hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Luettelo jääkiekkoleijonista
Tämä on luettelo Suomen jääkiekkomuseon valitsemista jääkiekkoleijonista.
Henkilöt ovat lajiteltavassa luettelossa alun alkaen siinä järjestyksessä kuin heidät on jääkiekkoleijoniksi nimitetty. Jääkiekkomuseo on nimittänyt ihmisiä jääkiekkoleijoniksi vuodesta 1985 lähtien. Tällaista nimitystä kutsutaan usein "jääkiekkoleijonaksi aateloimiseksi".
Jääkiekkoleijonaksi voidaan nimittää kuka tahansa suomalaista jääkiekkoilua edistänyt henkilö kansalaisuudesta riippumatta. Toistaiseksi kahdeksan ulkomaalaista on saanut nimityksen Suomen jääkiekkoleijona.
Alppihiihdon maailmancup 1966–1967
Alppihiihdon maailmancup -kausi 1966–1967 oli sen historian ensimmäinen alppihiihdon maailmancup -kausi. Mestaruuden voitti miesten puolella selkeästi ranskalainen Jean-Claude Killy ja naisten puolella taas kanadalainen Nancy Greene.
Roc-A-Fella Records
Roc-A-Fella Records on yhdysvaltalainen hip hop -musiikkiin keskittynyt levy-yhtiö.
Roc-A-Fella Recordsin perustivat vuonna 1995 Shawn "Jay-Z" Carter, Damon Dash ja Kareem "Biggs" Burke. Ensimmäinen albumi, jonka se julkaisi, oli Jay-Z:n "Reasonable Doubt" vuonna 1996. Sittemmin siitä kasvoi yksi suurimmista hiphop-levy-yhtiöistä. Nykyään Roc-A-Fella Records on "The Island Def Jam Group"in omistuksessa.
Vuonna 1999 perustettiin Roc-A-Fellaan liittyen suosituksi osoittautunut vaatemerkki, "Rocawear" ja myöhemmin myös vodkamerkki "Armadale Vodka".
Yhtiön myynnin jälkeen Jay-Z siirtyi Def Jamin johtoon. Dash ja Burke perustivat uuden levy-yhtiön, "Damon Dash Music Group"in, jolle siirtyi osa Roc-A-Fellan artisteista.
Gaumii salaam
Gaumii salaam (ޤައުމީ ސަލާމް, "Kansallinen tervehdys") on Malediivien kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Mohamed Jameel Didi vuonna 1948 ja sen on säveltänyt srilankalainen säveltäjä Pandit Wannakuwattawaduge Don Amaradeva 1972. Laulu on Malediivien kansallistunteen ja maan islamilaisen uskon ylpeä ilmaus ja samalla kunnianosoitus maan puolesta kaatuneille.
Vuoteen 1948 Malediivien kansallislauluna soitettiin Salaamathi-niminen sanaton fanfaari. Tuolloin päätettiin, että maalle on saatava uusi kansallislaulu, jossa on myös sanat. Sanat kirjoitti nuori runoilija Mohamed Jameel Didi, josta myöhemmin tuli maan Korkeimman oikeuden puheenjohtaja. Didi käytti esikuvanaan urdunkielistä ja vanhaa arabialaista runoutta. Didi päätti, että hänen isänmaallinen runonsa tulee laulaa vanhan skottilaisen kansansävelmän Auld Lang Syne sävelellä - hän oli kuullut setänsä kellon soittavan tätä sävelmää. Kun Ison-Britannian kuningatar Elisabeth II vieraili maassa vuonna 1972, ajatteli Malediivien hallitus skottisävelmän kuitenkin olevan sopimaton itsenäisen maan kansallislauluksi. Se pyysi kiireessä maestro P. w. Amaradevaa laatimaan maan kansallislauluun uuden sävelen. Samalla laulun sanoja muutettiin hieman, sillä poliittinen tilanne maassa oli muuttunut - entisestä sultanaatista oli tullut tasavalta 1968.
Nunarput utoqqarsuanngoravit
Nunarput utoqqarsuanngoravit (”Meidän muinainen maamme”) on Tanskaan kuuluvan autonomisen Grönlannin kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Henrik Lund ja säveltänyt Jonathan Petersen. Se on ollut käytössä vuodesta 1916. Vuodesta 1979 laulun asema on ollut virallinen.
Namibia, Land of the Brave
Namibia, Land of the Brave (”Namibia, urhojen maa”) on vuodesta 1990 Namibian kansallislaulu. Itsenäistymisensä jälkeen maa järjesti kilpailun uuden kansallislaulun laatimiseksi. Sen voitti Axali Doëseb, joka johti Kalaharin autiomaasta peräisin olevaa kansanmusiikkia soittavaa soitinryhmää.
Voima (albumi)
Voima (ISRC-koodi FIUNP9900142-153, levy-yhtiön tunnus POKOCD 231) on vuonna 2000 julkaistu Yö-yhtyeen laulaja Olli Lindholmin sooloalbumi. Albumi äänitettiin Headline Studiolla 25. lokakuuta – 29. lokakuuta 1999 ja koottiin Finnvox-studioilla 27. marraskuuta – 3. joulukuuta 1999. Levynkansien taiton on suunnitellut Kari Lahtinen ja valokuvat on ottanut Harri Hinkka. Levynkannen sisäaukeamalle on kirjoitettu: ”Aina silloin kun valtaa suuri kaipuu, pää kun alas painuu, sinä osaat lohduttaa. Ja minne vaan täällä kuljenkaan, et jätä mua koskaan.” Teksti on kappaleen ”Voima” kertosäe sillä poikkeuksella, ettei tekstin alussa ole sanaa ”ja”.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.Kappaleet ovat Jussi Hakulisen säveltämiä ja sanoittamia. Niiden sovituksista levyllä vastaavat Jussi Hakulinen, Costello Hautamäki, Mikko Kangasjärvi, Jukka Lewis, Olli Lindholm ja Ari Toikka. Kolmas raita, ”Mona”, julkaistiin vuonna 2001 Yön kokoelmalevyllä "Legenda". Myös kappale vastatuuleen kuullaan Yön livealbumilla Kolmen illan varietee
Sosialistinen yhtenäisyyspuolue
Sosialistinen Yhtenäisyyspuolue (SYP) oli suomalainen vasemmistopuolue. SYP:n perustivat maaliskuussa 1946 Suomen kansan demokraattisessa liitossa (SKDL) toimineet sosialistit, joista monet olivat aiemmin toimineet Suomen Sosialidemokraattisessa Puolueessa. Puolueeseen kuului monia tunnettuja vaikuttajia ja kansanedustajia, mutta se jäi jäsenmäärältään pieneksi. Vuonna 1955 SYP erosi SKDL:stä ja sen toiminta lakkasi varsin pian tämän jälkeen.
SYP:n perustajat olivat lähinnä entisiä sosiaalidemokraatteja, kuten SDP:stä (jo 1940) erotetut "kuutoset" tai sodan jälkeen irtaantunut Jaakko W. Kedon johtama ryhmä. SKDL:n tuolloinen puheenjohtaja Keto valittiin myös SYP:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Muita tunnettuja SYP:n jäseniä olivat mm. Johan Helo, Ragni Karlsson, Väinö Meltti, Eino Pekkala, Mauno Pekkala, Yrjö Ruutu, Yrjö Räisänen, Cay Sundström ja Niilo Wälläri. Kaikki SKDL:n sosialistit eivät kuitenkaan liittyneet SYP:hen ja ulkopuolelle jäivät esimerkiksi (kuutosiin kuulunut) K.H. Wiik, (SKDL:n varapuheenjohtaja) Eino Kilpi ja Kusti Kulo. Syksyllä 1946 SYP:hen liittyivät SDP:n eduskuntaryhmästä kansandemokraattien riveihin siirtyneet Sylvi-Kyllikki Kilpi ja Atos Wirtanen, joka valittiin SYP:n puheenjohtajaksi Kedon jälkeen 1948. SYP:n Mauno Pekkala toimi (SKDL:ää edustaen) pääministerinä 1946–1948.
