hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pekoraali (runo)
Pekoraali eli Monkerias () on Lewis Carrollin vuonna 1871 julkaisemaan romaaniin "Liisan seikkailut peilimaailmassa" ("Through the Looking-Glass") sisältyvä runo, joka tunnetaan malliesimerkkinä kielellisesti näyttävästä mutta sisällöllisesti mitääntarkoittamattomasta nonsensesta. Runossa käytetään monia uudissanoja ja sanataskuja. Runo kertoo Jabberwock-nimisen hirviön surmaamisesta. Runon ensimmäisen suomennoksen laativat Kirsi Kunnas ja Eeva-Liisa Manner vuonna 1974, jolloin he antoivat runolle nimeksi "Pekoraali". Alice Martinin suomennoksessa "Alice Peilintakamaassa" (2010) runon otsikko on "Monkerias".
Runon suomennos sisältyy myös Fredric Brownin dekkariin "Syntipukin yö" nimellä "Jabberwocky" (kääntäjä Matti Rosvall).
Terry Gilliamin elokuvan "Jabberwocky" (1977) suomenkielinen levitysnimi on "Jappervokki".
'Twas brillig, and the slithy toves
Did gyre and gimble in the wabe;
All mimsy were the borogoves,
And the mome raths outgrabe.
On illanpaisto, ja silkavat saijat
luopoissa pirkeinä myörien ponkii:
surheisna kaikk' kirjuvat lorokaijat
ja vossut lonkaloisistansa ulos vonkii.
Kyryissä mäiden myryt parvat
ripoen kormivat pällyissään.
Vilhujen borogrovien karvat
talsoivat — ne niin sällyissään.
Jo koitti kuumon aika, ja viukkaat puhvenet
päinillä harpitellen kieruloivat,
haipeloina seisoksivat varakuhvenet,
ja öksyt muvut kaikki hinkuroivat.
Oli päivänköinen, ja limahdikkaat
ötsyt kirrasivat ja kaiventoivat.
Surjia olivat kaikki takkulinnut,
ja kotsapossut siheltoivat.
Suomen päävesistöjen sulkukanavien rakentamiskronologia
Suomen päävesistöjen sulkukanavien rakentamiskronologia luettelee Vuoksen, Kymijoen ja Kokemäenjoen vesistöjen sekä Saimaan kanavan sulkukanavat valmistumisjärjestyksessä. Valmistumisvuosi tarkoittaa vuotta, jolloin kanava on avattu liikenteelle.
Monet kanavat on rakennettu useaan kertaan alusten koon kasvaessa. Sulun nimen yhteydessä on näiden kanavien tietojen yhteydessä mainittu järjestysnumero. Esimerkiksi "Taipale 3" tarkoittaa Taipaleen kanavan kolmatta sulkua.
Taulukossa on "Käytössä"-maininnalla merkitty ne kanavat, jotka tällä hetkellä ovat käytössä julkisilla vesiväylillä.
Iisalmen ja Pielisjoen reittien porrastusta on vuosien varrella muutettu. Tämän takia osa kanavapaikoista on jäänyt tarpeettomiksi.
Vanhan Saimaan kanavan sulkujen sijainti on likimääräinen, samoin nykyisen kanavan Venäjän puolella sijaitsevien sulkujen.
Immissio
Immissio ( < "in" 'sisään' + "mittere" 'päästää') tarkoittaa oikeustieteessä kahta eri asiaa, joista toinen liittyy sijoitukseen ja toinen aiheutettuun haittaan. Immission vaikutusta havainnoitaessa tai mitattaessa tarkastellaan haittaa kärsivän kohteen mukaan.
Immissio on viranomaisen toimenpide, jolla henkilö asetetaan jonkun esineen tai omaisuuden, kuten kiinteistön, haltijaksi. Aiemmin nimitystä käytettiin erityisesti henkilön ottamisesta kruununtilan asukkaaksi tai asukkaan sijoittamista kruununtilalle. Kuvernööri antoi tällöin asukkaaksi otetulle imissionikirjan eli sijoituskirjan.
Immissio naapuruusoikeudellisena käsitteenä tarkoittaa kiinteistön tai laitoksen toisille kiinteistöille aiheuttamaa haittaa. Immissio johtuu päästöistä eli emissioista: kaasuista ja hienojakoisista partikkeleista, jotka leviävät ilman mukana, ja energiasiirtymistä. Tällainen haitta saattaa muodostua ympäristölle haitallisista aineista, noesta, liasta, pölystä, hajusta, kosteudesta, melusta, tärinästä, säteilystä, valosta, lämmöstä tai muusta vastaavasta.
Nykyisinkin voimassa oleva vuonna 1920 säädetty laki eräistä naapuruussuhteista (26/1920) määrää, ettei kiinteistöä, rakennusta tai huoneistoa saa käyttää niin, että naapuri tai muu kärsii siitä kohtuutonta rasitusta (17 §). Voidaan siis sanoa, että sietokynnyksen ylityttyä immissio on lopetettava tai saatava loppumaan. Tämä ei kuitenkaan koske tilannetta, jossa naapuri on hankkinut kohtuutonta rasitusta aiheuttavalle toiminnalleen ympäristöluvan. Kohtuuttomuuden arvioinnissa merkitystä on paikallisilla olosuhteilla, rasituksen tavanomaisuudella, voimakkuudella ja kestolla.
Immissiokiellon pitkä historia alkaa jo roomalaisesta oikeudesta. Vuoden 1734 lain rakennuskaaren 2 luvun 2 pykälä määräsi asiasta lyhyesti:
"Joka rakentaa toiselle haitaksi, purkakoon sen pois, käskyn siitä saatuansa. Jos sitä ei tee, sakoitettakoon kolme talaria ja palkitkoon vahingon, jos siitä käräjissä valitetaan."
"Immissio"-käsite on siirtynyt yksityisoikeudesta myös ympäristönsuojeluoikeuteen, jossa se ei kuitenkaan liity kiinteistöihin, vaan haitat kohdistuvat ympäristöön yleensä. Immissio merkitsee päästön mitattavaa vaikutusta tietyllä etäisyydellä päästölähteestä. Nimitystä "immissio" käytetään myös tekniikassa, jossa se kuvaa kohteessa mitattua epäpuhtauksien pitoisuutta tai melutasoa. Tällöin immission vastinparina on emissio, joka tarkoittaa esimerkiksi massavirran voimakkuutta tai äänilähteestä säteilevää energiaa.
From Russia with Love
From Russia with Love tarkoittaa seuraavia asioita:
Kris
Kris tai keris on alun perin Jaavalta lähtöisin oleva tikarityyppi. Sittemmin se on levinnyt myös eri puolille Kaakkois-Aasiaa. Kris on amuletin tapainen arvoesine, johon liitetään usein maagisia voimia. Ne ovat myös suvussa kulkevia perintökalleuksia, jotka voivat osoittaa esimerkiksi omistajansa vaurautta. Kris on ollut vuodesta 2008 osa Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloa.
Nykyisen kaltaisia kris-tikareja on alettu valmistaa 900- tai 1200-luvun paikkeilla Keski-Jaavalla. Valmistuksen alkuajankohta on ajoitettu kivireliefien kautta. Alun perin tikareilla lienee ollut käyttöä taisteluvälineinä, mutta ajan kuluessa niistä tuli rituaalisia ja maagisia amuletin tapaisia arvoesineitä. Varhaisimmat Pajajaran- ja Majapahit-krisit valmistettiin takomalla yhdestä metallikappaleesta. Myöhemmin tikareihin on liitetty myös esimerkiksi puusta tai kullasta valmistettu kahva. Tikarit levisivät Jaavalta muualle ja tikarien muunnelmia esiintyy Malakan niemimaalla, muilla Indonesian saarilla ja Filippiineillä. Tikarien merkitys on huvennut huomattavasti viime vuosikymmenien aikana. Ammattitaitoisia tikarin takojia eli "empuja" on edelleen, mutta heidänkin määränsä on vähentynyt huomattavasti historiallisista lukemista. Kris lisättiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon Indonesialaisena kohteena vuonna 2008.
