Vojatšu
Vojatšu () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Karjalan tasavallan Segežan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren–Itämeren kanavan reittiin kuuluvan Voitskoje-järven rannalla 22 kilometriä Segežasta pohjoiseen. Taajamassa on 9 100 ja kunnassa 10 500 asukasta (vuonna 2011).
Vojatšun kaupunkikunnan pinta-ala on 105,6 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä, pohjoisessa ja koillisessa Segežan piirin Idelin sekä kaakossa ja etelässä Valdain maalaiskuntiin. Pinta-alasta suurin osa on metsää.
Kunta sijaitsee Äänisen ja Vienanmeren vedenjakajan matalimmassa kohdassa Uikujärven alangolla. Suurimmat järvet ovat Uikujärvi, Ontajoen tekojärvi, Voitskoje, Šobozero ja Selgozero. Jokia ovat Ala-Uikujoki, Ontajoki (ven. "Onda") ja Šoba. Hyötykaivannaisiin kuuluvat amfiboliitti, kulta, hiekka ja sora.
Vojatšun taajamaan luetaan virallisesti myös Verhnin, Vienameren-Itämeren kanavan 10. sulun ja Vojatšun sataman asutukset sekä Kamennyi Borin kylä. Niiden lisäksi kuntaan kuuluvat Dubrovan (ven. "Dubrovo") ja Vojatšun kylät. Toiseksi suurin asutuskeskus on noin 850 asukkaan Kamennyi Bor. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 85 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 5 % valkovenäläisiä, 3 % ukrainalaisia ja 2 % karjalaisia. Dubrovan lähellä on joukko puutarhapalsta-alueita.
Asukasluvun kehitys
Solovetskin luostarin omistuksiin kuulunut Vojatšun kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1620. Se on saanut nimensä ”ulvovasta” Vojatšunkoskesta (ven. "Voitski padun", aikaisemmin "Vojets"). Vuonna 1647 kylässä oli kirkko ja 26 taloa. 1700-luvulla seudulla toimi kulta- ja kuparikaivos. Vuonna 1916 rakennettiin Vojatšun kautta kulkeva Muurmannin rata.
Vojatšu kuului vuoteen 1920 saakka Arkangelin läänin Kemin kihlakunnan Laapinan volostiin eli kuntaan. Vuonna 1905 siellä oli 53 taloa, kirkko, koulu ja 292 asukasta. 1920-luvulla Vojatšu oli Kemin kihlakuntaan kuulunut volosti, kunnes vuonna 1927 perustettiin Segežan ja välillä Sorokan piiriin kuulunut Vojatšun kyläneuvosto. Vuonna 1926 Vojatšun kylässä oli 455 ja Vojatšun asemalla lähes 300 asukasta, joista valtaosa oli venäläisiä. Kyläneuvostoon kuului yksi karjalaisten asuttama kylä, Ontajoen varrella sijainnut Kiirasjärvi ("Kirasozero").
Vuosina 1929–1930 Vojatšussa sijaitsi Solovetskin vankileirin osasto. Vuonna 1930 perustettiin Vojatšun metsäteollisuuspiiri. 1930-luvun alussa vankityövoimalla rakennettiin kunnan läpi kulkeva Vienanmeren–Itämeren kanava. Ala-Uikujoki padottiin Vojatšun kylän luona ja Uikujärven pintaa nostettiin 6,5 metriä. Paikkakunnalle oli sijoitettu enimmillään 20 000 vankia. Vojatšu sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1942. Vuonna 1954 sinne rakennettiin Vojatšun alumiinitehdas, joka nykyään kuuluu RUSAL-konserniin.
Taajaman kautta kulkee Muurmannin rata, jolla on Vojatšun asema. Sen länsipuolitse kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18, jolle on maantieyhteys. Linja-autoliikenne suuntautuu pohjoiseen Belomorskiin ja Vienan Kemiin, länteen Kostamukseen sekä etelään Segežaan, Karhumäkeen ja Petroskoihin. Kunnan sisällä on neljä linja-autoreittiä. Vienanmeren-Itämeren kanavan varrella on tavarasatama.
Vojatšun tärkein yritys on alumiinitehdas, joka tuottaa raaka-alumiinia ja silumiinia. Taajamassa on myös betonirakennetehdas ja sen lähistöllä louhitaan rakennuskiveä. Ontajoella toimii vesivoimalaitos. Vojatšun satamassa ja Verhnissä on yhteensä noin 2 000 hengen vankisiirtolat, joista jälkimmäinen toimii tuberkuloosiparantolana.
Kunnassa toimii kaksi keskikoulua, erityiskoulu ja taidekoulu. Kulttuurilaitoksia ovat kaksi kulttuuritaloa ja neljä kirjastoa. Sosiaali- ja terveyspalveluihin kuuluvat piirisairaala, poliklinikka, lastenkoti ja sosiaalipalvelukeskus.
Kunnan alueelta on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Vojatšun kylän vanhat asuin- ja talousrakennukset, Vienanmeren-Itämeren kanavan rakennelmat sekä NKVD:n hallintorakennus nykyisellä vankila-alueella. Historiallisia kohteita ovat 1700-luvulta peräisin oleva Vojatšun kuparikaivos sekä Venäjän kansalaissodan ja toisen maailmansodan muistomerkit.
Majoitusta tarjoaa 66-paikkainen hotelli Sever. Taajamassa on ravintola, kaksi kahvilaa ja ruokaloita.