SYP ajoi SKDL:n sisällä omaa sosialistista ohjelmaansa. Puolueen kannattajilla oli luonnollisesti eriäviä mielipiteitä SKDL:n politiikasta, mutta näitä ei haluttu erityisesti korostaa. SYP:n oma profiili jäi muutenkin vaisuksi ja sen asema Suomen kommunistisen puolueen (SKP) dominoimassa SKDL:ssä oli hankala. Osa kommunisteista koki SYP:n kilpailijakseen. SKP:n kiristettyä otettaan SKDL:stä 1940-luvun lopussa joutuivat sosialistit yhä enemmän puolustuskannalle.
Puheenjohtaja Atos Wirtasen yhteistyö kommunistien kanssa osoittautui hankalaksi ja puolueiden tiet erkanivat lopulta 1950-luvun puolivälissä. 13. maaliskuuta 1955 Wirtanen organisoi SYP:n ylimääräisen puoluekokouksen, joka päätti äänin 8–2 jatkaa puolueen toimintaa SKDL:n ulkopuolella. Kyseinen kokous pidettiin kuitenkin epäselvissä olosuhteissa: sihteerinä toimi Wirtasen vaimo, eikä paikalle ollut kutsuttu esimerkiksi (puoluetta perustettaessa keskeisen) "Helsingin eteläisen työväenyhdistyksen" edustajia. Tapahtuneen jälkeen useat SYP:n johtohenkilöt ja perusjärjestöt irtisanoutuivat päätöksestä ja jatkoivat toimintaansa SKDL:ssä. SYP jäi Wirtasen kannattajien käsiin ja kuihtui pian eron jälkeen.
SYP:n pää-äänenkannattajana toimi 1946–1949 (jo aiemmin ilmestymisensä aloittanut) viikkolehti "Vapaa Pohjola", jonka päätoimittaja oli Ensio Hiitonen. Vuonna 1952 SYP julkaisi 9 numeroa aikakauslehti "Yhteisrintamaa", jonka ilmestymistä ei kuitenkaan onnistuttu vakiinnuttamaan. Kesällä 1955 SYP julkaisi "Veckoposten"-nimistä viikkolehteä.
Atos Wirtanen arvioi muistelmissaan SYP:n jäsenmäärän olleen 1940-luvun lopulla noin 2 000.
Morris Lukowich
Morris Eugene Lukowich (s. 1. kesäkuuta 1956 Speers, Saskatchewan) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ennen ammattilaisuraansa Lukowich pelasi vuosina 1973–1976 kolmen kauden ajan Medicine Hat Tigersissä Western Canada Junior Hockey Leaguessa (WCJHL). Hänen paras kautensa WCJHL:ssä oli 1975–1976, jolla hän teki 72 runkosarjaottelussa 142 tehopistettä, 65 maalia ja 77 syöttöpistettä. Hän oli seuransa kolmanneksi paras pistemies ja toiseksi paras maalintekijä ja kauden jälkeen hänet valittiin liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Houston Aeros varasi hänet WHA:han vuorolla 22 vuoden 1976 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Myös NHL-seura Pittsburgh Penguins varasi hänet, mutta hän päätti pelata WHA:ssa NHL:n sijaan.
Lukowichin WHA-ura kesti kolme kautta, vuodet 1976–1979. Hän pelasi Aerosissa kaksi kautta ollen jälkimmäisellä seuran tehokkain maalintekijä ja toiseksi paras pistemies André Lacroix'n jälkeen. Heinäkuussa 1978 Aeros myi Lukowichin pelaajaoikeudet Winnipeg Jetsille rahallista korvausta vastaan. Winnipegissä hän teki kaudella 1978–1979 80 runkosarjaottelussa 99 tehopistettä ja oli seuransa toiseksi paras pistemies Kent Nilssonin jälkeen ja koko liigan toiseksi tehokkain maalintekijä Réal Cloutierin jälkeen. Vuonna 1979 hän oli voittamassa Jetsissä WHA:n mestaruutta (Avco World Trophy) seuran lyötyä loppuotteluissa Edmonton Oilersin voitoin 4–2. Kauden jälkeen hänet nimettiin liigan toiseen tähdistökentälliseen. WHA:n tähdistöottelussa Lukowich pelasi kaksi kertaa, vuosina 1978 ja 1979.
WHA:n lopetettua toimintansa vuonna 1979 Lukowich jatkoi pelaamista Winnipeg Jetsissä, joka siirtyi NHL:ään kolmen muun WHA-seuran kanssa. Lukowich pelasi NHL:ää Jetsissä viiden ja puolen vuoden ajan ollen seuran paras pistemies kerran, , ja toiseksi paras pistemies kaksi kertaa, kaudella Dave Christianin ja Dale Hawerchukin jälkeen. Seuran tehokkain maalintekijä hän oli kahdesti, 1979–1980 (35 maalia) ja 1980–1981 (33 maalia). ssa Lukowich pelasi kahdesti, vuosina 1980 ja 1981, ja vuosina 1980–1981 hän toimi seuransa kapteenina Lars-Erik Sjöbergin jälkeen.
Helmikuussa 1985 Jets kauppasi Lukowichin Boston Bruinsiin vaihdossa Jim Nilliin. Hän pelasi Bruinsissa kauden lopun ja muutaman ottelun syksyllä 1985 ennen kuin Los Angeles Kings poimi hänet marraskuussa 1985 riveihinsä waiver-listalta. Kingsissä Lukowich pelasi kaksi kautta, muttei onnistunut saamaan seurassa suurta roolia. Hänen NHL-uransa päättyi vuonna 1987, jolloin hän ei onnistunut enää saamaan vapaana agenttina sopimusta minkään NHL-seuran kanssa. Ennen uransa päätöstä hän pelasi vielä kauden 1987–1988 HC Meranissa Italian pääsarjassa ja kauden 1989–1990 SC Rapperswil-Jonassa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Lukowich lopetti pelaajauransa vuonna 1990.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa Lukowich edusti maataan kerran, vuonna 1981, jolloin Kanada sijoittui kisoissa neljänneksi.
Morris Lukowich on curling-pelaaja Ed Lukowichin veli ja jääkiekkoilija Bernie Lukowichin serkku. Bernie Lukowich on jääkiekkoilija Brad Lukowichin isä.
Carlos Mesa
Carlos Diego Mesa Gisbert (s. 12. elokuuta 1953) oli Bolivian presidentti (sitoutumaton) 17. lokakuuta 2003 eroonsa 6. kesäkuuta 2005 saakka. Mesa oli suosittu tv-journalisti, jonka Gonzalo Sánchez de Lozada valitsi varapresidenttiehdokkaakseen 2002 vaaleihin. Kun Sánchez de Lozada pakotettiin eromaan 2003, Mesasta tuli maan presidentti. Hän lupasi, että armeija tai poliisi ei tappaisi kansalaisia hänen kautensa aikana.
Mesa yritti erota tammikuussa 2005 protestien vuoksi, mutta kongressi hylkäsi eronpyynnön. 6. kesäkuuta 2005 yli 80000 mielenosoittajaa ympäröi presidentinpalatsin. Mielenosoittajat vaativat maan kaasuvarojen kansallistamista ja alkuperäisväestön olojen parantamista. Kongressi hyväksyi Mesan eron 10. kesäkuuta. Hänen seuraajakseen tuli korkeimman oikeuden ylituomari Eduardo Rodríguez. Mesa sai myöhemmin syytteen yhdestä kaudellaan tekemästään kauppasopimuksesta.
