hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
HD 190647 b
HD 190647 b on eksoplaneetta, joka löydettiin HARPS -laitteistolla 5. maaliskuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 190647 noin 172 valovuoden päässä Maasta, Jousimiehen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 2,07 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 2,84 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 1,9 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 221287 b
HD 221287 b on eksoplaneetta, joka löydettiin HARPS -laitteistolla 5. maaliskuuta 2007. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä HD 221287 noin 173 valovuoden päässä Maasta, Tukaanin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,25 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,25 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 3,09 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 175541 b
HD 175541 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää alijättiläistähteä HD 175541 noin 417 valovuoden päässä Maasta, Käärmeen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,03 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 0,815 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 0,61 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 192699 b
HD 192699 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää alijättiläistähteä HD 192699 noin 219 valovuoden päässä Maasta, Kotkan tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,16 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 0,963 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 2,5 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Gliese 674 b
Gliese 674 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 7. tammikuuta 2007. Se kiertää M-tyypin punaista kääpiötähteä Gliese 674 noin 14,8 valovuoden päässä Maasta, Alttarin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,039 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on 4,693 päivää. Planeetan massa vastaa noin 11,7 Maan massaa. Se on emotähteään lähellä kiertävä kuuma neptunus, ja koostumukseltaan kaasuplaneetta tai maankaltainen planeetta.
Coimbatoren pommi-isku
Coimbatoren pommi-isku oli terroriteko Intiassa Tamil Nadun osavaltiossa vuonna 1998. Kaksitoista räjähdystä eri puolilla kaupunkia surmasivat 58 henkeä ja yli 200 loukkaantui. Iskut tehtiin 14. helmikuuta 1998 lähellä paikkaa, jossa Bharatiya Janata Party (BJP)-puolueen puheenjohtajan LK Advanin piti pitää puhe. Advanin lento oli kuitenkin myöhässä eikä hän ollut räjähdyspaikan lähellä.
Tutkijoiden mukaan Advanin surmaaniseksi perustettiin salaliitto, koska näin ajateltiin kostettavan kaupungissa edellisenä vuonna surmattujen muslimimiesten kuolema.
Kaikkiaan 166 henkeä syytettiin osallisuudesta tekoon. Näistä kahdeksan vapautettiin ja 158 tuomittiin eripituisiin vankeusrangaistuksiin. Oikeudenkäynnit kestivät 9 vuotta. Ankarimman tuomion sai kielletyn Al Umma-nimisen radikaalin muslimiryhmän johtaja SA Basha, jota pidettiin iskujen suunnittelijana. Sen sijaan toinen tunnettu syytetty, puoluejohtaja Abdul Nasser Madani, vapautettiin syytteistä.
HD 17092 b
HD 17092 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 6. toukokuuta 2007. Se kiertää oranssia jättiläistähteä HD 17092 noin 356 valovuoden päässä Maasta, Perseuksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,29 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 359,9 päivää. Planeetan massa vastaa noin 4,6 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Villa Fallet
Villa Fallet on Le Corbusier’n ja René Chapallazin suunnittelema rakennus La Chaux-de-Fondsissa Sveitsissä. Vuonna 1907 valmistunut rakennus oli Le Corbusier’n ensimmäinen suunnittelutyö.
Le Corbusier’n opettaja Charles L’Eplattenier kehotti oppilaitaan kunnioittamaan paikallista kulttuuria ja arkkitehtuuria, ja Le Corbusier’n ensimmäisessä rakennuksessakin näkyy piirteitä sveitsiläisestä chalet-tyylistä ja kansanarkkitehtuurista. Rakennus on sijoitettu rinteeseen siten, että sen sisäänkäynti on matala ja sen eteläinen julkisivu selvästi suurempi. Symmetrisen pohjakaavan keskellä on kaksikerroksinen eteishalli. Rakennuksen suuri olohuone avautuu laaksoon suljetun loggian kautta, joka kannattelee makuuhuoneen parveketta.
Talon poikkeuksellinen ominaisuus on sen koristelut, jotka kuuluvat olennaisena osana itse rakennukseen. L’Eplattenier oli tutustuttanut oppilaansa John Ruskinin maisema-ajatteluun ja Owen Jonesin arkkitehtuuriin ja lisäksi kehottanut heitä löytämään ympäröivän maailman. Le Corbusier koristelikin talon erilaisilla kuvioilla paikallisesta pihtapuusta. Esimerkiksi julkisivujen sgraffitoissa on tyyliteltyjä puita ja käpyjä.
L’Eplattenier vakuutti 1905 Le Corbusier’n suuntamaan taiteellisuutensa erityisesti arkkitehtuuriin, ja jo seuraavana vuonna L’Eplattenier onnistui hankkimaan tälle ensimmäisen työn. Le Corbusier suunnitteli Villa Falletin yhdessä René Chapallazin kanssa. Le Corbusier’n osuus rakennuksessa olivat sen yleisilme, huonekalut ja koristeet. L’Eplattenier pyrki usein saamaan toimeksiantoja, joita hän pystyi antamaan oppilailleen. Asiakkaana oli tällä kertaa L’Eplattenier’n ajatusten kannattaja ja koulun johtokunnan jäsen kellonvalmistaja Louis Fallet. Rakennus valmistui vuonna 1907.
Villa Fallet sai hyvän vastaanoton paikallisilta asukkailta, ja sen ansiosta Le Corbusier ja Chapallaz saivat kaksi muutakin työtä La Chaux-de-Fondsista. He suunnittelivat vuonna 1908 Villa Totzerin kellonkiillottaja Albert Stotzerille ja Villa Jacquemet’n kellonvalmistusta opettavalle Ulysses Jacquemet’lle.
Vaasan Salama
Vaasan Salama on vaasalainen koripalloseura. Vaasan Salama perustettiin vuonna 1950, kun se irtaantui emoseurastaan Vaasan Vasamasta. Sen miesten edustusjoukkue on pelannut Suomen korkeimmalla sarjatasolla kausina 1952 sijoittuen yhdeksänneksi ja 1959, jolloin se jäi sarjan viimeiseksi eli 12:nneksi. Kaudella 1952 Salamalla ei ollut päävalmentajaa, ja kaudella 1959 tehtävässä toimi Erkki Kankaanpää.
Olli Ahvenniemi lienee seuran tunnetuin kasvatti. Lisäksi seurassa ovat pääsarjatasolla pelanneet muun muassa jalkapalloilijoina paremmin tunnetut Alpo Lintamo ja Mauno Rintanen.
Salama pelaa kotiottelunsa Variskan koulun liikuntasalissa.
Taulukossa on lueteltu Suomen Koripalloliitton tilastopalvelun mukaan Vaasan Salamassa Suomen miesten pääsarjassa pisteitä tehneet pelaajat.