Kris-tikarin tunnusomaisin piirre on sen epäsymmetrinen terän tyvä. Terä voi olla suora tai aaltomainen ja se on vain harvoin erityisen terävä. Jos terässä on aaltoja, aaltojen määrä on aina pariton. Terän koristekuviot valmistetaan rautaa ja nikkelipitoisia metalleja taottaessa kerroksittain aina kaksinkertaisesti taittaen. Esimerkiksi Jaavalla näitä kerroksia on tavallisesti joko 32, 64 tai 128. Kuviointi eli damaskointi tulee esille kun terää pyyhitään hapolla. Kuviointiin vaikuttaa valmistusvaiheessa käytetty metalliseos. Kuviointi voidaan myös toteuttaa kaivertamalla uria tikarin terään ja täyttämällä urat esimerkiksi kullalla. Eri kuviointityyppejä on useita erilaisia ja jokaisella on oma nimensä ja merkityksensä.
Kris-tikarin valmistaminen on maaginen rituaali. Tikarin takoja eli "empu" paastoaa ja rukoilee erityisten voimien saavuttamiseksi, jokta valmistettaessa siirtyvät tikariin. Tikareihin voidaan liittää erilaisia maagisia voimia. Jotkin niistä saattavat tuoda voittoja taisteluissa, jotkut suojelevat onnettomuuksilta jotkin toiset saattavat tuoda onnea ja vaurautta. Toisaalta käyttäjälleen sopimaton kris saattaa aiheuttaa onnettomuuksia. Tikarin maaginen voima on sen terässä. Muita osia, kuten kahva, tuppi tai koristeet voidaan vaihtaa tarvittaessa. Kris on myös omistajansa varakkuuden symboli. Vain ylhäissyntyiset koristelivat tikarinsa kullalla. Omistajalleen tikari on perintökalleus. Tikarille annetaan uhrilahja perjantai-iltaisin ympäri vuoden. Tikari tulee myös pestä rituaalisesti kerran vuodessa. Ennen pesua meditoidaan tikarin hengen tyynnyttämiseksi. Tikaria kannetaan mukana arkisin ja niitä käytetään useissa eri seremonioissa. Tikareita voivat kantaa niin miehet kuin naiset.
Funky Team
Funky Team Ry on vuonna 1995 perustettu cheerleading-seura. Joukkueita on cheer- ja tanssisarjoissa yhteensä yli kolmekymmentä, alkeistasolta edustusryhmiin. Parhaat ryhmät kilpailevat kansainvälisissä kisoissa. Urheiluseuroille tyypillisesti Funky Team toimii pääosin vapaaehtoisvoimin. Rahoitus tulee jäseniltä ja Helsingin kaupungin avustuksesta. Seuran Gorillaz-joukkue voitti Euroopan mestaruuden vuonna 2018 Helsingissä järjestetyissä kisoissa.
Calvary Episcopal Church (Cincinnati)
Calvary Episcopal Church on episkopaalinen kirkkorakennus Cincinnatissa Ohiossa, joka liitettiin vuonna 1980 Kansallisten historiallisten paikkojen rekisteriin. Kirkon suunnitteli William Tinsley ja se rakennettiin vuosina 1866-67.
None
None on ruotsalaisen metalliyhtye Meshuggahin vuonna 1994 julkaistu EP-levy. Albumi on järjestykseltään yhtyeen kolmas julkaisu.
Albumin kappale "Ritual" on Meshuggahin ainoa kappale, jossa laulaja Jens Kidmanin kuullaan laulavan puhtaalla laulutyylillä murinalaulun sijaan.
Meshuggah (EP)
Meshuggah (myös nimellä Psykisk Testbild) on ruotsalaisen extreme metal -yhtye Meshuggahin vuonna 1989 julkaistu EP-levy. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu.
Albumi julkaistiin 12" -vinyylilevynä, jota tehtiin 1000 kopiota, ja myytiin yhtyeen kotikaupunki Uumajan Garageland -liikkeessä. Levy poikkeaa yhtyeen myöhemmästä tuotannosta ollessaan thrash metallia.
Tomas Haake
Tomas Haake (s. 13. heinäkuuta 1971 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalaisen extreme metal -yhtyeen Meshuggahin rumpali. Hän myös sanoittaa suuren osan yhtyeen kappaleista ja esittää puhelaulua monissa kappaleissa (esimerkiksi ”The Exquisite Machinery of Torture” "Chaosphere"-albumilta ja ”Spasm” "Nothing"-albumilta). Haake on ollut yhtyeen rumpalina vuodesta 1990 asti ja on esiintynyt kaikilla yhtyeen julkaisuilla lukuun ottamatta "Meshuggah"-EP:tä, jolla rumpuja soitti Niclas Lundgren.
Haake tunnetaan hyvin taitavana ja teknisenä rumpalina. Hän käyttää soitossaan paljon polyrytmejä. Haake on saanut soittoonsa vaikutteita tunnetuilta progressiivisen metallin ja rockin rumpaleilta, kuten Dream Theaterin Mike Portnoylta ja Rushin Neil Peartilta. Hän käyttää rumpusetissään monin paikoin ride-peltejä crashien tilalla, ja hänen settinsä on muiltakin osin asettelultaan hyvin epätavanomainen.
Haake käyttää Sonorin rumpuja, Axisin pedaaleja, Vic Firthin kapuloita ja Evansin kalvoja.
Lankosken paperitehdas
Lankosken paperitehdas toimi Merikarvian Lankosken kylässä vuosina 1842-1873. Lumppuja raaka-aineena käyttänyt tehdas valmisti käärepaperia, kartuusipaperia ja pinkopahvia neljän työntekijän voimin.
Tehtaan perusti Lapväärtistä kotoisin ollut kirjanpitäjä Johan Liljeblad joka oli mennyt naimisiin Lankoskella maatilan omistaneen Johan Långforsin tyttären kanssa. Liljeblad perusti Lankoskelle paperitehtaan ohella 1835 jauhomyllyn, vesisahan ja saviastiatehtaan. Saviastiatehtaassa valmistettiin erilaisia käyttöastioita sekä kaakeleita.
Liljebladin kuoltua 1847 tehtaat jäivät hänen leskelleen Margaretille. Tämä meni naimisiin joulukuussa 1850 itseään 15 vuotta nuoremman Antti Ahlströmin kanssa. Antti Ahlström oli vauraan merikarvialaisen Yli-Kaasan talon poika joka oli käynyt koulua Porissa. Ahlströn lunasti vaimonsa lapsilta näiden osuudet Liljebladin jättämään omaisuuteen. Hän aloitti puutavaran myynnin ulkomaille, viljan tuonnin ja laivojen rakentamisen. Ahlström rakensi myös 1863 kaksiraamisen sahan Lankoskelle. Vuonna 1872 Ahlström muutti Lankoskelta Noormarkkuun ja seuraavana vuonna myös Lankosken paperitehtaan toiminta päättyi.
