hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Who Wants to Be a Superhero?
Who Wants to Be a Superhero? (tarkoittaa suomeksi ""Kuka haluaa olla supersankari?"") on yhdysvaltalainen tosi-tv-sarja, jossa kilpaillaan supersankarina olemisesta. Sarjan on luonut Bruce Nashin kanssa supersankarisarjakuvapiirtäjä Stan Lee, joka toimi myös sarjan juontaja/johtaja-hahmona. Sarjaa esitettiin USA:ssa kaksi tuotantokautta vuosina 2006-2007. Sarjan yhdessä jaksossa esiintyi myös suomalais-amerikkalainen näyttelijätär ja malli Anna Easteden.
Kondroitiinisulfaatti
Kondroitiinisulfaatti on yksi glykosaminoglykaaneista. Kondroitiinisulfaatin sokerirunko koostuu glukuronihaposta ja N-asetyyligalaktosamiinista. Kondroitiinisulfaatti on tärkeä osa nivelkudosta, minkä vuoksi sitä käytetään useissa nivelrikon hoitoon käytettävissä valmisteissa. Kondroitiinisulfaatti on yleisin glykosaminoglykaaneista.
Kondroitiinisulfaatin rakenteessa vuorottelevat glukuronihappo- ja N-asetyyligalaktosamiiniyksiköt. N-asetyyligalaktosamiiniyksiköihin on esteröitynyt sulfaattiryhmiä yleensä, joko 4- tai 6-asemassa olevaan hiiliatomiin, jolloin puhutaan kondroitiini-4-sulfaatista tai kondroitiini-6-sulfaatista. Näiden lisäksi tunnetaan myös muotoja, joissa yhteen N-asetyyligalaktosamiinimolekyyliin on esteröitynyt kaksi sulfaatiryhmää tai glukuronihappomolekyyli on sulfatoitunut, jolloin kyseessä on kondroitiini-2-sulfaatti. Kondroitiinisulfaattimolekyylin massa on tyypillisesti noin 20 kDa. Fysiologisessa olosuhteissa sulfaattiryhmä on negatiivisesti varautunut.
Kondroitiinisulfaattia esiintyy kaikkien selkärankaisten sidekudoksessa ja solukalvoissa. Kondroitiinisulfaatti on tärkeä osa muun muassa ruston ydinproteiinia aggregaania. Kondroitiinisulfaatti sitoo yhdessä kerataanisulfaatin kanssa rustokudoksessa vettä. Rustokudoksen lisäksi tällä glykosaminoglykaanilla on merkitystä myös solujen jakautumisen ja muiden solutoimintojen säätelyssä sekä aivoissa neuroneille. Kondroitiini-4-sulfaattia on erityisesti nisäkkäiden rustoissa, kun taas esimerkiksi hailla kondroitiini-6-sulfaatti on yleinen rustokudoksessa.
Nivelrikossa kondroitiinisulfaatin määrä rustokudoksessa vähenee jo rikon alkuvaiheessa. Kondroitiinisulfaattia on tutkittu nivelrikon hoitoon, mutta sen tehosta on ristiriitaisia tuloksia. Ravintolisänä annettava kondroitiinisulfaatti lisää hieman glykosaminoglykaanien synteesiä, mutta kipua lievittävä vaikutus johtuu todennäköisimmin tulehdusta lievittävistä ominaisuuksista. Se estää mahdollisesti myös nivelrikkoon yhdistettyjen metalloproteinaasien toimintaa. Kondroitiinisulfaatin ja glukosamiinin yhdistelmä voi helpottaa nivelrikon oireita, mutta vuonna 2006 julkaistun tutkimuksen mukaan yhdistelmä eroaa merkittävästi lumelääkkeestä lähinnä keskivaikeaa tai vaikeaa nivelrikkoa sairastavilla.
Bändärille sulhanen
Bändärille sulhanen (englanniksi ""Daisy of Love"") on yhdysvaltalainen VH1-kanavan tosi-tv-sarja, jossa kilpaillaan siitä kenestä tulee Daisy de la Hoyan sulhanen. 20 miesehdokasta osallistui ohjelmaan, joista joka jaksossa osa tippui pois Daisyn valinnan mukaan. Sarjaa tehtiin yksi tuotantokausi, jossa 12 osaa, vuonna 2009. Ohjelma oli seuraaja VH1-kanavan tosi-tv-sarjalle Rokkarille morsian ("Rock of Love"). Sarja esitettiin Suomessa Sub-kanavalla.
Rokkarille morsian
Rokkarille morsian () on amerikkalainen VH1-televisiokanavan tosi-tv-sarja. Rokkarille morsian kuvaa 25 naisen joukon keskinäistä kilpailua Poison-rock-yhtyeen laulajan Bret Michaelsin tyttöystäväksi pääsemisestä. Sarjaa esitti Suomessa Sub, joka näytti sarjan kaikki kolme tuotantokautta. Ensimmäisen tuotantokauden voitti Jes Rickleff, toisen Ambre Lake ja kolmannen Taya Parker.
Rokkarille morsian -tosi tv-sarjasta on tehty sisarsarja Vaimomatskua (), jota esitettiin Subilla, kuten myös VH1-kanavan seuraajaa sarjalle, joka oli samantapainen Bändärille sulhanen -tosi-tv-sarja.
Legion of the Dead
Legion of the Dead on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 2005. Pääosia esittävät Courtney Clonch ja Bruce Boxleitner. Sen juoni seuraa vuonna 1971 julkaistua "Blood from the Mummy's Tomb" elokuvaa.
Legion of the Dead on The Asylumin luoma b-luokan elokuva, joka julkaistiin Universal Studiosin "Muumion paluu" ja sen jatko-osan "" -elokuvien välissä.
Reijo Heinonen (professori)
Reijo Eljas Heinonen (s. 3. lokakuuta 1938 Helsinki) on naantalilainen Joensuun yliopistosta eläkkeelle vuonna 2003 jäänyt yleisen teologian professori ja kirjailija.
Reijo E. Heinosen vanhemmat olivat taidemaalari, professori Aarre Heinonen ja laulajatar, kirjailija Tuomi Elmgren-Heinonen.
Heinonen kirjoitti ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta 1958. Hän valmistui Helsingin yliopistosta teologian kandidaatiksi 1965, teologian maisteriksi 1966 ja filosofian maisteriksi 1986. Teologian tohtoriksi hän valmistui Tübingenin yliopistosta vuonna 1972. Hänen saksankielisen väitöskirjansa (1972) otsikkona oli "Die Bremer Deutschen Christen : ein Beitrag zur Theologie und Kirchenpolitik der Deutschen Christen im Dritten Reich". Väitöskirja julkaistiin vuonna 1978 osin uusittuna ja tiivistettynä monografiana.
Turun yliopistossa hän on aikaisemmin opettanut uskonnon didaktiikkaa ja toiminut kirkkohistorian dosenttina. Lisäksi hän on toiminut asiantuntijana Islamilaisessa koulutus-, tiede- ja kulttuurijärjestö ISESCO:ssa. Heinonen on puhunut pitkään maailmanlaajuisen etiikan ja kulttuurien välisen vuoropuhelun puolesta; hänen kirjoittamiinsa kirjoihin lukeutuu muun muassa vuonna 1995 julkaistu "Vastuun aika", jossa käsitellään kansainvälisten vaikuttajien myönteisen suhtautumisen välttämättömyyttä, jotta eettinen tietoisuus muuttuisi.
