hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969 käsittelee Suomen joukkuetta epävirallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa 1969.
Suomen joukkue koostui kahdesta miesurheilijasta, joista paremmin sijoittui Mauri Myllymäki, joka oli pituushyppykilpailussa kuudes.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1970
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1970 käsittelee Suomen joukkuetta ensimmäisissä virallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Wienissä 1970.
Suomen neljästä miesurheilijasta koostunut joukkue saavutti yhden pronssimitalin.
Jarnsaxa
Jarnsaxa on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijilla 6. maaliskuuta 2006.
Jarnsaxaa kutsuttiin alun perin nimellä S/2006 S6. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologiasta, jossa Jarnsaxa on yksi yhdeksästä jättiläisestä, jotka synnyttivät Heimdallin.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Sofiassa 1971.
Suomen joukkue koostui viidestä miesurheilijasta, joista parhaiten sijoittui Antti Kalliomäki, joka oli seiväshyppykilpailussa viides. Tuleva olympiavoittaja Pekka Vasala jäi 1 500 metrillä alkueriin.
From Beyond
From Beyond on yhdysvaltalaisen death metal-yhtye Massacren esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1991.
Rick Rozz sävelsi kappaleen ”Corpsegrinder” ollessaan Death-yhtyeessä, mutta levytti sen Massacren kanssa.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1972
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1972 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grenoblessa 1972.
Suomen joukkue koostui kuudesta miesurheilijasta ja yhdestä naisurheilijasta. Nämä olivat ensimmäiset sisäratojen EM-kisat, joihin osallistui suomalainen naisurheilija. Suomen joukkue saavutti yhden ponssimitalin.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Rotterdamissa 1973.
Suomen kahdeksasta miehestä ja kahdesta naisesta koostunut joukkue saavutti kaksi pronssimitalia.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Göteborgissa 1974.
Suomen joukkue koostui kolmesta miehestä ja kolmesta naisesta. Parhaiten sijoittui seiväshypyssä toiseksi yltänyt Antti Kalliomäki. Myös Mona-Lisa Pursiainen oli lähellä mitalia oltuaan neljäs 60 metrin kilpailussa. Myöhemmin samana vuonna ulkoratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa voittoon yltänyt Riitta Salin jäi hallikisoissa alkueriin.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Katowicessa 1975.
Suomen joukkue koostui kahdeksasta miehestä ja yhdestä naisesta. Suomi saavutti kautta aikojen ensimmäisen sisäratojen Euroopan-mestaruuden, kun Antti Kalliomäki voitti seiväshypyn. Aikaisemmista EM-hallikisoista hänellä oli jo hopeaa ja pronssia. Joukkue saavutti myös toisen mitalin, kun Pekka Päivärinta sijoittui hopealle 3 000 metrin kilpailussa.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1976
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1976 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Münchenissä 1976.
Suomen joukkue oli pieni ja koostui vain neljästä miehestä ja yhdestä naisesta. Joukkueesta parhaiten sijoittui seiväshyppääjä Antti Kalliomäki, joka saavutti jo uransa neljännen sisäratojen EM-mitalin.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1977
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1977 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa San Sebastianissa 1977.
Suomen seitsemästä miehestä ja kahdesta naisesta koostuva joukkue saavutti kolme mitalia. Mitalisteista Arto Bryggare oli ensimmäistä kertaa palkintokorokkeella, kun taas Pekka Päivärinnalle EM-hallimitali oli jo kolmas ja Antti Kalliomäelle peräti viides. Tuleva EM-hallimenestyjä Reijo Ståhlberg oli ensimmäisissä sisäratojen EM-kisoissaan neljäs.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1978
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1978 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Milanossa 1978.
Suomen kymmenhenkisen joukkueen menestys oli historian paras, kun suomalaiset saavuttivat peräti kolme kultamitalia. Mestaruudet tulivat sisäratojen SE-tuloksilla ja vieläpä varmistuivat vajaan puolen tunnin aikavälillä. Yllättävimpänä mestarina pidettiin Markku Taskista, kun taas Reijo Ståhlbergin kultaa osattiin jopa odottaa. EM-hallikisojen kestomenestyjä Antti Loikkanen saavutti kultaa heti ensimmäisellä osallistumiskerrallaan. Arto Bryggare kaatui aitajuoksun finaalissa ja jäi viimeiseksi.
Ei naisia enää!
Ei naisia enää! (myös Ei enää naisia; ) on Edward H. Griffithin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen romanttinen komedia, joka sai ensi-iltansa vuonna 1935. Elokuvan pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Montgomery, Charlie Ruggles, Franchot Tone ja Vivienne Osborne.
"Ei naisia enää!" perustuu A. E. Thomasin näytelmään "No More Ladies", jonka pohjalta Donald Ogden Stewart ja Horace Jackson laativat käsikirjoituksen. Rachel Crothers mukautti alkuperäisen käsikirjoituksen elokuvaa varten, mutta studion muutoksien takia Crothers ei halunnut nimeään elokuvan teksteihin; Crothers oli katkeroitunut studioille siitä, että tämä muutti hänen käsikirjoitustaan. Muut mainitsemattomat elokuvan kirjoittajat ovat Edith Fitzgerald ja George Oppenheimer. Griffithin sairastelu esti häntä viimeistelemästä elokuvaa, joten George Cukor korvasi hänet ja vei elokuvan päätökseen. Häntä ei kuitenkaan mainita elokuvan teksteissä, koska hän oli kieltäytynyt siitä.
Alkuperäinen näytelmä avattiin New Yorkissa 23. tammikuuta vuonna 1934 ja sitä esitettiin 176:n näytöksen ajan. Näytelmän pääosissa olivat Melvyn Douglas ja Lucile Watson. Ohjaaja Griffith ja Irving Thalberg tuottivat elokuvan. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
"Ei naisia enää!" -elokuvan tuotanto alkoi 12. maaliskuuta 1935 ja päättyi huhtikuussa. "Ei naisia enää!" on Joan Fontainen elokuvadebyytti. "Ei naisia enää!" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 14. kesäkuuta 1935 ja Suomessa 29. joulukuuta 1935. "Ei naisia enää!" menestyi hyvin taloudellisesti; se tuotti yhteensä 1 623 000 dollaria maailmanlaajuisesti. Yhdysvalloissa elokuva tuotti 1 117 000 dollaria ja ulkomailla 506 000 dollaria. Elokuva julkaistiin DVD:lle 6. huhtikuuta vuonna 2010.
Aarne Niinivirta
Aarne Niinivirta (1906 Vehmaa – 20. marraskuuta 1942) oli suomalainen taidemaalari ja hän edusti symbolismia. Hänen päätyönsä ovat vuosina 1940–1942 tehdyt Turun Ylösnousemuskappelin alttaritaulun luonnokset, joiden suunnitelmilla hän sai ensimmäisen palkinnon alttariseinän maalauskilpailussa 1940. Niinivirran kuoltua tuberkuloosiin kappelin arkkitehti Erik Bryggman päätti korvata alttaritauluksi suunnitellun freskon muratti-istutuksilla, mutta Niinivirran luonnokset ovat nähtävissä kappelin sakastin seinällä.
Vilho Niitemaa
Teodor Vilhelm (Vilho) Niitemaa, ent. "Nyman" (16. maaliskuuta 1917 Helsinki – 15. kesäkuuta 1991) oli suomalainen historiantutkija. Hän oli Turun yliopiston professori vuodesta 1955.
