hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Francis Bacon (taidemaalari)
Francis Bacon (28. lokakuuta 1909 – 28. huhtikuuta 1992) oli irlantilaissyntyinen brittiläinen ekspressionistinen taidemaalari.
Bacon syntyi Dublinissa, Irlannissa englantilaiseen perheeseen. Baconin ollessa lapsi perhe muutti useita kertoja Dublinista Lontooseen ja takaisin. Bacon sairasti astmaa, ja häntä pidettiin sairaalloisena lapsena. Hänen isänsä yritti ”karaista” Baconia piiskauttamalla häntä. Hänet ajettiin 16-vuotiaana pois kotoa, kun vanhemmat saivat tietää hänen homoseksuaalisuudestaan.
Bacon asui muutaman kuukauden Berliinissä ja sitten puolitoista vuotta Pariisissa, kunnes palasi Lontooseen. Hänen Pariisissa näkemänsä Pablo Picasson näyttely innoitti häntä tekemään ensimmäiset piirustuksensa ja maalauksensa. Bacon maalasi niukasti 1940-luvun lopulle asti ja hävitti myöhemmin suurimman osan ennen vuotta 1944 tekemistään maalauksista.
Bacon oli taiteilijana itseoppinut. Hän sai vaikutteita Pablo Picassolta, Diego Velázquezilta ja koko surrealistisesta taidesuunnasta. Hän piti tärkeimpänä surrealistisena vaikuttajanaan Luis Buñuelin elokuvia.
Baconin tunnettuja teoksia ovat paaviaiheiset maalaukset, ristiinnaulitsemisen innoittamat maalaukset sekä monet taiteilijaa itseään tai hänen ystäviään esittävät muotokuvat, jotka perustuvat valokuviin ja muistikuviin. Hänen maalauksensa näkymät olivat 1950-luvun lopulle asti tummia ja hämäriä. Sen jälkeen hän alkoi maalata kirkkaasti valaistuja näkymiä ja toisaalta sotkea maalipintaa. Hänen maalaustensa ihmishahmot ovat usein sumeita ja vääristyneitä. Baconin pyrkimyksenä oli toistaa kuvissaan ihmisen perusolemus.
Alkuvuodesta 2008 Baconin maalaus huutokaupattiin Lontoossa yli 26 miljoonalla punnalla eli lähes 36 miljoonalla eurolla, mikä oli kallein eurooppalaisessa huutokaupassa sodanjälkeisen ajan taideteoksesta maksettu hinta. Toukokuussa 2008 Baconin "Triptyykki" myytiin Lontoon Sotheby'sin huutokaupassa vieläkin kalliimmalla ja siitä maksettiin 86 miljoonaa dollaria eli noin 55,4 miljoonaa euroa. Kaupan ansiosta Sothebyn huutokauppa teki 300-vuotisen historiansa parhaan tuloksen. Tämäkin ennätys rikkoutui 12. marraskuuta 2013, kun "Three Studies of Lucian Freud" myytiin New Yorkin Christie's:issa hintaan 142,4 miljoonaa dollaria, eli n. 106 miljoonaa euroa. Summa on korkein mistään taideteoksesta maksettu kautta aikain.
Chicagon pojat
Chicagon pojat olivat Chilessä Augusto Pinochetin hallinnossa työskennelleitä chileläisiä taloustieteilijöitä, jotka saivat koulutuksensa Chicagon yliopistossa Milton Friedmanin ja Arnold Harbergerin alaisuudessa tai sen tehokkaassa vesassa Chilen paavillisen yliopiston taloustieteen laitoksella. Sieltä he palasivat Chileen ja työskentelivät talouspoliittisissa tehtävissä, kuten valtiovarainministereinä tai talouspoliittisina neuvonantajina. Koulutus oli tulosta Yhdysvaltain valtionhallinnon "Chile-projektista" joka organisoitiin 1940-luvulla, jota rahoitti Fordin säätiö ja jonka tarkoituksena oli vaikuttaa chileläiseen talousajatteluun. Projekti merkillisesti epäonnistui Chicagon poikien ideoiden pysyessä taloudellisen ja poliittisen valtavirta-ajattelun ulkopuolella aina Chilen vuoden 1973 sotilasvallankaappaukseen asti, jolloin "Tiiliskivi" muodosti perusteet uuden hallinnon talouspolitiikalle. "Tiiliskivi" oli 500-sivuinen suunnitelma juntan talousohjelmaksi; kahdeksan kymmenestä sen tekijöistä kuului Chicagon poikiin. Vaikkakin vallankaappausta oli kuvailtu sotilasvallankaappaukseksi, Orlando Letelier, Salvador Allenden Washingtonin lähettiläs piti sitä ekonomistien ja armeijan yhteishankkeena. Vallankaappauksen jälkeen Letelier vangittiin ja hänet vapautettiin vasta kansainvälisen painostuksen jälkeen. Vuonna 1976 Letelier syytti kirjoituksessaan vallankaappaajia miljardien dollarien siirtämisestä ulkomaisille kapitalisteille.
Voyeurismi
Voyeurismi ( 'katselija') eli tirkistelynhalu on parafilia eli seksuaalinen käytöshäiriö, jossa asianosainen haluaa tarkkailla alastomia ihmisiä tai toisen sukupuoliyhdyntää. Tavallisesti tämä tapahtuu tirkistelyn kohteen tietämättä ja johtaa kiihottumiseen ja masturbaatioon. Tirkistelijä ei yleensä pyri kontaktiin tirkistelyn kohteen kanssa vaan muodostaa tästä eroottisia fantasioita itsetyydytyksensä tueksi. Toisinaan on sanottu voyeuristiksi myös henkilöä, joka yhdynnässä ollessaan nauttii siitä, että läsnä on tirkistelijä.
Toiminnasta saattaa kehittyä riippuvuutta aiheuttava pakkotoiminto, jolloin puhutaan sukupuolisesta tirkistelyhäiriöstä (ICD-10 F65.3). Useimmilla henkilöillä, joilla on diagnosoitu seksuaalinen tirkistelyhäiriö, on todettu heikot sosiaaliset taidot, voimakkaita alemmuuden ja riittämättömyyden tunteita ja epäkypsyyttä kohdata toinen ihminen seksuaalisesti tasavertaisena yksilönä.
On myös olemassa tirkistelynhalun muoto, joka ei tuota seksuaalista kiihottumista. Tällainen tirkistely on useimmissa maissa kriminalisoitu kotirauhaan ja yksityisyyteen kohdistuvana rikkeenä ja hyvien tapojen vastaisena.
Tirkistelyesityksessä eli "peep show'ssa" pornonäyttelijä esiintyy tietoisesti tirkistelijöille.
Kiertäjähermo
Kiertäjähermo eli vagushermo () on kaulassa lähelle pintaa tuleva kymmenes aivohermo ja tärkein parasympaattinen hermo.
Kiertäjähermolla on useita tehtäviä:
Joidenkin lääkkeiden, kuten atropiinin, vaikutus välittyy osittain kiertäjähermon kautta.
Kuristuksessa kiertäjähermon puristuminen lisää kuristuksen tehoa. Se onkin yksi kamppailulajien atemi-hermopisteistä, joihin hyökkäämällä pyritään torjumaan tai kukistamaan vastustaja. Monissa tavallisissa henkitorvi- ja verisuonikuristuksissa kiertäjähermo puristuu automaattisesti, sillä se on lähellä pintaa kaulassa, lähellä suuria verisuonia. Kiertäjähermon puristus häiritsee sydämen toimintaa ja hengitystä, mikä yhdessä hengitysteiden tai verisuonten tukkeutumisen kanssa aiheuttaa tajuttomuuden.
Kiertäjähermoa saatetaan lääketieteessä käsitellä sykkeen laskemiseksi tai sydämen rytmin korjaamiseksi. Keinoja on useita. Tunnetumpana Valsalvan menetelmä tai pelkkä toispuolinen hierominen. EKG:tä voidaan tällöin käyttää kyseisen terapian samanaikaiseen seurantaan.