Mat
Mat voi tarkoittaa:
Paikat:
Nimenä:
Lyhenteenä:
Koripallon Serie A -kausi 2008–2009
Kausi 2008–2009 oli 87. kausi, jolloin pelattiin koripallon Serie A:n mestaruudesta. Petteri Koponen oli kauden aikana ainoa suomalainen, joka pelasi sarjaa. Hänen joukkueensa oli Virtus Bologna. Kauden voitti Montepaschi Siena, jolle mestaruus oli jo kolmas perättäinen.
Runkosarjan voitti Montepaschi Siena. Sarjasta putosivat GMAC Bologna ja Snaidero Udine.Kaudeksi 2009–2010 italialaisista joukkueista Euroliigaan pääsivät kauden voittanut Montepaschi Siena, toiseksi sijoittunut Armani Jeans Milano, kolmanneksi sijoittunut Benetton Treviso sekä ULEB:in kanssa sopimuksen tehnyt Lottomatica Roma, joka sijoittui lopulta viidenneksi.
I (EP)
I on ruotsalaisen thrash metal -yhtye Meshuggahin vuonna 2004 julkaistu EP-levy. Albumi sisältää vain yhden tasan 21 minuuttia kestävän albumin nimeä kantavan kappaleen. Kappaleen on kirjoittanut rumpali Tomas Haake ja kitaristi Fredrik Thordendal.
Albumi tehtiin Mushroomhead-yhtyeen laulajan Jason Popsonin uudelle Fractured Transmitter -pienlevy-yhtiölle. Popson, joka on itse suuri Meshuggah -fani, oli juuri aloittelemassa levy-yhtiönsä toimintaa ja "I":n piti olla sen ensimmäinen julkaisu. Albumi julkaistiin ja se myi kohtalaisen hyvin.
Albumi on julkaistu rumpali Tomas Haaken 33-vuotissyntymäpäivänä 13. heinäkuuta 2004.
Oikeutta ja rakkautta Fagervikissa
Oikeutta ja rakkautta Fagervikissa ("Livet i Fagervik") on ruotsalainen draamasarja. Sarjassa on 12 jaksoa ja se esitettiin televisiossa syksyllä 2008. Sarjan pääosia näyttelevät Maria Sid ja Henrik Johansson. Sarjassa lakimies Johan ja hänen vastaanottoapulaisensa Annika pyörittävät pientä asianajotoimistoa pienellä paikkakunnalla. Suomessa sarjaa esittää YLE FST5. Sarjaan tullaan tekemään Ruotsissa uusia jaksoja vuoden 2009 aikana.
Alexander Baumjohann
Alexander Baumjohann (s. 23. tammikuuta 1987 Waltrop, Saksan liittotasavalta) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Baumjohann edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa 1. FC Kaiserslauternia.
Baumjohann pelasi juniorina Schalkessa ja nousi seuran edustusjoukkueeseen 2005. Hän siirtyi Borussia Mönchengladbachiin tammikuussa 2007. Kesällä 2009 Baumjohann siirtyi Bayern Müncheniin. Hän pelasi seurassa vain syyskauden, minkä jälkeen hän palasi Schalkeen.
Baumjohann on saavuttanut Schalken riveissä Saksan cupin voiton 2011, Saksan liigacupin voiton 2005 ja kaksi Bundesliigan kakkossijaa.
R. Daneel Olivaw
R. Daneel Olivaw on Isaac Asimovin luoma fiktiivinen robotti, joka näyttää ulkokuoreltaan ihmiseltä. "R" hänen nimessään tarkoittaa "Robottia", mikä johtuu tulevaisuudessa käytettävästä robottien nimeämiskäytäntännöstä. Olivaw esiintyy seitsemässä Asimovin kirjassa (useammassa, kuin mikään muu hänen luomansa hahmo), jotka ovat ilmestymisjärjestyksessä "Teräsluolat", "Alaston aurinko", "Aamunkoiton robotit", "Robotit ja Imperiumi", "Säätiön alkusoitto", "Kohti Säätiötä" sekä "Säätiö ja maa". Hän on myös ainoa kaikissa Robotti-sarjan kirjoissa esiintyvä hahmo.
Olivawin loivat avaruuslaiset robotikot Roj Nemennuh Sarton ja Han Fastolfe Aurora-nimisellä planeetalla vuonna 5020. Hän on ensimmäinen robotti, jota ei ulkonäön puolesta voinut erottaa ihmisestä, ja tämän kyvyn ansiosta hän pystyi auttamaan Elijah Baleyta tämän murhatutkimuksissa sekä maassa, että muissa maailmoissa. He tapasivat ensimmäisen kerran "Teräsluolissa", jossa Olivawin luoja Sarton löydetään murhattuna. Ulkoisesti Olivaw on täysin samannäköinen, kuin mainittu uhri.
Olivaw poikkeaa tavanomaisista roboteista siinä, että vaikka robotiikan kolmea pääsääntöä rajoittavatkin häntä, hän kykenee vahvavan prosessointikykynsä avulla löytämään säännöistä loogisia metatasoja, jotka oikeuttavat hänet toimimaan näennäisesti robotiikan kolmea pääsääntöä vastaan.
Edson Braafheid
Edson Rene Braafheid (s. 8. huhtikuuta 1983 Paramaribo, Suriname) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. 176 senttimetriä pitkä Braafheid edustaa Laziota. Uransa aikana hän on edustanut myös muun muassa Eredivisien Twenteä ja Bundesliigan Bayern Müncheniä.
Lazio ilmoitti 1. elokuuta 2014 tehneensä vuoden sopimuksen Braafheidin kanssa, joka tuli vapaana pelaajana.
Rare Trax
Rare Trax on ruotsalaisen thrash metal -yhtye Meshuggahin vuonna 2001 julkaistu kokoelma yhtyeen nauhoittamista harvinaisista kappaleista. Albumin kappaleet 2–4 ovat "Meshuggah" -EP-levyltä ja muut ovat nauhoitettuja, mutta ei aikaisemmin julkaistuja kappaleita. "Rare Trax" sisältää myös "New Millenium Cyanide Christ"- ja "Elastic" -kappaleiden videot, sekä sekalaista kiertue- ja esiintymismateriaalia.
Ace
Ace voi tarkoittaa seuraavia:
Thomas Kraft
Thomas Kraft (s. 22. heinäkuuta 1988 Kirchen) on saksalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hertha BSC:tä.
Kaarlo Nyberg
Kaarlo Kustaa Nyberg () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Saksassa hänelle myönnettiin toisen luokan Rautaristi ansioistaan itärintamalla. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisessa armeijassa.
Hänen vanhempansa olivat virvoitusjuomatehtailija Heikki Nyberg ja Anna Maria Nousiainen. Hän kävi kansakoulun ja kaksi luokkaa Kajaanin yhteiskoulua.
Nyberg liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 5. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Nyberg astui Suomen armeijan palvelukseen vänrikiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella.
Nyberg siirrettiin sisällissodan jälkeen 2. heinäkuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 3. Divisioonan tiedonantovälinekomppaniaan, josta hänet siirrettiin edelleen 2. helmikuuta 1921 Kenttälennätinpataljoonaan. Armeijasta hän erosi 28. maaliskuuta 1923 ja kuoli keuhkotautiin 15. helmikuuta 1929.
Tamara Manina
Tamara Ivanovna Manina (, s. 5. syyskuuta 1934 Petroskoi) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Manina voitti Melbournen 1956 olympialaisissa kultaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa puomilla ja hypyssä sekä pronssia yhteisvoimistelussa. Henkilökohtaisessa moniottelussa hän sijoittui kuudenneksi, permannolla yhdeksänneksi ja nojapuilla 16:nneksi. Kahdeksan vuotta myöhemmin Tokion 1964 olympialaisissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa puomilla. Moniottelussa hän sijoittui 14:nneksi.
