hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Theodor Eicke
Theodor Eicke (17. lokakuuta 1892 – 26. helmikuuta 1943) oli saksalainen SS-Obergruppenführer, SS-divisioona Totenkopfin komentaja ja yksi natsi-Saksan keskitysleirien perustamisen avainhenkilöistä. Eicken kansallissosialistisen puolueen jäsennumero oli 114901 ja SS:n jäsennumero 2921. Eicke muistetaan SA-komentaja Ernst Röhmin surmaamisesta pitkien puukkojen yönä.
Eicke syntyi Hampontissa, Château-Salinsin lähellä silloin Saksalle kuuluneella Lothringenin alueella 17. lokakuuta 1892 asemapäällikön poikana. Lopetettuaan koulunkäynnin 17-vuotiaana Eicke värväytyi armeijaan 23. Baijerilaiseen jalkaväkirykmenttiin. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli toimistotyössä ensin 3. ja sittemmin 22. Baijerilaisessa jalkaväkirykmentissä. Eicke ansaitsi ensimmäisessä maailmansodassa rautaristin. Sodan jälkeen Eicke opiskeli hetken, toimi sittemmin jonkin aikaa poliisina, kunnes lopulta siirtyi töihin IG Farben -yhtiöön Ludwigshafeniin.
1. joulukuuta 1928 Eicke liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen sekä Ernst Röhmin johtamaan SA-järjestöön, josta hän erosi vuonna 1930 liittyäkseen SS:ään. IG Farben kiinnitti huomiota hänen poliittiseen toimintaansa, ja Eicke erotettiin 1932. Samaan aikaan hän jäi kiinni pommi-iskujen valmistelusta poliittisia vastustajiaan vastaan Baijerissa, ja tuomittiin kahden vuoden vankeusrangaistukseen. Kuitenkin tulevan oikeusministerin, Franz Gürtnerin, avulla Eicke vältti rangaistuksen, ja lähti suorittamaan Heinrich Himmlerin antamaa tehtävää Italiaan.
Eicke palasi Saksaan vuonna 1933, ja Heinrich Himmler teki hänestä Dachaun keskitysleirin komentajan. Eicken radikaali antisemitismi ja antibolsevismi tekivät vaikutuksen Himmleriin, joka nimitti Eicken keskitysleirien tarkastajaksi vuonna 1934. Tässä virassa Eicke järjesteli keskitysleiriorganisaation tehokkaaksi. Eicke sai tässä virassa jopa monet SS:n jäsenet pelkäämään itseään toteuttamillaan julmuuksilla.
Ennen toista maailmansotaa Eicke loi "SS-Totenkopfverbände"-yksiköt. Hänestä tuli SS-Totenkopf-rykmenttien 1, 2 ja 3 komentaja. Näiden menestys Puolan offensiivissa johti Heinrich Himmlerin määräykseen kolmen SS-divisioonan perustamisesta. Eicken rykmentit organisoitiin SS-divisioona Totenkopfiksi, jonka komentoon Eicke nousi. Totenkopf syyllistyi sodan aikana useisiin sotarikoksiin, mutta taistelussa se osoitti uskomatonta jääräpäisyyttä ja fanaattisuutta.
Theodor Eicke kuoli 26. helmikuuta 1943 Harkovan kolmannen taistelun alkumetreillä. Hänen Fi-156 Storch -koneensa ammuttiin alas tiedustelulennon aikana. SS-divisioona Totenkopf hyökkäsi raivokkaasti saadakseen komentajansa ruumiin haltuunsa, ja onnistui.
Hallowed Be Thy Name
Hallowed Be Thy Name on brittiläisen metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin kappale yhtyeen kolmannelta studioalbumilta, vuonna 1982 julkaistulta "The Number of the Beastilta". Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen perustajajäsen ja basisti Steve Harris. Kappale on yksi Iron Maidenin tunnetuimmista, ja se on kuulunut yhtyeen ohjelmistoon vuodesta 1982 lähtien lukuun ottamatta vuosien 2012-2013 Maiden England World Tour-maailmankiertuetta.
"Hallowed Be Thy Name" () kuvaa sanoituksiltaan hirttotuomion saaneen henkilön viimeisiä elinhetkiä ja hänen tuntemuksiaan ennen viimeistä tuomiota.
Kappaletta ei julkaistu alun perin lainkaan singlenä, mutta vuoden 1993 A Real Live Tour-maailmankiertueella Moskovassa livealbumia "A Real Dead One" varten nauhoitettu konserttiversio päätettiin julkaista singlenä tehostamaan albumin myyntiä. Single julkaistiin sekä CD- että vinyylilevynä ja CD-painos sisälsi nimikkokappaleen ohella myös konserttiversiot yhtyeen kappaleista "The Trooper", "Wasted Years" ja "Wratchild", mutta vinyylilevypainokselta "Wratchild" sen sijaan uupui. Edellämainituista kappaleista "The Trooper" ja "Wratchild" nauhoitettiin Fear of the Dark-maailmankiertueella Helsingissä ja "Wasted Years" Bremenissä. Single nousi Britannian singlelistan yhdeksänneksi vuonna 1993.
Kappaleen ovat coveroineet muun muassa Ceremonial Oath, Cradle of Filth, Iced Earth, Dream Theater ja Machine Head.
Vasteaika
Vasteaika on tapahtuman tai toiminnon aloitushetken ja palautteen saamisen välinen aika.
Vasteaika on muun muassa litteiden televisioiden ja tietokoneissa käytettävien plasma- tai nestekidenäyttöjen kuvanlaatua kuvaava suure. Vasteaika tarkoittaa pikselin muuttumista tummasta kirkkaaksi ja takaisin tummaksi, esim. gray to gray tai black to black. Mitä lyhyempi vasteaika on, sitä parempi kuvanlaatu on. Lyhyempi vasteaika tarkoittaa myös pehmeämmin liikkuvaa kuvaa ja ”haamu-efektiä” ei pitäisi ilmaantua.
Vasteaika ilmoitetaan millisekunteina. Nykyisten näyttöjen tyypillinen vasteaika vaihtelee välillä 1-10 ms, todella laadukkaat näytöt saattavat yltää alle kahden millisekunnin vasteaikaan. Jotkut valmistajat ilmoittavat vasteajan keskiarvona, joka sekoittaa helposti kuluttajaa.
Vasteaikaa käytetään myös kuvaamaan aikaa, joka kestää ennen kuin komentoon reagoidaan. "Johdatus sovellussuunnitteluun" -oppaan mukaan alle 0,1 s aika on välitön, alle 1 s nopea ja yli 10 s estää työntekoa. WWW-palveluiden yhteydessä vasteajalla tarkoitetaan aikaa, kauanko käyttäjän toimenpiteestä (linkin klikkaus) kuluu aikaa siihen, ennen kuin palvelu on ladannut uuden sivun.
Vasteaikaa käytetään myös yritysmaailmassa jonkin prosessin viivemittarina.
Kuu on vaarallinen
Kuu on vaarallinen on suomalainen vuonna 1961 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuvan ohjasi Toivo Särkkä. Pääosissa esiintyivät Liana Kaarina, Toivo Mäkelä ja Esko Salminen. Elokuva pohjautuu tanskalaisen Hans Severinsenin romaaniin "Besættelse" (1942), joka oli ilmestynyt suomeksi vuonna 1945 nimellä "Kirottu kuu" ja josta oli tehty Tanskassa elokuvasovitus "Besættelse" jo vuonna 1944.
Elokuva sai kohuttua julkisuutta rohkeiden rakkauskohtaustensa vuoksi, ja Liana Kaarinasta tuli hetkessä kuuluisuus. Elokuva myytiin 36 maahan, ja se tuotti Suomen Filmiteollisuudelle enemmän rahaa kuin "Tuntematon sotilas". Elokuvasta sensuroitiin alastomuutta Suomessa vuonna 1961; kun televisiossa esitettiin vuonna 1972 sensuroimaton versio, sitä seurasi noin puoli miljoonaa katsojaa.