Niitemaan väitöskirja vuodelta 1949 käsittelee Baltian keskiaikaista historiaa. Hän aloitti Turun yliopistossa siirtolaisuuteen liittyvän tutkimuksen. Projektin seurauksia oli Siirtolaisuusinstituutin perustaminen.
Gabriel Nikander
Johan Gabriel Nikander (21. toukokuuta 1884 Perniö – 31. joulukuuta 1959 Turku) suomalainen sivisyshistorian ja kansanelämän tutkimuksen professori ja Åbo Akademin vararehtori. Hän oli Helsingin yliopistossa dosentti 1917–1921 ja sen jälkeen Åbo Akademin pohjoismaisen sivistyshistorian ja kansanelämän tutkimuksen professori 1921–1952. Vararehtori hänestä tuli 1931.
Milnenlahti
Milnenlahti (eng. Milne Bay) on suuri 35 kilometriä pitkä ja 15 kilometriä leveä lahti Milne Bayn provinssissa Papua-Uusi-Guinean kaakkoisosassa. Lahti on suojainen metsän peittämä syvävesisatama, jonka pohjoisosassa kapealla rantaviivalla sijaitsee mangrovesoita. Lahti on saanut nimensä Sir Alexander Milnen mukaan. Lahdelle rantautuivat ensimmäisinä eurooppalaisina Luis Vaez de Torres heinäkuussa 1606 ja kapteeni Owen Stanley vuonna 1850. Toisessa maailmansodassa japanilaiset tekivät maihinnousun lahdelle, mutta kokivat ensimmäisen virallisen tappionsa tyynenmeren sodassa Milnenlahden taistelussa.
Juho Kustaa Nikander
Juho Kustaa (Johan Gustaf) Nikander (3. syyskuuta 1855 Lammi – 13. tammikuuta 1919 Hancock, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen pappi.
Nikanderin vanhemmat olivat puuseppä Johan Gustaf Nikander ja Hedvig Maria Matintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1874 ja suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1879. Hänet vihittiin papiksi samana vuonna.
Nikander toimi siirtolaispappina Yhdysvalloissa ja oli Suomi-Synodin esimies 1890–1897 ja 1903–1919. Hän oli mukana perustamassa Suomi-opistoa ja oli sen ensimmäinen johtaja 1896–1919. Hän oli Paimen Sanomien päätoimittaja ja käynnisti 1917 avustustoiminnan Suomen hädänalaisille. Hänelle myönnettiin 1906 Helsingin yliopiston kunniatohtorin arvo.
Nikander oli naimisissa vuodesta 1902 Hanna Kristina Rajalan kanssa.
Nimellä "J. K. Nikander":
Alwar Niklander
Karl Alwar Niklander (29. lokakuuta 1875 Mäntsälä – 11. kesäkuuta 1969) oli suomalainen liikemies. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1921 ja kauppatieteiden kunniatohtorin arvon 1955. Hän oli Rake Oy:n toimitusjohtaja 1906–1947. Hän oli myös säveltäjä. Hänen sävellyksiään ovat esimerkiksi sinfonia "Caduceus" ja "Simeonin pako". Alwar Niklanderin pojanpoika on kirjailija Hannu Niklander.
Vihreä herne -galaksi
Vihreä herne -galaksi on galaksityyppi, jonka galaksit ovat hyvin pieniä ja hohtavat kirkkaan vihreinä. Galaksityypin löysivät vuonna 2007 Galaxy Zoo -nimisen galaksien luokitteluun keskittyvän kansalaistiedeprojektin osallistujat. Vihreä herne -galakseja ei tule sekoittaa nyttemmin löydettyihin vihreä papu -galakseihin, jotka ovat myös kirkkaan vihreitä, mutta paljon massiivisempia.
Vihreä herne -galakseja on havaittu 1,5-5 miljardin valovuoden päästä. Niiden halkaisija on vain kymmenesosa ja massa noin sadasosa Linnunradasta. Pienestä koostaan huolimatta ne tuottavat tähtiä Linnunrataa kymmenen kertaa nopeammin. Vihreä herne -galaksit ovat tiheitä, ja niissä on vähän metallia, joten ne saattavat olla Sinisten kompaktien galaksien alatyyppi. Galaksien vihreä väri aiheutuu ionisoituneen hapen lähettämästä säteilystä.
Havaijisaaret
Havaijisaaret on saariryhmä pohjoisella Tyynellämerellä. Se kuuluu Yhdysvaltojen Havaijin osavaltioon, lukuun ottamatta Midwaysaarten atollia, joka kuuluu Yhdysvaltain pieniin erillissaariin.
Havaijisaarten kahdeksan pääsaarta ovat kaakosta luoteeseen Havaiji (Big Island), Maui, Kahoolawe, Lanai, Molokai, Oahu, Kauai ja Niihau.
Bennie Lifts
Bennie Lifts Limited oli 1900-luvulla toiminut isobritannialainen hissivalmistaja. Sen perusti John Bennie 1900-luvun alussa. Kone osti Bennie Liftsin vuonna 1986.
Keijo Tuominen
Keijo Kalervo Tuominen (30. huhtikuuta 1928 Vaasa – 27. heinäkuuta 2006 Hamina) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Tuominen toimi urallaan mm. tasavallan presidentin 2. adjutanttina 1964–1969 sekä patteriston komentajana Kainuun prikaatissa 1969–1972. Uudenmaan Prikaatia hän komensi 1976–1980. Myöhemmin 1980-luvulla hän toimi Etelä-Suomen sotilasläänin komentajana. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1984.
Tuomo Tuominen
Tuomo Tuominen (21. joulukuuta 1931 Iitti – 10. kesäkuuta 2003 Lahti) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Tuominen aloitti kadettikoulun jälkeen uransa Kainuun ja Lapin rajavartiostoissa. Vuonna 1961 hän siirtyi Puolustusvoimien puolelle Porin prikaatiin kouluttajaksi, komppanianpäälliköksi sekä sotilaspoliisialiupseerikoulun johtajaksi. Hän valmistui yleisesikuntaupseeriksi Sotakorkeakoulusta sekä opetti Kadettikoulussa. Vuodesta 1972 alkaen hän työskenteli pääesikunnan operatiivisella osastolla mm. operatiivisen toimiston päällikkönä. 1970-luvun loppupuoliskon ajan hän opetti Taistelukoulussa esiupseerikurssin johtajana. Vuosina 1980-1984 hän komensi vastaperustettua Jääkäriprikaatia. Vuonna 1984 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin jalkaväen tarkastajaksi vuoteen 1988 asti. Vuonna 1988 hänet nimitettiin puolustusvoimien koulutuspäälliköksi ja ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Hän kuitenkin jätti tehtävän ennen pakollista eläkeikää sairauden vuoksi.
Peter van de Kamp
Peter van de Kamp () oli alankomaalainen tähtitieteilijä. Hän toimi Swarthmoren yliopiston tähtitieteen professorina 1940–1972 ja Swarthmoren yliopiston kuuluvan Sproulin observatorion johtajana 1937–1972.
