hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Utelias
Utelias on Simo Heleniuksen veistos Aunelan koulun pihalla Turun Pahaniemen kaupunginosassa. Pronssiin vuonna 1970 valetussa veistoksessa alaston mieshahmo näyttää sukeltavan pää edellä maan sisään.
Turun kaupunki osti veistoksen kipsiluonnoksen kokoelmiinsa vuonna 1969, ja pronssivalos siitä tehtiin seuraavana vuonna. Teoksen alkuperäinen nimi "Epätoivo" vaihdettiin teoksen humoristisuutta paremmin tukevaan nimeen "Utelias". Veistos oli ensin esillä Wäinö Aaltosen museossa, jossa se sai etenkin lapsikatsojien suosiota. Niinpä veistos päätettiin sijoittaa uudelleen jonkin koulun läheisyyteen, ja sijaintipaikaksi valittiin 1973 Aunelan alakoulu Pahaniemessä, osoitteessa Opintie 1.
Kaara (televisio-ohjelma)
Kaara on suomalainen autoiluohjelma, jossa koeajetaan ja vertaillaan niin uusia kuin käytettyjä autoja ja kerrotaan autoiluun liittyviä vinkkejä. Ohjelman juontajina toimii Antti Liinpää, Mia Pelttari ja Peter Geitel. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi TV5-kanavalla 7. syyskuuta 2014. Toinen tuotantokausi alkoi Kutonen-kanavalla 4. lokakuuta 2015.
Liikenneturvallisuus
Liikenneturvallisuus tarkoittaa eri tienkäyttäjien turvallisuutta mitattuna onnettomuuksien uhrien lukumäärällä. Keskeisiä riskitekijöitä ovat kuljettajat, ajoneuvot ja liikenneväylät. Liikenneturvallisuuden parantamisen avaintekijöitä ovat kuljettajien asenteisiin ja ajotapaan puuttuminen, ajoneuvojen turvallisuuden kehittäminen ja liikenneväylien ylläpito ja parantaminen.
Vuonna 1997 EuroNCAPilla alettiin testata suosituimpien uusien automallien kestävyyttä erilaisissa onnettomuustilanteissa. Tämä nosti turvallisuuden merkittäväksi kilpailutekijäksi, sillä testeissä havaittiin suuria eroja eri automallien välillä. Liikenneturvallisuuden tutkija Timo Ernvall on sanonut, että riski kuolla vuosimallin 2000 autossa on 30 prosenttia pienempi kuin 1990-luvun alkupuolella valmistetussa autossa. Elektroniikan nopea kehittyminen on myös mahdollistanut onnettomuuksia ehkäisevän ajoneuvotekniikan kehittymisen: Lukkiutumattomat jarrut ja ajonvakautusjärjestelmät ovat yleisiä uusimmissa ajoneuvoissa. Vuosien 2006–2010 liikenneturvallisuusohjelmassa mainitaan myös useita tulevaisuuden järjestelmiä, jotka säätelevät nopeutta ja kaistallapysymistä, varoittavat kuljettajan väsymyksestä, auttavat näkemään pimeässä, estävät ajamasta alkoholin vaikutuksen alaisena, auttavat suunnistuksessa ja nopeuttavat avunpyynnön tekemistä hätätilanteessa. Aina ei kuitenkaan pelkkä tekninen toteutus ole esteenä järjestelmien käyttöönotolle. Asian eteneminen riippuu järjestelmien hinnasta, lainsäädännöstä ja siitä koetaanko järjestelmää edes tarpeelliseksi. Sen vuoksi järjestelmien tutkiminen, analysointi, tiedottaminen ja sen kautta ennakkoluulojen poistaminen on myös tärkeässä osassa ajoneuvotekniikan kehittämisessä.
Raskas ajoneuvo
Raskas ajoneuvo on kattokäsite kuorma-autoille ja linja-autoille. Liikenneturvallisuustarkasteluissa raskaat ajoneuvot käsitellään usein omana ryhmänään, koska onnettomuudet raskaan liikenteen kanssa ovat usein erittäin tuhoisia.
Suomessa on noin 130 000 kuorma-autoa ja 15 000 linja-autoa.
Ronald Desruelles
Ronald Desruelles (14. helmikuuta 1955 Antwerpen – 1. marraskuuta 2015 Patong, Thaimaa) oli belgialainen pikajuoksija ja pituushyppääjä.
Desruelles menestyi eritoten sisäradoilla 1970-luvun lopulla ja 1980-luvulla: hän saavutti 60 metrin juoksussa sisäratojen MM-kilpailuista pronssia Pariisissa 1985 ja neljä mitalia sisäratojen EM-kilpailuista, joukossa Euroopan mestaruus Madridissa 1986. Miesten pituushypyssä hän saavutti sisäratojen EM-hopeaa Milanossa 1978. Desruelles voitti miesten pituushypyn kultamitalin vuoden 1980 halli-EM-kilpailuissa, mutta hänet hylättiin dopingrikkomuksen vuoksi. Kesäolympialaisissa Desruelles kilpaili kahdesti, pituushypyssä Montréalissa 1976 ja 100 metrin juoksussa Los Angelesissa 1984. Desruellesin Patrick-veli kilpaili myös olympiatasolla seiväshyppääjänä.
Desruelles teki itsemurhan 60-vuotiaana hotellissa Thaimaan Patongissa. Hän omisti alueella talousvaikeuksissa olleita ravintoloita. Lehdistön mukaan Desruelles oli ollut kuolinpäivänään humalassa ja lähettänyt naisystävänsä ulos asunnosta. Kun tämä oli palannut tuntia myöhemmin, Desruelles oli löytynyt hirttäytyneenä asunnon kylpyhuoneesta. Hän oli jättänyt jälkeensä kaksi kirjettä, joista toisessa hän pyysi ravintoloidensa johtajaa myymään kiinteistöt ja maksamaan kaupasta saaduilla rahoilla kertyneet velat ja työntekijöidensä palkat.
Ole Roos
Sven Ole Roos (2. elokuuta 1934 Kajaani – 18. tammikuuta 2000 Turku) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos vuodesta 1983. Hän oli Turun hovioikeuden presidentti 1994–2000.
Pál Várhidi
Pál Várhidi (synt. Vinkovics, 6. marraskuuta 1931 Budapest – 12. marraskuuta 2015) oli unkarilainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Várhidi kuului Unkarin jalkapallomaajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiapronssia Roomassa 1960 ja MM-hopeaa Sveitsissä 1954.
Várhidi toimi myös päävalmentajana Unkarin pääsarjassa. Hän kuoli 84-vuotiaana 12. marraskuuta 2015 vietettyään viimeiset elinkuukautensa sairaalassa vanhuuteen liittyneiden terveysongelmiensa heikentämänä.
Basilius Marttinen
Basilius Marttinen eli "Marttis-Pasu" (17. elokuuta 1871 Kuivasmäki, Petäjävesi – 1943) oli suomalainen kulkukauppias ja arkkiveisujen tekijä.
Marttisen vanhemmat olivat talollisenpoika Kalle Eerikinpoika (s. 1843) ja Amanda Hermanintytär (s. 1849). Perhe asui Kuivasmäen kylässä Heikkilän talon torpassa josta käytettiin nimeä "Mustonen" tai "Marttinen". Vuonna 1890 Basilius pahoinpiteli torppari Filemon Isokivenmäkeä lyömällä tätä kirveellä selkään mutta hänet vapautettiin tarpeellisten todistusten puuttuessa. Vuonna 1895 hänet tuomittiin väärän asiakirjan tekemsestä 3 vuodeksi kuritushuoneeseen. Vuonna 1905 Marttinen aloitti palvelijoiden välittämisen Keski-Suomesta Oulun seudun maalaistaloihin. Hän jatkoi tätä välitystoimintaa aina syksyyn 1907 saakka. Marttista syytettiin siitä että hän peri kyllä palvelijoita hakeneilta isänniltä pestirahan mutta ei välittänyt kaikissa tapauksissa ketään palveluspaikkaan.
