hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Patsy Ruth Miller
Patsy Ruth Miller (17. tammikuuta 1904 – 16. heinäkuuta 1995) oli St. Louisista, Missourista kotoisin ollut yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.
Miller debytoi pienessä roolissa vuonna 1921 valmistuneessa elokuvassa "Kamelianainen" sen jälkeen, kun hän oli tutustunut juhlissa kuuluisaan Hollywoodin mykkäelokuvien näyttelijättäreen Alla Nazimovaan. Pääosaa samassa elokuvassa esitti Rudolph Valentino. Siitä lähtien hänen maineensa Hollywoodissa alkoi hitaasti kasvaa, varsinkin sen jälkeen kun hänet oli valittu WAMPAS Baby Stariksi vuonna 1922.
Vuonna 1923 hän teki ensimmäisen ja nykyään parhaiten muistetun tähtiroolinsa mustalaistyttö Esmeraldana Wallace Worsleyn "Notre Damen kellonsoittajassa" (1923) vastanäyttelijänään Lon Chaney Sr., jonka hän päihitti suosiossa.
Myöhemmin Miller päätyi esiintymään pääosin keveissä romanttisissa komedioissa, vastanäyttelijöinään sellaisia nimiä kuin Clive Brook ja Edward Everett Horton. Hänen 1920-loppupuolen elokuviinsa lukeutuvat muiden muassa "Broken Hearts of Hollywood" (1926), "A Hero for a Night" (1927), "Hot Heels" (1928) ja "The Aviator" (1929).
Miller vetäytyi pois valkokankaalta vuonna 1931. Hän teki pienen cameoroolin vuonna 1951 elokuvassa "Quebec", jossa pääosaa esitti John Barrymore Jr. Hän hyväksyi omaelämäkertansa, missä hänet esitettiin eräänlaisena vitsinä. Miller tuli pois eläkkeeltään vuonna 1978 tehdäkseen elokuvan "The Mother".
Myöhemmin näyttelijä päätti ryhtyä kirjoittajaksi. Hän voitti O. Henryn palkinnon lyhyttarinoistaan, kirjoitti romaanin, käsikirjoituksia radio-ohjelmiin sekä näytelmiä. Hän myös esiintyi lyhyen aikaa Broadwayn teatterissa.
Miller oli naimisissa kolmesti. Liitoista kaksi ensimmäistä päättyi eroon. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli elokuvaohjaaja Tay Garnett ja toinen käsikirjoittaja John Lee Mahin. Hänen kolmas aviomiehensä, liikemies E. S. Deans, kuoli vuonna 1986. Patsy Miller sai tiheiden rakkauselämäänsä koskevien uutisten ansiosta lempinimen ”Hollywoodin varatuin tyttö”.
Miller kuoli kotonaan Palm Desertissä, Kaliforniassa vuonna 1995 sydäninfarktiin.
Karjalan 3. rykmentin 7. pataljoona
Karjalan 3. rykmentin 7. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 3. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentajina olivat jääkäriluutnantti Evert Ekman  (5. maaliskuuta - 14. maaliskuuta 1918), V. Raatikainen, myöhemmin Väinö Strömberg (14. maaliskuuta alkaen), A. Houni.
Päällikkö: R. Ekholm.
Päällikkö: I. Airaksinen.
Päällikkö: U. Hyvönen.
Number Ones (ABBA:n albumi)
Number Ones on ruotsalaisen popyhtye ABBA:n marraskuussa 2006 julkaistu kokoelma-albumi. Nimensä mukaisesti se sisältää yhtyeen eri maissa listaykkösiksi nousseita kappaleita.
Karjalan 3. rykmentin 8. pataljoona
Karjalan 3. rykmentin 8. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 3. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli E. Astola.
Päällikkö: U. Mäkinen.
Päällikkö: V. Tosurinen, jääkärivääpeli Hjalmar Raatikainen.
Päällikkö: Y. Nykänen.
Komppanianpäällikkönä ja pataljoonan varakomentan apulaisena jääkärivääpeli Hjalmar Raatikainen.
Karjalan 3. rykmentin 9. pataljoona
Karjalan 3. rykmentin 9. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 3. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkäri Hjalmar Raatikainen, myöhemmin E. Sandström.
Päällikkö: A. Liljander.
Päällikkö: A. Kumlin.
Päällikkö: U. Zimmerman.
Nick Triani
Nick Triani (oik. Nicholas Traina) (s. 25. helmikuuta 1966 Lontoo Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen muusikko ja levytuottaja. Triani kasvoi Stainesissä, Englannissa italialaisperäisessä perheessä. Hän oli aiemmin laulajana punkahtavassa lo-fi-yhtyeessä Supermodel, jonka levyt julkaisi lontoolainen indie-levymerkki Fire Records.
Triani muutti Suomeen 1998 ja on tuottanut monia artisteja ja yhtyeitä, kuten Apulanta, The Duplo!, Giant Robot, Manboy, Mummypowder, Sister Flo, Astrid Swan, Arto Muna ja Millennium ja Inis. Triani myös toimii laulaja-kitaristina yhtyeessä Treeball. Lisäksi Triani juonsi radio-ohjelmia Radio Helsingissä vuosina 2001–2016.
Triani toimii Soliti-nimisen levy-yhtiön toimitusjohtajana. Triani on naimisissa muusikko Astrid Swanin kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Trianilla on myös toinen lapsi aiemmasta suhteestaan.
Turbo Outrun
Turbo Outrun (myös Turbo Out Run) on Segan tekemä jatko-osa "Out Run" -pelille. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 1989, jonka jälkeen siitä tehtiin käännökset kotitietokoneille ja Sega Mega Drive-pelikonsolille.
Pelissä pelaaja ajaa Ferrari F40- urheiluautolla kilpaa tietokoneen ohjaamaa Porsche 959-autoa ja aikarajaa vastaan halki Yhdysvaltojen eri osavaltioiden. Kilpailu alkaa pelissä New Yorkista ja päättyy Los Angelesiin, mikäli pelaaja ehtii kullakin tasolla tarkistuspisteelle ennen ajan loppumista. Ajo-osiot on jaettu neljään eri kappaleeseen, joissa kussakin on neljä tasoa. Pelaajan kyydissä on myös hänen tyttöystävänsä, joka menee Porschella ajavan kilpailijan kyytiin, jos tämä ehtii kappaleen lopussa olevalle tarkistuspisteelle ennen pelaajaa. Pelaaja voi kuitenkin saada hänet takaisin omaan autoonsa voittamalla Porschen seuraavan kappaleen lopussa. Saapumalla kappaleen loppuun ennen Porschea pelaaja saa myös 1 000 000 lisäpisteen bonuksen.
Jatko-osassa oli joitakin eroja ensimmäiseen Out Runiin verrattuna. Pelaaja ajaa pelissä edelleen Ferrarilla, mutta Testarossan sijasta autona on avokattoinen F40, johon liittyi myös pelin muistetuin ominaisuus: pelaaja pystyi halutessaan käyttämään turboa, joka tilapäisesti lisäsi auton huippunopeutta. Turboa ei kuitenkaan voinut käyttää pelissä rajattomasti, sillä liikakäyttö johti ylikuumenemiseen, jolloin turbo oli tilapäisesti poissa käytöstä.
Alkuperäisen Out Runin haarautuvat tiet eivät päätyneet jatko-osaan, vaan ajettu reitti oli aina sama.