Eduardo Rodríguez
Eduardo Rodríguez Veltzé (s. 2. maaliskuuta 1956) oli Bolivian korkeimman oikeuden presidentti ja väliaikainen presidentti 9. kesäkuuta 2005 – 22. tammikuuta 2006 Carlos Mesan erottua protestien vuoksi.
Senaatin puhemies Hormando Vaca Diez ja edustajainhuoneen puhemies Mario Cossío kieltäytyivät ottamasta vastaan presidentin asemaa, joten neljäntenä varamiehenä virkaan viimeksi vaaleilla valitun presidentti Gonzalo Sánchez de Lozadan jälkeen olleesta Rodríguezista tuli maan presidentti. Hänen nimitystään tervehdittiin innolla, koska Rodríguez oli yksi harvoista johtajista jota ei pidetty syyllisenä maan poliittisiin ongelmiin.
Rodríguezin kausi päättyi tammikuussa 2006 Evo Moralesin astuttua virkaan vaalien jälkeen. Rodríguez sai myöhemmin syytteen taivuttuaan Yhdysvaltain vaatimukseen luovuttaa Bolivian armeijan ohjuksia tuhottavaksi Yhdysvaltoihin. Rodriguez puolustautui sanomalla, että armeija kertoi ohjusten olleen vanhentuneita ja turvallisuusriski. Hän erotti kenraalin virheellisen tiedon levittämisestä.
Gonzalo Sánchez de Lozada
Gonzalo Sánchez de Lozada Bustamante (s. 1. heinäkuuta 1930), lempinimeltään "Goni", oli Bolivian presidentti kaksi kautta elokuusta 1993 elokuuhun 1997 ja elokuusta 2002 lokakuuhun 2003.
Sánchez de Lozada kasvoi Yhdysvalloissa. Hän opiskeli kirjallisuutta ja filosofiaa Chicagon yliopistossa. Hän nousi presidentiksi "Movimiento Nacionalista Revolucionario" -puolueesta (MNR) Jaime Paz Zamoran jälkeen.
Hän sovelsi Jeffrey Sachsin kanssa talouteen ns. šokkiterapiaa, jonka tarkoitus oli pysäyttää budjettivajeesta johtunut hyperinflaatio. Hän teki sarjan uudistuksia, jotka hajauttivat taloutta, yksityisti maan luonnonvarojen hyödyntämistä, otti käyttöön kaksikielisen koulutuksen ja teki suuria muutoksia perustuslakiin. Hänen kautensa jälkeen presidentiksi valittiin aiemmin diktaattorina toiminut Hugo Banzer.
Sánchez de Lozada valittiin vuonna 2002 toiselle kaudelle 22% ääniosuudella. Hänet pakotettiin eroon mellakoinnin ja lakkojen jälkeen lokakuussa 2003. Häntä pidettiin liian amerikkalaismielisenä, häntä syytettiin uusliberaalista talouspolitiikasta ja suuryhtiöiden väitettiin saavan liian suuren osuuden Bolivian kaasun viennistä Yhdysvaltoihin ja Meksikoon.
Sánchez de Lozada pakeni Yhdysvaltoihin ja sai syytteen perustuslain vastaisista kaasukaupoista ja kansanmurhasta 60 ihmisen saatua surmansa mellakoissa.
Lev Mehlis
Lev Zaharovitš Mehlis (, 1. tammikuuta 1889 Odessa – 13. helmikuuta 1953, Moskova) oli neuvostoliittolainen valtiomies ja sotilasjohtaja, kenraalieversti (1944), NKP:n keskuskomitean ja korkeimman neuvoston jäsen, toimeenpanevan komitean jäsen (1938–1952), kansankomissaarien neuvoston (NL:n hallituksen) varapuheenjohtaja (1940–1944), kansanvalvontakomission kansankomissaari ja ministeri (1940–1941, 1946–1950). Mehlis oli kansallisuudeltaan juutalainen. Hänet palkittiin neljästi Leninin kunniamerkillä sekä lukuisilla muilla kunniamerkeillä, ja haudattiin Kremlin muuriin 1953.
Vuosina 1937–1940 Mehlis oli Puna-armeijan poliittisen päähallinnon päällikkö. Hän oli joulukuussa 1939 mukana Suomen talvisodassa korkeana poliittisena upseerina raportoimassa Oulun valtaamiseen tähdänneistä operaatioista Suomussalmen rintamalla henkilökohtaisesti Stalinille. Mehlis tunnettiin armeijassa kovasydämisenä ja julmana omankäden oikeuden käyttäjänä. Mehlis siirtyi eläkkeelle lokakuussa 1950.
Hugo Banzer
Kenraali Hugo Banzer Suárez (10. toukokuuta 1926 – 5. toukokuuta 2002) oli Bolivian johtaja kahteen otteeseen. Hän kaappasi vallan 22. elokuuta 1971 kukistettuaan presidentti Torresin, johti maata 21. heinäkuuta 1978 asti ja valittiin uudelleen vaaleilla presidentinvirkaan, jota hän hoiti 6. elokuuta 1997 – 7. elokuuta 2001.
Banzer kävi sotakouluja Boliviassa, Argentiinassa, Brasialiassa ja Yhdysvalloissa Fort Hoodissa ja School of the Americasissa Panamassa. Hänet ylennettiin everstiksi 1961 ja nimitettiin kolme vuotta myöhemmin ystävänsä, kenraali René Barrientos Ortuñoin hallitukseen opetusministeriksi. Lokakuussa 1970 hän osallistui oikeistolaiseen kaappaukseen, joka syrjäytti kenraali Alfredo Ovando Candían, mutta Banzerin troikan syrjäytti heti kenraali Juan José Torres Gonzálezin vasemmistolainen vastavallankaappaus. Banzer pakeni ulkomaille.
18. elokuuta 1971 hän järjesti kapinan Santa Cruz de la Sierrassa, jossa hänellä oli paljon tukijoita, ja sai La Pazin haltuunsa. Banzer sai täyden vallan 22. elokuuta kolmen miehen sotilasjuntan johdossa. Hän hallitsi maata seuraavat seitsemän vuotta armeijan kenraalina ja presidenttinä.
Kyllästyneenä protesteihin Banzer kielsi 1974 vasemmistopuolueet, ammattiliiton Central Obrera Boliviana ja sulki yliopistot. Banzerin hallinnon, "banzeraton" aikana tuhansia bolivialaisia pakeni ulkomaille, 3000 pidätettiin ja 200 tapettiin, mm. osana Operación Cóndoria. Banzer syrjäytettiin 1978.
Banzer valittiin monen yrittämän jälkeen uudelleen demokraattisesti presidentiksi 1997, vuonna 1978 perustamansa oikeistolaisen ADN-puolueen ("Acción Democrática Nacionalista") ehdokkaana. Hän yritti presidentiksi myös 1979, 1980, 1985, 1989 ja 1993.
Virkakaudellaan hän aloitti yhteistyössä Yhdysvaltain kanssa ohjelman ("Dignity Plan") kokapensaiden hävittämiseksi osana huumeiden vastaista taistelua. Vuonna 2001 hänellä havaittiin keuhkosyöpä. Hän erosi virallisesti 7. elokuuta 2001, ja hänen varapresidenttinsä Jorge Quiroga ryhtyi hoitamaan presidentinvirkaa. Banzer kuoli 5. toukokuuta 2002.
Jorge Quiroga
Jorge Fernando ”Tuto” Quiroga Ramírez (s. 5. toukokuuta 1960) oli Bolivian presidentti elokuusta 2001 elokuuhun 2002. ADN:ää edustanut Quiroga nimitettiin vuonna 1992 valtiovarainministeriksi ja valittiin 1997 Hugo Banzerin varapresidentiksi. Banzer kärsi terveysongelmista ja Quirogasta tuli vt. presidentti 1. heinäkuuta 2001.