Stahlhelm
Stahlhelm, Bund der Frontsoldaten, lyhyemmin Stahlhelm () oli pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustettu saksalainen veteraanijärjestö. Järjestö politisoitui, ja siitä tuli oikeistoradikaali vaikuttaja Weimarin tasavallassa. Adolf Hitler lakkautti järjestön vuonna 1934.
Stahlhelmin perusti Franz Seldte joulupäivänä 1918. Sen alkuperäisinä kolmena periaatteena oli veljeys, lain ylläpito ja jälleenrakennus. Vaikka järjestö vastusti kommunistien vallankaappausyritystä 1918, se ei varsinaisesti ollut tasavallan puolella tai sitä vastaan. Jäseniksi saattoivat liittyä myös sosialistit ja juutalaiset, kunhan he olivat palvelleet rintamalla vähintään puoli vuotta. Tasavallan rauhattomat olot ja Freikorps-joukkojen hajaantuminen ja liittyminen järjestöön radikalisoivat kuitenkin Stahlhelmin, ja seurauksena oli jäsenmäärän kasvu. Alkuperäinen ajatus puhtaasta veteraanijärjestöstä hävisi sen politisoituessa. Maaliskuussa 1920 järjestöllä oli vain 30 paikallisosastoa, mutta vuoden 1921 lopussa paikallisosastoja oli jo yli 300. Vuonna 1924 järjestöllä oli noin 100 000 jäsentä. Vuonna 1927 järjestön johtoon nousivat Seldte ja Theodor Duesterberg. Jäsenmäärä jatkoi kasvuaan, ja vuonna 1928 jäseniä oli 450-500 000. Tasavallan loppuvuosina Stahlhelmin rinnalle nousi SA, joka kuitenkin vasta aivan loppuaikoina saavutti Stahlhelmin jäsenmäärän. Stahlhelmin perustaja ja johtaja Franz Seldte ilmoitti tammikuussa tukevansa Hitleriä valtakunnankansleriksi. Tämän jälkeen Franz von Papen suostui nimittämään Hitlerin kansleriksi. Seldtistä tuli Hitlerin hallituksen työministeri. Stahlhelmin miehet siirrettiin SA:n alaisuuteen. Virallisesti Stahlhem lakkautettiin alkuvuodesta 1934. Lakkautuksen virallinen syy oli järjestön "marxilaisuus".
Järjestö perustettiin uudelleen 1951, mutta toiminta on ollut vähäistä.
Stereotyyppi
Stereotyyppi eli "kaavoittuma" tai "kangistuma" on voimakkaasti yksinkertaistettu kuvaus eli yleistys jostain ilmiöiden, olentojen tai asioiden ryhmästä. Termiä käytetään usein kielteisessä merkityksessä kuvaamaan ihmisryhmiin kohdentuvia ennakkoluuloja. Yleisiä stereotyyppejä ovat esimerkiksi "tyhmä blondi" tai "donitseja ahmiva poliisi". Eri maita ja kansallisuuksia koskevia stereotypioita ovat esimerkiksi saita kilttiin pukeutuva skotlantilainen, baskeriin pukeutuva, hienosteleva ranskalainen, jatkuvasti nukkuva meksikolainen, puhelias karjalalainen, jodlaava saksalainen, käkikelloja valmistava sveitsiläinen ja nahkapolvihousuihin pukeutuva itävaltalainen. Stereotypiat ovat myös suosittuja vitsien aiheita.
Rauman murre
Rauman murre (Rauman murteella rauman giäl) on voimakas suomen kielen lounaismurre, joka on hyvin omaleimainen ja eroaa varsin paljon kaikista muista suomen lounaismurteistakin. Sille on ominaista sanojen lyhentely, oma intonaationsa ja germaanisten kielten sanalainat. Rauman murteelle ominaisia ovat nasaalikonsonanttien jälkeen puolisoinnillistuvat klusiilit (esimerkiksi ilmauksessa "rauman giäl"), joita on ollut kirjoituksessa tapana merkitä kirjaimilla g, b ja d. Lisäksi muiden lounaismurteiden tapaan esiintyy f-äänne, lähinnä ruotsalaislainoissa. Rauman murteeseen ovat antaneet vaikutteita ennen kaikkea merimiesten käyttämien ruotsin ja englannin kielien lisäksi viron, venäjän ja ranskan kielet.
Rauman murretta puhutaan Eurajoen, Pyhärannan kunnissa ja Rauman kaupungissa. Tästä on käyty paljon keskustelua, sillä useat sanovat aitoa Rauman giältä puhuttavan vain Raumalla ja nimenomaan Vanhan Rauman alueella.
Hj. Nortamo kirjasi paljon perinteistä Rauman murretta kirjoituksiinsa.
Siemens
Siemens (tunnus S, lausutaan [siimens]) on SI-järjestelmässä sähköjohtavuuden eli konduktanssin yksikkö. Yksi siemens on virtapiirissä sellaisen osan sähkönjohtavuus, jossa kulkee yhden ampeerin virta silloin kun sen yli vaikuttaa yhden voltin jännite.
Elektroniikassa siemensiä käytetään myös transkonduktanssin yksikkönä. Siemensin käänteisyksikkö on ohmi.
Siemens on nimetty saksalaisen keksijän Werner von Siemensin mukaan.
1 S = 1 Ω = 1 A/V.
Braunau am Inn
Braunau am Inn on kaupunki Itävallassa Saksan rajajoen Innin varrella. Saksan puolella rajaa sijaitsee Simbach am Innin kaupunki. Braunau am Inn sijaitsee noin 60 kilometriä Salzburgista pohjoiseen. Sen asukasluku on 16 887 (2016).
Branau sai kaupunkioikeudet vuonna 1260. Se kuului pitkään Baijerin ruhtinaille, mutta vuonna 1779 se siirtyi muiden Innviertelin kaupunkien kanssa Itävallalle. Adolf Hitler syntyi siellä 20. huhtikuuta 1889.
Tärkeimmät nähtävyydet ovat 1400-luvulta peräisin oleva kirkko ja Hitlerin synnynpaikka.
Julkinen terveydenhuolto
Julkinen terveydenhuolto tarkoittaa sitä, että terveydenhuolto tuotetaan julkisena palveluna: se maksetaan kokonaan tai pääosin julkisista varoista, kuten veroista. Vastustajat (mm. uusliberalismin kannattajat) kutsuvat julkisesti rahoitettua terveydenhuoltoa usein sosialisoiduksi terveydenhuolloksi, kun taas kannattajat (mm. vasemmisto) käyttävät nimeä yleinen terveydenhuolto. Se nähdään keskeisenä osana yleistä kansanterveyttä ja hyvinvointivaltiota. Kaikkien hoitaminen varallisuudesta riippumatta estää esimerkiksi vakavien tartuntatautien leviämistä.
Julkinen terveydenhoito voidaan järjestää siten, että rahoituksen järjestää demokraattisesti valittu hallitus ja varsinaisen terveydenhoidon järjestää paikallishallinto (kunnat) tai yksityinen sektori. Valtio tai kunnat voivat vakuuttaa koko väestön tai velvoittaa kansalaiset ottamaan sairausvakuutuksen. Järjestelmä voi perustua myös vapaaehtoisuuteen, jolloin hoitoa tarvitsevat maksavat sairauskulunsa itse. Julkisen terveydenhuollon tehokkaimmasta rakenteesta on erimielisyyttä.
Suomessa terveydenhuolto hoidetaan siten, että kunnat ja valtio pitävät yllä terveyskeskuksia ja sairaaloita, ja sen lisäksi kansalaiset on vakuutettu sairauksien varalta KELAlle. Lääkkeistä KELA maksaa osan, kuten myös yksityisten lääkärikeskusten ja -sairaaloiden palveluista. Julkisen sektorin terveydenhoitoa on vähennetty valtion säästöohjelmista johtuen. Yksityisen sektorin palvelut eivät ole kyenneet korvaamaan kaikkia julkisen sektorin palvelujen heikentämisiä (esimerkiksi mielenterveydenhoito).