Figaro (sarjakuvahahmo)
Figaro on Disneyn sarjakuva- ja piirroskissa. Se esiintyi ensimmäisen kerran Pinokkio -elokuvassa Geppetto-lelunrakentajan lemmikkikissana. Sen jälkeen se tuotiin Mikki Hiiren maailmaan, ja siitä tuli Minni Hiiren lemmikkikissa.
Figaro on väriltään mustavalkoinen ja kooltaan pieni. Sen kaveri on Mikin Pluto-koira, jolle se toisinaan vihoittelee. Se myös koettaa yleensä napata Cleo-kultakalan ruuakseen.
Epäorgaaninen yhdiste
Epäorgaaninen yhdiste (""ei-eloperäinen yhdiste"") on kemiallinen yhdiste, joka ei ole orgaaninen yhdiste. Epäorgaaniset yhdisteet tulevat pääosin ei-biologisista mineraalilähteistä. Epäorgaaniset hiiltä sisältävät yhdisteet ovat lähinnä syanidisuoloja, hiilen oksideja ja karbonaatteja.
Vaikka tunnettujen epäorgaanisten yhdisteiden määrä on valtava, on tunnettuja orgaanisia yhdisteitä silti paljon enemmän. Orgaaniset yhdisteet kattavat pääosan tunnetuista kemiallisista yhdisteistä. Kemia voidaankin jakaa karkeasti epäorgaaniseen ja orgaaniseen kemiaan. On kuitenkin huomattava, ettei tämä jako ole välttämätön, ja tietyt yliopistot pyrkivätkin pois tästä jaosta kemian kursseissaan.
Aiemmin uskottiin, että orgaanisia yhdisteitä on pelkästään organismeissa, ja tämä toimikin alkuperäisen jaon pohjana. Nykyään tämä käsitys on kuitenkin osoitettu vääräksi: tuhansia orgaanisia yhdisteitä on pystytty valmistamaan synteettisesti laboratoriossa. Esimerkiksi muovit ovat orgaanisia yhdisteitä.
Vastaavasti, monia epäorgaanisia yhdisteitä on organismeissa ja osa näistä on itse asiassa elintärkeitä. Esimerkiksi NaCl, hiilihappo, ja fosfaattiryhmät ovat tärkeitä yhdisteitä solussa. NaCl tarjoaa ioneja, joita pumppaamalla solukalvon ylitse solu pystyy reguloimaan osmoosia. Fosfaatit taas muodostavat DNAn selkärangan ja liittyvät usean entsyymin regulointiin fosforylaation kautta.
Merkittävimpiä epäorgaanisia happoja ovat vetyhalidit (HX) ja happihapot. Happihapossa happiatomiin on liittynyt vetyatomi, jonka luovuttaminen tuottaa konjugaattiemäksen. Merkittäviä happihappoja ovat muun muassa rikki- (HSO), typpi- (HNO) ja ortofosforihappo (HPO). Erilaisia happihappoja on lukuisia ja ne voivat olla useampiarvoisia.
Epäorgaanisia emäksiä ovat hydroksidit (esimerkiksi NaOH, KOH, CsOH) ja typpiemäkset (ammoniakki NH ja sen johdannaiset).
Einari Vuorela
Einari Arvid Vuorela (17. elokuuta 1889 Keuruu – 10. heinäkuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen runoilija ja prosaisti. Filosofian kunniatohtorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1969.
Vuorela syntyi Keuruun Jukojärvellä perheeseen, jossa oli kymmenen lasta ja aloitti opintonsa Multialla. Hänen vanhempansa olivat rakennusmestari Aapeli Vuorela ja Kristiina Ryöppylä. Vuorelan puoliso vuodesta 1939 oli kirjailija Laura Soinne. Vuorela valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista 1914. Hän toimi liikeapulaisena ja myymälänhoitajana 1903–1909 ja kansakoulunopettajana Töysässä 1914–1920, Jyväskylässä 1922–1923 ja myöhemmin Multialla.
Vuorelan runoudelle oli tyypillistä kansanlaulunomaisuus. Hänen runoissaan palvotaan jylhiä korpimaisemia ja niissä on voimallinen luontoyhteys. Hän sai Valtion kirjallisuuspalkinnon kolmesti vuosina 1921, 1934 ja 1937 sekä kerran Aleksis Kiven palkinnon ja Eino Leinon palkinnon. Suomalaisuuden Liiton Johannes Linnankosken palkinto Vuorelalle myönnettiin 1944. Keuruulla on jaettu vuodesta 1997 lähtien Einari Vuorela -runopalkintoa. Myös Vuorelan runoilijakoti sijaitsee Keuruulla. Lauluja Vuorelan teksteihin ovat säveltäneet muiden muassa Joonas Kokkonen, Toni Edelmann ja Jouko Linjama. Vuorela on tehnyt tekstin Multian kotiseutulauluun, "Multian lauluun", jonka on säveltänyt Juhani Pohjanmies.
Windsor (suku)
Windsor on Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsijasuku. Se on osa Saksi-Coburg-Gotha-sukua, joka vuorostaan on osa vanhaa saksalaista Wettinin hallitsijasukua. Ensimmäisen maailmansodan ja silloisen saksalaisvastaisuuden myötä kuningashuoneen alkuperäinen saksalaistyylinen nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa, joka tulee kuninkaallisen perheen omistamasta Windsorin linnasta. Saksalaisperäinen nimi oli tullut suvulle kuningatar Viktorian avioliiton kautta. Hän oli naimisissa prinssi Albertin kanssa, joka oli Saksi-Coburg-Gothan herttuan poika. Nimi muutettiin Yrjö V:n aikana, joten hänet voidaan lukea kuuluvaksi kumpaankin hallitsijasukuun. Hänen kaukainen esi-isänsä, Englannin kuningas Edvard III, joka tunnetaan sukkanauharitarikunnan perustajana, tunnettiin nimellä Edvard III Windsorilainen. Hän eli keskiajalla ennen ruusujen sotia.
Myös nykyinen hallitsijasuku voisi halutessaan muuttaa sukunimeään. Esimerkiksi prinssi Charlesin noustessa valtaistuimelle hänellä olisi mahdollisuus muuttaa nimi vaikkapa Mountbatteniksi isänsä sukunimen mukaan. Nykyisin osa kuninkaallisista käyttää henkilökohtaisena sukunimenään Mountbatten-Windsoria.
Nina Tapio
Nina Tapio (s. 24. helmikuuta 1972) on suomalainen laulaja, lauluntekijä, musikaalinäyttelijä ja sessiomuusikko. Hän tuli tunnetuksi Taikapeili-duon toisena laulajana. Syyskuussa 2017 Tapio korvasi Jean S -yhtyeessä Timo Kärkkäisen
Tapion laulu-ura alkoi jo 5-vuotiaana muutamalla lastenlevyllä vuonna 1977.
Tapio opiskeli Oulunkylän pop/jazz-konservatoriossa, josta hän valmistui laulunopettajaksi. Vuonna 1994 hän perusti Hanna-Riikka Siitosen kanssa Taikapeili-yhtyeen, joka julkaisi kolme albumia vuoteen 1999 mennessä. Taikapeilin albumeista "Suuri salaisuus" (1994) myi platinaa ja "Nähdään taas!" (1995) kultaa. Tapio ja Siitonen lauloivat yhdessä Aia-yhtyeessä.
Vuosina 1998 ja 2003 Tapio julkaisi myös useita levyjä Adiemus-Singerseissä, joka on esiintynyt ympäri maailmaa Karl Jenkinsin kanssa.
