hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sigmund Lillebjerka
Sigmund Lillebjerka (1931 Bodø – 27. heinäkuuta 2015 Bodø) oli norjalainen säveltäjä. Hän oli pääasiassa itseoppinut, mutta hän sai lisäksi yksityisopetusta useilta säveltäjiltä, joiden joukossa olivat Per Hjort Albertsen, Sigurd Berge, Bjørn Kruse ja Olav Anton Thommessen. Lillebjerka voitti teoksillaan useita palkintoja, kuten Bodøn kaupungin kulttuuripalkinnon ja ILIOS-palkinnon sekä NRK:n ensimmäisen ja toisen palkinnon.
Sigmund on viulisti Sveinung Lillebjerkan ja sellisti Ørnulf Lillebjerkan isä.
Lillebjerkan tuotanto koostui pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksista, mutta hän sävelsi myös muun muassa kamarioopperan "Saturn Rings" ja baletin "The Sea Monster".
Mauritz Gripenberg
Alexander Mauritz Sebastian Gripenberg (10. tammikuuta 1869 Pietari - 30. joulukuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Mauritz Gripenberg kuului ruotsalaisalkuiseen Gripenbergin sotilas- taiteilija- ja arkkitehtisukuun. Hänen isänsä oli lääninkuvernöörinä toiminut kenraaliluutnantti Johan Axel Gripenberg. Gripenberg opiskeli upseeriksi Pietarissa ja valmistuttuaan työskenteli Venäjän armeijan attaseana Tukholmassa. Hän alkoi 1890-luvulla opiskella taideaineita Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa, luopui sotilasurasta ja valmistui arkkitehdiksi 1899 Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta Tukholmassa.
Suomessa Mauritz Gripenberg työskenteli vuodesta 1899 vuoteen 1903 Rakennushallituksen edeltäjässä Yleisten rakennusten ylihallituksessa. Seuraavat viitisen vuotta hän suunnitteli yksityisarkkitehtina muun muassa kerrostaloja Helsinkiin. Gripenbergin sen kauden arkkitehtuuri edusti jugendtyyliä. Vuonna 1908 hänestä tuli Helsingin ensimmäinen rakennustarkastaja, jota virkaa hän hoiti kuolemaansa saakka – vuosina 1917–1918 hän tosin toimi armeijan palveluksessa Saksassa Sotilaskomitean edustajana ja sotilasattaseana.
Gripenbergiä arvostettiin rakennustarkastajana, hänellä oli sotilaskoulutuksen ansiosta viran hoidossa tarvittavaa auktoriteettia ja päättäväisyyttä. Hänen kykyään hahmottaa kokonaisuuksia pidettiin arvossa. Käytännönläheisenä hän osasi kiinnittää huomiota oleellisiin asioihin. Gripenberg laati Helsingin rakennusjärjestyksen ja kehitti muutenkin rakennusvalvontaa.
1910-luvulla suunniteltujen jugendkerrostalojen lisäksi Gripenberg suunnitteli 1920-luvulla arkkitehti Sigurd Frosteruksen kanssa Helsinkiin asuinkerrostaloja, jotka ovat tyyliltään klassistisia. Tunnetuin Gripenbergin suunnittelema rakennus on Espooseen vuonna 1904 valmistunut Villa Elfvik.Gripenberg-sukuun kuuluvat myös arkkitehti, pankinjohtaja Sebastian Gripenberg (1850–1925), arkkitehti, professori Ole Gripenberg (1892–1979), hänen poikansa arkkitehti Bertel Gripenberg ja pojanpoika arkkitehti Jörn Gripenberg. Kolme viimeksi mainittua ovat vuorollaan johtaneet Arkkitehtitoimisto Gripenberg & Co:ta.
Immalanjärvi
Immalanjärvi on suurehko järvi Imatralla lähellä Venäjän rajaa. Järven pinta-ala on 19,96 neliökilometriä ja se on Suomen 176. suurin järvi. Järven itäinen Varpaanlahti ulottuu Venäjän puolelle saakka.
Immalanjoen lasku-uomana on Unterniskanjoki, joka laskee Vuokseen Venäjän puolella Ensossa.
Järven valuma alue on 65, 656 km².
Suomen valuma-aluejaossa järvi luetaan Immalanjärven valuma-alueeseen (4.192), joka on osa Vuoksen aluetta (4.19), joka edelleen luetaan Suur-Saimaan alueeseen (4.1) Vuoksen vesistössä (4).
Nimi "Immalanjärven valuma-alue" vesistön osa-alueen nimenä on epätarkka, koska todellisuudessa kyseessä on Unterniskanjoen valuma-alue.
Viitta ja tikari
Viitta ja tikari () on sanonta, jolla viitataan usein tilanteisiin, joissa on salaperäisyyttä, salajuonia, vaiteliaisuutta ja vakoilua.