Fredrik Pacius
Fredrik Pacius (synt. Friedrich Pacius; 19. maaliskuuta 1809 Hampuri – 8. tammikuuta 1891 Helsinki) oli saksalainen säveltäjä ja musiikinopettaja, joka asui suurimman osan elämästään Suomessa. Häntä pidetään suomalaisen taidemusiikin isänä.
Fredrik Pacius syntyi Hampurissa, Saksassa. Hän opiskeli viulunsoittoa L. Spohrin sekä sävellystä ja teoriaa M. Hauptmannin johdolla Kasselissa. Opiskelun jälkeen hän konsertoi Pohjois-Saksan kaupungeissa. Hän toimi vuosina 1828-1834 Tukholman Kuninkaallisen hoviorkesterin ensiviulistina ennen kuin muutti Helsinkiin ja ryhtyi opettamaan musiikkia Helsingin yliopistossa 1834. Helsingissä hän perusti musikaalisen yhdistyksen, mieskuoron Akademiska Sångföreningenin 1838 ja orkesterin. Vuonna 1848 hän sävelsi "Maamme" Johan Ludvig Runebergin runoon Vårt Land. Myös Viron kansallislaulu "Mu isamaa, mu õnn ja rõõm" ja liiviläisten kansallislaulu "Min izāmō" käyttävät Paciuksen sävelmää.
Vuonna 1852 hän sävelsi ensimmäisen suomalaisen oopperan "Kaarle-kuninkaan metsästys", joka kuten "Maammekin" edustaa kansallisromanttista tyyliä. Libreton kirjoitti Zacharias Topelius yhteistyössä Paciuksen kanssa.
Pacius kuoli Helsingissä 81-vuotiaana.
Paciuksen 200-vuotisjuhlien kunniaksi 2009 professori Matti Vainio (Jyväskylän yliopisto) on kirjoittanut hänestä uuden elämäkerran "Pacius: suomalaisen musiikin isä" (Atena Kustannus, 2009). Hampurissa on Paciuksen muistoksi kiinnitetty muistolaatta paikalle, jossa Paciuksen lapsuudenkoti ja isän viiniliike sijaitsi. Muistolaatan puuhamiehenä toimivat Hallen yliopiston professori Tomi Mäkelä ja väitöskirjaa Paciuksesta tekevä Silke Bruns. Tomi Mäkelä on julkaissut myös ruotsinkielisen Pacius-elämäkerran "Fredrik Pacius, kompositör i Finland" (Svenska Litteratursällskapet i Finland, 2009), jonka perusteella tähän asti vallinnutta Pacius-kuvaa joudutaan muuttamaan monin olennaisin osin. Esimerkiksi Paciuksen suhde uskontoon, hänen opintonsa Saksassa ja monien teosten piilomerkitykset ovat Mäkelän kirjassa tarkastelun kohteena. Kirjassa on käytetty runsaasti aivan uutta lähdeaineistoa.
Työ (fysiikka)
Työ (tunnus "W") on fysikaalinen suure. Se on energian vaihtoa eri kappaleiden tai eri energiamuotojen välillä.
Voima "F" tekee työn "W", jos kappale liikkuu voiman suuntaisesti matkan "s". Työ on siis formula_1 missä F=voima (N) ja s=matka (m). Työn SI-yksikkö on joule, J.
formula_2.
Kentässä tehty työ kappaleen liikkuessa pisteestä "a" pisteeseen "b" on formula_3 missä piste merkitsee pistetuloa. Konservatiivisissa kentissä tämä työ on ilmaistavissa potentiaalienergioiden erotuksena formula_4.
Tieto
Tieto on filosofian tietoteorian perinteisen määritelmän mukaan hyvin perusteltu tosi uskomus. Tämä tiedon määritelmä on peräisin Platonin "Theaitetos"-dialogista. Niin kutsutun heikon määritelmän mukaan väittämä (propositio) on tietoa, jos se on tosi.
Tietoteoria on filosofian osa-alue, joka tutkii tietoa. Tieteenfilosofia on laajempi filosofian osa-alue, joka tutkii tieteellisen tiedon perusteita.
"Nykysuomen etymologisen sanakirjan" mukaan suomen kielen verbi "tietää" johtuu vanhemmasta "tie"-sanasta. Sana on alun perin merkinnyt 'tuntea tie' tai 'seurata jälkien muodostamaa uraa'. Tämän suppean merkityksen kautta sana on kehittynyt myöhemmin tarkoittamaan selontekoa asioista yleisemmin. Suomen kielen tietoa merkitsevä sana on moniselitteinen. Tieto-sanalla saatetaan viitata tietoon, informaatioon, dataan tai tosiasiaan, jotka esimerkiksi englannissa ovat selkeästi eri sanoja.
Platonin esittämä perinteinen tiedon määritelmä kuuluu ”hyvin perusteltu tosi käsitys”. Jotta siis esitetty väite olisi tietoa, sen on oltava 1) tosi ja 2) perusteltu. Platonin näkemys tiedosta oli metafyysinen. Kaikki tieto on hänen mukaansa olemassa ideoiden eli yleisten ominaisuuksien todellisuudessa, ja todellista tietoa voidaan luonnollisessa todellisuudessa johtaa vain päättelemällä. Platonin oppilas Aristoteles katsoi nykyaikaisen tieteen tavoin, että uutta tietoa voidaan tuottaa kokemusperäisesti todellisuutta havainnoimalla. René Descartes esitti teoksessaan "Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta", että on ehkä olemassa jonkinlainen ilkeä kaikkivoipa pahahenki, ”pettävä jumala”, joka tuottaa yksilölle sen havainnot, jotka antavat täysin virheellisen kuvan todellisuudesta. Samaten demoni voi hypnotisoida ihmisen uskomaan vääriä laskuja oikeiksi, joten edes matemaattiset totuudet eivät välttämättä pidä paikkaansa.
Descartes ei siis pitänyt havaintoa luotettavana tiedonlähteenä havaitsijasta riippumattomasta todellisuudesta, vaan ainoa luotettava tiedon lähde on järkiperäinen päättely. Kaikkeen havainnointiin liittyy hänen mukaansa usko aistien ja muistin totuudenmukaisuuteen, koska havaitun todellisuuden todenperäisyyttä ei voida todistaa.
Faroksen majakka
Faroksen majakka oli Egyptissä Aleksandrian sataman edustan saarella sijainnut majakka. Se on yksi maailman seitsemästä ihmeestä. Majakka rakennettiin Ptolemaios II:n aikana noin 297–283 eaa., ja se oli valmistumishetkellään maailman toiseksi korkein rakennus.
Faroksen majakka oli rakennettu valkoisesta kivestä, luultavasti paikallisesta kalkkikivestä, sekä graniitista. Tyyliltään majakka oli hellenistinen. Sen ulkopuolella olivat Ptolemaioksen ja hänen puolisonsa patsaat.
Majakka oli kolmikerroksinen ja arvioiden mukaan noin 135 metriä korkea. Alin kerros oli nelikulmainen ja siinä olivat majakan pysyvän varuskunnan asuintilat, eläinsuojat ja varastot. Majakan sisäänkäyntiin päästiin nousemalla luiskaa pitkin. Keskikerros oli kahdeksankulmainen. Ylin kerros oli sylinterinmuotoinen, ja siinä sijaitsi valonlähde. Ylimmän kerroksen huipulla oli jumala Zeuksen tai Poseidonin patsas. Roomalaisaikana huipulle vaihdettiin auringonjumala Helios.
Majakan ylimmän kerroksen sylinterimuodon on arveltu viittaavan siihen, että öljylampun valoa voimistettiin kuperilla ja kiillotetuilla pronssikilvillä, jotka pyörivät ja heijastivat valon taivaanrantaan. Tämä pyörivä valokiila, katsojan näkökulmasta vilkkuva valo, pyyhki taivaanrantaa lähes 50 kilometrin päähän.
