China Radio International
China Radio International (entinen Radio Beijing tai Radio Peking), Kiinan kansantasavallan valtionradion ulkomaanohjelmapalvelu, katsotaan perustetuksi 3. joulukuuta 1941, kun uutistoimisto Xinhua (Uusi Kiina) perusti "Uuden Kiinan radion" radioaseman kahteen luolaan. Radiolaitteisto sijaitsi kallioluolassa, kun taas toimitus maaluolassa. Ulkomaantoimituksen ohjelmat olivat japaninkielisiä, niitä radioi japanilaisnainen ja rauhanaktivisti Hara Kiyoshi, joka pyrki vaikuttamaan Japanin Kiinaa vastaan käymään sotaan. Lähetykset jatkuivat vuoteen 1943, milloin ne piti lopettaa teknisten vaikeuksien vuoksi. Jo tätä ennen oli Jenanista radioitu 1940 Neuvostoliiton teknisellä tuella. Uudelleen lähetykset alkoivat 1946.
Radion tunnus oli tuolloin XNCR tarkoittaen "Uuden Kiinan radiota".
Englanninkieliset lähetykset alkoivat 11. syyskuuta 1947 kahdenkymmenen minuutin pituisina Pohjois-Shaanxista. Kiinan kansantasavallan 1. joulukuuta 1949 tapahtuneen perustamisen jälkeen radion merkitys tunnustettiin laajasti ja radio alkoi lähettää yhä useammilla kielillä ohjelmia. Kiinan kansantasavallan tultua perustetuksi, siirtyi myös radio Beijingiin. Huhtikuussa 1950 "Uuden Kiinan radio" sai tunnusnimekseen "Radio Peking". Sen tunnussävelenä oli "Itä on punainen".
1950 radioitiin jo burmaksi, indonesiaksi, koreaksi ja vietnamiksi. Lisäksi alettiin Kaakkois-Aasiaan lähettää siellä puhuttavilla neljällä Kiinan murteella.
Kiinan kansainvälinen radio osallistui myös Korean sotaan (1950-1953) tukien pohjoiskorealaisia ja heidän avukseen Kiinan lähettämiä vapaaehtoisia. Kuuntelijamäärän lisäämiseksi radiossa luettiin myös vastapuolelta, Yhdistyneiltä kansakunnilta, pääasiassa yhdysvaltalaisilta kadonneiden ja kaatuneiden tietoja. 24. joulukuuta 1954 aloitti Kiinan kansainvälinen radio venäjänkieliset lähetykset. Tuolloin Kiinan kansantasavalta ja Neuvostoliitto olivat vielä tiiviissä yhteistyössä.
1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa Kiinan kansainvälinen radio lähetti ohjelmaa jo 16 kielellä yhteensä 40 tuntia vuorokaudessa. 15. huhtikuuta 1960 aloitettiin saksankieliset lähetykset kahdella puolen tunnin pituisella ohjelmalla. Vuoteen 1963 mennessä kumpikin ohjelmista oli jo tunnin mittainen. 1970-luvulle tultaessa myös muu Aasia ja Afrikka saivat lisää huomiota. Kohdealueiden kielistä aloitettiin farsilla, minkä jälkeen tulivat šwahili ja arabia. 1970-luvun puoliväliin mennessä "Radio Peking" lähetti ohjelmia yhteensä 43 kielellä ja murteella.
Nykyään Kiinan kansainvälinen radio lähettää 290 ohjelmaa vuorokaudessa 43 kielellä. Sen tavoitteena ei ole enää ideologinen kamppailu (1978), vaan ajanmukaisten tietojen antaminen kehittyvästä Kiinan kansantasavallasta (2000). 1980-luvulla perustettiin ulkomaantoimistot, ensimmäinen Japanin Tokioon ja toinen Jugoslavian Belgradiin. 1993 "Radio Peking" muutti nimensä "China Radio Internationaliksi". 2006 sillä oli 27 mertentakaista toimistoa. Verkkosivusto CRI Online aloitti 1998.
Ohjelmatyötä tuetaan Internet-portaalilla, joka kertoo ajankohtaisia uutisia ja perustietoja Kiinasta sekä myös sen ulkomaankaupasta. China Radio Internationalilla on melko aktiivinen (2004) kuulijapalvelu. 2005 siihen otettiin yhteyttä 2 170 000 kertaa.
Vastaavanlainen toinen kiinalainen radion ulkomaanpalvelu on Taiwanin Radio Taiwan, mikä oli aikaisemmin Radio Taipei.
Yleensä valtiollisten radioyhtiöiden radiointiin käytetään keskipitkiä (MW) ja lyhyitä aaltoja (SW). Kuitenkin joskus ne hankkivat myös käyttöönsä ULA-kanavia, mitä kohdemaissa tai -alueilla käytetään yleensä kotimaan ohjelmien lähettämiseen ohjelmien teknisen tason parantamiseksi.
China Radio International käyttää myös ULA-aaltoja radioidessaan Australiassa (Sydney), Suomessa (Helsinki/Capital FM, Hämeenlinna, Jyväskylä/Yle Puhe, Kuopio/Radio Kantti, Lahti/Radio Masto, Pori, Porvoo, Tampere/Yle Puhe ja Turku/Radio Aurora) sekä Tanskassa (Dragor, Itä- ja Pohjois-Jyllanti Kööpenhamina sekä Roskilde. Suomessa kanavan tarjoaa Yleisradion Capital FM. Samalta kanavalta lähetetään myös englantilaisen BBCn, kanadalaisen CBCn, tanskalaisen Danmarks Radion, saksalaisen DWn, norjalaisen NRKn, yhdysvaltalaisen NPRn, ranskalaisen FRIn, espanjalaisen RNEn ja Vatikaanin radion lähetyksiä.