Quiroga on syntyisin Cochabambasta. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon tekniikasta Texas A&M:ssa ja ylemmän taloushallinnosta St. Edward's Universitystä. Hän on saanut myös Maailmanpankin ”huomisen johtaja” -palkinnon World Economic Forumilta Davosista. Hän työskenteli IBM:lle ja konsulttina Maailmanpankille ja Kansainväliselle valuuttarahastolle. Hänen vaimonsa on yhdysvaltalainen Virginia Gillum.
Quiroga pyrki myös toiselle kaudelle vuoden 2005 vaaleissa PODEMOSin ehdokkaana. Hän julisti ”nolla-koka”-politiikkaa ja halusi luoda lisää työpaikkoja kauppaa avaamalla. Hän sanoi myös haluavansa Bolivian olevan poliittisesti riippumaton Yhdysvalloista, vaikka häntä pidettiinkin yhdysvaltalaismielisenä. Hän jäi kaukaiseksi kakkoseksi Evo Moralesille 28,6 % ääniosuudella. Quiroga sai myöhemmin syyteen neljästä kautensa aikana tehdystä kaasusopimuksesta.
Vuonna 2010 Quiroga tuomittiin vankilaan kunnianloukkauksesta pankkia kohtaan. Hän on valittanut tuomiosta.
Mixtape
Mixtape on mikä tahansa kokoelma aiemmin julkaistua musiikkia. Kokoelmalevyistä mixtapet eroavat siinä, että yleensä mixtapeilla olevien kappaleiden käyttämiseen ei ole tekijän lupaa, joten mixtapejen myyminen ei ole sallittua.
Alkeellisessa mixtapessa on vain äänitetty halutut kappaleet tietyssä järjestyksessä, kehittynemmässä mixtapessa kappaleet on esimerkiksi voitu miksata siten, että ne jatkuvat saumattomasti, ilman että kuuntelija välttämättä edes huomaa kappaleen vaihtumista. Yleensä mixtape sisältää tekijänoikeuksien suojaamaa musiikkia. Perinteisesti mixtapet on äänitetty c-kaseteille, mutta nykyään itsepoltetut CD-levyt ovat yleisempiä. Mixtape voi olla esimerkiksi itselle tai ystäville äänitetty kokoelma mieluisia kappaleita tai se voi olla vaikkapa DJ:n taidonnäyte ja osoitus hänen musiikkimaustaan.
Hiphopissa mixtape on saanut hieman erilaisen merkityksen. Monet DJ:t kokoavat mixtapeja, mutta usein he saavat käyttöönsä kappaleita artisteilta itseltään. Välillä DJ:t vain kokoavat haluamansa kappaleet peräkkäin ja höystävät mixtapen välispiikeillään. Toisinaan taas mixtape saattaa sisältää DJ:den tekemiä remixejä kappaleista ja esimerkiksi kahden tai useamman eri kappaleen sekoituksia, "mash-upeja".
Useat artistit myös julkaisevat omia mixtapeja, jotka tavallisesti sisältävät myös ennen kuulemattomia kappaleita ja muistuttavat hyvin paljon varsinaisia albumeja. Mixtapeilla on kuitenkin yleistä käyttää kappaleissa muilta artisteilta lainattuja taustoja, joten niitä ei voida myydä albumien lailla. Mixtapeja käytetään lähinnä promootiotarkoituksiin ja sellainen voidaan julkaista esimerkiksi hieman ennen albumijulkaisua herättämään ostajien kiinnostus. Myös DJ:t julkaisevat mixtapeja mainostaakseen itseään. Uusille artisteille mixtape on käytännössä heidän demonsa, jolla yritetään saada niin yleisön kuin levy-yhtiöidenkin huomiota. Tunnusomaista hiphop-mixtapeille on kappaleiden suuri määrä, eivätkä kappaleet välttämättä ole kokonaisia.
Tietyt hiphop-artistit ja -ryhmät julkaisevat mixtapeja hyvinkin tiuhaan, useita vuodessa - esimerkiksi Chamillionaire tunnetaan Mixtape Messiah -sarjastaan. Myös The Diplomats on aktiivinen mixtapejen julkaisija.
Tekijänoikeussyistä mixtapejen myynti on periaatteessa kiellettyä. Kuitenkin niitä myydään suuria määriä. Myyjien mukaan he veloittavat vain levyjen valmistuskulut, eivätkä täten hyödy levittämästään musiikista taloudellisesti. Mixtapet ovatkin huomattavasti albumeja halvempia, yleensä muutaman euron hintaisia.
Anne Hathaway
Anne Jacqueline Hathaway (s. 12. marraskuuta 1982 Brooklyn, New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Prinsessapäiväkirjat" (2001), "Prinsessapäiväkirjat 2" (2004), "Paholainen pukeutuu Pradaan" (2006), "Jane Austenin jalanjäljillä" (2007), "Liisa Ihmemaassa" (2010) ja "Yön ritarin paluu" (2012).
Vuonna 2008 hän sai parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Rachel Getting Married". Vuonna 2012 hän näytteli Fantinea musikaalielokuvassa "Les Misérables", josta hänet palkittiin parhaan naissivuosan Oscarilla, Golden Globella, Baftalla ja SAG-palkinnolla.
Hathaway on kolmesta lapsesta keskimmäinen. Hänen näyttelijä-äitinsä kannusti häntä samalle uralle ja seuraamaan jalanjäljissään. Hathaway kasvatettiin katoliseksi ja lapsena hän toivoi pääsevänsä nunnaksi. Hänellä on ranskalaisia ja irlantilaisia sukujuuria. Lukion ja yliopiston jälkeen Hathaway opiskeli draamaa ja näyttämötaidetta American Academy of Dramatic Artsissa.
Hathaway sai ensimmäisen merkittävän roolinsa lyhytikäiseksi jääneessä komedia-/draamasarjassa "Irti arjesta" ("Get Real"). Tunnetuksi hän tuli roolistaan vuonna 2001 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Prinsessapäiväkirjat" ("The Princess Diaries") ja sen vuonna 2004 julkaistussa jatko-osassa "Prinsessapäiväkirjat 2" ("The Princess Diaries 2: Royal Engagement"). Hän esiintyi myös muun muassa vuonna vuoden 2002 elokuvassa "Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut" ("Nicholas Nickleby"), sekä vuonna 2004 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Lumottu Ella" ("Ella Enchanted"). Koska Hathaway oli aikoinaan menestynyt sopraano New Yorkissa, tarjottiin hänelle Christinen roolia vuoden 2004 elokuvassa "Oopperan kummitus", mutta Hathaway joutui kieltäytymään Prinsessapäiväkirjojen jatko-osan kuvausten takia.
Hathaway tuli tunnetuksi Disneyn perhe-elokuvien näyttelijänä. "Prinsessapäiväkirjojen" jatko-osan jälkeen hän ei kuitenkaan enää halunnut näytellä perhe-elokuvissa, ja hän esiintyi tämän jälkeen jo rohkeammissa rooleissa. Hathaway nähtiin ilman paitaa elokuvissa "Havoc" ja "Brokeback Mountain". Vuonna 2006 Hathaway esiintyi elokuvassa "Paholainen pukeutuu Pradaan" ("The Devil Wears Prada"), ja vuonna 2007 Jane Austenina elokuvassa "Jane Austenin jalanjäljillä". Hän on myös näytellyt pääosan "Morsianten sota" ("Bride Wars") -elokuvassa, joka sai ensi-iltansa vuonna 2009. Hathaway näytteli pääosan myös vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Love and Other Drugs", vastanäyttelijänään Jake Gyllenhaal.
Hathaway valittiin vuonna 2011 Selina Kylen (Kissanainen) rooliin vuonna 2012 valmistuneeseen Batman-elokuvaan "Yön ritarin paluu".
Hathaway juonsi vuoden 2011 Oscar-gaalan yhdessä James Francon kanssa.