Ajo-osiot oli jaettu pelissä neljään kappaleeseen, joiden välillä autoon oli mahdollista laittaa yksi kolmesta viritysosasta: korkeatehoisempi moottori, erikoisturbo ja parempipitoiset renkaat.
Kolikkopelin kotikäännösversiot saivat pelilehtien arvosteluissa vaihtelevia arvosanoja. 16-bittisten peliversioiden arvosanat olivat yleensä huonoja, mutta sen sijaan esimerkiksi 8-bittisen Commodore 64:n versio sai ylistystä osakseen, sillä sitä pidettiin teknisesti erinomaisesti toteutettuna versiona muun muassa puhesyntetisointinsa ja grafiikkansa vuoksi.
Jeroen Tel palkittiin ECTS-messuilla Commodore 64 -version musiikista.
Emansipaatio
Emansipaatio tarkoittaa vapautumista vierasmääräisyydestä, tulemista riippumattomaksi jostakin. Alun perin latinankielinen sana "emancipatio" tarkoitti pojan julistamista täysivaltaiseksi kansalaiseksi, vapauttamista isän holhouksesta. Nykyisin käytetyimmässä merkityksessä emansipaatiolla tarkoitetaan naisten vapautumista patriarkaatin ylivallasta ja tulemista tasa-arvoisiksi miesten kanssa. Tämän ohella käsitettä käytetään kuitenkin myös alussa esitetyssä yleisemmässä merkityksessä, mistä on esimerkkinä vaikkapa filosofi Jürgen Habermasin käyttämä käsite "emansipatorinen tiedonintressi".
Lokus
Lokus (lat. "locus", paikka) on perinnöllisyystieteissä geenin tai DNA-jakson sijaintipaikka kromosomissa.
DNA-jakson vaihtelua lokuksessa kutsutaan alleeliksi. Geenikartta on kuvaus yksilön lokuksesta ja tarkasta fenotyyppistä.
Jokaisella geenillä on oma paikkansa kromosomissa. Tätä paikkaa kutsutaan lokukseksi. Kutakin kromosomia on yksilön soluissa yleensä kaksi kappaletta, joten kuhunkin ominaisuuteen vaikuttavia geenejä on kaksi kappaletta. Tämän vuoksi samaan ominaisuuteen vaikuttavat geenit sijaitsevat lajin kaikilla yksilöillä samassa kromosomiparissa sen tietyissä lokuksissa.
Kromosomin paikka voidaan kirjoittaa "6p21.3".
Sijainti alue voidaan osoittaa vastaavasti. Esimerkiksi geenin OCA1 lokus voidaan kirjoittaa "11q1.4-q2.1", tarkoittaen että se sijaitsee pitkässä varressa kromosomissa 11, jossakin alueella raita 1, ali-raita 4 jatkuen raita 2 ja ali-raita 1:een asti.
Kromosomin päät on nimetty ""pter"" ja ""qter"", ja siten ""2qter"" viittaa kromosomi-2:n pitkänvarren telomeeriin.
Uexküll
Uexküll tai Üxküll ("de Ykeskole", , latviaksi Ikskile) on baltiansaksalainen aatelissuku.
Suku sai nimensä Latviassa sijaisevasta Ykskylän kaupungista, liiviläisten muinaisesta pääkaupungista, jota suvun varhaisimmat (Saksasta tulleet) sotilasjäsenet Liivin ristiretken tuloksena hallitsivat vouteina. Ruotsin ritarihuoneesen suku on introdusoitu aatelisena sukuna numero 76. Kolme vapaaherrallista sukuhaaraa on introdusoitu: numero 30; "von Yxkull-Gyllenband", numero 74; "Meijendorff von Yxkull" ja numero 203; "Yxkull".
Suvun kantaisä Johannes Bardevisk onnistui menemään naimisiin latgalelaisen Jersikan ruhtinaskunnan kukistetun ruhtinaan Visvaldisin lesken kanssa tämän kolmannessa avioliitossa. Tätä suku väittää esiäidikseen ja katsoo hänen kauttaan polveutuvansa Baltian kotoperäisestä yläluokasta. Parin ensimmäisen vuosisatansa latinankielisissä asiakirjoissa suvun jäseniä on mainittu nimellä de Ykescole.
Isonvihan takia Suomeen asettui suvun yksi merkittävä haara, kun sittemmin vapaaherraksi korotettu kenraali Otto Reinhold Yxkull eli Ykköskylä nimitettiin 1722 maaherraksi Turun ja Porin lääniin. Tämäkin sukuhaara sammui puolessa vuosisadassa miespuoleltaan (eikä ehtinyt tulla kirjatuksi vuonna 1818 perustettuun Suomen ritarihuoneeseen), mutta kenraalin tytärten kautta muutamat nykyiset suomalaisperheet polveutuvat tästä vapaaherrallisesta perheestä. Useita suvun haaroja on asettunut myös Viroon.
Pöykkölä
Pöykkölä on Rovaniemen kaupunginosa. Se sijaitsee Kemijoen itäpuolella Ranualle johtavan kantatie 78:n varrella.
Pöykkölän asutus koostuu rivi- ja omakotitaloista. Asukkaista 32,06 prosenttia on iältään 19-44-vuotiaita.
Pöykkölässä oli koulu, jossa oppilaiden vuosiluokat olivat 1–2. Se lakkautettiin 2009. Muun muassa kaupunginjohtaja Mauri Gardin ehdotti koulun lakkauttamista. Pöykkölässä on kolme päiväkotia, kauppa ja grillikioski, joka sijaitsee Ranuantien varrella. Pöykkölässä sijaitsevat Rovaniemen kotiseutumuseo Kemijoen varrella ja Lapin metsämuseo Salmijärven rannalla. Pöykkölässä toimii myös Rovaniemen ratsastuskeskus. Salmijärvellä on kaupungin yleinen uimaranta.
War Rock
War Rock (myös WarRock, ) on Dream Executionin kehittämä ja Nexonin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli.
Peli on verkossa pelattava ilmaispeli.
Gergő Kis
Gergő Kis (s. 19. tammikuuta 1988, Tapolca) on unkarilainen uimari. Hän edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 2004 Kreikan Ateenassa, sijoittuen 23:neksi 1 500 metrin vapaauinnissa.
Kis voitti Debrecenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2007 hopeaa 1 500 metrin ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa. Eindhovenin pitkän radan EM-kilpailuissa seuraavana vuonna hän voitti kultaa 800 metrin vapaauinnissa. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi 400 metrin sekauinnissa ja 19:nneksi 1 500 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 400 metrin sekauinnissa.
Kis sijoittui Rooman MM-kilpailuissa 2009 viidenneksi 400 metrin sekauinnissa, kuudenneksi 400 metrin vapaauinnissa ja kahdeksanneksi 200 metrin sekauinnissa. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia 400 metrin vapaauinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia 800 ja 1 500 metrin vapaauinnissa.
Kis saavutti Debrecenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2012 kultaa 800 metrin vapaauinnissa ajalla 7.49,46, hopeaa 400 ja 1 500 metrin vapaauinneissa sekä pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Fentonin reaktio
Fenton-kemia on siirtymämetallien epäorgaanista kemiaa, jolla on biologinen merkitys vapaiden radikaalien synnyssä. Transitiometalleista lähinnä rauta ja kupari voivat katalysoida Fenton-reaktioita vain jos kaksi ehtoa täyttyy yhtäaikasesti:
Fenton, 1894: 
Fe + (HO) → Fe + ·OH + OH,
Pierre and Fontecave, 1999: 
Redox-potentiaali on −330 mV yhden normaali-ilmakehän paineessa O, mutta 
in vivo ([O] = 3,5 · 10 M ja [O] = 10 M) redox potentiaali on +230 mV.