Marttinen osti syksyllä 1907 torpan Ylivieskasta ja alkoi harjoittaa sieltä käsin kuparisepän ammattia ja kulkukauppaa. Paikkakuntalaisten huomiota kiinnitti se että Marttiselle tuli runsaasti kirjeitä ja hän käsitteli suuria rahamääriä. Marttisella oli myös torpassaan useita naisseuralaisia ja hänen väitettiin harjoittaneen myös paritusta. Marttinen vangittiin 23. maaliskuuta 1908 ja tällöin selvisi että hän oli johtanut laajaa huijaustoimintaa. Marttinen ja hänen apurinsa käyttivät tekaistua toiminimeä "K. Pitkäkangas Maalaistuotteiden osto- ja myyntiliike Oulu" ja ilmoittelivat keskisuomalaisissa lehdissä ostavansa erilaisia maataloustuotteita, riistaa, nahkoja ym. Toiminimi ilmoitti tilittävänsä rahat myyjille vastaanotettuaan tavarat mutta rahasuorituksia ei koskaan tullut. Pidätettäessä Marttinen ilmoitti olevansa oikeutettu harjoittamaan kyseistä liiketoimintaa koska hän kuului "työväen johtomiehiin".
Myöhemmin 1920- ja 1930-luvuilla Marttinen kiersi Petäjävedellä ja lähikunnissa myyden kirjoittamiaan arkkiveisuja ja erilaista rihkamatavaraa sekä itse valmistamiaan puukauhoja ja -lusikoita. Hän toimi myös ompelukoneiden tilausmyyjänä. Kertoman mukaan Marttinen ei antanut valokuvata itseään ainakaan edestä päin.
Nimellä "B. Marttinen":
Martti Puolakainen
Martti Puolakainen (s. 12. elokuuta 1994 Espoo) on suomalais-virolainen jalkapallomaalivahti, joka kaudella 2015 edusti Viron Meistriliigassa pelaavaa JK Tulevik Viljandia.
Puolakainen on FC Hongan kasvatti. Hän siirtyi seurasta vuonna 2011 Grankulla IFK:hon, joka pelasi tuolloin Kakkosessa. Puolakaiselle kertyi kolmen kauden aikana vain yksi ottelu seuran paidassa. Kaudeksi 2014 Puolakainen siirtyi Ykkösen Viikinkeihin, jossa hän pelasi kauden aikana yhdeksän ottelua. Kaudeksi 2015 Puolakainen siirtyi toisen kotimaansa Viron pääsarjan Meistriliigan JK Viljandi Tulevikiin. Puolakainen pelasi kauden aikana 12 ottelua ennen kuin purki sopimuksensa lokakuussa 2015.
Kaudeksi 2016 Puolakainen siirtyi Kakkosen B-lohkossa pelaavaan Etelä-Espoon Palloon
Puolakainen on edustanut Viron nuorten maajoukkueita.
The Leftovers
The Leftovers on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka ovat luoneet Damon Lindelof ja Tom Perrotta. Se perustuu Perrottan samannimiseen romaaniin vuodelta 2011. Sarjaa tehtiin kolme tuotantokautta. "The Leftovers" alkoi HBO-kanavalla 29. kesäkuuta 2014, ja viimeinen jakso esitettiin 4. kesäkuuta 2017.
Zdeněk Humhal
Zdeněk Humhal (30. joulukuuta 1933 Praha – 24. marraskuuta 2015) oli Tšekkoslovakiaa urheilu-urallaan edustanut lentopalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Humhal saavutti Tšekkoslovakian joukkueessa olympiahopeaa Tokiossa 1964. Lisäksi hän saavutti maajoukkueessa kaksi MM-hopeaa ja kaksi Euroopan mestaruutta. Humhal kuoli nukkuessaan 81-vuotiaana 24. marraskuuta 2015. Hän sairasti pitkään Parkinsonin tautia.
Jack Pack
Jack Pack on vuonna 2014 perustettu brittiläinen swing-yhtye, joka tuli tunnetuksi vuoden 2014 Britain’s Got Talent -kilpailussa, jonka seitsemänneksi se sijoittui. Yhtyeen levy-yhtiönä toimii Syco Music, joka on kilpailun tuomarin Simon Cowellin oma levy-yhtiö.
Jack Pack julkaisi lokakuussa 2015 omaa nimeään kantavan esikoisalbuminsa, joka sisältää kymmenen kappaletta, joista seitsemän on cover-versioita ja kolme yhtyeen omaa kappaletta.
Yngve Roschier
Torsten Yngve Roschier (23. helmikuuta 1902 Helsinki – 4. syyskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lääkintäkenraalimajuri (1969).
Roschierin vanhemmat olivat Torsten Gustav Roschier ja Toini Nielsen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1928 oli Laura Luhtala (k. 1929) ja toinen vuodesta 1934 Martta Stenström. Roschier tuli ylioppilaaksi Helsingin uudesta yhteiskoulusta 1920 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1929, tohtoriksi hän väitteli 1931. Roschier toimi ennen sotia Helsingin yliopiston, puolustusvoimien ja useiden eri sairaaloiden palveluksessa. Suomen olympiajoukkueen lääkäri hän oli neljällä eri vuosikymmenellä, vuosina 1936, 1948, 1952, 1956 ja 1960. Lääkintäeverstiksi hänet ylennettiin 1941. Roschier oli Keskussotilassairaala 1:n johtajalääkäri 1945–1969. Hän sai professorin arvonimen 1966.
Ragnar Rosén
Ragnar Nikolaus Rosén (29. heinäkuuta 1898 Helsinki – 15. maaliskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen arkistonjohtaja ja historioitsija. Hän sai professorin arvon 1958. Rosén oli Valtionarkiston amanuenssi 1922–1937, Viipurin maakunta-arkiston hoitaja 1937–1940, ulkoministeriön arkistonhoitaja 1940–1945 ja Helsingin kaupunginarkiston hoitaja 1945–1961. Hän julkaisi Suomen keskiajan historiaa ja Kymenlaakson historiaa käsitteleviä tutkimuksia. Hänen päätyönsä oli "Vehkalahden pitäjän historia I" (1936). Rosén kuului "Kansallisen elämäkerraston", "Uuden Sukukirjan", "Suomen historian käsikirjan", "Kotkan historian", "Helsingin kaupungin historian" ja "Kymin historia I:n" toimituskuntiin.
Rosén oli Suomen Sukututkimusseuran esimies sekä luovutettujen alueiden historiatoimikunnan, Helsingin nimistötoimikunnan ja Helsingin historiatoimikunnan puheenjohtaja.
Lucas Kaufmann
Lucas Paz Kaufmann (s. 26. maaliskuuta 1991 Porto Alegre, Rio Grande do Sul, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella Ykkösessä pelaavaa FC Honkaa Pelipaikaltaan Kaufmann on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Kaufmann siirtyi kotimaastaan portugalilaiseen Mafraan vuonna 2010. Vuonna 2011 hän siirtyi Suomeen ja Kolmosen PK Keski-Uusimaahan. Kaufmann edusti seuraa vuoteen 2012 asti, käyden välillä lainalla Ykkösen PK-35 Vantaassa. Talvella 2013 Kaufmann siirtyi Omanin pääsarjan Al-Shababiin, jossa kauden 2013–2014 loppuun asti. Sopimuksen päätyttyä hän palasi takaisin Suomeen vanhan joukkueensa PKKU:n riveihin Kakkoseen. Kesken kauden Kaufmann siirtyi Ekenäs IF:n väreihin. Joukkue voitti Kakkosen lohkonsa ja nousi karsintojen kautta Ykköseen kaudeksi 2015. Kaufmann pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 24 ottelua ja onnistui maalinteossa neljästi. Erinomaisten otteidensa ansiosta hän voitti kauden päätteeksi myös Ykkösen veikkauspörssin.