Vuonna 2008 Hathaway alkoi seurustelemaan näyttelijä Adam Shulmanin kanssa. He menivät kihloihin marraskuussa 2011 ja naimisiin 29. syyskuuta 2012. Pariskunnalle syntyi poika vuonna 2016.
Akabanlahti
Akabanlahti () on Punaisenmeren lahti, joka sijaitsee Siinain ja Arabian niemimaan välissä. Akabanlahti on noin 160 kilometriä pitkä ja leveimmillään noin 24 kilometriä. Lahti sijaitsee Itä-Afrikan hautavajoamassa.
Lahden pohjoispäässä on kolme strategisesti tärkeätä satamakaupunkia: Taba Egyptissä, Eilat Israelissa ja Akaba Jordaniassa. Akabanlahdella on monipuolinen ja värikäs koralliyhdyskunta. Kirkkaan vetensä ansiosta se on suosittu sukelluskohde.
Kuvitelma
Kuvitelma tai fiktio tarkoittaa kuvittelun tulosta, mielikuvituksen luomusta, luuloa, epätodenmukaista oletusta tai sepitettä.
Adjektiivi ”kuvitteellinen” tarkoittaa asiayhteydessä mainitun asian olevan kuviteltua, mielikuvituksen kehittämää.
Setä Samuli
Setä Samuli tai Setä Sam ("Uncle Sam") on Yhdysvaltain henkilöitymä, jonka kuva oli painettu moniin värväysjulisteisiin ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikoina. James Montgomery Flaggin vuonna 1917 laatima kuuluisa ”I Want You” -juliste on matkittu aiemmasta brittiläisestä värväysjulisteesta, jossa sotaministeri Herbert Kitchener kehottaa liittymään armeijaan.
Setä Samuli juontunee Yhdysvaltain ja Ison-Britannian välisestä vuoden 1812 sodasta. Nimen kerrotaan perimätiedon mukaan juontavan lihatynnyreiden leimaan "US", jonka sotilaat leikkisästi puheissaan yhdistivät armeijan muonittajaan Samuel Wilsoniin, ja väittivät sen olleen lyhenne sanoista "Uncle Sam" (”Setä Sam”).
Yhdysvalloissa on myös muita kansallisia symboleita. Johnny Rebel ja Billy Yank edustavat Etelävaltioita ja Pohjoista.
Setä Samulia on verrattu Britannian John Bulliin, Äiti Venäjään tai Suomi-neitoon.
Operaatio Swarmer
Operaatio Swarmer on Yhdysvaltain armeijan Irakin koalitiojoukkojen ja Irakin uuden armeijan 16. maaliskuuta 2006 aloittama sotilasoperaatio, jonka tarkoituksena on kukistaa Irakin Salah Ad Dinn maakunnassa sijaitsevan Samarran kaupungin luoteispuolella oleva vastarinta. Operaatioon ryhdyttiin sen jälkeen, kun neuvottelut Irakin hallituksessa ajautuivat umpikujaan.
Operaatioon liittyy 1 500 sotilasta, 200 ajoneuvoa ja 60 Black Hawk-, Apache- sekä Chinook -helikopteria. Operaatio on ilmaoperaationa laajin sitten 2003 Irakin valtauksen, mutta sotilasmäärältään se on vähäisempi kuin Fallujahin, Ramadi ja Najafin operaatiot. Siihen osallistui muun muassa Yhdysvaltain 101. maahanlaskudivisioonan yksiköitä, muun muassa 29. ratsuväkirykmentti. Irakin armeijasta operaatioon osallistui kenraali Abdel Jabbarin komentama neljännen divisioonan ensimmäinen prikaati. Yhteensä operaatiossa oli 850 irakilaista ja 700 yhdysvaltalaista sotilasta. Monikansallisten joukkojen komentaja kenraaliluutnatti Peter Chiarelli mainitsi, että operaation suorittava pääasiassa irakilaiset, mikä ei olisi ollut mahdollista 11 kuukautta aikaisemmin. 
Samarran lähellä räjäytettiin 22. helmikuuta 2006 pommi šiiamoskeijassa, minkä jälkeisissä levottomuuksissa Irakissa on kuollut 500 ihmistä.
Joukkojen ensimmäinen kohde oli Al-Jalam 2500 hehtaarin laajuinen alue, mistä vastarintamiesten etsinnät alkoivat. Seuraavana päivänä etsinnät jatkuivat talvivehnäpelloilla ja maatalousrakennuksissa. Kiinni on jäänyt yhdeksi vastarinnan johtajiksi epäilty baathistinen Jaish Mohammed-liikkeen johtaja.
Operaation tarkoituksena on estää alueeseen tukeutuva vastarinta ja vastarinnan mahdollistava aseiden, muun muassa 120 mm:n, 170 mm:n rakettien, 130 mm:n kranaatinheitinammusten sekä SA-7 ohjusten kätkeminen.
Joukot ovat löytäneet kranaatinheitinten ammuksia, muoviräjähdettä sekä räjähteiden kauko-ohjaukseen tarvittavia puhelimia. 17 Samarrassa kiinni otettua on vapautettu. Etsinnässä löytyi kuusi peittämätöntä asekätköä.
Yhdysvallat suoritti Korean sodan aikana toukokuussa 1950 harjoitus Swarmerin Pohjois-Carolinassa Fort Braggin lähellä. Harjoitukseen osallistui Yhdysvaltain 11. maahanlaskudivisioona Korean sotaa varten.
Panarabialaisuus
Panarabialaisuus oli 1960-luvulla siirtomaavaltakauden väistyessä voimistunut, alun perin Osmanien valtakuntaa vastaan 1910-luvulla Saudi-Arabiassa muodostunut liike, joka pyrki itsenäisyyteen ja 1960-luvulla siirtomaavallasta itsenäistyneiden arabivaltioiden yhtenäisyyteen. Tuloksena tästä ajatuksesta muodostui valtioliittoja, mm. Yhdistynyt arabitasavalta, jotka eivät kuitenkaan kestäneet pitkään. Panarabialaisuus oli arabivaltioiden teollista kehitystä tavoitellutta, maallistunutta sosialismia, joten se ei kykene ideologiseen yhteistyöhön islamilaisten uskonnollisten liikkeiden kanssa.
Juelz Santana
Juelz Santana, oikealta nimeltään LaRon Louis James (s. 18. helmikuuta 1982 Harlem, New York), on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän kuuluu The Diplomats -ryhmään.
Juelz Santana nousi yleisön tietoisuuteen vuonna 2002, kun hän vieraili Cam’ronin hittisingleillä "Oh Boy" ja "Hey Ma". Seuraavana vuonna hän julkaisi debyyttialbuminsa "From Me To U", joka ei kaupallisesti ollut suurikaan menestys. Toinen albumi, "What The Game’s Been Missing!", julkaistiin vuonna 2005 ja se myi Yhdysvalloissa platinalevyyn oikeuttavan määrän. Samana vuonna hän vieraili myös Chris Brownin "Run It!" -hitillä.
Juelzilla on poika, LaRon Jr.
Jiří Novák (jääkiekkoilija)
Jiří Novák (s. 1950 Jaromeri, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi 480 liigaottelua tehden 255 maalia. Loistava pelintekijä, hän antoi tarkkoja syöttöjä. Hän oli hyvä kahden suunnan pelaaja. Novák pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa yhdessä Vladimír Martinecin kanssa ja Bohuslav Šťastnýn kanssa. Hän pelasi 160 maaottelua tehden 76 maalia Tšekkoslovakian maajoukkueessa 1970-luvulla.
Eduard Novák
Eduard Novák (27. marraskuuta 1946 Buštěhrad, Tšekkoslovakia – 21. lokakuuta 2010) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea hyökkääjä. Novák pelasi 560 liigaottelua ja teki 306 maalia Tšekkoslovakian mestaruussarjassa. Hän oli hyvä maalintekijä, jolla oli nopeat laukaukset. Eduard Novák pelasi yhdessä Milan Novýn ja Lubomír Bauerin kanssa Kladnossa. Novák pelasi 113 maaottelua tehden 48 maalia Tšekkoslovakian maajoukkueessa 1970-luvulla.