Allan Murray
Allan Murray (s. 19. kesäkuuta 1972) on bahamalainen entinen uimari. Hän edusti seuratasolla nassaulaista SWIFT Swimming Clubia.
Murray lähti vuonna 1991 stipendin turvin Georgian yliopistoon ja opiskeli siellä matematiikkaa. Hän edusti seuraavan vuoden olympialaisissa Barcelonassa Bahamaa 50 ja 100 metrin vapaauintimatkoilla. Murray oli 50 metrillä 21:s ja 100 metrillä 43:s. Hän oli 50 metrin matkalla jaetulla 12. sijalla Atlantan olympialaisissa 1996 ja sijoittui 37:nneksi Sydneyn kisoissa 2000. Murray osallistui kolmien olympialaisten lisäksi muun muassa lyhyen radan MM-kisoihin 1997 ja Pan-Amerikan kisoihin 1999. Hän on toiminut kotimaassaan myös uintivalmentajana.
Murrayn henkilökohtainen ennätys 50 metrin vapaauinnissa oli 22,76 sekuntia, ja hän ui 100 metriä nopeimmillaan ajassa 50,20.
Emmanuel de Blommaert
Emmanuel Hadelin de Blommaert de Soye (15. lokakuuta 1875 Blicquy – 12. huhtikuuta 1944 Mazy) oli belgialainen ratsastaja ja olympiamitalisti.
Blommaert voitti Tukholman olympialaisissa 1912 pronssia esteratsastuksen henkilökohtaisesta kilpailusta ja oli mukana myös joukkuekilpailussa, jossa Belgia sijoittui kuudenneksi. Hän oli kouluratsastuksessa 21. eli viimeinen ja osallistui myös kenttäratsastukseen, jossa sekä de Blommaert että Belgian joukkue joutuivat jättämään kilpailun kesken. De Blommaert palasi olympia-areenoille vielä Antwerpenin kisoissa 1920, joissa hän sijoittui kouluratsastuksessa yhdenneksitoista.
Henri Sorvo
Henri Sorvo (s. 18. huhtikuuta 1994 Kouvola) on suomalainen skeet-ampuja. Hän edustaa Lahden Ampumaseuraa ja häntä valmentaa Peeter Päkk. Ammatiltaan Sorvo on automaatioasentaja.
Sorvo sijoittui Nikosian maailmancup-kilpailussa kesäkuussa 2013 seitsemänneksi. Hänen tuloksensa, 121, sivusi junioreiden maailmanennätystä. Vuonna 2011 Sorvo saavutti poikien EM-pronssia ja oli ikäluokan MM-kilpailuissa kuudes.
Jaime Brufau Maciá
Jaime Brufau Maciá (20. tammikuuta 1922 Vilanova de Bellpuig, Espanja – 17. elokuuta 1996) oli Hondurasissa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 25. tammikuuta 1948 ja nimitettiin San Pedro Sulan hiippakunnan johtoon 15. maaliskuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Héctor Enrique Santos Hernández, jota avustivat Humberto Lara Mejía ja José Eduardo Alvarez Ramírez.
Brufau Maciá erosi tehtävistään San Pedro Sulan piispana 15. syyskuuta 1993.
Fludarabiini
Fludarabiini on sytostaatti, syöpälääke. Fludarabiinia käytetään kroonisen lymfaattisen leukemian eli KLL:n hoitoon ja se sisältää fluoria. Lääkeaineella voidaan muitakin syöpätyyppejä, kuten lymfoomaa. Fludarabiini on antimetaboliitti eli soluaineenvaihdunnan estäjä, ja se estää solumyrkkynä puriiniemästen-aineenvaihduntaa. Tähän ryhmään kuuluvia lääkeaineita, kuten 6-merkaptopuriinia eli purinetolia (6MP) on ollut verisyöpien hoidossa ainakin 1950-60 -luvuilta lähtien.
Fludarabiinia voidaan antaa suonensisäisinä ruiskeina (iv.) taikka tabletteina suun kautta (po.). Lääkkeen käyttöön sisältyy erityisiä varoituksia ja varotoimenpiteitä, kuten eri lääkkeiden ja rokotteiden yhteensopivuuksia koskien.
Eräs valmistenimi fludarabiinille on "Fludara".
Collegium Raumense
Collegium Raumense oli Raumalla fransiskaanimunkkien pitämä oppilaitos. Sen oppilaina oli lähinnä kuoripojiksi ja papiksi aikovia. Sen toiminta päättyi 1500-luvun alkupuolella uskonpuhdistuksen myötä.
On myös esitetty, että luostarin yhteydessä toimineen koulun sijaan Collegium Raumense olisi ollut itse luotsarin nimitys.
In a World Like This (kappale)
In a World Like This on yhdysvaltalaisen Backstreet Boys -yhtyeen vuonna 2013 julkaistavan samannimisen studioalbumin ensimmäinen single. Kappale lähetettiin radioihin 19. kesäkuuta 2013 ja se tulee myyntiin digitaalisesti 25. kesäkuuta.
Kappaleen on tuottanut Max Martin.
In a World Like This
In a World Like This on yhdysvaltalaisen Backstreet Boys -yhtyeen 30. heinäkuuta 2013 julkaistu kahdeksas studioalbumi. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”In a World Like This”.
Albumin julkaisemisen ohessa yhtye järjesti "In a World Like This" -20-vuotisjuhlakiertueen.
Greg Coburn
Greg Coburn (s. 6. lokakuuta 1988 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Hän teki kesällä 2013 sopimuksen SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen kanssa, mutta sopimus purettiin ennen kauden alkua. Tampereelta Coburn siirtyi ECHL:n Las Vegas Wranglersiin.
Myös Coburnin isoveli Braydon Coburn on jääkiekkoilija.
Gyula Horn
Gyula Horn (5. heinäkuuta 1932 Budapest, Unkari – 19. kesäkuuta 2013 Budapest) oli Unkarin pääministeri ja ulkoministeri. Hän toimi pääministerinä vuosina 1994–1998. Hän oli myös sosialismin ajan viimeinen ulkoministeri ja keskeinen vaikuttaja 1980-luvun lopun tilanteessa, joka johti sosialismin päättymiseen Unkarissa. Hänen arvellaan olleen päättämässä Unkarin rajojen avaamisesta DDR:stä lähteville saksalaisille.
Horn oli aktiivinen kommunisti 1950-luvulta alkaen. Hän vei Unkarin Natoon ja Euroopan unioniin.
