Luettelo Suomen työväenliikkeen varhaisvuosien vaikuttajista
Tämä luettelo sisältää henkilötietoja suomalaisessa työväenliikkeessä ennen Suomen itsenäistymistä vuonna 1917 vaikuttaneista henkilöistä, joista Wikipediassa ei ole omaa artikkelia.
Olof "Ola" Castrén (1. elokuuta 1882 Helsinki – 25. tammikuuta 1913 Helsinki), Helsingin yliopistossa opiskellut filosofian tohtori, väitöskirja "De sociala strömningarna i Frankrike på Ludvig XIV:s tid" (1911). Oli lyhyen aikaa mukana Helsingin ruotsalaisen työväenyhdistyksen toiminnassa syksystä 1902 lähtien, jolloin sen yhteyteen perustettiin ylioppilaiden nuorisoklubi. Kirjoitti vuonna 1906 Hakaniemen mellakan jälkeen "Framtid"-lehteen artikkelin, jossa sanoi sosialidemokraattien ennustaneen yhteiskunnallisen kehityksen suunnan oikein ja mainitsi heidän jatkossa edustavan merkittävää voimaa. Isä päätoimittaja Robert Castrén ja veli kirjallisuudentutkija Gunnar Castrén.
Jaakko Kemppainen (1869–1931), räätälimestari ja Oulun työväenyhdistyksen puheenjohtaja. Mukana työläisaktivistien toiminnassa, osallistuen mm. kagaalin järjestämään Bodenin kokoukseen maaliskuussa 1904. Myöhemmin jääkäriliikkeen etappimies Oulussa yhdessä värvääjinä toimineiden Hannes Uksilan ja Yrjö Mäkelinin kanssa.
August Kukkola, Finlaysonin Tampereen puuvillatehtaan värjäri, joka tunnettiin lempinimellä "Partaäijä". Oli perustamassa Finlaysonin värjärien ammattiosastoa vuonna 1900 ja suurlakon aikana lokakuussa 1905 hänen aloitteestaan perustettiin Finlaysonin tehtaiden sosialidemokraattinen ammattiosasto. Kuului myös Tampereen suurlakkokomiteaan ja oli mukana Suomen Ammattijärjestön perustavassa kokouksessa 1907. Osallistui vielä Tampereen työväenyhdistyksen 80-vuotisjuhlaan 1966.
Abraham "Aappo" Käärmekangas (myös Kärmekangas), puuseppä Viipurista. Toimi vaikuttajana mm. nuorelle Yrjö Sirolalle. Heinäkuussa 1899 mukana Suomen Työväenpuolueen perustavassa kokouksessa, jossa kannatti sosialistista linjaa ja valittiin puoluehallitukseen. Muutti mahdollisesti myöhemmin Kanadaan.
Gustaf Viktor Lehtonen (1852 Taivassalo – 1922 Taivassalo), kansakoulunopettaja ja wrightiläisen työväenliikkeen vaikuttaja. Perusti maaliskuussa 1887 Porin Työväenyhdistyksen yhdessä sanomalehtimies Matti Kauppisen kanssa.
J. E. Lillnix, räätäli ja Vaasan työväenyhdistyksen johtohahmo. Työväenliikkeen veteraani, joka oli mukana jo 1899 Suomen Työväenpuolueen perustavassa kokouksessa, kannattaen siellä sosialistista linjaa. Vuonna 1906 Oulun puoluekokouksessa menettelytapakysymystä pohdittaessa tuli tunnetuksi lausahduksestaan "”Ollaan joko sosialidemokraatteja tahi vallankumouksellisia, mutta molempia yhtaikaa ei voi olla.”" SDP:n ehdokkaana vielä vuoden 1933 eduskuntavaaleissa sekä kunniaveteraanina 1952 puoluekokouksessa Helsingissä yhdessä Ida Aalle-Teljon kanssa.
Vendla Lundelin (1862–1949), kirjaltaja ja Tampereen työväenyhdistyksen pitkäaikainen kuoronjohtaja. Vuodesta 1897 lähtien mukana Suomen Kirjaltajaliiton toiminnassa. Työskenteli myös opettajana 1911 lakkautetussa Massunmäen koulussa, joka sijaitsi Tampereen Kyttälän kaupunginosan Pellavatehtaanmäellä. Tampereen suurlakkokomitean jäsen vuoden 1905 suurlakon aikana sekä Tampereen äänioikeuskomitean jäsen 1905–1906. Lundelinin isä oli kuoronjohtaja Fredrik Lundelin ja sisaruksia muusikot Sikstus, Fredrika ja August Lundelin. Kaikista on Vendlan ohella henkilökuva Helvi Jokisen tamperelaisia kulttuurivaikuttajia esittelevässä kirjassa "Renkaita suvannon pinnassa" (1947). Kansan Sivistysrahaston alaisuudessa toimii nykyään "S.B., Frederik ja Vendla Lundelinin rahasto".
Johan Bernhardsson (John Bernhard) Mannerstam (s. 25. marraskuuta 1883 Helsinki), suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Helsingin yliopistossa 1906. Mukana työläisaktivistien toiminnassa kannattaen vallankumouksellista linjaa. Vuoden 1906 Viaporin kapinan aikana kuului punakaartin johtoon yhdessä Johan Kockin ja Jean Boldtin kanssa. Lähti maanpakoon Kanadaan ja työskenteli toimittajana Ontarion Port Arthurissa ainakin vuonna 1909. Avioitui tammisaarelaisen Elin Emilia Hagströmin (s. 1880) kanssa 1905, pariskunnalle syntyi myöhemmin kahdeksan lasta.
Emil Arvid Metsäranta, ammattiyhdistysmies Helsingistä, joka toimi muun muassa Suomen Ammattijärjestön sihteerinä 1921–1924. Puoliso vuodesta 1921 kansanedustaja Elsa Metsäranta.
Kaarlo Sandelin (myöh. Salmelin / Salmela, s. 1875), "Kansan Lehden" toimittaja Tampereelta. Oli 1898 perustamassa lehteä julkaissutta Tampereen Työväen Sanomalehti Osakeyhtiötä, kuuluen sen suurimpiin osakkaisiin yhdessä Anton Salakarin ja Akusti Samuel Vuorelan kanssa. Tampereen suurlakkokomitean jäsen vuoden 1905 suurlakon aikana.
Hannes Stolt, ruotsinkielinen toimittaja Uudeltamaalta. Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen pidetyssä suuressa sosialidemokraattisen työväen kokouksessa valittiin SDP:n väliaikaiseen puoluetoimikuntaan. "Arbetarbladetin" päätoimittaja vuonna 1921. Puoliso Gustaf Wistbackan tytär Edith (k. 1958). Haudattu Helsinkiin Kulosaaren hautausmaalle.
Gustaf Alfred Wistbacka (s. 7. helmikuuta 1864 Teerijärvi), Pohjanmaalla syntynyt puuseppä, joka muutti Helsinkiin 1886. Aloitteentekijä Helsingin ruotsalaisen työväenyhdistyksen perustamisessa vuonna 1898 ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Kuului myös 1899 perustetun Finlands Svenska Arbe­tarförbundin ensimmäisiin johtohahmoihin. Lähti siirtolaiseksi Pohjois-Amerikkaan ilmeisesti jo vuoteen 1901 mennessä. Wistbackan tytär Edith (k. 1958) avioitui "Arbetaren"-lehden päätoimittajan Hannes Stoltin kanssa ja toimi myös itse työväenliikkeessä.