Muslimit muuttivat keskiajalla majakan ylimmän kerroksen moskeijaksi. Majakka sortui vuoden 1303 maanjäristyksessä, joskin se oli vaurioitunut vakavasti jo ennen 1100-lukua. Vuonna 1479 sen paikalle rakennettiin Qait Beyn linnoitus, johon käytettiin majakasta saatuja kiviä.
Diastaasi
Diastaasit ovat entsyymejä, jotka katalysoivat tärkkelyksen hajoamista glukoosiksi. Diastaasi oli ensimmäinen löydetty entsyymi, jonka löysi Anselme Payen vuonna 1833 maltaasta.
Diastaasin CAS-numero on 9000-92-4 ja anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa eli ATC-luokituksessa sen tunnus on A09AA01.
Tärkkelys
Tärkkelys on monimutkainen joko haarautumaton amyloosi tai haarautunut amylopektiini, joka on glukoosiyksiköistä koostuva ketju. Se on kylmään veteen liukenematon polysakkaridi, jonka kemiallinen kaava on muotoa (CHO). Se on kasvien vararavintoa, jota kasvi valmistaa yksinkertaisempien monosakkaridien kautta fotosynteesillä. Tärkkelystä, erityisesti maissitärkkelystä, käytetään usein ruoanlaitossa kastikkeiden suurustamiseen. Teollisuudessa tärkkelystä käytetään liimojen, paperien, alkoholin, tekstiilien ja tärkin valmistuksessa.
Tärkkelys on valkoinen ja rakeinen molekyyli, joka ei liukene kylmään veteen eikä alkoholiin. Sen kemiallinen kaava on (CHO). Se on polysakkaridi, jossa glukoosimonomeerit ovat liittyneet toisiinsa. Tärkkelys voi olla yksinkertainen haarautumaton polymeeri amyloosi, jonka haarautunut muoto on amylopektiini.
Kaikki vihreät kasvit valmistavat tärkkelystä. Sitä muodostuu vihreiden lehdissä ylimääräisestä glukoosista. Tärkkelys toimii kasvin ravintovarastona.
Kasvit varastoivat tärkkelyksen viherhiukkasiin ja erilaisiin muihin varastoihin, kuten juuriin, mukuloihin tai siemeniin. Kun kasvi tarvitsee tärkkelystä, tietyt entsyymit ja vesi hajottavat sen perusosiin eli glukoosimonomeereihin, josta kasvisolu saa ravintoa.
Ihmisissä ja muissa eläimissä tärkkelys hajoaa puolestaan sokerimolekyyleiksi. Polysakkaridien eli siis myös tärkkelyksen pilkkomiseen elimistö käyttää monia ruoansulatusentsyymejä, joten tärkkelyksen verensokeria kohottava vaikutus on hitaampi kuin glukoosin.
Tärkkelystä käytetään raaka-aineena makeutusaineiden sekä orgaanisten happojen, kuten sitruuna-, maito-, omena- ja glukonihapon valmistukseen elintarviketeollisuuden käyttöön. Tärkkelystä käytetään myös tärkkelysjohdannaisten aminohappojen valmistukseen, joista esimerkkinä lysiini, treoniini, tryptofaani, metioniini ja kysteiini.
Tärkkelysteollisuuden tärkeimpiä raaka-ainekasveja ovat maissi, vehnä, peruna ja kassava. Tärkkelystä valmistetaan murskaamalla tai jauhamalla tärkkelyspitoiset kasvinosat. Siitä syntynyt massa sekoitetaan veteen ja sen jälkeen tahnasta poistetaan epäpuhtaudet ja se kuivataan.
Suurin osa ruoasta saatavista hiilihydraateista on tärkkelystä. Tärkkelyksen lähteitä ovat mm. perunat ja viljaruoat.
Kemiallisesti modifioituja eli muunnettuja tärkkelyksiä ja niiden E-koodit:
Kekkonen (täsmennyssivu)
Kekkonen voi viitata seuraaviin henkilöihin ja asioihin:
Luettelo Ranskan hallitsijoista
Tämä on luettelo Ranskan hallitsijoista. Luettelo alkaa merovingikuninkaista ja loppuu Bonaparten suvun keisareihin.
"Eudes Robert I ja Rudolf eivät kuuluneet karolingien sukuun vaan olivat samaa sukua kuin tulevat kapetingit. Heidän edustamastaan sukulinjasta ajalta ennen Hugo Capetia käytetään nimitystä robertien-dynastia."
"Kapetingi-dynastian miespuoliset jäsenet hallitsivat Ranskaa vuosina 987–1792 ja vuosina 1814–1848. Dynastian eri sukuhaarat hallitsivat vuoden 1328 jälkeen nimillä Valois ja Bourbon"
"Luettelossa ei ole Hugo Magnusta Robert II:n vanhinta poikaa eikä Filipiä Ludvig VI:n vanhinta poikaa koska he olivat yhteishallitsijoita isiensä kanssa."
Ensimmäinen tasavalta toimi vuosina 1792–1804 kunnes Napoléon Bonaparte kruunautti itsensä keisariksi
Juhana I
Juhana I voi tarkoittaa:
Juhana I (Ranska)
Juhana I Postuumi (, 15. marraskuuta 1316 – 20. marraskuuta 1316) oli Ranskan kuningas elämänsä ainoat viisi päivää. Hänen vanhempansa olivat edellinen kuningas Ludvig X Itsepäinen ja Unkarin Clemence. Hän kuului Kapeting-dynastiaan. Hänen isänsä oli kuollut jo viisi kuukautta ennen pojan syntymää ja maassa hallitsi sijaishallitus.
Juhana eli vain viisi päivää ja monet uskoivat, että hänen setänsä Filip aiheutti kuoleman päästäkseen itse valtaistuimelle. Liikkui myös huhuja, joiden mukaan Filip olisi kidnapannut lapsen ja vaihtanut tämän tilalle kuolleen vauvan. 1350-luvulla Provenceen ilmestyi mies, joka väitti olevansa kuningas Juhana I. Hänet teljettiin nopeasti vankilaan, jossa hän kuoli.
Lapsikuningas haudattiin Saint-Denisin basilikaan.
Ludvig
Ludvig (Ludwig) on germaanisperäinen miehen etunimi, jonka alkumuoto "Clodowech" merkitsee "kuuluisaa soturia". Nimi muunnelmineen on ollut myös monien hallitsijoiden nimenä. Nimen ranskankielinen vastine on Louis, mutta Ranskan Louis-nimisistä kuninkaista käytetään suomessa vakiintuneesti nimeä Ludvig.
Suomessa nimi on 1900-luvun alusta syyskuun 2018 loppuun mennessä annettu 1716 henkilölle muodossa Ludvig ja 269 henkilölle muodossa Ludwig. Nimeä ei ole suomenkielisessä almanakassa, mutta suomenruotsalaisessa almanakassa samoin kuin Ruotsissa Ludvigin nimipäivä on 2. lokakuuta.
Kaarle
Kaarle on suomalainen muoto alkuaan vapaata miestä tarkoittavasta germaanisesta sanasta "charal", joka on toiminut etunimenä jo varhain. Kaarlen nimipäivä on 28. tammikuuta, Kaarle Suuren kuolin- ja muistopäivänä. Nimen muunnoksia ovat Kaarlo ja Kalle.
Väestörekisterikeskuksen mukaan nimi Kaarle on Suomessa annettu 1900-luvun alusta vuoden 2016 loppuun mennessä 4 689 henkilölle.
Nimi eri muunnelmineen on keskiajalta saakka ollut yleinen monien Euroopan maiden hallitsijoilla. Suomen kielessä nimeä Kaarle käytetään vakiintuneesti monista hallitsijoista, joiden varsinaisena nimenä on ollut jokin tämän nimen muunkielinen vastine, esimerkiksi Carolus, Charles tai Karl.Suluissa olevat vuosiluvut tarkoittavat hallitsijakausia.