Heinonen on toiminut Rauhankasvatusinstituutin puheenjohtajana. Hän sai vuonna 2009 tuolloin ensimmäisen kerran jaetun Kultainen sääntö -palkinnon kunnianosoituksena pitkään jatkuneesta työstään maailmanlaajuisen etiikan puolesta. Palkinnon antoivat kansainvälinen Uskot ilman rajoja -järjestö sekä United Religions Initiative (URI).
Heinonen luennoi ympäri maailmaa ja kirjoittaa myös tieteellisiä artikkeleita muun muassa saksaksi. Hänen tieteelliseen tuotantoonsa kuuluu yli 100 saksan- tai englanninkielistä julkaisua. Hänen kirjoittamia kirjoja ovat muun muassa:
Luettelo tositelevisio-ohjelmista
Tämä on luettelo tositelevisio-ohjelmista ja -kanavista.
Love island Suomi
Los del Río
Los del Río on espanjalainen yhtye, joka tunnetaan 1990-luvun hittikappaleestaan ”Macarena”. Vuonna 2002 yhdysvaltalainen VH1-musiikkikanava esitti ohjelman, jossa esitettiin sata suurinta yhden hitin ihmettä. Listan kärjessä oli Los del Ríon ”Macarena”.
Reijo Heinonen
Reijo Heinonen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä
Saara Hopea
Saara Elisabet Hopea-Untracht (s. 26. elokuuta 1925 Porvoo – 25. kesäkuuta 1984) oli suomalainen huonekalujen sekä koru- ja lasiesineiden suunnittelija.
Porvoolaisen kultasepänliikkeen omistajan, talousneuvos Ossian Hopean tytär Saara Hopea Taideteollisen keskuskoulun sisustustaiteen osastolla vuosina 1943–1946. Valmistuttuaan hän toimi pari vuotta huonekaluliike Majander Oy:n piirtäjänä, sitten Paavo Tynellin johtaman Taito Oy:n valaisintehtaan piirtäjänä. Saara Hopea kiinnostui 1950-luvun alussa lasimuotoilusta ja sai paikan Nuutajärven lasitehtaalta, jossa toimi taiteellisen johtajan Kaj Franckin alaisuudessa. Isänsä kuoltua Saara Hopea joutui vuonna 1959 siirtymään perheensä kultasepänliikkeen taiteelliseksi johtajaksi, jona hän toimi vuosina 1959–1960 sekä jälleen vuodesta 1967 alkaen.
Vuonna 1960 Saara Hopea avioitui yhdysvaltalaisen taidekäsityöläisen, valokuvaajan ja kirjailijan Oppi Untrachtin kanssa ja muutti New Yorkiin. Siellä hän tutustui metallin emalointiin ja kehitti menetelmän, jossa useita läpikuultavia emalikerroksia poltettiin esineen pintaan kunnes saatiin haluttu värisävy.
Miehensä mukana Saara Hopea-Untracht asui sittemmin myös Nepalissa vuosina sekä Intiassa vuoteen 1967 saakka, jolloin pariskunta asettui Porvooseen.
Saara Hopea palkittiin lasiesineistään hopeamitalilla Milanon triennaaleissa 1954 ja 1957. Porvoon kaupungin kulttuuripalkinnon hän sai 1981 ja valtion taideteollisuuspalkinnon 1982. Taideteollisuusmuseossa Helsingissä järjestettiin hänen retrospektiivinen näyttelynsä vuonna 1987.
Elämää suurempi Kirstie Alley
Elämää suurempi Kirstie Alley () on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja vuodelta 2010 televisio- ja elokuvanäyttelijätär Kirstie Alleyn kotielämästä ja painonpudotuksesta. Kirstien lisäksi sarjassa on hänen lapsensa ja henkilökuntaansa. Sarjan tuottajat ovat A&E televisio sekä Lifetime-televisio. Sarjaa on tehty 2 tuotantokautta. Sarja Suomessa AVA-kanavalla.
Pystyssä kaiken aikaa
Pystyssä kaiken aikaa (engl. "Factotum") on Charles Bukowskin vuonna 1975 julkaistu toinen romaani. Teos keskittyy Bukowskin omaelämäkerrallisen alter egon Henry Chinaskin nuoruusvuosiin 1940-luvun Yhdysvalloissa. Kirjailijan ammatista haaveileva Chinaski ajautuu työpaikasta toiseen, tekee kaikkea mitä eteen sattuu, mihin myös alkuteoksen nimi "Factotum" ('jokapaikan höylä') viittaa.
Norjalainen Bent Hamer on ohjannut kirjasta vuonna 2005 elokuvan "Factotum". Chinaskin roolin näytteli Matt Dillon.
Kirjan on suomentanut Arto Häilä, ja sen on julkaissut suomeksi vuonna 1990 WSOY. WSOY julkaisi kirjan nidottuna painoksena vuonna 1997 ja loisto-pokkarina vuonna 2008.
Seligson &amp; Co
Seligson & Co (Seligson & Co. Oyj) on suomalainen sijoituspalveluyritys, joka on yksi harvoista laajan indeksirahastovalikoiman tarjoajista Suomessa.
Partnerina yhtiössä on muun muassa Peter Seligson, joka on Ahlström-suvun jäsen. Yritys perustettiin 1997.
Kahdeksan osakeindeksirahaston ja kolmen passiivisen korkorahaston lisäksi Seligson & Co:n tuotevalikoimiin kuuluu muun muassa pörssinoteerattuja ETF-rahastoja, Pharos-yhdistelmärahasto sekä Phoebus-sijoitusrahasto, jonka salkunhoitaja Anders Oldenburg pohtii ja perustelee säännöllisesti sijoituspäätöksiään blogissaan.
Huhtikuussa 2014 Seligsonin omissa sijoitusrahastoissa oli hallinnoitavia varoja noin 1,2 miljardia euroa. Summaan eivät sisälly yhteistyökumppanien eivätkä Seligsonin varainhoitopalvelujen hallinnoimat varat.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015 olivat 39. jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kisat ja ne pelattiin Kanadassa, ottelupaikkakuntina toimivat Toronto ja Montreal. 
Kisoihin valittiin 12 päätuomaria ja 10 linjatuomaria:
Päätuomarit:
Linjatuomarit:
MM-Taso 
1. divisioona A-Lohko
2. divisioona A-lohko
3. divisioona
Suomessa kisat televisioi maksullisena MTV Oy, kanavallaan MTV Sport 1.
Salam
Salam on maalaiskunta Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Se käsittää valtavan alueen Saharan autiomaata maan pohjoisosassa. Asukkaita on 17 100 henkeä (vuonna 2009).
Salamin kunta rajoittuu idässä Kidalin alueeseen ja Timbuktun piirin Berin kuntaan, etelässä Bourem-Inalyn ja Alafian kuntiin, lännessä Timbuktun alueen Goundamin piiriin sekä pohjoisessa Mauritaniaan ja Algeriaan. Kunnan hallinnollinen keskus on Agouni. Asukkaat ovat karjanhoitoa harjoittavia tuaregeja. Pohjoisosassa sijaitsee Taoudennin suolakaivos.
Marius Raichi
Marius Eugene Raichi [marjys re'ʃiː] (13. syyskuuta 1909 Cagnes-sur-Mer, Alpes-Maritimes, Ranska – 24. huhtikuuta 1986 Cros-de-Cagnes, Ranska) oli ranskalainen elokuvaaja, joka toimi Suomessa ravintoloitsijana ja Suomen filmiteollisuuden kuvaajana.