Haber & Weiss, 1934:
Fe + O → Fe + O
O + (HO) → O + ·OH + OH
Ted Strickland
Ted Strickland (s. 4. elokuuta 1941 Lucasville, Ohio) on yhdysvaltalainen demokraattipuoluetta edustava poliitikko ja Ohion osavaltion entinen kuvernööri.
Strickland oli ensimmäisen kerran ehdolla Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1976, mutta hän tuli valituksi vasta vuonna 1992. Hän hävisi vuonna 1994 Frank Cremeansille ja valittiin uudelleen vuonna 1996. Hän istui kongressissa vuoteen 2007, jolloin hän aloitti Ohion kuvernöörinä. Hän pyrki toiselle kuvernöörikaudelle vuonna 2010, mutta hävisi republikaani John Kasichille.
Nikolina Štereva
Nikolina Štereva ( s. 21. tammikuuta 1955) on bulgarialainen entinen keskimatkojen juoksija. Hänen parhaat saavutuksensa ovat tulleet 800 metriltä.
Šterevan uran suurin saavutus on 800 metrin olympiahopea Montrealista 1976 Neuvostoliittoa edustaneen venäläisen Tatjana Kazankinan viedessä kultaa. Neljä vuotta myöhemmin Moskovan olympialaisissa hän sijoittui 800 metrillä seitsemänneksi. Sisäratojen EM-kilpailuista hän saavutti 800 metriltä kultaa vuosina 1976 ja 1979. Grenoblesta 1981 hän saavutti samalta matkalta pronssia.
Sirkkalan kasarmi
Sirkkalan kasarmi on Turun itäisessä keskustassa I kaupunginosassa sijaitseva entinen kasarmialue. Alue on rakennettu alkujaan Turun krenatööritarkk'ampujapataljoonalle, joka sijoitettiin perustamisvuonnaan 1846 Pehr Johan Gylichin vuonna 1834 suunnittelemaan köyhäintaloon. Ennen siviilikäyttöön siirtymistä kasarmi toimi viimeksi Turun ja Porin sotilasläänin esikuntana. Vuonna 2006 kasarmille muutti Turun yliopiston historian laitos.
Kasarmialue sijaitsee aivan Engelin Turun palon jälkeen laatiman ruutukaavan itäisellä laidalla ja se tunnettiin nimellä Kurjenkaivonkenttä. Kaavassa alue on merkitty aukion ympäröimäksi umpikortteliksi ja lienee jo tuolloin tarkoitettu julkisten rakennusten sijoituspaikaksi. Vuonna 1834 Pehr Johan Gylich suunnitteli paikalle palossa tuhoutuneen köyhäintalon tilalle uuden kolmikerroksisen rakennuksen. Rakennus toimi köyhäintalona ainoastaan vuoteen 1846 asti, jolloin kortteli otettiin armeijan käyttöön ja siihen sijoitettiin Turun krenatööritarkk'ampujapataljoonan kasarmi. 
Vuonna 1846 kortteliin rakennettiin nykyisen Sirkkalankadun varrelle pataljoonan valkoinen sairaalarakennus 1847. Sen suunnitteli P.J.Gylich niin ikään. Päävartiorakennus eli Komendantin talo rakennettiin Kaivokadulle Ernst Lohrmannin piirustusten pohjalta. Kasarmi annettiin Venäjän armeijan käyttöön 1860-luvulla, jonka tarpeisiin valmistui vuonna 1875 A.H. Dahlströmin suunnittelema kasarmirakennus Kaivokadulle. Kyseinen rakennus on Suomen ensimmäinen kasarmikäyttöön suunniteltu rakennus. Alueella on lisäksi useita 1800-luvun puolivälissä ja 1900-luvun alussa kasarmeiksi rakennettuja puurakennuksia ja muun muassa tallirakennus.
Arkkitehtitoimisto Lasse Kosunen Oy on vastannut valkoisen sairaalarakennuksen ja kasarmirakennuksen arkkitehtuurisuunnittelusta ja sen yhteydessä toimintojen muuttamisen yliopiston käyttöön soveltuviksi.
Kasarmialue toimi Venäjän armeijan poistuttua alueelta Suomen itsenäistymisen myötä Suomen sisällissodan jälkeen vuonna 1918 vankileirinä. Suurimmillaan Turun vankileirin vankiluvuksi on arvioitu noin 3 300. Leirillä kuoli eri arvioiden mukaan noin 120-175 ihmistä, pääasiassa nälkään ja sairauksiin. Leirin vuonna 1994 paljastettu muistomerkki on Ismo Kajanderin veistos, Kurjenmäenkentän rinteen peruskallioon upotettu ruostunut tasavartinen risti.
Leirin lakkauttamisen jälkeen alue oli Puolustusvoimien hallussa aina 2000-luvun alkuun asti. Kasarmilla toimi muun muassa Turun ja Porin sotilasläänin esikunta edeltäjineen ja Turun varuskuntasairaala. Esikunta siirtyi Heikkilän kasarmille vuonna 2003 ja varuskuntasairaala jo 1990-luvulla.
Tällä hetkellä kasarmilla toimii Turun yliopiston historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitos. Jäänteenä aikaisemmasta käytöstä Kaivokadun esikuntarakennuksen kellarissa toimii edelleen ravintola Turun Upseerikerho.
Museovirasto määritteli vuonna 2009 Sirkkalan kasarmit yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Serge Branco
Serge Branco (s. 11. lokakuuta 1980) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Branco kuului kultaa voittaneeseen Kamerunin joukkueeseen Sydneyn olympialaisissa 2000. A-maajoukkueessa Branco on pelannut 12 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Seuratasolla hän on edustanut eri seuroja. Hän pelasi kauden 2010–2011 puolalaisessa Wisła Krakowassa ja voitti tällöin Puolan mestaruuden.
Ruukin koulu (Siikajoki)
Ruukin koulu on Siikajoen kunnan keskustaajamassa Ruukissa sijaitseva peruskoulu. Koulu on rakennettu vuonna 2016. Koulussa opiskelevat esikoululaiset ja vuosiluokat 1–9. Samoissa tiloissa toimii myös Siikajoen lukio.
Koulun rehtorina toimii Juha Vaara.
Ruukin koulurakennuksessa on kolme osaa, A-, B- ja C-siivet. A-siivessä opiskelevat vuosiluokat 0–6. B-siivessä on ruokala ja liikuntasali sekä teknisen työn ja kotitalouden tilat. Myös koulun hallinto, terveydenhoitaja ja opettajainhuone sijaitsevat B-siivessä yläkerrassa. C-siivessä opiskelevat vuosiluokat 7-9 sekä Siikajoen lukio
Koulussa järjestetään aamu- ja iltapäivätoimintaa, erityisopetusta, joustavaa perusopetusta sekä maahanmuuttajien valmistavaa opetusta. Talvella koulun viereen jäädytetään luistelukenttä. Sama alue toimii kesäisin isompien oppilaiden jalkapallo- ja liikuntakenttänä. Koululla on myös kaksi monitoimiareenaa, sekä etupihalla pienemmille tarkoitettu leikkipaikka.
Koulun vieressä sijaitsee liikuntahalli ja Ruukin pääkirjasto.
