin valvomattomaksi lentopaikaksi.
Lentoaseman läheisyydessä sijaitsee muun muassa Joroisten venesatama ja golfkenttä. Lentokentällä toimii myös Varkauden Lentokerho, jossa voi harrastaa purje- ja moottorilentämistä. Kerho järjestää vuosittain myös purjelentokursseja ja purjelennon tutustumiskursseja.
Alun perin sotilaskenttänä toimintansa aloittanut, tuolloiselta nimeltään "Joroisten lentokenttä", otettiin käyttöön vuonna 1937.
Teollisuuskaupunki Varkauteen lentoasema rakennettiin alueen vahvojen teollisuusyritysten vaatimuksesta. Koska Varkauden kaupungilla ei ollut tilaa lentoasemalle, se sijoitettiin vanhalle sotilaslentokentälle Joroisiin. 1980-luvulla lentoasema oli erittäin vilkas ja DC-9-lentokoneet olivat usein täysiä.
Lentoasema on kuitenkin hiljentynyt Varkauden talousalueen yritysmaailman näivettyessä sekä maantieyhteyksien huomattavien parannusten myötä. Myös vilkkaan Kuopion lentoaseman läheinen sijainti on vaikuttanut lentoaseman toimintaan. Varkauden lentoasemalle ei ole ollut reittiliikennettä vuoden 2013 jälkeen, ja lentoasema muutettiin valvomattomaksi lentopaikaksi vuoden 2016 alusta.
Säännöllinen reittiliikenne oli viimeisimien vuosien aikana vahvasti julkisen tuen varassa. Välillä reittilennot olivat useiden kuukausien ajan pysähdyksissä rahoituksessa olleiden ongelmien vuoksi. Alimmillaan vuonna 2007 Varkauden lentoaseman kautta kulki vain alle 2 400 matkustajaa. Vuonna 2010 matkustajia oli hieman yli 8 000. Vielä vuonna 2013 Nordic Regional Airlines (aik. Flybe Finland) liikennöi Varkauden ja Helsingin välillä kesätaukoa lukuun ottamatta.
Varkauden lentoasemalle ei ole säännöllistä reittiliikennettä. Aiemmin Varkauden ja Helsingin välillä ovat liikennöineet muiden muassa Finnair ja Flybe Nordic.
Larbi Ben Barek
Larbi Ben Barek (16. kesäkuuta 1917 – 16. syyskuuta 1992 Casablanca) oli marokkolainen jalkapalloilija. Hänen lempinimensä oli "Musta helmi". Jalkapallohistoria on tuntenut useampiakin "mustia helmiä", kuten esimerkiksi Pelén ja Eusébion, mutta Ben Barek oli tiettävästi ensimmäinen.
Ben Barek aloitti uransa kotimaansa Marokon jalkapalloliigassa, jossa hän myös voitti yhden mestaruuden, mutta siirtyi jo 20-vuotiaana vuonna 1938 silloisen emämaan Ranskan pääsarjaan. Hänen ensimmäinen joukkueensa Ranskassa oli Olympique de Marseille, jossa hän pelasi vielä toisen kerran uransa loppuvaiheessa 1950-luvulla.
Varsinaiseen tähteyteen Ben Barek nousi kuitenkin Espanjan pääsarjan Atlético Madridissa, jonka riveihin hän liittyi vuonna 1948. Jo 31 vuoden ikään ehtineen suhteellisen tuntemattoman pelaajan palkkaamista pidettiin tuolloin riskinä, joka kuitenkin lopulta kannatti. Ben Barekista tuli tärkeä osa mestarivalmentaja Helenio Herreran joukkueessa, joka voitti Espanjan mestaruuden kahdesti peräkkäin vuosina 1950 ja 1951. Jälkimmäisen mestaruuskauden kohokohtia oli marraskuussa 1950 pelattu Madridin paikallisottelu, jossa Real Madrid kärsi 3–6 tappion uudella kotistadionillaan Ben Barekin tehdessä kaksi täysosumaa. Voitto oli hieno osoitus Ben Barekin ja Atléticon kahden muun hyökkääjätähden, Adrián Escuderon ja ruotsalaisen Henry "Garvis" Carlssonin, saumattomasta yhteispelistä. Kaikkiaan Ben Barek pelasi Atléticossa 114 liigaottelua, joissa hän teki 58 maalia. Peliura Atléticossa päättyi vuonna 1954, jonka jälkeen hän pelasi vielä yhden kauden Ranskassa. Ben Barekin lähdön myötä päättyi myös yksi aikakausi Atléticon historiassa. Siihen saakka seura oli kilpaillut kaikkien aikojen menestyneimmän espanjalaisseuran tittelistä Real Madridin ja Barcelonan kanssa. Vuoden 1951 jälkeen Atlético voitti Espanjan mestaruuden seuraavan kerran vasta vuonna 1966, ja huonon liigamenestyksen vuosina kilpailijoiden etumatka pääsi kasvamaan liian suureksi. Vaikka seuran parhaat vuodet olivatkin vasta edessä, oli mahdollisuus nousta maan ykkösseuraksi menetetty.
Maajoukkuetasolla Ben Barek edusti Marokon silloista siirtomaaisäntää Ranskaa. Vuosien 1938 ja 1954 välillä hän pelasi kaikkiaan 17 A-maaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Peliuransa jälkeen Ben Barek ryhtyi valmentajaksi ja toimi 1950-luvun lopulla myös Marokon jalkapallomaajoukkueen käskyttäjänä. Ben Barek kuoli kotikapungissaan Casablancassa vuonna 1992. Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA myönsi hänelle postuumisti vuonna 1999 kultaisen ansiomitalin, joka on korkein liiton jakama palkinto.