Thomas Hicks
Thomas John Hicks (11. tammikuuta 1876 – 28. tammikuuta 1952) oli yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.
Englannissa syntynyt Hicks tuli vuonna 1904 toiseksi Bostonin maratonilla ja voitti vuoden 1904 kesäolympialaisten maratonin St. Louisissa ajalla 3.28.53. Hän tuli kilpailussa maaliin vasta toisena Fred Lorzin jälkeen, mutta hänet julistettiin voittajaksi, kun kävi ilmi, että Lorz oli keskeyttänyt juoksun nestehukan aiheuttaman krampin takia 14 kilometrin kohdalla, matkustanut autolla ja liittynyt takaisin kilpailuun vähän ennen loppua. Lorz väitti myöhemmin tapauksen olleen vain vitsi.
Kilpailun olosuhteet olivat raskaat, sillä lämpötila oli 28 °C ja juoksu käytiin pääasiassa auringonpaisteessa. Hicksille annettiin 27 kilometrin kohdalla milligramma strykniiniä munanvalkuaisen kanssa. Sama hoito toistui 32 kilometrin kohdalla, jolloin hänelle annettiin valkuaisen lisäksi brandyä. Viimeisillä kilometreillä Hicks sai vielä lisää brandyä. Myöhemmin hänen valmentajansa Charles P. Lucas kirjoitti, että Hicksin voitto johtui suurelta osalta kilpailijoita paremmasta juoksun aikaisesta huollosta.
PFK Krylja Sovetov Samara
Krylja Sovetov ("neuvostosiivet") on jalkapalloseura Samaran kaupungista Venäjältä. Se pelaa Venäjän korkeimmalla sarjatasolla.
Krylja Sovetov perustettiin vuonna 1942. Ensimmäisen ottelunsa se pelasi Neuvostoliiton cupissa 30. heinäkuuta 1944. Cupin puolivälierässä se hävisi Moskovan Lokomotiville maalein 1-5.
Ensimmäisessä ottelussaan Neuvostoliiton kakkosliigassa se kohtasi 4. heinäkuuta 1945 Gorkin Torpedon lukemiin 1-1 päättyneessä ottelussa. Seuran ensimmäinen ottelu korkeimmalla sarjatasolla oli 21. huhtikuuta 1946 Alma-Atassa Leningradin Zenitiä vastaan, minkä se hävisi maalein 1-2. Neuvostoliiton aikoina seura pelasi 48 kautta Neuvostoliiton liigassa ja osallistui cup-kilpailuun yhtä monta kertaa. Venäjän liigassa ja cupissa se on maan uudelleenitsenäistymisen jälkeen ollut mukana joka vuosi.
Joukkueen ensimmäinen ottelu eurokentillä oli 6. heinäkuuta 2002 Intertoto-cupin ottelu latvialaista Dinaburgia vastaan, minkä se voitti 3-0.
Tolui-kaani
Tolui-kaani (n. 1190-1232) oli Tšingis-kaanin Börte-vaimon kanssa saamista pojista nuorin. Hän sai isänsä kuoleman jälkeen hallittavakseen Mongolian alueen ja toimi koko Mongolivaltakunnan sijaishallitsijana kunnes veli Ögödei valittiin suurkaaniksi. Tolui oli naimisissa Sorghaghtani Bekin kanssa, ja hän oli Möngken, Kublai-kaanin ja Hülegün isä. Vihollisuudet Toluin suvun sekä Ögödein ja Jotšin poikien välillä aiheuttivat ristiriitoja Ögödein ja tämän pojan Güyükin kuolemien jälkeisten sijaishallitsijakausien aikana. Tolui olisi voinut periä valtakunnan yliherruuden, sillä mongoliperinteiden mukaan nuorin poika saattoi periä isänsä, ja lisäksi hän oli taitava suuren armeijan komentaja. Tšingis-kaani oli kuitenkin katsonut Ögödein olevan poliittisesti kyvykkäämpi.
Toluin jälkeläisiä elää vielä nykyäänkin Kiinassa, Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa.
Krylja Sovetov
Krylja Sovetov (, ) tarkoittaa seuraavia asioita:
Kalevankankaan jäähalli
Kalevankankaan jäähalli (sponsorinimeltään Ikioma Areena) on Mikkelin keskustasta luoteeseen sijaitseva, vuonna 1982 valmistunut jäähalli. Hallissa on 4200 katsojapaikkaa, joista 2600 on istuma- ja 1600 seisomapaikkoja. Halli toimii jääkiekon SM-liigaseura Mikkelin Jukurien kotihallina. Hallin yleisöennätys, 4357 katsojaa, on vuoden 2002 Jukurit–KooKoo -ottelusta.
Hallin vieressä sijaitsee harjoitusjäähalli, joka valmistui vuonna 2000.
Vuosina 2011-2013 jäähalliin tehtiin perusteellinen remontti sekä laajennus, jolloin uudistettiin muun muassa ilmanvaihto, pukuhuonetilat ja hallin yleisilme. Halliin rakennettiin 9 nykyaikaista aitiota sekä ravintola- ja klubitilat. Samassa myös äänentoisto uusittiin ja halliin asennettiin mediakuutio.
Kesällä 2016 hallia uudistettiin edelleen esimerkiksi lisäämällä ravintolatiloja ja istumapaikkoja. Muutosten myötä hallin kapasiteetti putosi 4200 katsojaan.
Kihnun lentokenttä
Kihnun lentokenttä () sijaitsee Kihnun saarella Virossa, lähellä Säärekülan kylää. Kentän ICAO-koodi on EEKU, ja sen omistaa AS Pärnu Lennujaam (Pärnun lentoasema Oy).
Lentoasemalla on kaksi nurmipintaista risteävää kiitotietä (15/33 ja 04/22), jotka ovat noin 600-metrisiä. Kentällä ei ole lähestymisvaloja eikä muitakaan navigointijärjestelmiä, joten käytännössä sinne voidaan operoida vain valoisaan aikaan ja hyvissä sääolosuhteissa.
Kihnusta lennetään säännöllisiä lentoja lähinnä talvisin ja keväisin, kun lauttayhteys saarelta mantereelle ei jääolosuhteiden takia ole mahdollinen. Lentoja operoi aikaisemmin Air Livonia Antonov An-28 -potkurikoneilla. Kesäisin kenttää käyttävät myös pienet yksityiskoneet.
Töregene-kaanitar
Töregene-kaanitar (k. 1246) hallitsi Mongolivaltakuntaa sijaishallitsijana miehensä Ögödein kuolemasta vuonna 1241 poikansa Güyükin suurkaaniksi valintaan asti vuonna 1246. Hän oli häikäilemätön, mutta tehokas vallankäyttäjä yhteiskunnassa, joka perinteisesti oli miesten hallitsema.
Töregene halusi Güyükin suurkaaniksi jo Ögödein eläessä, kun taas Ögödei suosi Kotshua, joka oli toisen vaimon poika. On arveltu, että Töregene rohkaisi Ögödein juomista, mikä johti tämän kuolemaan. Joidenkin huhujen mukaan Töregene jopa myrkytti Ögödein.
Arvi Järventaus
Heikki Arvi Järventaus (vuoteen 1908 Ockenström; 17. joulukuuta 1883 Oulu – 5. kesäkuuta 1939 Hartola) oli suomalainen kirjailija ja pappi.