Semjon Bytškov
Semjon Majevitš Bytškov (; s. 30. marraskuuta 1952 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen yhdysvaltalainen kapellimestari. Hän opiskeli Leningradissa kymmenen vuotta Glinka-kuorokoulussa ja myöhemmin Leningradin konservatoriossa. Vuonna 1973 hän voitti Rahmaninov-kapellimestarikilpailun ja häntä pyydettiin johtamaan Leningradin filharmonikoita. Konsertti kuitenkin peruttiin Bytškovin poliittisten mielipiteiden vuoksi. Vuonna 1974 hän muutti Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin.
Vuosina 1980–1985 Bytškov toimi Grand Rapids Symphonyn musiikillisena johtajana ja Buffalo Philharmonicin päävierailijana. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1983. Bytškov nimitettiin Buffalo Philharmonicin musiikilliseksi johtajaksi 1985 ja hän toimi virassa vuoteen 1989. Hänen kapellimestariuransa lähti nousuun 1980-luvun puolivälissä, kun hän johti menestyksekkäästi New Yorkin ja Berliinin filharmonikoita. Vuosina 1989–1998 Bytškov toimi Pariisin orkesterin musiikillisena johtajana. Hän toimi 1990-luvulla myös Pietarin filharmonisen orkesterin ja Firenzen musiikkijuhlien päävierailijana sekä Dresdenin valtionoopperan ylikapellimestarina.
Kölnin radion sinfoniaorkesterin (WDR Sinfonieorchester Köln) ylikapellimestarina Bytškov toimi 1997–2010. Hän vieraili orkesterin kanssa Britanniassa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Etelä-Amerikassa. Bytškov on johtanut paljon myös oopperoita. Hän on vieraillut Wienin valtionoopperassa, Milanon La Scalassa ja Lontoon Covent Gardenissa. New Yorkin Metropolitan-oopperassa Bytškov johti ensi kerran tammikuussa 2004.
Kölnin radion sinfoniaorkesterin kanssa Bytškov on levyttänyt kaksi Richard Straussin oopperaa, "Daphnen" ja "Elektran", ja tuorein levytys Sergei Rahmaninovin toisesta sinfoniasta ilmestyi toukokuussa 2007. Bytškov on tehnyt levytyksiä myös Amsterdamin Concertgebouw-orkesterin, Berliinin filharmonikoiden, Philharmonia-orkesterin ja Pariisin orkesterin kanssa.
Semjon Bytškov johti Suomessa viimeksi Radion sinfoniaorkesteria huhtikuussa 2007. Bytškov on naimisissa pianisti Marielle Labèquen kanssa, ja hän on kapellimestari Jakov Kreitsbergin veli.
Bob Taft
Bob Taft (s. 8. tammikuuta 1942) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi kaksi kautta Ohion osavaltion kuvernöörinä vuosina 1999–2007.
Taft valittiin Ohion edustajainhuoneeseen vuonna 1976, jossa hän istui vuoteen 1981. Hän oli ehdolla Ohion varakuvernööriksi vuonna 1986, mutta ei tullut valituksi. Hän toimi Ohion osavaltion ulkoministerinä vuosina 1991–1999 ja kuvernöörinä 1999–2007.
Adrastea (kuu)
Adrastea on toiseksi sisin Jupiterin tunnetuista kuista. Kuu löydettiin Voyager 2 -luotaimen kuvista v. 1979. Kuu sai silloin nimeksi S/1979 J 1. Nykyisen nimensä kuu sai 1983 roomalaisesta mytologiasta.
Adrastea oli ensimmäinen kuu, joka löydettiin planeettojen välisen luotaimen kuvista teleskooppikuvien sijaan.
Adrastea on muodoltaan epäsäännöllinen kuu, jonka oletetaan koostuvan huokoisesta vesijäästä. Kuun pinnasta ei tiedetä mitään, sillä kuusta saadut kuvat ovat erittäin epätarkkoja.
Adrastea kiertää Jupiteria lähes ympyrän muotoisella kiertoradalla. Etäisyys planeettaan on noin kolmasosa Maan ja Kuun välisestä etäisyydestä. Vuorovesivoimista ja kuun kiertoajasta johtuen (se on sama, kuin Jupiterin pyörähdysaika) kuu on "liimaantunut" yhteen kohtaan Jupiterin taivaalle. Samasta syystä kuu näyttää aina saman puolen Jupiteriin. Samoista syistä kuu tulee myös ennen pitkää törmäämään Jupiteriin yhdessä Metiksen kanssa.
Adrastea on suurin materian luovuttaja Jupiterin renkaisiin yhdessä Jupiterin neljän sisimmän kuun kanssa. Suurin osa materiasta on peräisin meteoriittipommituksesta.
Todisteita Adrastean asemasta suurimpana luovuttajan on se, että tihein rengas sijaitsee kuun radalla.
Sami Hintsanen
Sami Mikael Hintsanen (s. 14. maaliskuuta 1972 Tampere) on tamperelainen muusikko ja näyttelijä. Hän juonsi "Tartu mikkiin" -ohjelmaa vuosina 2006–2015. Hänen yhtyeitään ovat muun muassa Oriental Experience ja Screaming Thunders. "Tartu mikkiin" -ohjelman lisäksi häntä työllistää Tampereen Työväen Teatterin Manserock-musikaali "Vuonna 85" sekä musikaalin seuraaja "Vuonna 85 REMIX". Sami Hintsanen on viime vuosina esiintynyt useissa musikaaleissa kuten Helsingin kaupunginteatterin "Miss Saigonissa" ja "Evita"-musikaalissa sekä Turussa Samppalinnan kesäteatterin "Hääkeikassa" ja Elvis-musikaalissa. Lisäksi Hintsanen on karaoken ja iskelmälaulun Suomenmestari.
Hintsanen on tehnyt myös jääkiekkojoukkue Tampereen Ilveksen kannatuslaulun ”Ilves murisee” ja toiminut kuuluttajana Ilveksen kotiotteluissa. Lisäksi "Kultaa, kunniaa" on Sami Hintsasen,
Jari Latomaan ja Mikko Kangasjärven yhdessä tekemä. Kappaleet "Ilves murisee" ja "Kultaa, kunniaa" Sami on esittänyt yhdessä Ruosteiset Hokkarit-yhtyeen kanssa.
11. maaliskuuta 2009 julkaistiin "Hintsanen Party Project Vol. 1" -albumi, jolla Hintsanen esittää dancepop-versioita vanhoista suomalaisista ikivihreistä.
Hintsanen on ollut mukana Suomen euroviisukarsinnassa kahdesti, ensimmäistä kertaa vuonna 1996 kappaleella ”Auringonkukka”, jolla sijoittui kahdeksanneksi. Toista kertaa hän oli vuonna 2011 kappaleella ”Täältä maailmaan”, jolla pääsi karsinnan finaaliin.
Hintsanen on saanut tuomion kahdesta rattijuopumuksesta ja yhdestä törkeästä rattijuopumuksesta. Hintsanen tuomittiin 50 päiväsakkoon rattijuopumuksesta vuonna 2000 sekä vuonna 2011 törkeästä rattijuopumuksesta ja rattijuopumuksesta 75 päivän ehdolliseen vankeuteen ja 35 päiväsakkoon.
Vuonna 2007 Sami Hintsanen sai tuomion pahoinpitelystä, rangaistukseksi langetettiin 60 päiväsakkoa.
Hintsanen erosi vuoden 2015 keväällä oltuaan kuusi vuotta naimisissa Anette Mellinin kanssa ja on maaliskuusta 2018 lähtien ollut naimisissa Varpu Nummelan kanssa. Uusioperheeseen kuuluu kaksi Hintsasen lasta edellisestä avioiliitosta (s. 2003 ja 2011) ja Nummelan vuosina 2005 ja 2011 syntyneet lapset.