Raichin puoliso oli Henie Rosenthal. Heillä oli Helsingin Mikonkadulla ravintola Chez Marius.
Mitsubishi F1M
Mitsubishi F1M (liittoutuneiden raportointinimi "Pete") oli japanilainen kaksitasoinen tiedustelulentokone. Sitä käytettiin merialueiden partiointiin ja lentotiedusteluun. F1M saattoi toimia myös katapultilla laukaistuna risteilijäaluksilta tai taistelulaivoilta.
F1M1-tyypin moottorina toimi 820 hevosvoiman Nakajima Hikari. Päätyyppi oli F1M2, ja sen moottori oli Mitsubishi Zuisei 13 -tyypin 14-sylinterinen tähtimoottori, jonka teho oli 875 hevosvoimaa.
Konetyyppi oli aseistettu kolmella 7,7 mm:n konekiväärillä. Niistä kaksi ampui suoraan eteenpäin, ja kolmas oli taka-ampumossa liikuteltavana. F1M saattoi kuljettaa myös kahta 60 kilogramman pommia siipiripustuksissa. Henry Sakaida kuvailee tätä konetyyppiä, erittäin liikehtimiskykyisenä eli lento-ominaisuuksiltaan ketteränä kellukkeistaan huolimatta.
Kaksitasoisena ja yksimoottorisena vesilentokoneena tyyppi oli aikalaisiinsa nähden suhteellisen nopea. Sen saavuttama huippunopeus oli 370 km/h ja lakikorkeus 9 440 metriä.
Sakaidan mukaan kaksi Japanin laivaston lentäjää tuli arvostetun hävittäjä-ässän arvoon siten, että käytti tätä "Pete"-konetyyppiä ainakin osassa ilmavoitoistaan. Heistä toinen oli sotilasmestari Kiyomi Katsuki. Toinen taas oli luultavasti 8 vesikoneella tehdyn pudotuksen ässä, ylipursimies Eitoku Matsunaga.
Lafia
Lafia on maalaiskunta Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Sen pinta-ala on 5 400 neliökilometriä. Asukkaita on 7 800 henkeä (vuonna 2009).
Lafian kunta rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Bourem-Inalyn, idässä Gourma-Rharousin piirin Hamzakoman sekä etelässä ja lännessä Haribomon kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki.
Kuntaan kuuluu neljä kylää ja 13 paimentolaisryhmää. Sen keskuspaikka on Aglalin kylä. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja, fulbeja, maureja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Aglalin kautta kulkee Timbuktun ja Rharousin välinen erämaareitti, josta haarautuu toinen reitti Douentzaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, lehmänpapu, okra ja vesimeloni. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii neljä alakoulua, yksi yläkoulu sekä kaksi terveyskeskusta. Matkailua seudulle ei ole.
Goundam
Goundam on kaupunki sekä Timbuktun alueen Goundamin piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen keskijuoksun järviseudulla noin sata kilometriä Timbuktusta lounaaseen. Kaupungissa on 16 300 asukasta (vuonna 2009).
Goundamin kaupunkikunnan pinta-ala on 101 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Kaneyen ja Doukourian, etelässä Tonkan sekä lännessä ja pohjoisessa Télén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kunta käsittää 11 kaupunginosaa. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, tuaregeja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Goundamin kautta kulkee maantie 33 Timbuktuun, Niafunkéen sekä Dirén jokisatamaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Kunnassa on kuusi ala- ja kaksi yläkoulua, lyseo ja terveyskeskus.
Songhaivaltakunnan aikana 1500-luvun loppuun saakka Goundam oli kukoistava kauppapaikka. Myöhemmin sitä hallitsivat fulbet ja tuaregit sekä vuodesta 1894 lähtien ranskalaiset. Seudun nähtävyyksiä ovat Länsi-Afrikan suurin järvi Faguibine sekä Essakanen keidas, jossa pidetään suuri kansanperinnefestivaali.
Bourem-Inaly
Bourem-Inaly on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella noin 20 kilometriä Timbuktusta itään. Kunnassa on 12 300 asukasta (vuonna 2009).
Bourem-Inalyn kunnan pinta-ala on noin 4 000 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Salamin, idässä Berin ja Gourma-Rharousin piirin Hamzakoman, etelässä Haribomon ja Lafian sekä lännessä Alafian kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen. Sen halki virtaa Nigerjoki sivuhaaroineen ja järvineen.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää ja yksi paimentolaisryhmä. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja ja bozoja.
Seudun pääelinkeinot ovat osin keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja vesimeloni. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Kunnassa on kuusi koulua, kaksi koraanikoulua sekä terveyskeskus.
Paikallinen nähtävyys ovat Nigerjoen virtahevot.
Eikesdalsvatnet
Eikesdalsvatnet on järvi Nessetin kunnassa, Møren ja Romsdalin läänissä, Länsi-Norjassa. Järvi on kapea ja pitkä, noin 18 kilometrin pituinen. Se on samalla Møren ja Romsdalin järvistä suurikokoisin. Siihen virtaavat pääjoet, Aura ja Mardøla, sijaitsevat järven eteläpäässä. Mardølaan kuuluu yksi Euroopan kymmenestä korkeimmasta vesiputouksesta, Mardalsfossen.
Järven itärannalla kulkee Fylkesvei 191 -tie.
Alafia
Alafia on maalaiskunta Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Toya sijaitsee Nigerjoen vasemmalla rannalla 18 kilometriä Timbuktusta lounaaseen. Kunnassa on 12 900 ja keskuskylässä 2 400 asukasta (vuonna 2009).
Alafian kunnan pinta-ala on 27 857 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Salamin, idässä Bourem-Inalyn, etelässä Gourma-Rharousin piirin Haribomon ja Dirén piirin Garbakoïran sekä lännessä Goundamin piirin Douékirén ja Essakanen kuntiin.
Kunta sijaitsee pääosin Haoussaksi kutsutulla Nigerin vasemmalla rannalla. Pieni alue on Gourmaksi kutsutulla oikealla rannalla. Pohjoisin osa on Saharan autiomaata. Maisemaa leimaavat pohjoisen hiekkadyynit ja etelän jokilaakso.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 100 millimetriä. Sadekausi kestää heinäkuusta syyskuuhun. Lämpötilat vaihtelevat 10 ja 45 asteen välillä.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää ja 13 paimentolaisryhmää. Asutus on keskittynyt Nigerjoen läheisyyteen. Kylien asukkaat ovat etupäässä songhaita ja paimentolaiset tuaregeja. Lisäksi on belloja, maureja, sorkoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam. Kunnassa on myös muutamia kristittyjä.
Toyasta on tieyhteys Timbuktun satamaan Korioméen. Kunnan pohjoisosan kautta kulkee Timbuktun ja Goundamin välinen maantie 33. Tärkeän liikenneväylän muodostaa Nigerjoki.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, transhumanssiin perustuva karjanhoito ja varsinkin bozojen ja somonojen harjoittama kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä sekä hyödynnetään puuvaroja, kalkkikiveä ja hiekkaa. Toyassa ja kolmessa muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii 13 alakoulua ja kolme yläkoulua. Koulua käyvien lasten määrä on alhainen, joskin tyttöjen osuus on 2000-luvulla lisääntynyt. Kunnallisia terveyskeskuksia on neljä. Niiden taso on vaatimaton, eikä kunnassa ole yhtään lääkäriä. Vesihuolto käsittää 15 vesijohtoa, 11 porakaivoa ja joukon nykyaikaisia ja perinteisiä kaivoja. Jokaisella kylällä ja paimentolaisryhmällä on ainakin yksi puhtaan juomaveden lähde, mutta kunnan laajuuteen ja väkilukuun suhteutettuna niiden määrä on riittämätön.