Hän suoritti dosentin tutkinnon Utrechtin yliopistossa vuonna 1920 ja vuonna 1922 hänet hyväksyttiin tohtorikoulutukseen (doctorandus). Hän jatkoi akateemisia opintojaan Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä ja väitteli tohtoriksi vuonna 1925. Seuraavana vuonna hän sai tohtorin tutkinnon Groningenin yliopistosta.
1900-luvulla van de Kamp arveli löytäneensä astrometrian avulla todisteita siitä, että Barnardin tähdellä olisi kiertolaisenaan yksi tai useampia eksoplaneettoja. Myöhemmät tutkimukset eivät ole kyenneet vahvistamaan planeettojen olemassaoloa.
Ruben Nirvi
Ruben Erik Nirvi (vuoteen 1928 Snirvi; 16. joulukuuta 1905 Askola – 26. tammikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston suomalaisen filologian apulainen 1955–1957 ja suomen kielen henkilökohtainen ylimääräinen professori 1957–1972. Hän oli suomen ja erityisesti inkeroismurteiden erikoistuntija. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1944 ("Sanankieltoja ja niihin liittyviä kielenilmiöitä itämerensuomalaisissa kielissä: Riista- ja kotieläintalous").
Matti Vanonen
Matti Vanonen (15. kesäkuuta 1928 Mikkeli – 19. tammikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri.
Vanonen valmistui 32. kadettikurssilta kenttätykistön upseeriksi 1950. Nuorempana upseerina hän palveli KTR 4:ssä, Jääkäripatteristossa sekä Pääesikunnan kenttätykistötoimistossa. Sotakorkeakoulusta hän valmistui yleisesikuntaupseeriksi 1962. Tämän jälkeen hän toimi mm. Pääesikunnassa tykistöön liittyvissä tehtävissä. Satakunnan Tykistörykmenttiä Vanonen komensi 1975-1978. Tämän jälkeen hän opetti tykistökoulussa ja sittemmin nimitettiin Kadettikoulun johtajaksi. Kenraalimajuriksi ylennettynä hän työskenteli päämajamestarina Pääesikunnassa. Uransa päätteeksi hän johti Sotakorkeakoulua ja jäi reserviin vuonna 1988.
Billy Clifford
Billy Clifford (s. 18. lokakuuta 1992 Slough, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Clifford edustaa englantilaista Colchester Unitedia, jossa hän on lainassa toisesta englantilaisseurasta, Chelseasta.
Clifford on Chelsean oma kasvatti, joka teki seuran kanssa ammattilaissopimuksen vuonna 2010. Chelsea lainasi hänet Colchester Unitediin tammikuussa 2013.
Torsten Brander
Torsten Brander (syntynyt 18. huhtikuuta 1946, Oulu) on suomalainen valtiotieteiden maisteri, musiikkialan kulttuurivaikuttaja ja tietokirjailija, joka on perustanut Suomen Beniamino Gigli -seuran ja edistänyt Suomen ja Italian musiikillisia kulttuurisuhteita.
Torsten Brander valmistui ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta vuonna 1967 ja jatkoi opintoja Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa, josta hän valmistui valtiotieteen kandidaatiksi ja myöhemmin maisteriksi vuonna 1974. Torsten Brander oli VRn palveluksessa eri tehtävissä vuosina 1973 - 2005.
Työssäoloaikana hän suoritti Markkinointi-instituutin MKT-tutkinnon vuonna 1986.
Torsten Brander on käyttänyt suuren osan elämästään kulttuurin, erityisesti laulutaiteen hyväksi. Hän ihastui nuoruudessaan Beniamino Giglin kauniiseen ääneen . Sen jälkeen Torsten Brander on toiminut tenori Beniamino Gigli muiston säilyttämiseksi ja perustanut tenorin nimeä kantavan Suomen Beniamino Gigli -seura ry:n v. 1985, jonka puheenjohtajana hän on ollut alusta lähtien vuoteen 2016. Seuran avulla suomalaisia laulajia ja pianisteja on päässyt konsertoimaan Italiassa Beniamino Giglin syntymäkaupungissa Recanatissa, Bagnara di Romagnassa, Milanossa ja Padovassa. Torsten Brander on myös tehnyt omaa yksinäistäkin kulttuurityötään Suomen Beniamino Gigli -seura ry:n nimissä ja on sen kautta edistänyt merkittävästi useiden suomalaisten taiteilijoiden uraa. Hänellä on yksityishenkilöksi poikkeuksellisen hyvät suhteet oopperamaailmaan, ja hän on jatkuvasti yhteydessä useiden kuuluisienkin oopperalaulajien sekä muiden ooppera- ja laulutaiteen vaikuttajien kanssa.
Torsten Branderin suhteiden avulla ja johdolla Suomen Beniamino Gigli -seura on vuodesta 1987 alkaen järjestänyt Suomessa vuosittaisia Beniamino Gigli -muistokonsertteja . Hänen henkilökohtaiset suhteensa Italiaan ja italialaisiin ovat avanneet myös suomalaiselle kuulijakunnalle ainutlaatuisen mahdollisuuden kuulla oopperamaailman kansainvälisiä tähtiä myös Suomessa. Italiassa ja Suomessa hänet on huomioitu monella merkittävällä tavalla.
Brander on ideoinut ja toteuttanut Beniamino Gigli -palkinnon sekä tuottanut myös kirjoja ja levytyksiä Beniamino Giglistä.Torsten Brander oli nuoruudessaan lahjakas urheilija. Hän edusti Tornion Pyryä. Vuonna 1967 harjoitusjuoksussa Brander juoksi radalla olleeseen kuoppaan ja jalka murtui. Branderin ura huipulla päättyi tähän mutta jatkui alemmalla tasolla
Nissan (joki)
Nissan on 200 kilometrin pituinen joki Etelä-Ruotsissa. Se laskee Kattegatiin. Se on uittoväylä. Nissanin laaksossa kulkee ikivanha tie Nissastigen.
Joki virtaa Smålandin ja Hallandin maakuntien alueella. Se saa alkunsa Tabergin lähellä Månsarpissa sijaitsevalta suolta, joka on yli 300 metriä merenpinnan yläpuolella. Nissan virtaa ensin luoteeseen ja länteen, mutta jatkaa sitten lounaaseen Smålandin halki. Paikkoja, joiden halki joki virtaa ovat Norra Unnaryd, Gislaved, Smålandsstenar, Skeppshult ja Hyltebruk. Hallandin puolella Rydöbruk, Torup, Fröslida, Nissaström, Johansfors, Oskarström, Sennan ja Åled ovat ne paikkakunnat, joiden halki joki kulkee. Halmstadin kaupungin kohdalla Nissan laskee Kattegatiin Laholmsbukteniin.
George Saville
George Alan Saville (s. 1. kesäkuuta 1993, Camberley, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Clifford edustaa englantilaista Millwallia, jossa hän on lainassa toisesta englantilaisseurasta, Chelseasta.
Chelsea teki Savillen kanssa kolme ja puoli vuotta kattavan sopimuksen tammikuussa 2012. Helmikuussa 2013 hänet lainattiin Millwalliin.
Fraktaaliruhtinas
Fraktaaliruhtinas () on Hannu Rajaniemen tieteisromaani. Teos on Kvanttivaras-romaanin seuraaja.
Kirja oli ehdokkaana John W. Campbellin muistopalkinnolle.