Philip Gogulla
Philip Gogulla (s. 31. heinäkuuta 1987 Düsseldorf, Saksa) on saksalainen jääkiekkoilija. Hänen tyypillinen pelipaikkansa on vasen laitahyökkääjä. Gogulla parhaita puolia ovat hyvä kiekonkäsittelytaito sekä luistelutekniikka. Vastaavasti hän on jossain määrin kuumakallen maineessa. Myös fyysisessä voimassa hänellä on parannettavaa.
Ennen varsinaista pääsarjauran alkua Gogulla pelasi junioriliiga DNL:ssa Krefeldin joukkueessa. A-junioreissa (U18) hän pelasi kaudet 2002–03 ja 2003–04. Kaudella 2004 Gogulla valittiin edustamaan Saksaa sekä 17-vuotiaiden kansainväliseen turnaukseen että myös 18-vuotiaiden MM-kisojan 1.divisioonan turnaukseen. MM-kisoissa Gogulla teki viidessä ottelussa seitsemän pistettä ja istui 16 jäähyminuuttia.
Kaudella 2004–05 Gogulla murtautui Kölner Haien edustusjoukkueeseen pelaten siellä 47 peliä. Kauteen mahtui myös lyhyt kolmen ottelun laina alemmalle sarjatasolle ESC Moskitos Essenin joukkueeseen. Aikuisten pelien ohella Gogulla esiintyi Krefeldin A-juniorien joukkueessa kahdessa playoff-ottelussa. Gogulla pelasi myös jälleen 18-vuotiaiden maajoukkueen mukana MM-kisojen A-tasolla. Kuudessa ottelussa syntyi kolme tehopistettä.
Kaudella 2005–06 Gogulla esiintyi seitsemässä A-junioreiden runkosarjan ottelussa ja 48 ottelussa DEL-liigassa Kölnin paidassa. Gogulla esiintyi myös vuoden vaihteessa Saksan U20-maajoukkuessa sekä teki kauden jälkeen debyyttinsä myös miesten maajoukkueseen. Aikuisten MM-kisojen 1.divisioonan turnauksessa syntyivät viidessä pelatussa ottelussa tehot 1+3.
Tämän jälkeen Gogulla on kuulunut Saksan maajoukkueen vakiopelaajiin joka vuosi. Seurajoukkuetasolla hän on edustanut koko uransa ajan Kölniä, lukuun ottamatta kautta 2009–2010, jolloin hän pelasi USA:ssa Portland Piratesin AHL-joukkueessa. 76:ssa AHL-ottelussa Gogulla teki 15 maalia ja antoi 20 maalisyöttöä. Kolmessa runkosarjan jälkeisessä playoff-ottelussa hän jäi pisteittä. Yhden AHL-kauden jälkeen Gogulla palasi takaisin Kölniin, jonka kanssa hänellä on sopimus kevääseen 2014 asti.
NHL-kausi 1948–1949
NHL-kausi 1948–1949 oli National Hockey Leaguen historian 32. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 60 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Detroit Red Wingsin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli Toronton kolmas peräkkäinen mestaruus. Samat joukkueet olivat kohdanneet myös edellisen vuoden Stanley Cup -finaaleissa.
Hart Trophy annettiin Detroit Red Wingsia edustaneelle Sid Abelille. Abel voitti myös maalitilaston 28 osumallaan. Parhaalle tulokkaalle myönnettävän Calder Memorial Trophyn sai puolestaan New York Rangersin Pentti Lund, joka teki kauden aikana 14 maalia ja antoi 16 maaliin johtanutta syöttöä ja keräsi siis kaikkiaan 30 tehopistettä.
Runkosarjan pistepörssin ja Art Ross Trophyn voitti Chicago Black Hawksia edustanut Roy Conacher. Conacher keräsi 60 ottelussa yhteensä 68 tehopistettä, joista 26 oli maaleja ja 42 syöttöpisteitä. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Detroit Red Wingsin Gordie Howe. Hän teki 11 pudotuspeliottelussa 11 tehopistettä, joista 8 oli maaleja ja 3 maaliin johtaneita syöttöjä.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu."
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
V391 Pegasi b
V391 Pegasi b on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 2007. Se kiertää sinivalkoista alikääpiötähteä V391 Pegasi noin 4 570 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,7 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 3,2 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 3,2 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 167042 b
HD 167042 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 20. syyskuuta 2007. Se kiertää oranssia jättiläistähteä HD 167042 noin 163 valovuoden päässä Maasta, Lohikäärmeen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,3 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,14 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 1,6 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 132406 b
HD 132406 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 20. syyskuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 132406 noin 232 valovuoden päässä Maasta, Karhunvartijan tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,98 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 2,67 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 5,61 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 170469 b
HD 170469 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin alijättiläistähteä HD 170469 noin 212 valovuoden päässä Maasta, Käärmeenkantajan tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 2,24 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 3,14 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 0,67 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Shankill Roadin pommi-isku
Shankill Roadin pommi-isku oli terroriteko Belfastissa vuonna 1993. IRA:n asettama pommi räjähti kalakaupassa Shankill Roadilla 23. lokakuuta 1993. Kohteena oli lojalistiryhmän kokous, joka piti pitää kalakaupan yläkerrassa. Tärkein kohde oli Johnny Adair, Ulster Freedom Fighters'-nimisen ryhmän johtaja. Kokous oli kuitenkin siirretty, mutta IRA ei tiennyt asiasta. Pommin veivät paikoilleen Sean Kelly ja Thomas Bagley. Kellyn myöhemmän kertomuksen mukaan heidän takoituksenaan oli varoittaa kaupan asiakkaita jotta nämä ehtisivät ulos ennen räjähdystä. Pommi kuitenkin räjähti kun Bagley oli kumartuneena sen ylle, ja hän sai surmansa samoin kuin yhdeksän sivullista.
Sinn Feinin johtaja Gerry Adams puhui Bagleyn hautajaisissa "nuoren isänmaanystävän tekemästä uhrauksesta".
Kelly tuomittiin elinkautiseen, mutta hänet vapautettiin 2000 Pitkänperjantain sopimuksen yhteydessä. Vuonna 2005 hän joutui takaisin vankilaan osallistuttuaan mellakoihin Ardynessä.
Uhrien omaiset ovat ilmaisseet tyytymättömyytensä hallituksen toimia kohtaan ja kampanjoineet Kellyn vapauttamista vastaan.
HD 11506 b
HD 11506 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 11506 noin 176 valovuoden päässä Maasta, Valaskalan tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 2,43 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 3,48 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 3,44 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Abdelkader El-Mouaziz
Abdelkader el Mouaziz (s. 1. tammikuuta 1969 Marokko) on marokkolainen kestävyysjuoksija.