Alueella on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot. Timbuktun läheisyyden ansiosta voidaan seurata radio- ja televisiolähetyksiä. Sähköä saadaan muutamista aurinkopaneeleista.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat Nigerjoen rannat ja Toyan valkoinen dyyni. Matkailun merkitys on vähäinen. Kunnassa on kaksi leirintäaluetta. Iloan kylä on toiminut solidaarisuusmatkailun kohteena.
Douentzan piiri
Douentzan piiri () on paikallishallintoalue Moptin alueella Malissa. Sen hallinnollinen keskus on Douentza. Piirin pinta-ala on 23 481 neliökilometriä. Asukkaita on 246 600 henkeä (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Douentzan piiri muodostaa 29,7 % Moptin alueen pinta-alasta ja on siten alueen piireistä suurin. Se rajoittuu etelässä Moptin alueen Koron ja Bandiagaran, lännessä Moptin ja Timbuktun alueen Niafunkén ja pohjoisessa Gourma-Rharousin piireihin sekä kaakossa Burkina Fasoon.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 400 millimetriä. Luonnonalueita ovat kivinen ylätasanko, hiekkadyynien peittämä Seno, eroosion kuluttama Gandamia sekä kumpuileva Gourman tasanko. Vesistöjä ovat sateen jälkeen kuivuvat joet ja Koraroun järvi. Huomattavin eläinlaji ovat Gourman norsut.
Vuonna 1959 perustettuun piiriin kuuluu Douentzan kaupunkikunta ja 14 maalaiskuntaa: Dallah, Dangol-Boré, Débéré, Dianwéli, Djaptodji, Gandamia, Haïré, Hombori, Kéréna, Korarou, Koubéwel Koundia, Mondoro, Pétaka ja Tédjé. Kaupunginosia, kyliä ja nomadiryhmiä on yhteensä 254.
Piirissä asuu 13,0 % Moptin alueen väestöstä. Asukastiheys on alueen piireistä alhaisin. Kaupunkiväestön osuus on 9,7 %. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja dogoneja. Lisäksi on songhaita, bozoja, tuaregeja ja bambaroita.
Piirin läpi kulkee Sévarén ja Gaon välinen maantie RN16. Douentzassa on lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat karjanhoito ja maanviljely. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi sekä vähäisemmässä määrin riisi ja durra. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Karjan myynti suuntautuu Bamakoon, Burkina Fasoon, Norsunluurannikolle ja Ghanaan. Toistuvat kuivuusjaksot aiheuttavat jatkuvaa elintarvikepulaa.
Piirissä toimii 72 alakoulua, kuusi yläkoulua ja kaksi lyseota. Kulttuurilaitoksia ovat kirjasto, teatterisali ja neljä nuorisotaloa. Terveyspalveluihin kuuluvat piirin poliklinikka, 23 terveyskeskusta ja kolme apteekkia (vuonna 2011). Huomattavin terveysongelma on ihmisessä loisivat sukkulamadot.
Born to Die
Born to Die on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lana Del Reyn toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 27. tammikuuta 2012 iTunesissa ja 31. tammikuuta 2012 Interscope Recordsin, Polydor Recordsin ja Stranger Recordsin julkaisemana. 9. marraskuuta 2012 albumi julkaistiin uudelleen kahdeksalla uudella kappaleella, nimellä "Born To Die - The Paradise Edition".
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 5.
Douentza
Douentza on kaupunki sekä Moptin alueen Douentzan piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Dogonimaan ja Gourman alueen rajalla 170 kilometriä Moptista koilliseen. Asukkaita on 28 000 henkeä (vuonna 2009).
Douentzan kaupunkikunnan pinta-ala on 153,86 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Débérén, idässä Pétakan, etelässä Dianwélin ja lännessä Dangol-Borén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kunta käsittää viisi kaupunginosaa ja neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Heidän lisäkseen on dogoneja, songhaita, arabeja ja tuaregeja. Vallitseva uskonto on islam.
Douentzan kautta kulkee Moptin ja Gaon välinen maantie RN16, josta haarautuu RN39 Timbuktuun. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely, osin paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Kaupungissa pidetään alueellisesti tärkeät karjamarkkinat. Karjan vienti suuntautuu Norsunluurannikolle, Togoon, Beniniin ja Burkina Fasoon.
Kunnassa toimii viisi koulua, jotka tavoittavat kaksi kolmasosaa ikäluokasta. Douentzan terveyskeskus palvelee myös lähikuntia. Nähtävyyksiin kuuluvat lähiseudun dogonikylät sekä Gourman alueella elävät norsut. Douentzassa on myös majoituspalveluja.
Antero Lindgren
Antero Lindgren (s. 1980, Lohja) on suomalainen laulaja, kitaristi ja säveltäjä-sanoittaja, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Mother", helmikuussa 2012. Lindgren julkaisi toisen albuminsa "Talking with the Dead" 3. toukokuuta 2013. Lindgren äänestettiin YleX:n ja Rumban Tulevaisuuden tusina 2013 -asiantuntijaäänestyksessä vuoden lupaukseksi vuonna 2012.
"Mother"-albumiin Lindgren sävelsi ja sanoitti kaikki kappaleet itse. Albumin ensipainos oli 1000 kappaletta ja se on myyty loppuun. Albumin "Cigarette stump" sekä "Mother" -kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Kriitikot ovat ylistäneet "Mother"-albumia.
Levyillä sekä keikoilla soittaa joitakin tunnettuja muusikoita, kuten Joensuu 1685 ja Siinai-yhtyeissä vaikuttava Risto Joensuu sekä soolouraa luova Topi Saha.
Antero Lindgren asuu Helsingissä vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa.
Toivo Pekkasen puisto
Toivo Pekkasen puisto on puisto Kotkassa Kotkansaarella. Puisto on saanut nimensä kirjailija Toivo Pekkasen mukaan. Puisto käsittää Keskuskadun, Koulukadun, Kymenlaaksonkadun ja Eteläpuistokadun väliin jäävän korttelin. Puistossa sijaitsee Kotkan veistospromenadiin kuuluvista teoksista Frederico Asslerin "Elinvoimainen läsnäolo" (2005) ja Miina Äkkijyrkän "Vasikat" (2010). Puistoon pystytettiin jo aikaisemmin vuonna 1989 Jean-Erik Kullbergin veistos "Auringonpalvojat".
Ukonkaura
Ukonkaura ("Avena strigosa") on heinälaji kaurojen ("Avena") suvussa. Se on yksivuotinen ja kasvaa suurimpana yhden metrin korkeaksi. Röyhy on 10–25 senttimetriä pitkä ja viisi senttimetriä leveä, peltokauraan ("Avena sativa") verrattuna muodoltaan suppea. Tähkylöiden helpeiden kärkihampaat ovat enintään usean millimetrin pituisia.
Ukonkauraa on kasvanut aiemmin rikkakasvina viljapelloissa. Se on hävinnyt Suomesta muutamia vuosikymmeniä sitten kokonaan.
Mõigu
Mõigu on asuinalue () Kesklinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 70 hehtaaria ja väkiluku 375 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 85 prosenttia oli virolaisia.
Heinäkaura
Niittyheinäkaura eli heinäkaura ("Arrhenatherum elatius") on heinälaji heinäkaurojen ("Arrhenatherum") suvussa.