Torsten Hägerstrand
Torsten Hägerstrand (11. lokakuuta 1916 Moheda, Ruotsi – 4. toukokuuta 2004 Lund, Ruotsi) oli ruotsalainen maantieteilijä. Lundin yliopistossa uransa tehnyt Hägerstrand tutki erityisesti ihmisten muuttoliikkeitä ja aikamaantiedettä.
Hägerstrand syntyi vuonna 1916 Mohedassa. Hän aloitti 1930-luvulla opinnot Lundin yliopistossa ja asui Lundin kaupungissa käytännössä koko loppuikänsä. Hägerstrandin ensimmäiset tutkimusaiheet käsittelivät ihmisen muuttoliikettä. Hägerstrandin väitöskirja "Innovationsförloppet ur korologisk synpunkt" valmistui 1953, ja hän käsitteli siinä Ruotsin keskiosissa tapahtunutta maanviljelykeksintöjen leviämistä innovaation diffuusion näkökulmasta. Ruotsiksi kirjoitettu teos pysyi jonkin aikaa tuntemattomana, mutta vuoden 1960 Kansainvälisen maantieteen unionin kongressin jälkeen Hägerstrandin ideat alkoivat levitä. Allan Pred käänsi väitöskirjan 1967 englanniksi, ja siitä tuli maantieteellisen kirjallisuuden klassikko.
Lundin yliopiston professorina Hägerstrand oli vuodet 1957–1971. Lundiin saapui tuona aikana huomattavan paljon ulkomaalaisia tutkijoita ja jatko-opiskelijoita, jotka halusivat tulla oppimaan lisää Hägerstrandin teorioista. Hägerstrandin tutkimussuunta oli kuitenkin ehtinyt hieman muuttua väitöskirjan kirjoitusajoista. Hän oli siirtynyt tutkimaan niin kutsuttua aikamaantiedettä, johon hän keskittyi erityisesti saatuaan vuonna 1971 henkilökohtaisen tutkimusprofessuurin. Lundissa työskennelleiden kollegoidensa, kuten Gunnar Törnqvistin ja Olof Wärnerydin, avulla hän pystyi keskittymään erityisesti hyvin pienessä ajassa tapahtuvien ykslöiden liikkeisiin ajassa ja paikassa. Hägerstrand oli Lundin tutkijaprofessorina vuoteen 1982, mutta hän jatkoi edelleen emeritusprofessorina aktiivisena tieteilijänä.
Quincy Osei
Quincy Osei (s. 8. joulukuuta 1989 Accra, Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saudi-Arabian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Hetten FC:ia. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Osei pelasi Valkeakosken Hakassa 22 Veikkausliiga-ottelua kaudella 2010. Hän teki AC Kajaanin kanssa tammikuussa 2013 yksivuotisen sopimuksen.
Peugeot 304
Peugeot 304 on henkilöauto. Se on ranskalaisvalmisteinen, ja sijoittui myyntimarkkinoilla pienemmän kokoluokan perheautosarjaan. Autoa valmistettiin noin 1,3 miljoonaa kappaletta. Esittely tapahtui vuonna 1969. Auton valmistus Ranskassa loppui vuonna 1980.
Korimalleja oli useita, moottorikoot olivat 1,3 ja 1,5-litraiset R4-bensiinimoottorit ja 1,4 litran dieselmoottori. 1288 kuutiosenttimetrisen bensiinimoottorin keskikulutus oli 10,1 litraa sadalle kilometrille. Moottorin teho oli 70 hevosvoimaa SAE-normin mukaan.
Peugeot 304 kykeni saavuttamaan 150 km/h huippunopeuden. Auton omamassa oli 900 kilogrammaa, henkilöluku viisi ja hankintahinta vuonna 1971 oli 19 120 Suomen markkaa.
Automallin edeltäjä oli Peugeot 204, ja sen seuraajaksi esiteltiin vuonna 1977 Peugeot 305.
Maiju Ruotsalainen
Maiju Ruotsalainen (s. 25. marraskuuta 1983) on entinen jalkapalloilija. Hän toimii Tampereen Ilveksen päävalmentajana.
Hän on vuodesta 2007 pelatun Naisten Liigan kaikkien aikojen kolmanneksi paras maalintekijä 54 maalilla. Ruotsalainen on edustanut liigassa Åland Unitedin lisäksi myös FC Honkaa. Vuonna 2010 hän pelasi kymmenen ottelua Italian Serie A:ssa Torresin joukkueessa. Suomen A-maajoukkueessa Ruotsalainen on esiintynyt kerran.
Raivydas Stanys
Raivydas Stanys (s. 3. helmikuuta 1987 Sodeliai, Rokiškisin kunnallispiiri, Panevėžysin lääni, Liettua) on liettualainen korkeushyppääjä.
Stanys karsiutui loppukilpailusta Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 ja jäi ilman tulosta alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Debrecenissä 2007. Hän karsiutui Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 ja oli samana vuonna kahdeksas alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Kaunasissa. Hän sijoittui 2011 Shenzhenin universiadeissa viidenneksi ja karsiutui loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa.
Stanys sai hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa 2012 ennätyksellään 231 cm. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Kazanin universiadeissa 2013 hän sijoittui seitsemänneksi.
Stanys on voittanut Liettuan-mestaruuden ulkoradoilla 2008, 2009 ja 2011 sekä sisäradoilla 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 ja 2013. Sisärataennätyksensä 225 hän hyppäsi Kaunasissa helmikuussa 2009.
Irkutskin rautatieasema
Irkutskin rautatieasema () Venäjän Irkutskin alueen keskuksen Irkutskin matkustajaliikenteen päärautatieasema. Asema kuuluu Venäjän rautateiden Siperian radan keskeisimpiin rautatieasemiin.
Siperian radan osuus Krasnojarskista Irkutskiin valmistui elokuussa 1898. Irkutskissa on nykyisin useita rautatieasemia.
Ricardo Giusti
Ricardo Omar Giusti (s. 11. joulukuuta 1956 Arroyo Seco, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallon maailmanmestari. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. Hänen seurojaan olivat argentiinalaiset Newell's Old Boys (1975–1978), Argentinos Juniors (1979–1980), Independiente (1980–1991) ja Unión de Santa Fe (1991–1992). Argentiinan maajoukkueessa Giusti pelasi 53 A-maaottelua vuosina 1983–1990.
Giusti voitti seurajoukkueurallaan vuonna 1984 sekä Copa Libertadoresin että Intercontinental Cupin. Maajoukkueurallaan hän saavutti maailmanmestaruuden vuonna 1986 ja MM-hopeaa 1990. Copa Américassa Giusti edusti Argentiinaa vuosien 1983, 1987 ja 1989 turnauksissa, joista viimeisessä hän voitti pronssia.
Biodun Obende
Biodun Obende (s. 14. kesäkuuta 1987 Ajegunle) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on viimeksi edustanut porilaista NiceFutista kaudella 2012.
Obende on pelannut Suomessa kuuden vuoden ajan ja hän on eniten Naisten Liigan otteluita pelannut ulkomaalainen. NiceFutiksen lisäksi Obende on edustanut Kuopion MimmiFutista sekä Kokkolan Palloveikkoja. Hän on ollut mukana myös Nigerian maajoukkueen leireillä vuosina 2011 ja 2012, mutta ei ole pelannut yhtään A-maaottelua.