Puolimaratonin MM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 34:nneksi ja sai joukkuekilpailussa pronssia Marokon joukkueessa. Atlantan olympialaisissa 1996 hän oli maratonjuoksussa 44:s, Sydneyn olympialaisissa 2000 seitsemäs ja Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 kuudes. Lontoon maratonin hän voitti vuosina 1999 ja 2001 ja New Yorkin maratonin vuonna 2000.
Bernardo José Nolker
Bernardo José Nolker (25. syyskuuta 1912 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat – 17. tammikuuta 2000) oli Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 18. kesäkuuta 1939 ja nimitettiin Paranaguán hiippakunnan johtoon 7. tammikuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lawrence Joseph Shehan, jota avustivat Manuel da Silveira d'Elboux ja Edward John Harper.
Nolker osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 15. maaliskuuta 1989.
Manuel Francisco Vélez
Manuel Francisco Vélez (17. syyskuuta 1839 Zacapa, Guatemala – 26. maaliskuuta 1901) oli Hondurasissa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin diakoniksi 19. maaliskuuta ja papiksi 28. maaliskuuta 1864. Hän sai 23. toukokuuta 1887 nimityksen Comayaguan hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucido Maria Parocchi, jota avustivat Antonio Maria Grasselli ja Francesco di Paola Cassetta.
Vélez kuoli 61-vuotiaana virassa.
Floyd Heard
Floyd Heard (s. 24. maaliskuuta 1966) on entinen yhdysvaltalainen olympiatason pikajuoksija, jonka päämatka oli 200 metriä.
Floyd Heard oli mukana Yhdysvaltojen yleisurheilun MM-kisajoukkueessa jo Rooman ja Tokion kisoissa. Heardin paras arvokisasaavutus oli finaalin kuudes sija Roomassa ajalla 20,25. Tokiossa tuloksena oli ensimmäisen semifinaalierän viides sija varsin vaatimattomalla ajalla 20.61. Heard päätti uransa Sydneyn olympialaisiin vuonna 2000. Sielläkin tuloksena oli karsiutuminen finaalista: Heard jäi toisessa semifinaalierässä kuudenneksi ajalla 20,63.
Ignatius Mrak
Ignatius Mrak (17. lokakuuta 1810 – 2. tammikuuta 1901) oli itävaltalaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. heinäkuuta 1837 ja nimitettiin Sault Sainte Marie and Marquetten hiippakunnan johtoon 25. syyskuuta 1868. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1869. Pääkonsekraattorina toimi John Baptist Purcell, jota avustivat Peter Paul Lefevère ja John Martin Henni.
Mrak asui Yhdysvalloissa vuodesta 1845. Hän teki siellä muun muassa lähetystyötä amerikkalaisen alkuperäisväestön parissa.
Mrak erosi tehtävistään piispana huhtikuussa 1879, mutta sai vielä 26. huhtikuuta 1881 nimityksen Antinoën titulaaripiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli Marquettessa.
Dario Mattei-Gentili
Dario Mattei-Gentili (30. tammikuuta 1842 Pennabilli – 8. tammikuuta 1912) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiín papiksi 14. elokuuta 1864 ja nimitettiin Sarsinan hiippakunnan johtoon 27. helmikuuta 1880. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi kardinaali Raffaele Monaco La Valletta.
Mattei-Gentili nimitettiin 1. kesäkuuta 1891 Città di Castellon piispaksi ja 29. marraskuuta 1895 Perugian arkkipiispaksi. Hän erosi jälkimmäisestä tehtävästä 30. syyskuuta 1910.
Vernon Fougère
Joseph Vernon Fougère (20. toukokuuta 1943 Petit-de-Grat – 18. kesäkuuta 2013 Charlottetown) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. toukokuuta 1969 ja nimitettiin Charlottetownin hiippakunnan johtoon Prinssi Edwardin saarella 11. joulukuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1992. Pääkonsekraattorina toimi Colin Campbell, jota avustivat Austin-Emile Burke ja William Edward Power. Fougère erosi tehtävistään 11. heinäkuuta 2009 terveydellisistä syistä. Hän jäi eronsa jälkeen asumaan Charlottetowniin.
Fougère opiskeli St. Francis Xavierin yliopistossa, Grand Séminaire de Montréalissa ja Kalifornian yliopiston Jesuit Theological Unionissa.
Domenico Cancian
Domenico Cancian (s. 6. huhtikuuta 1947 Mareno di Piave) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Figli dell'Amore Misericordioson jäsen 15. elokuuta 1972. Hänet vihittiin sen papiksi 18. heinäkuuta 1972 ja nimitettiin sen pääjohtajaksi 15. heinäkuuta 2004. Cancian sai 16. kesäkuuta 2007 nimityksen Città di Castellon hiippakunnan johtoon 16. kesäkuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 15. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ennio Antonelli, jota avustivat Pellegrino Tomaso Ronchi ja Giovanni Scanavino. Cancian asetettiin virkaansa 23. syyskuuta.
Pellegrino Tomaso Ronchi
Pellegrino Tomaso Ronchi (19. tammikuuta 1930 Riolo Terme – 24. lokakuuta 2018) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 21. maaliskuuta 1953 ja nimitettiin Porto e Santa Rufinan hiippakunnan johtoon 7. joulukuuta 1984, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy. Ronchi erosi 9. marraskuuta 1985.
Ronchi sai 7. helmikuuta 1991 nimityksen Città di Castellon piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 9. maaliskuuta. Hän jäi eläkkeelle 16. kesäkuuta 2007.
Giovanni Scanavino
Giovanni Scanavino (s. 6. joulukuuta 1939 Santo Stefano Belbo) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi augustinolaisiin 7. lokakuuta 1956 ja sai pappisvihkimyksensä 14. maaliskuuta 1964. Hänet nimitettiin 8. marraskuuta 2003 Orvieto-Todin hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Decio Lucio Grandoni ja Domenico Berni Leonardi.
Scanavino erosi tehtävistään piispana 5. maaliskuuta 2011.
Domenico Berni Leonardi
Domenico Berni Leonardi (s. 26. toukokuuta 1940 Bedonia) on Perussa toimiva italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu augustinolaisiin. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1966 ja nimitettiin Chuquibambillan alueprelatuurin prelaatiksi 29. maaliskuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dossena, jota avustivat Giovanni Volta ja Antonio Giuseppe Angioni.
Giovanni Volta
Giovanni Volta (14. maaliskuuta 1928 Gazoldo degli Ippoliti – 4. helmikuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1952 ja nimitettiin Pavian hiippakunnan johtoon 2. huhtikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Ferrari, jota avustivat Antonio Giuseppe Angioni ja Giuseppe Amari.
Volta jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2003.