Hintsanen tuomittiin vuoden 2017 syyskuussa naapurinsa pahoinpitelystä ja laittomasta uhkauksesta. Rangaistus oli 40 päiväsakkoa, 1240 € ja korvausta kivusta ja särystä 100 € naapurille.
Hintsanen sai joulukuussa 2017 jälleen syytteen Pirkanmaan käräjäoikeudessa, nyt törkeästä velallisen epärehellisyydestä.
Likainen tusina
Likainen tusina () on vuonna 1967 ensi-iltansa saanut sota- ja toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Robert Aldrich, ja pääosissa näyttelevät Lee Marvin ja Ernest Borgnine.
Elokuva kertoo majuri John Reismanista, joka saa tehtäväkseen kouluttaa 12 kuritonta vankia vaaralliseen tehtävään. Vangeista osa on määrätty pakkotyöhön, ja jotkut on tuomittu jopa kuolemaan. Reismanin pitää kouluttaa vangit riskialttiiseen iskuun, jonka tarkoituksena on surmata ranskalaisessa linnassa mahdollisimman paljon korkeita saksalaisia upseereita aivan Normandian maihinnousun alla. Jos tehtävä onnistuu, jokainen henkiin jäänyt vanki saa armahduksen. Kun Reisman aloittaa tehtävänsä, suurin osa vangeista vastustaa häntä, mutta pian heidän yhteistyönsä alkaa toimia. Joukkoa aletaan kutsua nimellä ”likainen tusina”.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Likaisen tusinan" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuva sai kolme televisiolle tehtyä jatko-osaa: "Likainen tusina 2 – viimeinen tehtävä" (The Dirty Dozen: Next Mission, 1985), "Likainen tusina 3" (The Dirty Dozen: The Deadly Mission, 1987) ja "Likainen tusina 4" (The Dirty Dozen: The Fatal Mission, 1988).
Kassios Longinos
Kassios Longinos () (n. 213–273) oli hellenistisen ajan kreikkalainen reettori ja platonilainen filosofi. Hänen roomalaisen nimimuotonsa alkuperä ei ole tiedossa, mutta voidaan otaksua, että hän omaksui sen joltain ylhäiseltä roomalaiselta.
Longinos oli mahdollisesti kotoisin Syyrian Emesasta, joka oli hänen setänsä reettori Fronton syntymäpaikka. Hän opiskeli Aleksandriassa ja opetti kolmekymmentä vuotta Ateenassa. Hänen oppilaisiinsa kuului muiden muassa Porfyrios. Matkoillaan idässä hän toimi myös kreikan kielen opettajana ja Palmyran kuningattaren Zenobian neuvonantajana. Longinoksen neuvosta Zenobia pyrki saamaan valtakunnalleen jälleen itsenäisyyden. Keisari Aurelianus kuitenkin murskasi yrityksen. Zenobia vangittiin ja vietiin Roomaan näytille triumfikulkueeseen, ja Longinos joutui maksamaan hengellään.
Longinos ei hyväksynyt Plotinoksen tuohon aikaan kehittämiä uusia spekulaatioita, vaan jatkoi vanhan tyylin platonilaisena. Päinvastoin kuin Plotinos, Longinos katsoi, että platonilaiset ideat olivat olemassa jumalallisen mielen ("Nous") ulkopuolella. Plotinos huomautti Longinoksen teoksen "Ensimmäisistä periaatteista" luettuaan, että tämä saattoi olla oppinut, mutta ei filosofi.
Longinos ansaitsi oppineisuudellaan laajan maineen. Porfyrios kuvasi häntä ensimmäiseksi filosofisen kritiikin esittäjistä, ja Eunapios puolestaan eläväksi kirjastoksi ja käveleväksi museoksi tai tietosanakirjaksi.
Elmo (visailuohjelma)
Elmo oli Yle TV2-kanavalla kesällä 2000 Suomessa esitetty olympialais-aiheinen visailuohjelma, jota tehtiin 12 jakson verran. Kukin jakso kesti noin puoli tuntia. Ohjelmaa juonsi entinen kymmenottelija Petri Keskitalo, joka tunnettiin lempinimellä "Elmo". Kilpailun tuomarina toimi Suomen Urheilumuseon johtaja Pekka Honkanen.
Elmossa oli mukana viisi joukkuetta, ja jokaisessa jaksossa kaksi joukkuetta kilpaili toisiaan vastaan. Kussakin joukkueessa oli kaksi Suomen urheilutietäjien yhdistyksen menestynyttä urheilutietäjää ja yksi aktiiviurheilija. Kysymykset koskivat kesäolympialaisia ja ne oli jaoteltu kuuteen eri aihealueeseen ja neljään eri vaikeustasoon (1, 3 ja 5 pistettä sekä pelkästään aktiiviurheilijoille esitetyt, 2 pisteen arvoiset vaihtoehtokysymykset). Ohjelmasarjan 10 ensimmäisen jakson aikana kukin joukkue kohtasi jokaisen muun joukkueen. Kahden viimeisen jakson oli tarkoitus muodostaa finaali, johon pääsisivät aiempien jaksojen muodostaman alkusarjan kaksi parasta joukkuetta. Koska kaksi parasta olivat selvillä jo ennen viimeistä alkusarjakohtaamista, laajennettiin finaali kolmiosaiseksi eli käsittämään jaksot 10–12.
Ohjelmaa esitettiin TV2:ssä 11. kesäkuuta 2000 alkaen joka sunnuntai. Kukin jakso uusittiin seuraavan lauantain aamupäivällä. Parhaimmillaan yhdellä jaksolla oli 398 000 katsojaa (viikolla 27), ja viikolla 25 Elmo oli TV2:n kymmenenneksi katsotuin ohjelma.
Joukkueiden paitojen värit olivat sininen, keltainen, musta, vihreä ja punainen eli samat kuin olympiarenkaiden värit.
Frank J. Lausche
Frank J. Lausche (14. marraskuuta 1895 – 21. huhtikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1945–1947 ja 1949–1957.
Lausche valittiin Ohion kuvernööriksi vuonna 1944 ja hävisi uudelleenvalinnan vuonna 1947 Thomas J. Herbertille. Lausche voitti Herbertin seuraavana vuonna ja toimi toisen kerran kuvernöörinä vuodet 1949–1957, jonka jälkeen hän istui Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1957–1969.
Cassius Longinus
Cassius Longinus oli roomalainen nimi. Se voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Jupiterin renkaat
Jupiterilla on ympärillään renkaat, jotka tunnetaan Jupiterin renkaina. Ne olivat kolmannet renkaat, jotka Aurinkokunnasta löydettiin Saturnuksen renkaiden ja Uranuksen renkaiden jälkeen. Renkaat löysi Voyager 1-luotain, ja niitä tutki tarkemmin Galileo-luotain. Renkaita ovat tutkineet myös Hubble-teleskooppi ja teleskoopit maasta käsin.
Jupiterin renkaat ovat koostumukseltaan lähinnä pölyä ja ovat siitä syystä erittäin harvat ja himmeät. Renkaat koostuvat neljästä pääosasta: tiheästä halosta, suhteellisen kirkkaasta ja harvasta päärenkaasta sekä kahdesta sisäosiltaan tiheästä ja reunoja kohti harventuvasta renkaasta. Uloimpia renkaita ruokkivat Amalthea ja Thebe. Kahta sisempää rengasta ruokkivat Metis ja Adrastea sekä pienemmät tuntemattomat kappaleet meteoriititörmäysten tuloksena.
Infrapunavalossa renkaat näyttävät punaisilta haloa lukuun ottamatta, joka on sävyltään neutraali tai sininen. Pölyhiukkasten koko renkaissa on noin 15 mikrometrin luokkaa haloa lukuun ottamatta. Renkaiden kokonaismassa on noin 10 kg. Renkaiden ikää ei tiedetä, mutta ne ovat voineet olla olemassa aina Jupiterin syntymästä saakka. Renkaiden täytyy kuitenkin uusiutua jatkuvasti, sillä pölyhiukkasten keskimääräinen elinaika on noin sata vuotta, kunnes ne törmäävät Jupiteriin.
Välimatka
Välimatka eli etäisyys on numeerinen arvo, joka kertoo sen, kuinka kaukana kaksi kappaletta ovat toisistaan minä tahansa aikana. Fysiikassa tai puhekielessä välimatkalla (tai etäisyydellä) tarkoitetaan fyysistä pituutta, ajanjaksoa tai arviota, joka juontuu muista kriteereistä (esimerkiksi "parin pitäjän päässä"). Matematiikassa välimatkalla oletetaan useimmiten tarkempaa kriteeriä.
Useimmiten on olemassa symmetria ja "Välimatka A:sta B:hen" tarkoittaa samaa kuin "Välimatka A:n ja B:n välillä".
Analyyttisessä geometriassa voidaan löytää kahden pisteen välinen välimatka xy-koordinaatistossa välimatkakaavan avulla. Välimatkan välillä ("x", "y") ja ("x", "y") voidaan laskea kaavalla
formula_1
Samanlaisesti voidaan laskea välimatka kolmiulotteisessa koordinaatistossa pisteiden ("x", "y", "z") ja ("x", "y", "z") välillä:
formula_2
Pseudokoodilla yleisemmin käytettävästä xy-koordinaatistosta saataisiin seuraavanlainen aliohjelma:
Sama myös C# aliohjelma:
Jukka Takalo (albumi)
Jukka Takalo on suomalaisen, Aknestik-yhtyeestä tutun laulaja-lauluntekijä Jukka Takalon debyyttialbumi sooloartistina. Se julkaistiin vuonna 2005.
Elara (kuu)
Elara on Jupiterin epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 1905. Se on saanut nimensä Tityos-jättiläisen äidin Elaran mukaan. Elara tunnettiin nimellä Jupiter VII vuoteen 1975, jolloin se sai nykyisen nimensä.
Alkuvuodesta 2007 New Horizons -luotain lensi Elaran ohitse ja otti useita kuvia.
National Medal of Science
National Medal of Science on Yhdysvalloissa jaettava tieteen ja tekniikan palkinto.
Palkittavia aloja ovat käyttäytymistieteet ja yhteiskuntatieteet, biologiset tieteet, kemia, tekniikka, matematiikka ja tietojenkäsittelytiede sekä fysikaaliset tieteet. Palkinnon saajan pitää olla Yhdysvaltain kansalainen tai kansalaisuutta hakenut pysyvä asukas.
Palkinnon saajista päättää kansallisen tiedesäätiön NSF:n hallinnoima komitea. Palkinnon myöntää Yhdysvaltain presidentti. Palkinnon perusti vuonna 1959 Yhdysvaltain kongressi. Palkinto on myönnetty yli neljällesadalle henkilölle.
Walter Winterbottom
Sir Walter Winterbottom, CBE (s. 31. maaliskuuta 1913 Oldham, Englanti – 16. helmikuuta 2002) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli Englannin jalkapallomaajoukkueen historian ensimmäinen valmentaja.
Winterbottom aloitti ammattilaisuransa Manchester Unitedissa vuonna 1936. Puolustajana pelannut Winterbottom kuului joukkueeseen kun joukkue nousi Englannin pääsarjaan vuonna 1938. Winterbottom ehti pelata vain 26 ottelua edustusjoukkueessa kun loukkaantuminen päätti hänen pelaajauransa.
33-vuotiaana Winterbottom laati Englannin maajoukkueelle ensimmäisen valmennusjärjestelmän ja vuonna 1947 hänestä tuli maajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja. Vuoteen 1962 saakka Englantia valmentanut Winterbottom on edelleen maajoukkueen pitkäaikaisin valmentaja. Oldhamilaisen johdolla Englanti selviytyi neljiin MM-kisoihin.
Vuonna 2005 Winterbottom valittiin English Football Hall of Fameen.
Leda (kuu)
Leda, joka tunnetaan myös nimellä Jupiter XIII, on Jupiterin epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka kuuluu Himalia-ryhmään. Se löydettiin vuonna 1974.
Antoine Rigaudeau
Antoine Roger Rigaudeau (s. 17. joulukuuta 1971 Cholet) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Rigaudeau debytoi maajoukkueessa vuonna 1992. Hän pelasi 110 A-maaottelua ja oli mukana muun muassa voittamassa Ranskalle olympiahopeaa Sydneystä 2000 sekä EM-pronssia 2005.
Seuratasolla Rigaudeau teki NBA-debyyttinsä vuonna 2003 ja saavutti kotimaansa mestaruuden vuonna 1996 Élan Béarnais Pau-Orthezissa ja kaksi Italian mestaruutta ja kolme cup-voittoa Virtus Bolognan paidassa. Hän voitti myös Euroliigan kahdesti Bolognassa pelatessaan.
Hän lopetti uransa vuonna 2006.
Willie Francis
Willie Francis (12. tammikuuta 1929 – 9. toukokuuta 1947) oli afroamerikkalainen mies, joka tuomittiin teloitettavaksi 16-vuotiaana vuonna 1946 Louisianan osavaltiossa Andrew Thomasin murhasta. Ensimmäinen teloitusyritys epäonnistui, sillä sähkötuoli ei toiminut. Tutkimuksissa kävi ilmi, että päihtynyt luottovanki oli asentanut sen väärin. Tapaus oli Yhdysvalloissa tiettävästi ensimmäinen tapaus, jossa sähkötuolilla teloittaminen epäonnistui. Puolustusasianajat vetosivat korkeimpaan oikeuteen, joka kuitenkin päätti, että teloitus voidaan toteuttaa. Francis teloitettiin onnistuneesti toisella yrityksellä 9. toukokuuta 1947. Kuollessaan hän oli 18-vuotias.
Filppula (Kauhajoki)
Filppula (puhekielessä myös "Filppulankylä", "Filppukylä" ja "Filippukylä") on kylä Kauhajoella. Kylässä toimii päiväkoti sekä neliluokkainen (1–4) koulu, jossa opetusta saa noin 80 oppilasta.
Filppulan alueella sijaitsee vuonna 1954 perustettu tanssipaikka Kauhajoen Kasino. Kasinolla esiintyvät erilaiset artistit, yhtyeet ja tanssiorkesterit. Myös Kauhajoen Karhun järjestämät kesämarkkinat pidetään alueella.
Koko Suomeen suhteutettuna Kauhajoella on toiseksi suurin romaniväestö. Kauhajoella romaneista suurin osa asuu Filppulan, Kuja-Kokon ja Aronkylän alueilla.
Filppula muodostaa myös oman äänestysalueensa. Esimerkiksi vuoden 2000 presidentinvaaleissa Filppulan alueella Tarja Halosen kannatus oli 29,1 % ja Esko Ahon puolestaan 70,9 %.
Venäläisten Vasili Orlov-Denisovin kasakoiden Kauhajoen kapinan aikoihin, niin sanottuna murhayönä 10.–11. heinäkuuta 1808 ryöstämä Ala-Knuuttilan tila sijaitsi suunnilleen nykyisen S-marketin paikalla Filppulan kaakkoisosassa. Venäläiset lisäksi polttivat myöhemmin Ala-Knuuttilan. Aatelis- ja lehtimies Johan August von Essenin kirjoittama "Murhayö Kauhajoella" kertoo, mitä kasakat tekivät Ala-Knuuttilan talolle ja sen asukkaille tuona murhayönä.
Suomen sotaan kuuluvan, 10. elokuuta 1808 käydyn Kauhajoen taistelun aikana Filppulassa oli Kauhajoen molemmin puolin reservi, joka käskystä hyökkäsi venäläisten kimppuun. Venäläiset joutuivatkin perääntymään. Kauhajoen taistelu päättyi Ruotsin voittoon.
Vuonna 1984 Filppula sai oman koulun. Talvella 2000 Kauhajokeen Filppulan kohtaan rakennettiin pohjapato.
Filppula rajautuu pohjoisessa Vesalan alueeseen, idässä Kauhajokeen ja Lellavan alueeseen, etelässä Heinolan alueeseen ja lännessä Kainastonjokeen.
Filppulassa sijaitsevia nimettyjä puistoja ovat Jalaspuisto ja Kaskipuisto kylän luoteisosassa, Suvipuisto keskiosassa, Tiililänpuisto lounaisosassa sekä Välskärinpuisto kaakkoisosassa. Lisäksi esimerkiksi Kevättien, Antintien ja Pätästien päissä on puisto. Vuonna 1999 Filppulan alueelta poistettiin Suvipuistosta, Kaskipuistosta, Välskärinpuistosta, Pätästien, Antintien ja Kevättien puistoista leikkivälineet. Syy poistoon oli, että puistoihin käytettävät hoitokustannukset keskitettiin suurta hoitotarvetta vaativiin paikkoihin Kauhajoen kunnan yleisten kustannusten säästötarpeen vuoksi.
Kylässä toimivat esimerkiksi S-market Valtti ja Tokmanni. Vuoteen 2009 saakka samassa rakennuksessa Tokmannin kanssa toimi M-ketjuun kuuluva Rabatti.
Filppulan ja Heinolan alueen väliin, 7,6 hehtaarin alueelle on suunnitteilla kerrosalaltaan 20 000–25 000 m²:n kokoinen kauppakeskus. Kauppakeskukseen tulee muun muassa K-Citymarket ja monia erikoisliikkeitä.
Sven Selånger
Sven Selånger (19. maaliskuuta 1907 – 9. marraskuuta 1992) oli ruotsalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili 1930-luvulla. Hän voitti olympiahopeaa mäkihypyssä vuoden 1936 talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissä. Hän kilpaili yhdistetyssä vuoden 1928 talviolympialaisissa St. Moritzissa ja sijoittui kuudenneksi ja vuonna 1932 viidenneksi. Vuoden 1932 talviolympialaisissa hän sijoittui mäkihypyssä neljänneksi.
Hän voitti myös neljä mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa: kolme pronssia mäkihypyssä vuosina 1931, 1933 ja 1934 sekä kultaa yhdistetyssä vuonna 1933.
Hän voitti Holmenkollenin kisojen mäkihyppykilpailun ensimmäisenä ei-norjalaisena vuonna 1939. Holmenkollen-mitalin hän sai vuonna 1939 ja oli ensimmäinen ei-norjalainen mitalin saaja.
Hän käytti nimeä Sven Eriksson vuoden 1936 talviolympialaisiin saakka, mutta vaihtoi sukunimekseen Selånger kotikaupunkinsa mukaan, koska piti Erikssonia liian yleisenä sukunimenä.
Tasoite
Tasoite on ainetta, jolla silotetaan pintoja, esimerkiksi seiniä, jotta saadaan mahdollisemman tasainen pinta aikaiseksi.
Tasoite levitetään alustalle joko tasoiteruiskulla tai teräslastalla. Ylimääräisen tasoitteen voi ottaa talteen ja käyttää uudelleen. Kun tehdään useampia tasoitekerroksia annetaan edellisen kerroksen kovettua täysin ennen uuden kerroksen levittämistä. Kovettuminen kestää olosuhteista riippuen 1–2 vuorokautta. Tarvittaessa kuivunut pinta hiotaan jokaisen tasoitekerroksen levityksen jälkeen.
Lattiatasoitteita on olemassa erikseen ja niitä on monenlaisia riippuen kohteesta. Niitä käytetään vain sisätiloissa. Suihkutiloissa tulee laittaa lähes poikkeuksetta vedeneriste tasoitteen päälle, jotta vesi ei pääse kulkemaan tasoitteen läpi.
Live Cream Volume II
Live Cream Volume II on brittiläisen Cream-yhtyeen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 1972. Levyn materiaali on peräisin kahdesta vuonna 1968 järjestetystä konsertista.
A-puoli
B-puoli
Miekkailu kesäolympialaisissa 1976
Montréalin kesäolympialaisissa 1976 miekkailussa kilpailtiin kahdeksassa lajissa. Miehet kilpailivat sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa kalvalla, säilällä ja floretilla. Naiset kilpailivat sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa floretilla.
Luettelo vuoden 2007 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuonna 2007 tehdyt miehittämättömät avaruuslennot heijastavat avaruustoiminnan globaalia muutosta, jossa toiminnan volyymi on alkanut siirtyä Venäjältä ja Yhdysvalloista Kiinaan, Intiaan, Etelä-Amerikkaan ja islamilaisiin öljyntuottajamaihin. Venäjä on edelleen selkeä johtaja kantorakettien tuotannossa, mutta Kiina ja Intia ovat saavuttaneet autonomisen aseman miehittämättömien avaruulentojen eri aloilla. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen avaruustoiminta nojaa enenevästi julkisen sektorin markkinoihin, etenkin sotilaallisiin satelliitteihin.
Vuoden 2007 aikana tehtiin 68 kantoraketin laukaisua, jotka veivät Maata kiertävälle radalle 114 satelliittia.
Vuonna tehtiin (yhteenveto tarkistettava tammikuussa 2008)
Alla olevan 1. sarakkeen x/y selitys: x merkitsee kumulatiivista laukaistujen satelliittien lukumäärää ja y merkitsee kumulatiivista kantorakettilaukaisujen lukumäärää (tai järjestyslukua) vuonna 2007.
Vuonna 2007 tapahtui hyvin harvoja epäonnistuneita avaruusalusten laukaisuja – vain kolme laukaisua noin sadasta epäonnistui. Tämän perusteella kantorakettien luotettavuus olisi yli 97 %. Lisäksi yhdysvaltalainen Falcon-1-raketti oli vasta koelentovaiheessa. Kaksi perinteisesti hyvin luotettavien kantorakettien epäonnistumista johti kahden tietoliikenne tuhoon. Satelliitit olivat hyvin vakuutettuja.Alla mainitut satelliittien laukaisut ovat myöhässä. Osa voi olla laukaistu, eli satelliitin koodi on laukaisun aikana ollut toinen kuin alun perin on listattu. Osa ei toteudu ehkä koskaan. Vuoden aikana siirtyneiden laukaisujen määrä on yli puolet tehtyjen laukaisujen määrästä. Tämä on avaruusalalle hyvin tyypillistä: ajassa eteenpäin siirtyvä suoritusten määrä, josta tiedotetaan, luo mielikuvan paljon suuremmasta liiketoimintavolyymistä kuin mitä alalla on.