Kannaksen ryhmä
Kannaksen Ryhmä oli Päämajan alainen sotatoimiyhtymä asemasodan aikana jatkosodassa. Se perustettiin hyökkäysvaiheen päätyttyä 1. maaliskuuta 1942 ja lakkautettiin sotatilanteen muutoksen perusteella ylipäällikön käskyllä 16. helmikuuta 1944. Ryhmän komentajana toimi Saksasta siirretty kenr.luutn. Harald Öhquist, jonka esikunta sijaitsi Suulajärven rannalla. Joukkojen vahvuus oli 4 divisioonaa Kannaksella.
Päämaja antoi käskyn IV armeijakunnan nimen muuttamisesta Kannaksen ryhmäksi (Kan. R) 25. helmikuuta 1942. Käskyssä toimeenpanohetkeksi oli määrätty 1. maaliskuuta 1942 kello 12.00.
Yksiköt perustamishetkellä:
Lakkautuksen yhteydessä ylipäällikkö jakoi Kannaksen Ryhmän kahdeksi johtoportaaksi, Länsi-Kannaksen IV Armeijakunnaksi ja Itä-Kannaksen III Armeijakunnaksi. Läntisen osan komentajaksi ylipäällikkö nimitti kenr.luutn. Taavetti Laatikaisen, jonka esikuntana jatkoi Kannaksen Ryhmän esikunta ja Itä-Kannakselle kenr.luutn. Hjalmar Siilasvuon, jonka esikunnaksi siirrettiin Vienan III Armeijakunnan esikunta.
Maaselän ryhmä
Maaselän ryhmä oli Päämajan alainen sotatoimiyhtymä Asemasodan aikana Jatkosodassa Itä-Karjalassa. Se muodostettiin Karjalan armeijan lakkauttamisen jälkeen Maaselän kannaksella toimineesta Taavetti Laatikaisen johtamasta II armeijakunnasta 1. maaliskuuta 1942.
Päämaja antoi käskyn Karjalan armeijan lakkauttamisesta ja nimen muuttamisesta Aunuksen ryhmäksi (Aun. R) 25. helmikuuta 1942. II armeijakunta sille alistettuine taistelu- ja huoltojoukkoineen erotettiin Karjalan armeijasta ja siitä muodostettiin suoraan Päämajan alainen Maaselän ryhmä (Maa. R). Ryhmien väliseksi rajaksi määrättiin silloinen II ja VII armeijakunnan välinen raja. Käskyssä toimeenpanohetkeksi oli määrätty 1. maaliskuuta 1942 kello 12.00.
Yksiköt perustamishetkellä:
Kaisu Rehbinder
Kaisu Rehbinder (15. kesäkuuta 1940 24. maaliskuuta 2013 Siuntio) oli suomalainen taidegalleristi. Hän perusti Galleria Brondan vuonna 1978 Helsinkiin Kasarmikadulle. Galleria oli erityisesti rohkea nykytaiteen esittelijä ja vei suomalaistaidetta ulkomaille, mutta esitteli myös ulkomaista nykytaidetta Suomessa. Galleriaa johtaa Rehbinderin tytär Sofia Rehbinder.
Rehbinderin toinen yritys oli lastenvaateliike Bunukka, jossa hän toimi myös kankaiden suunnittelijana.
Gustaf Weckman
Gustaf Weckman (1800–1868) oli jyväskyläläinen kultaseppä. Hän suoritti alan ammattitutkinnon Pietarissa vuonna 1829. Jyväskylään hän muutti vuonna 1835. Vuonna 1837 Weckman sai kultaseppäoikeudet. Hänestä tuli kaupungin ensimmäinen kaupunginvouti ja aikansa huomattavimmaksikin mainittu kauppaporvari. Hän toimi myös järjestysoikeuden jäsenenä, kaupunginviskaalina, raatimiehenä ja kestikievarin pitäjänä. Kultaseppänä Weckman teki runsaasti mestarillisia hopeaesineitä kuten ehtoollismaljoja, sokeriastioita, pikareita sekä pöytähopeaa. Suomen ensimmäinen suomenkielinen oppikoulu, Jyväskylän yläalkeiskoulu (myöh. lyseo), aloitti toimintansa Weckmanin aiemmin rakennuttamassa talossa, Kauppakatu 34:ssä Jyväskylässä.
To Rome with Love
To Rome with Love on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva. Siinä on neljä erillistä juonta, jotka kulkevat rinnakkain. Tapahtumapaikkana on Rooma Italiassa. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Alec Baldwin, Roberto Benigni, Penélope Cruz, Judy Davis, Jesse Eisenberg ja Ellen Page. Elokuva on ensimmäinen, jossa Allen itse näyttelee sitten elokuvan "Scoop" (2006).
Viktor Fischer
Viktor Gorridsen Fischer (s. 9. kesäkuuta 1994 Aarhus) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Middlesbrough joukkuetta.
Yodo-luokka
Yodo-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama risteilijäluokka.
Nelson Kuhn
Nelson Kuhn (s. 7. heinäkuuta 1937 Whitemouth, Manitoba) on kanadalainen entinen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa kahdeksikossa.
Piiat (romaani)
Piiat () on yhdysvaltalaisen Kathryn Stockettin kirjoittama romaani vuodelta 2009. Se kertoo afroamerikkalaisista piioista, jotka työskentelivät valkoihoisten kodeissa Jacksonissä, Mississippissä 1960-luvun alussa. Kirja oli Stockettin ensimmäinen romaani.
Kirjasta tehtiin myös elokuva vuonna 2011 "Piiat". Sen ohjasi ja käsikirjoitti Stockettin ystävä Tate Taylor, jolle Stockett lupasi elokuvan oikeudet jo ennen kirjan julkaisua. Elokuvan näyttelijä Octavia Spencer oli Stockettin löytö Minny Jacksonin hahmoon.
Luis Islas
Luis Alberto Islas Ranieri (s. 22. joulukuuta 1964 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli maalivahti. Hänen seurojaan olivat argentiinalaiset Chacarita Juniors, Estudiantes, Independiente, Newell's Old Boys, Platense, Huracán, Tigre ja Talleres, espanjalaiset Atlético Madrid ja Logroñés sekä meksikolaiset Toluca ja León.
Islas voitti maajoukkueurallaan maailmanmestaruuden 1986, Maanosaliittojen Cupin 1992 ja Copa Américan 1993.
Suulajärvi
Suulajärvi on pitkä ja kapea järvi Karjalankannaksen keskiosassa. Järven pohjois- ja eteläpää ovat kaislikkoisia, mutta muuten se on kirkasvetinen järvi.
Suomeen kuuluessaan järven koillisrannalla oli Ilolan kylä ja länsirannalla Hämeenkylä. Suulajärven eteläpohjukassa oli puolestaan Unto Seppäsen romaaneista tunnettu "Iloisten ukkojen kylä".
Erityisesti Ilolan kylän asukkaat harjoittivat kalastusta puoliammattimaisesti järvessä, sitä myös hoidettiin ja suoritettiin kalanistutuksia. Vuonna 1920 istutettiin 1 000 järvilohta, 40 000 siikaa ja 20 000 muikun poikasta. Järvitutkimus ja lisäistutuksia suoritettiin 1924. Kalasaalis kuljetettiin 1800-luvulla Pietariin ja myytiin siellä paikallisilla markkinoilla. Talvipyynnissä mateita ja kiiskiä kuljetettiin myös elävinä tynnyreissä kaupunkiin. Kesällä venäläiset huvila-asukkaat ostivat kalaa.
