hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Acehilaiset
Acehilaiset ovat Indonesiaan kuuluvan Sumatran saaren Acehin alueella asuva etninen ryhmä. Naapurikansoista heitä erottaa kaikkein selvimmin tiukka sunnalaisuus. Indonesian vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan acehilaisia oli 890 000, mutta joidenkin arvioiden mukaan heitä olisi jopa 3 miljoonaa. Acehilaiset puhuvat malaijilais-polynesialaisiin kieliin kuuluvaa atšeh’n kieltä. Useimmat puhuvat myös indonesiaa.
Nykyiset acehilaiset polveutuvat todennäköisesti malajilaisista, joita alkoi muuttaa suuressa mittakaavassa Acehin alueelle noin 3 000 vuotta sitten. Alueelle perustettiin ensin hinduvaltioita, mutta sittemmin alueelle levisi islaminusko, luultavasti 1200- tai 1300-luvuilla. Islamin myötä alueelle perustettiin voimakas Acehin sulttaanikunta, joka ulotti valtansa Etelä-Thai­maahan saakka. Aceh säilyi pitkään itsenäisenä senkin jälkeen, kun Hollanti alkoi vallata Indonesian muita alueita. Aceh joutui hollantilaisten vallan alle vasta 1800-luvulla. Toisessa maailmansodassa acehilaiset muodostivat sissijoukkoja taistellakseen Japania vastaan, ja sodan jälkeen he alkoivat kannattaa Indonesian itsenäisyyttä ja sotivat hollantilaisia vastaan vuosina 1945–1949. Indonesian itsenäistyttyä ongelmia tuli kuitenkin, kun acehilaiset kokivat vallan keskittyneen liiaksi Jaavalle. Vuonna 1953 Daud Beureueh julisti Acehin itsenäiseksi islamilaiseksi valtioksi, mutta julistusta seurasi sota, ja vuonna 1959 solmitussa aselevossa sovittiin autonomiasta Indonesian sisällä. Ongelmia tuli jälleen 1970-luvulla. kun hallitus alkoi käyttää alueen luonnonvaroja hyväkseen yksipuolisesti. Alueella perustettiin Vapaa Aceh -liike ja Aceh julistettiin jälleen itsenäiseksi vuonna 1976. Seuraavan kahden vuosikymmenen ajan alueella käytiin kiivaita taisteluita, ja vuoteen 1998 oli kuollut 2 000 henkilöä. Suharton kukistuminen vuonna 1998 helpotti tilannetta, mutta armeijan sodan aikaisien joukkomurhien paljastuminen kiristi tilannetta pian uudestaan. Vuonna 2001 Acehille annettiin lisää vapauksia, joihin kuului muun muassa šarialain käyttöönotto alueella. Tapaninpäivän tsunami teki laajaa vahinkoa Acehissa tappaen noin 168 000 paikallista.
Acehin tilanne on rauhoittunut jonkin verran vuonna 2005 solmitun tulitauon ja vuosien 2006 sekä 2007 vaalien seurauksena. Indonesian hallituksen rohkaiseman maahanmuuton takia acehilaiset muodostavat joidenkin tietojen mukaan enää noin puolet Acehin väestöstä loppujen ollessa muualta tulleita maahanmuuttajia. Osa maahanmuuttajista on kuitenkin sittemmin lähtenyt alueelta. Vuoden 2005 rauhansopimuksen mukaan acehilaisten tulisi saada 70 % Acehista saaduista kaasu- ja öljytuotoista.
Pirunpesä (Vesilahti)
Pirunpesä on Vesilahden Hinsalassa Tuhnuvuoren jyrkässä kallioseinämässä sijaitseva luola. Luola on vaikeapääsyisessä paikassa lähellä vedenrajaa. Kansantarinoiden mukaan luolasta on ollut yhteys Karkun Pirunvuoreen tai Laukon kartanon keskiaikaiseen kivikellariin. Vesilahden kirkon rakentamisen jälkeen kerrotaan kirkon paikalla aiemmin asustaneiden pakanajumalien muuttaneen järven yli Pirunpesään.
Vallilan Tango
Vallilan Tango on suomalainen tanssiorkesteri. Vallilan Tango soittaa nostalgista ja perinteistä suomalaista tanssimusiikkia. Vallilan tangossa on seitsemän jäsentä, jotka soittavat viulua, klarinettia, trumpettia, hanuria, kontrabassoa ja rumpuja. Yhtyeen laulusolisti on alkuaan hollantilainen Hans Wessels.
Orkesteri toimii nimeään kantavan kulttuuriyhdistyksen tuella. Kulttuuriyhdistys Vallilan Tango ry on järjestänyt vuodesta 2005 vapputansseja Vallilassa ja elokuun lopussa Isle of Sheep -tangofestivaalia Lammassaaressa.
Vsevolod Garšin
Vsevolod Mihailovitš Garšin (; 14. helmikuuta 1855 Jekaterinoslavin läänin Bahmutin kihlakunnan Prijatnaja Dolinan kartano – 5. huhtikuuta 1888 Pietari) oli venäläinen kirjailija.
Vsevolod Garšin syntyi aatelisperheeseen. Isä oli Krimin sotaan osallistunut upseeri ja äiti laivastoupseerin tytär. Vsevolodin ollessa viisivuotias äiti rakastui kotiopettajaan ja jätti perheen. Aluksi poika asui isänsä luona, mutta myöhemmin äiti vei hänet Pietariin, jossa hän kävi lukion.
Garšin sairastui psykoosiin ensimmäisen kerran 17-vuotiaana. Hän kuvailee, kuinka eräänä päivänä oli kauhea ukkonen, jonka hän pelkäsi tuhoavan koko talon. Garsin taittoi pihapuusta kepin, laittoi sen toisen pään huoneensa kattoon ja toisen rintaansa vasten, koska uskoi, että hänen ruumiinsa voisi toimia ukkosenjohdattimena.
Vuonna 1874 Garšin pääsi opiskelemaan Pietarin vuori-instituuttiin. Venäjän ja Turkin sodan aikana vuonna 1877 hän liittyi vapaaehtoisena armeijaan, haavoittui Bulgariassa ja sai ylennyksen upseeriksi. Terveydentilansa takia hän erosi armeijasta ja jatkoi opintojaan Pietarin yliopistossa.
Kirjailijan ensimmäinen teos ilmestyi vuonna 1876. Tunnetuksi hänet teki omakohtainen kertomus "Tšetyre dnja" (”Neljä päivää”, 1877), joka ilmestyi Nikolai Nekrasovin, Mihail Saltykov-Štšedrinin ja Nikolai Mihailovskin toimittamassa "Otetšestvennyje zapiski" -lehdessä. Sota jätti syvän jäljen Garšinin äärimmäisen henkilökohtaiseen tuotantoon. Sen mielettömyyttä kuvaavat ”Neljän päivän” ohella kertomukset "Trus" (”Pelkuri”, 1879) ja ”Sotamies Ivanovin muistelmia” ("Iz vospominani rjadovogo Ivanova", 1883). Täynnä humanistista paatosta ovat myös katunaisten traagisia kohtaloita kuvaavat kertomukset "Proisšestvie" (”Tapaus”, 1878) ja ”Taiteilijan lemmentarina” ("Nadežda Nikolajevna", 1885). Fjodor Dostojevskilla ja Leo Tolstoilla oli huomattava vaikutus Garšiniin, vaikka hän ei hyväksynytkään jälkimmäiselle ominaista alistumisen filosofiaa. Sivistyneistön eettisiä ongelmia ja suhdetta vallankumoukseen kirjailija käsittelee kertomuksissa "Vstretša" (”Tapaaminen”, 1879), "Hudožniki" (”Taiteilijat”, 1879), "Attalea princeps" (1880) ja ”Punainen kukka” ("Krasnyi tsvetok", 1883).