Metyylimerkaptaani
Metyylimerkaptaani on orgaaninen yhdiste, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä kaasua, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on CHSH. Metyylimerkaptaanista käytetään myös nimityksiä "metaanitioli", "merkaptometaani", "metyylisulfhydraatti" ja "tiometanoli" (kaasupullo). Metyylimerkaptaania esiintyy pieniä määriä epäpuhtautena raakatärpätissä.
Metyylimerkaptaanin moolimassa on 48,1 g/mol, sulamispiste –123 °C, kiehumispiste 6 °C, suhteellinen tiheys 0,9 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 2,3 g/100 ml ja CAS-numero 74-93-1.
Metyylimerkaptaanilla on alhainen hajukynnys (1-2 ppb) ja voimakas epämiellyttävä haju. Metyylimerkaptaani haisee ulosteelle, mädälle kaalille, valkosipulille ja sipulille ja palaneelle kumille.
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä ja hengitysteitä.
Ivironin Jumalanäiti
Ivironin Jumalanäidin ikoni on muunnelma ns. Tiennäyttäjä-ikonista.
Perimätiedon mukaan tämänkin ikonin alkuperäisen mallin valmisti apostoli ja evankelista Luukas. Tarinan mukaan ikonoklasmin aikaan 800-luvulla eräs leskinainen laittoi ikonin mereen Nikeassa. Erilaisten vaiheiden ja ihmeiden kautta ikonin sitten löysivät Athoksen munkit, jotka sijoittivat sen vuonna 999 Ivironin luostariin Athokselle, missä se edelleen on.
Ikonista on kuuluisia kopioita Venäjällä muun muassa Valdain luostarissa Novgorodin hiippakunnassa.
Ortodoksinen kirkko viettää Jumalanäidin juhlaa Ivironin ikonin muistoksi vuosittain lokakuun 13. päivä.
Ikonin nimi viittaa Ivironin luostariin, joka puolestaan on saanut nimensä georgialaisten perustajiensa mukaan. Iveria eli Kaukasian Iberia oli nykyisen Georgian alueella aikanaan sijainnut kuningaskunta.
Lolland
Lolland eli Lollanti (aiemmin Laaland) on Tanskan neljänneksi suurin saari. Se sijaitsee Itämerellä Själlannin etelä- ja Falsterin länsipuolella.
Lolland on 58 kilometriä pitkä ja 15–25 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 1 243 km². Asukasluku on 68 224 (1. tammikuuta 2006).
Lollandin suurin kaupunki on noin 15 500 asukkaan Nakskov. Muita kaupunkeja ovat muun muassa Maribo, Sakskøbing ja Rødby. Aiemmin saarella sijainneista kunnista seitsemän yhdistyi Lollandin kunnaksi saaren länsiosaan Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä 1. tammikuuta 2007. Saaren itäosan kunnat puolestaan liittyivät uuteen Guldborgsundin kuntaan. Saari on myös osa Sjællandin aluetta, jota ennen se oli osa kuntauudistuksessa lakkautettua Storstrømin amtia.
Saaren yhdistäminen tunnelilla Fehmarniin, Saksaan on suunnitteilla
ja rakentaminenkin on alkanut tunneliputkien upottamisella maiden välisen salmen pohjaan.
Valmista tulisi olla vuonna 2024 ja kokonaispituutta on noin 18 kilometriä.
MD3 Rider
MD3 Rider on tšekkiläis-italialainen kaksipaikkainen rinnakkainistuttava ylätaso ultrakevyt lentokone. Rider on luokiteltu USA:ssa LSA luokkaan 576 kg lentopainolla. Rakenteeltaan se on alumiinia ja komposiittia. Rider on varusteltavissa pelastusvarjolla, pyöräkellukkeilla ja suksilla.
http://www.gryfair.cz/aircraft/production.php?lang=en
Suomen maahantuoja:
http://www.scanflyers.com
Fehmarn
Fehmarn () on Saksalle kuuluva saari Itämerellä. Se sijaitsee Tanskalle kuuluvan Lollandin saaren eteläpuolella. Fehmarn on vuodesta 2003 myös kyseisellä saarella sijaitsevan kaupungin nimi. Saari ja kaupunki ovat osa Schleswig-Holsteinin osavaltiota.
Fehmarnin pinta-ala on 185,45 km² ja väkiluku 12 552 (31.12.2016). Rantaviivaa kertyy 78 kilometriä.
Fehmarn on yhdistetty mantereelle 963,40 metriä pitkällä langerpalkkisillalla.
Makijivka
Makijivka (, ) on Itä-Ukrainassa Donetskin alueella sijaitseva kaupunki. Vuoden 2013 alussa sen asukasluku oli 353 918, ja se oli Donetskin ja Mariupolin jälkeen kolmanneksi suurin Donetskin alueen kaupunki. Makijivka on tärkeä terästeollisuus- ja kaivospaikkakunta. Se sijaitsee vain 14 km:n päässä Donetskista.
Makijivkan perustamisajankohtana monet teokset pitävät vuotta 1777, mutta sittemmin tutkimuksissa on kaupungista löytynyt mainintoja jo vuodelta 1696. Paikkakunta yhdistettiin 1920 viereiseen "Dmytrijevskiin" (, ), josta tuli kaupunki 1925. Vuosina 1931-1933 kaupungin nimi oli "Dmytrijevsk-Stalinsk", sitten Makijivka.
Itä-Ukrainan sodan alkuvaiheessa venäläisjoukot ottivat Makijivkan haltuunsa 13. huhtikuuta 2014. Siitä lähtien kaupunki on ollut ns. Donetskin kansantasavallan alueella.
Diamond DA20 Katana
Diamond DA20 Katana on kaksipaikkainen VLA luokan lentokone, jonka valmistaja on itävaltalainen Diamond Aircraft.
Lentokonetta on valmistettu vuodesta 1993 Itävallassa ja 1994 Kanadassa.
Matti ja Teppo (albumi)
Matti ja Teppo on Matin ja Tepon ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1972.