Jatkosodassa asemasodan aikana järven ympäristö oli sotilaallisesti merkittävä paikka. Järven pohjoiskärjen ja Perkjärven kylän välimaastossa sijaitsi Suulajärven lentokenttä, jossa oli Hävittäjälentolaivue 24:n tukikohta. Järven rannalla oli myös Kannaksen Ryhmän esikunta sekä ilmavoimien radiopataljoonan radiotiedustelukomppania.
Wau (Papua-Uusi-Guinea)
Wau on kaupunki Moroben maakunnassa Papua-Uudessa-Guineassa. Kaupunki sijaitsee 1100 metrin korkeudessa. Vuonna 2000 asukkaita oli 4 359.
Wau ja sen naapurikaupunki Bulolo kasvoivat valtavasti kultaryntäyksen myötä 1920- ja 1930-luvuilla. Ryntäyksen jälkeen kaupungit alkoivat hiipua. Toisessa maailmansodassa tammikuussa 1943 australialaisjoukkojen onnistui pysäyttää japanilaisten eteneminen Waun taistelussa.
Sodan jälkeen kaupungista rakennettiin tie Laeen, mikä kehitti Waun puuteollisuutta ja maataloutta. Valta osa alueen vanhoista kaivoksista on jo suljettu, mutta kaupungin läheisyydessä on vielä kaksi kultakaivosta: Edie Creek ja Hidden Valley. Kaivostoiminta on nykyään etelä-afrikkalaisen yhtiön alaisuudessa. Waun ekologinen instituutti on biologinen tutkimusasema lähellä kaupunkia.
Reino Inkinen
Reino Kalervo Inkinen (11. maaliskuuta 1904 Kivennapa – 9. huhtikuuta 1971) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja pitkäaikainen rykmentin komentaja.
Inkinen osallistui Suomen sisällissotaan sotamiehenä ja kersanttina. Hän kävi Kadettikoulun vuosina 1923–1925, kapteenikurssin 1939 sekä toisen yleisen komentajakurssin 1947. Ennen toista maailmansotaa Inkinen toimi moninaisissa tehtävissä kouluttajana, komppanianpäällikkönä ja aliupseerikoulun johtajana. Talvisodassa hän komensi 8. rajakomppaniaa ja osasto Metsäpirttiä, sekä 13.12. alkaen JR 28:n (myöhemmin JR 19) toista pataljoonaa. Jatkosodassa hän toimi jonkin divisioonan esikuntapäällikkönä 1941–1942. Inkinen komensi JR 22:ta 20.2.1942–21.11.1943 ja tämän jälkeen JR 6:tta 28.11.1943 alkaen vuoteen 1944 asti.
Sodan jälkeen Inkinen toimi rauhan ajan JR 8:n komentajana vuosina 1946–1952. Rykmentti muutettiin 5. prikaatiksi ja Inkinen jatkoi komentajana vuoteen 1954 asti. Myöhemmin prikaati nimettiin Karjalan prikaatiksi. Inkinen toimi Tampereen itäisen sotilaspiirin ja Tampereen varuskunnan päällikkönä vuosina 1954–1956 ja Kouvolan sotilaspiirin päällikkönä 1956–64. Hän erosi palveluksesta vuonna 1964.
Inkinen oli Kouvolan kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1951–1954 ja 1961–1968. Lisäksi hänellä oli useita muita luottamustehtäviä.
Ylennykset: reservin vänrikki 1922, vänrikki 1925, luutnantti 1926, kapteeni 1931, majuri 1940, everstiluutnantti 1941, eversti 1944.
Filipstadin kirkko
Filipstadin kirkko () on Ruotsissa Filipstadin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se sijaitsee Filipstadin taajamassa. Kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1785. Nykyinen kivikirkko rakennettiin 1775 palaneen puukirkon tilalle. Vuonna 1995 tehdyssä remontissa yritettiin palauttaa 1700-luvun tyyliä.
Stortorget (Malmö)
Stortorget on tori Malmön kaupungissa Ruotsissa. Toria alettiin rakentaa vuonna 1538 Pyhän Hengen luostarin purkutöiden yhteydessä, ja noin 70 prosenttia nykyisestä torista sijaitsee entisen luostarin ja sen hautausmaan alueella. Eräässä vuodelta 1542 peräisin olevassa ilmoituksessa aukiota kutsuttiin "uudeksi toriksi". Torin itälaidalla sijaitsee komea Malmön raatihuone, joka otettiin käyttöön vuonna 1547. Tuolloin raatihuone oli Pohjoismaiden suurin. Torin tuntumassa sijaitsee myös Skånen läänin maaherran virka-asunto.
Muita tunnettuja rakennuksia torin laidalla ovat muun muassa Jörgen Kockin talo (Kockska huset), hotelli Kramer ja apteekki Apoteket Lejonet.
Torin keskellä sijaitsee kuningas Kaarle X Kustaan ratsastajapatsas, jonka on tehnyt John Börjeson. Patsas syntyi vuoden 1896 Malmön teollisuus- ja käsityönäyttelyn yhteydessä. Patsashankkeen alkuunpanijoista tärkeimpiä olivat lehtimies ja poliitikko Carl Herslow sekä historian professori Martin Weibull.
Stortorgetilla on ollut merkittävä rooli Malmön historiassa, mutta kaupungin raitioteiden sähköistämisen jälkeen se on menettänyt keskeisimmän aukion asemansa Kustaa Aadolfin torille.
Stortorgetilla liikennöivät ensin hevosraitiovaunut vuosina 1887–1907, sitten hevosbussit vuosina 1898–1907 ja lopulta sähköiset raitiovaunut vuosina 1906–1957.
Kevin Mombilo
Kevin Mombilo (s. 6. toukokuuta 1993 Kinshasa, Zaire) on kinshasankongolais-suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Mombilo pelasi ensimmäiset miesten sarjaottelunsa Klubi 04:ssä, jota hän edusti kaudella 2010 kuudessa Ykkösen ottelussa ja kaudella 2011 18 Kakkosen ottelussa. Kaudeksi 2012 Mombilo siirtyi Honkaan.
Hongassa Mombilo teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Veikkausliigassa 15. huhtikuuta 2012, kun Honka pelasi kotonaan 1–1-tasapelin Vaasan Palloseuran kanssa. Hän pelasi seurassa kolme liigakautta ja esiintyi 39 sarjaottelussa. Lisäksi Mombilo pelasi kymmenen Kakkosen ottelua seuran kakkosjoukkueessa Pallohongassa kaudella 2012. Kauden 2015 Mombilo pelasi Kakkosen FC Jazzissa, mutta sen jälkeen hän on pelannut Veikkausliigaa PK-35 Vantaan, FC Interin ja PS Kemin riveissä
Kevin Mombilo on pelannut kuuden Veikkusliigakauden aikana FC Hongan, PK-35 Vantaan, FC Interin ja PS Kemin riveissä kaikkiaan 85 ottelua ja tehnyt kuusi maalia.