Rooman MM-kilpailuissa 1954 Manina voitti kultaa joukkuekilpailussa, permannolla ja hypyssä. Moskovan MM-kilpailuissa 1958 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa hypyssä sekä pronssia moniottelussa. Prahan MM-kilpailuissa 1962 hänen mitalisaaliinsa oli kultaa joukkuekilpailusta ja hopeaa hypystä.
Bukarestin EM-kilpailuissa 1957 Manina saavutti hopeaa hypyssä ja pronssia puomilla. Krakovan EM-kilpailuissa 1959 hän sai hopeaa permannolla.
Aguirre – jumalan viha
Aguirre – jumalan viha ("Aguirre, der Zorn Gottes") on saksalaisen Werner Herzogin elokuva vuodelta 1972. Espanjalaisten valloittajien johtaja (Klaus Kinski) etsii siinä tarunomaista kultakaupunkia Eldoradoa 1500-luvun Etelä-Amerikassa.
Tarinan pohjana Herzog on käyttänyt alkuperäiseen retkikuntaan kuuluneen papin Caspar de Carvajalin (elokuvassa Del Negro) päiväkirjoja.
Espanjalainen retkikunta etsii 1560-luvun Perussa El Doradoa. Tehtävä vaikuttaa mahdottomalta, ja viimeisenä toivonaan retkikunnan johtaja lähettää pienemmän joukon syvemmälle viidakkoon aarteen perään. Pian tässä joukossa ottaa vallan Lope de Aguirre, joka on päättänyt onnistua tehtävässä, maksoi mitä maksoi.
"Aguirre" on kuuluisa ohjaaja Herzogin ja pääosan esittäjä Kinskin yhteenotoista kuvausten aikana. Itse draamalle kaksikon henkientaiston on nähty olleen kuitenkin hyvästä.
"Aguirre" sai ensi-iltansa Suomessa vasta vapunpäivänä 1981, yli kahdeksan vuotta maailmanensi-iltaa myöhemmin.
Kriitikko Arto Pajukallio on luonnehtinut teosta ”hurjaksi hulluuden runoelmaksi”, jossa kuvaus ja progeyhtye Popol Vuhin etnisesti värittynyt musiikki tukevat toisiaan mykistävän runollisesti.
"Kansan Uutisten" Harri-Ilmari Moilasen mielestä Kinskin suorituksessa on osuvaa riivatun kiihkoa. Herzogin teos on hänestä vaikuttava kuvaus inhimillisestä pakkomielteestä ja hinnasta, jonka sen seuraamisesta voi joutua maksamaan.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Aguirren" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 20 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Margarita Nikolajeva
Margarita Nikolajevna Nikolajeva (, 23. syyskuuta 1935 Ivanovo, Neuvostoliitto – 21. joulukuuta 1993 Odessa, Ukraina) oli neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Nikolajeva voitti Rooman 1960 olympialaisissa kultaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa ja hypyssä. Hän sijoittui neljänneksi henkilökohtaisessa moniottelussa ja puomilla. Hän ei saavuttanut urallaan yhtään MM- tai EM-mitalia.
Hämeenlinnan linnalääni
Hämeenlinnan linnalääni vastasi Hämeen maakuntaa, jossa Ruotsi vakiinnutti valtansa vuoden 1250 tienoilla. Omistuksen puolustamiseksi aloitettiin Hämeen linnan rakentaminen Vanajan vanhan kauppapaikan tuntumaan.
Kokemäenkartanon linnalääni
Kokemäenkartanon linnalääni oli yksi yhdeksästä Suomessa toimineesta linnaläänistä. Se käsitti Satakunnan historiallisen maakunnan. Keskuspaikkana oli aluksi Kokemäki ja vuodesta 1558 lähtien Pori.
Kokemäenkartanon linnaläänin tarkkaa perustamisajankohtaa ei tiedetä. Asiakirjoissa nimitystä käytetään ensimmäisen kerran vasta niinkin myöhään kuin 1513. Linnalääniä edelsi kuitenkin "Satakunnan voutikunta", josta ensimmäinen maininta on vuodelta 1348.
Vuonna 1331 on eräs Kokemäellä päivätty kirje vahvistettu Satakunnan maakunnan sinetillä. Se on varhaisin nykypäivään säilyneissä asiakirjoissa oleva maininta Satakunnasta.
Satakunnan voutikunnan ensimmäinen hallintokeskus oli Kokemäenjoessa sijainneessa Linnaluodossa ollut Kokemäen linna. Kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen käskystä vuonna 1367 tapahtuneen linnan purkamisen jälkeen hallinto siirtyi 1370-luvun alkuun mennessä parin kilometrin päähän perustettuun Kokemäenkartanoon. Keskuspaikkana saattoi 1300-luvun lopulla jonkin aikaa toimia myös joessa Kokemäenkartanon edustalla mahdollisesti sijainnut "Aborghin linna". Viimeistään 1440-luvulla hallintokeskuksena toimi Kokemäenkartano.
Vuonna 1412 Satakunta jaettiin kahtia Ylä- ja Ala-Satakunnan kihlakuntiin. Ylä-Satakunnan kihlakuntaan "(Öfre Satakunda Härad)" kuuluivat 1600-luvun alussa Hämeenkyrön, Karkun, Tyrvään, Ruoveden, Pirkkalan, Kangasalan, Lempäälän sekä Vesilahden hallintopitäjät ja Ala-Satakunnan "(Nedre Satakunda Härad)" kihlakuntaan Ulvilan, Kokemäen, Huittisten, Eurajoen, Lapin, Euran sekä Loimaan hallintopitäjät.
Kokemäenkartanon linnaläänin hallinto siirrettiin 1558 Kokemäeltä samana vuonna perustettuun Porin kaupunkiin. Kaupungin perustanut Juhana Herttua rakensi nykyisen Keski-Porin kirkon paikalle hallinnollisena keskuspaikkana toimineen Porin kuninkaankartanon. Juhanan tarkoituksena oli rakentaa Poriin myös linna, mutta suunnitelma ei koskaan toteutunut.
Kokemäenkartanon linnaläänin korvasi vuonna 1634 hallintouudistuksen yhteydessä muodostettu Turun ja Porin lääni.
Toivo Nousiainen
Toivo Henrikki Nousiainen () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa Kuopion valtaukseen ja myöhemmin joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.
Hänen vanhempansa olivat kauppias Heikki Nousiainen ja Linda Maria Boehm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Toini Schadewitzin kanssa. 
Hän kävi viidennen luokan Savonlinnan reaalilyseota.
Nousiainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen Nousiainen siirrettiin 10. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan.
Nousiainen saapui takaisin Suomeen aselaiva S/S Equityn toisella retkellä Aspuskäriin Merikarvialle 8. joulukuuta 1917. Merikarvialta hän sai Uudelta metsätoimistolta määräyksen matkustaa Kuopioon, missä hänen oli määrä kouluttaa paikallisia suojeluskuntajoukkoja. Joukkojen koulutuksen jälkeen hän osallistui Kuopion valtaukseen joukkueenjohtajana Kuopion suojeluskunnan 1. komppaniassa. Seuraavaksi hänet määrättiin Kuopiossa muodostettuun konekiväärikomennuskuntaan, joka lähetettiin Mannerheimin määräyksestä 11. helmikuuta 1918 Savon rintamalle Mikkeliin ja edelleen Mäntyharjulle yhdessä Kuopion 1. ja 2. suojeluskuntakomppanian kanssa. Nousiainen osallistui kyseisessä komennuskunnassa taisteluihin Mäntyharjulla ja Varkaudessa. Myöhemmin hänet siirrettiin 28. helmikuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja osallistui sen riveissä taisteluihin Tampereella sekä Viipurissa.