Baijerin vaaliruhtinaita ()
Belgian sijaishallitsija ()
Braunschweigin herttua
Burgundin herttua
Englannin kuninkaita ()
Espanjan kuninkaita ()
Frankkien kuninkaita: (katso myös Ranskan kuninkaat)
Hohenzollern-Sigmaringenin ruhtinaita:
Itävallan keisari ja Unkarin kuningas ()
Monacon ruhtinaat ()
Norjan kuninkaat ("Carl")
Portugalin kuningas ()
Ranskan kuninkaita ja frankkilais-roomalaisia keisareita ()
Lothringenin herttuoitaNapolin ja Sisilian kuninkaita
Romanian kuninkaita ()
Ruotsin kuninkaita ()
Kaarlet I–VI olivat historioitsija Johannes Magnuksen 1500-luvulla keksimiä tarukuninkaita. Hänen teokseensa perustuen Kaarle-herttua otti kuitenkin kuninkaaksi tullessaan järjestysnumeron IX, minkä jälkeen muistakin Kaarle-nimisistä kuninkaista, sekä varhaisemmista että myöhemmistä, on käytetty sen mukaisia järjestysnumeroista.Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisareita
Kaarle-nimisten keisarien järjestysluvut alkavat IV:stä, sillä frankkien hallitsijat Kaarle Martel, Kaarle Suuri ja Kaarle Paksu olivat myös Saksan hallitsijoita.Sardinian kuninkaita ()
Kaarle Emanuel -nimisten hallitsijoiden järjestysluvut alkavat III:sta, koska ensimmäiset kaksi olivat Sardinian kuningaskuntaa edeltäneen Savoijin herttuoita.Suomen kuningas
Unkarin kuninkaita ()
Valois’n kreivi
Weimarin herttua
Württembergin kuningas
Tacitus
Publius Cornelius Tacitus (noin 55–120) oli roomalainen senaattori ja historioitsija. Häntä pidetään Rooman merkittävimpänä historioitsijana ja eräänä huomattavimmista roomalaisista kirjailijoista.
Tacituksen elämästä tiedetään hyvin vähän. Hän syntyi ehkä Galliassa tai Pohjois-Italiassa senaattori- tai ritarisäätyyn kuuluvaan perheeseen. Hän opiskeli Roomassa ja kävi läpi tavanmukaisen virkauran ("cursus honorum"). Hänestä tuli senaattori ja vuonna 97 konsuli. Vuosina 112-113 hän toimi Asian provinssin kuvernöörinä. Hän kuoli luultavasti joskus vuoden 115 jälkeen.
Tacituksen tyylillinen esikuva oli Sallustius ja hän arvosteli terävästi keisarivaltaa. Hänen historiannäkemyksensä keisarinhovin juonitteluista on ironinen ja pessimistinen. Tacituksella oli omaperäinen, selkeä ja koruton kirjoitustyyli, joka poikkesi sekä hopea- että kultakauden valtavirrasta.
Tacituksen pääteokset ovat kirjat Rooman keisarien historiasta. "Taistelu keisarivallasta" ("Historiae", ”historiankirjat”) kertoo Rooman historian Rooman keisari Neron kuolemasta vuonna 69 eteenpäin. Vain neljä ensimmäistä ja osa viidennestä kirjasta ovat säilyneet. "Keisarillisen Rooman historia" ("Annales", ”vuosikirjat”) kertoo keisari Tiberiuksen valtaannoususta vuonna 14 aina Neron kuolemaan. Kirjoja teoksessa oli ilmeisesti kuusitoista mutta vain kolmannes niistä on säilynyt. Osia 5. ja 16. kirjasta puuttuu ja kirjat 7–10 puuttuvat kokonaan.
Tacituksen pienempiin töihin kuuluu "Germania", joka kertoo germaaniheimoista, jotka elivät Rooman valtakunnan ulkopuolella. Tacitus kirjoitti "Germanian" vuonna 98 jaa. Tacitus korosti luonnonvaraisten kansojen turmeltumattomuudessa olevaa voimaa, mikä on usein tulkittu varoitukseksi germaanien uhasta veltostuneille roomalaisille. Kirjassa Tacitus myös kuvaa alkukantaiset ja kurjuudessa elävät "fennit", jotka on perinteisesti yhdistetty saamelaisten esivanhempiin. Teoksesta on kolme suomennosta vuosilta 1904, 1953 ja 1976.
Toinen Tacituksen pienemmistä teoksista on elämäkertateos "Agricola", jossa hän kertoo apestaan, roomalaisesta kenraalista Gnaeus Julius Agricolasta. Tacitus kuvaa Britanniassa sotineen valloittajakenraalin toimintaa ja luo henkilökuvan vanhan hyvän ajan roomalaisesta.
Rautaesirippu
Rautaesirippu () on länsivaltojen käyttämä nimitys rajalle, joka jakoi Euroopan kahteen osaan, itään ja länteen. Euroopan jako kahteen osaan kesti toisesta maailmansodasta aina kylmän sodan loppuun (noin 1945–1990). Itä käsitti Neuvostoliiton ja sen hallinnassa olleet sosialistiset valtiot, ja länsi muut Euroopan valtiot, joista useimmat olivat Yhdysvaltain liittolaisia.
Aasiassa oli vastaava raja, niin sanottu bambuesirippu, joka jakoi sosialistiset ja kapitalistiset valtiot.
Vaikka nimitystä oli käytetty neuvostovaltion eristyksestä jo 1918 ja sillä oli roolinsa myös natsi-Saksan propagandassa, nimen yleisti lopullisesti Ison-Britannian entinen pääministeri Winston Churchill 5. maaliskuuta 1946 Fultonissa, Missourissa pitämässään puheessa:
Neuvostoliiton valtionpäämies Josif Stalin reagoi Churchillin puheeseen voimakkaasti syyttämällä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pää-äänenkannattajalle "Pravdalle" antamassaan lausunnossa Churchillia sodanlietsojaksi ja vertaamalla häntä Adolf Hitleriin.
Rautaesirippu ei ollut pelkkä Euroopan jakava raja; se jakoi myös kaksi erilaista maailmaa. Idässä kommunismi ja sosialismi olivat vallitsevia aatteita. Länsivallat näkivät idän epädemokraattisena diktatuurina. Itä näki lännen vastaavasti porvarillisina imperialisteina ja riistäjinä. Kummallakin puolella valtiokoneisto vaikutti propagandalla yleiseen mielipiteeseen, ja teki ideologioista tunnepitoisia katkaisten yhteyden todellisiin poliittisiin ja taloudellisiin teorioihin.
Rautaesirippu ja kylmä sota johtivat Euroopassa kahden sotilasliiton syntyyn. Vuonna 1949 12 länsimaata perusti puolustusliitto Naton. Saksan liittotasavalta liittyi Natoon vuonna 1955, mikä sai Neuvostoliiton pelkäämään Saksan sotilasmahdin uutta nousua. Sen seurauksena sosialistiset maat perustivat oman puolustusjärjestönsä, Varsovan liiton. Euroopan sosialistista maista ainoastaan Jugoslavia ja vuodesta 1968 Albania olivat Varsovan liiton ulkopuolella. Nato ja Varsovan liitto olivat vastakkain Euroopassa aina vuoteen 1991 asti, jolloin Varsovan liitto purettiin Neuvostoliiton hajoamisen seurauksena.
Rautaesirippu muodosti puolustusrajan länsi- ja itäblokin välillä. Esiripun läheiset alueet olivat eräitä maailman aseistetuimpia alueita. Varsinkin Saksassa raja näkyi selvästi Saksan liittotasavallan ja Saksan demokraattisen tasavallan välillä. Saksassa raja oli merkitty tolpin ja kyltein, ja molemmilla puolilla rajaa oli lukuisia vartiotorneja.
Euroopan halki kulkeva raja aiheutti monien ihmisten karkaamisen rajan toiselle puolelle. Saksassa lukuisat ihmiset saivat surmansa yrittäessään paeta länteen.