Meilahden pesäpallokenttä
Meilahden pesäpallokenttä on Helsingin Meilahden liikuntapuistossa sijaitseva pesäpallokenttä. Kenttä on valmistunut vuonna 1968. Valmistumisvuodestaan asti kenttä on toiminut nykyään Ykköspesiksessä pelaavan Puna-Mustien kotikenttänä.
Kentällä on pelattu Itä-Länsi-ottelu yhteensä 12 kertaa. Miesten Itä-Länsi on pelattu vuosina 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1974 ja 1983. Naisten Itä-Länsi on pelattu vuosina 1970, 1971, 1972, 1984 ja 1985.
Lisäksi kentällä on pelattu myös yksi Superpesiksen ottelu.
Youness Rahimi
Youness Rahimi (s. 13. helmikuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Hänellä on myös Marokon kansalaisuus. Pelipaikaltaan Rahimi on hyökkääjä ja hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa.
Janan keskipiste
Janan keskipiste on geometriassa jakopiste, joka sijaitsee janalla ja on yhtä etäällä kummastakin janan päätepisteestä. Se voidaan sanoa myös, että keskipiste jakaa janan kahteen osaan, jotka ovat yhtäpitkät. Janalla on vain yksi keskipiste.
Keskipisteen määrittämisen geometrinen konstruktio perustuu ajatukseen, että keskipiste sijaitsee yhtä kaukana janan päätepisteistä. Koska etäisyyttä ei tiedetä, käytetään hyväksi keskinormaalin ominaisuuksia. Keskinormaalin kaikki pisteet sijaitsevat yhtä etäällä janan päätepisteistä. Yksi keskinormaalin pisteistä on janan keskipiste, joka löytyy janan ja keskinormaalin leikkauspisteessä.
Viedään harpin neula ensin janan toiseen päätepisteeseen ja avataan sille janan pituus viemällä sen kynäpää janan vastakkaiseen päätepisteeseen. Tässä asennossa piirretään puoliympyrän kaari janan ylä- ja alapuolelle. Vaihdetaan harpin neula vastakkaiseen päätepisteeseen, ja vedetään siitä samansäteinen ympyräkaaren puolikas siten, että ensimmäinen ja toinen kaari leikaavat kahdesti toisensa. Näiden leikkauspisteiden kautta vedetään viivaimella suora, joka leikkaa jaettavan janan puoliksi.
Analyyttisessä geometriassa pisteiden paikat ilmaistaan mitattavilla koordinaateilla. Koordinaatit ilmaisevat paikkaa avaruudessa, jonka ulottuvuus määrää tarvittavien koordinaattien lukumäärän. Kouluopetuksessa tuttu taso vaatii pisteelle kaksi koordinaattia formula_1, koska taso on kuin kaksiulotteinen avaruus formula_2. Kolmiulotteinen tila formula_3 vaatii kolme koordinaattia formula_4 kullekin pisteelle.
Lukusuoraa voidaan pitää euklidisena yksiulotteisena avaruutena formula_5. Kaksi kohtaa x ja x lukusuoralla vastaavat tällöin avaruuden pisteitä ja niiden väli avaruuden janaa. Silloin niiden välinen keskikohta m, joka lasketaan lukujen keskiarvona, on yhtä etäällä kummastakin kohdasta:
Tason kaksiulotteinen euklidisessa avaruudessa janan keskipiste ilmaistaan päätepisteiden (x, y) ja (x, y) x-koordinaattien keskiarvona ja y-koordinaattien keskiarvona:
Tilan kolmiulotteisessa avaruudessa janan keskipiste lasketaan vastaavasti keskiarvoilla:
Kun avaruuden ulottuvuudet kasvavat lisää, tarvitaan lisää koordinaatteja. Keskipisteen laskutapa säilyy kuitenkin analogisena ja on 'n'-ulotteisessa avaruudessa:
Nimitystä keskipiste käytetään myös esimerkiksi ympyrälle ja kolmiolle, vaikka ne määritellään niille eri tavalla. Koska näille monissa kielissä on eri nimiä, voidaan suomalaista "keskipiste"-sanaa pitää kansanomaisena ja sen syvempi merkitys on riippuvainen asiayhteydestä. Tasokuvioiden "keskipistettä" kutsutaan "centroid"-tyyppisillä nimillä, koska sillä tarkoitetaan sisäalueen "keskusta". Monissa tapauksissa keskustalla on läheinen yhteys painopisteen kanssa.
Daniel Shapiro
Daniel B. Shapiro (s. 1. elokuuta, 1969) on Yhdysvaltain Israelin suurlähettiläs. Uskonnoltaan juutalainen Shapiro on valmistunut Brandeisin yliopistosta 1991 ja Harvardin yliopistosta 1993. Presidentti Obama nimitti hänet maaliskuussa ja senaatti vahvisti hänen nimityksensä suurlähettilääksi toukokuussa 2011.
Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa (SAG)
2 palkintoa
2 ehdokkuutta
3 ehdokkuutta
4 ehdokkuutta
Suutarilan ala-aste
Suutarilan ala-aste on Suutarilassa sijaitseva koulu. Koulussa on peruskoulun 1.–6. luokat. Oppilaita koulussa on noin 380. Koulussa on painotettua musiikin opetusta 3. luokasta lähtien ja kaksi erityisluokkaa. Koulun rehtori on Kari Töyrylä. Koululla on myös ystävyyskoulu Walesissa. Koulun musiikkiluokat järjestävät joka vuosi konsertin.
The Beatles Anthology
The Beatles Anthology on The Beatles -yhtyeestä kertova televisiodokumentti, kokoelma-albumisarja ja kirja, jotka julkaistiin vuosina 1995–1996. Sarja sisältää kolme erinäistä albumia, "Anthology 1", "Anthology 2" ja "Anthology 3", jotka kaikki sisältävät kaksi levyä. Sarjan albumeilla on The Beatlesin äänitteitä, kappaleita ja live-taltiointeja vuosilta 1958–1970. Se sisältää useita harvinaisuuksia ja jopa kappaleen ”My Bonnie”, jonka The Beatles äänitti vuonna 1960 toimittuaan vielä Tony Sheridanin taustayhtyeenä. Lisäksi sarjan levyiltä löytyy kaksi vuonna 1995 julkaistua uutta kappaletta. Ne olivat alun perin The Beatlesin vuonna 1980 menehtyneen jäsenen John Lennonin kappaleita, jotka tämä oli nauhoittanut kotonaan vuonna 1977.
Kun "Anthology"-sarja päätettiin julkaista, The Beatles halusi juhlistaa kaikkien aikojen laajinta kokoelmaansa myös muutamalla uudella kappaleella. Kappale ei olisi Beatles-kappale ilman kaikkien jäsenten osallistumista, joten muut beatlet yhdessä yhtyeen pitkäaikaisen tuottajan George Martinin kanssa pyysivät Lennonin leskeltä, Yoko Onolta Lennonin tekemiä ja äänittämiä demo-nauhoja, joiden päälle elossa olevat beatlet voisivat äänittää osan säkeistöistä. Niinpä Ono antoi elossa oleville Beatlesin jäsenille Paul McCartneylle, Ringo Starrille ja George Harrisonille neljä Lennonin demonauhaa, joukossaan muun muassa ”Free as a Bird”. Beatlesit äänittivät Lennonin demonauhojen päälle osan säkeistöistä ja lisäsivät soittoaan Lennonin laulamiin säkeistöihin, ja näin uudet kappaleet olivat valmiita. ”Free as a Bird” julkaistiin "Anthology"-sarjan singlenä ja se menestyi hyvin, nousten single-listoille sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa (sija 2) että Yhdysvalloissa (top 10). Itse albumit myivät vielä paremmin. "Anthology 1" oli Yhdistyneessä kuningaskunnassa toisella sijalla, "Anthology 2" nousi listan kärkeen ja "Anthology 3" oli listan neljäs. Yhdysvalloissa jokainen albumi oli albumilistan kärjessä.