Marraskuussa 2015 Kaufmann siirtyi Veikkausliigaan nousseeseen PK-35 Vantaaseen. Hän pelasi kauden aikana 24 ottelua, joissa teki kaksi maalia. Hän pelasi myös seitsemän ottelua lainalla Ekenäsissä.
Helmikuun alussa 2017 Kaufmann teki kuukauden try out -sopimuksen HJK:n kanssa. Hän pelasi HJK:ssa kolme Suomen Cupin ottelua saaden tilastoihinsa yhden syötön. Koeajan jälkeen Kaufmann jäi ilman sopimusta ja siirtyi Ykkösessä pelaavaan FC Honkaan.
Kaufmann valittiin pelatessaan Hongassa Veikkausliigan kuukauden joukkueeseen elokuussa 2018.
Holmium(III)jodidi
Holmium(III)jodidi (tai "holmiumtrijodidi") on holmiumin yhdiste jodin kanssa, jossa jodi esiintyy hapetusluvulla −I ja holmium +III. Näin muodostuva yhdiste on HoI. Se muodostaa keltaisia heksagonaalisia kiteitä, joiden kiderakenne on samanlainen kuin vismutti(III)jodidilla. Holmiumjodidi on hygroskooppinen aine, joka liukenee veteen.
Holmiumjodidia voidaan valmistaa suoraan alkuaineista 300 °C:ssa:
tai elohopeajodidista tyhjiössä 500 °C:n lämpötilassa:
Holmiumjodidia on käytetty metallihalidilampuissa.
Abdallah Djaballah
Saad Abdallah Djaballah (s. 2. toukokuuta 1956) on algerialainen poliitikko. Hän johtaa Movement for National Reform -puoluetta, joka tunnetaan myös nimellä MRN ja Islah.
Djaballah oli ehdolla Algerian presidentinvaaleissa vuosina 1999 ja 2004. Ensimmäisistä vaaleista hän vetäytyi viiden muun ehdokkaan kanssa tunteja ennen äänestyksen alkamista mielenosoituksena ennakkoäänestyksessä ilmenneille epäselvyyksille. Molemmat vaalit voitti Abdelaziz Bouteflika.
Poseidonin temppeli (Isthmia)
Poseidonin temppeli () eli "Isthmian temppeli" oli antiikin aikainen Poseidonille omistettu temppeli Isthmiassa Korintin kannaksella Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kunnassa lähellä nykyisiä Kyrás Vrýsin ja Isthmían kyliä.
Temppeli oli keskeisin osa Isthmian Poseidonin pyhäkköaluetta, jolla järjestettiin muun muassa Isthmian kisat. Paikka on ollut kulttikäytössä viimeistään 1100-luvulta eaa. lähtien. Temppeli rakennettiin alun perin arkaaisella kaudella noin vuonna 700 eaa. Se tuhoutui tulipalossa noin vuonna 480–470 eaa. Uusi temppeli rakennettiin noin vuonna 465–450 eaa. Myös se vaurioitui pahoin Spartan hyökkäystä seuranneessa tulipalossa vuonna 390 eaa. Tämän jälkeen se rakennettiin jälleen uudelleen; nykyisin paikalla olevat rauniot ovat tästä rakennusvaiheesta. Koska Korintin kannas oli keskeinen kulkureitti, temppeli kärsi myöhemminkin usein sodista.
Pyhäkköalue hylättiin 300-luvulla jaa. Theodosius II:n aikana 400-luvulla suuri osa temppelin kivistä käytettiin kannaksen yli rakennetun Heksamilion-muurin rakentamiseen.
Temppelin järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1959–1967 Oscar Broonerin johdolla. Arkeologisia tutkimuksia pyhäkköalueella oli suoritettu jo vuodesta 1883 lähtien. Kaivauksia ovat suorittaneet Chicagon yliopisto ja Ohion osavaltionyliopisto. Ne jatkuvat edelleen.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Arkaaisessa temppelissä oli 7 x 19 puista pylvästä. Se oli poikkeuksellisen pitkä leveyteensä nähden. Myöhemmässä temppelissä oli 6 x 13 pylvästä. Temppelissä oli muun muassa Poseidonin ja Amfitriten kulttipatsaat sekä Palaimonin, jonka kunniaksi Isthmian kisat oli perustettu, patsas.
Temppelin itäpuolella oli noin 40 metriä pitkä alttari. Pyhäkköalue oli ympäröity temenosmuurilla.
Volotea
Volotea on espanjalainen halpalentoyhtiö. Sen kotipaikka on Barcelona, ja sillä on solmukohtia Espanjassa, Italiassa ja Ranskassa. Se perustettiin vuonna 2011, ja se aloitti toimintansa 5. huhtikuuta 2012.
Joulukuussa 2015:
Tor Brevik
Tor Brevik (s. 22. tammikuuta 1932 Oslo) on norjalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikikriitikko.
Brevik opiskeli viulun- ja alttoviulunsoittoa sekä musiikin teoriaa Oslon musiikkikonservatoriossa, teki jatko-opintoja Ruotsissa ja debytoi säveltäjänä vuonna 1958. Samana vuonna hän perusti Oslon nuoriso-orkesterin.
Brevikin sävelkieli on lähellä uusklassismia, ja hänen teoksiaan ovat "Serenadi jousille" (1960), "Concertino" klarinetille ja jousille (1962), "Divertimento" puhallinkvintetille (1964), "Contrasts" (baletti, 1964), "Elegia" sopraanolle ja kamariyhtyeelle (1965), "Musiikkia neljälle jouselle" (1968), lastenooppera "Da kongen kom til Spilliputt" (1973) sekä konsertto alttoviululle ja orkesterille (1985). Hän on tehnyt myös monia lauluja ja kuoroteoksia.
Karl Emil Litzell
Karl Emil Litzell (11. marraskuuta 1830 Lohtaja – 16. kesäkuuta 1854 Degerby) oli suomalainen apulaispappi ja kristillnen kirjailija.
Litzellin vanhemmat olivat komissiomaanmittari Josef Litzell (1799–1877) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Maria Nauklér (1802–1838). Hän kävi Vaasassa yläalkeiskoulua ja lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Litzell opiskeli Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1853. Hän toimi kirkkoherran apulaisena Pirkkalassa 1853–1854 ja vt. saarnaajana Degerbyssä Inkoossa 1854. Litzell kuoli kuumetautiin 23-vuotiaana kesäkuussa 1854.
Karismaattisena saarnamiehenä tunnettu Litzell sai vaikutteensa Fredrik Gabriel Hedbergin kirjoituksista. Hän ehti julkaista vain yhden saarnakokoelman vuonna 1854 mutta hänen saarnojaan julkaistiin painettuna vielä 1900-luvun alussa.
Gustav Rosenlew
Gustav Erik Wilhelm Rosenlew (s. 1929) on suomalainen diplomi-insinööri. Hän oli Oy Rosenlew Ab:n toimitusjohtaja 1969–1977 ja pääjohtaja vuodesta 1977. Hänen pääjohtajakautensa kesti siihen saakka, että yritys myytiin 1987 hänen selkänsä takana Rauma-Repolalle.
Rosenlewin isä oli Sven-Erik Rosenlew.
Vismutti(III)jodidi
Vismutti(III)jodidi (tai "vismuttitrijodidi") on vismutin yhdiste jodin kanssa, jossa jodi esiintyy hapetusluvulla −I ja vismutti +III. Näin muodostuva yhdiste on BiI. Se muodostaa vihreitä heksagonaalisia kiteitä, joiden kiderakenne on samanlainen kuin holmium(III)jodidilla.