Vuonna 2005 Tapio esitti taustalaulut Geir Rönningille Kiovan Euroviisuissa. Hänet ja Hanna-Riikka Siitonen kutsuttiin vuoden 2006 Euroviisujen esikarsintoihin kappaleella Who I Am, mutta he eivät edenneet kilpailuun. Tapio ilmoitti Suomen antamat Euroviisupisteet vuonna 2006 järjestetyissä Euroviisuissa.
Tapio on toiminut taustalaulajana monella suomalaisella levyllä, esimerkiksi Kirkan, Tauskin, Einin, Kake Randelinin, Matin ja Tepon ja Meiju Suvaksen levyillä.
Tapio toimi Suomen Idols-ohjelman tuomarina vuosina 2005, 2007, 2008. Vuonna 2011 hän toimi ohjelman päätuomarina.
Tapio on toiminut ääninäyttelijänä useissa lasten elokuvissa, muun muassa "Toy Story 2" ja "Toy Story 3"-elokuvissa Jessien roolissa, sekä Arielin roolissa "Pieni merenneito"-elokuvissa.
Tapiolta on määrä ilmestyä ensimmäinen sooloalbumi keväällä 2019.
Myös Nina Tapion äiti Irma Tapio on tunnettu laulaja. Nina Tapio erosi vuonna 2006 muusikkomiehestään Martti Forsbergista, jonka kanssa hänellä on tytöt Ada ja Elsa. Tapio avioitui vuonna 2012 stunt-ammattilaisen ja papin Reijo Kontion kanssa. Heillä on vuonna 2012 syntynyt Vilho-poika.
Läpimurtosovellus
Läpimurtosovellus engl. "killer application" tai lyhyemmin "killer app" tarkoittaa tietokoneohjelmaa, joka osoittaa sen alustana toimivan tekniikan (kuten pelikonsolin, kotitietokoneen tai käyttöjärjestelmän) arvon ja edistää sen suosiota.
Ensimmäisenä killer applicationina pidetään Apple II-alustalle tehtyä VisiCalc-taulukkolaskentaohjelmaa. Ohjelman ansiosta laite yleistyi nopeasti varsinkin talouden alalla. Toinen esimerkki löytyy myös taulukkolaskennasta: Lotus 1-2-3 oli ohjelma, joka teki IBM:n alkuun huonosti myyneestä PC:stä muutamassa kuukaudessa eniten myydyn tietokoneen.
Videopeleissä eräs tunnetuimmista killer appeista on Bungie Studiosin kehittämä "", joka houkutteli monet hankkimaan Xbox-pelikonsolin.
Sopranista
Sopranista on sopraanoille kirjoitettua musiikkia falsettirekisteriä käyttämällä laulava mies. Suomessa sopranista on kuoronjohtaja Pasi Hyökki. Kansainvälisesti tunnettuihin sopranistoihin kuuluu muun muassa kreikkalainen Aris Christofellis.
Tuula Kallioniemi
Tuula Inkeri Kallioniemi (o.s. "Laaksonen", s. 22. maaliskuuta 1951 Kymi) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
Kallioniemi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1970 ja humanististen tieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta vuonna 1975. Hän opiskeli yleistä kirjallsuustiedettä, suomen kieltä, lehdistö- ja tiedotusoppia, puheoppia ja kasvatustiedettä.
Kirjailijana Kallioniemi aloitti 1970-luvun lopussa. Hänen kirjojaan on kustantanut pääosin Otava. Kallioniemi tunnetaan muun muassa lapsille suunnatusta "Reuhurinteen ala-aste" -kirjasarjastaan, jossa seurataan ala-asteen oppilaiden ja opettaja Aapeli Käen arkipäivän elämää. Suositun sarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1997. Hän on kirjoittanut muun muassa myös "Konsta"-sarjaa, joka on kerännyt erityisesti poikalukijoita ja palkittiin Pirkanmaan Plättä -palkinnolla vuonna 2010.
Kallioniemi on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia. Hänelle on myönnetty Topelius-palkinto (1979), kirjallisuuden valtionpalkinto (1985 ja 2012), Anni Swan -mitali (1994), Kaarina Helakisa -palkinto (1999), Pertsa ja Kilu -palkinto (2000), Pirkanmaan Plättä (2001 ja 2010), Alex Matson -palkinto (2010) ja Tirlittan-palkinto (2013). Kallioniemen teos on ollut viidesti (1999, 2003, 2004, 2008 ja 2015) Finlandia Junior -palkintoehdokkaana. Hän sai valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan vuosina 1997 ja 2003.
Kangasalla asuva Kallioniemi on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista poikaa.
Porin Poikakuoro
Porin Poikakuoro on Porin Mies-Laulun vuonna 1969 perustama kuoro.
Poriin haluttiin saada aktiivinen ja virallinen poikakuoro pitkän tauon jälkeen. Ennen tätä olivat pojat laulaneet Käppärän ja Cygnaeuksen koulujen kuoroissa. Kuoro aloitti nimellä "Porin Mies-Laulun poikakuoro", mutta itsenäistyi ja muutti nimensä nykyiseen muotoonsa. Kuoron ensimmäinen johtaja oli Jukka Sampolahti, vuosina 1969–1980. Hänen jälkeensä ovat virkaa hoitaneet Esko Mattila 1980–1981 ja Juhana Nevalainen 1981–1982. Musiikinopettaja Osmo Janhunen toimi kuoronjohtajana keväällä - kesällä 1982. Vuodesta 1982 kuoron johtajana on toiminut kuoronjohtaja, musiikkiluokanopettaja Vuokko Järvenpää. Opettaja Lauri Lehtonen toimi kuorossa stemmaopettajana 80-luvun alusta 90-luvun alkuun. Kuoron toisena johtaja toimi vuosina 1990-1997 Virosta Suomeen muuttanut kuoronjohtaja Guido Ausmaa. Kuoron toimintaa tukemaan perustettiin vuonna 1988 Porin Poikakuoro Tuki ry. Porin Poikakuoro on SULASOL Nuorten Kuoroliiton jäsenkuoro. Kuoro on osallistunut aktiivisesti kuoroliiton toimintaan.
Porin Poikakuoro on SATB-tyyppinen poikakuoro. Kuoron ohjelmistoon kuuluu kirkkomusiikkia eri aikakausilta sekä muuta kuoromusiikkia. Kuoro harjoittelee 1–2 kertaa viikossa ja pitää leirejä muutamia kertoja lukuvuoden aikana. Kuoro on myös aktiivisesti tehnyt useita matkoja Eurooppaan.Kuoro teki elokuvadebyyttinsä vuonna 2005 esiintymällä ohjaaja Timo Koivusalon elokuvassa "Kaksipäisen Kotkan varjossa". Kuoro esittää elokuvassa laulun "Miespolvien Marssi" yhdessä Porin Mies-Laulun kanssa.
Kotisivut
www.porinpoikakuoro.fi
The Pori Boys Choir
Les Petits Chanteurs de Pori
Jukka Koskelainen
Jukka Koskelainen (s. 1961) on suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän on julkaissut viisi runokokoelmaa ja kolme esseeteosta.
Koskelaisen viimeisimmät teokset ovat runokokoelma "Omegan jälkeen" (2013) ja esseeteos "Rakas rappio" (Atena, 2012). "Rakas rappio" käsittelee rappion ideaa kulttuurihistorian ja nykyajan kannalta. Koskelaisen mukaan rappion idea saa moninaisia esiintymismuotoja, ja sitä on vaikea välttää. Kautta historian on ollut tyypillistä ajatella, että elämme juuri nyt kulttuurisen rappeutumisen vaihetta. Tätä ajatusta ovat käyttäneet hyväkseen myös populistiset liikkeet ja fasistit, jotka väittivät edustavansa samaan aikaan suurta uudistusta ja paluuta kadonneisiin arvoihin. Vaikka kirja käsitteleekin rappion ideaa melko kriittisesti, Koskelaisen mukaan sillä on myös hyviä vaikutuksia, koska se saa vaatimaan yhteiskunnallisia parannuksia.