Se on monivuotinen ja kasvaa löyhinä mättäinä puolesta puoleentoista metriä korkeaksi. Sillä on kalju korsi ja enintään senttimetrin leveät lehdet, joiden lapa on litteä, karhea ja osin karvainen. Heinäkauran röyhy on kapea ja 15 senttimetriä pitkä. Tähkylässä on yleensä kaksi kukkaa, joista toinen on kaksineuvoinen ja toinen hedekukka. Hedekukan ulkohelpeissä on näkyvät vihneet, tähkylän kaksineuvoisella kukalla on lyhyt tai puuttuva vihne.
Heinäkauraa kasvaa Suomessa niityillä, merenrannoilla, nurmikoilla ja tienvarsilla.
Viinipullo
Viinipullo on yleensä lasista tehty viinin säilytykseen ja suojaamiseen tarkoitettu pullo.
Viiniä säilytettiin lasiastioissa satunnaisesti jo antiikin Roomassa. Varta vasten viinin säilytykseen ja kuljetukseen suunnitellut pullot otettiin käyttöön 1300-luvulla. Hauraan pullon suojana käytettiin aluksi niinipunoksia. Vuonna 1640 Newcastlessa, Englannissa kehitettiin kestävä viinipullo.
Lasi soveltuu hyvin viinipullon materiaaliksi, sillä se on kestävää eikä vaikuta viinin makuun. Vihreä tai ruskea lasi suojaa viiniä ultraviolettisäteilyltä, joka tuhoaa viinin tanniineja. Lasinen viinipullo kestää lämpötiloja −15 celsiusasteesta 80 celsiusasteeseen. Lasipullot voidaan myös kierrättää.
Aluksi viinipullot olivat pisaranmuotoisia, mutta 1800-luvulla pullojen muoto muuttui nykyisenkaltaiseksi pitkäksi ja kapeaksi pinoamisen helpottamiseksi. Vanhoja viinejä säilytetään usein jyrkkäharteisissa pulloissa, jotta pulloon ajan myötä muodostuva sakka ei valuisi lasiin. Viinipullon pohjassa on yleensä kuoppa, johon peukalo laitetaan viiniä kaadettaessa.
Viinipullon kapea kaula suojaa viiniä hapettumiselta vähentämällä viinin kosketuspintaa ilman kanssa. Se mahdollistaa myös korkin käytön pullon sulkemiseen. Luonnonkorkillinen viinipullo avataan korkkiruuvilla. Joskus viinipullon kaulan suussa käytetään lisäksi kapselia.
Yleisin viinipullon tilavuus on 0,750 litraa. 1,5 litran kokoinen pullo on nimeltään "magnum", jossa samppanjaa yleensä säilytetään. Samppanja tarvitsee myös paksuseinäisen pullon, joka kestää pullon sisälle kehittyvän paineen. Makeita jälkiruokaviinejä kuten tokajia ja sherryä säilytetään joskus puolen litran pulloissa.
Viinipullon etuetiketin sisältö on tarkkaan säännelty, ja siinä lukee viinin nimi, vuosikerta, tuottaja ja viljelyalue. Lisäksi viinin alkoholipitoisuus ilmoitetaan etiketissä puolen prosenttiyksikön tarkkuudella ja pullon tilavuus senttilitroina (cl).
Takaetiketin sisältö on vapaampi kuin etuetiketin, ja siinä on usein viinin ruoka- ja tarjoilusuosituksia, tai tarkempaa tietoa rypälelajikkeesta tai viinin valmistuksesta.
Euroopan ulkopuolelta tulevien eli Uuden maailman viinien etiketit on suunniteltu kuluttajalähtöisemmin kuin ranskalaisten viinien etiketit, jotka joudutaan tiukkojen säännösten vuoksi tekemään tuotelähtöisesti. Tutkimusten mukaan kuluttaja nojaa usein pullon etiketin antamaan tietoon, ja ranskalaisviinien etiketit nähdäänkin usein vaikeaselkoisina ja puuttellisina. Uuden maailman viinejä hyödyttää se, että niissä käytetty lajike kerrotaan etiketissä, sillä rypälelajikkeella on kuluttajille paljon merkitystä viinin valinnassa.
Raua
Raua on asuinalue () Kesklinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 31 hehtaaria ja väkiluku 6 224 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 63 prosenttia oli virolaisia.
Keltakaura
Keltakaurakko eli keltakaura ("Trisetum flavescens") on heinälaji villikaurojen ("Trisetum") suvussa. Sitä esiintyy Euroopassa.
Se on monivuotinen ja kasvaa mätästävänä 40–80 senttimetriä korkeaksi. Sillä on kalju korsi, jonka solmujen alapuolella on kuitenkin karvoitusta. Enintään puoli senttimetriä leveät lehdet ovat päältä karvaisia. Keltakauran röyhyt ovat kapeanmuotoisia ja nuokkuvia. Tähkylät ovat yleensä kolmikukkaisia ja niissä on lyhyt vihne, väriltään kullankeltaisen-ruskeita, ehkä vähän sinipunaisia.
Fylkesvei 191 (Møre ja Romsdal)
Fylkesvei 191 tai Fylkesveg 191 (lyhennettynä Fv191) on Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa sijaitseva seututie. Tie kulkee Eresfjordin ja Eikesdalen-laaksossa olevan Finnsetin välillä Nessetin kunnassa. Tien pituus on 37,2 kilometriä.
Niinisalon rautatieasema
Niinisalon rautatieasema () on Kankaanpään Niinisalossa sijaitseva rautatieliikennepaikka. Liikenne Porin suunnasta aloitettiin joulukuussa 1933. Radanrakennuksen edettyä liikenne Parkanon suuntaan voitiin aloittaa 1935. Thure Hellströmin piirtämä asemarakennus valmistui 1934. Samana vuonna asema-alueelle rakennettiin myös vesitorni.
Koko rataosan rakennustöiden kannalta Niinisalo, jonne radan rakentajat pääsivät kesällä 1933, oli tärkeä etappipaikka, koska nyt päästiin käsiksi Hämeenkankaan hiekka- ja soravaroihin. Heinäkuusta 1933 lähtien Niinisalon sorakuopasta kuormattiin ja kuljetettiin noin 150 000 kuutiometriä raidesoraa ja pengertäytettä ratatyömaalle.
Aseman läheisyyteen valmistuivat Niinisalon varuskunnan ensimmäiset rakennukset vuonna 1934, ja sen toiminta käynnistyi kaksi vuotta myöhemmin. Varuskunta toimi kertausharjoituskeskuksena toisen maailmansodan syttymiseen saakka. Juuri talvisodan alla siirrettiin Reserviupseerikoulu Haminasta Niinisaloon. Valvontakomission määrättyä RUK:n toiminnan keskeytettäväksi vuonna 1945 varuskunnassa toimi Internaatiksi kutsuttu valtion sisäoppilaitos armeijasta kotiutettuja oppikoulujen oppilaita varten, ja pari vuotta myöhemmin Niinisalon kasarmialuetta alettiin muuttaa tykistövaruskunnaksi. Varuskunnan ansiosta Niinisalosta kehittyi varsin huomattava taajama, jossa oli 1960-luvulla liki 1 300 asukasta. Ratapihan länsipäästä rakennettiin sivuraide varuskunta-alueelle 1950-luvun alkupuolella.