Vismuttijodidia voidaan valmistaa suoraan alkuaineista niitä kuumentamalla:
tai vismuttioksidista käyttäen happona vetyjodidin vesiliuosta:
sekä myös vismuttikloridista vastaavalla tavalla, jolloin muodostuu sivutuotteena suolahappoa:
Vismuttijodidilla on joskus ollut merkitystä kvalitatiivisessa epäorgaanisessa kemiallisessa analyysissä. Liuoksesta voidaan osoittaa Bi -ionien olemassaolo lisäämällä siihen jotain muuta jodin lähdettä kuten kaliumjodidia; jos syntyy musta vismuttijodidisakka, liuoksessa oli vismuttia (vismuttijodidi on lähes veteen liukeamatonta).
Episkopín luostari
Episkopín luostari () on entinen ortodoksinen luostari Síkinoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren lounaisosassa noin neljä kilometriä Síkinoksen eli Chóran kylästä lounaaseen.
Luostarin kirkko oli alun perin roomalaisaikainen 200-luvulla jaa. rakennettu hautamuistomerkki. Myöhemmin sitä käytettiin mahdollisesti Apollonin temppelinä. 400-luvulla se muutettiin kirkoksi, joka oli omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle. Myöhemmin rakennus on vaurioitunut maanjäristyksessä. Kirkon nykyinen muoto on peräisin 1600-luvulta. Nykyisin rakennus on Síkinoksen suosituin nähtävyys.
Kirkko on nykyisellään erikoinen yhdistelmä antiikin aikaista temppeliä ja myöhempää kirkkorakentamista. Temppeli on muutettu kirkoksi rakentamalla sen itäpäähän puolikaaren muotoinen apsis ja katolle kupoli sekä muuraamalla julkisivun pylväiden välit umpeen seinäksi. Katolle oven yläpuolelle on tehty myös kellotorni. Rakennuksen alla on maanalaisia holvattuja kryptia, jotka ovat jäänne rakennuksen toimimisesta hautarakennuksena. Kirkon ympärillä on kappeleita, keljoja sekä antiikin aikaisia jäännöksiä.
Kapsáksen luostari
Kapsáksen luostari (; myös "Kapsáksen Pyhän Johanneksen luostari", "Kapsán luostari") on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ierápetran kunnassa saaren etelärannikolla Makrý Gialóksen ja Goúdouraksen kylien puolessa välissä.
Luostari on perustettu viimeistään 1400-luvulla, joidenkin näkemysten mukaan jo 1200- tai 1300-luvulla. Se on saanut nimensä yhdestä sen Kapsás-sukuisesta omistajasta. Turkkilaiset hyökkäsivät luostariin vuonna 1471 ja tuhosivat suurimman osan siitä. Luostari kunnostettiin vuosina 1841–1861 ja otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1861 Ioánnis Vitséntzoksen, munkkinimeltään Josíf (Josef) Gerontogiánnis, johdolla. Tämän pojanpoika Iosíf Gerontákis kehitti ja laajensi luostaria edelleen. Luostari toimi vastarinnan keskuksena saksalaisten miehittäessä Kreetaa vuosina 1941–1944. Luostari kuuluu Toploún luostarin alaisuuteen. Vuonna 2011 luostarissa oli kaksi asukasta.
Luostari on rakennettu vuorenrinteeseen Perivolákian rotkon eteläpäähän. Luostarirakennuksessa on sen historiasta johtuen sekä bysanttilaista tyyliä että myöhempää luostarirakentamista. Luostarin kirkko on omistettu Johannes Kastajalle. Kirkko on kaksilaivainen ja holvattu ja sen ikonostaasi on kaiverrettu puusta. Luostarin aula ja piha on koristeltu lattiamosaiikein. Luostariin kuuluu myös muun muassa Josífin erakkoluola, joka sijaitsee noin 100 metrin päässä.
Katholikón luostari
Katholikón luostari (; myös "Katholikoun luostari") on entinen ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Akrotírin niemellä Chanián kunnassa. Luostari on nykyisin autioitunut ja raunioitunut.
Luostari on perimätiedon mukaan Kreetan vanhin. Sen perustajana pidetään Egyptistä noin 1000-luvulla tullutta Johannes Hermiittiä, josta se on saanut toisen nimensä "Johannes Hermiitin luostari". Varsinainen nimi viittaa luostarin pääkirkkoon ("katholikon"), mikä antaa ymmärtää, että paikalla on ollut luostari pitkään. Luostarin varhaishistoria on kuitenkin epäselvä. Nykyisin nähtävillä olevat rakennukset ovat peräisin 1500- tai 1600-luvulta.
Kerrotaan, että luostari olisi hylätty merirosvojen hyökkäysten johdosta, ja munkit olisivat perustaneet lähellä mutta hieman kauempana merestä sijaitsevan Gouvernéton luostarin. Tämä ei kuitenkaan välttämättä pidä paikkaansa. Joka tapauksessa Johannes Hermiittiä pidetään myös Gouvernéton perustajana.
Luostari sijaitsee merenrantaa kohti viettävässä Avlákin rotkossa ja sinne kuljetaan Gouvernéton luostarilta kävelemällä polkua pitkin. Luostarirakennukset ovat tyyliltään venetsialaisia. Kirkko on osittain hakattu kallioon. Lisäksi alueella on Johannes Hermiitin erakkoluola. Myös merenrannassa on jäänteitä vanhoista rakennuksista.
Holttila
Holttila oli kylä keskellä Kivennavan pitäjää, lähellä kirkonkylää, vanhalla itärajalla Karjalankannaksella. Vuonna 1939 Holttilassa oli neljätoista taloa.
Nykyisin kylä kohdalla ei ole asutusta, mutta umpimetsää se ei ole, vaan Holttilan kylän maille on mahdollista päästä autolla.
Jalkala
Jalkala () on yli tuhannen asukkaan taajama Kivennavan maalaiskunnassa Venäjällä. Kylässä on huviloita, jotka on paikalliseen tapaan ympäröity korkeilla aidoilla, niin että tie on oikeastaan vain kuja niiden keskellä. Kauppa kylässä on, mutta muuten varsinaisessa kylässä ei juuri mitään kiinnostavaa näe. Taajama sijaitsee Pitkäjärven ja Kaukjärven välisellä kannaksella.
Jalkala sijaitsi ennen sotia Kivennavan pitäjässä luovutetussa Karjalassa. Jalkalan kylässä oli parikymmentä taloa. Ennen Suomen itsenäistymistä Jalkalassa oli runsaasti pietarilaisten kesähuviloita. Pitkäjärven ja Kaukjärven rannat olivat myös Suomen itsenäistymisen jälkeenkin suosittua kesänviettoaluetta, mutta pietarilaisten huvilat autioituivat ja rappeutuivat. Yhteen isoon huvilaan, Roslovan huvilaan asettui Etsivän keskuspoliisin yksikkö.
Iljitševossa hieman kylästä erillään on suomensukuisten kansojen historiallis-etnografinen museo. Museo esittelee entistä suomalaista asutusta ja kulttuuria. Paikalla on aikaisemmin ollut Lenin-museo, joka perustettiin Vladimir Leninin pakopaikkaan. Lenin piileskeli Jalkalassa Parviaisen talossa jonkin aikaa elokuussa 1917 ennen siirtymistään Helsinkiin. Häntä piilotellut Pekka Parviainen oli suomalaisen bolševikin Eino Rahjan appi. Kauppias Parviaisen punamultaisen asuintalon ylle on rakennettu katos ja viereen on pysytytetty iso Lenin-patsas. Neuvostoliiton hajottua museon käyttötarkoitus muuttui nykyiseksi etnografiseksi museoksi, mutta Parviaisen talo ja Leninin patsas on edelleen museoon johtavan tien varrella. Näin on siis yksi suomalaisrakennus säilynyt hyvässä kunnossa.