Nousiainen jatkoi sisällissodan jälkeen palvelustaan 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Savon jääkärirykmentti 3 ja sitten Uudenmaan rykmentti. Hän toimi rykmentissä 1. konekiväärikomppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 16. toukokuuta 1921 ja liittyi sen jälkeen suojeluskuntajärjestöön. Suojeluskunnissa hän toimi paikallispäällikkönä Varkauden suojeluskunnassa. Varkaudesta hän siirtyi Kuopioon, missä hänet nimitettiin 1. helmikuuta 1925 Kuopion suojeluskuntapiirin IV alueen päälliköksi. Suojeluskunnista hän erosi 31. tammikuuta 1926 ja kuoli vielä samana vuonna.
Korsholman linnalääni
Korsholman linnalääni oli keskiaikainen ruotsalainen linnalääni Perämerta ympäröivällä alueella. Linnalääni ulottui alun perin Uumajan seudulta lännessä aina Vaasaan saakka idässä. Se sai nimensä Vaasan edustalla olevasta Korsholman linnasta, joka mainitaan ensimmäisen kerran Bo Joninpoika Gripin testamentissa vuonna 1384 nimellä "Krytzeborg".
Bo Joninpoika oli vuodesta 1374 ollut kaikkien Suomen läänien sekä Suur-Hälsinglandin hallitsija. Hänen kuolemansa jälkeen vitaaliveljet olivat herroina Korsholmassa, mutta luovuttivat vuonna 1399 linnan alueineen kruunulle. Kuningatar Margareeta asetti entisen vitaaliveljen Otte Peccatelin linnanvoudiksi. Bridget Ottentytär Peccatel, joka oli todennäköisesti hänen tyttärensä, nai vuonna 1428 Nils Gustafinpoika Båtin Rossvikin suvusta. Hänestä tuli seuraava Korsholman linnan vouti.
Viimeistään tähän aikaan Perämeren ympäristö muodosti erillisen linnalääniin. Hallinnollinen yhteys Hälsinglandiin oli lopullisesti katkennut.
Vuonna 1413 tehtiin verollepano seuraavissa Korsholman linnaläänin pitäjissä: Mustasaari, Kyrö, Kemi ja Ranta (muodostivat yhden pitäjän), Tornio, Luulaja, Piitime, Skellefteå, Lövånger, Bygdeå ja Uumaja.
Nils Gustafinpojan kuoleman jälkeen valtionhoitaja Kaarle Knuutinpoika Bonde otti haltuunsa Korsholman linnaläänin ja koko Suomen. Hänen vastustajansa Krister Niilonpoika Vaasa onnistui kuitenkin voittamaan kuningas Kristoferin luottamuksen ja sai riistettyä Kaarle Knuutinpojalta suuren osan läänistä. Ratkaisu johti siihen että Korsholman linnalääni jaettiin vuonna 1435 kahteen laamannikuntaan Upsalan ja Turun hiippakuntien välisen rajan mukaisesti, Kemijoesta hieman pohjoiseen.
Vuonna 1441 myös itse lääni jaettiin saman rajan mukaisesti. Entisen suurläänin länsiosaa alettiin nimittää Västerbotteniksi ja itäosaa Pohjanmaaksi (ruotsiksi Österbotten). Tästä lähtien Korsholman lääni käsitti ainoastaan Pohjanmaan. Kaarle Knuutinpojan jälkeen lääniä hallitsivat useat muut Ruotsin ylimykset. Tunnetuimpia heistä on Sten Sture vanhempi. Vuoden 1634 lääniuudistuksen jälkeen entisen Korsholman linnaläänin alue tuli kuulumaan Pohjanmaan lääniin
Vielä vuonna 1569 käyttivät Västerbottenin talonpojat Korsholman läänin länsiosan (provincie Corsholms partis occidentalis) sinettiä. Sillä sinetöitiin säädyn uskollisuudenvala Juhana III:lle. Vaakunassa kaksi karhua hyökkää miestä vastaan.
Savonlinnan linnalääni
Savonlinnan linnalääni hallinnoi Olavinlinnasta käsin Savon maakuntaa. Linnan rakentaminen aloitettiin vuonna 1475 tarkoituksena vakiinnuttaa Ruotsin valta Etelä-Savon uudisasutusalueilla.
Alois Hudec
Alois Hudec (12. heinäkuuta 1908 Račice, Jihomoravský – 23. tammikuuta 1997 Praha) oli tšekkoslovakialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Eri telineistä hän menestyi parhaiten renkailla.
Hudec voitti Berliinin 1936 olympialaisissa kultaa rengasvoimistelussa. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi joukkuekilpailussa, henkilökohtaisessa moniottelussa ja nojapuilla, kymmenenneksi rekillä, 11:nneksi permannolla, 18:nneksi hypyssä sekä 26:nneksi hevosella. Hän voitti renkailla maailmanmestaruuden Budapestissa 1934 ja Prahassa 1938. Jälkimmäisissä kisoissa hän saavutti hopeaa permannolla, nojapuilla ja rekillä.
Zdeněk Růžička
Zdeněk Růžička (s. 15. huhtikuuta 1925 Ivančice) on tšekkoslovakialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Růžička osallistui kolmiin olympialaisiin. Lontoossa 1948 hän saavutti pronssia permannolla ja renkailla. Lisäksi hän sijoittui joukkuekilpailussa kuudenneksi, henkilökohtaisessa moniottelussa ja nojapuilla seitsemänneksi, rekillä 17:nneksi, hevosella 30:nneksi sekä hypyssä 46:nneksi. Kaksissa seuraavissa kisoissa hän ei enää yltänyt mitaleille. Helsingissä 1952 hän sijoittui joukkuekilpailussa seitsemänneksi, moniottelussa 30:nneksi, renkailla 14:nneksi, hevosella 15:nneksi permannolla 34:nneksi, rekillä 47:nneksi, nojapuilla 71:nneksi ja hypyssä 87:nneksi. Melbournessa 1956 hän sijoittui joukkuekilpailussa neljänneksi, moniottelussa 26:nneksi, rekillä kymmenenneksi, renkailla 22:nneksi, permannolla 29:nneksi, nojapuilla 33:nneksi, hevosella 38:nneksi ja hypyssä 39:nneksi.
Sohvi Seppälä
Sohvi Anniina Seppälä (s. 16. heinäkuuta 1983 Kotka) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa Karhulan Urheilijoita ja häntä valmentaa Matti Kartila. Vuoteen 2004 asti häntä valmensi Ari Väänänen.
Hänen ennätyksensä on 13,23, jonka hän hyppäsi Riminissä, Italiassa 3. heinäkuuta 2008. Saavuttaessaan SM-hopeaa Kalevan kisoissa 2007 Lappeenrannassa 4. elokuuta 2007 hän hyppäsi myötätuulituloksen 13,45.
Hallissa hän on hypännyt 13,06 Jyväskylässä 8. helmikuuta 2008. Pituutta hän on hypännyt 585 hallissa ja 584 ulkona (596 myötätuulessa).
Přemysl Krbec
Přemysl Krbec (s. 28. tammikuuta 1940 Litovel) on entinen tšekkoslovakialainen telinevoimistelija, joka eri telineistä menestyi parhaiten hypyssä.
Krbec voitti telinevoimistelun hypyn maailmanmestaruuden Prahassa 1962. Joukkuekilpailussa hän sai pronssia. Belgradissa 1963 hän voitti hypyn Euroopan-mestaruuden. Tokion olympialaisissa 1964 hän sijoittui joukkuekilpailussa kuudenneksi ja henkilökohtaisessa moniottelussa 45:nneksi. Hypyn karsinnassa hän oli yhdeksäs eikä selviytynyt telineen loppukilpailuun.