Armando Martín Gutiérrez
Armando Martín Gutiérrez (s. 16. joulukuuta 1954 Madrid) on Brasiliassa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Figli dell'Amore Misericordioson jäsen 8. syyskuuta 1974, ja hän sai pappisvihkimyksensä 6. lokakuuta 1979. Hänet nimitettiin Bacabalin hiippakunnan johtoon 2. marraskuuta 2006, ja piispaksi vihkiminen seurasi 5. tammikuuta 2007. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Battista Re, jota avustivat Giovanni Scanavino ja Luigi Conti. Martín Gutiérrez asetettiin virkaansa 11. helmikuuta.
José Melgoza Osorio
José Melgoza Osorio (17. helmikuuta 1912 Coalcomán – 4. syyskuuta 2007) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. joulukuuta 1938 ja nimitettiin Ciudad Vallesin hiippakunnan johtoon 18. toukokuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emilio Abascal y Salmerón, jota avustivat Alfonso Sánchez Tinoco ja Manuel Pío López Estrada.
Melgoza Osorio sai 5. helmikuuta 1979 nimityksen Netzahualcóyotlin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 15. maaliskuuta 1989.
José María Hernández González
José María Hernández González (17. tammikuuta 1927 Pénjamo – 19. tammikuuta 2015) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittin papiksi 25. maaliskuuta 1950 ja nimitettiin Chilapan hiippakunnan johtoon 18. helmikuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Rafael Bello Ruiz ja Victorino Alvarez Tena.
Hernández González sai 18. marraskuuta 1989 nimityksen Netzahualcóyotlin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. tammikuuta 1990. Hän jäi eläkkeelle 8. heinäkuuta 2003.
Efrén Ramos Salazar
Efrén Ramos Salazar (28. lokakuuta 1939 Tlatlauquitepec – 19. helmikuuta 2005) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1964 ja nimitettiin Chilpancingo-Chilapan hiippakunnan johtoon 30. lokakuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Rosendo Huesca Pacheco ja José María Hernández González.
Ramos Salazar kuoli 65-vuotiaana virassa.
Antonio Giuseppe Angioni
Antonio Giuseppe Angioni (8. lokakuuta 1910 Bortigali – 21. elokuuta 1991) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. elokuuta 1933 ja nimitettiin Pisan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Hippo Diarrhytuksen titulaaripiispaksi 28. toukokuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giacomo Lercaro, jota avustivat Ugo Camozzo ja Giuseppe Amici.
Angioni sai 6. heinäkuuta 1968 nimityksen Pavian piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. huhtikuuta 1986. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Robert Harris (piispa)
Robert Harris (s. 26. syyskuuta 1944 Montreal) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Montrealin arkkihiippakuntaan 24. toukokuuta 1969 ja nimitettiin Sault Sainte Marien hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Trofimianan titulaaripiispaksi 26. lokakuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Louis Plouffe, jota avustivat Vernon Fougère ja Anthony Mancini.
Harris sai 8. toukokuuta 2007 nimityksen Saint Johnin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. kesäkuuta.
Jean-Louis Plouffe
Jean-Louis Plouffe (s. 29. lokakuuta 1940 Ottawa) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ottawan arkkihiippakuntaan 12. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Sault Sainte Marien hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lamzellan titulaaripiispaksi 12. joulukuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. helmikuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Marcel André J. Gervais, jota avustivat Jean Gratton ja Bernard Francis Pappin.
Plouffe sai 2. joulukuuta 1989 nimityksen Sault Sainte Marien piispaksi.
Désiré Bastin
Désiré Bastin (4. maaliskuuta 1900 Antwerpen – 18. huhtikuuta 1971) oli belgialainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Hän osallistui myös Pariisin kesäolympialaisiin 1924.
Harry Tierney
Harry Austin Tierney (21. toukokuuta 1890 Perth Amboy, New Jersey – 22. maaliskuuta 1965 New York, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän opiskeli Virgilin konservatoriossa New Yorkissa, ja hänen opettajiinsa kuului Nicholas Morrissey. Varhaisella urallaan hän muun muassa kiersi pianistina ja kustansi musiikkia.
Tierney sävelsi Broadwaylle muun muassa "Irenen" ja "Rio Ritan". Hän muutti Hollywoodiin vuonna 1931 ja sävelsi muun muassa elokuviin "Dixiana" ja "Half Shot at Sunrise". Tierneyn pääasiallinen yhteistyökumppani oli Joe McCarthy, ja hänen muita sanoittajiaan olivat Bert Hanlon, Benny Ryan, Al Bryan, Ray Egan ja Anne Caldwell.
Vuonna 1970 Tierney otettiin Songwriters Hall of Fameen.
John Catani
John Giovanni Battista Catani (25. joulukuuta 1864 Helsinki – 13. toukokuuta 1931 Helsinki) oli sveitsiläistä retoromaanisukua ollut suomalainen ravintoloitsija. Hän toimi Suomen Palloliiton puheenjohtajana vuosina 1909–1910.
John Catanin isoisä oli sokerileipuri Florio Catani, joka saapui Suomeen Göteborgista vuonna 1825. Hän perusti aluksi konditorian Porvooseen ja avasi 1830-luvun alussa liikkeen Helsingin Pohjoisesplanadilla. John Catani peri veljensä kanssa liikkeen isältään Florio Anton Catanilta vuonna 1873 ja rakennutti myöhemmin sen tontille arvokkaan kivitalon. Pohjoisesplanadi 31:ssa sijaitseva rakennus tunnetaan nykyäänkin Catanin talona. Arkkitehti Theodor Höijern suunnitteleman rakennuksen valmistuttua vuonna 1890 Catani avasi siinä loisteliaan kahvilan, joka kilpaili Helsingin kulttuuriväen suosiosta yhdessä Hotelli Kämpin kanssa. Catanin ravintolan kanta-asiakkaisiin kuului muun muassa Eino Leino. Myös Suomen Palloliiton perustava kokous pidettiin kahvilassa vuoden 1907 toukokuussa. Catanin ravintola lopetti toimintansa vuonna 1917 ensimmäisen maailmansodan aiheuttaman säännöstelyn vuoksi.
John Catani tunnettiin innokkaana urheilumiehenä, joka kuului 1800-luvun loppupuolella Suomen parhaimpiin taitoluistelijoihin. Hän oli Nadja Franckin ja Rudolf Sundgrenin ohella ensimmäinen kansainväliseen taitoluistelukilpailuun osallistunut suomalainen. Catani voitti helmikuussa 1889 Tukholman taitoluistelukilpailuissa kolmannen palkinnon. Vuonna 1907 Catani valittiin Palloliiton ensimmäiseksi rahastonhoitajaksi ja maaliskuussa 1909 sen toiseksi puheenjohtajaksi uudelleenvalinnasta kieltäytyneen Walter Flanderin seuraajaksi. Hän kyllästyi nopeasti liitossa vallinneisiin riitoihin sekä toimintansa arvosteluun ja oli valmis eroamaan jo saman vuoden marraskuussa, mutta suostui kuitenkin jatkamaan maaliskuussa 1910 pidettyyn vuosikokoukseen saakka.