Koskelainen on suomentanut Paul Celanin, Octavio Pazin (yhdessä Jyrki Kiiskisen kanssa), Durs Grünbeinin ja Georg Traklin runoja. Yhdessä Tarja Roinilan kanssa hän on julkaissut Latinalaisen Amerikan runouden antologian "Aavistuksia rituaalipuvussa" (2000) ja Espanjan nykyrunouden antologian "Katu kadulta taivaaseen" (2008).
Koskelainen toimi Nuoren Voiman Liiton toiminnanjohtajana ja Nuori Voima -lehden toisena päätoimittajana vuosina 1991–1994. Hän kirjoittaa myös kritiikkiä Helsingin Sanomiin.
Koskelainen valittiin yhdeksi vuoden ajattelijaksi marraskuussa 2012 järjestetyllä Ajattelun viikko -teemaviikolla.
978-952-300-341-5
Juha-Pekka
Juha-Pekka on Suomen toiseksi yleisin miehen yhdysnimi. Väestö­rekisteri­keskuksen nimipalvelusta miespuolisia Juha-Pekkoja löytyy noin 3600 ja naispuolisia alle 10. Pääosa heistä (noin 2160) on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin pojille huomattavan paljon yhdysnimiä. Pikkupoikien nimenä Juha-Pekka on nykyisin hyvin harvinainen, sillä 2000-luvun ensikymmenellä Juha-Pekkoja nimettiin vain 34 ja 2010-luvulla 22. elokuuta 2016 mennessä heitä oli nimetty vain 13.
Juha-Pekalla ei ole omaa nimipäivää, kuten ei muillakaan yhdysnimillä Kukka-Maariaa lukuun ottamatta, mutta Juhan nimipäivä on 24. kesäkuuta ja Pekan nimipäivä on 29. kesäkuuta.
Ayerbe
Ayerbe on kaupunki Espanjan Aragonian itsehallintoalueella Huescan maakunnassa. Ayerbe sijaitsee 28 kilometriä Huescasta tietä A 132 pitkin Pamplonaan päin, Gállego-joen varrella. Kaupunki on vuorten ympäröimä ja 582 metrin korkeudella merenpinnasta. Ayerbessa on 1 116 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 63,89 neliökilometriä.
Ayerbessa on kirjasto, kasino, baareja ja julkinen uima-allas. Sen nähtävyyksiin kuuluu Fontanetan puisto sekä suihkulähde ”La Fuente de los Tres Caños”. Kaupungin ympärillä on verkosto teitä ja polkuja jalankulkijoille ja pyöräilijöille.
Vuoden 1906 Nobelin lääketieteen palkinnon saaja Santiago Ramón y Cajal asui Ayerbessa 10 vuotta ja kaupunkiin on perustettu museo hänen muistokseen. Kaupungin kirjastosta löytyy Cajalin tuotannosta yhteensä 250 kirjaa ja asiakirjaa yleiseen käyttöön.
Kristiina Lähde
Kristiina Lähde (s. 6. elokuuta 1961 Marttila) on suomalainen runoilija, kirjailija ja suomentaja. Hänen ensimmäinen kokoelmansa oli "Neulametsä" (1999), joka oli ehdolla Einari Vuorela -palkinnon saajaksi.
Vuonna 2005 Lähteelle myönnettiin Yleisradion Kääntäjäkarhu-palkinto Catharina Gripenbergin kokoelman "Sinä siellä kaukana näytät tutulta" suomentamisesta.
The Birthday Party
The Birthday Party, aiemmin "The Boys Next Door", oli australialainen post-punk-yhtye. The Birthday Party aloitti vuonna 1977 ja hajosi 1983. Yhtyeestä sai alkunsa nimekkään laulajan ja lauluntekijän Nick Caven ura. Myös The Birthday Partyssa soittaneet Mick Harvey ja Rowland S. Howard niittivät mainetta yhtyeen hajoamisen jälkeen.
The Birthday Party otti vaikutteita punkista, rockabillysta ja alkeellisimmasta blues-musiikista, mutta yhtyeen musiikkia ei voitu määritellä yksiselitteisesti mihinkään tiettyyn tyylilajiin. Monissa kappaleissa oli huomiota herättävä ja toistuva bassokuvio sekä vihaiselta Gene Krupalta kuulostava rummutus. Vielä muutamankin vuosikymmenen jälkeen Howardin pistävä kitaransoitto kuulostaa varsin omaleimaiselta. Vaikka yhtye oli harjoitellut soittonsa hyvin, soitto kuulosti usein siltä kuin se olisi juuri hajoamassa käsiin. Tämä tuki Caven erikoista tapaa laulaa.
Vaikka The Birthday Party oli John Peelin arvostama, se sai omana aikanaan osakseen vain vähän suosiota. Heitä kuvailtiin yhdeksi synkimmistä ja haasteellisimmista post-punk-yhtyeistä joita 80-luvun alussa ilmestyi.  The Birthday Partyn vaikutus musiikkiin on ollut epäsuora mutta kauaskantoinen.
Chris Daughtry
Christopher Adam ”Chris” Daughtry (s. 26. joulukuuta 1979) on yhdysvaltalainen laulaja ja rockmuusikko, joka sijoittui neljänneksi "American Idol" -laulukilpailun viidennellä tuotantokaudella vuonna 2006. Kilpailun jälkeen hän perusti Daughtry-nimisen yhtyeen.
Daughtry lauloi "American Idolin" koelauluissa Denverissä, Coloradossa kappaleen ”The Letter”. Tuomareista Paula Abdul ja Randy Jackson halusivat Daughtryn jatkoon, mutta Simon Cowellin mielestä hän lauloi hätäisesti ja häneltä puuttui karismaa. Äänienemmistöllä Daughtry kuitenkin pääsi jatkoon.
Chris pääsi myös semifinaaliin ja vakuuttavien suoritusten jälkeen Powellkin alkoi vakuuttua. Finaaleissa Chris päätyi neljänneksi. Hän putosi kilpailusta 10. toukokuuta 2006, mikä oli yllätys niin monelle katsojalle kuin hänelle itselleenkin. Finaalissa Daughtry pääsi myös esiintymään lempiyhtyeensä Liven kanssa kappaleella ”Mystery”.
"American Idolin" jälkeen Daughtry sai Fuel-yhtyeeltä tarjouksen laulajan paikasta. Hän päätti kuitenkin perustaa oman yhtyeensä ja solmi levytyssopimuksen BMG:n kanssa. Tuoreen Daughtry-yhtyeen esikoisalbumi, "Daughtry", julkaistiin marraskuussa 2006.
Semifinaalissa Chris lauloi Bon Jovin kappaleen ”Wanted Dead or Alive”, Seetherin kappaleen ”Broken” ja Fuelin kappaleen ”Hemorrhage”.
World Jump Day
Tapahtuma sai skeptikkojen piirissä julkisuutta Internet-huumorina tai eräänlaisena taideinstallaationa. Tosin monet ihmiset innostuivat tästä ideasta huumorimielellä ja kertoivat hypänneensä kyseisenä ajankohtana. Tapahtuman kotisivun mukaan rekisteröityneitä hyppääjiä olisi jo yli 600 miljoonaa. Internet World Statsin tilaston mukaan tämä olisi yli puolet Internetin käyttäjistä koko maailmassa. Todellisen rekisteröityneiden käyttäjien määrän arvioidaan olevan noin 250 000.