Tiia Tikkanen
Tiia Tikkanen (s. 10. lokakuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Naisten Liigaa SC Raisiossa ja Turun Palloseurassa. Hän kuului Suomen joukkueeseen vuoden 2006 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa mutta ei pelannut yhtään ottelua.
Tikkanen oli jo nuorena pelaajana liigakaudella 2006 joukkueensa SC Raision paras maalintekijä kuudella maalilla. Seuraavalla kaudella hän teki liigassa kolme maalia. SC Raision luovuttua sarjapaikasta Tikkanen siirtyi Turun Palloseuraan ja oli heti kaudella 2008 joukkueensa paras maalintekijä 13 liigamaalilla. Kaudella 2009 hän teki liigassa kuusi maalia ja kaudella 2010 kaksi maalia. Kausilla 2011 ja 2012 Tikkanen oli jälleen TPS:n paras maalintekijä, saldona kahdeksan maalia kummallakin kaudella. Kaudella 2013 hän teki TPS:lle kuusi liigamaalia.
Tiger (1546)
Tiger eli Tyger oli 200-tonninen Henrik VIII:n laivastoon kuulunut kaljuuna, joka oli rakennettu Deptfjordissa vuonna 1546.
Alus oli vuonna 1588 osana laivasto-osastoa, joka oli torjumassa Espanjan suurta armadaa ja jota komensi Lord High Admiral Charles Howardin tehtävään nimittämä lordi Henry Seymour. Taistelun kuluessa alus purjehti aina Newcastlen korkeudella epäsuotuisten tuulten painamana. Aluksen päällikkönä oli kapteeni William Ceasar.
Alus romutettiin vuonna 1605.
Teija Hannila
Teija Katariina Hannila (s. 2. elokuuta 1980 Korpilahti) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hän edustaa Viipurin Urheilijoita ja häntä valmentaa Mikael Inkeroinen. Vuoteen 2002 asti häntä valmensi Ilpo Vesterinen.
Hänen kolmiloikkaennätyksensä on 13,70, jonka hän hyppäsi Lapinlahdella 3. heinäkuuta 2005. Hallissa hän on loikkinut 13,28 Jyväskylässä 27. helmikuuta 2005. Pituushypyssä hänen ennätyksensä on Jämsässä 28. kesäkuuta 2003 hypätty 621. Halliennätyksensä 613 hän hyppäsi Jyväskylässä 8. helmikuuta 1997.
Hänellä on nimissään kolmiloikan 17-vuotiaiden Suomen ennätys sisäradoilla (13,27 m), jonka hän hyppäsi vuonna 1997. Hänen paras saavutuksensa on Kalevan kisojen hopea Porissa 17. heinäkuuta 2005.
Franco Menichelli
Franco Menichelli (s. 3. elokuuta 1941 Rooma) on entinen italialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän oli 1960-luvulla maailman parhaita permantovoimistelijoita.
Menichelli saavutti Rooman 1960 olympialaisissa pronssia joukkuekilpailussa ja permannolla. Henkilökohtaisessa moniottelussa hän sijoittui kymmenenneksi. Tokion 1964 olympialaisissa hän voitti kultaa permannolla ja saavutti hopeaa renkailla sekä pronssia nojapuilla. Joukkuekilpailussa hän sijoittui neljänneksi ja moniottelussa viidenneksi. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui joukkuekilpailussa 12:nneksi ja moniottelussa 115:nneksi.
MM-kilpailuissa Menichelli saavutti pronssia permannolla Prahassa 1962 ja Dortmundissa 1966 sekä jälkimmäisissä kisoissa myös renkailla. Luxemburgin EM-kilpailuissa 1961 hän voitti kultaa permannolla ja saavutti hopeaa hypyssä sekä pronssia nojapuilla. Belgradin EM-kilpailuissa 1963 hän voitti jälleen kultaa permannolla ja saavutti pronssia nojapuilla. Antwerpenin EM-kilpailuissa 1965 hän voitti kultaa moniottelussa, permannolla, renkailla ja rekillä sekä saavutti hopeaa nojapuilla. Tampereen EM-kilpailuissa 1967 hän saavutti vielä hopeaa permannolla ja nojapuilla sekä pronssia moniottelussa ja rekillä.
Krisztina Tóth
Krisztina Tóth (5. joulukuuta 1967 Budapest) on unkarilainen runoilija ja prosaisti ja kääntää ranskalaista runoutta unkariksi. Hän on koulutukseltaan kuvanveistäjä.
Tóth kuuluu Unkarin arvostetuimpiin runoilijoihin ja on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, muun muassa József Attila -palkinnon vuonna 2000. Hänen runojaan on käännetty monille kielille.
Runoilijana 1990-luvulla aloittanut Tóth on novellikokoelmassaan "Viivakoodi" (2006) käsitellyt reaalisosialismin viimeisiä vuosia Unkarissa. Hän sanoo, ettei kuitenkaan ole sisällyttänyt teksteihinsä poliittista sanomaa, vaan tuo asioita esille pienten yksityiskohtien kautta.
Oswald Karch
Oswald Karch (6. maaliskuuta 1917 Ludwigshafen am Rhein – 28. tammikuuta 2009 Mannheim) oli saksalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1953, Saksan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa eikä saavuttanut pisteitä. Karch ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Silly Symphonies
Silly Symphonies ("Hassunkuriset sinfoniat") on Walt Disneyn tuottama lyhyiden piirroselokuvien sarja. Sarjaan kuuluu kaikkiaan 75 elokuvaa, ja ne valmistuivat vuosina 1929–1939.
Ensimmäinen "Hassunkurinen sinfonia" oli mustavalkoinen piirroselokuva "Luurankotanssi" ("The Skeleton Dance"), jonka ohjasi Ub Iwerks. Sarjan ensimmäinen värielokuva oli "Flowers and Trees" ("Kukkia ja puita") vuodelta 1932; sen ohjasi Burton Gillett, ja se on elokuvahistorian ensimmäinen Technicolor-piirroselokuva. Sarjan muita kuuluisia piirroselokuvia ovat muiden muassa "Kolme pientä porsasta" (1933), "Pikku Hiawatha" (1937) ja "Vanha mylly" (1937), joka sai parhaan piirroselokuvan Oscar-palkinnon.
"Hassunkuriset sinfoniat" ovat ennen kaikkea musiikkielokuvia. Sarjan säveltäjinä toimivat muiden muassa Carl Stalling, Frank Churchill ja Leigh Harline.
"Silly Symphonies" -sarjan elokuvat julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:llä vuosina 2001–2006.
Elokuvista julkaistiin myös sarjakuvaversiot amerikkalaisissa päivälehdissä vuosina 1932–1940. Sarjakuvalaitoksen suomensi Juice Leskinen vuonna 1996.
Ken Kavanagh
Ken Kavanagh (s. 12. joulukuuta 1923) on entinen australialainen F1-kuljettaja ja moottoripyöräilijä.
Kavanagh oli ensimmäinen australialainen, joka voitti moottoripyöräilykilpailun. Hän voitti vuoden 1952 Ulsterin GP:n 350 kuutioisilla ja vuoden 1956 Junior TT ja Isle of Manin TT -kilpailut. Kavanaugh ajoi pisteille jokaisessa ajamassaan moottoripyöräkilpailussaan vuosina 1951–1959. Hän saavutti yhteensä 5 voittoa, 24 palkintosijaa, 6 nopeinta kierrosta ja 170 pistettä moottoripyöräkilpailuissa.