LaGuardian lentokentän pommi-isku
LaGuardian lentokentän pommi-isku oli terroriteko New Yorkin LaGuardian lentoasemalla 29. joulukuuta 1975. Iskussa kuoli 11 henkeä ja loukkaantui 75. Yksikään järjestö ei ole ilmoittautunut syylliseksi, eivätkä viranomaiset ole onnistuneet jäljittämään syyllistä.
Pommin teho vastasi 25 dynamiittipötköä. Se räjähti matkustajaterminaalin matkatavara-alueella, joka oli täynnä lomalaisia.
Vakavimmat epäilyt kohdistuivat kroatialaiseen itsenäisyystaistelija Zvonko Busiciin, joka kaappasi lentokoneen 9 kuukautta myöhemmin. Busic tuomittiin kaappauksesta ja rautatieasemalle tehdystä pommi-iskusta, mutta hänen yhteyksiään LaGuardian pommiin ei kyetty koskaan vahvistamaan.
McGurk’s Barin pommi-isku
McGurk’s Barin pommi-isku oli terroriteko Belfastissa Pohjois-Irlannissa vuonna 1971. Puolisotilaallinen lojalistiryhmittymä Ulster Volunteer Force (UVF) räjäytti pommin katolisten suosimassa pubissa. Räjähdyksen voimasta rakennus romahti, 15 henkeä sai surmansa ja 17 loukkaantui. Poliisi epäili aluksi, että räjähdys oli IRAn pommi, joka räjähti vahingossa katolisten alueella. Vuonna 1977 pakoauton kuljettaja tunnusti, ja hänet tuomittiin 15-kertaiseen elinkautiseen vankeuteen. Muita syyllisiä ei ole löydetty.
Vuonna 2012 työväenpuolueen kansanedustaja Michael Connarty kertoi Britannian parlamentissa, että johtavia brittiläisiä poliitikkoja, joiden joukossa saattoi olla konservatiivinen pääministeri Edward Heath, oli sekaantunut kampanjaan, jossa pommin koetettiin väittää olleen IRA:n virhelaukaus. Poliisiasiamies ei löytänyt todisteita yhteyksistä lojalististen puolisotilaallisten joukkojen ja tutkintaa tehneiden turvallisuusjoukkojen väliltä, mutta totesi että tutkinta ei ollut tasapuolinen vaan keskittyi katolisten syyllistämiseen.
John Taylor (ratamoottoripyöräilijä)
John Robert "Jock" Taylor, ("aka Lentävä skotti") (9. maaliskuuta 1954 Pencaitland, East Lothian, Skotlanti – 15. elokuuta 1982 Imatra, Suomi) oli skotlantilainen sivuvaunullisten moottoripyörien vuoden 1980 ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari. Hänen kuolemaan johtanut onnettomuutensa vuoden 1982 Imatranajossa johti MM-kilpailujen päättymiseen kyseisessä kaupungissa.
Taylorin parina sivuvaunussa toimi ruotsalainen Benga Johansson. He ajoivat 700-kuutioisten sarjassa Windle-Yamaha-merkillä. 15. elokuuta 1982 ei Imatran sää suosinut kilpailijoita. Huolimatta Saksan Anton Mangin aiemmin esittämästä vaatimuksesta keskeyttää kilpailu sateen vuoksi, päätti kilpailun tuomaristo kuitenkin jatkaa sitä. Päätöksellä oli kohtalokkaat seuraukset: Jock Taylorin ohjaama pyörä suistui radalta maalisuoran päässä. Johansson tipahti kyydistä, mutta ei loukkaantunut turmassa. Taylor ei ollut yhtä onnekas. Hän iskeytyi sähköpylvääseen. Pelastushenkilökunnan yrittäessä saada häntä pois kaatuneen pyörän alta heihin törmäsi suomalaiskaksikko Vesa Bienek-Pentti Niinivaara, jotka myös olivat menettäneet ajoneuvonsa hallinnan märällä asfaltilla. Bienek sekä Taylor kuljetettiin sairaalaan, jossa Taylor kuoli myöhemmin vammoihinsa.
Taylor oli toinen Imatranajossa surmansa saanut henkilö ja hänen kuolemaan johtanut onnettomuutensa käytännössä näivetti kyseiset ajot: Seuraavana vuonna ajot olivat menettäneet MM-kilpailut, mutta niitä jatkettiin vielä EM-tasolla. Lopullisesti moottorit vaikenivat Vuoksen rannalla 1986.
Jock Taylorille muistolle paljastettiin 2. elokuuta 2008 muistomerkki aiemmin Imatranajossa kuolleen Vernon Cottlen muistomerkin viereen.
Kim Myong-gyu
Kim Myong-gyu (s. 20. kesäkuuta 1953) on pohjoiskorealainen entinen judoka. 130-kiloinen Kim osallistui Moskovan olympialaisissa 1980 yli 95-kiloisten sarjaan, jossa hän sijoittui viidenneksi, ja avoimeen luokkaan, jossa hän jäi jaetulle 15. eli viimeiselle tilalle.
Bibliotheca Corviniana
Bibliotheca Corviniana tai vain "Corvina" oli Unkarin kuninkaan Corvinuksen arvokas kokoelma, johon kuului käsikirjoituksia ja painotöitä. Myöhemmin se jakautui eri kirjastoihin.
Pei Jiayun
Pei Jiayun (; s. 20. kesäkuuta 1971) on kiinalainen entinen soutaja. Hän oli mukana Barcelonan olympialaisissa 1992 maansa viidenneksi sijoittuneessa kahdeksikkojoukkueessa.
Charles L’Eplattenier
Charles L’Eplattenier (1874–1946) oli sveitsiläinen taidemaalari ja arkkitehti. Hän oli Sveitsin merkittävimpiä art nouveau -taiteilijoita ja merkittävä opettaja La Chaux-de-Fondsin taidekoulussa.
L’Eplattenier opiskeli piirtämistä Neuchâtel, mutta isänsä kuoleman jälkeen hän muutti Budapestiin tätinsä luokse. Budapestissä hän opiskeli koristetaidetta. Sieltä hän muutti Pariisiiin, missä hän opiskeli École des Beaux-Artsissa maalaustaidetta, kuvanveistoa ja arkkitehtuuria Luc-Olivier Mersonin studiossa. L’Eplattenier palasi Sveitsiin vuonna 1898, jolloin hänestä tuli La Chaux-de-Fondin taidekoulun opettaja.