Järventauksen vanhemmat olivat seppä Heikki Ockenström ja Kaisa Kreeta Hämet ja puoliso vuodesta 1908 Jenny Katarina Wisuri. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1904 ja vihittiin papiksi 1908. Samana vuonna hän aloitti vt. kirkkoherrana Tervolassa ja solmi siellä avioliiton. 1909 Järventaus toimi kirkkoherran apulaisena Ylitorniolla ja 1910–1916 kappalaisena Enontekiöllä. Lisäksi hän suoritti vuonna 1914 opintoja Hallen yliopistossa Saksassa. Loppuvuonna 1916 hän toimi v.t. vankilasaarnaajana Oulun lääninvankilassa ja joutui viemään aktivisti Taavetti Lukkariselle tiedon tämän teloittamisesta. Suomen sisällissodassa Järventaus toimi länsiarmeijan esikunnassa pappina ja kenttäpappina.
1918–1923 Järventaus toimi Sodankylän kirkkoherrana ja samalla myös vt. lääninrovastina Lapin rovastikunnassa vuosina 1919–1923. Vuodesta 1923 hän toimi kappalaisena Tuusulassa kuolemaansa saakka, mutta oli myös Keravan yhteiskoulun uskonnonopettaja 1923-1925.
Järventaus oli poliittisesti aktiivinen ja varsinkin suojeluskuntatoiminta oli lähellä hänen sydäntään. Hän toimi muun muassa Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin valistusohjaana kirjoittaen lukuisia artikkeleita piirin julkaisemaan Sarkatakki-lehteen.
Järventaus oli Suomen itsenäisyyden alkuajan huomattavimpia kertomakirjailijoita, mitä osoittaa myös, että hänelle myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto vuosina 1919, 1920, 1928, 1930 ja 1932. Suurin osa hänen kirjallisesta tuotannostaan liittyy Lappiin. Lisäksi hänet muistetaan historiallisista romaaneistaan, erityisesti Suomen sodasta kertovasta neliosaisesta romaanista "Rummut". Viimeisten teostensa aiheet Järventaus sai Unkarista, jonne hän teki useita matkoja 1930-luvulla. Järventaus sai unkarilaisen Debrecenin yliopiston kunniatohtorin arvon 1938. Hänen tuotantoaan on käännetty unkarin lisäksi ainakin ruotsiksi, viroksi ja saksaksi.
Pärnun lentoasema
Pärnun lentoasema sijaitsee Torissa neljän kilometrin päässä Pärnun kaupungista, Virossa. Lentoasemalla on yksi päällystetty 799 metriä pitkä kiitotie (03/21).
Lentoasemalta on säännöllistä reittiliikennettä talvisin. Kaudella 2018–2019, lokakuun alusta huhtikuun loppuun, saksalainen FLN Frisia-Luftverkehr GmbH lentää torstaisin reitin Pärnu–Ruhnu–Kuressaare–Ruhnu–Pärnu.
Matkustajien määrä lentoasemalla on viime vuosina vähentynyt:
Asemalta on ollut säännöllinen lentoyhteys Kihnulle. Liikenne päättyi vuonna 2016 talviliikenteeseen sopivan laivan tultua liikenteeseen..
Air Livonia lensi aikaisemmin säännöllisiä lentoja Pärnusta Kuressaareen, Kihnuun ja Ruhnuun. Kentällä vierailee usein myös yksityiskoneita Skandinaviasta ja muista Euroopan maista.
Lentoyhtiö Finncomm Airlines lensi keväällä 2011 tilauslentoja Matka-Vekalle Pärnuun Kokkolasta, Kemistä, Seinäjoelta, Kuopiosta, Joensuusta, Porista, Jyväskylästä, Savonlinnasta ja Vaasasta.
Güyük-kaani
Güyük-kaani (noin 1206–1248) oli Mongolivaltakunnan kolmas suurkaani (1246–1248). Hän oli Ögödein poika ja Tšingis-kaanin pojanpoika.
Ennen suurkaaniuttaan Güyük toimi muiden mongolidynastian perillisten tapaan sotilasjohtajana Tšingis-kaanin ja etenkin Ögödein alaisuudessa. Hän osallistui Batun johtamaan hyökkäykseen Venäjälle ja Eurooppaan vuosia 1236–1241. Sen aikana hän riitautui Batun kanssa ja kutsuttiin kerran takaisin Mongoliaan.
Ögödein kuoleman jälkeen Güyükin äiti Töregene käytti sijaishallitsijavaltaansa tehokkaasti ja onnistui nostamaan Güyükin suurkaaniksi Batun ohi huolimatta siitä, että Batu keskeytti jopa Euroopan valloitusretkensä päästäkseen suurkaaniksi. Vuonna 1248 Güyük määräsi Batun tulemaan Mongoliaan tapaamaan häntä, minkä ainakin jotkut tulkitsivat pidättämisaikeeksi. Batu lähtikin matkaan, mutta suuren armeijan kanssa. Myös Güyük valmistautui taisteluun ja sisällissota näytti väistämättömältä. Sitä ei koskaan tullut, sillä Güyük kuoli hallittuaan vain kaksi vuotta, kenties kihdin ja alkoholismin yhteisvaikutukseen.
Güyükin aikaisella kuolemalla oli merkittävät poliittiset vaikutukset. Güyük olisi halunnut suunnata valloitukset Eurooppaan, kun taas hänen seuraajansa suosivat eteläistä Kiinaa. Güyükin aika myös osoitti että Jotšin perillisten ja muun dynastian välinen juopa oli hajottamassa valtakuntaa.
El Serrat
El Serrat on vuoristokylä pohjoisessa Andorrassa. Se sijaitsee noin 1,5 kilometrin korkeudessa ja on suosittu talviurheilukohde.
Pavel Richter
Pavel Richter (s. 5. joulukuuta 1954 Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi samassa ketjussa Milan Novýn ja Lubomír Bauerin kanssa Kladnon huippuketjussa 1970-luvulla.
Kärdlan lentoasema
Kärdlan lentoasema () sijaitsee Virossa Hiidenmaan saarella. Se palvelee Kärdlan kaupunkia ja koko Hiidenmaan maakuntaa. Lentoasema sijaitsee seitsemän kilometriä Kärdlasta itään. Lentoasemalla on yksi asfalttipäällysteinen kiitotie (14/32), jonka mitat ovat 1520x30m. Kiitotie uusittiin vuonna 1998.
Kärdlan lentoasema avattiin vuonna 1963. Seuraavien vuosien aikana lentoliikenne oli runsasta, ja säännöllisiä lentoja oli Tallinnaan, Haapsaluun, Vormsiin, Kuressaareen, Riikaan, Viljandiin sekä Tarttoon. Lisäksi lennettiin tilauslentoja Murmanskiin, Vilnaan ja Kaunasiin. Vuonna 1987 Kärdlan lentoaseman kautta kulki 24 335 matkustajaa. Matkustajien määrä kuitenkin laski Viron itsenäistyttyä vuonna 1991, ja vuonna 1995 lentoaseman kautta kulki vain 727 matkustajaa. Sittemmin matkustajamäärät ovat kuitenkin kääntyneet uudelleen nousuun, ja vuonna 2016 lentoaseman kautta kulki 7 547 matkustajaa. Kärdlan lentoasemalle on lentänyt 20.6.2016 alkaen Transaviabaltika-yhtiö.
23. marraskuuta 2001 Enimexin Antonov An-28 tuhoutui maahansyöksyssä Hiidenmaalla, lähellä Paladen kylää ollessaan matkalla Tallinnasta Kärdlaan. Koneessa oli 17 henkilöä, joista kaksi sai surmansa.
FK Rubin Kazan
Rubin on jalkapalloseura Tatarstanin pääkaupungista Kazanista. Seuran edustusjoukkue pelaa Venäjän valioliigassa.