Salli Karuna
Salli Viktoriina Karuna (alk. Friberg; oik. Unho; 29. heinäkuuta 1902 Rauma – 2. marraskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä useisiin teattereihin vuodesta 1923 vuoteen 1970. Hänet tunnettiin erityisesti komediallisista rooleistaan. Valkokankaalta Karuna muistetaan muun muassa Ulriika Angerin osasta elokuvassa "Gabriel, tule takaisin".
Salli Karunan vanhemmat olivat merikapteeni Viktor Friberg ja Ellen Sofia Södersund. Hän oli naimisissa elokuvaohjaaja Ilmari Unhon kanssa 1935–1961 (puolison kuolemaan). Liitosta syntyivät pojat Kari (1939), Turo (1943) ja Matti (1945).
Karuna suoritti Näyttämöopiston 1926–1928. Sitä ennen hän näytteli Rauman Näyttämöllä vuosina 1923–1926. Näyttämöopiston jälkeen Karuna oli kiinnitettynä Joensuun Teatteriin 1928 ja 1929, Porin Teatteriin 1929–1934 sekä Viipurin Kaupunginteatteriin 1934–1939. Edelleen hän toimi Porin Teatterin ohjaaja-näyttelijänä vuodesta 1958 vuoteen 1970. Luonteenomaista Karunalle oli kyky yhdistää vakava ja koominen. Taiteellisesti huomattavia menestyksiä olivat nimiosa näytelmässä "Juurakon Hulda" sekä keskeiset osat näytelmissä "Kamelianainen", "Murheesta nousee Elektra" ja "Tohvelisankarin rouva".
Suomi-Filmin kiinnitettynä näyttelijänä Karuna työskenteli vuosina 1943–1954. Hänen elokuvauransa alkoi vuonna 1924 Lahyn-Filmin tuottamassa mykkäelokuvassa "Kihlauskylpylä". Valkokankailla Karuna nähtiin yleensä sivuosissa seurapiirirouvana, usein varsin tiukkapipoisena, kuten "Kesäillan valssin" rouva Grahn. Merkittäviä rooleja hänellä oli muun muassa elokuvissa "Neljä naista", "Kartanon naiset" ja "Gabriel, tule takaisin". Karuna sai Jussi-palkinnot naissivuosista elokuvissa "”Minä elän”" (Charlotta Lönnqvist) ja "Gabriel, tule takaisin" (Ulriika Anger).
Luettelo vuoden 2008 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuoden 2008 miehittämättömät avaruuslennot muodostivat tavanomaisen avaruustoimintavuoden – vuoden aikana laukaistiin 95 avaruusalusta ilman merkittäviä epäonnistumisia. Kaksi ilmoitettua epäonnistumista liittyivät molemmat uuteen kantorakettiin, toinen Iranin ja toinen Yhdysvaltojen. Vuosi oli Yhdysvaltain NASAn ja sen ensimmäisen Explorer-1-avaruusraketin 50-vuotisjuhlavuosi, joka ei kuitenkaan näkynyt Yhdysvaltain ulkopuolella. Vuoden jälkimmäisen osan Ranska oli EU:n puheenjohtajavaltio, jossa roolissa se pyrki esiintuomaan Ranskan avaruus- ja ilmailuteollisuutta ja haki sille EU:n rahoituksen kasvua.
Suomen avaruustoimintaan liittyivät Yhdysvaltain Trumpet-tiedustelusatelliitti ja Intian Chandrayaan-1-kuuluotain.
2. elokuuta 2008 tapahtui vuoden ensimmäinen epäonnistunut laukaisuyritys, kun yhdysvaltalainen Falcon-1-raketti epäonnistui Trailblazer-, PreSat-, Nanosail D- ja Celestis 07-mikro- ja nanosatelliittien laukaisussa Omelek-saarelta, joka kuuluu Marshall-saariin.
14.3.2008 Proton-raketti vei yhdysvaltalaisen AMC-tietoliikennesatelliitin 28 000 km:n korkeuteen eli 8000 km alle GEO-radan (epätäydellinen laukaisu johtui ylimmän rakettivaiheen liian aikaisesta sammumisesta) - satelliitti nousee GEO-radalleen omalla propulsiojärjestelmällään, mutta sen käyttöikä jäänee lyhyemmäksi kuin alun perin on tavoiteltu.
Iranin elokuinen kantorakettilaukaisu on länsimaissa tutkittu epäonnistumiseksi . Se oli ilmeisesti koesatelliitin (maketti) laukaisukoe eikä yritys laukaista satelliitti, joten se ei suoranaisesti kuulu tähän luetteloon. Kantoraketin toinen rakettivaihe ei toiminut suunnitellusti.
Kuten avaruusalalla aina on ollut, aikomuksia oli vuonna 2008 likimain sama määrä kuin tiettynä vuotena toteutettuja missioita. Tämä johtuu myöhästymisistä projekteissa. Osa johtuu länsimaiden tekemistä arvioista EU:n ja Yhdysvaltain ulkopuolisen avaruustoiminnan aikatauluista. Seuraavat avaruusalukset on joidenkin lähteiden mukaan aiottu laukaista vuonna 2008, mutta laukaisut tapahtuvat myöhemmin:
Lauri Kettunen (urheilija)
Lauri Kettunen (12. helmikuuta 1905 Antrea – 15. elokuuta 1941) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija sekä yleisesikuntaupseeri (majuri).
Kettunen oli yhdessä Torvald Appelrothin kanssa ensimmäinen suomalainen olympialaisissa kilpaillut suomalaismiekkailija osallistuessaan Amsterdamin 1928 olympialaisten kalpamiekkailuun. Hän voitti tulevan hopeamitalistin ja hallitsevan Euroopan mestarin, ranskalaisen Georges Buchardin mutta karsiutui alkukierroksilla. Nykyaikaisessa viisiottelussa Kettunen sijoittui Amsterdamin olympialaisissa 13:nneksi ja kahdeksan vuotta myöhemmin Berliinin kisoissa 14:nneksi.
Kalpamiekkailun Suomen mestaruuden Kettunen voitti vuosina 1932, 1933 ja 1936. Hän kaatui jatkosodassa Kiestingissä ja on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.
Torvald Appelroth
Torvald Appelroth (28. heinäkuuta 1902 Porvoo – 12. maaliskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen miekkailija.
Appelroth oli yhdessä Lauri Kettusen kanssa ensimmäinen suomalainen olympialaisissa kilpaillut suomalaismiekkailija osallistuessaan Amsterdamin 1928 olympialaisten miekkailuun. Hän karsiutui alkukierroksilla sekä floretti- että kalpakilpailussa. Kotimaassa hän edusti Helsingin Miekkailijoita ja voitti Suomen mestaruuden säilällä 1929, kalvalla 1931 sekä floretilla 1931 ja 1932.
Kilpauransa jälkeen Appelroth on toiminut muun muassa Suomen miekkailun olympiatoimikunnan puheenjohtajana 1951–1952, Suomen Miekkailuliiton puheenjohtajana 1950–1952 ja 1963–1965 sekä pitkään Helsingin Miekkailijain puheenjohtajana. Hänen poikansa Lars Appelroth ja tyttärensä Birgitta Appelroth (myöhemmin Malén) ovat edustaneet Suomea miekkailun MM-kilpailuissa.