Savio
Savio on Keravan 6. kaupunginosa ja teollisuustaajama. Se sijaitsee Keravan Keskustan kaupunginosasta etelälounaaseen. Saviossa asui 5 906 ihmistä (31.12.2014) ja se on Keravan toiseksi väkirikkain kaupunginosa. Savion naapurikaupunginosia ovat idässä Alikerava ja pohjoisessa Sompio. Etelässä Savio rajoittuu Vantaaseen ja lännessä Tuusulaan.
Savio sijaitsee Helsingin–Riihimäen rautatien varrella 26 kilometriä Helsingistä pohjoiseen. Savion rautatieasema on pääkaupunkiseudun lähiliikenteen käytössä, ja sillä pysähtyvät K-junat ruuhka-aikoina 10 minuutin välein sekä hiljaisina aikoina N- ja T-junat. Asukasluku vuonna 2004 oli 5 856. Melko väljästi rakennetulla alueella on kerrostaloja ja pienkerrostaloja sekä rivi- ja omakotitaloja. Ympäristö on vehreää, ja alueella on runsaasti kevyen liikenteen väyliä. Palveluita ovat mm. päivittäismyymälä, kioski, asiamiesposti, eläinlääkäri, kolme kampaamoa, ravintola, baari, apteekki, kuntosali, fysikaalinen hoitolaitos ja vapaaehtoinen palokunta. Saviolla on oma koulu, Savion ala-aste, sekä useita päiväkoteja ja leikkipuistoja.
Helsingin ja Hämeenlinnan välisen rautatien avaaminen 1862 toi alueelle teollisuutta. Nykyisin teollisuus on keskittynyt radan itäpuolelle, jossa toimivat muun muassa Sinebrychoff, Ifolor ja Sairaalapesula. Aseman itäpuolella on Klondyke-talo, suuri tiiliverhoiltu entinen teollisuusrakennus, jonka 30 000 kerrosneliömetrissä toimii nykyään lukuisia eri yrityksiä ja mm. salibandyhalli. Paikalla sijaitsi Suomen ensimmäinen tiilitehdas noin vuodesta 1860 alkaen ja ensimmäinen sementtitehdas vuodesta 1869. Nykyisen rakennuksen ensimmäiset osat valmistuivat 1913 ensimmäiseen maailmansotaan jalkineita valmistaneen nahkatehtaan käyttöön. 1925–1985 rakennuksessa toimi kumitehdas, jonka toimintaa ylläpiti myöhemmin Nokia. Keravan kaupunki vuokrasi tiloja taidemuseon käyttöön 1990. 1990–1994 Klondyke-talossa toimi Renny Harlinin omistama "Planet Fun Fun".
Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Savion vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 2003.
Masala
Masala () on kylä ja kunnanosa Kirkkonummen kunnassa. Se sijaitsee rantaradan varrella lähellä Espoon rajaa. Masala on myös aiempi taajama, mutta se on vuoden 1990 taajamarajauksesta lähtien ollut osa kuntarajat ylittävää Helsingin keskustaajamaa.
Masalan rautatieasema on kunnostettu vuonna 2005, ja sen turvallisuutta on parannettu. Entinen asemarakennus paloi kahdesti alkuvuonna 2011, sen paikalla on nyt pysäköintialue. Masalan keskustassa on kaksi päivittäistavarakauppaa, asiamiesposti, apteekki, kirkko, pizzeria, kolme parturi-kampaamoa, kauneushoitola, kirjasto ja ravintola.
Masalassa on viisi päiväkotia, kolme koulua: kaksi alakoulua ja yksi yläkoulu. Monitoimitalossa on nuorisotilat sekä Kirkkonummen kirjaston Masalan lähikirjasto. Urheilupuisto sisältää pelikenttiä sekä kuntopolun. Urheilupuistoa on tarkoitus laajentaa ja lisätä siihen virikkeitä.
Lisäksi Masalassa on myös muita palveluita, kuten fysikaalinen hoitolaitos, hammaslääkäri, Majvikin hotelli, Masalan pizzapiste, terveysasema ja liikuntakeskus. Masalassa toimivat Masalan nuorisoteatteri ja Masalan elävän musiikin unioni MELU ry. Masalassa toimii Masalan asukasyhdistys ja urheiluyhdistykset Masalan Kisa ry, Kirkkonummen palloseura ry ja ITF Masala ry.
Masalassa sijaitsee myös Maanmittauslaitoksen Paikkatietokeskus.
Masalan kirkon on suunnitellut arkkitehti Erkki Pitkäranta. Se valmistui vuonna 2000.
Death
Death oli yhdysvaltalainen yhtye, jota pidetään yleisesti yhtenä death metal -tyylilajin pioneereista muun muassa Possessedin ohella. Yhtyeen tarina päättyi vuonna 2001 laulaja-kitaristi Chuck Schuldinerin kuolemaan.
Yhtyettä pidetään yhtenä death metallin syntyyn eniten vaikuttaneista yhtyeistä ja esikoisalbumia Scream Bloody Gore onkin kuvailtu "Death metalin ensimmäiseksi dokumentiksi".
Vuoteen 2008 mennessä Death on myynyt maailmanlaajuisesti noin 2 miljoonaa albumia, jonka ansiosta se on eräs kaupallisesti menestyneimmistä death metal -yhtyeistä.
Vain 16-vuotias Chuck Schuldiner perusti Deathin vuonna 1983, tosin aluksi nimellä "Mantas". Nimen Death yhtye sai vuonna 1984. Schuldinerin veli Frank oli aikaisemmin kuollut auto-onnettomuudessa, ja tämän kokemuksen Schuldiner halusi kääntää positiiviseksi nimeämällä bändinsä Deathiksi. Schuldiner hoiti Deathissa kaiken sävellystyön, lauloi ja soitti sekä rytmi- että soolokitaraa. Schudiner osasi soittaa myös bassokitaraa.
Death julkaisi ensimmäisen albuminsa "Scream Bloody Gore" vuonna 1987. Floridan underground-piireissä ennakkoon saadun maineen myötä "Scream Bloody Gore" vakiintui yhdeksi suoraviivaisen death metalin merkittävimmistä julkaisuista. Deathin alkuajat ensimmäisistä demoista toiseen täyspitkään studioalbumiin "Leprosyyn" tunnetaankin raa'asta musiikista, sanoituksista ja vokalisoinnista. Vaikka Schuldinerin murinalaulu onkin medioissa ja fanien keskuudessa tunnustettu ja eräänlainen death metalin tavaramerkki, Schuldiner oli hyvin itsekriittinen oman äänensä ja laulutyöskentelynsä suhteen.
"Spiritual Healing" -albumin jälkeen Schuldiner kyllästyi vakituisten jäsenten etsimiseen. Schuldiner onnistuikin tarvittaessa keräämään studiosessioihin muusikkoja, jotka pystyivät toteuttamaan Schuldinerin vaikeat sävellykset ja sovitukset tämän haluamalla tavalla. Deathin myöhemmät albumit "Humanista" alkaen ovat erittäin progressiivisia ja sanoitukset painottuvat enimmäkseen eksistentialismiin ja muihin filosofisiin aiheisiin.
Schuldiner perusti yhtyeen Control Denied vuonna 1999, sillä hän halusi tehdä enemmän kokeellista musiikkia ja etsiä progressiivisen metallin rajoja. Uusi yhtye oli eräänlainen kompromissi, sillä Death oli tietyllä tavalla genrensä vanki. Viimeiseksi jäänyt Death-albumi "The Sound of Perseverance" oli Schuldinerin ja levy-yhtiö Nuclear Blastin välinen kompromissi: Schuldiner sai levyttää uuden yhtyeensä esikoisalbumin sillä ehdolla, että hän julkaisisi myös Death-nimellä uuden albumin.
Chuck Schuldiner taisteli pitkään pahanlaatuisen aivokasvaimen aiheuttamia oireita vastaan, mutta kuoli kasvaimen heikentämänä keuhkokuumeeseen 13. joulukuuta 2001. Samalla sekä Deathin että Control Deniedin toiminta loppui.