Myös kaikkien kiinalaisten yhtäaikaisesta hyppäämisestä on esitetty vastaava ajatusleikki.
Kie von Hertzen
Kristian Magnus "Kie" von Hertzen (s. 1970) on suomalainen kitaristi, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka tuli tunnetuksi jo hajonneen Don Huonot -yhtyeen riveistä. Hän on myös tehnyt musiikkia teatteriin ja tanssiproduktioihin sekä ohjannut lukuisia musiikkivideoita.
Kie aloitti kitaran soiton 11-vuotiaana. Hänen esikuviaan ovat mm. Jimi Hendrix, Hank B. Marvin, Ritchie Blackmore, Jimmy Page, Eric Clapton, Jeff Beck, Mark Knopfler, Brian May, David Gilmour, Rory Gallagher, Pete Townshend, Andy Summers, Jonny Greenwood, Frank Marino ja Johnny Winter. Hän oli 1980-luvun teinivuosinaan mukana perustamassa hard-rock-yhtyeitä Pinky Lee ja Venus Flytrap. Venus Flytrapissa soittivat myös Mikko Laiho (laulu ja kitara) – yhtyekaveri Pinky Leestä, Kalle Chydenius (basso) ja Mikko von Hertzen (rummut). Kie liittyi Don Huonoihin Hyrrä-singlen äänitysten jälkeen kesällä 1992 korvaten edellisen kitaristin, Joonas Pirttilän ja soitti yhtyeessä vuoteen 2003 asti, jolloin Don Huonot hajosi. Von Hertzen perusti 2000-luvun alkupuolella Laihon, Chydeniuksen ja Mauro Garganon kanssa The Mama King -yhtyeen, joka julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Supertender lokakuussa vuonna 2010. Nykyisin hän laulaa ja soittaa kitaraa yhdessä veljiensä Jonnen ja Mikon kanssa perustamassaan Von Hertzen Brothersissa.
Javier Mascherano
Javier Alejandro Mascherano (s. 8. kesäkuuta 1984 San Lorenzo, Argentiina) on argentiinalainen maajoukkuetasolla vuonna 2018 lopettanut jalkapalloilija, joka edustaa kiinalaista Hebei China Fortunea. Aikaisemmin hän on pelannut Barcelonassa, Liverpoolissa, West Hamissa, Corinthiansissa ja River Platessa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Mascheranon lempinimiä ovat "Masche" ja "Jefecito" ().
Mascherano – yhdessä Carlos Tévezin kanssa – oli usean eurooppalaisen huippuseuran kiikarissa, mutta pysytteli silti Etelä-Amerikassa siirryttyään Corinthiansiin River Platesta. Argentiinalaisseuran mielestä seurat kuten Real Madrid ja Deportivo de La Coruña eivät tarjonneet Mascheranosta tarpeeksi isoa summaa. Useiden mielestä argentiinalainen oli liian hyvä pelaamaan Brasiliassa. Lopulta kaksikko siirtyi syksyllä 2006 West Hamiin. Mascheranon ja Tévezin siirtoihin liittyneiden epäselvyyksien vuoksi West Hamille annettiin ennätyssuuret sakot. Vuonna 2007 Mascherano siirtyi Liverpooliin. 27. elokuuta 2010 hän siirtyi Barcelonaan nelivuotisella sopimuksella.
Mascherano teki Barcelonan paidassa ainoan maalinsa CA Osasunaa vastaan 27. huhtikuuta 2017.
Mascherano kuului Argentiinan maajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Jo vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän pelasi täyden ajan jokaisessa Argentiinan ottelussa. Mascherano oli pelipaikallaan maailman parhaita.
Hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa jalkapallon MM-kisoissa 2018 Argentiinan pudottua kisoista.
Corinthians
Corinthians on yksi Brasilian jalkapallon suurseuroista. Seuran kotikaupunki on São Paulo ja kotistadion Arena Corinthians.
Corinthians perustettiin São Paulossa vuonna 1910. Nimensä se otti englantilaiselta amatööriseuralta nimeltä Corinthian F.C., joka oli samana vuonna ottelukiertueella Brasiliassa. Seuran lempinimi on "Timão". Kaikki perustajat olivat brasilialaisia, heistä suurin osa rautatietyöläisiä.
Corinthians alkoi pelata São Paulon osavaltion sarjaa vuonna 1913 ja voitti sen jo seuraavana vuonna. Vuodesta 1950 alkaen seura on ollut yksi Brasilian suosituimmista. Se on voittanut Brasilian Serie A:n kuusi kertaa, Brasilian cupin kolme kertaa, seurajoukkueiden maailmanmestaruuden kahdesti sekä Copa Libertadoresin ja Recopa Sudamericanan kerran.
Vuonna 1976 peräti 70 000 Corinthiansin kannattajaa matkusti Rio de Janeiron Maracanãlle katsomaan Brasilian mestaruussarjan välieräottelua. Kyseessä oli kaikkien aikojen suurin vieraskannattajien joukko koko Brasilian jalkapallohistoriassa.
Eideettinen muisti
Eideettisellä muistilla tarkoitetaan muistia, jossa todellisuuteen perustuva muistikuva on hyvin todenmukainen. Muistikuva saattaa olla niin voimakas ja kirkas, yksityiskohdiltaan oikeaksi todistettavissa oleva, että sitä ei voi sekoittaa harha-aistimukseen. Eideettistä muistia esiintyy erityisesti lapsilla ja taiteilijoilla.
"Eideetikko" on henkilö, jolla on kyky nähdä eideettisiä, aistimusvoimaisia kuvia. "Eideettinen" tarkoittaa aistimusvoimaista, yhtä todellisen tuntuista kuin aistimus. Eideettiset ilmiöt, eideettiset kuvat ovat mielteitä, joilla on selkeä aistimuksellinen luonne.
Valokuvamuisti sotketaan yleisesti eideettiseen muistiin, mutta ne ovat eri asioita. Valokuvamuistilla tarkoitetaan kykyä muistaa hyvin tarkasti nähty asia. Monilla ihmisillä on väitetty olevan valokuvamuisti, mutta tähän mennessä juuri yhtään luotettavaa koetta aiheesta ei ole tehty . Väitetään, että sitä esiintyy erityisesti eri tasoisilla autismin kirjoon kuuluvilla, kuten Asperger-syndroomaisilla.
CONCACAF Gold Cup
CONCACAF Gold Cup on CONCACAF-maiden eli Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian alueen jalkapalloliiton maiden yhteinen jalkapalloturnaus.
Daniel Nyblin
Carl Petter Daniel Dyrendahl Nyblin (30. kesäkuuta 1856 Drammen, Norja – 19. heinäkuuta 1923 Helsinki) oli norjalaissyntyinen valokuvaaja ja yksi Suomen valokuvaushistorian suurista vaikuttajista. Hänen isänsä oli kuvanveistäjä Carl Petter Anton Dyrendahl Nyblin (1818–1883) ja äitinsä Petronella Pedersen (1837–1881). Daniel Nyblinin puoliso oli Wera Pautow (1855–1904) 1877–1904. Heillä oli 3 lasta: Hjördis (1880–1959), Ragnar (1881–1933) ja Ragnhild (1884–1967).
Nyblin aloitti valokuvaajana vuonna 1875 Oslossa ja työskenteli seuraavana vuonna Helsingissä Charles Riisin ateljeessa. Nyblin perusti oman ateljeen ja valokuvaustarvikeliikkeen vuonna 1877 Helsinkiin.
Nyblin valokuvasi jo 1870-luvulla taiteesta jäljennöksiä, joita hän myi. Kahdeksan jäljennöksistä ilmestyi vuonna 1883 valokuvakansiossa "Finsk konst – Suomen taide".