Cooties
Cooties on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhukomedia, jonka ovat ohjanneet Jonathan Milott ja Cary Murnion.
Mysteerinen virus muuttaa amerikkalaisen alakoulun oppilaat zombeiksi, jotka tappavat aikuisia. Tauti voi tarttua vain, jos ei ole murrosikää.
Milt Buckner
Milton Brent Buckner (10. heinäkuuta 1915 Saint Louis, Missouri – 27. heinäkuuta 1977 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, -urkuri, -vibrafonisti ja -sovittaja, joka 1950-luvun alusta lähtien teki tunnetuksi Hammond-sähköurkuja jazz- ja viihdemusiikin soittimena. Sitä ennen vuosina 1941–1948 hän toimi Lionel Hamptonin yhtyeen pianistina, sovittajana ja apulaisjohtajana.
Milt Buckner jäi yhdeksänvuotiaana orvoksi ja varttui Detroitissa. Hän sai musiikkioppia sedältään, pasunisti John Tobiasilta, ja opiskeli sitten Detroit Institute of Arts -oppilaitoksessa ja kulki samalla kiertueilla Harlem Aristocratsin, Mose Burken ja The Dixie Whangdoodles -yhtyeen mukana. Buckner työskenteli 1930-luvun Detroitissa muun muassa Cab Callowayn kanssa, 1941–1948 Lionel Hamptonin yhtyeessä ja perusti sitten oman big bandinsä kunnes palasi Hamptonin leipiin vuosiksi 1950–1952. Siitä lähtien hän soitti uransa loppuun asti miltei yksinomaan Hammond-urkuja, useimmiten triokokoonpanoissa. 1960- ja 1970-luvuilla hän teki useita kiertueita myös Eurooppaan.
Buckner kuoli Chicagossa 1977.
K. V. Lehtonen
Karl Viktor (Kaarle Vihtori) Lehtonen, vuoteen 1876 "Portaanpää" (31. joulukuuta 1859 Huittinen – 7. tammikuuta 1943 Hämeenkyrö) oli suomalainen rovasti ja kristillinen kirjailija.
Lehtosen vanhemmat olivat torppari Heikki Portaanpää ja Katariina Forselius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1887. Lehtonen vihittiin papiksi 1888.
Lehtonen toimi Turun merimieslähetysyhdistyksen saarnaajana 1889–1893, Urjalan kappalaisena 1893–1906, Turun tuomiokirkkoseurakunnan 4. kappalaisena 1906–1920 ja viimeksi Hämeenkyrön kirkkoherrana 1920–1943. Hän oli myös uskonnon opettajana turkulaisissa oppikouluissa ja toimi Turun arkkihiippakunnan tuomiokapitulin asessorina 1927–1931. Lehtonen sai rovastin arvon vuonna 1920.
Lehtonen oli naimisissa vuodesta 1889 Elin Louise Österholmin kanssa.
Emanuel Vigeland
Emanuel Vigeland (1875–1948) oli norjalainen taidemaalari. Hän oli modernin lasimaalauksen uranuurtajia. Vigelandin päätyö ovat Tukholman Oskarskyrkanin 33 ikkunan lasimaalaukset vuosilta 1922 ja 1929 ja muita töitä mm. Oslon Vålerengen kirkon freskot sekä Lundin tuomiokirkon, Oslon Vår Frelsers kirken ja Århusin tuomiokirkon lasimaalaukset. Vigeland maalasi lasimaalauksia kirkassävyisesti, tyylitellysti, keskiajan esikuvaa seuraten. Vigelandia käytettiin asiantuntijana Reimsin katedraalia restauroitaessa. Hänen veljensä oli Gustav Vigeland.
Jason Gedrick
Jason Gedrick (s. 7. helmikuuta 1965 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Murder One", "Boomtown", "Dexter", "Luck", "Rikoksista pahin" ja "Bosch" sekä elokuvissa "Iron Eagle", "Riskibisnes", "Tulimyrsky" ja "Syntynyt 4. heinäkuuta".
Michael Connellyn menestysromaaneihin perustuvassa televisiosarjassa "Bosch" Gedrick näytteli päähahmo Harry Boschin arkkivihollista, sarjamurhaaja Raynard Waitsia.
Joe Lovano
Joe Lovano (s. 29. joulukuuta 1952 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti, jonka pääsoitin on tenorisaksofoni. Hän soittaa myös muita saksofoneja sekä huilua, alttoklarinettia ja rumpuja. Vuonna 1996 Down Beat -lehden lukijaäänestyksessä Lovano äänestettiin vuoden jazzmuusikoksi ja vuoden jazzalbumin tekijäksi. Sama albumi, "Quartets", sai myös Grammy-ehdokkuuden.
Joe Lovanon isä oli parturi ja sivutoiminen tenorisaksofonisti, Lovanon mukaan heidän kotikaupunkinsa Clevelandin parhaita. Poika sai oman saksofoninsa 11-vuotiaana, soitteli teini-iässä Motown-tyylisissä soulyhtyeissä ja pääsi sitten opiskelemaan Berklee College of Musiciin Bostoniin. Siellä hänen kurssitovereitaan olivat muiden muassa John Scofield ja Bill Frisell.
1970-luvun puolivälissä Lovano soitti detroitilaisessa Lonnie Smithin yhtyeessä ja kiersi vuosikymmenen loppuvuosina Woody Hermanin big bandin ja läpi 1980-luvun Mel Lewisin big bandin jäsenenä. Samaan aikaan hän soitti myös Paul Motianin triossa yhdessä Bill Frisellin kanssa sekä Carla Bleyn ja Charlie Hadenin kokoonpanoissa.
Vuonna 1995 Joe Lovano perusti oman kvintettinsä nimeltä Symbiosis, jonka laulajana toimi hänen vaimonsa Lisa Silvano. Samana vuonna Village Vanguardissa äänitetty albumi "Quartets" julkaistiin tammikuussa 1996 ja se tuotti Grammy-ehdokkuuden ja Down Beat -lehden vuoden parhaan jazzalbumin tittelin. Lovano itse valittiin vuoden jazzmuusikoksi.
Lovano on julkaissut improvisaatioaiheisen opetus-DVD:n "Joe Lovano. Improvisation: Developing a Personal Approach" (2003). Hän teki yhdessä Gunther Schullerin kanssa musiikin vuoden 1997 elokuvaan "Face Down".
Joe Lovano on vieraillut Suomessa useasti 1970-luvulta lähtien ja opettanut Sibelius-Akatemian opiskelijoita.Hän on vieraillut ainakin kahdesti Pori Jazz -festivaaleilla: vuonna 1995 yhdessä Lee Konitzin, Bill Frisellin, Paul Motianin ja Marc Johnsonin kanssa sekä vuonna 1997 ison 12-jäsenisen yhtyeensä kanssa. UMOn vieraana häntä on kuultu 1994 ja 2005. Maaliskuussa 2012 Joe Lovano konsertoi Helsingin Savoy-teatterissa McCoy Tynerin kvartetin kanssa. Huhtikuussa 2015 Lovano vieraili jälleen Savoy-teatterissa yhtyeensä Joe Lovano’s Village Rhythm Band kanssa. Hän tulee Sibelius-Akatemian Sibafest-tapahtumaan tammikuun lopussa 2016.
Keiju (etunimi)
Keiju on suomalainen naisen etunimi, joka pohjautuu vastaavaan yleiskielen sanaan. Keiju on harvinainen nimi. Pääosa sen kantajista on syntynyt 1920–1930-luvulla. Pidentymä "Keijukka" on vieläkin harvinaisempi.