L’Eplattenier’n ansiosta La Chaux-de-Fondin taidekoulusta kehittyi merkittävä keskus. Hän auttoi useita oppilaitaan löytämään lahjakkuutensa, ja lisäksi hän tutustutti oppilaansa Arts and Crafts -liikkeeseen ja William Morrisin sekä John Ruskinin ajatuksiin. Hänen oppilaisiinsa kuului muun muassa nuori Charles-Édouard Jeanneret, joka tunnetaan myöhemmin nimellä Le Corbusier. L’Eplattenier oli henkilö, joka lopulta rohkaisi Le Corbusier’ta ryhtymään arkkitehdiksi.
L’Eplattenier’n tuotannon tyyliä on kutsuttu ”pihtatyyliksi”, sillä hänen teoksissaan oli toistuvia elementtejä pihdoista, männyistä ja muista luonnonkohteista. Hän etsikin usein inspiraatiota maaseudulta. Hän rohkaisi oppilaitaankin etsimään aiheita luonnosta ja tutkimaan paikallisia kasveja ja eläimiä.
L’Eplattenier kuoli vuonna 1946 vaellusretkellä pudottuaan Les Brenetsin lähellä Doubsjoen varrella olevalta kalliokielekkeeltä.
Jetze Doorman
Jetze Doorman (2. heinäkuuta 1881 Balk – 28. helmikuuta 1931 Breda) oli alankomaalainen miekkailija ja nykyaikainen viisiottelija. Hän voitti miekkailussa uransa aikana neljä olympiamitalia.
Doorman osallistui Ateenan välikisoissa 1906 henkilökohtaiseen kilpailuun niin kalvalla, säilällä kuin floretillakin, mutta ei päässyt mitalisijoituksille. Hän miekkaili myös kalvan joukkuekilpailussa, jossa Alankomaat sijoittui jaetulle viidennelle eli viimeiselle sijalle. Doorman voitti vuonna 1907 Euroopan-mestaruuden säilällä, mikä tarkoitti, että Alankomaat sai vastuun järjestää seuraavan vuoden kisat. Tämä edesauttoi maan miekkailuliiton perustamista.
Doorman oli Lontoon olympialaisissa 1908 mukana neljässä lajissa ja sai korkeimman sijoituksensa säilän joukkuekilpailusta, jossa Alankomaat oli jaetulla viidennellä tilalla. Hän sijoittui samoissa olympialaisissa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi Georges de la Falaisen kanssa ja kalvan joukkuekilpailussa Alankomaiden joukkueen kanssa yhdeksänneksi eli viimeiseksi, jonka lisäksi hän pääsi kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa toiselle kierrokselle saakka.
Doorman oli miekkailun lisäksi hyvä pikaluistelija, ja hän osallistui vuonna 1912 Elfstedentocht-kilpailuun. Hän pelasti matkan aikana kaksi jäihin pudonnutta luistelijaa ja joutui myöhemmin keskeyttämään hypotermian takia. Doorman voitti samana vuonna Tukholman olympialaisissa pronssimitalin sekä säilän että kalvan joukkuekilpailusta. Hän osallistui myös nykyaikaisen viisiottelun henkilökohtaiseen kilpailuun, mutta keskeytti lajin ammunnan jälkeen. Vuonna 1914 Doorman lähetettiin sotilaspalvelukseen Albaniaan, johon Alankomaat yritti vakiinnuttaa poliisivoimat.
Doorman oli maansa joukkueessa Antwerpenin olympialaisten kalvan ja säilän joukkuekilpailuissa 1920. Alankomaat sijoittui kalvassa jaetulle seitsemännelle tilalle ja voitti säilässä pronssimitalin, jonka joukkue pystyi uusimaan myös Pariisin kisoissa 1924. Doorman oli Pariisin olympialaisten aikaan jo 42-vuotias.
Daniel Jodoin
Daniel Jodoin (s. 2. maaliskuuta 1957 Granby) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sherbrooken arkkihiippakuntaan 3. lokakuuta 1992 ja nimitettiin Bathurstin hiippakunnan johtoon 22. tammikuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Valéry Vienneau, jota avustivat Claude Champagne ja Robert Harris.
Miikka Mujunen
Miikka Mujunen on jalkapallomaalivahti, joka edustaa FC Lahtea. Hän on pelannut myös FC Kuusysissä. Mujunen on myös valittu Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen.
NHL-kausi 1947–1948
NHL-kausi 1947–1948 oli National Hockey Leaguen historian 31. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 60 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Detroit Red Wingsin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli Toronton toinen peräkkäinen ja kaikkiaan kolmas mestaruus neljän vuoden sisällä.
Runkosarjan pistepörssin ja ensimmäisen kerran jaetun Art Ross Trophyn voitti Montreal Canadiensia edustanut Elmer Lach. Lach keräsi 60 ottelussa yhteensä 61 tehopistettä, joista 30 oli maaleja ja 31 syöttöpisteitä. Ted Lindsay puolestaan voitti maalitilaston 33 osumallaan. Hart Trophyn sai New York Rangersissa keskushyökkääjänä pelannut Buddy O’Connor. O’Connorille myönnettiin myös Lady Byng Trophy.
Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai Detroit Red Wingsin Jim McFadden, joka teki kauden aikana 24 maalia ja antoi 24 maaliin johtanutta syöttöä ja keräsi siis yhteensä 48 tehopistettä. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Toronto Maple Leafsin Ted Kennedy. Hän teki 9 pudotuspeliottelussa 14 tehopistettä, joista 8 oli maaleja ja 6 maaliin johtaneita syöttöjä.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu."
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Noël Simard
Noël Simard (s. 25. marraskuuta 1947 Saint-Aimé-des-Lacs) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quebecin arkkihiippakuntaan 28. toukokuuta 1972 ja nimitettiin Sault Sainte Marien hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Nova Sinnan titulaaripiispaksi 16. heinäkuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Louis Plouffe, jota avustivat Joseph Paul Pierre Morissette ja Ronald Peter Fabbro.
30. joulukuuta 2011 Simard sai nimityksen Valleyfieldin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. helmikuuta 2012.
Organovanadiiniyhdisteet
Organovanadiiniyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, joissa metalliatomina on vanadiini. Nämä yhdisteet sisältävät siis hiilen ja vanadiinin välisen sidoksen.