Kreolikieli
Kreolikieli on kieli, jossa useampi kieli on sulautunut toisiinsa. Monissa tapauksissa jollekin alueelle muualta levinneestä kielestä on syntynyt muunnos, jossa on vaikutteita myös paikallisista kielistä. Kreolikieli syntyy pidgin-kielestä, jota erikieliset ihmiset käyttävät keskinäiseen kommunikointiin, mutta joka ei vielä ole kenenkään äidinkieli. Jos se tulee myöhempien sukupolvien äidinkieleksi, siitä tulee kreolikieli. Sekä kreolikielet että pidgin-kielet ovat oikeita kieliä, joilla on vakiintunut, joskin yleensä muita kieliä yksinkertaisempi kielioppi ja sanasto, minkä vuoksi niitä ei ole pidettävä vain valtakielien väärin tai huonosti opittuina muotoina.
Kreolikieliä syntyi varsinkin eurooppalaisen kolonialismin vaikutuksesta siirtomaissa, joiden asukkaat joutuivat yhä useammassa tilanteessa tekemisiin siirtomaaisännän kielen kanssa.
Kreolikielten "superstraatti" on valtakieli, johon ollaan vaihtamassa, ja aiemmat paikalliset kielet ovat "substraatteja". Kreolikielten sukulaisuus muihin kieliin on niiden sekoitusmaisen luonteen vuoksi vaikeasti määriteltävissä; on esitetty, ettei niitä luokiteltaisi mihinkään kielikuntaan, vaan ne aloittaisivat "tyhjästä".
Äkkikreolistuminen on prosessi, jossa kreolin syntyminen tapahtuu erittäin nopeasti, yhden sukupolven aikana (esimerkiksi orjat, jotka saapuivat useilta alueilta). Alueelle saapuu jokin valtakieli, jota ihmisten syystä tai toisesta on puhuttava, joten tapahtuu merkittävää kielenvaihtoa. Jos kosketus uuteen valtakieleen ei kuitenkaan ole riittävä, kyseisen kielen sanasto opitaan, mutta kielioppia ei täydellisesti. Niinpä käytetään joko alkuperäisen oman kielen kielioppia tai keksitään pitkälti uusi kielioppi.
Englanti toimii superstraattina muun muassa seuraavissa kielissä:
Espanja on superstraattina ainakin neljässä kreolikielessä:
Malaijiin pohjautuvia kreolikieliä ovat:Portugaliin pohjautuvia (portugali superstraattina) on lukuisia. Ne voidaan lajitella kuuteen ryhmään:
Myös edellä espanjan kreoleissa luetellut papiamento ja Fá d'Ambô ovat ainakin osin portugaliin pohjautuvia. Arvellaan, että Angolassa ja Mosambikissa olisi syntymässä uusia portugalinpohjaisia kreolikieliä.
Ranskaan pohjautuvia kreoleita ovat muun muassa:
Amerikassa
Intian valtamerellä
Tyynellä valtamerellä
Myös englannin kreoleissa yllä luetellun kreyolin superstraatteina ovat englanti ja ranska.
Hollantiin pohjautuvia kreoleja ovat
Kielitieteellisen merkityksen lisäksi kreoli-sana tai täsmällisemmin sen monikkomuoto kreolit tarkoittaa siirtolaisista tai orjista polveutuvaa ihmisryhmää, joka asuu uudella alueellaan erossa vanhasta kotimaasta. Tällaisia ryhmiä ovat esimerkiksi eurooppalaisten siirtolaisten jälkeläiset Keski- ja Etelä-Amerikassa, afrikkalaisten orjien jälkeläiset Karibialla sekä Louisianan kreolit.
Pidgin
Pidgin (joskus pidžin, pidšin tai pidsin) on kieli, joka syntyy äkillisestä tarpeesta kommunikoida yksinkertaisista asioista toisen kielen puhujien kanssa. Erityisen paljon pidgin-kieliä syntyi eurooppalaisten kolonialismin aikana, kun siirtomaissa tai muissa satamissa tarvittiin yhteistä kieltä kaupankäyntiin. Pidgin-kieliin lainataan yleensä sanastoa sosiaalisesti merkittävimmistä kielistä ja se, samoin kuin kielioppi, jäävät hyvin yksinkertaiselle tasolle, sillä puhujat eivät ehdi oppia niitä kunnolla. Pidgin-kielet ovat kuitenkin omia kieliään eivätkä väärin opittua toista kieltä. Syntyäkseen pidginit vaativat pitkittyneitä ja säännöllisiä kontakteja kahden erikielisen ryhmän välillä, joilla ei ole jo olemassa olevaa yhteistä kieltä.
Mikäli pidginistä tulee sen verran merkittävä, että ihmiset alkavat puhua sitä äidinkielenään ja opettavat sen lapsilleen, se on muuttunut kreolikieleksi (ns. kreolisaatio). Tällöin kielen sanasto ja kielioppi ovat täydentyneet täydelliseksi kieleksi, joka ei välttämättä vastaa rakenteiltaan mitään vaikuttajakieltä. Usein pidginit kuitenkin kuolevat pois ennen kuin niistä syntyy kreoleita.
Sana "pidgin" on todennäköisimmin johdettu kiinan kielen lausuntatavasta englannin sanalle "business" eli "liiketoiminta". 1700- ja 1800-luvulla Kantonissa puhuttu kiinasta, englannista ja portugalista vaikutteita ottanut sekoituskieli sai nimekseen "Pidgin English", "pidgin-englanti".
Joitakin tunnettuja pidgineitä ovat mm. russenorsk, jota norjalaiset ja venäläiset kauppiaat käyttivät yhteisenä kielenään 1700- ja 1800-luvuilla. "Naija" on englantiin pohjautuva pidgin, jolla on joidenkin arvioiden mukaan jopa 30 milj. puhujaa, mutta kielen käyttö rajoittuu epävirallisiin tilanteisiin.
Steradiaani
Steradiaani ω (lyhenne sr) on SI-järjestelmän mukainen avaruuskulman suuruuden mittayksikkö. Täysi avaruuskulma on 4π sr.
Geometrisesti avaruuskulman suuruus steradiaaneina ilmoitettuna on yhtä suuri kuin avaruuskulman määrittelevän kartion pallomaisen pohjan pinta-ala pallon säteen ollessa 1.
Avaruuskulman laskeminen:
ω=formula_1, A=formula_2πformula_3, h=formula_4
h =pallosegmentin korkeus, α =kulma asteina, r =säde
Jos r =1, ω=formula_2πformula_6
Newtonmetri
Newtonmetri (tunnus Nm, N m tai N · m) on (vääntö-)momentti, joka syntyy vääntämällä metrin pituisella varrella newtonin voimalla. Newtonmetri on SI-järjestelmän mukainen vääntömomentin, momentin ja taivutusmomentin yksikkö.
Newtonmetri on yleisesti auton moottoreille tehon lisäksi annettu suoritusarvo, jolla kuvataan moottorin tuottamaa huippuvääntömomenttia.
Ruuvien ja muttereiden kiristysmomentit ilmoitetaan newtonmetreissä. Kiristys tiettyyn momenttiin hallitaan momenttiavaimella.
Voiman momentti
Momentti eli voiman momentti (tunnus M tai formula_1) on mekaniikassa pseudovektorisuure, joka kuvaa systeemiin kohdistuvaa vääntövaikutusta. Momentti lasketaan vääntävän voiman ja vipuvarren ristitulona.
Momentin SI-järjestelmän mukainen yksikkö on newtonmetri (Nm, ei kuitenkaan joule ). Niin sanotun oikean käden sopimuksen mukaan vastapäivään vääntävän momentin etumerkki on plus, myötäpäivään vääntävän miinus. Vektorina vaakatasossa vastapäivään vääntävä momentti osoittaa ylöspäin, myötäpäivään vääntävä alaspäin.
Momenttia voi epätäsmällisesti ajatella kappaletta ”pyörittävänä voimana”, sillä momentin asema pyörimisliikettä kuvaavissa yhtälöissä on samanlainen kuin etenevässä liikkeessä voimalla. Jos kappaleeseen kohdistuva kokonaismomentti pyörimisakselin suhteen on nollasta poikkeava, kappaleen pyörimismäärä eli impulssimomentti muuttuu.