Lapsuudesta saakka tunneherkkä Garšin kärsi 1870-luvun alusta lähtien psyykkisistä ongelmista. Helmikuussa 1880 hän vetosi korkeimman toimeenpanevan komitean päällikön Mihail Loris-Melikovin murhaa yrittäneen Ippolit Mlodetskin puolesta. Mlodetskin teloituksen seurauksena hän sairastui maanis-depressiiviseen psykoosiin eli skitsoaffektiiviseen häiriöön ja joutui kahden vuoden ajaksi mielisairaalaan. Vuonna 1883 hän meni naimisiin ja alkoi työskennellä rautatieliiton sihteerinä. Vuonna 1888 hän teki itsemurhan hyppäämällä alas porraskuiluun. Kirjailijan viimeiseksi teokseksi jäi lasten satu ”Matkustava sammakko” (myös ”Sammakko, joka matkusti”, ven. "Ljaguška-putešestvennitsa", 1887).
Garšin oli lyhyen kertomuksen mestari. Hänen proosansa on tunteellista, filosofista ja dramaattista. Sosiaalipsykologisten ja lyyrisfilosofisten kertomusten lisäksi hän kirjoitti satuja, mielikuvitusnovelleja ja kuvauksia.
Petteri Kari
Petteri Kari (s. 5. toukokuuta 1971 Salo) on suomalainen jalkapalloerotuomari. Hän on tuominnut Suomen pääsarjan Veikkausliigan otteluita vuodesta 1999 lähtien.
Ammatiltaan Kari on upseeri. Hän työskentelee liikuntakasvatusupseerina Saaristomeren Meripuolustusalueella.
1827 – Infernal Musical
1827 – Infernal Musical on hevimusikaali, jonka ensiesitys oli Turussa 21. tammikuuta 2011. Musikaali kertoo vuonna 1827 tapahtuneesta Turun palosta, ja sisältää runsaasti heavy metal -kappaleita, muun muassa Black Sabbathilta, Metallicalta, Iron Maidenilta, Helloweenilta, Manowarilta sekä kotimaisilta yhtyeiltä, kuten Lordilta ja HIMiltä.
Näytelmän ohjasi Juha-Pekka Mikkola ja käsikirjoitti Mike Pohjola. Käsiohjelman mukaan tarinan alkuperäisidea pohjautui Pohjolan novelliin ja Mikkola keksi toteuttaa sen hevimusikaalina. Esityksen tuotti Turun Nuori Teatteri osana Turun vuotta Euroopan kulttuuripääkaupunkina 2011. Musikaali toteutettiin lähes kokonaan turkulaisvoimin. Koreografina toimi Mikko Kaikkonen ja kapellimestarina Joona Lukala. Puvustuksesta vastasi Tytti Mulo, valosuunnittelusta Antti Niitemaa ja tuliefekteistä Pyroman oy.
Näytelmässä esiintyy monta historiallista henkilöä, kuten Turun polttamisesta syytetty piika Maria Vass, arkkipiispa Jakob Tengström, Fredrika Runeberg, Paavo Ruotsalainen ja Suomen kenraalikuvernööri Arseni Zakrevski. Näytelmän keskeinen aihe on miehuus ja erilaiset miesten mallit.
Hirvennenäsaivartaja
Hirvennenäsaivartaja ("Cephenemyia ulrichii") on kiiliäisiin kuuluva hirven loisena elävä kärpäslaji.
Melko kookas, 16–18 mm pitkä ja ruumiinmuodoltaan pullea, pinnaltaan hyvin tuuheakarvainen kärpänen. Karvoituksen musta-keltainen väritys muistuttaa suuresti kimalaista. Verkkosilmät ovat suuret ja kahvinruskeat. Tuntosarvet ovat kärpäsille tyypilliseen tapaan lyhyet, alaspäin kaareutuvat ja niihin liittyy yläviistoon osoittava arista. Suuosia ei ole, eikä aikuinen kärpänen nauti ravintoa.
Täysikasvuinen toukka on tumman punaruskea ja jopa 40 mm:n pituinen.
Suomessa hirvennenäsaivartajaa tavataan etelärannikolta ainakin Oulun ja Kuusamon korkeudelle saakka. Aikuiset kärpäset ovat lennossa heinä-elokuussa.
Hirvennenäsaivartajaa tavataan siellä missä hirviäkin. Aikuinen kärpänen on kiiliäisille tyypilliseen tapaan hyvin lyhytikäinen ja sen ainoa tarkoitus on lisääntyminen. Naaras ei muni vaan ruiskauttaa useiden kymmenien pienten toukkien ryhmän isäntäeläimeksi valitsemansa eläimen sieraimeen. Isäntä on jokseenkin aina hirvi, mutta kehittyneitä toukkia on tavattu myös metsäkauriista. Toukat elävät isäntäeläimen nenäontelossa sekä kurkussa käyttäen ravinnokseen limakalvoja. Suuren toukkamäärän tapauksessa infektio voi johtaa kuolemaan, erityisesti vasojen tapauksessa. Satunnaisesti toukat saattavat kaivautua sieraimista ja nielusta syvemmälle, jopa aivoihin asti, jolloin hirvi voi seota tai kuolla. Toukat tarttuvat alustaansa piikikkään pintansa avulla, kunnes täysin kehittynyt toukka antaa isännän aivastaa itsensä ulos. Kotelo sijaitsee maaperässä. Laji talvehtii toukkana isännän elimistössä.
Satunnaisesti hirvennenäsaivartajan tiedetään ruiskuttaneen toukkia myös ihmisen silmään aiheuttaen sidekalvon tulehduksen. Toukkien piikikkyyden vuoksi niiden poistaminen vaatii lääkärikäyntiä. Toukkien ei tiedetä koskaan saavuttaneen toista toukkavaihetta ihmisessä.
Papinniemen leirintäalue
Papinnimen leirintäalue on leirintäalue Etelä-Karjalan pohjoiskärjessä Pyhäjärven rannalla Parikkalan Papinniemessä, entisen Uukuniemen kunnan alueella. Alue on pieni ja lähellä luontoa. Papinniemi tunnetaan erityisesti sen kauniista hiekkarannastaan, joka on pitkä ja hienosta hiekasta muotoutunut.
Historia
Papinniemessä on ollut leirintäalue toimintaa jo 1960-luvulta saakka. Se on yksi Suomen vanhimmista leirintäalueista. Alueella on ollut toimintaa tunnetusti jo 1600- luvulta lähtien.
Uukuniemen Papinniemessä on autioitunut ortodoksikylä, joka on monipuolinen ja laaja historiallisen ajan muinaisjäännösalue. Aluetta pidetään Suomen historian kannalta yhtenä merkittävimpänä arkeologisena alueena. Alueella on sijainnut Uukuniemen ortodoksinen pääkirkko, kalmisto ja asuinpaikka. Asutus on muodostanut kokonaisen ortodoksikylän, joka on autioitunut kokonaan 1600-luvulla.
Papinniemi sijaitsee alueella, joka oli kahden kulttuurialueen ja kahden uskontokunnan rajamailla. Paikka on merkittävä moninaisten löytöjensä ansiosta. Ensimmäiset tiedot Papinniemen muinaisjäännöksestä saatiin talteen jo vuonna 1882 . Tämän jälkeen paikka jäi unohduksiin tutkijoilta yli sadaksi vuodeksi kunnes Papinniemen autiokylää ryhdyttiin tutkimaan jälleen 1990-luvulla.
Alueen muinaisjäännökset sijaitsevat noin puolen kilometrin pituisella ja noin 150 metrin levyisellä harjanteella. Ylhäällä kallioiden eteläpään tasalla on kirkon paikka ja sen luona kalmisto. Kirkon paikan läheisyyteen on pystytetty ortodoksinen matkamiehen risti.
Papinniemen leirintäalueella sijaitsee Suomen parhaiten säilynyt verkkokivi. Verkkokivi toimi kalastajien uhrikivenä.
Alueelta löytyy myös muinainen kouraisukivi, josta mm. kauppamiehet kouraisivat onnea mukaansa vaaralliselle kaupparetkelle.
Carl Christoffer Gjörwell
Carl Christoffer Gjörwell tarkoittaa kahta saman nimistä henkilöä, isää ja poikaa:
Gypsy Heart Tour
Gypsy Heart Tour (tunnettu myös nimellä Corazón Gitano Tour) on yhdysvaltalaisen laulaja-näyttelijä Miley Cyrusin kolmas kiertue. Se mainosti hänen studioalbumiaan "Can’t Be Tamed". Kiertue alkoi 29. huhtikuuta 2011 Ecuadorin Quitosta ja päättyi kahdenkymmenen esityksen jälkeen 2. heinäkuuta 2011 Perthiin, Australiaan. Kiertue oli Cyrusin ensimmäinen, jossa hän vieraili kyseisissä maissa.
Kiertueesta ilmoitettiin 21. maaliskuuta 2011, kun Cyrus vieraili "Saturday Night Live" -televisio-ohjelmassa. "OK!"-lehden haastattelussa Cyrus kertoi, ettei ole tuomassa kiertuetta Yhdysvaltoihin, koska tuntee esiintymisen siellä epämukavaksi.
Cyrus kertoi ennakkoon, ettei kiertue olisi samanlainen kuin hänen aikaisemmat kiertueensa. Hänen mukaansa edellinen kiertue Wonder World Tour keskittyi enemmän teatraalisiin asioihin ja asuvaihdoksiin. Uudella kiertueella Cyrus halusi näyttää vakavuutensa musiikin suhteen ja esitellä yleisölle itsestään sellaisen puolen, jota ei näe televisiosta. Cyrus kertoi, että kiertue sisältäisi akustisia esityksiä ja kappaletoiveita yleisöltä.
Lähteet:
Nacho
Nachot ovat Meksikosta peräisin olevia juustokuorrutettuja tortillalastuja. Ignacio "Nacho" Anaya tarjosi tätä ruokalajia ensimmäisen kerran vuonna 1943.
Paakkola (Tervola)
Paakkola on Tervolan kunnan rajojen sisäpuolella sijaitseva kylä. Asukkaita on noin 160.
Paakkola sijaitsee Tervolan kunnan eteläosassa ja osittain Keminmaan kunnan pohjoisosassa, Lapin läänissä, Peräpohjolan maakunnassa. Nimityksiä Paakkola ja Yli-Paakkola käytetään Kemijoen Länsi- ja itäpuolilla nauhamaisesti sijaitsevista kylistä jotka kuuluvat Tervolan kuntaan. Ala-Paakkola sen sijaan on Keminmaan puolella. Nykyään puhekielessä näistä kylistä käytetään nimityksiä Itäkoski, Länsikoski, Törmä ja Maula. Paakkolanvaara on maaston kohouma Törmässä, Ala-Paakolassa.
Paakkolassa järjestetään joka vuosi Paakkolan Pilkki -niminen tapahtuma. Kävijämäärä on ollut yleensä 500-700 ihmistä. Pilkit järjestää Paakkolan Kyläyhdistys yhdessä Tervolan kunnan kanssa. Tapahtuma on järjestetty vuodesta 1995 alkaen.
Paakkolan Kyläyhdistys on aktiivinen toimija ja kylän kehittäjä. Kyläyhdistys osti vuonna 2016 Paakkolan Nuorisoseuralta toimitalon. Kyläyhdistys saneerasi talosta koko kylän yhteisen harrastus-, tapahtuma-, viihtymis- ja kokoontumispaikan, johon mahtuu 100 henkeä. Paakkolan Kylätalo on nykyaikaisesti varustettu. Siellä on muun muassa leivinuuni, jossa voidaan leipoa sekä valmistaa ruokaa.
Paakkolan kotiseutumuseossa on Kemijokivarren asutuksen historiaa esiteltynä vanhan maalaistalon pihapiirissä ja entisöidyssä Paakkolan kyläkoulussa. Museoalueella on näyttelypuisto, jossa on alueella perinteisesti kasvatettuja kasvilajeja ja harvinaisuuksia. Paakkolassa on myös laavu, uimaranta ja leikkikenttä.
Pertti Lehikoinen
Pertti Lehikoinen (19. maaliskuuta 1952 Helsinki) on kirjeshakin maailmanmestari.
Lehikoinen on valmistunut ylioppilaaksi Helsingin lyseosta. Sen jälkeen on suorittanut ohjelmoijan tutkinnon Atk-instituutissa ja työskennellyt 1978-2004 systeemisuunnittelijana Aro-yhtymässä. Hän jäi pois työstä kun kirjeshakin maailmanmestaruusturnaus alkoi.
Lehikoinen saavutti nuortenmestaruuden lähishakissa 1970 ja mestaruuden 1989. Kirjeshakin mestaruuden hän sai 1972, suomenmestaruuden 1976, kansainvälisen mestaruuden 1980, suurmestaruuden 1985 ja vihdoin 2011 maailmanmestaruuden, joka oli ollut hänen haaveenaan vuodesta 1975. Voittoon hän lopetti kilpailemisen: "Huipulla on hyvä lopettaa."
Pickford House Museum
Pickford House Museum on museona toimiva kaupunkitalo Derbyn kaupungissa Englannissa. Sen rakennutti perheelleen arkkitehti Joseph Pickford (1734-1782) vuonna 1770. Talo on sisustettu kuvaamaan elämää Yrjöjen aikakaudella. Siellä on näytteillä myös kaupunginmuseon tekstiilikokoelma, jossa on asuja myös 1900-luvulta.
Useimmat tuon aikakauden museoidut rakennukset ovat komeita kartanoita, joissa näkyy yläluokan elämää, mutta Pickford Housessa esitellään keskiluokan historiaa. Pohjakerroksen huoneet on sisustettu sellaiseen asuun jossa ne olisivat voineet olla Pickfordin aikana. Palveluskunnan elämää 1830-luvulla valottavat keittiö kodinhoitohuone, kellari ja ruokakomero. Keskikerrokseen on luotu vuoden 1815 asussa olevat makuuhuone ja pukeutumishuone. Ylimmässä kerroksessa on palvelijanhuone.
Museoon liittyy myös muotopuutarha ja tuoksuvien kasvien puutarha.
C. E. Carlson
C. E. (Carl Erik) Carlson (16. helmikuuta 1923 Helsinki – 28. huhtikuuta 2010 Helsinki) oli talouselämän vaikuttaja ja kirjailija. Hän toimi Suomen itsenäisyyden juhlarahaston yliasiamiehenä ja julkaisi taloustieteellisten teosten ohessa myös muistelmateoksen.
C. E. Carlsonin vanhemmat olivat Helsingin käräjäoikeuden oikeusneuvosmies, lakitieteen tohtori (h.c.) B. C. Carlson ja konttoristi Margit Spranger. Hän kävi ruotsinkielisen alkeiskoulun, mutta kirjoitti ylioppilaaksi suomenkielisen Normaalilyseon klassiselta linjalta. Suoraan varusmiespalveluksesta hän joutui jatkosodan rintamalle kesällä 1941. Sodan jälkeen hän valmistui vuori-insinööriksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta 1948.
Toimittuaan useissa yrityselämän johtotehtävissä Carlson väitteli tohtoriksi 1970, ja hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professoriksi. Päätyönsä hän teki yliasiamiehenä Suomen itsenäisyyden juhlarahastossa Sitrassa vuosina 1974–1986.
Carlson kirjoitti sekä suomeksi että ruotsiksi. Hänen johdollaan laadittiin Sitran tulevaisuutta käsittelevä teos "Suomen talous 2010". Hänen omia tekstejään on koottu teokseen "Puheita ja kirjoituksia 1974–1985." Vuonna 1999 ilmestyi Carlsonin kirjoittama Fiskars-yhtiön historia "Fiskars 350", jonka visuaalinen asu on Erik Bruunin.