Vanadiini muodostaa organometalliyhdisteitä hapetusluvuilla +II, +III, +IV ja +V. Vanadiinista tunnetaan alkyyli- ja aryylivanadiiniyhdisteitä sekä erilaisia alkylideenikarbeenikomplekseja erityisesti korkeammilla hapetusluvuilla. Näillä on kuitenkin taipumus hajota helposti alkeeneiksi, muun muassa β-eliminaatiolla. Tämä voidaan estää myös käyttämällä voimakkasti steerisesti estyneitä ryhmiä, kuten trimetyylisilyylimetyyliryhmiä. Tällaisia yhdisteitä ovat muun muassa [V{CH(SiMe)}], [V(CHSiMe)] ja [VO(CHSiMe], joissa vanadiinin hapetusluvut ovat +III, +IV ja +V. Erityisesti alempien hapetuslukujen organovanadiiniyhdisteitä stabiloivat karbonyyliligandit ja näitä yhdisteitä valmistetaan lähtien heksakarbonyylivanadiinista.
Tärkeimmät organovanadiiniyhdisteet ovat metalloseeneihin kuuluvan vanadoseenin johdannaisia. Vanadoseeni on rakenteeltaan ensimmäinen yksinkertainen metalloseeni ja väriltään violettia ja herkästi ilman vaikutuksesta reagoivaa. Vanadoseenia voidaan valmistaa pelkistämällä vanadoseenidikloridista. Vanadoseeni ja eräät sen johdannaiset ovat osoittaneet syöpäkasvaimia tuhoavia ominaisuuksia. Vanadiini muodostaa sandwich-rakenteisia yhdisteitä myös muiden rengasrakenteisten hiilivetyjen kuten bentseenin kanssa dibentseenivanadiinin.
Yoshiaki Takayama
Yoshiaki "Aki" Takayama (2. lokakuuta 1952 Japani – 22. helmikuuta 2010 Helsinki) oli japanilaissyntyinen suomalainen ravintoloitsija ja kokki.
Vuonna 1972 Suomeen muuttaneen Takayaman vaimo Pirjo Takayama perusti 1980-luvun lopulla Helsinkiin Kabuki-nimisen japanilaisen ravintolan, jossa Aki toimi keittiömestarina. Ravintolasta muodostui nopeasti eri alojen taiteilijoiden, urheilijoiden ja muiden julkisuuden henkilöiden suosima paikka. Ravintolan asiakaskuntaan kuuluivat muun muassa Ville Valo, Renny Harlin ja Kimi Räikkönen.
Vuonna 2006 Like-kustannus julkaisi Takayaman yhdessä Jukka Kankaan ja Tommi Tukiaisen kanssa toimittaman keittokirjan, joka sisälsi ruokaohjeiden lisäksi keskusteluja ravintolan tunnettujen asiakkaiden kanssa. Hänet tunnettiin myös useiden ravihevosten omistajana ja kasvattajana.
Takayama kuoli syöpään 57-vuotiaana helmikuussa 2010.
Chiyoda (1937)
Chiyoda () oli keisarillisen Japanin laivaston Chitose-luokan kevyt lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin vesilentokoneiden emälaivana ja sen köli laskettiin 26. marraskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 29. marraskuuta 1936 ja se valmistui 25. heinäkuuta 1938.
Alus siirrettiin Yokosukan laivastontelakalle maaliskuussa 1943 muutettavaksi lentotukialukseksi. Se palasi palvelukseen 21. joulukuuta 1943, jolloin alus liitettiin koillisen puolustusalueen 2. tukikohtaosastoon aluksen lentokoneiden muodostaessa 12. ilma-armeijan 14. lennostoon. Se viipyi kuitenkin Yokosukassa.
"Chiyoda" osallistui Filippiinienmeren taisteluun, jossa alus vaurioitui. Korjausten jälkeen alus osallistui Leytenlahden taisteluun, jossa alus upotettiin 25. lokakuuta 1944 Cape Engañon taistelussa. Ensin Yhdysvaltain laivaston lentotukialusten "USS Franklinin" ja "USS Lexingtonin" pommikoneet vaurioittivat alusta, minkä jälkeen risteilijät "USS Santa Fe", "USS Mobile", "USS Wichita", "USS New Orleans" ja yhdeksän hävittäjää upottivat aluksen tykkitulella.
William Terrence McGrattan
William Terrence McGrattan (s. 19. syyskuuta 1956 London, Ontario) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Londonin hiippakuntaan 2. toukokuuta 1987 ja nimitettiin Toronton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Furnos Minorin titulaaripiispaksi 6. marraskuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Ronald Peter Fabbro, jota avustivat John Michael Sherlock ja Murray Chatlain.
M/S Stena Germanica (2001)
M/S Stena Germanica on Stena Linen omistama matkustaja-autolautta. Ss liikennöi tällä hetkellä reitillä Göteborg-Kiel. Se liikennöi aiemmin reitillä Hoek Van Holland-Harwich nimellä "Stena Hollandica".
Laiva on rakennettu vuonna 2001 Astilleros Españoles -nimisellä telakalla, Puerto Realissa, Espanjassa. Kuollutta painoa "Stena Hollandicalla" on 10 630 tonnia. Alus tilattiin nimellä "Stena Seapacer IV". Sen köli laskettiin 4. kesäkuuta 1999 telakkanumerolla 81 ja alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 2000. Alus luovutettiin 9. helmikuuta 2001 Dubliniin Irlantiin Baobab limitedille.
Stena Hollandican sisaraluksia ovat M/S Finnclipper, M/S Finneagle ja M/S Finnfellow.
Alus luovutettiin 9. helmikuuta 2001 Baobab Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Irlannin lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Dublin. Saman päivän aikana Stena Rederi Ab vuokrasi aluksen ja rekisteröi sen Ruotsin alusrekisteriin, kotisatamanaan Göteborg. Tämän jälkeen Stena Ferries Ltd. osti Stena Hollandican. Kotisatama säilyi Göteborgina. 13. helmikuuta alus lähti telakalta Cadizista kohti Rotterdamia, jossa alus siirrettiin United Shipyardsille ja sen ramppeja kunnostettiin. 16. helmikuuta Stena Line B.V. vuokrasi laivan ja rekisteröi sen Alankomaiden lipun alle, kotisatamanaan Hoek van Holland. Maaliskuun alussa Stena Hollandica aloitti liikennöinnin nykyisellä reitillään Hoek van Hollandin ja Harwichin välillä. Alus saapui 6. maaliskuuta ensimmäisen kerran Stenan terminaaliin Hoek Van Hollandissa. Se sijoitettiin 9. maaliskuuta Hoek Van Hollandin ja Harwichin väliselle reitille. Alus siirrettiin 9. maaliskuuta 2002 Rotterdamissa Shipsyard Niehuis & v.d. Bergin telakalle, mistä se palasi liikenteeseen 17. maaliskuuta.
Maaliskuussa 2007 alus meni Lloyds Werft -nimiselle telakalle, Bremerhaveniin, Saksaan. Telakalla alusta pidennettiin. 15. toukokuuta Stena Hollandica palasi takaisin liikenteeseen.
Aluksella on seuraavat palvelut: