Morsiusseppele
Morsiusseppele on Hannu Lemisen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1954. Elokuva on mustavalkoinen. Pääosissa ovat Aino-Maija Tikkanen ja Jussi Jurkka.
Elokuva kertoo nuoresta ylioppilaasta, joka railakkaan juhlimisensa vuoksi lähetetään enonsa luokse maalle rauhoittumaan. Hän tapaa hehkeän maalaistytön ja rakastuu. Säätyerot tuottavat kuitenkin nuorenparin onnelle ylitsepääsemättömiä esteitä. "Morsiusseppele" esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran 19. marraskuuta 1966.
Ylioppilas Allan Smith viettää vuonna 1902 vauhdikasta elämää Helsingissä. Myöhemmin Villa Kivenä tunnettu huvila Töölönlahden rannalla esittää Madame Kraemerin taloa, jossa vietetään iloista elämää. Allanin äiti Hedvig Smith eitiedä pojan hurjasteluista, eikä myöskään Madame Kraemerin huvilan kaltaisista paikoista. Allanin morsiamen Ritvan äiti, rouva Ada Allén, sattuu näkemään Allanin epämääräisessä naisseurassa. Rouva Allén ilmoittaa rouva Smithille, että kaavailtu avioliitto perutaan, jos Allan jatkaa yöllisiä juhlintojansa. Hedvig ei halua ajatella pahaa pojastaan, mutta pelkää kuitenkin hänen tulleen liiaksi isäänsä.
Kun Smithien kotiapulainen Stiina sairastuu, rouva Smith saa syyn lähteä Allanin kanssa maalle, jotta poika rauhoittuisi. Kerran Allan näkee laiturilla alastoman nuoren naisen. Nainen suuttuu Allanin julkeudesta, ja kohta Allan räpiköi itse järvessä vaatteet päällä. Kun Allan alkaa piirittää neitoa, Alli alkaa lämmetä Allanille, ja he viettävät aikaa yhdessä. Suhteen huomaa myös mustasukkainen isäntärenki Pekka, jolle Allin vanhemmat ovat luvanneet tytön. He huolestuvat Allin ja Allanin seurustelusta. Romanttisen kesäillan päätteeksi Allan lumoaa Allin tarinoilla kaupungin ihmeistä. He suutelevat kiihkeästi, mutta aittaan Alli menee yksin. Raivostunut Pekka pyrkii sinne turhaan. Kun Smithien kotiapulainen Stiina on parantunut, perhe palaa Helsinkiin. Allan ja Alli hyvästelevät toisensa rantavajassa, ja rajuilman säestäessä Alli antautuu Allanille.
Allan palaa kaupunkiin muuttuneena miehenä. Hän ei enää viihdy iltariennoissa. Ritva on Tukholmassa, ja rakkaus alkaa hiipua. Allan kirjoittaa Allille, mutta Alli on jo joutumassa naimisiin väkivaltaisen Pekan kanssa. Hän uhmaa Pekan ja vanhempiensa tahtoa eikä hyväksy järjestettyä avioliittoa. Kun isä vihastuu, Alli päättää lähteä Helsinkiin. Hän ei tunne pääkaupungissa kuin Smithin perheen ja saa sieltä palveluspaikan. Äidillä on epäilyksensä Allanin ja Allin suhteen. Lähtiessään konserttiin hän kuulee porraskäytävään poikansa keskeyttäneen pianonsoiton. Äiti palaa yllättäen kotiin ja huomauttaa pojalleen, ettei palvelusväen kanssa sovi istua samassa pöydässä. Allan ja Alli onnistuvat salaamaan suhteensa. He viettävät hetkiä kaupungilla. Äiti uskoo, että poika rakastaa häntä yli kaiken, eikä kukaan muu merkitse mitään. Hän pohtii, oliko viisasta ottaa Alli palvelukseen, mutta arvelee kuitenkin Allanin parantuneen lukuinnon olevan Allin ansiota.
Seuraavana keväänä äiti Hedvig ilmoittaa Allille, että kesällä hän lähtee Allanin kanssa Tukholmaan, eikä Allin apua siten enää tarvita. Hän sanoo tietävänsä, mitä peliä talossa on pelattu syksystä alkaen. Alli murtuu. "Itku pitkästä ilosta", Stiina toteaa ja käskee hänet viemään teetarjottimen Allanin huoneeseen. Seuraavana yönä Alli hiipii jälleen Allanin luo. Poistuessaan aamulla huoneesta hän kohtaa Hedvigin. Hän perääntyy Allanin huoneeseen, jonne myös Hedvig tulee pitämään saarnaa. Hän ei hyväksy säätyerot ylittävää suhdetta. Allan ilmoittaa aikovansa naimisiin Allin kanssa. Kun Hedvig ja Allan matkustavat Ruotsiin, Alli lähtee talosta. Tapahtumia sivusta seurannut Stiina huomaa, että Allan muistuttaa isäänsä, joka myös peuhasi palvelustyttöjen kanssa, mutta isä oli sentään herrasmies. Stiina yrittää turhaan lohduttaa Allia. Alli palaa maalle ja hukuttautuu. Vain morsiusseppele jää järven pinnalle muistuttamaan tuhoon tuomitusta rakkaudesta.
"Morsiusseppele" kuvattiin elo-lokakuussa 1953. Maalaismaisemat ovat Varsinais-Suomesta Suomusjärveltä. Metsälampi on sikäläinen Kolmperän lampi. Sisäkuvat otettiin Helsingissä Munkkivuoren studiolla. Elokuvan saksankielinen nimi "Das Mädchen vom See" painottaa elokuvassa voimakkaasti läsnä olevaa vesielementtiä. Englannin- ja espanjankieliset nimet ovat suoria käännöksiä alkuperäisnimestä: "The Bridal Garland" ja "La corona nupcial".
Televisioesityksen yhteydessä vuonna 2014 kriitikko leimaa elokuvn aikansa eläneeksi.