Katharina Wagner
Katharina Friederike Wagner (s. 21. toukokuuta 1978 Bayreuth, Länsi-Saksa) on saksalainen oopperaohjaaja. Hänen isänsä Wolfgang Wagner oli oopperaohjaaja, Bayreuthin musiikkijuhlien johtaja. Katharinan isoisä oli musiikkijuhlien johtaja ja säveltäjä Siegfried Wagner ja isoisoisä oli säveltäjä Richard Wagner ja isoisänäidinisä on säveltäjä ja pianovirtuoosi Franz Liszt.
Katharina Wagner on opiskellut Berliinin Freie Univertsitätissä teatteritiedettä ja valmistunut sieltä vuonna 2005. Avustajana ja ohjaajan assistenttina hän on toiminut Tokion Uudessa kansallisteatterissa, Berliinin valtionoopperassa Unter den Lindenillä Harry Kupferin kanssa sekä muutamissa Bayreuthin produktioissa (mm. Tannhäuser ja Nürnbergin mestarilaulajat). Hänen ensimmäinen ohjauksensa oli Lentävä hollantilainen Würzburgissa 2002. Vuonna 2007 ohjasi Nürnbergin mestarilaulajat esimmäisenä ohjauksenaan Bayreuthin musiikkijuhlille. Katharina Wagner on vuonna 1876 alkaneiden Bayreuthin musiikkijuhlien toinen naisohjaaja – ensimmäinen oli hänen isoisänsä äiti Cosima Wagner.
Richard Wagnerin säätiö valitsi äänin 22–0 kokouksessaan 1. syyskuuta 2008 Katharina Wagnerin ja hänen sisarpuolensa Eva Wagner-Pasquier'n johtamaan Bayreuthin musiikkijuhlia.
Katharina Wagner on ideoinut ja toteuttanut oopperaesitysten suoria lähetyksiä suurelle yleisölle.
Kesällä 27. heinäkuuta 2008 esitettiin Nürnbergin mestarilaulajat Bayreuthissa. Maksutonta esitystä seurasi yhteensä kaikkiaan n. 38 000 katselijaa Bayreuthin Volksfestplatzilla.
Bremenin Goetheplatzilla esitettiin 11. lokakuuta 2008 klo 19.00 Katharina Wagnerin ohjaaman Rienzin ensi-ilta suorana lähetyksenä suurelta videotaululta ilmaiseksi yleisölle.
Göteborg City Airport
Göteborg City Airport , aikaisemmalta nimeltään "Säven lentokenttä", oli toinen Göteborgin kahdesta kansainvälisestä lentoasemasta. Se palveli matkustajaliikenteessä 18.1.2015 asti. Nykyisin kenttä on vain pienkoneiden käytössä. Se sijaitsee Hisingenin saarella 14 kilometriä Göteborgin keskustasta luoteeseen. Ennen vuotta 2001, jolloin Ryanair alkoi liikennöidä kentältä, lentoaseman vuosittainen matkustajamäärä oli vain noin 9 000, kun taas vuonna 2005 lentoaseman kautta kulki yhteensä jopa 500 000 matkustajaa. Kaupallisten lentoyhtiöiden lisäksi lentoasemaa käyttää myös muun muassa Ruotsin rannikkovartiosto. Lentoasemalla on myös yleisilmailutoimintaa, ja siellä toimiikin kaksi lentokerhoa: "Chalmers flygklubb" sekä yksi Euroopan vanhimmista lentokerhoista, "Aeroklubben i Göteborg".
Göteborgia palvelee nykyisin vain Landvetterin lentoasema, joka sijaitsee 20 kilometriä Göteborgin keskustasta itään.
Lentoasemalle säännöllisesti lentävät lentoyhtiöt ovat:Göteborgin keskustasta oli linja-autoyhteydet kaikille Ryanairin, Germanwingsin ja Wizzairin lennoille. Yhdensuuntainen matka maksoi 50 kruunua ja kesti noin 20 minuuttia.
Matka taksilla keskustaan maksaa 200–300 kruunua.
Mario Regueiro
Mario Ignacio Regueiro Pintos (s. 9. syyskuuta 1978 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Real Murciaa lainasopimuksella saman sarjan Valenciasta. Hän pelaa tavallisesti vasemman laitalinkin paikalla.
Regueiro aloitti uransa kotimaassaan Cerrossa kaudella 1996–1997. Seuraavalla kaudella hän siirtyi yhteen Uruguayn suurseuroihin lukeutuvaan Nacionaliin. Kolmen Nacional-kauden jälkeen Regueiro suuntasi Espanjaan Racing Santanderiin.
Kesällä 2005 viiden Santanderissa vietetyn vuoden jälkeen Valencia osti keskikenttäpelaajan 1,2 miljoonalla eurolla. Ennen Valenciaan siirtoa, Regueiron siirtymistä Real Betisiin pidettiin jo lähes varmana. Kaudeksi 2007–2008 Regueiro lainattiin Real Murciaan.
Uruguayn maajoukkueessa Regueiro teki debyyttinsä ystävyysottelussa Englantia vastaan vuonna 2006.
Tieteen huiput
Tieteen huiput -sarja on 26 maan kustantamojen yhteistyönä ilmestyvä kansantajuisten tiedekirjojen sarja, jonka kirjoittajat ovat kuuluisia tutkijoita. Sarjan toimittaja on John Brockman. Sarjan suomalainen kustantaja on WSOY.
Kuhmolainen
Kuhmolainen on vuonna 1959 perustettu Kuhmossa kahdesti viikossa (tiistaisin ja perjantaisin) ilmestyvä sitoutumaton paikallislehti. Kuhmolainen ilmestyy painetun lehden ohella digilehtenä, joka sisältää videoita ja lisäkuvia. Näiden lisäksi Kuhmolainen julkaisee säännöllisesti verkkolehteä.