Neuvostoaikoina Rubin ei koskaan pelannut korkeimmalla sarjatasolla. Venäjän valioliigaan se nousi kaudeksi 2003 ja oli debyyttikaudellaan kolmas, mikä tiesi myös UEFA Cup -paikkaa. Kaudella 2004 joukkue jäi sarjassa kymmenenneksi, mutta 2005 sijoittui neljänneksi ja pääsi jälleen UEFA Cupiin. Kaudella 2008 joukkue voitti ensimmäisen kahdesta peräkkäisestä Venäjän-mestaruudestaan, minkä myötä se osallistui ensimmäistä kertaa Mestarien liigaan kaudella 2009–2010.
Vuosina 1958–1964 seura tunnettiin nimellä Iskra ja vuosina 1992–1993 nimellä Rubin-TAN.
Pacta sunt servanda
Pacta sunt servanda () on yksityisoikeuden ja kansainvälisen oikeuden periaate, jonka mukaan sopimuksessa sovitut ehdot velvoittavat osapuolia lakiin verrattavalla tavalla.
Maslenitsa
Maslenitsa (, sanasta масло, voi) on venäläinen juhla, jonka alkuperä on pakanallisissa ajoissa. Sitä vietetään seitsemännellä viikolla ennen pääsiäistä, juuri ennen kristittyjen suurta paastoa, ja se vastaa siten Suomen laskiaista. Juhlan viettoon kuuluu herkuttelu rasvaisilla ohukaisilla ja muilla ruoilla, minkä vuoksi sitä kutsutaan myös nimillä "bliniviikko" ja "voiviikko".
Maslenitsan alkuperä on kaksijakoinen: pakanallinen ja kristillinen. Slaavilaisessa muinaisuskossa maslenitsaa vastasi talven loppumisen ja auringon juhla. Kristinuskon tulo antoi maslenitsalle monien muiden juhlien tapaan uuden merkityksen, ja siitä tuli paaston alkamisen juhla. Maslenitsan aikana lihan syönti on jo uskonnollisten ortodoksien mielestä kielletty, minkä vuoksi viikkoa kutsutaan myös nimellä "mjasopustnaja nedelja" (мясопустная неделя). Itse paaston aikana kiellettyjä ovat liha, kala, maitotuotteet ja munat sekä juhlat, tanssiminen ja maallinen musiikki. Maslenitsa on siten viimeinen tilaisuus nauttia maailmallisista huvituksista ennen pitkää paastoa.
Keskeisessä osassa maslenitsan viettoa ovat blinit, pyöreät venäläiset pannukakut, joiden usein katsotaan symboloivan aurinkoa. Ne valmistetaan voista, munista ja maidosta, jotka ovat paaston aikana kiellettyjä ruokia. Perinteisesti maslenitsan aikana järjestetään myös naamiaisia sekä harrastetaan lumisotaa, rekiajeluja, kelkkailua ja keinumista. Joillakin alueilla kullekin maslenitsan päivälle on määrätty oma ajanvietteensä: yhtenä päivänä kyläillään, toisena huvitellaan ja kolmantena herkutellaan.
Juhlan maskotti on kirkasvärisesti puettu, oljista valmistettu maslenitsa-nukke. Sunnuntai-iltana juhla huipentuu nuken riisumiseen ja polttamiseen kokossa. Kaikki jäljelle jääneet blinit heitetään myös tuleen. Maslenitsa-nuken tuhka levitetään lopuksi lumeen antamaan seuraavan vuoden sadolle hyvä kasvu. Ihmiset pyytävät anteeksi toisiltaan ja suuri paasto alkaa. Maslenitsan viimeistä päivää kutsutaankin sovintosunnuntaiksi.
Neuvostoaikana maslenitsan vietto estettiin, kuten kaikkien muidenkin uskonnollisten juhlien. Perestroikan jälkeen juhla otettiin uudelleen käyttöön. Juhlaa vietetään myös monissa maissa, joissa on huomattava venäläinen vähemmistö, mutta juhlinta saattaa rajoittua vain yhteen päivään.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 2000
Yhdysvaltain vuoden 2000 presidentinvaalit pidettiin 7. marraskuuta 2000. Republikaanisen puolueen ehdokas, Texasin istuva kuvernööri George W. Bush, joka on aikaisemman presidentin George H. W. Bushin poika, voitti demokraattien ehdokkaan, istuvan varapresidentin Al Goren.
Vaalien tulos riippui Floridasta, jossa pieni voittomarginaali aiheutti pakollisen äänten uudelleenlaskennan. Tietyissä piirikunnissa aloitettiin lakiteitse lisää uudelleenlaskentoja, ja lopulta kiista päätyi Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen. Oikeuden päätös (5-4) 12. joulukuuta lopetti uudelleenlaskennat, jolloin Floridan äänet laskettiin Bushille, joka siten voitti vaalit. Tämä oli neljäs kerta Yhdysvaltojen historiassa, kun voittanut ehdokas ei saanut äänienemmistöä.
Äänieroksi Floridassa saatiin ehdokkaiden välillä 537 ääntä.
Floridan osavaltion äänet (25 valitsijamiestä)
Blini
Blini () eli linni on venäläinen suolainen ohukainen, johon käytetään yleensä vehnäjauhoja ja tattarijauhoja. Venäjän ulkopuolella blini tarkoittaa hapatetusta hiivataikinasta tehtyjä ohukaisia. Blinien kanssa nautitaan usein voisulaa, smetanaa tai kermaviiliä, hienonnettua sipulia ja mätiä tai kaviaaria. Yksi versio blineistä on perunablinit. Ne täytetään perunamuusilla, kääritään rullalle ja paistetaan rasvassa. Sana "blin" on muotoutunut sanasta "mlin", joka tarkoittaa myllyä. Pakanallisina aikoina blinit oli omistettu slaavien auringonjumala Jarilolle.
Venäjällä blinejä voidaan nauttia myös jälkiruokana, jolloin ne ovat ohuita. Niistä voidaan käyttää myös nimitystä "blintshiki". Täytteenä käytetään esimerkiksi hilloa, marjoja, suklaakastiketta tai hunajaa. Helmikuussa järjestettävän maslenitsa-viikon aikana blinit ovat perinteinen pääruoka. Venäjällä on ravintoloita, joiden ruokalista perustuu pääasiassa blineihin - sekä suolaisiin että makeisiin, ja ne ovat suosittuja, koska hinnat ovat tavallisesti kohtuulliset. Esimerkiksi Pietarin pääkadulla Nevski Prospektilla tällaisia ravintoloita on useita.
Blinit ovat mahdollisesti peräisin jo esihistoriallisista ajoista ja ensimmäisiä jauhoista valmistettuja ruokia. Monilla kansoilla on samanlaisia ruokalajeja: venäläisillä blinit, ranskalaisilla "crêpes", suomalaisilla ohukaiset, englantilaisilla "pancakes".
Miki Biasion
Massimo ”Miki” Biasion (s. 7. tammikuuta 1958 Bassano del Grappa, Italia) on entinen italialainen rallikuljettaja ja kaksinkertainen ralliautoilun maailmanmestari vuosilta 1988 ja 1989. Hänen mestaruusvuosien ajokkinaan oli Lancia.
Biasion nousi rallikansan tietoisuuteen 1980-luvun alussa, kun hän voitti sekä Italian että Euroopan mestaruuden vuonna 1983 Lancia 037:lla. 80-luvun puolivälissä hän siirtyi Lancian tehdaskuljettajaksi MM-rallisarjaan, kun talli haki uutta lähtöä heidän tähtikuljettaja Henri Toivosen kuolemaan johtaneen onnettomuuden jälkeen. Biasion voitti kaksi maailmanmestaruutta ja parhaimmillaan hän voitti melkein kolmasosan kilpailuista. Hänestä tuli toinen rallikuljettaja, joka onnistui puolustamaan menestyksekkäästi maailmanmestaruuttaan (ensimmäinen oli Juha Kankkunen).
Biasion ei 1990-luvulla ollut enää huipussaan. Loppuvaiheessa hän siirtyi Fordin talliin ja lopetti kuljettajanuransa vuoden 1995 lopussa.