Momentin käsite liittyy myös vipuihin. Vipu on tasapainossa silloin, kun siihen kohdistuvien voimien momenttien summa on nolla.
Voiman momentti on voiman suuruus kerrottuna sen vaikutuspisteen ja pyörimisakselin välisellä etäisyydellä. Yleisemmin momentti voidaan määritellä ristitulona:
missä
Sekä välimatkaa että voimaa käsitellään näissä vektorisuureina. 
Sama skalaarisessa muodossa on
missä formula_6 on pyörimisakselin ja voiman välinen kulma.
Vääntömomentti eli kiertomomentti (tunnus T, englanninkielisessä tekstissä usein "formula_7", ) kuvaa kiertävän liikkeen vääntövoimaa.
Ruuvien ja muttereiden kiristysmomentit ilmoitetaan SI-järjestelmää käytettäessä newtonmetreinä. Aikaisemmin käytettiin usein kilopondimetriä (kpm). Anglosaksisia mittajärjestelmiä käyttävässä maailmassa kiristysmomentti ilmoitetaan tuumanauloina (in-lbs) tai jalkanauloina (ft-lbs). Kiristys tiettyyn momenttiin hallitaan momenttiavaimella.
Newtonmetreihin törmää usein moottoreiden teknisissä tiedoissa. Henkilöauton moottorin suurin vääntömomenttiarvo voi olla esimerkiksi 250 Nm. Mopossa tällainen arvo voi olla esimerkiksi 4 Nm. Moottorin antama teho on vääntömomentin ja kulmanopeuden tulo.
On huomattava, että voiman ja matkan "pistetulo" kuvaa energiaa; vääntömomentti on vektorisuure, kun taas energia on skalaarisuure.
Lujuusopissa taivutusmomentti on rakennetta taivuttava rasitus.
Toukokuun neljännen päivän liike
Toukokuun neljännen päivän liike (五四运动 Wǔ-sì Yùndòng) oli merkittävä uudistusliike Kiinassa, 4. toukokuuta 1919. Se merkitsi nationalismin nousua yhdistäen kiinalaisia. Sytykkeenä liikkeelle toimi tyytymättömyys Versailles’n rauhansopimukseen ja taustavoimana uuden kulttuurin liike.
Kiina liittyi ensimmäiseen maailmansotaan toivoen saavansa tukea Japanin ylettömiä vaatimuksia vastaan ja saadakseen takaisin Kiinan suoraan hallintaan Saksan hallussaan pitämät sopimussatama-alueet Shandongissa. Versaillesin sopimuksen 156. artikla siirsi alueet vastoin kiinalaisten odotuksia Kiinan tapaan ympärysvaltoihin liittyneen Japanin haltuun. Japanin motiivina liittyä ensimmäiseen maailmansotaan ympärysvaltojen puolelle oli hankkia itselleen Saksan Kiinassa olevat toimilupa-alueet. Ympärysvalloista Britannia oli jo vuodesta 1902 osoittanut ymmärtämystä Japanin pyrkimyksille padotakseen Venäjän pyrkimyksiä Aasiassa.
4. toukokuuta 1919 yli 3 000 opiskelijaa 13 yliopistosta ja korkeakoulusta Pekingissä kokoontui mielenosoitukseen Taivaallisen rauhan aukiolle. Tiedon levitessä levisivät mielenosoituksetkin ympäri maata. Lisäksi järjestettiin lakkoja ja boikotteja japanilaisia tuotteita kohtaan.
Toukokuun neljännen päivän liike oli merkittävä käännekohta Kiinassa. Se radikalisoi Kiinan intellektuellit. Woodrow Wilsonin moralistiset kannanotot koettiin tyhjäksi tekopyhyydeksi ja hylättiin. Marxismi-leninismi alkoi saada sijaa vasemmistossa ja vastaavasti fasismi oikeistossa. Suuri osa tulevista Kiinan kommunistisen puolueen perustajista ja johtohahmoista, kuten Mao Zedong, toimi toukokuun neljännen päivän liikkeen johtohahmoina ja aktiiveina. Vuoden 1919 mielenosoitukset toimivat avainkokemuksina uudelle sukupolvelle, joka toisen maailmansodan ja vuosien 1946–1949 sisällissodan jälkeen muokkasivat – Maon johdolla – Kiinan kansantasavallan politiikan vuosikymmeniksi eteenpäin. Mielenosoitus nosti esiin paitsi uuden poliittisen sukupolven, myös useita kulttuurivaikuttajia, ennen kaikkea kiinalaisen kirjallisuuden suuren nimen, Lu Xunin.
Japanin jeni
Jeni (, eli "Pyörä") on Japanin rahayksikkö ja yksi maailman merkittävimmistä valuutoista. Jenin kansainvälinen valuuttakoodi (ISO 4217) on JPY. Jenistä käytetään kansainvälisesti symbolia ¥.
Jeni otettiin Japanissa käyttöön Meiji-hallinnon aikana vuonna 1871. Jeni sidottiin kultakantaan, ja yhden jenin arvoksi määrättiin puolitoista grammaa kultaa.
Meiji-restauraatiota edeltäneellä Edo-kaudella Japanissa oli käytössä useita rahajärjestelmiä. Restauraation aikaan vuonna 1868 luotiin kansallinen paperiraha "dajiyōkan satsu", jonka yksikkö oli "ryō". Se ei kuitenkaan saavuttanut laajaa luottamusta.
Uusilla eurooppalaistyylisillä, lyödyillä metallirahoilla pyrittiin yksinkertaistamaan sekavaa rahajärjestelmää ja lisäämään luottamusta hallinnon rahapolitiikkaan. Ensimmäiset jenirahat olivat 20 jenin kultakolikko, yhden jenin kultakolikko ja yhden jenin hopeakolikko. Hopeakolikko tarkoitettiin ulkomaankauppaan, kultakolikot Japanin sisäiseen rahaliikenteeseen.
Jenin seteleissä on japanin keskuspankin johtajan leima.
1870-luvulla yksittäiset pankit julkaisivat jenimääräisiä setelirahoja. Japanin valtionpankki perustettiin 1882, ja se alkoi julkaista kansallisia jeniseteleitä vuodesta 1885 alkaen. Vuonna 1897 jenin arvo kullassa pienennettiin puoleen entisestä. Muiden kuin valtionpankin setelien käyttö kiellettiin 1899. Jenin sidos kultakantaan purettiin 1942.
Tällä hetkellä (2010) Japanissa on käytössä 1, 5, 10, 50, 100 ja 500 jenin kolikoita sekä 1 000, 2 000, 5 000 ja 10 000 jenin seteleitä. Lisäksi joukko vanhoja seteleitä kelpaa edelleen maksuvälineiksi. Ensimmäiset nykyiset kolikot on otettu käyttöön 1955, uusin on vuonna 2000 liikkeelle laskettu 500 jenin kolikko.
Uusimmat setelirahat otettiin käyttöön 1. marraskuuta 2004. Toista kertaa jenin historiassa seteleissä esiintyy nainen.
1000 jenin setelissä on bakteriologi Hideyo Noguchin kuva, 5000 jenin setelissä kirjailija Ichiyō Higuchin kuva ja 10 000 jenin setelissä kasvatustieteilijä Yukichi Fukuzawan kuva. Rahat uudistettiin ennen kaikkea turvallisuusominaisuuksien lisäämiseksi.
2000 jenin seteli esiteltiin vuonna 2000. Se on käypä maksuväline, mutta niitä esiintyy maassa hyvin harvassa. 2000 jenin seteliä koristaa etupuolella Okinawan Shurei-portti. Kääntöpuolella puolestaan on tyylitelty kuva Genjin tarinan kirjoittajasta, Murasaki Shikibusta.
Japanin rikoslain mukaan rahan väärentämisestä, aidon rahan muuttamisesta ja väärän rahan käytöstä tuomitaan vähintään kolmen vuoden ja enintään elinkautiseen vankeusrangaistukseen.