Hän kuvasi suomalaisia kansallisromanttisia maisemia ja interiöörejä, taidejäljennöksiä ja kulttuurihenkilöitä. Hän järjesti valokuvausnäyttelyitä ja pyrki edistämään valokuvausta harrastuksena ja ammattina – Nyblin oli sekä harrastajavalokuvaajakerhon että valokuvaajien ammattiyhdistyksen perustajajäsen.
Vuonna 1916 Nyblin sai vakavan aivoverenvuodon, josta hän ei toipunut.
Joe Lynn Turner
Joe Lynn Turner (JLT) (oikealta nimeltään Joseph Linquito) (s. 2. elokuuta 1951 Hackensack, New Jersey) on yhdysvaltalainen laulaja.
Joe Lynn Turner aloitti solistiuransa popyhtye Fandangossa jonka jälkeen hän vaikutti muun muassa hard rock -yhtye Rainbow'ssa vuosina 1980–1984.
Hän lauloi myös Rainbow'n kitaristin Ritchie Blackmoren toisessa yhtyeessä Deep Purplessa vuosina 1989–1992, ja nauhoitti vuonna 1990 tämän kanssa studiossa yhden albumin, "Slaves & Masters".
Hän työskenteli myös muiden kuuluisien kitaristien, kuten Yngwie Malmsteenin, kanssa ja kirjoitti näille lauluja.
Deep Purplesta irtautumisen jälkeen hän tehnyt töitä muun muassa Deep Purplesta tutun Glenn Hughesin kanssa "Hughes Turner Project" (HTP) –nimisessä projektissa.
Bulgarialaisen kitaristi Nikolo Kotzevin studioprojektina alkaneeseen Brazen Abbot -yhtyeeseen hän liittyi vuonna 1996. Yhtyeessä oli vaikuttanut myös hänelle ennestään tuttu Glenn Hughes.
Joe Lynn Turner on esiintynyt yli 50 albumilla.
Vinosidonta
Vinosidonta "(revaus, reevaus, reivaus, treevaus)" on rakenne, joka toimii rankarakenteisen rakennuksen rungon "jäykisteenä". Vinosidonta tehdään puurunkoisessa rakenteessa yleensä lautojen tai lankkujen avulla. Teräsrakenteissa käytetään vastaavia teräksisiä vinositeitä.
Runkotolppa voidaan tukea vinositeen avulla maasta tai alajuoksusta, tai vaakarevan avulla toisesta jo tuetusta runkotolpasta. Puiset kattoristikot sidotaan naapuriristikoihin ristikkäisillä lautasiteillä.
Vinositeet välittävät rakennukseen kohdistuvat vinot ja vaakasuorat kuormat, kuten tuulikuorman, rakennuksen perustuksille. Vinosidonta tai muu vastaava jäykiste on välttämätön rakennuksen rungon osa.
Post-punk
Post-punk oli 1970-luvun lopulla syntynyt rockmusiikin suuntaus. Perinteisiä esimerkkejä post-punk-yhtyeistä ovat muun muassa The Fall, Killing Joke, Gang of Four, Joy Division, The Cure, Echo & the Bunnymen ja Wire.
Ensimmäisen aallon punkmusiikki haastoi 1970-luvun jälkipuoliskolla sovinnaisen valtavirran rockmusiikin. Punk riisui rockmusiikin rakenteen muutamaan perussointuun ja lisäsi siihen nopeutta ja rajuutta. Osa tällaisista yhtyeistä alkoi tehdä kokeiluja lisäämällä musiikkiin vaikeampia rakenteita, aihepiirejä ja taiteellisuutta säilyttäen kuitenkin punkmusiikin alkuperäisen kuvainraastajamaisen asenteen.
Perinteistä punkia ja uuden aallon musiikkia monimutkaisempana, taiteellisempana ja kokeilevampana post-punk loi pohjan vaihtoehtorockille laajentamalla ideaa siitä, mitä punk- ja underground-musiikki voivat saada aikaan. Post-punk sai lujan jalansijan 1980-luvun college rockissa ja jätti jälkeensä monta muuta merkittävää musiikin alalajia. Post-punkin huomattavin vaikutus musiikkiin löytyy kuitenkin suuresta määrästä tyylejä, jotka ovat syntyneet sen pohjalta. Monet näistä tyyleistä ovat olleet hyvin vaikutusvaltaisia myöhemmässä vaihtoehtorockissa.
Alkuperäinen post-punk-suuntaus hiipui, kun siihen liittyneet yhtyeet siirtyivät eteenpäin, kuten olivat aikoinaan siirtyneet pois punkista. Monet post-punk-yhtyeet, kuten The Cure ja Siouxsie and the Banshees, alkoivat soittaa goottirockia (joka itse asiassa aiemmin laskettiin osaksi post-punk-suuntausta). Osa yhtyeistä siirtyi kaupallisempaan uuden aallon musiikkiin, kun taas osasta tuli varhaisen vaihtoehtorockin edustajia.
Suomessa post-punkia soittavia yhtyeitä on ollut melko vähän eivätkä ne ole saaneet osakseen erityistä suosiota. Poikkeus on ehkä Sielun Veljet.
Killa Season
Killa Season on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Cam’ronin viides albumi, joka julkaistiin 16. toukokuuta 2006. Samana vuonna julkaistiin myös samanniminen elokuva.
”You Gotta Love It” -kappaleella Cam’ron solvaa Jay-Z:tä muun muassa tämän pukeutumisesta ja iästä. Cam’ron myös moittii Jay-Z:tä vanhan yhtiökumppaninsa, Damon Dashin, kaltoinkohtelusta.
”Get ’Em Daddy (Remix)” -kappaleessa käsitellään loppuvuonna 2005 tapahtunutta ampumavälikohtausta, jossa Cam’ron haavoittui. Alun perin kappale levisi internetiin vain muutama päivä tapahtuneen jälkeen.
Cam’ron kertoo häntä vaivanneesta suolistosairaudesta kappaleella ”I.B.S.”.
”Touch it or Not” oli albumin ensimmäinen singlejulkaisu.
Landsknecht
Landsknechtit olivat eurooppalaisia (usein kuitenkin saksalaisia) jalkaväen palkkasoturijoukkoja (vrt. nihti). Pääosin Landsknechtit olivat aseistettuja piikillä, vaikkakin jotkut kokeneemmat (joita kutsuttiin Doppelsöldner-nimellä, ts. he ansaitsivat kaksinkertaisesti tavallisen rivimiehen palkan) saivat aseekseen kahden käden miekan (Zweihänder), jolla oli tarkoitus avata vastustajan muodostelma. Alusta alkaen myös tuliaseita oli käytössä, aluksi vähemmän, mutta ajan myötä yhä enemmän (lopuksi noin neljännes). Landsknechtejä käytettiin lähinnä 1500-luvun sodissa, usein konfliktin kummankin puolen riveissä.
Landsknechtit käyttivät mielellään (liioitellun) kirjavia ja erottuvia vaatteita. Suosiossa oli lierihattu, jossa oli värikkäitä sulkia, sekä erilaiset värilliset hihat.
Oulun kansainvälinen koulu
Oulun kansainvälinen koulu ("Oulu International School, OIS") on Oulun kaupungin omistama oppilaitos, jonka tehtävänä on tarjota peruskoulutasoista koulutusta (luokat 1–9) Oulun alueen kansainväliselle yhteisölle. Koulu aloitti toimintansa vuonna 2001 Myllytullissa, ja aloitti itsenäisen toiminnan omassa koulurakennuksessaan elokuussa 2002. Koulurakennuksena toimii entinen Oulun yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnan laitos, joka on valmistunut vuonna 1961, ja jonka on suunnitellut arkkitehtitoimisto Blomstedt-Lampén. Rakennus on peruskorjattu vuosina 2005–2006. Peruskorjauksen yhteydessä rakennuksen sisäpihalle on rakennettu lisäsiipi, joka on Leinonpuiston koulun käytössä. Myös Oulun Lyseon Lukion IB Diploma Programme -tutkintoa suorittavat opiskelijat käyttävät koulun tiloja.