Kannanotoissaan lehti pyrkii ajamaan paikkakunnan yleistä etua sekä Kainuussa että valtakunnallisesti. Samalla se myös arvioi kriittisesti paikallisten hallintoelinten päätöksentekoa.
Lehden päätoimittaja on Timo Kyllönen. Vuonna 2014 lehden levikki oli 5 174. Kuhmolaisella on yli 16 000 lukijaa.
Ota kiinni
Ota kiinni on Matin ja Tepon toinen studioalbumi.
Ilmavoimien viestitekniikkalaitos
Ilmavoimien viestitekniikkalaitos (IVL) oli Tikkakoskella sijainnut ilmavoimiin kuulunut joukko-osasto. Se vastasi ilmavoimien valvonta-, johtamis- ja viestijärjestelmistä sekä elektronisen sodankäynnin järjestelmistä.
Laitoksen viimeisenä johtajana vuodet 2008–2009 toimi insinöörieversti Jarmo Kurunmäki (s. 1951). Laitoksen henkilöstömäärä tuolloin oli 182, joista 75 % siviilejä.
Ilmavoimien viestitekniikkalaitoksen tausta tulee 1. joulukuuta 1941 perustetusta Ilmavoimien viestivarikosta. Se perustettiin Naarajärvelle, josta siirtyi useiden paikkakuntien kautta 1. syyskuuta 1973 vihdoin Tikkakoskelle. Toisen maailmansodan aikana varikko jopa lakkautettiin ja perustettiin uudelleen. Laitos on koko toimintansa ajan ollut yksi Luonetjärven varuskunnan joukko-osastoista. Laitoksella on erityisosaamista mm. tietotekniikassa, tietoliikenteessä, mikroaaltotekniikassa ja signaaliprosessoinnissa.
Kun varikon toimet ulkoistettiin, perustettiin Valtion Sähköpaja tekemään osa sen tehtävistä. Sittemmin Valtion Sähköpaja muuttui Televaksi, joka se puolestaan muuttui Tele-Nokiaksi.
Joukko-osaston nimi muuttui 13. syyskuuta 2001 Ilmavoimien viestivarikosta (IlmavVV) Ilmavoimien viestitekniikkalaitokseksi. Aikaisempi nimi oli Ilmavoimien Varikon viestivarikko-osasto (Vvko-os/IlmavV) vuoteen 1991 saakka, jolloin yksikkö itsenäistyi. Itsenäisen viestivarikon ensimmäinen komentaja oli everstiluutnantti Osmo Korppinen.
Laitokseen aikaisemmin kuulunut "Ilmavoimien kuvakeskus" (sotien aikana "Lentokuvakeskus" LeKuvaKesk) on sittemmin sulautunut ilmavoimien muihin toimintoihin. Keskuksen päällikkönä on toiminut mm. kapteeni Olavi Halminen.
1. tammikuuta 2010 laitos sulautui nimenmuutoksen yhteydessä Ilmavoimien materiaalilaitokseen (IlmavMatL) ollen nykyään sen Tikkakosken toimipiste .
Laitoksen aikaisempina johtajina ovat toimineet:
Nauha-asema
Nauha-asema on tallennusväline, joka lukee ja kirjoittaa magneettinauhalle tallennettua tietoa. Nauha-asemia on käytetty suurtietokoneissa ennen kiintolevyjen yleistymistä.
Ensimmäisiä tietokoneissa käytettyjä nauha-asemia oli UNIVAC I:n UNISERVO.
Nykyisin nauha-asemia käytetään kiintolevyille tallennetun tiedon arkistointiin ja varmuuskopiointiin. Nauhat ovat tallennusmediana kapasiteettiinsa nähden edullisia ja niiden luotettavuus arkistointivälineenä on hyvä oikeissa olosuhteissa säilytettynä. C-kasettia käyttävä kasettiasema oli 1980-luvulla yleinen kotitietokoneissa. Vanhemmat teknologiat, kuten c-kasetti, ovat analogisia ja niistä otettu signaali muunnetaan digitaaliseksi dataksi, jotta tietokone voisi käsitellä sitä. Jo 1980-luvulla yleistyivät nauhat, joissa data on suoraan digitaalisessa muodossa (ks. DAT-nauha).
Kiintolevyjen käyttämän tiedon hajasaannin sijaan nauha-asemat mahdollistavat vain tiedon peräkkäissaannin. Kiintolevyn luku- ja kirjoituspäät voivat siirtyä mihin tahansa satunnaiseen levyn kohtaan melko lyhyessä ajassa (millisekunneissa). Sen sijaan nauha-asemalta kuluu huomattavan paljon aikaa nauhan kelaukseen, ennen kuin se pystyy lukemaan halutussa nauhan kohdassa sijaitsevan tiedon. Tämän vuoksi nauha-asemien keskimääräiset hakuajat ovat hyvin hitaita. Hitaasta hakuajasta huolimatta nauha-asemat pystyvät kuitenkin tallentamaan tietoa nauhalle hyvin nopeasti. Esimerkiksi nykyaikaiset LTO-7-asemat yltävät jatkuvaan 300 Mt/s tiedonsiirtonopeuteen, mikä vastaa likimain kiintolevyjen siirtonopeuksia.
Nykyisin yleisimpiä nauhaformaatteja ovat HP:n, IBM:n ja Quantumin kehittämä Linear Tape-Open (LTO), HP:n kehittämä DAT-nauhoihin perustuva Digital Data Storage (DDS), 3M:n omistaman Imationin Quarter-inch cartridge (QIC) ja Travan.
Nauha-aseman voi kytkeä tietokoneeseen SCSI- (yleisin), Fibre Channel-, rinnakkais-, IDE-, USB-, FireWire- tai muun liitännän kautta. Nauha-asemien tallennuskapasiteetti vaihtelee käytetyn tekniikan mukaan muutamasta megatavusta aina 3200 gigatavuun. Nauha-aseman tallennuskapasiteettiin viitattaessa käytetään oletuksena suhdelukua 2:1. Kun nauha-aseman tiedoissa ilmoitetaan kapasiteetiksi 80/160, se tarkoittaa että normaali tallennuskapasiteetti on 80, kun taas pakattuna tallennuskapasiteetti voi olla 160.
Nauha-asemia käytetään esimerkiksi ns. nauhakirjastoissa eli nauharoboteissa, jossa yhdessä laitteessa voi olla kymmeniä nauhureita, satoja nauhoja ja robotti joka hoitaa nauhojen lataamisen, poistamisen ja varastoinnin.
1980-luvulla tietyn tyyppisiä nauha-asemia käytettiin levymuistien sijaan edullisemman hintansa vuoksi, esimerkiksi ZX Microdrive ja Rotronics Wafadrive.
Otis
Otis Elevator Company on yhdysvaltalainen maailman suurin hissien ja liukuportaiden valmistaja. Yhtiön perusti yhdysvaltalainen Elisha Otis vuonna 1853 New Yorkissa. Yhtiö on valmistanut hissejä moniin kuuluisiin rakennuksiin, kuten Eiffel-torniin, Empire State Buildingiin ja New Yorkin World Trade Centeriin.
Otis on United Technologies Corporationin tytäryhtiö.
Gotska Sandön
Gotska Sandön on Ruotsille kuuluva saari Itämerellä, noin 38 kilometriä Fåröstä pohjoiseen. Se kuuluu Gotlannin lääniin ja Gotlannin kuntaan. Saari on muodostunut tuhansia vuosia sitten moreenista, sorasta ja hiekasta. Se on kokonaan hiekan peitossa ja tuuli on kasannut hiekasta erilaisia dyynejä. Korkein kohta on 42 metriä merenpinnan yläpuolella.
Gotska Sandönin kokonaispinta-ala on 36,51 km², joka on kokonaan maa-aluetta. Vuoden 1960 väestönlaskennassa saarella oli 15 asukasta.
Asukkaita Gotska Sandönillä on ollut kivikaudelta asti. Ruotsille saari on kuulunut vuodesta 1645. 1700-luvulla eräs ruotsalainen kauppias alkoi viljellä saarta tehokkaammin. Majakka rakennettiin vuosina 1858–1859. Sittemmin majakka on korvattu erillisellä valomastolla. Kappeli rakennettiin 1894, ja se sai aluksi toimia myös kouluna. Rakennus paloi 1934, mutta uusi kappeli saatiin valmiiksi vasta 1950. Uuden kappelin 50-vuotisjuhlien kunniaksi vihittiin käyttöön uusi kellotapuli, vanha kun oli kärsineessä kunnossa ja purettu turvallisuussyistä. Hautausmaa on ollut käytössä 1800-luvun puolivälistä, samoin kuin venäläinen hautausmaa. Vuonna 1939 rakennetussa koulurakennuksessa toimi koulu vuoteen 1963, jonka jälkeen siitä tehtiin luonto- ja kotiseutumuseo. Saarella on myös vanhoja venäläisiä tykkejä.
Vallitsevana kasvillisuutena ovat mäntymetsät. Paikoitellen metsät ovat hyvin tiheitä. Metsiä on saarella palanut ja hakattu useita kertoja. Kasvu on hyvin hidasta, koska veden ja ravinteiden saanti on rajallista sekä kasvillisuuden pohjakerros on tiheä. Pohjakerroksessa kasvaa variksenmarjaa, kanervaa, jäkälää ja sammalia, lisäksi jonkin verran vanamoita ja talvikkeja. Lehtipuita löytyy joiltakin alueilta, esimerkiksi haapoja, koivuja, pihlajia ja tammia. Lehtipuualueilla pohjakerroksessa on enemmän lajeja kuin mäntymetsissä. Esimerkkeinä mainittakoon sinivuokko, oravanmarja, metsäorvokki ja erilaisia orkideoja. Niityillä ja dyyneillä kasvaa myös paljon monenlaisia kasveja. Metsistä on löytynyt yli 250 jäkälälajia, 50 sammallajia ja 400 putkilokasvilajia.
Saaren eristyneen sijainnin vuoksi nisäkkäitä on vähän. Maalla eläviä nisäkkäitä saarella ovat metsäjänis ja lepakot. Vedessä elävistä harmaahylkeet vierailevat saarella usein. Lintuja sen sijaan on paljon erilaisia, erityisesti keväällä ja alkukesästä: kahlaajia, lokkeja, tiiroja, käpylintuja, nuolihaukkoja jne.
Saari on ollut kansallispuistona vuodesta 1909 lähtien. Saaren koillispuolelta löydettiin 2009 Venäjän keisarillisen laivaston sukellusvene Bars, joka oli uponnut sinne 1917.
Saaren säätiedot mainitaan Yleisradion Merisää-tiedotteessa.
Francisco Rufete
Francisco Javier Pérez Rufete (s. 20. marraskuuta 1976 Benejúzar, Alicanten maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Vuodesta 2006 Espanyolia edustanut Rufete on aikaisemmin pelannut Barcelonassa (1996), Toledossa (1997–1998), Mallorcassa (1998), Málagassa (1998–2001) ja Valenciassa (2001–2006).
Fårö
Fårö on Ruotsissa Gotlannin lääniin kuuluva Itämeren saari ja entinen kunta Gotlannin saaren pohjoispuolella. Fårön pinta-ala on 113 km², ja Fårönsalmi erottaa sen Gotlannista.
Visbystä on 60 kilometriä matkaa Fårösundiin, josta menee lauttoja Fårön saarelle yleensä puolen tunnin välein. Saarella asuu suunnilleen 600 asukasta, joiden pääelinkeinoina on maatalous ja matkailu. Tosin monet käyvät varsinaisella Gotlannin saarella töissä.
Saarella on 1840-luvulla rakennettu majakka, joka on ensimmäisiä Gotlannin majakoita. Lisäksi nähtävää on mm. 1600-luvulta peräisin oleva kalkin polttoon käytetty paikka, jossa on vieläkin uunien jäännökset jäljellä. Keskiajalta on peräisin kirkon raunioita ja vanha satama, jonka maankohoaminen on kuitenkin melkein umpeuttanut. Fårön kirkko on 1600-luvulta ja kolerahautausmaa 1800-luvulta. Kirkon torni on alkuperäinen, muu kirkko uusittiin 1858. Saarella on nähtävissä rannoilla luonnon aikaansaamia kalkkikivimuodostumia (), hiekkarantoja ja lintujensuojelualue.
Elokuvaohjaaja Ingmar Bergman asui Fåröllä.
Fårö muodosti ennen vuoden 1952 kuntauudistusta oman kunnan. Tuolloin se kuitenkin liitettiin Fårösundin kuntaan, joka puolestaan liitettiin vuonna 1971 nykyiseen koko saarimaakunnan kattavaan Gotlannin kuntaan. Fårö muodostaa edelleen oman seurakunnan.
Fanon varisto
Fanon varisto on Algebrallisessa geometriassa varisto, jonka antikanoninen kimppu on runsas.
Kaikki dimensiota 1 ja 2 olevat Fanon varistot ovat rationaalisia. Dimensiossa 2 niitä kutsutaan del Pezzo -pinnoiksi ja ne ovat isomorfisia sellaisten projektiivisten avaruuksien kanssa, joissa on räjäytetty korkeintaan 8 pistettä.
Fanon variston Kodaira-dimensio on −∞. Fanon varistot on nimetty italialaisen matemaatikko Gino Fanon mukaan.
Silikoni
Silikonit eli polysiloksaanit ovat pii-happi-polymeerejä, joiden kemiallinen kaava on [RSiO], jossa R on orgaaninen ryhmä, kuten metyyli, etyyli tai fenyyli. Nämä materiaalit koostuvat epäorgaanisesta pii-happi ketjurungosta, jossa piiatomeihin on kiinnittynyt orgaanisia sivuryhmiä. Joissakin tapauksissa orgaaniset sivuryhmät kiinnittävät kaksi tai useampaa -Si-O- -ketjua yhteen. Erilaisia silikoneja voidaan syntetisoida muuttamalla -Si-O- -ketjujen pituutta ja sivuryhmiä, jolloin niille muodostuu erilaisia ominaisuuksia koostumusten vaihdellessa. Silikoni voi olla nestemäistä, geeliä, kumimaista tai täysin kiinteää. Yleisin silikonityyppi on PDMS eli lineaarinen polydimetyylisiloksaani.
Silikoniöljyt, -polymeerit ja -tiivistysaineet ovat hajuttomia ja värittömiä, vedenpitäviä, kemikaalinkestäviä, hapettumista kestäviä ja vakaita korkeissa lämpötiloissa. Niillä on matala sulamispiste eivätkä ne johda sähköä. Silikoneja käytetään voiteluaineina, tiivisteinä, palontorjunnassa, lääketieteellisissä tuotteissa kuten keinonivelissä ja rintaimplanteissa. Myös elintarvikekäytössä kuten astioissa, paistinpannun kantena tai lappoletkuna. Niitä käytetään orgaanisten polymeerien korvikkeena korkeissa lämpötiloissa.
Stora Karlsö
Stora Karlsö on Ruotsiin kuuluva saari Itämerellä, noin 6 kilometriä Gotlannin länsirannikolta. Se on osa Gotlannin lääniä. Lähistöllä on myös toinen saari nimeltä Lilla Karlsö. Molemmat saaret ovat Itämeren ainoita lintusaaria.
Stora Karlsön pinta-ala on 1 166 hehtaaria, ja korkein kohta on 51,6 metriä merenpinnasta. Saari on syntynyt samaan aikaan kuin Gotlanti eli noin 400 miljoonaa vuotta sitten.
Saarella on mm. ravintola, museo ja majoitustiloja. 1980-luvulla matkailijoita oli jo 18 000 vuosittain ja useimmille lintuvuori oli suurin kiinnostuksen kohde.
Stora Karlsö on luonnonsuojelualue, ollut vuodesta 1970. Sen eläimistöön kuuluu huomattavissa määrin lintuja, esimerkiksi etelänkiisloja ja ruokkeja. Linnut rauhoitettiin jo 1880-luvulla. Kasvillisuudesta esimerkkinä mainittakoon orkideat. Saarella oli lampaita laiduntamassa vuosisatojen ajan ja 1800-luvulle mennessä ne olivatkin jo syöneet suurimman osan kasvillisuudesta. Vuonna 1887 lampaat vietiin pois ja sen jälkeen kasvit ovat saaneet kasvaa vapaasti. Saarella on useita luolia, joista suurimmat ovat syvyydeltään 20 metriä.
Pedro Munitis
Pedro Munitis Álvarez (s. 19. kesäkuuta 1975 Santander, Kantabria, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edusti valtaosan urastaan Espanjan Primera Divisiónissa pelannutta Racing Santanderia.
Munitis edusti Racingia kolmeen otteeseen. Hän teki ensiesiintymisensä Espanjan pääsarjassa seuran edustusjoukkueen riveissä tammikuussa 1995. Pääsarjatasolla Munitis edusti myös Real Madridia ja Deportivo La Coruñaa. 2000-luvun alussa hän voitti Real Madridissa Espanjan pääsarjamestaruuden ja Mestarien liigan.
Munitis pelasi Espanjan maajoukkueessa 21 ottelua ja teki otteluissa kaksi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2000 EM-kilpailuissa.
Munitis toimii kaudella 2018–2019 Espanjan kolmannella sarjatasolla pelaavan Murcian päävalmentajana.
Lilla Karlsö
Lilla Karlsö on Itämeren saari, joka sijaitsee noin kolme kilometriä Gotlannista länteen ja 4,5 kilometrin päässä Stora Karlsöstä. Hallinnollisesti se kuuluu Gotlannin lääniin. Lilla Karlsö ja Stora Karlsö ovat Itämeren ainoita lintusaaria. Lilla Karlsöllä kävi ainakin 1980-luvun alkupuolella vain 3 000 kävijää vuosittain.
Lilla Karlsön pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Suurin osa saaresta on kalkkikiviylänköä. Korkein kohta on noin 66 metriä merenpinnan yläpuolella. Nimestään huolimatta saari on siis keskimäärin korkeampi kuin Stora Karlsö, pinta-alaltaan se tosin on pienempi. Saarella on meren tekemiä luolia, joista suurimmat ovat 30 metriä syviä.
Suurella osalla saaresta ei ole puita ja pensaita, koska siellä on ollut vuosisatojen ajan lampaita. Saarella on laiduntanut kerrallaan jopa sata lammasta karitsoineen. Vain pienellä alueella on satoja vuosia vanhoja jalavia, tammia ja saarnia. Muita kasveja on monipuolisesti, esimerkiksi kangasajuruohoa ja tähkätädykettä, harvinaisiakin kasveja löytyy. Stora Karlsön tapaan myös Lilla Karlsöllä on monipuolinen lintulajisto. Siellä on esimerkiksi etelänkiisloja ja ruokkeja. Esimerkiksi harmaalokkeja on Gotlannin suurin populaatio.
Lilla Karlsö on luonnonsuojelualue. Vuonna 1955 siitä tuli luonnonmuistomerkki ja 1964 luonnonsuojelualue. Se on Natura 2000 -alue. Saarella on myös useita muinaisjäänteitä pronssi- ja rautakaudelta.
Konstanz
Konstanz on yliopistokaupunki Etelä-Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa, Bodenjärven rannalla. Kaupungissa on 80 000 asukasta. Konstanz sijaitsee aivan Sveitsin rajalla Kreuzlingenin kaupungin naapurina Reinin varrella.
Konstanzin kirkolliskokous pidettiin vuosina 1414–1418.
Konstanz ja Kreuzlingen muodostavat käytännössä yhteisen kaupunkialueen. Toisen maailmansodan aikana jätettiin kaupungissa valot päälle yöajaksi. Siksi liittoutuneet luulivat kaupunkia osaksi Sveitsiä, eikä kaupunkia siten pommitettu.
Konstanzista pääsee junalla sekä Saksaan että Sveitsiin. Lähin lentoasema sijaitsee Friedrichshafenissa Saksassa, jonne pääsee nopeimmin Bodenjärven ylittävällä lautalla. Lähimmät kansainväliset lentokentät ovat Stuttgartin, Baselin ja Zürichin lentoasemat.
Zeppeliiniin keksijä Ferdinand von Zeppelin syntyi Konstanzissa.
Konstanzen ystävyyskaupungit ovat:
Insinööri (AMK)
Insinööri (AMK) (engl. "Bachelor of Engineering, B. Eng.") on 4-vuotinen tekniikan ja liikenteen alan ammattikorkeakoulututkinto, joka valmentaa lähinnä teollisuuden ja hallinnon työnjohto-keskijohtotason tehtäviin. Ennen ammattikorkeakoulujen tuloa 1990-luvun puolivälissä insinööri oli ammatillisen korkea-asteen tutkinto. Tutkinnot erottaa siitä, että ammattikorkeakoulututkinnon nimikkeeseen liitetään tunnus ’(AMK)’. Insinööri (AMK) -tutkinnon nimitys englanniksi on virallisesti "Bachelor of Engineering" (lyh. "B. Eng.")"." Englanninkielinen nimike eroaa siten tekniikan kandidaatista, jonka virallinen käännös on Bachelor of Science (Technology). Tutkinnon suorittamisen ja kolmen vuoden työkokemuksen jälkeen on mahdollista suorittaa ylempi ammattikorkeakoulututkinto, jonka tutkintonimike on Insinööri (ylempi AMK). Tutkinnon suorittamisen jälkeen on myös mahdollista hakea teknilliseen yliopistoon suorittamaan maisterin tutkinto (DI).
Insinööri (AMK) -tutkinnon voi suorittaa seuraavissa koulutusohjelmissa:
Monokokki
Monokokki eli itsekantava kori on yksiosainen rakennetyyppi, jossa rakenteen kuori kantaa suuren osan kuormasta. Sana ”monokokki” tulee ranskankielisestä sanasta "monocoque", ’yksikuorinen’.
Vastakkainen rakennetyyppi on erillisrunkoinen rakenne, jossa on sisäinen runko, esimerkiksi putkikehikko, jonka päällä oleva kuori ei kanna rakenteen kuormaa.
Monokokkia alettiin 1930-luvulta lähtien käyttää lentokoneiden runkorakenteena. Corradino D’Ascanio keksi käyttää rakennetta suunnittelemassaan skootterissa, Vespassa.
Lähes kaikki henkilöautot ovat myös nykyään rakenteeltaan monokokki-tyyppisiä, jolloin peltinen korirakenne kestää yksin koko kuormituksen, eikä erillistä runkoa ole. Eri autourheiluluokkien, kuten esimerkiksi Formula 1 -luokan autoissa, käytetään hiilikuidusta valmistettua monokokkirunkoa, johon auton kaikki muut osat kuten moottori ja pyöränripustus kiinnitetään suoraan.
Itsekantavan korin etuina ovat nykyisillä, paremmilla teräslaaduilla sen keveys, edullisemmat valmistuskustannukset sekä oikein suunniteltuna parempi kolariturvallisuus. Jäykemmillä teräslaaduilla ja tietokoneavusteisella suunnittelulla korin muodonmuutokset kolaritilanteessa voidaan optimoida ja tämä antaa myös mahdollisuuden kevyempään rakenteeseen, kun metalliosien paksuutta ei tarvitse lisätä paremman kiertojäykkyyden toivossa.
Itsekantavan korirakenteen suurimpana haittana on sen vaikea korjattavuus vakavan kolarin jäljiltä. Samoin ruostuminen on ongelma, sillä ruoste kotelorakenteissa heikentää auton rakennetta ja siten myös kolariturvallisuutta. Tämä oli itsekantavan korirakenteen suurin ongelma 1990-luvulle asti, jolloin autonvalmistajat alkoivat suunnitella yhä parempia valmistuksenaikaisia ruosteenestomenetelmiä, kuten korin osien tai koko rakenteen galvanointi.
Biarritz
Biarritz ( tai "Miarritze", ) on kaupunki Biskajanlahden rannalla Etelä-Ranskassa. Biarritz kuuluu Pyrénées-Atlantiques'n departementtiin Akvitanian provinssissa. Kaupunki sijaitsee Ranskan baskimaassa 25 kilometrin päässä Espanjan rajalta. Biarritzissa on 25 330 asukasta (2012), mutta kesäisin asukasluku nousee 110 000:een..
Biarritziin pääsee Pariisista TGV-suurnopeusjunalla. Biarritzissa on lentoasema, Biarritz-Anglet-Bayonnen lentoasema. Lentoasema on neljän kilometrin päässä kaupungista sisämaahan. Lentoasema palvelee lisäksi Anglet'ta ja Bayonnea.
Biarritz on tunnettu ja turistien suosima lomakaupunki. Alueella on mahdollista harrastaa talvisin hiihtoa, sillä Pyreneiden vuoristo sijaitsee kahden tunnin ajomatkan päässä.
XMeeting
XMeeting on Applen Mac OS X-käyttöjärjestelmässä toimiva, vasta varhaisessa beta-versiossa oleva avoimen lähdekoodin videoneuvotteluohjelma, joka soveltuu standardinmukaiseen H.323-videoneuvotteluun.
Ethandunin taistelu
Ethandunin taistelu oli nykyisin Lounais-Englannissa Wiltshiren kreivikunnassa sijainneessa Ethandunissa vuonna 878 käyty taistelu, jossa Alfred Suuren johtamat anglosaksit löivät Guthrumin tanskalaiset. Edingtonin voiton ansiosta Wessex säilyi viimeisenä vapaana englantilaisena kuningaskuntana ja tanskalaiset (viikingit) pysyivät Danelagenissa.
Ramsar
Ramsar () on kunta ja kaupunki Kaspianmeren rannalla Iranin Mazandaranin maakunnassa. Se on suosittu iranilainen lomakaupunki ja kuuluisa mm. kuumista lähteistään. Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti 27 194 (1996), 28 954 (2001), 32 085 (2006) ja 32 294 (2011).
Kaupungin alueella esiintyy paikoitellen maailman korkeimpiin luettavia luonnollisen radioaktiivisen säteilyn pitoisuuksia, jotka liittyvät kuumiin lähteisiin. Säteilymäärä on paikoin jopa 55–200 kertainen normaaliin taustasäteilyyn verrattuna.
Ramsarin sopimus on kansainvälinen sopimus vesistöalueiden ja kosteikkojen suojelemisesta. Se solmittiin Ramsarissa vuonna 1971. Ramsarin sopimus oli ensimmäinen nykyaikaisista, valtioidenvälisistä luonnonsuojelun ja luonnonvarojen kestävän käytön sopimuksista. Sen on allekirjoittanut 158 valtiota ja siihen kuuluu 1 752 kohdetta, joiden yhteispinta-ala on noin 161 miljoonaa hehtaaria.
Kyynelneste
Kyynelneste on kyynelrauhasen tuottamaa kirkasta eritettä, joka puhdistaa ja huuhtelee silmän pintaa sekä estää hankausta silmän liikkuessa. Suojaavaa kyynelnestettä on silmän sarveiskalvojen pinnalla aina. Silmäluomien räpytysliike levittää kyynelnestettä tasaisesti silmän pintaan ja pitää sen kosteana. Kyynelnestettä tuottaa kyynelrauhanen ja silmän sidekalvossa olevat lisäkyynelrauhaset. Kyynelrauhasen ulosvievät putket päättyvät sidekalvopussiin ylemmän silmäluomen sisäpinnalle. Sidekalvopussin sisäreunasta alkaa kyynelkanava kaksiaukkoisena ja päättyy nenäonteloon. Kyynelkanavan alkuosassa on laajennus eli kyynelpussi.
Joskus kyynelnestettä voi erittyä paljon, esimerkiksi itkettäessä tai roskan joutuessa silmään, jolloin sitä valuu alaluomen reunan yli ja silmän sisänurkasta pieniä kyynelkanavia pitkin kyynelpussiin ja sitä kautta nenään. Kyynelrefleksin tehtävänä on suojata näköaistia ulkoisilta ärsykkeiltä. Sen voi laukaista esimerkiksi sipulin happo tai ilmassa oleva savu.
Ihmisen silmän pintaa peittää kolmikerroksinen kyynelfilmi.
Monte Pissis
Monte Pissis on sammunut tulivuori La Riojan maakunnassa Argentiinassa. Vuori on kolmanneksi korkein huippu Etelä-Amerikassa ja toiseksi korkein tulivuori maailmassa. Se sijaitsee noin 550 kilometriä pohjoiseen Aconcaguasta.
The Mama King
The Mama King on suomalainen rock-yhtye. Yhtyeessä soittavat Kie von Hertzen (kitara), Mikko Laiho (laulu ja kitara), Kalle Chydenius (basso) ja Mauro Gargano (rummut).
Yhtyeen esikoisalbumin "Supertender" julkaisi EMI Music Finland 20. lokakuuta 2010. Levy menestyi arvosteluissa hyvin.