Kavanagh osallistui kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1958. Hän karsiutui molemmissa, eikä päässyt starttaamaan kilpailuihin. Monacossa hän epäonnistui aika-ajoissa ja Belgiassa hänen autonsa moottori petti harjoituksissa, kun hän oli 20. nopein 28 kuljettajasta.
Pirjo Hakala
Pirjo Helinä Hakala (s. 14. elokuuta 1943 Äänekoski) on entinen suomalainen yleisurheilija. Hän edusti Saarijärven Pullistusta.
Hakala edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1972–1975. Hän saavutti Kalevan kisoissa kultaa 200 metrin aitajuoksussa 1972, 1973 ja 1974. Hopeaa hän sai 100 metrin juoksussa 1971, 100 metrin aitajuoksussa ja viisiottelussa 1974 sekä 400 metrin aitajuoksussa 1975. Pronssia hän sai 80 metrin aitajuoksussa 1967, 100 metrin aitajuoksussa 1972, 100 metrin juoksussa 1973 ja pituushypyssä 1974.
Roses Are Red (albumi)
Roses Are Red on Bobby Vintonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1962. Albumilla on cover-versioita kappaleista "Sentimental Me", "Cole Porter's kappale True Lov"e, Roy Orbisonin hitti "Crying, If I Give My Heart for you", ja viisi kantrikappaleita "I Fall to Pieces", "Have I Told You Lately That I Love You?", "I Can't Stop Loving You", "I Can't Help It" ja "Please Help Me, I'm Falling".
Albumilista - Billboard (North America)
Singles - Billboard (North America)
Robert Vesterlund
Clas Robert Vesterlund (s. 28. lokakuuta 1976) on ruotsalainen kansallissosialistisen Info-14-verkkolehden päätoimittaja ja voimakas vaikuttaja Salemfonden ja Gula korset -järjestöissä. Aikaisemmin hän toimi Ruotsidemokraattien nuorisojärjestön puheenjohtajana, jolloin hän käytti nimeä "Robert Wennerstedt". Vesterlund jätti nuorisojärjestön puheenjohtajan tehtävän vuoden 1994 valtiopäivävaalien jälkeen.
Vesterlundin nimi liitettiin syndikalisti Björn Söderbergin murhaan, koska Söderberg murhattiin paljastettuaan Vesterlundin poliittisen suuntauksen, minkä seurauksena tämä menetti luottamustehtävän työpaikallaan.
Carlyle Group
Carlyle Group on yhdysvaltalainen maailmanlaajuisesti toimiva pääomasijoitusyhtiö, jonka hallinnoi 84,5 miljardin dollarin sijoitusomaisuutta. Carlyle Group järjestelee ja toteuttaa muun muassa management buyout -kauppoja, strategisia vähemmistöosakkuuskauppoja sekä yksityisiä osakesijoituksia. Yritys on kansainvälisen rahoitusalan suurimpia ja vaikutusvaltaisimpia.
Carlyle Group työllistää itse 20 maassa 890 työntekijää, joista 495 on tekemisissä sijoitusten kanssa. Sen sijoitusportfolioon kuuluvat yhtiöt työllistävät puolestaan jopa 415 000. Carlyle Groupilla on yhteensä kolmisenkymmentä toimistoa Aasiassa, Amerikassa, Australiassa ja Euroopassa. Sijoittajia on 71 maasta yli 1 300.
Carlyle Groupissa työskentelee tai on työskennellyt useita tunnettuja entisiä poliitikoita ja julkisuuden henkilöitä. Näihin kuuluvat muun muassa entiset Yhdysvaltain presidentit George H. W. Bush (vanhempi Aasian asioiden neuvonantaja 1998–2003) ja George W. Bush (tytäryhtiö Caterairin hallituksessa, 1990–1994), Yhdysvaltain ulkoministeri James Baker (vanhempi asianajaja, 1993–2005) ja entinen Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri John Major (Carlyle Europen toimitusjohtaja, 2002–2005). Entinen IBM:n toimitusjohtaja Louis V. Gerstner, Jr. toimi Carlyle Groupin toimitusjohtana tammikuusta 2003 lokakuuhun 2008. Hän jatkaa yrityksessä vanhempana neuvonantajana. Bush-klaanin ohella Bin Ladenien suvulla on ollut kytkyjä muun muassa sijoittajana Carlyle Groupiin. Tämän toi näyttävästi esille muun muassa Michael Moore dokumenttielokuvassaan Fahrenheit 911. Yhtiön omistajiin kuuluu myös George Soros.
Yksi konsernin yli 50 sijoitusrahastoyhtiöstä, Alankomaissa listautunut Carlyle Capital Corporation kaatui keväällä 2008 Subprime-kriisissä kärsittyjen tappioiden vuoksi. CCC:llä oli konkurssihetkellä kannettavanaan noin 17 miljardin dollarin velkataakka. Konkurssilla ei kuitenkaan ollut merkittävää vaikutusta muun konsernin toimintaan.
Suomessa Carlyle Groupilla on muun muassa kiinteistöliiketoimintaa. Omistamansa espanjalaisen Applusin kautta se on myös K1-katsastusketjun taustalla. Carlyle Europe Venture Partners (CEVP) harjoittaa venture capital -rahoitusta (SmartTrust, Riot-E).
Carlyle Group tunnetaan historiallisesti ilmailu-, puolustus- ja turvallisuusalojen asiantuntija-sijoittajana. Nykyään kuitenkin yli 30 prosenttia yrityksen sijoituksista on viestintä- ja mediasektorilla.
Nothing
Nothing on ruotsalaisen thrash metal -yhtye Meshuggahin vuonna 2002 julkaistu studioalbumi.
"Nothing"in kappaleet ovat Meshuggahin aiempaan tuotantoon verrattuna paljon thrash metalista poikkeavia; kappaleissa on enemmän fuusiojazz-vaikutteita ja ne ovat tempoltaan hitaampia."Nothing" julkaistiin uudelleen 31. lokakuuta 2006. Albumin kitararaidat äänitettiin uudelleen 7-kielisten kitaroiden sijasta 8-kielisillä.
Valeri Kikta
Valeri Grigorjevitš Kikta (; s. 22. lokakuuta 1941 Vladimirovka, Donets, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen taidemusiikin säveltäjä. Kikta opiskeli musiikkia Moskovan konservatoriossa Semjon Bogatyrjovin ja Tihon Hrennikovin johdolla, ja Dmitri Šostakovitš suositteli häntä jatko-opiskelijaksi.
Kiktan tuotantoon sisältyy baletteja, orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksia, urku- ja kuorosävellyksiä. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu sarja "Kiovan Sofiankirkon freskot" (1973) harpulle ja orkesterille.
Samuel Forseen
Samuel Forseen (1686–1744) toimi Turun ja Porin läänin lääninsihteerinä vuodesta 1721. Hänen merkittävin ansionsa oli, että hän suomensi vuoteen 1738 mennessä vuoden 1734 lain. Lainsuomennoksen "Ruotzin waldacunnan laki" julkaisu myöhästyi palkkiokiistojen vuoksi ja se julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen hänen vävynsä Erik af Palénin tarkastamana. Se oli voimassa 1800-luvun puoliväliin.
Forseen opiskeli Turun Akatemiassa ja nimitettiin lääninsihteerin virkaan isonvihan aikana. Hän otti tehtävän vastaan rauhan palattua vuonna 1721.
Santa Must Be Polish
Santa Must Be Polish on Bobby Vintonin vuonna 1987 julkaistu 44. studioalbumi 
ja Vintonin toinen joulualbumi.