"Nuoren miehen sota 1941–1944" (1993) on Carlsonin muistelmateos rintamavuosilta. Sotaan joutuessaan hän oli 18-vuotias. Hän ei keskity niinkään sodan kulun ja taisteluiden kuvaamiseen kuin kertoo siitä, millaista nuorten miesten elämä rintamalla ylipäänsä oli: Asemasotavaiheen erilaiset vapaa-ajan harrastukset, opiskelu, kirjeiden odottaminen ja toisaalta toverien kuoleman kohtaaminen.
Lontoo rae
Lontoo rae on alun perin Chymoksen ja nykyisin Fazerin valmistama lakritsimakeinen, joka tuli markkinoille vuonna 1957. Se on yksi suosituimpia ”leffakarkkeja”. Sen mainonta sai aikoinaan paljon huomiota, kun tv-sarjasta "Mennään bussilla" tuttu rahastaja Jack (Bob Grant) puhui huonolla suomella ”niin Londoraeta, niin Londoraeta”.
Lontoo raetta myydään pusseissa sekä suklaalevynä. Pussista poiketen Lontoo rae -suklaalevy sisältää ammoniumkloridia eli salmiakkia.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1952 – naisten hyppy
Naisten voimistelun hyppyyn Helsingin olympiakisoissa 1952 osallistui 134 urheilijaa ja he edustvat 18 eri kansakuntaa. Kilpailu käsitti kaksi suoritusta, pakolliset ja vapaavalintaiset liikkeet. Pisteet vaikuttivat osaltaan myös henkilökohtaiseen 8-otteluun ja joukkuekilpailuun.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1952 – naisten puomi
Naisten puomivoimisteluun Helsingin olympiakisoissa 1952 osallistui 134 urheilijaa ja he edustvat 18 eri kansakuntaa. Kilpailu käsitti kaksi suoritusta, pakolliset ja vapaavalintaiset liikkeet. Pisteet vaikuttivat osaltaan myös henkilökohtaiseen 8-otteluun ja joukkuekilpailuun.
Rusakkonuljaska
Rusakkonuljaska ("Chroogomphus rutilus") on Suomessa yleinen hyvä ruokasieni, jota ei kuitenkaan tapaa erityisen usein suurissa määrin samoilla kohdin. Se on pääosin kosteahkojen lehtojen alueella. Se suosii kalkkipitoista maaperää ja katsotaan männyn juurisieneksi.
Sieni on pehmeä, jalka täyteinen ja hoikkarakenteinen. Lakki on huomattavan kupera ja heltat paksut ja harvassa, mustaitiöiset, huomattavan voimakkaasti johteiset. Ulkomuoto vaikuttaa selkeästi muiden nuljaskoiden kaltaiselta, mutta rusakkonuljaska luetaan nykyisin eri sukuun kuin Suomessa tavattavat limanuljaska, punanuljaska ja lehtikuusennuljaska.
Konstantin Barulin
Konstantin Aleksandrovitš Barulin (, s. 4. syyskuuta 1984 Karaganda, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa KHL-joukkue HK Sotšissa. Hän on pelannut aiemmin KHL:n Atlantissa, TsSKA Moskovassa ja Ak Bars Kazanissa.
St. Louis Blues varasi Barulinin kolmannella kierroksella 84. pelaajana, mutta hän ei tehnyt sopimusta St. Louisin kanssa vaan jäi Venäjälle, missä on pelannut KHL:ssä vuodesta 2008.
Barulin kuului Venäjän jääkiekkomaajoukkueeseen sen voittaessa MM-kultaa vuonna 2012, mutta pelasi turnauksessa vain kaksi ottelua.
Virolat
Virolat ("Virola") on eteläamerikkalainen kasvisuku, joka kuuluu muskottikasvien ("Myristicaceae") heimoon.
Puun pihka sisältää voimakkaita hallusinogeenisia alkaloideja. Pihkaa on kuivattu, jauhettu ja imetty sieraimiin. Sitä on käytetty Amazonin heimojen maagis-uskonnollisissa menoissa.
Hans Jacob von Grimmelshausen
Hans Jacob von Grimmelshausen (n. 1622 Gelnhausen – 17. elokuuta 1676 Renchen) oli saksalainen kirjailija, jonka tunnetuin teos on "Der Abenteuerliche Simplicissimus Teutsch", 1676 eli "Seikkailukas Simplicissimus" (suom. Werner Anttila, 1950, toinen painos Karisto 1977). Humoristinen teos on omaelämäkerrallinen kuvaus, joka on sijoitettu kolmikymmenvuotisen sodan aikaan.
Khổng Tú Quỳnh
Khổng Tú Quỳnh (s. 22. marraskuuta 1991) on vietnamilainen poplaulaja, näyttelijä ja malli.
Nuorena hän esiintyi lukuisissa teinilehdissä ja osallistui koulujensa kulttuurifestivaaleihin ja tanssikilpailuihin. 16-vuotiaana hänet löysi vietnamilainen levy-yhtiö NewGen Entertainment, jonka kanssa hän sitten allekirjoitti sopimuksen. Julkaistuaan suosituimman kappaleensa Tiệm Bánh Dâu Tây ("mansikkaleipomo") Tú Quỳnhin fanit alkoivat kutsua häntä nimellä Cô Bé Dâu Tây eli Pikkuneiti Mansikka.
Nykyään hän myös opiskelee ravintolan johtoa ja turismia Hồng Bàngin yliopistossa Hồ Chí Minhin kaupungissa.
Ronin The Samurai
Ronin The Samurai on Angry Martian Studiosin kehittämä hack and slash -peli, joka julkaistiin iPadille vuonna 2010. Siitä on tehty myös 21. toukokuuta 2010 kehittynyt versio, jossa muun muassa HD-grafiikat, uutta kuvamateriaalia, uudet animaatiot ja uudet viholliset.
Pelin tapahtumat sijoittuvat feodaaliseen Japaniin, jossa ilkeä shōgun Herra Itachi Hatake on vallannut maan. Herra Hataken armeijat alkavat hyökätä rauhalliseen maahan ja teurastavat kaiken tielleen osuvan. Lukemattomat sotilaat kaatuvat taistelussa Herra Hataken armottomia armeijia vastaan. Kaikki tuntuu olevan menetetty, mutta sitten verisestä sumusta ilmestyy eräs tuntematon voimakas ja peloton samurai aikomuksenaan kukistaa ilkeä shōgun.
"Ronin The Samurai" kehitettiin iPhonen Unity3D-pelimoottorilla. Peli julkaistiin iTunesin App Storessa 4. toukokuuta 2010.
Robert Preston
Robert Preston (8. kesäkuuta 1918 Newton, Massachusetts – 21. maaliskuuta 1987 Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti elokuvauransa 1930-luvun lopulla. Tunnetuksi hän tuli näyteltyään Cecil B. DeMillen vuonna 1939 valmistuneessa elokuvassa "Urhojen tie". Preston näytteli Broadwaylla musikaalissa "The Music Man" ja sai roolisuorituksestaan Harold Hillinä Tony-palkinnon. Hän näytteli saman roolin myös musikaalin elokuvaversiossa "Musiikkimies", joka valmistui vuonna 1962. Toisen Tony-palkintonsa Preston sai vuonna 1966 musikaalista "I Do! I Do!". Preston oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta "Victor/Victoria" (1982).
Deezer
Deezer on ranskalainen musiikkipalvelu, jossa käyttäjät voivat kuunnella musiikkia suoratoistona Internetistä. Deezer julkaistiin 24. elokuuta 2007. Palvelua kustannetaan mainostuloilla. Toukokuussa 2013 Deezerissä oli 20 000 000 kappaletta. Palvelun käyttö ei vaadi erillistä ohjelmaa, vaan sivustolla olevia kappaleita pystyy kuuntelemaan suoraan verkkosivuston kautta. Palvelu on saatavissa myös älypuhelimille erillisen sovelluksen kautta. Palvelu avattiin Suomessa toukokuussa 2013. Deezer on Spotifyn kilpailijaDeezerissä on tarjolla yli 53 miljoonaa kappaletta
2,3-bisfosfoglyseriinihappo
2,3-Bisfosfoglyseriinihappo eli 2,3-bisfosfoglyseraatti (CHOP) on glyseriinihapon johdannainen, jossa hapon kaksi hydroksyyliryhmään ovat esteröityneet fosforihapon kanssa. Se on punasoluissa esiintyvistä orgaanisista fosfaateista yleisin ja tärkeä hemoglobiinin toiminnalle.
2,3-Bisfosfoglyseriinihappoa muodostuu punasoluissa glykolyysin sivureaktiona. Osa glykolyysissä muodostuneesta 1,3-bisfosfoglyseraatista muunnetaan isomeerikseen 2,3-bisfosfoglyseriinihapoksi bisfosfoglyseraattimutaasientsyymin katalysoimana. Yhdiste voidaan muokata takaisin glykolyysiin bisfosfoglyseraattifosfataasientsyymillä, joka muuttaa sen 3-fosfoglyseriinihapoksi. Tämä hajottaminen on suotuisaa erityisesti matalassa pH:ssa.
2,3-Bisfosfoglyseraattia muodostuu myös glykolyysin kahdeksannessa vaiheessa. Fosfoglyseraattimutaasientsyymi siirtää itseensä kiinnittyneen fosfaattiryhmän 3-fosfoglysiinihapolle, jolloin muodostuu 2,3-bisfosfoglyseriinihappoa. Tämän jälkeen fosfoglyseraattimutaasi hydrolysoi toisen fosfaattiesteriryhmistä ja muodostuu 2-fosfoglyseriinihappoa.
2,3-Bisfosfoglyseraatin konsentraatio veressä on noin 2 mM, mikä vastaa hemoglobiinin konsentraatiota. Yhdiste on allosteerinen säätelytekijä, joka sitoutuu jännittyneen T-konformaatiossa olevaan hemoglobiiniin. T-konformaatiossa hemoglobiinitetrameerissa on tasku, jossa on histidiini- ja lysiini-aminohappoja, joiden sivuketjut ovat positiivisesti varautuneita ja 2,3-bisfosfoglyseraatti sitoutuu niihin. Tämä tasapainottaa muuten epästabiilia T-konformaatiota, joka hapen sitoutuessa muuttuisi relaksoituneeksi R-muodoksi, jossa taskua ei ole. T-muodon affiniteetti hapen suhteen on heikompi kuin R-muodolla ja se siis myös luovuttaa helpommin happea happea tarvitseville kudoksille. T-hemoglobiini, johon on sitoutunut 2,3-bisfosfoglyseriinihappo tarvitsee suuremman happikonsentraation muuttaakseen konformaatiotaan kuin T-muodossa olevahemoglobiini, johon se ei ole sitoutunut.
Sikiöiden hemoglobiinin rakenne on erilainen kuin aikuisilla. Sikiön hemoglobiini sitoutuu 2,3-bisfosfoglyseriinihappoon heikommin kuin aikuisten hemoglobiini ja hapensitomiskyky on tällöin suurempi. Tämä mahdollistaa erittäin tehokkaan hapensiirron äidiltä sikiölle.
Veren 2,3-bisfosfoglyseriinihappokonsentraatio kasvaa tupakoinnista tai korkealla vuoristossa vähähappisissa oloista johtuvassa kroonisessa hypoksiassa. Yhdisteen pitoisuus on koholla myös kroonista anemiaa sairastavilla henkilöillä
Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut
Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut on European Handball Federationin kahden vuoden välein järjestämä mestaruusturnaus eurooppalaisille maajoukkueille. Ensimmäinen turnaus pelattiin vuonna 1994.
Käsipallon Euroopan-mestaruuskilpailut
Käsipallon Euroopan-mestaruuskilpailut voi tarkoittaa seuraavia kilpailuja:
Hot Sauce Committee Part Two
Hot Sauce Committee Part Two on Beastie Boysin kahdeksas studioalbumi. Sen piti alun perin ilmestyä 15. syyskuuta 2009 nimellä "Hot Sauce Committee, Pt. 1". Albumin julkaisu kuitenkin siirtyi Adam ”MCA” Yauchin syöpädiagnoosin takia. Kahden vuoden viivästyksen jälkeen Hot Sauce Committee Part Two ilmestyi Euroopassa huhtikuun 2011 lopussa ja Yhdysvalloissa 3. toukokuuta 2011. Suomessa albumi debytoi virallisen albumilistan sijalla 29.
Albumin on tuottanut Beastie Boys ja miksannut Philippe Zdar. Deluxe Editionin bonuskappaleet
Japanin bonuskappale
Oma-kabaree
Oma-kabaree oli syksyllä 1969 esitetty poliittinen kabaree-ohjelma. Sen tekijänä oli Yle TV1:n teatteritoimitus, jossa vaikutti joukko vahvasti vasemmistolaisia kulttuurihenkilöitä. Ohjelmaa kuvattiin sanoin: ""Poliittinen kabaree omistamisen ihanuudesta ja taloudellisesta demokratiasta."" Ohjelman tarkoitus oli herättää kysymyksiä tuotantovälineiden omistuksesta, taloudellisen vallan keskittymisestä ja tuloeroista. Ohjelmaa arvostelleet arvioivat kabareen sisällön olevan sosialistinen.
Ohjelma poiki valituksen Yleisradion ohjelmaneuvostolle. Ohjelmaneuvoston kokoukselle jätetyssä päätöslauselmaehdotuksessa arvioitiin, ettei ohjelma täytä Yleisradion voimassa olevan toimiluvan edellyttämää asiallisuutta ja puolueettomuutta. Neuvosto hylkäsi esityksen äänin 6-7.
Oma-kabareesta on jäänyt elämään etenkin 24. syyskuuta 1969 Kristiina Halkolan esittämä Laulu 20 perheestä, jossa lueteltiin suurin osa tuon ajan Suomen rikkaimmista suvuista.
Jalmari Leväaho
Jalmari Leväaho (sukunimi vuoteen 1929 "Levänen"; 18. joulukuuta 1884 – 3. tammikuuta 1979) oli suomalainen lakimies, joka osallistui Suomen sisällissotaan punaisten puolella ja joutui sitten elämään maanpaossa Venäjällä kymmenen vuotta. Jalmari Leväaho oli myös teosofian ja vegetarismin harrastaja.
Leväaho suoritti lainopin kandidaatin tutkinnon 1915 ja toimi sitten asianajajana ja Viipurin maalaiskunnan sihteerinä. Hän vastusti Venäjän hallituksen ensimmäisen maailmansodan aikana määräämiä sotatilalakeja ja joutui sen vuoksi vankilaan joulukuussa 1916. Leväaho vapautui vankilasta heti maaliskuun vallankumouksen jälkeen 1917 ja vältti samalla karkotuksen Siperiaan. Samana vuonna hän liittyi sosialidemokraattisen puolueen jäseneksi.
Suomen sisällissodan aikana punaisiin liittynyt Leväaho oli Viipurin läänin siviilihallinnosta vastanneen "Viipurin Vallankumouksellisen lääninneuvoston" jäsenenä. Hän toimi neuvoston sihteerinä ja hoiti oikeudellisia asioita. Leväaho kuului myös "Hiekan järjestyskaartin" esikuntaan. Sodan loppuvaiheissa hän pakeni 25. huhtikuuta 1918 Venäjälle.
Leväaho oleskeli maanpakolaisena Venäjällä kymmenen vuotta 1918–1928. Hän työskenteli oman kertomansa mukaan opetustoimen ja kirjallisuuden piirissä. Leväaho meni myös naimisiin Venäjällä suomalaissyntyisen Alma Sofia Aholaisen kanssa. Leväaho koki Stalinin valtaannousun itselleen uhaksi ja päätti sen vuoksi palata Suomeen 1928. Suomessa hän joutui Etsivän Keskuspoliisin kuulusteluihin ja häneltä evättiin mahdollisuus päästä valtion virkoihin. Leväaho perusti Helsinkiin oman asianajotoimiston ("Työväen asianajotoimisto") ja toimi sitten asianajajana aina vuoteen 1974 saakka.
Vuonna 1929 perhe muutti sukunimekseen Leväaho joka oli yhdistelmä puolisoiden omista sukunimistä. Perheessä oli kolme poikaa joista kaksi oli syntynyt maanpakolaisaikana Pietarissa ja yksi Helsingissä. Anarkistisena ajattelijana tunnettu Veikko Leväaho (1924–2009) oli vanhin Jalmari Leväahon pojista. Nuoremmista pojista Kauko-Aatos Leväaho (s. 1925) on puolestaan tunnettu urheilutoimittaja ja Tapio Leväaho (s. 1930) on uutistoimittaja ja tiedotuspäällikkö.
Of Rust and Bones
Of Rust and Bones on suomalaisen metalliyhtye Poisonblackin neljäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2010. Albumi on Poisonblackin viimeinen julkaisu Century Media Recordsin kautta.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Four Seasons Hotel Miami
Four Seasons Hotel Miami on hotellipilvenpiirtäjä, joka sijaitsee Miamin kaupungissa Floridan osavaltiossa Amerikan Yhdysvalloissa. Rakennus tunnetaan myös nimellä Four Seasons Tower. Four Seasons Hotel Miami on Miamin kaupungin ja Floridan osavaltion toiseksi korkein rakennus Panorama Towerin jälkeen: sen korkeus on 240 metriä. Rakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 2000, ja se valmistui vuonna 2003. Rakennuksen kustannukset olivat noin 280 miljoonaa USA:n dollaria. Suunnittelijana toimi Gary Edward Handel & Associates -yhtiö.
Arlex Blomqvist
Frans Arlex Ernfrid Blomqvist (24. helmikuuta 1898 Degerby – 26. helmikuuta 1918 Kirkkonummi) oli suomalainen maanviljelijä ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Suomen sisällissotaan valkoisten puolella suojeluskunnassa osallistunut Blomqvist kaatui helmikuun lopulla 1918 Kirkkonummella. Blomqvistin runoja julkaistiin 1919 kokoelmassa "Drömmen om livet".
Nikolai Breško-Breškovski
Nikolai Nikolajevitš Breško-Breškovski (; 20. helmikuuta 1874 Pietari – 23. elokuuta 1943 Berliini) oli venäläinen kirjailija ja lehtimies.
Nikolai Breško-Breškovski syntyi puolalais-ukrainalaiseen aatelissukuun. Hänen äitinsä oli narodnikki ja sosialistivallankumouksellisten johtaja Jekaterina Breško-Breškovskaja. Äidin pidätyksen ja karkotuksen takia Nikolai kasvoi enonsa luona Volynian Zaslavissa. Valmistuttuaan Rovnon reaaliopistosta vuonna 1893 hän muutti Pietariin, jossa hän työskenteli valmisteveroviraston tarkastajana. 1890-luvun puolivälissä hänestä tuli ammattikirjailija.
Breško-Breškovskin varhaisten teosten aiheena oli Ukrainan maaseudun elämä ja Zaporižžjan kasakoiden historia. 1900-luvun alusta lähtien hän kirjoitti sanoma- ja aikakauslehtiin urheilusta, muodista, seurapiiritapahtumista ja maalaustaiteesta. Taidekriitikkona Breško-Breškovski oli suorasukainen ja naiivi. Leo Tolstoin haastattelu vuonna 1907 sai Viktor Bureninin nimittämään häntä ”kuuluisuuksia imeväksi kirpuksi”.
Kirjailijana ja lehtimiehenä Breško-Breškovski oli tavattoman tuottelias. Ajankohtaisten lehtiartikkeleiden lisäksi hän kirjoitti satoja kaupunkirahvaalle tarkoitettuja viihderomaaneja ja -kertomuksia. 1910-luvun alussa Breško-Breškovski oli Venäjän luetuin kirjailija. Erityisen suosittuja olivat sirkuspainijoiden ja härkätaistelijoiden elämästä kertovat romaanit. Eräitä niistä esitettiin myös näytelmäversioina. Breško-Breškovski oli Venäjän ensimmäinen elokuvakäsikirjoittajana toiminut kirjailija ja hän työskenteli myös elokuvaohjaajana.
1910-luvun puolivälissä kirjailijan pääteemaksi muodostui seurapiirien ja hovin paheellinen elämä. Balkanin sodissa vuosina 1912–1913 hän työskenteli sotakirjeenvaihtajana. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän kirjoitti isänmaallisia ja saksalaisvastaisia romaaneja. Helmikuun vallankumouksen jälkeen kirjoitettu ”Keisariparin häpeä” ("Pozor dinastii", 1917) kuvaa Grigori Rasputinin vaikutusta Venäjän keisaripariskuntaan.
Vuonna 1920 Breško-Breškovski muutti pois Venäjältä. Ulkomailla kirjoitettujen yli kolmenkymmenen romaanin aiheita ovat ”juutalaisten, saksalaisten ja bolševikkien Venäjän-vastainen salaliitto” sekä salaperäisen ”Slaavilaisen liiton” toiminta. Vuonna 1933 kirjailija siirtyi Berliiniin, jossa hän työskenteli Natsi-Saksan propagandakoneistossa. Hän sai surmansa kaupungin pommituksessa.
Robert Cormier
Robert Edmund Cormier (17. tammikuuta 1925 – 2. marraskuuta 2000) oli yhdysvaltalainen kirjailija, kolumnisti ja toimittaja, joka oli tunnettu syvästi pessimistisestä, alakuloisesta kirjallisuudestaan. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat "I Am the Cheese", "After the First Death", "We All Fall Down" ja "The Chocolate War", joista kaikki ovat voittaneet palkintoja. Kirjojen teemoissa käsitellään usein kaltoinkohtelua, psyykkisiä häiriöitä, väkivaltaa, kostoa, pettämistä ja salaliittoa. Protagonistit eivät voita suurimmassa osassa hänen kirjoistaan.
Robert Cormier syntyi Geoffrey Leonardille ja Irma Cormierille Leominsterin kaupungissa, Massachusettsissa Yhdysvalloissa ranskalais-kanadalaisessa kaupunginosassa nimeltä French Hill. Hän oli perheen kahdeksasta lapsesta toinen. Hänen perheensä muutti säännöllisesti säästääkseen vuokrakustannuksissa, muttei koskaan muuttanut kotikaupungistaan. Vaikka hän oli paljon vanhempi ja omisti oman kesäasunnonsa, hän pysyi silti vain 30 kilometrin päässä Leominsteristä. Cormier kävi yksityistä katolilaiskoulua. Hän alkoi kirjoittaa ensimmäisellä luokalla, ja koulu kehuikin häntä runollisuudestaan. Seitsemännellä luokalla hän ymmärsi ensimmäisen kerran hän ymmärsi pyrkivänsä kirjailijaksi, kun nunna kannusti häntä kirjoittamaan runon. Hän kävi myös Leominsterin high schoolia ja valmistui luokkansa presidenttinä. Fitchburg State Collegen fuksina hän julkaisi tietämättään ensimmäisen novellinsa, kun hänen professorinsa Florence Conlon lähetti yhden hänen tarinoistaan valtakunnalliselle katoliselle lehdelle, The Signille, 75 dollarilla. Cormier aloitti ammattikirjoittajan uransa käsikirjoittamalla radiomainoksia. Vaikka hänestä alkoi tulla yleisesti tunnettu, hän lopetti kirjoittamisen paikalliselle sanomalehdelleen, Fitchburg Sentinelille.
Romaanit"Kokoelmat
Tietokirjallisuus
Kukouri
Kukouri on linnakesaari Kotkassa. Saarella sijaitsee Ruotsinsalmen merilinnoitukseen kuuluvan Fort Slavan (Kunnian linnake) rauniot. Saari on nykyisin suosittu retkeilykohde ja siellä on venelaituri, mutta ei palveluita.
Fort Slava kuuluu Ruotsinsalmen merilinnoituksen uloimpiin linnakkeisiin. Saaren linnoittaminen alkoi jälkeen vuonna 1792 ja linnake valmistui 1794. Pientä hiekkariuttaa laajennettiin ensin maa- ja kivitäytteellä. Linnakkeen erikoisuutena on sen täysin pyöreä pohjamuoto, mikä on Suomessa ainoa laatuaan. Bomarsundin linnoituksen pohjamuoto on myös pyöreähkö. Linnake on halkaisijaltaan 75 metriä ja se sisälsi 44 tykkiasemaa, joista joka toisessa holvissa oli majoitustila sisäpihan puolella.
Suomen sodan jälkeen Ruotsinsalmen merilinnoitukset menettivät sotilaallista merkitystään ja linnake toimi vankilana. Krimin sodan aikana höyryfregatti Arrogantin johtama 14 aluksen laivasto-osasto räjäytti edellisenä syksynä tyhjennetyn linnakkeen 27. heinäkuuta 1855.
Museovirasto käynnisti linnoituksen tutkimisen ja osittaisen esiinkaivamisen vuosina 1968–1971. Tutkimuksia ja linnoituksen restaurointia jatkettiin uudelleen vuosina 1987–1993. Tällöin suurin osa linnoituksesta jätettiin koskemattomaksi, mutta osa muurista rekonstruoitiin alkuperäisen rakenteen mukaisesti ja katettiin puisella katoksella, joka kuvaa rakennuksen alkuperäistä hahmoa ja suojaa sitä. Linnakkeen ampuma-aukkoja muurattiin uudelleen Pietarin merisotahistorian keskusarkistosta löytyneiden alkuperäispiirustusten mukaan.
Tatjana Jefimenko
Tatjana Jefimenko (s. 2. tammikuuta 1981 Biškek) on kirgisialainen yleisurheilija, joka kilpailee korkeushypyssä.
Jefimenko voitti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kisoista 1998 tuloksellaan 184 senttimetriä. Hän jäi seuraavan vuoden aikuisten MM-kisoissa karsintaryhmänsä kuudennelletoista sijalle hypättyään neljä senttiä alempaa eikä saanut tulosta Sydneyn olympialaisissa 2000, mutta voitti pronssia Aasian-mestaruuskilpailuista. Jefimenko voitti vuonna 2002 kultaa sekä Aasian kisoissa että Aasian-mestaruuskilpailuissa.
Jefimenko hyppäsi vuonna 2003 Roomassa silloisen Aasian-ennätyksen 197. Nykyisin ennätystä pitää hallussaan Kazakstanin Marina Aitova, joka teki tuloksen 199 vuonna 2009. Jefimenko oli Ateenan olympialaisissa 2004 karsinnan 23. eikä päässyt finaaliin. Hän kuitenkin menestyi jälleen Aasian tasolla, kun hän voitti kultaa Aasian-mestaruuskilpailuista 2005 ja hopeaa sekä Aasian kisoista 2006 että saman vuoden sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailuista. Jefimenko hyppäsi vuonna 2006 myös sisäratojen ennätyksensä 195, joka on samalla myös Kirgisian ennätys.
Jefimenko voitti vuonna 2007 kolmannen Aasian-mestaruutensa jaetulla kisaennätyksellä 194 senttimetriä. Hän sai kultaa myös sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailuista 2008 hypättyään tasan saman tuloksen 191 kazakstanilaisen Anna Ustinovan kanssa, muttei onnistunut Pekingin olympialaisissa 2008, joissa hän ei saanut tulosta.
"Lähde: IAAF"
Alfred Fahler
Alfred Fahler (1892 – 24. joulukuuta 1918 Visby, Gotlanti) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Vaasasta kotoisin ollut Fahler aloitti uransa 1912 julkaisemalla runokokoelman "Döda drömmar". Kaksi vuotta myöhemmin hän julkaisi toisen kokoelman "Bland cypresser". Kokoelmien runot olivat romanttisia ja tunteellsia.
Fahler lähti 1915 salaa Saksaan liittyäkseen jääkäreihin mutta perillä saksalaiset viranomaiset pitivät häntä venäläisenä vakoojana ja pidättivät hänet. Fahler joutui vankileirille ja säi kärsiä kovaa kohtelua. Hän pääsi vapaaksi vasta maaliskuussa 1918. Ruotsiin vapautumisensa jälkeen siirtynyt Fahler kirjoitti kokemuksistaan kirjan "I fängelse och fängläger". Vankeusaika oli rasittanut Fahlerin terveyttä ja hän ei palannut koskaan Suomeen vaan kuoli jouluaattona 1918 Visbyssä Gotlannissa.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1931
Vuoden 1931 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Lvovissä. Kilpailut olivat 28. ammunnan maailmanmestaruuskisat kaikissa lajeissa. Heittokyyhkysiä ammuttiin erillisessä kilpailussa Monte Carlossa.
Kurt Ekman
Kurt Ekman (1892 – 4. elokuuta 1918 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Vihtori Aaltonen
Vihtori Aaltonen (18. elokuuta 1871 Perttula – 21. heinäkuuta 1898 Helsinki) oli varhainen suomalainen työläisrunoilija.
Renkinä ja maalarina työskennelleen Aaltosen runoja julkaistiin Työmies-lehdessä ja 1898 ilmestyneessä albumissa "Vuossadan kynnyksellä".
Halo Graphic Novel
Halo Graphic Novel on Halo-videopelisarjan pohjalta tehty sarjakuva-albumi. Sen julkaisi Marvel Comics vuonna 2006. Suomennoksen on julkaissut Egmont vuonna 2007.
Sirkut (keilailuseura)
Sirkut oli vuonna 1973 perustettu suomalainen keilailuseura, jonka kotipaikka oli Lahti. Se yhdistyi vuonna 2013 Keilaseura Bayhin.
Joukko Lahden naiskeilaajista eronneita naisia perusti uuden Sirkut-keilaseuran toukokuussa 1973. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Ritva Koskinen. Ensimmäisellä kaudellaan Sirkut osallistui Sarjamyllyyn kahdella joukkueella sekä SM-kisoihin kahdeksan naisen voimin.
Sirkut nousi 1990-luvulla Lahden parhaaksi naiskeilailujoukkueeksi. Se nousi SM-liigaan kaudeksi 1996–1997 ja sijoittui kolmella ensimmäisellä kaudellaan kahdesti toiseksi ja kerran kolmanneksi. Myös kaudella 2000–2001 seura saavutti SM-liigassa pronssia. Kaudella 2003–2004 Sirkut voitti ensimmäisen kerran SM-liigassa kultaa, ja yhden hopeisen vuoden jälkeen tuli toinen mestaruus. Vuonna 2007 saavutuksena oli hopeaa, vuonna 2008 pronssia ja vuonna 2009 jälleen hopeaa.Vuonna 2013 Sirkut sijoittui liigassa hopealle.