Koulun opetusohjelmina ovat International Baccalaureate -järjestön Primary Years Programme (alaluokilla) ja Middle Years Programme (yläluokilla).
Skavstan lentoasema
Skavstan lentoasema , "Skavsta Flygplats", sijaitsee Nyköpingin kunnassa, 100 km Tukholmasta etelään. Lentoasema suunniteltiin alun perin sotilastukikohdaksi, mutta se muutettiin siviilikäyttöön vuonna 1984. Nykyisin se palvelee syrjäisen sijaintinsa takia lähinnä rahti- ja halpalentoyhtiöitä. Myös Finnair käytti lyhyen aikaa Skavstaa välilaskupaikkana Helsinki-Boston-reitillään vuonna 2005. Sittemmin välilaskupaikaksi vaihtui Arlanda.
Skavsta on Ruotsin ainoa lentoasema, joka on Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liiton jäsen.
Patrick Müller
Patrick Müller (s. 17. joulukuuta 1976, Geneve, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka pelasi ammattilaisena 1995–2010. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.
Müller aloitti uransa FC Meyrinin juniorijoukkueessa. Aikuisten sarjassa hän debytoi Sveitsin Nationalliga A:n Servette FC:ssä vuonna 1995. Seuraavaksi hän siirtyi 1998 Grasshopper-Club Zürichiin, jonka jälkeen vuonna 2000 Ranskan Ligue 1:n Olympique Lyonnais'hen. Lyonissa Müller toimi joukkueen kapteenina. Hän voitti Ranskan mestaruuden 2002, 2003 ja 2004. Kaudella 2004–2005 hän pelasi Espanjan Primera Divisiónissa RCD Mallorcassa, kunnes siirtyi 7. tammikuuta 2005 FC Baseliin. Samana vuonna Müller juhli Baselin kanssa Sveitsin mestaruutta. Tammikuussa 2006 hän siirtyi takaisin Olympique Lyonnais'hen. Hän kuului kolme peräkkäistä Ranskan mestaruutta voittaneeseen joukkueeseen, mutta pelasi tuona aikana vain 23 pääsarjaottelua. Elokuussa 2008 hän siirtyi Monacoon, jossa päätti uransa kaksi vuotta myöhemmin.
Müller pelasi Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1998–2008 yhteensä 81 maaottelua, joissa teki kolme maalia. Hän pelasi Portugalin EM-kisoissa 2004, Saksan MM-kisoissa 2006 ja Sveitsin & Itävallan EM-kilpailuissa 2008 Sveitsin kaikki kymmenen ottelua.
Joel
Joel on heprealaisperäinen miehen etunimi, joka tarkoittaa ”Jahve on Jumala”. Vanhassa testamentissa Joel-nimi on 13 henkilöllä, joista tunnetuin on tämän niminen profeetta ja parannussaarnaaja.
Suomen almanakassa nimi on ollut muutamin poikkeuksin 1708–1928 ja uudelleen vuodesta 1984. Väestörekisterikeskuksen mukaan Joel-nimen on saanut Suomessa 1800-luvun lopulta heinäkuuhun 2016 mennessä 11 689 henkilöä, joista suurin osa on vuoden 1980 jälkeen syntyneitä.
Matti Honkonen
Matti Honkonen on suomalainen muusikko. Hän soittaa bassokitaraa yhtyeissä Atakhama ja Swallow the Sun, ja on aiemmin soittanut Funeris Nocturnumissa. Honkonen voitti vuonna 2007 bassosoolon Suomen-mestaruuden.
Arezzon Khimaira
Arezzon Khimaira on 80-senttinen pronssinen khimaira-hirviötä esittävä patsas, joka on valettu 500- tai 400-luvulla eaa. Se on yksi tunnetuimmista nykypäiviin säilyneistä etruskien taideteoksista. Se löytyi vuonna 1553 Arezzosta, joka on muinainen etruskikaupunki Toscanassa. Patsas päätyi nopeasti Medici-suvun ruhtinaan Cosimo I:n kokoelmiin. Hän laittoi khimairan näytteille Palazzo Vecchioon, ja vei samasta kaivauskohteesta löytyneet pienemmät pronssiveistokset omaan asuntoonsa Palazzo Pittiin. Benvenuto Cellini kertoo muistelmissaan, että ruhtinas puhdisti löytyneet pronssiesineet omin käsin ja nautti työstä suuresti. Nykyään khimaira on näytteillä Firenzen arkeologisessa museossa ("Museo archeologico di Firenze").
Al-Aqsa
Al-Aqsa on moskeija Jerusalemin Temppelivuorella. Se on Jerusalemin suurin moskeija: siihen mahtuu noin viisituhatta rukoilijaa. Moskeijan rakentaminen aloitettiin vuoden 674 paikkeilla. Alkuperäisestä rakennuksesta ei ole jäljellä juuri mitään, sillä se sortui vuoden 747 maanjäristyksessä. Uusi vuonna 780 rakennettu rakennus tuhoutui jälleen maanjäristyksessä vuonna 1033, minkä jälkeen fatimidikalifi Ali az-Zahir rakennutti nykyisen muotoisen moskeijan. Vuosina 1927 ja 1936 maanjäristykset vaurioittivat moskeijaa niin paljon, että se jouduttiin rakentamaan käytännöllisesti katsoen kokonaan uudestaan.
Al-Aqsa on yksi islamin tärkeimpiä pyhiä paikkoja. Legendan mukaan Muhammed jätti kallioon jalanjälkensä pysähtyessään moskeijassa siivekkäällä hevosella tekemällään öisellä matkalla.
Dick Moores
Dick Moores (12. joulukuuta 1909 Lincoln, Nebraska - 22. huhtikuuta 1986 Asheville, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänen piirtämistään sarjoista tunnetuin on "Gasoline Alley". Hän on piirtänyt myös Disneyn Pepi- ja Veli Kani- sarjoja sekä omaa sarjakuvahahmoaan nimeltä "Jim Hardy".
Suomalaiset muistavat hänet ehkä parhaiten Aku Ankka-lehdestä. Hän on piirtänyt 1950-luvulla Mikki Hiiri -tarinoita, muun muassa tarinan elävästä autosta (julkaistu Aku Ankassa vuonna 1956), sekä tarinan robotista, joka osasi ennustaa (jatkosarjana Aku Ankassa 1966). Autotarinan "The Wonderful Whizzix" on arveltu toimineen myöhemmän Disney-elokuvan "Riemukupla" innoittajana.
Dick Mooresin piirrostyyli muistuttaa tuotteliaan Mikki-piirtäjän Paul Murryn tyyliä.
Khevsureti
Khevsureti () on historiallis-maantieteellinen alue Georgian koillisosassa Suur-Kaukasuksen rinteillä Tšetšenian rajalla. Se on syrjäinen, vaikeasti saavutettava vuoristoalue, jossa on säilynyt vanhaa arkkitehtuuria ja tapoja. Se kuuluu Mtskheta-Mtianetin hallintoalueeseen.
Alueen merkittävin kylä on Šatili 1 395 metrin korkeudella merenpinnasta. Siellä on säilynyt yli 50 puolustustornia. Jotkin rakennukset ovat 500-luvulta, suurin osa 900–1100-luvuilta. Ne hylättiin valtaosin 1950-luvulla ja restauroitiin osittain 1970-luvulla. Toinen tärkeä kylä on lähes 1 600 metrin korkeudella sijaitseva Mutso, jossa on noin 30 puolustustornia. Se kuitenkin hylättiin lähes täysin 1900-luvun alussa ja se on osittain raunioitunut. Muita pienempiä kyliä ovat Ardoti ja Khakhabo. Šatiliin ei ole tieyhteyttä talvella joulukuusta huhtikuuhun, koska sinne johtava sola on suljettu. Sekä Khevsuretin että viereisen Pšavin alueen hallinnollisena keskuksena toimii Barisakhon kylä.