Kankkila
Kankkila () on yksi Myrskylän kunnan kuudesta eteläisestä kylästä. Enimmillään siellä niin kuin koko Myrskylässä on ollut asukkaita 1950-luvulla.
Myrskylän kunnalliskoti perustettiin Kankkilaan 1936, jonka toiminta siirtyi 1986 Myrskylän kirkonkylään. Kankkilan peruskoulu toimi vuoteen 2010 saakka 1952 rakennetussa koulukiinteistössä.
Pakila-Kankkilan kaksikielinen kansakoulu perustettiin 1905, jossa oli 1916 kaksikymmentäkaksi ruotsin- ja yhdeksäntoista suomenkielistä oppilasta.
Myrskylän Osuuspankilla on ollut konttori Kankkilassa. Kankkilan meijerin toimintaa jatkoi kalasavustamo. Se sijaitsi Haikkolan K-kaupan vierellä.
Kankkilassa on nurmipäällysteinen jalkapallokenttä, millä pelataan Myrskylän Myrskyn kotiottelut. Kaudella 2018 Suomen Palloliiton Uudenmaan piirin viidennen divisioonan lohko 4:n kotiottelut.
Kankkilassa on maneesi, jossa järjestetään kesäisin tanssit. Kylätoiminnasta vastaa Kankkilan Seutu ry.
Sydän (täsmennyssivu)
Sydän voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sydän (albumi)
Sydän on oopperalaulaja Waltteri Torikan 16. lokakuuta 2015 julkaistu esikoisalbumi. Albumin on tuottanut Janne Huttunen. Albumilla Torikkaa säestää kapellimestari Ville Matvejeffin johtama Jyväskylä Sinfonia. Albumi on menestynyt hyvin Suomen virallisella albumilistalla; seitsemännellä listaviikollaan se nousi listan toiseksi. Torikka on saanut albumistaan platinalevyn, sillä sitä on myyty yli 20 000 kappaletta.
Albumilla vierailevina solisteina toimivat Maria Ylipää sekä Saara Aalto. Levyllä kuullaan myös Kaisaniemen ala-asteen neljännen luokan kuoroa. Levyllä kuullaan laulua suomeksi, italiaksi, englanniksi, ruotsiksi sekä saksaksi.
Eygló Gústafsdóttir
Eygló Ósk Gústafsdóttir (s. 1. helmikuuta 1995 Reykjavik) on islantilainen uimari. Hän edustaa reykjaviklaista Aegir Swim Clubia.
Eygló Ósk saavutti Euroopan pienten valtioiden kisoissa Vaduzissa 2011 kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 200 ja 800 metrin vapaauinnissa. Hän sai saman vuoden Belgradin nuorten EM-kilpailuissa hopeaa 200 metrin selkäuinnissa.
Eygló Ósk kuului Islannin joukkueeseen, joka sijoittui Debrecenin EM-kilpailuissa 2012 neljänneksi 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Hän sai Euroopan pienten valtioiden kisoissa Luxemburgissa 2013 kultaa 200 metrin vapaauinnissa, 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä kaikissa kolmessa viestissä. Lisäksi hän oli toinen 200 ja 400 metrin sekauinnissa. Herningin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 200 metrin selkäuinnissa seitsemänneksi ja 100 metrin selkäuinnissa kahdeksanneksi. Lyhyen radan MM-kilpailuissa Dohassa 2014 hän oli 200 metrin selkäuinnissa kymmenes.
Eygló Ósk saavutti Euroopan pienten valtioiden kisoissa Reykjavikissa 2015 kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 200 metrin selkäuinnissa kahdeksanneksi ja 100 metrin selkäuinnissa 15:nneksi. Hän saavutti saman vuoden Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa pronssia 100 metrin selkäuinnissa ajalla 57,42 ja 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.03,53.
Amerikanliitohaukka
Amerikanliitohaukka (" Elanus leucurus") on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sen elinaluetta ovat Argentiina, Aruba, Belize, Bolivia, Brasilia, Kanada, Chile, Kolumbia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Guyana, Honduras, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Suriname, Trinidad ja Tobago, Yhdysvallat, Uruguay ja Venezuela. Sen populaatio on kasvamassa Yhdysvalloissa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset seudut ja lähinnä laidunalueet.
Nallikarin rantapaviljonki
Nallikarin rantapaviljonki on rakennuttu 1970-luvulla. Se oli ennen Majakan rakentamista Nallikarin rannan merkittävin rakennus. Lasiseinäinen paviljonki on aikakaudelle tyypillisesti konstruktiivista minimalismia ja yksityiskohdiltaan hyvin niukkalinjainen. Arkkitehtitoimisto Risto Harju Kyn suunnittelemassa rakennuksessa oli ravintola ja pukeutumis- ja peseytymistiloja rannan käyttäjille. Rakennusta on laajennettu 1983. Suojeltu rakennus oli ilman käyttötarkoitusta vuodesta 2006, kunnes siihen keväällä 2014 avattiin kalaravintola Nallikari.
Risto Harju
Risto Harju (17. heinäkuuta 1929 Oulu – 10. lokakuuta 2015 Oulu) oli suomalainen arkkitehti. Hän perusti 1966 Arkkitehtitoimisto Risto Harjun, josta tuli 1970-luvulla Pohjois-Suomen suurin arkkitehtitoimisto. Se toimi 1990-luvulle saakka, ja sen suunnittelemia kohteita on runsaat tuhat, joista suurin osa on Oulussa.
Toimistossa suunniteltiin varsinkin varhemmin myös asuintaloja, mutta merkittävimpiä ovat monet Oulun julkiset rakennukset. Perheen vuonna 1969 valmistunut huvila Hailuodossa on saanut erityistä mainetta.
Harju kouluttautui alun perin liikuntaneuvojaksi ja työskenteli Haapaveden yhteiskoulussa liikunnan- ja piirustuksenopettajana vuoteen 1959. Loukkaantuminen sai hänet siirtymään arkkitehtiopintojen pariin, ja hän valmistui 1965 arkkitehdiksi Oulun yliopistosta.
Maatalousmaa
Maatalousmaa on mitä tahansa maata, jota käytetään suoraan maataloudessa.
Suomen Tilastokeskuksen Maankäyttöluokitus 2000:n mukaan maatalousmaan luokkien tunnukset ja nimet ovat:
Tyler Oakley
Mathew Tyler Oakley (s. 22. maaliskuuta 1989) on yhdysvaltalainen videobloggaaja, kirjailija ja internetpersoona. Oakley on työskennellyt HLBT-nuorien ja HLBT-oikeuksien puolesta.
Oakley aloitti YouTube-videoiden tekemisen vuonna 2007; hänen ensimmäisen videonsa on nimeltään "Raindrops". Hän on julkaissut yli 410 videota, ja hänen kanavallaan on yli 8 miljoonaa tilaajaa. Kesäkuussa 2016 hänen Twitter-tilillään oli noin 5,2 miljoonaa seuraajaa ja Instagramissa häntä seuraa noin 6,4 miljoonaa ihmistä.
Oakley julkaisi omaelämäkertansa "Binge" vuonna 2015. Kirja pääsi The New York Timesin best seller -listalle. Oakley osallistui Amazing Racen 28. tuotantokaudelle parhaan ystävänsä Korey Kuhlin kanssa.
Oakley on avoimesti homoseksuaali. Hän pitää Ellen DeGeneresiä esikuvanaan.
Willi Boskovsky
Willi Boskovsky (16. kesäkuuta 1909 Wien – 21. huhtikuuta 1991 Visp, Sveitsi) oli itävaltalainen kapellimestari ja viulisti. Hän toimi 1939–1971 Wienin filharmonikkojen yhtenä konserttimestarina ja tuli ympäri maailmaa tunnetuksi orkesterin uudenvuodenpäivän radio- ja televisiokonserttien kapellimestarina vuosina 1954–1979. Hän perusti myös nimeään kantavan Boskovsky-kvartetin ja toimi vuodesta 1969 Wienin Strauss-orkesterin ylikapellimestarina. Hän johti usein myös Wienin Mozart Ensemblea.