Niinisalon rautatieasema muutettiin miehittämättömäksi liikennepaikaksi 1976 ja henkilöliikenne lakkautettiin koko Haapamäki–Pori-radalta keväällä 1981. Tämän jälkeen rataosalla on liikennöinyt lähinnä Puolustusvoimien sotilasjunia. Niinisalon rautatieasemasta tuli rataosan läntinen päätepiste kun yhteys Kankaanpään suuntaan suljettiin 1999. Kankaanpään rautatieasemalle johtava rata jäi yhä osaksi Niinisalon ratapihaa kunnes sen kunnossapito lopetettiin 2001. Niinisalon varuskunta-alueelle johtanut kuormausraide on purettu, haarautumiskohtaan on rakennettu uusi päätylaituri. Asemarakennus on yhä jäljellä. Niinisalon ja Parkanon välinen rata on ollut sulkemisuhan alla, mutta toistaiseksi Puolustusvoimain sotilasjunat kulkevat yhä muutaman kerran vuodessa Niinisalosta Parolaan sekä Lappiin. Lisäksi Niinisaloon tehdään satunnaisia museojunamatkoja mm. Haapamäeltä.
Filmfare Awards South 2009
Filmfare Awards South 2009 oli 7. elokuuta 2010 Chennaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2009 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli järjestyksessään 57:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Band of Horses
Band of Horses on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 2004 Seattlessa. Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia, joista menestynein on Grammy-ehdokkuuden saanut "Infinite Arms". Yhtyeen kokoonpano on kokenut useita muutoksia, vaikka nykyiset jäsenet Ben Bridwell, Ryan Monroe, Tyler Ramsey, Bill Reynolds ja Creighton Barrett ovat kaikki olleet bändin kanssa useita vuosia. Band of Horsesin neljäs studioalbumi "Mirage Rock" julkaistiin syyskuussa 2012.
Sun Lahti
Sun Lahti oli Suomen Voimisteluliiton järjestämä suurtapahtuma. Tapahtuma järjestettiin Lahdessa 6.–9. kesäkuuta 2013. Tapahtumaan osallistui noin 8 000 eri-ikäistä voimistelijaa.
Arch 22
Arch 22 () on kaariportti, joka sijaitsee Gambian pääkaupungissa Banjulissa. Arch 22 on rakennettu vuonna 1996 tapahtuneen vallankaappauksen kunniaksi, jonka seurauksena valtioon saatiin demokraattinen hallitus. Kaari esiintyy myös Gambian 100 dalasin setelissä. Kaaren viereen on rakennettu sotamuistomerkki. 35 metriä korkean kaaren on suunnitellut senegalilainen arkkitehti Pierre Goudiaby.
Tokaji
Tokaji on unkarilainen valkoviini, jonka tunnetuin laatu on makea "Tokaji aszú". Tokaji-viinejä viljellään Tokaj-Hegyaljan alueella Koillis-Unkarin ja myös Slovakian vulkaanisessa maaperässä.
Tokajin makeus on peräisin "Botrytis cinerea" -jalohomeesta, joka otettiin käyttöön 1600-luvulla. Unkarin pitkästä ja lämpimästä syksystä sekä aamusumuista pitävä home muuttaa rypäleet rusinamaisiksi, minkä jälkeen ne kerätään käsin.
Tokajin yleisimmät, perinteiset rypäleet ovat "Furmint", "Hárslevelú" ja "Sárgamuskotály". Virallisesti hyväksyttyjä ovat lisäksi "Zéta", "Kövérszőlő" ja "Kabar".
Makeat Tokaji aszú -viinit luokitellaan makeuden mukaan neljään luokkaan, kolmesta "puttonyosista" kuuteen puttonyosiin. Kuuden puttonyosin viinissä on sokeria 150–180 grammaa litrassa ja kolmen puttonyosin viinissä vähän alle puolet tästä. Lisäksi "Tokaji aszú eszenciassa" sokeria on yli 180 grammaa litrassa sekä harvinaisessa ja kalliissa "Tokaji eszenciassa" jopa 450–800 grammaa litrassa.
"Tokaji szamorodni" -laatua valmistetaan sekä kuivana että makeana. Siihen käytetään vain osittain jalohometartunnan saaneita rypäleitä.
Hamartia
Hamartia () on kohtalokas erehdys, jonka päähenkilö tekee hyvässä tarkoituksessa. Hamartia on Aristoteleen "Runousoppi"-teoksessaan esittelemä termi ja liittyy läheisesti kreikkalaiseen tragediaan.
Hamartia liittyy usein väärinkäsityksiin. Yksi esimerkki hamartiasta on Oidipus, joka tappaa tietämättään isänsä ja menee naimisiin äitinsä kanssa. Hän on kuitenkin pyrkinyt hyvään ja ennustuksen kuultuaan lähtenyt pois, jotta voisi välttää sen toteutumisen.
Jännitettä lisää, että katsoja on tietoinen erehdyksestä ennen kuin päähenkilö huomaa sen itse, kuten Oidipuksessa. Virheen tunnistaminen ja huomaaminen on nimeltään anagnorisis.
Hamartiaa ja sen tunnistamista edeltää usein "hybris" eli ylimielisyys. Päähenkilö on hybriksen vallassa kunnes joutuu nöyrtymään huomattuaan virheensä. Tämän jälkeen seuraa "katharsis".
Lucky duckies
Lucky duckies (suom. "Onnekkaat sorsat") on yhdysvaltalainen epävirallinen loukkaava termi, jolla viitataan yhdysvaltalaisiin köyhiin henkilöihin, joiden tulot ovat niin pienet, ettei heiltä peritä liittovaltion tuloveroa.
Baana
Baana on kevyen liikenteen väylä Helsingissä. Se on rakennettu Pohjoisen ja Eteläisen Rautatiekadun väliseen kuiluun, jossa kulki aikaisemmin Helsingin satamarata. Baanan pituus on noin 1,3 kilometriä ja se kulkee Kiasman ja Ruoholahden–Kampin rajoilla olevan Länsilinkin alueen välillä. Sitä käyttää vuosittain noin 700 000 pyöräilijää.
Ratakuiluun suunniteltiin aiemmin ajotietä, joka olisi samalla ollut osa Helsingin keskustatunnelia, mutta kaupunginvaltuusto päätti, ettei sitä ainakaan lähivuosina rakenneta. Sen sijaan paikalle rakennettiin keskustasta Ruoholahteen johtava kevyen liikenteen väylä, joka vuonna 2009 pidetyn nimikilpailun tuloksena sai nimen "Baana". Se avattiin 12. kesäkuuta 2012. Baanan rakentaminen on yhteydessä myös Töölönlahden kehittämisprojektiin, ja Baanan tarkoitus oli parantaa alueen saavutettavuutta. Baanan varrelle entisen ratapihan paikalle Marian sairaalan vierelle sijoitettiin myös koripallo- ja muita pelikenttiä.
Myöhemmin nimitys baana otettiin käyttöön myös yleisemmässä merkityksessä tarkoittamaan tietyt laatuvaatimukset täyttäviä pyöräteitä, jollaiset suunnitelmien mukaan tulevat muodostamaan Helsingin baanaverkon.
Gene De Paul
Gene De Paul (17. kesäkuuta 1919 New York – 27. helmikuuta 1988 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen populaari- ja elokuvamusiikin säveltäjä.
De Paul syntyi New Yorkissa kesäkuussa 1919. Hän sai koulutusta klassiseen pianonsoittoon ja aloitti uransa sovittajana ja teatteripianistina. Hän soitti varhaisella urallaan myös pianoa tanssiorkestereissa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa.