Seuran menestynein keilaaja on vuoden 2009 MM-mitalisti ja vuoden 2010 Euroopan-mestari Krista Pöllänen, joka liittyi seuraan vuonna 1995. Hän voitti ensimmäisen henkilökohtaisen Suomen-mestaruutensa vuonna 2001 ja on sen jälkeen voittanut Sirkkujen edustajana kuusi lisää. Minna Mäkelä voitti nuorten MM-kultaa all events -kilpailussa vuonna 2007 sekä naisten henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden samana vuonna. Parien SM-kultaa Sirkkujen naiset ovat voittaneet vuosina 2002, 2004, 2005, 2007, 2008 ja 2013 sekä nelinaisjoukkueiden SM-kultaa 2003, 2004, 2005, 2006, 2008 ja 2009.
Aya: Elämää Yop Cityssä
Aya: Elämää Yop Cityssä on Marguerite Abouetin käsikirjoittama ja Clément Oubrerien piirtämä sarjakuvaromaani, joka ilmestyi Ranskassa 2006. Albumin on julkaissut suomeksi Arktinen Banaani vuonna 2010 ja suomentanut Kirsi Kinnunen. Tarina kertoo Abouetin synnyinkaupungin, Norsunluurannikon Abidjanin lähiön Yopougonin nuorien elämästä.
Big Time Rush
Big Time Rush (tunnetaan myös nimellä BTR) oli Nickelodeonin televisiosarja. Sarjan keskiössä on neljä jääkiekkopelaajaa – Kendall, James, Logan ja Carlos – ja heidän seikkailunsa Hollywoodissa. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Nickelodeonilla 28. marraskuuta 2009 ja sitä tehtiin neljä tuotantokautta. Sarjan ensimmäisiä tuotantokausia esitettiin Suomessa suomenkielisellä jälkiäänityksellä.
Duncan Regehr
Duncan Peter Regehr on kanadalainen käsikirjoittaja sekä näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluvat Zorron rooli "Zorro"-televisiosarjassa vuodelta 1990 sekä kreivi Draculan rooli vuoden 1987 elokuvassa "Kauhukopla".
Night of Hunters Tour
Night of Hunters Tour oli yhdysvaltalaisen laulaja-pianisti Tori Amosin konserttikiertue, joka mainosti hänen 11. studioalbumiaan "Night of Huntersia". Kiertue kiersi Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa vuonna 2011. Amos konsertoi myös Johannesburgissa ja Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa. Kiertue alkoi 28. syyskuuta Helsingin jäähallista.
Amosin säestäjänä kiertueella toimi Apollon Musagète -jousikvartetti. Night of Hunters oli Amosin ensimmäinen kiertue, jolla häntä säestivät jousisoittajat. Euroopan-kiertueella lämmittelijänä soitti brittiläinen laulaja-pianisti Mark Hole.
Pridi
Pridi (Pridi Phanomyong) (1900–1983) oli Thaimaan pääministeri vuoden 1946 vapaiden vaalien jälkeen. Hänen täytyi kuitenkin erota kuningas Ananda Mahidolin epäselvissä oloissa tapahtuneen kuoleman jälkeen vielä samana vuonna.
Kiinalaista syntyperää oleva keskiluokkainen Pridi osallistui vuoden 1932 vallankaappaukseen, joka lopetti kuningas Rama VII:nnen absoluuttisen vallan ja muutti kuninkuuden perustuslailliseksi monarkiksi. Vallankaappauksen jälkeen siviilien luottamusta nauttiva Pridi sai uudistaa sosiaalilainsäädäntöä; hänen mukaansa kaikki kansalaiset olivat valtion palveluksessa. Pridi myös puolsi maaomaisuuden vapaaehtoista kansallistamista, minkä johdosta hänet ajettiin kommunismisyytösten avulla maanpakoon. Pridi sai palata takaisin maahan 1934, ja hänestä tuli Phahonin hallituksen sisäministeri.
Thaimaa julisti sodan Englannille ja Yhdysvalloille 1942. Japanilaisten saavuttua maahan Pridi erotettiin ja siirrettiin muodolliseen Rama VIII:nnen neuvostoon. Virassaan Pridin olisi pitänyt allekirjoittaa sodanjulistukset, mutta hänen onnistui piiloutua ja niin hänen allekirjoituksensa väärennettiin asiakirjoihin. Tämä vapautti Pridin myöhemmin sotasyyllisyydestä.
Lyhyen pääministerikautensa jälkeen Pridi perusti 1947 Kaakkois-Aasian liigan tukemaan naapurimaiden kamppailua entisiä siirtomaaisäntiä vastaan ja Phetsarath perustikin Laosin pakolaishallituksen Pridin suojeluksessa Bangkokissa.
Helmikuussa 1949 laivaston upseerit yrittivät vallankaappauksen avulla nostaa Pridin takaisin valtaan. Hän joutui kuitenkin maanpakoon Kiinaan, missä julkaisi 1957 kirjan "Yhteiskunnan väliaikaisuus", jossa hän pyrki yhdistämään buddhalaisuutta ja marxilaisuutta. Myöhemmin, Thaimaan historian ensimmäisenä demokraattisena kautena Pridin maine palautui.
Soita minulle, Helena! (vuoden 1948 elokuva)
Soita minulle, Helena! on Hannu Lemisen ohjaama ja Adams Filmin tuottama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1948. Elokuva perustuu Aino Räsäsen samannimiseen romaaniin. Elokuvan ensi-ilta oli 29. lokakuuta 1948.
Menestysromaanin heppoista tarinaa on käsikirjoitukseen muokattu monin osin uudestaan. Elokuvan alkuperäinen filmimateriaali tuhoutui Adams Filmin tulipalossa 1959. Pääosaa näyttelee ohjaaja Hannu Lemisen puoliso Helena Kara. Elokuva on Rauli Tuomen viimeinen elokuva, hän kuoli seuraavan vuoden helmikuussa.
Aikalaiskriitikot kiinnittivät huomiota alkutekstin heikkouteen. Junalukemistoksi leimatun Räsäsen romaaninvalitsija Hannu Leminen ei ”käsikirjoituksen valitsijana – – anna erikoisen hyvää kuvaa taiteellisesta ambitiostaan” (Toini Aaltonen, "Suomen Sosialidemokraatti"). Kuvaaja Esko Töyri kuitenkin tunnustettiin osaajaksi monissa arvioissa, esimerkiksi Olavi Veistäjä ("Aamulehti") kirjoitti: ”Esko Töyrin kamera on vanginnut kauniita kesäisiä näkymiä - ne ovatkin filmin parasta katseltavaa.” Juha Nevalainen ("Ilta-Sanomat") näki myönteistä muutenkin: ”14 painosta viittaa selvästi siihen, että kansan mieli on nykyisin tällaisten ajasta irrallisten rakkauskertomusten luokse. Ja mikäpä siinä, eihän niistä sielulleen suurta vahinkoa saa.” Hän jopa luonnehti Lemisen ohjausta hienostuneeksi.
Fan Bingbing
Fan Bingbing (, s. 16. syyskuuta 1981 Qingdao, Shandong, Kiina) on kiinalainen näyttelijä ja laulaja.
Fan opiskeli näyttelemistä Shanghain teatterikorkeakoulussa. Näyttelemisen hän aloitti televisiosarjassa "Huan zhu ge ge" vuonna 1997. Sarjan jälkeen Fan on näytellyt pääosin elokuvissa. Ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli Wu Yue elokuvassa "Cell Phone". Hänet palkittiin vuonna 2004 roolistaan Hundred Flowers -gaalassa parhaana näyttelijänä.
Fanista on vireillä rikostutkinta. Hän katosi julkisuudesta vuonna 2018 heinäkuun alussa, mutta Kiinan sensuuria seuraavan Free Weibo -verkkosivuston mukaan veropetosta käsittelevästä rikostutkinnasta kertova kiinalaisen The Economic Observerin (jīngjìguānchá bào) artikkeli katosi pian ilmestymisensä jälkeen, samoin sosiaalisen median kommentit ovat kadonneet.