Khevsuretin asukkaat tunnetaan nimellä "khevsurebi". 1920-luvulla alueella oli vielä 4 000 pysyvää asukasta, mutta nykyään heitä on vain 400, ja monet asuvat käytännössä Tbilisissä. Khevsuretilaiset tunnetaan muun muassa kauniista tekstiileistään, jotka on kirjailtu tähdin ja ristein. Miesten sanotaan käyttäneen rengashaarniskoita 1930-luvulle saakka. Khevsuretilaisia pidetään lyhytsanaisina, mutta heidät tunnetaan myös runoudestaan.
Khevsuretilaisten uskonnossa on säilynyt esikristillisiä piirteitä. Esimerkiksi ikonit on kielletty, eikä varsinaisia kirkkoja ole. Ristien sijaan saatetaan käyttää peuran tai pässin sarvia. Palvottuihin henkiin ("vohi") kuuluvat esimerkiksi vuorten suojelija "Goris Angelosi", myrskyjä ja lumivyöryjä aiheuttava ”suuren vuoren isä” "Did Gori" ja Panin kaltainen "Otšopintre". Pyhää Yrjöä pidetään sodan jumalana.
Wakō
Wakō tai japanilaiset merirosvot (kiina: 倭寇, "wōkòu"; japani: "wakō", korea: 왜구, "waegu") olivat Japanista lähtöisin olleita merirosvoja, jotka ryöväsivät 1200-luvulta alkaen 1550-luvun lopulle Kiinan ja Korean rannikoita. Huippukaudellaan "japanilaiset merirosvot" koostuivat mm. kiinalaisesta nostoväestä, kauppiaista ja salakuljettajista, sekä japanilaisista sotilaista, rōnineista ja jopa portugalilaisista merimiehistä.
Assimiou Touré
Assimiou Touré (s. 1. tammikuuta 1988 Saksa) on togolainen jalkapalloilija, joka sarjatasolla on pelannut Saksassa. Hänellä on Togon kansalaisuuden lisäksi Saksan kansalaisuus. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Touré eli elämänsä ensimmäiset 15 vuotta Bergneustadtissa, jossa hän pelasi jalkapalloa SSV Bergneustadtissa vuoteen 2000 saakka. 12-vuotiaana hän siirtyi Bayer 04 Leverkusenin juniorijoukkueeseen. 17-vuotiaana hän pelasi jo alle 19-vuotiaiden Bundesliigassa. Vuonna 2006 Touré sai Saksan kansalaisuuden ja pelasi kaksi ottelua Saksan nuorten maajoukkueessa. Saman vuoden keväällä hän pääsi Togon jalkapallomaajoukkueen harjoitusleirille Alankomaihin ja pelasi 14. toukokuuta 2006 maaottelussa Saudi-Arabiaa vastaan 75 minuuttia. Hän kuului maajoukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 ja pelasi kaksi ottelua, joista toisen avauskokoonpanossa.
Lyyra (opiskelijakortti)
Lyyra oli suomalainen opiskelijakortti vuosina 2006–2013.
Lyyra otettiin käyttöön syksyllä 2006, aluksi Helsingin, Jyväskylän, Kuopion ja Lappeenrannan yliopistojen ylioppilaskunnissa. Lyyran opiskelijakorttikäyttö laajentui yhteentoista ylioppilaskuntaan ja kahdeksan ammattikorkeakoulun opiskelijakuntaan kolmellatoista paikkakunnalla ympäri Suomea. Helsingin yliopistossa Lyyraa käytettiin myös henkilökuntakorttina.
Opiskelijakorttia hallinnoi Oy Suomen Lyyra Ab, opiskelijoiden itsensä omistama yritys, omistajinaan HYY Yhtymä 60 % osuudella ja Suomen ylioppilaskuntien liitto (SYL) ry 40 % osuudella.
Lyyran liiketoiminnot myytiin 2013 valtakunnallisten opiskelijajärjestöjen (SAKKI, SAMOK, SLL, SYL) sekä HYY-Yhtiöiden omistamalle yritykselle, joka nimettiin "Frankiksi". Lyyra lopetettiin 30.9.2013.
Lyyra-kortti oli valtakunnallinen SYL- tai SAMOK-opiskelijakortti, jolla tutkinto- tai jatko-opiskelija voi hyödyntää yli tuhat paikallista ja valtakunnallista opiskelija-alennusta tai -etua.
Lyyra toimi myös maksukorttina opiskelijaravintoloissa mm. pk-seudulla UniCafen ja Oulussa UniRestan toimipaikoissa sekä Jyväskylän Ilokivessä, Rovaniemellä Lapin Lyyli- ja Vaasassa Mathilda-ravintolassa. Rahaa omalle tilille kampusmaksamista varten saattoi ladata lyyra.fi-verkkopalvelussa.
Lyyra-korttiin sai myös kansainvälisen ISIC-ominaisuuden ainoana yhdistelmäkorttina Suomessa. ISIC-ominaisuus oli voimassa koko opiskeluajan. Monien yliopistojen kirjastoissa Lyyra toimi kirjastokorttina. Lyyra-kortit tilattiin Lyyra.fi-verkkopalvelun kautta.
Lyyran verkkopalvelussa toimi ilmainen vuokra-asuntojen ja kämppäkaverien etsintä- ja ilmoituspalvelu, jota kehitettiin yhteistyössä HERAn (Helsinki Educational and Research Area) kanssa.
Ennen Lyyraa Helsingin yliopistossa oli käytössä oma "UniCard"-kortti. Vuonna 2001 kortteja oli liikkeessä 27 000. UniCardia saattoi käyttää myös maksukorttina. Vuonna 2000 UniCard oli Suomen käytetyin ladattava rahakortti.
Mikko Kotamäki
Mikko Kotamäki (s. 24. joulukuuta 1984) on suomalainen laulaja, joka vaikuttaa yhtyeissä Swallow the Sun ja Kuolemanlaakso. Hän on toiminut myös yhtyeissä Barren Earth, Alghazanth, Enter My Silence ja Funeris Nocturnum. Kotamäen laulutyyli kattaa niin death metal -örinän, kirkuvan blackmetallisen huutolaulun sekä puhtaan laulun.
Rónald Gómez
Rónald Gómez (s. 24. tammikuuta 1975 Guanacaste, Costa Rica) on costaricalainen jalkapalloilija. Hän pelasi hyökkääjänä ja edusti muun muassa kotimaansa liigassa pelaavaa Deportivo Saprissaa.
Gómez on tärkeä pelaaja Costa Rican maajoukkueelle ja on pelannut jalkapallonmaailmanmestaruuskisoissa kaksi kertaa, vuosina 2002 ja 2006. 78 pelaamassaan A-maaottelussa hän on tehnyt 23 maalia.
Hän on pelannut urallaan myös Guatemalan sarjassa CSD Municipalin joukkueessa, Espanjan Primera Divisiónissa Sporting Gijónissa sekä Kreikassa OFI Cretessä. Gomez voitti CONCACAF Champions' Cupin (Pohjois-Amerikan ja Karibian alueella pelattava turnaus) nykyisen seuransa Saprissan riveissä. Cupin voiton myötä joukkue pääsi seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 2005 sijoittuen lopulta kolmanneksi Gómezin pronssiottelussa viimeisellä minuutilla tekemän voittomaalin ansiota. Hänen maalinsa valittiin turnauksen hienoimmaksi. Turnauksen voitti lopulta São Paulo.