Laulujen säveltämisen De Paul aloitti vuonna 1940. Hänen sanoittajanaan toimi usein Don Raye, joka kirjoitti sanat muun muassa vuoden 1941 kappaleen ”I’ll Remember April”. Toinen merkittävä yhteistyökumppani oli Johnny Mercer, jonka kanssa De Paul teki muun muassa musiikin elokuvaan "Seitsemän veljeksen morsiamet" ja Broadway-musikaalin "Li’l Abner", joka oli Tony-ehdokkaana parhaasta musiikista. Vuonna 1951 De Paul sävelsi musiikkia Disney-animaatioelokuvaan "Liisa Ihmemaassa". Yhteensä hänen musiikkiaan käytettiin 15 elokuvassa. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1985.
Gene De Paul kuoli helmikuussa 1988 Los Angelesin Northridgessa. Hänet on haudattu Forest Lawn Memorial Parkiin Los Angelesissa.
Filmfare Awards South 2008
Filmfare Awards South 2008 oli 31. heinäkuuta 2009 Hyderabadissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2008 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli järjestyksessään 56:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Vinblastiini
Vinblastiini on mitoosi-inhibiittoreihin kuuluva solunsalpaaja. Sen kauppanimi on "Velbe". Nuorille ja aikuisille lääke infusoidaan noin 5–10 minuutissa. Lapsille se voidaan antaa hitaalla injektiolla. Tavallisimmin vinblastiinilla hoidetaan virtsarakon syöpää, mutta sitä voidaan käyttää myös muissa tapauksissa, kuten lymfooman tai Kaposin sarkooman kohdalla.
Lääkkeen antaminen on voinut tapahtua 5-10 mg suuruisin annoksin ja lääkeinjektio tehty yhden viikon mittaisin välein. Tämä hoitoindikaatio on koskenut lymfooman hoitoa.
Tyypillisiä sivuvaikutuksia ovat infektioriski, mustelmat ja verenvuoto, anemia, pahoinvointi ja väsymys. Edellä mainituita riskeistä johtuen: on tärkeää että injektioneulan pisto osuu kunnolla paikoilleen laskimosuoneen ennen lääkkeen tiputtamisen aloitusta, eikä siten ettei verisuoni lävistyy kokonaan, taikka vajaasti. Silloin neula ei ole asentunut täysin suonen suuntaisesti.
Vinblastiini on yksi punakatarasta ("Catharanthus roseus") eristetyistä alkaloideista.
The Real McCoy
The Real McCoy on Pekka Lehdon ohjaama elokuva muusikko Andy McCoysta vuodelta 1999. Elokuva sisältää kuvamateriaalia Hanoi Rocksin alkuajoilta ja McCoyn elämästä.
Elokuva alkaa, kun Angela on palaamassa kotiin ja havahtuu Andyn avunhuutoihin. Angela ryntää apuun, muttei jaksa nostaa kaiteelta pudonnutta Andya takaisin ylös. Andy putoaa 3. kerroksesta katuun ja loukkaantuu vakavasti. Sairaalassa Andy kertoo vierailulle tulleelle Dave Lindholmille mitä tapahtui.
Andyn päästyä sairaalasta hän alkaa kirjoittaa Angelan avustuksella elämäkertaansa.
Lopussa Andy varastaa Taivaan valtakunnan avaimet Helsingin Tuomiokirkolla sijaitsevalta Pyhän Pietarin patsaalta. Andy ja Angela puhuvat itsensä ulos tilanteesta, mutta kun poliisit palaavat myöhemmin paikalle niin asia todellinen laita selviää.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2012
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2012 olivat järjestyksessään 31. uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut. Uintikilpailut käytiin Unkarin Debrecenissä 21.–27. toukokuuta. Uimahypyt kilpailtiin Alankomaiden Eindhovenissa 15.–20. toukokuuta ja taitouinti samassa kaupungissa 23.–27. toukokuuta.
Isäntämaat
Filmfare Awards South 2010
Filmfare Awards South 2010 oli 2. heinäkuuta 2011 Hyderabadissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2010 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli järjestyksessään 58:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Filmfare Awards South 2007
Filmfare Awards South 2007 oli 13. heinäkuuta 2008 Chennaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2007 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli järjestyksessään 55:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Matkijalintuhaukka
Matkijalintuhaukka ("Accipiter imitator") on haukkojen heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Bougainvillessa Papua-Uudessa-Guineassa sekä Choiseulinsaarella ja Santa Isabelin saarella Salomonsaarilla. Huonosti tunnettu laji on määritelty vaarantuneeksi pienten saaripopulaatioiden perusteella, joiden arvioidaan olevan supistumassa metsien hävityksen vuoksi. Sen verran yleinen matkijalintuhaukka kuitenkin on, että populaatioarviot ovat lähinnä otaksumia ja se voi määränsä perusteella kuulua korkeampaan luokkaan. Arviointi voi olla virheellinen, sillä lintu käyttäytyy aika huomaamattomasti eikä sen äänikään erotu erityisemmin. Se muistuttaa huomattavasti salomoninhaukkaa, ja siksi monet havainnot ovat jokseenkin epävarmoja.
Matkijalintuhaukan elinpiiri tunnetaan huonosti, ja monet seikat sen suhteen ovat vielä arvailua.
Matkijalintuhaukka on kooltaan 28–33 cm. Sen höyhenys on mustavalkoinen, mutta osa linnuista saattaa olla täysin mustia. Selkäpuoli on täysin musta, kaula ja rinta joko valkoinen tai musta. Silmäterät ovat punaruskeat.
Christian Lollike
Christian Lollike (s. 1974 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen näytelmäkirjailija. Hän on opiskellut teatterialaa Aarhusin teatterissa 1998–2001. Hän kirjoittanut runsaasti näytelmiä, joista useimmat hän on myös ohjannut. Aarhusin teatterissa toimiessaan hän kirjoitti joukon merkittäviä näytelmiä, esimerkiksi "Nathan (uden titel)", joka esitettiin Århusin tuomiokirkossa. Hän johtaa nyttemmin CaféTeatretia.
Hän on saanut useita palkintoja. Hänet on valittu 2009 vuoden näytelmäkirjailijaksi, johon liittyy Reumert-palkinto.
Lolliken näytelmiä ovat Suomessa esittäneet Viirus-teatteri "Kosmisk fruktanin" ja Universum-teatteri "Underverketin". Sirius-teatteri on esittänyt "Underverketin" vuonna 2010.
Lollike on kirjoittanut näytelmän "Manifest 2083" norjalaisen joukkomurhaaja Anders Breivikin manifestin perusteella. Näytelmä tulee ensi-iltaan lokakuussa 2012. Tieto näytelmästä on herättänyt voimakasta paheksuntaa sekä Norjassa että Tanskassa. Näytelmä on monologi, ja sen esittää Café-teatterissa Olaf Hojgaard.
Lollike tunnetaan yhteiskunnallisista teksteistä. Hän sanoo tekevänsä analyysiä yhteiskunnasta eikä viihdettä: "Emme tee Hollywood-elokuvaa." Breivik-monologin jälkeen hän keskittyy Euroopan talouskriisiin.
Lollike on kirjoittanut näytelmiä ja kuunnelmia.
Lollike on saanut useita palkintoja.
Camel Trophy
Camel Trophy oli vuosina 1980–2000 järjestetty autosuunnistuskilpailu, jossa käytettiin maastoautoja. Kilpailu ajettiin eri vuosina eri puolella maailmaa; kilpailuja käytiin Afrikassa, Etelä-Amerikassa, Oseaniassa ja Aasiassa. Kilpailussa edustetaan aina omaa maata. Maista useimmin kilpailun pääpalkinnon Camel Trophyn voitti Italia, joka sai kolme voittoa. Kahteen voittoon ylsivät myös Saksa, Turkki, Ranska ja Alankomaat.
Kilpailun seuraajana alkoi vuonna 2003 sarja, jonka nimi on G4 Challenge.
Sergei
Sergei () on pääasiassa venäläinen ja bulgarialainen miehen etunimi. Nimi on muunnos roomalaisesta sukunimestä Sergius, joka saattaa johtua latinan "palvelijaa" tarkoittavasta sanasta, mutta on todennäköisemmin etruskilaista alkuperää. Nimen ovat tehneet suosituksi tämän nimiset pyhimykset, joita ovat 300-luvulla Syyriassa marttyyrikuoleman kärsinyt Pyhä Sergius, paimentolaisten suojeluspyhimys, sekä 1300-luvulla elänyt venäläinen uskonnollinen johtaja Sergei Radonežilainen.
Suomessa nimi Sergei on tähän (2016) mennessä annettu 2756 henkilölle. Nimeä ei ole suomen- eikä ruotsinkielisessä kalenterissa, mutta ortodoksisessa kalenterissa se on useammankin tämän nimisen pyhimyksen muistopäivän kohdalla, joten sitä esiintyy myös suomalaisten ortodoksien etunimenä.
Nimeä Sergei käytetään myös neuvosto­liittolais­valmisteisesta, myös Suomen puolustus­voimien käytössä olevasta 23 lkt 61-ilma­torjunta­tykistä.
Deadhorse
Deadhorse on paikallishallinnoton alue ("unincorporated community") Nort Slopen hallintoalueella (borough) Alaskassa Dalton-jäätien varrella. Deadhorse tuli tutuksi öljylöydöstä. Nimi Deadhorse ei viittaa kuolleisiin hevosiin mutta Dalton tietä liikenöivät rahtarit sanovat että sinne päästyään olo on "kuin kuolleella hevosella" ja siksi tämä nimi on hauska yli 600 kilometriä pitkän todella vaarallisen tien päässä sijaitsevalle kaupunkille. Deadhorsessa on postitoimisto, lentokenttä, kauppa ja asutusta. Kaupunki tuli tutuksi Rekkakuskit jäällä -televisio-ohjelmasta. Deadhorse on sijaitsee pohjoisen napapiirin yläpuolella.
Suomenlahden Kone
Suomenlahden Kone Oy oli 1960- ja 1970-luvulla toiminut suomalainen metallialan yritys, joka vei valmistamiaan teräsrakenteisia kaarihalleja Neuvostoliittoon. Yritys tuli tunnetuksi siihen liittyneen 1970-luvun lopulla käydyn viisi vuotta kestäneen konkurssipetosoikeudenkäynnin vuoksi.
Suomenlahden Kone Oy:n omistaja Aarne Mantila (k. 1982) myi rahoitusvaikeuksiin joutuneen yrityksensä liiketoiminnot ja osan omaisuutta 1974 Kone Oy:n toimitusjohtajalle Pekka Herlinille. Mantila oli ottanut yritykselleen ja mahdollisesti itselleenkin lainaa oululaisen liikemiehen Aaro Makkosen hoitamasta pimeää rahanlainausta harjoittaneesta Atlas-pankista. Suomenlahden Kone Oy meni konkurssiin 1975 ja konkurssipetosoikeudenkäynti aloitettiin 1977. Konkurssipetosoikeudenkäynnissä Herliniä syytettiin siitä, että hän olisi maksanut Suomenlahden Koneen toiminnoista liian alhaisen hinnan ja auttanut siten Mantilaa konkurssirikoksessa. Oikeudenkäynnissä Herlin vapautui kuitenkin syytteistä.
Herlin osti Suomenlahden Koneen luultavasti siksi, että liikemies Tuomas Tapalan (k. 1981) omistama "Nordator Oy" oli velkaa Herlinin perheen sijoitusyhtiön "Holding Manutasin" omistamalle "Ollituote Oy":lle ja Tapala oli saanut siirrettyä nämä velat Suomenlahden Koneelle. Nordator Oy ja Ollituote Oy toivat kumpikin maahan keilahalleissa käytettyjä keilanasetinautomaatteja ja yritykset olivat salaa sopineet näiden laitteiden Suomen markkinoiden jakamisesta. Konkurssijutun käsittelyn yhteydessä Herlin syytti Tapalaa kiristyksestä ja Tapala puolestaan väitti, että juttua varten olisi Italiasta tilattu 100 000 markalla palkkamurhaaja.
Aarne Mantila ja Tuomas Tapala olivat kestinneet avokätisesti korkeaa poliisijohtoa muun muassa poliisiylijohtaja Erkki J. Korhosta sekä Helsingin poliisikomentajaa Nils-Olof Söderströmiä. Kestintä oli alkanut Tapala ja Mantila tullessa apuun kun poliisijohto tarvitsi varoja Suomeen vastavierailulle tulleelle neuvostoliittolaiselle miliisijohdolle järjestettyihin juhliin. Myöhemmin he pyrkivät näiden yhteyksiensä avulla vaikeuttamaan Suomenlahden Koneen konkurssijutun tutkintaa.
Tapalan osalta tutkinta jäi kesken, kun hän kuoli vuonna 1981. Pimeää rahanlainausta harjoittanut Aaro Makkonen tuomittiin 1977 törkeästä veropetoksesta, mutta hän pääsi pakenemaan maasta Vantaan nimismiehen Pentti Viitasen myöntämän pikapassin avulla. Viitanen oli kuulunut myös Mantilan ja Tapalan järjestämissä juhlissa vierailleeseen poliisijohtoon.
Siinä sivussa
Siinä sivussa (engl. "Ham on Rye") on Charles Bukowskin vuonna 1982 julkaistu neljäs romaani. Teos keskittyy Bukowskin omaelämäkerrallisen alter egon Henry Chinaskin nuoruus- ja kasvuvuosiin 1930-luvun pula-ajan Los Angelesissa.
Kirja ilmestyi suomeksi vuonna 1991 WSOY:n kustantamana. Sen on suomentanut Seppo Loponen.
Indira Gandhin rauhanpalkinto
Indira Gandhin palkinto () tai Indira Gandhin rauhanpalkinto ( tai "Indira Gandhi Prize for Peace, Disarmament and Development") on arvovaltainen intialainen rauhanpalkinto joka myönetään järjestöille tai yksittäisille kansalaisille, jotka ovat tehneet työtä maailmanrauhan ja kehityksen sekä uuden kansainvälisen talousjärjestyksen hyväksi. Rauhanpalkinto on noin 2,5 miljoonaa Intian rupiaa. Rauhanpalkinnon myöntää Indira Gandhi Memorial Trust, joka palkitsee yksittäisiä henkilöitä ja kansainvälisiä järjestöjä.
Frankie Boyle
Francis Martin Patrick "Frankie" Boyle (s. 16. elokuuta 1972 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen koomikko ja käsikirjoittaja, joka on tunnettu mustasta huumoristaan sekä provosoivista kommenteistaan.
Boyle oli pitkään vakiojäsen BBC Two:n Mock the Week -ohjelmassa, jonka lisäksi on vieraillut lukuisissa vastaavankaltaisissa ohjelmissa. Lisäksi hän esiintyy -pelissä Liberty Cityn Split Sides Comedy Clubilla.