FileMaker
FileMaker on useassa käyttöjärjestelmässä toimiva relaatiotietokantaohjelmisto ja kevytkehitin.
FileMakeria kehittää FileMaker Inc., aiemmalta nimeltään Claris. Ohjelmiston historia on pitkä: 1980-luvun puolivälissä Nashoba Systems kehitti 'Nutshell'-nimisen kannan DOS-pohjalle. Nashoba siirtyi sittemmin Macintosh-alustalle ja myöhemmin yhtiön osti Applen tytäryhtiö Claris.
Ensimmäinen nykyisen FileMakerin versio, FileMaker Pro 1.0, syntyi vuonna 1990. Tämä versio oli vielä puhtaasti MacOS-sovellus. Syksyllä 1992 julkistettiin ensimmäinen monikäyttöjärjestelmäversio, FileMaker Pro 2.0. Vuonna 1995 FileMaker oli Clariksen ainoa oikeasti menestynyt tuotelinja. Apple sulautti osan Clariksesta itseensä ja nimesi FileMakerin ympärille keskittyvän yrityksen uudelleen, FileMaker Inc.:iksi.
Uusin versio FileMakerista on 17, joka julkistettiin Toukokuussa 2018. FileMaker 17 selkeytti lisessointia ja nykyisin lisessointi on yleisesti käyttäjäkohtainen ja pitää sisällään FileMaker Pro, FileMaker webdirect, FileMaker Data API ja FileMaker Go käytön. FileMaker 13 version myötä -ohjelmistoperheeseen lisättiin FileMaker WebDirect, joka mahdollistaa FileMakerin käytön nettiselaimella. iPhone- ja iPad-alustoilta käyttö on mahdollista toteuttaa etäkäyttönä palvelimelta tai "standalone"-kannasta, joka on viety laitteelle.
FileMaker yhdistää tietokantamoottorin graafiseen käyttöliittymään sallien toimintojen muokkaamisen helpon graafisen käyttöliittymän kautta raahaa ja pudota -toiminnoilla. FileMakerin vahvuus on nopea omaksuttavuus ja helppokäyttöinen skriptikieli.
FileMaker toimii MacOS-, iOS ja Windows-ympäristöissä. Ohjelmistosta löytyy työasema- ja palvelinversiot. Käyttäjät voivat hyödyntää FileMaker-sovelluksia ja -tietokantoja joko työasemaclientillä tai web-liittymän kautta. FileMaker on ODBC-yhteensopiva ja pystyy liittymään useaan SQL-tietokantaan (mm. MS SQL, Oracle ja MySQL). SQL-kantojen tietoa voidaan käsitellä FileMakerin relaatioiden kautta FileMakerin layouteissa ja skripteillä.
Aamunkoiton robotit
Aamunkoiton robotit () on vuonna 1983 ilmestynyt Isaac Asimovin kirjoittama tieteisromaani. Se kuuluu hänen luomaansa Robotti-sarjaan ja on hänen viimeinen teoksensa, jonka päähenkilönä on etsivä Elijah Baley. Kirja oli ehdolla parhaan romaanin Hugo-palkintoon 1984.
On kulunut kaksi vuotta "Alastoman auringon" tapahtumista. Elijah Baley toimii edelleen siviilipukuisena etsivänä New Yorkin poliisilaitoksella Maassa. Hän myös johtaa ryhmää nuoria, jotka hänen esimerkkinsä mukaan pyrkivät astumaan ulos teräsluolista ulkoilmaan ja tekemään roboteille tarkoitettuja töitä.
Samaan aikaan Aurorassa Han Fastolfe yrittää saada läpi lakimuutoksen, joka aikaa myöten lopettaisi robottien käytön. Fastolfe myös kannattaa maan tukemista sen suunnitelmissa uusien avaruussiirtokuntien perustamisessa, eivätkä monet avaruuslaiset voi sietää sitä. Fastolfe joutuukin keskelle poliittista skandaalia: R. Jander nimisen robotin muisti on pyyhitty ja se on ns. "murhattu". Fastolfen vastustajat syyttävät häntä ja hän päättää vielä kerran ehdottaa, että paikalle kutsuttaisiin maineikas maan etsivä Elijah Baley. Avukseen hän saa jälleen Fastolfen rakentaman humanoidirobotin, R. Daneel Olivaw'n, jonka tarkka kaksoisolento murhattu robotti on.
Jos Baley epäonnistuu, voi maan asukkaiden avaruuden valloitus olla ikiajoiksi mennyttä. Tutkinta on myös vaikeaa, johtuen Auroran vapaammasta seksuaalisesta ilmapiiristä, jossa kuka tahansa voi käytännössä "tarjoutua" toiselle. Avioliitot solmitaan vain lasten hankkimista varten ja ne päättyvät avioeroon lapsen synnyttyä. Lapsi joutuu usein kasvatettavaksi laitokseen, mutta tohtori Fastolfe on itse poikennut tästä säännöstä: Hän on kasvattanut itse tyttärensä Vasilian, jonka kanssa hän ei enää ole väleissä kieltäydyttyään seksistä hänen kanssaan. Paljastuu myös, että Baleyn "Alastomassa auringossa" tapaama nainen, Gladia Delmarre, asuu nykyään Fastolfen naapurissa ja omisti tuhoutuneen robotin, jonka kanssa hänellä oli ollut suhde. Gladia itse kutsuu Jander-robottia aviomiehekseen.
Juho Aitamurto (poliitikko)
Johan August ”Juho” Aitamurto (v:een 1906 Fagerström, ) oli suomalainen poliitikko.
Aitamurto toimi Suomalaisen puolueen kansanedustajana kahteen otteeseen, elokuusta 1908 helmikuuhun 1910 ja huhtikuusta lokakuuhun 1917. Hänet valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1908, 1909 ja 1916, Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti maatalousvaliokunnassa, pankkivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa.
Aitamurto työskenteli 37 vuoden ajan, vuodesta 1882 vuoteen 1919, Muurlan seurakunnan palveluksessa. Hän oli seurakunnan kanttori-urkuri ja sai arvonimen director cantus. Hän työskenteli myös maanviljelijänä, kansakoulujen talouden- ja rahastonhoitajana ja pienten lasten opettajana sekä toimi Muurlan kunnallislautakunnan esimiehenä.
Aitamurron puoliso oli Elin Maria Vuorinen. He avioituivat vuonna 1888. Aitamurron äiti oli piikana toiminut Erika Lovisa Fagerström. Juho Aitamurto kuoli helmikuussa 1920, 59 vuoden iässä.
Half Pipe
Half Pipe on Särkänniemessä sijaitseva U-kirjaimen muotoinen vuoristorata, jossa ihmiset istuvat lumilaudan mallisen junan päällä, jossa sijaitsee kaksi pyörivää vaunua. Half Pipe tuli Särkänniemeen vuonna 2003.
Half Pipen juna eli lumilauta kulkee ajon aikana rataa edestakaisin. Laite kiihdyttää maksimissaan kolmen G:n voimalla yli 70 km/h nopeuteen ja nousee 30 metrin korkeuteen lähtöpaikkaan nähden. Half Pipessä on kaksi kahdeksan hengen ympyrän muotoista vaunua, jotka pyörivät akselinsa ympäri ajon aikana. Half Pipen kapasiteetti on 500 matkustajaa tunnissa.
Half Pipe on tarkoitettu yli 140 senttimetriä pitkille. Muita rajoitteita on raskaana oleville ja sydän- tai verisuonitaudeista kärsiville. Turvakaaret voivat rajoittaa isokokoisten pääsyä laitteisiin.