"Anthology"-sarjan kaikkien kolmen albumien kannet on suunnitellut Klaus Voormann, Beatlesien vanha ystävä Hampurin ajoilta, 1960-luvun alusta. Voormann on suunnitellut myös Beatlesin vuoden 1966 "Revolver"-albumin kannen.
Osa albumeista sisältävät myös haastatteluita, mutta tässä luettelossa on listattu ainoastaan kappaleet.
Henrik Rahm
Henrik Rahm (20. huhtikuuta tai 17. huhtikuuta 1732 Kokkola – 16. lokakuuta 1799 Kokkola) oli suomalainen liikemies, laivanvarustaja ja valtiopäivämies.
Rahmin vanhemmat olivat kauppias Johan Rahm ja Valborg Alin. Rahm keskeytti koulunkäyntinsä ja tuli apulaiseksi isänsä liikeyritykseen. Kesäisin hän purjehti Kokkolan ja Tukholman väliä ja talvisin kuljetti tavaroita sisämaahan. Rahm perusti oman kauppaliikkeen 1753 ja nousi kotikaupungissaan johtoasemaan. Hän tuki tapulikaupunkien perustamista Pohjanmaalle rahallisesti, puolustaen oikeuksia muun muassa tukholmalaisia porvareita vastaan. Kun Kokkola sai tapulikaupunkioikeudet 1765, hän varusti kaupankäyntiä varten purjelaivan veljensä kanssa. Rahm toimi kaupunkinsa edustajana valtiopäivillä 1771-1772 ja 1789.
Rahmin puoliso vuodesta 1754 oli Elisabet Margareta Brunlöf (k. 1781).
The Paperboy
The Paperboy on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Lee Danielsin ohjaama draamaelokuva. Se perustuu Pete Dexterin romaaniin "The Paperboy" vuodelta 1995. Elokuvan pääosissa ovat Matthew McConaughey, Zac Efron, John Cusack ja Nicole Kidman. Se sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2012.
Nicole Kidman sai roolisuorituksestaan Golden Globe ja SAG-ehdokkuudet.
Vaarallinen nainen (vuoden 1952 elokuva)
Vaarallinen nainen () on vuonna 1952 julkaistu Felix E. Feistin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, Dennis Morgan ja David Brian.
"Vaarallinen nainen" kertoo kovasta naisgangsterista (Crawford) ja hänen romansseistaan kahden eri miehen kanssa. Beth saa tietää, että hän tulee olemaan täysin sokea viikon kuluessa. Hän hakee apua eräältä silmäkirurgilta, joka ehkä voisi pelastaa Bethin näön. Tämän prosessin aikana kirurgi myös parantaa hänen kovaa sydäntään...
"Vaarallinen nainen" perustuu Bernard Girardin romaaniin "Stab of Pain", jonka pohjalta Daniel Mainwaring ja George Worthing Yates laativat käsikirjoituksen. Robert Sisk toimi elokuvan tuottajana ja Warner Bros. tuotantoyhtiönä sekä jakelijana. "Vaarallinen nainen" kuvattiin vuonna 1951.
"Vaarallinen nainen" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. helmikuuta vuonna 1952 rajoitetussa levityksessä. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 28. helmikuuta. Pian elokuvan ensi-illan jälkeen Crawford jätti Warner Brothers -studion.
Suomessa elokuva ei saanut esitystä, koska 13. toukokuuta 1952 Suomen elokuva-arkisto ja Valtion elokuvatarkastamo kielsi elokuvan Suomessa; "Vaarallinen nainen" sai "KK"-merkinnän eli "kokonaan kielletty". Kieltopäätös ei ole enää voimassa.
Bosley Crowther "The New York Timesista" kutsui elokuvaa "roskaksi" ja "New York Herald Tribunen" Otis Guernsey, Jr. kuvaili elokuvaa "pitkäksi ja tuuliseksi" ja juonta "väsyttäväksi tarinaksi". Vaikka itse elokuva sai huonon vastaanoton kriitikoilta, Crawfordin roolisuorituksesta pidettiin.
"Lux Radio Theater" lähetti 60-minuuttisen radiosovituksen elokuvasta 16. maaliskuuta vuonna 1953, jossa Dennis Morgan uusi elokuvaroolinsa. Vuonna 1972 Town Hallin "Legendary Ladies" -show’ssa Crawfordilta kysyttiin, että minkä elokuvan tekemistä hän katuu ja Crawford kertoi yleisölle, että piti "Vaarallista naista" huonoimpana elokuvanaan. "Vaarallinen nainen" julkaistiin DVD:lle 23. maaliskuuta vuonna 2009.
Kaarlo Riukuniemi
Kaarlo Fredrik Riukuniemi (synt. Rehnström, 17. joulukuuta 1860 Tampere – 21. huhtikuuta 1932 Viipuri) oli suomalainen toimittaja.
Riukuniemen vanhemmat olivat rakennusmestari Efraim Rehnström ja Fredrika Hélen. Hän otti suomalaisen sukunimen vuonna 1906. Lopetettuaan koulunkäynnin Riukuniemi työskenteli 1883-1893 toimittajana "Tampereen Sanomat" -lehdessä ja 1894-1899 "Kotkan Sanomat" -lehdessä ja tämän jälkeen toimitussihteerinä 1899-1901 "Wiipurin Sanomat" -lehdessä. Viimeksi mainitun "Supistuksen" päätoimittaja hän oli 1902-1909 ja sitten 1910-1918 "Viipurin Sanomat" -lehden päätoimittaja sekä samalla "Karjala" -lehden toimitussihteeri 1904-1912 ja vielä lehden toimittaja vuoteen 1930. Vuonna 1895 hän oli mukana myös "Työmies"-lehden perustamista pohtineessa toimikunnassa.
Riukuniemi laati lehtiinsä muun muassa pakinoita ja teatteri- ja kirjallisuusarvosteluja. Riukuniemi oli Itä-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen perustaja ja pitkäaikainen puheenjohtaja sekä Nuorsuomalaisen sanomalehtimiesyhdistyksen ja Suomen Sanomalehtimiesten liiton johtohenkilöitä. 1880- ja 1890-luvuilla Riukuniemi toimi Tampereen ja Kotkan työväenyhdistyksissä. 1916-1917 hän oli santarmien vangitsemana Viipurin lääninvankilassa.
Riukuniemen puoliso vuodesta 1886 oli Hilma Cecilia Lindgrén (k. 1950).
Bergelmir
Bergelmir on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijiilla 12. joulukuuta 2004.
Belgermiria kutsuttiin alun perin nimellä S/2004 S15. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologiasta, jossa Bergelmir on jääjättiläinen, joka vaimonsa kanssa selvisi Ymirin verestä syntyneestä tulvasta. Tarina kuuluu skandien mytologian luomistaruihin.