Boskovsky aloitti viuluopinnot Wienin musiikkiakatemiassa yhdeksänvuotiaana ja valmistuessaan sieltä 17 vuoden iässä sai Fritz Kreisler -palkinnon. Hän toimi viulusolistina vuoteen 1939, mutta soitti myös Wienin filharmonikoissa jo vuodesta 1933 lähtien.
Sinbad
Sinbad oli vuosina 1968–1976 lähetetty suomalainen tv-ohjelma, jossa käsiteltiin maailman tapahtumia ja poliittista tilannetta musiikin ja keskustelujen avulla. Harvakseltaan tuotettu ohjelmasarja sai nimensä samannimisestä tarinasta ”Sinbad” tai ”Sindbad Merenkulkija” satukokoelmassa "Tuhannen ja yhden yön tarinat".
1. osa käsitteli Välimeren maita. Asiantuntijoina olivat Jaakko Okker, Leo Skurnik ja Mikko Valtasaari. Ohjelman solisteina esiintyivät Laila Kinnunen, Fredi ja Tapio Heinonen. Ohjelmasta on jäänyt soimaan Tapio Heinosen esittämä ja Kari Tuomisaaren suomentama Julian Grimau, joka levytettiin 1969
2. osassa Sinbad purjehti Kuubaan ja Puerto Ricoon. Maitten poliittisesta tilanteesta keskustelivat Olavi Laine ja Erkki Hatakka. Ossi Runnen johdolla musiikkia esittivät Muksut, Tapio Heinonen ja Rafael Benitezin johdolla Xiomara Alfaro Kuubasta. Laulujen suomenkieliset käännökset olivat Tapio Lipposen, Eeva-Liisa Nikula-Kyläsalon ja Jaakko Kyläsalon. Ensilähetys oli 2.11.1968.
3. osan kohteena oli Itämeri. Siinä keskityttiin Suomeen, Ruotsiin ja Neuvostoliittoon. Sinbad tutustui muun muassa kielletyn ja sallitun pornografiseksuaalisen musiikin merkittävimpiin teoksiin. Asiantuntijoina olivat Jussi Koskiluoma, Kullervo Rainio ja Klaus Eloranta. Musiikkia esittivät Tauno Palo ja Eemeli sekä Marjatta ja Martti Pokela. Ohjelman ensilähetys oli 30.11.1968
4. osa käsitteli Tšekkoslovakiaa otsikolla Prahan vuodenajat. Ohjelmassa esiintyivät mm. Laila Kinnunen, Fredi ja Kivikasvot. Ensilähetys 12.7.1969
5. jaksossa käsiteltiin Etelä-Amerikan, erityisesti Brasilian poliittista tilannetta. Siinä esiintyivät mm. Sinikka Sokka ja Muksut. Ensilähetys 8.11.1969
6. jakson otsikko oli Mustan vallan lauluja.. Esiintyjinä olivat Carola, Fredi, Vesa-Matti Loiri, Jink Jenkins ja Vesa Nuotio, Ken Cockrel, Glanton Dowdell ja Luke Trip. Lähetyspäivänmäärä 5.12.1970.
7. osa tutkaili Italiaa. Lauluja esitti mm. Marion Rung. Ohjelman ensilähetys oli 15.1.1972
Vapaan tilan vaimennus
Vapaan tilan vaimennus on tietoliikennekäsite, joka tarkoittaa sähkömagneettisen säteilyn vaimenemista vapaassa tilassa , jossa ei ole esimerkiksi diffraktiota tai heijastuksia aiheuttavia esteitä (kuten ilmassa). Vaimennus ilmoitetaan useimmiten desibeleinä (dB). Vapaan tilan vaimennusta tarkastellaan harvoin itsessään, vaan useimmiten osana Friisin kaavaa.
Transdev Finland
Transdev Finland Oy on suomalainen linja-autoyhtiö, joka kuuluu ranskalaiseen Transdev-konserniin.Vuonna 1994 Axel Johnson-konsernin omistama Linjebuss-yhtiö osti Suomesta Vantaan Liikenne Oy:n sekä Westendin Linja Oy:n linjaliikenteen ja -kaluston. Vuonna 1997 ranskalainen pörssiyhtiö CGEA osti Linjebuss-konsernin, jolla oli liiketoimintaa Suomessa, Tanskassa, Ruotsissa, Norjassa, Belgiassa sekä Saksassa. Vuonna 1999 perustettiin CGEA Transport, jonka nimi muuttui vuonna 2000 Connex Transport AB:ksi. Vuoden 2005 loppupuolella käynnistettiin yhtiön maailmanlaajuinen nimenmuutos Connexista Veolia Transportiksi. Vuoden 2007 alussa Connexin pääkaupunkiseudun yhtiöiden nimet muutettiin Veolia Transporteiksi. Helmikuussa 2007 vaihtui Alhonen & Lastunen Oy:n nimi Veolia Transport Tampere Oy:ksi, ja Sarpon Liikenne Oy:n sekä Linjaliike A & J Hautamäki Oy:n nimi Veolia Transport West Oy:ksi. Entisen Kannoston Liikenne Ky:n bussimatkatoimisto jatkoi yhä toimintaansa Veolia Transport Westin alaisena omalla nimellään. Vuoden 2007 tammikuussa Veolia Transport osti Närpiöläisen Westerlinesin. Kauppaan sisältyi sopimus, että Westerlines jatkaa toimintaansa omalla nimellään viiden vuoden ajan. Veolian Tampereen yksikkö laajensi toimintaansa Tampereen kilpailutettuun paikallisliikenteen voittamalla Tampereen kaupungin joukkoliikenneyksikön tarjouskilpailussa 1/2007, ensimmäinen lajiaan, linjat 7 ja 27. Sopimuskausi oli 2008–2013.
Suomessa Transdev liikennöi pääkaupunkiseudulla kaupunki- ja seutuliikennettä (mukaan lukien eräitä Helsinki-Vantaan lentoasemalle suuntautuvia linjoja.) Tampereella ja muualla Pirkanmaalla on seutu- ja vakiovuoroliikennettä sekä pikavuoroja Helsinkiin. Etelä-Pohjanmaalla, Rannikko-Pohjanmaalla ja Satakunnassa se ajaa vakio- ja pikavuoroliikennettä. Vuonna 2010 Veolia Transport Tampereen liiketoiminta myytiin Väinö Paunu Oy:lle.
Vuonna 2012 Westerlinesin liiketoiminta myytiin Oy Wiik & Ström Ab:lle.
Vuonna 2015 Veolia Transport Finland Oy:n nimeksi tuli Transdev Finland Oy. Yhtiön neljä suomalaista tytäryhtiötä vaihtoivat nimensä Transdev-muotoon maaliskuusta 2015 alkaen lukuun ottamatta Veolia Transport West Oy:tä, jonka nimi on toistaiseksi muuttumaton. Ajoneuvojen teippaukset, kyltit ja logot sekä kuljettajien työasut muuttuivat Transdevin brändin mukaisiksi kevään ja kesän 2015 aikana.
Vuonna 2015 Veolia Transport Westin liiketoiminta myytiin Jari Kaari Oy:lle.
Transdevin varikot ovat Transdev Vantaan käytössä oleva Tuupakka Vantaalla ja Transdev Helsingin käytössä olevat Koskela ja Tattarisuo Helsingissä. Transdev luopui Espoon varikostaan ja lakkautti tytäryhtiönsä Transdev Espoon Länsimetron liityntäliikenteen alettua 3. tammikuuta 2018. Transdevin Espoon-varikko sijaitsi Suomenojalla.
Abi Morgan
Abi Morgan (s. 1968 Cardiff, Wales) on englantilainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja sekä näytelmäkirjailija.
Morgan voitti vuonna 2013 Primetime Emmy-palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa televisiosarjasta "The Hour". Vuonna 2014 Radio Times valitsi Morganin 30:n vaikutusvaltaisimman televisio- ja radioalalla toimivan naisen listalle.
Mikkelin teatterin ohjelmistossa on vuonna 2015 Morganin näytelmä Rakkauslaulu (), jonka on suomentanut Reita Lounatvuori.
Abi Morgan on näyttelijä Patricia Englandin ja teatteriohjaaja Gareth Morganin tytär. Morgan syntyi Cardiffissa, mutta kasvoi Stratford-upon-Avonissa, Stoke-on-Trentissa ja Newcastle upon Tynessa.
Luettelo televisiosarjan The Leftovers jaksoista
"The Leftovers" on yhdysvaltalainen Damon Lindelofin ja Tom Perrottan luoma mysteeridraamasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin HBO-kanavalla 29. kesäkuuta 2014.
HMS Achille (1798)
HMS Achille oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu Achille-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 30. huhtikuuta 1795 William Cleverleyltä Gravesendistä. Sen köli laskettiin lokakuussa ja alus laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1798. Alus valmistui 25. elokuuta Chathamissa. Sen valmistuskustannukset olivat 38 450 puntaa, minkä lisäksi varustaminen maksoi 15 165 puntaa.
Alus osallistui 21. lokakuuta 1805 Trafalgarin taisteluun, jossa se oli amiraali Colingwoodin johtaman jonon seitsemäntenä aluksena "HMS Colossuksen" ja "HMS Revengen" välissä. Alus avasi kello 12.15 tulen kohti "Montanesia" ja viisitoista minuuttia myöhemmin kohti "Argonautaa". Taistelun edetessä alus vaihtoi täyslaidallisia vielä "Achillen" ja "Berwickin" kanssa. Taistelussa aluksen miehistöstä sai surmansa kolmetoista ja haavoittui 59.
Alus poistettiin Napoleonin sotien päätyttyä palveluksesta vuonna 1815 Chathamissa ja se siirrettiin reserviin Sheernessissä. Alus varustettiin pyöristetyllä peräpeilillä Chathamissa 1817-1822, minkä jälkeen sen uppouma oli 1 981 2/94 bm:ää. Samalla aluksen tykkikannen pituus kasvoi 3/4 tuumaa ja kölin pituus 1,5 jalkaa. Aluksen leveys kasvoi 5 tuumaa ja syväys väheni kahdeksan tuumaa. Muutostöiden päätyttyä alus palautettiin Chathamissa reserviin, mistä se siirrettiin edelleen Sheernessiin 1829. Alus luokiteltiin 76-tykkiseksi vuonna 1839. Se myytiin 3 600 punnalla Castle & Beechille romutettavaksi Charltonissa 1. marraskuuta 1865.
Loop ja Me Naiset esittää: Olisinpa tiennyt
Loop ja Me Naiset esittää: Olisinpa tiennyt on suomalainen keskusteluohjelma, jossa julkisuudesta tutut naiset kertovat elämänsä tärkeistä oivalluksista ja käännekohdista. Juontaja keskustelemassa toimii Kristiina Komulainen ja Me Naiset -lehdestä vuoroviikoin Jonna Tapanainen ja Annaleena Jalava. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Liv-kanavalla 10. syyskuuta 2015.
HMS Superb (1798)
HMS Superb oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu Achille-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 30. huhtikuuta 1795 Thomas Pitcher'ltä Northfleetistä. Sen köli laskettiin elokuussa ja alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1798. Alus valmistui 30. kesäkuuta Chathamissa. Sen valmistuskustannuksia ei tiedetä, mutta varustaminen maksoi 14 842 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1798 päällikkönään John Sutton. Se lähti heinäkuussa Välimerelle. Aluksen päälliköksi tuli 1801 Richard Keats ja se lähti kesäkuussa Välimerelle. Heinäkuussa 1801 alus oli Cadizin edustalla valvomassa saartoa, kun se osallistui toiseen Algecirasinlahden taisteluun. Ranskalais-espanjalaisen laivaston vetäytyessä amiraali Sir James Saumarez antoi laivan päällikölle Keatsille määräyksen takaa-ajosta. Pimeän laskeuduttua "HMS Superb" saavutti "Real Carlosin" avaten tulen sytyttäen espanjalaisaluksella tulipalon, joka tuhosi aluksen. "HMS Superb" saavutti yön aikana vielä "St. Antoinen", joka kuitenkin kykeni irtautumaan taistelusta.
Alus oli amiraali John Thomas Duckworthin lippulaivana San Domingon taistelussa.
Alus palasi palvelukseen joulukuussa 1809 päällikkönään Samuel Jackson. Alus purjehti Itämerelle Keatsin lippulaivana osana Saumarezin laivasto-osastoa. Alus palasi Portsmouthiin, jossa se oli huollettavana syyskuusta 1811 marraskuuhun 1812. Se palasi palvelukseen syyskuussa 1812 Kanaalin laivastoon päällikkönään Charles Paget. Alus oli vuonna 1814 Pohjois-Amerikan rannikolla osana Alexander Cochranen laivasto-osastoa.
Alus romutettiin 1826.
Kuparioksikloridi
Kuparioksikloridi eli dikuparikloriditrihydroksidi (Cu(OH)Cl) on kupari-, kloridi- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa sitä esiintyy atakamiitti- ja paratakamiittimineraaleina. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena ja fungisidina.
Huoneenlämpötilassa kuparioksikloridi on vihreää ja veteen liukenematonta kiteistä ainetta. Happoihin se sen sijaan liukenee ja syanidi- ja ammoniakkiliuokset liuottavat sitä muodostaen komplekseja. Emäksisten vesiliuosten vaikutuksesta siitä muodostuu kuparihydroksidia. Kuumennettaessa kuparioksikloridia yli 200 °C:n lämpötilaan se hajoaa kupari(II)oksidiksi.
Kuparioksikloridia voidaan valmistaa kupari(I)kloridin natriumkloridia sisältävästä vesiliuoksesta kuumentamalla 60–90 °C:n lämpötilaan ilman hapen toimiessa hapettimena. Toinen tapa on kuparikloridin ja kuparihydroksidin välinen reaktio.
Kuparioksikloridin tärkein käyttökohde on kasvinviljelyssä lehdille levitettävänä fungisidina. Sitä käytetään muun muassa kasviksien, perunoiden, viinirypäleiden ja koristekasvien viljelyssä fungisidina. Yhdistettä voidaan käyttää myös vihreänä väriaineena.
Dani Rodrik
Dani Rodrik (s. 14. elokuuta 1957) on turkkilainen ekonomisti. Hän toimii kansainvälisen poliittisen taloustieteen professorina Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa. Hän on erikoistunut kauppa- ja teollisuuspolitiikkaan.
Rodrik on syntyisin sefardijuutalaisesta perheestä. Hän on sukunsa ensimmäinen ulkomailla opiskellut jäsen. Hän tuli tunnetuksi, kun YK-järjestö UNU-WIDER valitsi hänet vuonna 2004 vuotuisen "kehitystaloustieteen luennon" pitäjäksi. Hän luennoi tällöin aiheesta "Rethinking Growth Strategies". Rodrik kritisoi vapaakauppaan perustuvaa maailmantaloutta sillä perusteella, että se voi hidastaa talouden kasvamista.
Ajoneuvos (kirja)
Ajoneuvos – Jussi Halli on toimittaja Jussi Hallin kirjoittama vuonna 2013 julkaistu Ajoneuvos-ohjelmaan perustuva tietokirja, jonka on kustantanut Paasilinna.