Sanonnalla on kaksi mahdollista alkuperää. Toinen juontaa juurensa 1800-luvun alkupuolelle ja on käännös ranskankielisestä sanonnasta "de cape et d’épée" ja espanjankielisestä "de capa y espada" (sananmukaisesti ”viitasta ja miekasta”). Näillä sanonnoilla tarkoitettiin seikkailukertomusta, jossa päähenkilöillä oli viitta ja miekka. Henry Wadsworth Longfellow totesi vuonna 1840 Pedro Calderón de la Barcan "La Dama Duendesta", että se on erinomainen viitta ja tikari -komedia. Charles Dickens käytti sanontaa viitta ja tikari seuraavana vuonna teoksessaan "Barnaby Rudge" viittaamaan ivallisesti juuri sentyyppiseen draamaan. Näiden esineiden kuvastoon on sittemmin liitetty arkkityyppinen vakoilu ja salamurha: viitta, johon henkilö haluaa kätkeytyä tai jonka suojissa hän haluaa pysyä tuntemattomana, ja tikari, helposti piilotettava ja hiljainen ase.
Sittemmin termiä on käytetty lukemattomissa taideteoksissa, esimerkiksi elokuvissa, niiden nimiä myöten.
Vanhoissa eurooppalaisissa taistelulajeissa termi voidaan ymmärtää sananmukaisesti. Se tarkoittaa tikarin käsittelyä yhdellä kädessä, niin että toisessa on viitta. Viitan tarkoituksena oli haitata tikarin tai sen liikkeen havaitsemista, suojata iskuilta, häiritä vastustajan aseen liikettä ja hämätä. Viitan ja tikarin yhteiskäyttöä pidettiin epärehellisenä taistelumenetelmänä juuri harhaanjohtavuutensa vuoksi. Giacomo di Grassin teoksessa "Ragione di adoprar sicuramente l’Arme, si da offesa come da difesa" (1570, englanninnos 1594), on jakso ”The Rapier and Cloake”, jossa hän havainnollistaa, miten viittaa käytetään taistelussa.
Kirjallisuudentutkimuksessa viitta ja tikari -lajityypillä tarkoitetaan melodraamasta kehittynyttä seikkailuromaania, jonka toiminta keskittyy vakoiluun, sabotaaseihin ja muuhun rikolliseen toimintaan. Termin luonnehtimissa romaaneissa henkilöt ovat synkeitä, kovapintaisia, yleensä valepukuun sonnustautuneita roistoja, joilla on käytössään esimerkiksi tikareita, myrkkyjä ja räjähteitä. Lajia edustavia kirjailijoita ovat esimerkiksi Anthony Hope, Edgar Wallace, Leslie Charteris, Eric Ambler, Len Deighton ja Frederick Forsyth.
Termin muunnelma on ”viitta ja miekka”, jolla tarkoitetaan romanttista kertomusta tai näytelmää, jossa henkilöillä on käytössä viitat ja miekat, joilla käyvät kaksintaisteluja, ja he noudattavat hovitapoja. Alexandre Dumas vanhemman romaani "Kolme muskettisoturia" (1844) edustaa lajia tyypillisimmillään.
Hämeenlinna Huskies
Hämeenlinna Huskies on kesällä 2011 perustettu amerikkalaiseen jalkapalloon erikoistunut urheiluseura. Huskiesin kotikenttä on Hämeenlinnassa sijaitseva Kaurialan kenttä.
Hämeenlinna Huskiesin alaisuudessa on myös cheerleading -jaosto. Hämeenlinna Huskies Cheerleaders, lyhennettynä HHC, perustettiin keväällä 2014. Seura kuuluu Suomen Cheerleading liittoon (SCL). Jaostossa on viisi joukkuetta: 5–8-vuotiaat microt, 9–12-vuotiaat minit, 13–15-vuotiaat juniorit, yli 15-vuotiaat naiset sekä yli 18-vuotiaiden naisten harrastejoukkue Mama Dogs. Lajina cheerleading koostuu maa- ja ilma-akrobatiasta, hypyistä, stunteista eli nostoista, ja tanssista. Edustusjoukkue on kannustamassa Huskien kotipeleissä Hämeenlinnassa.
Huskiesin edustusjoukkue voitti II-divisioonan kaudella 2014 ja nousi kaudelle 2015 I-divisioonaan. Huskies voitti I-divisioonan kaudella 2016 ja nousi Vaahteraliigaan. Ensimmäisellään Vaahteraliigakaudellaan (2017) Huskies sijoittui kolmanneksi. Kauden 2018 kintaalla seuran miesten edustusjoukkueen yhdysvaltalainen päävalmentaja jätti tulematta Suomeen, jolloin osa pelaajista purki sopimuksensa. Tämän seurauksena Huskies luopui sarjapaikastaan.
Huskiesin naisten joukkue perustettiin vuonna 2013. Naisten toiminta loppui seuran velkojen vuoksi vuonna 2018.
Viitta ja tikari (täsmennyssivu)
Viitta ja tikari tarkoittaa seuraavia:
Poiksillan rautatieasema
Poiksillan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka (linjavaihde) Karjalan radalla Kiteellä, noin 11 kilometriä Kesälahdelta etelään.
Liikennepaikka avattiin vuonna 1966 Parikkalan ja Säkäniemen välisen oikoradan varteen. Se käsittää pääraiteen lisäksi yhden sivuraiteen puutavaran lastausta varten, eikä siellä ole henkilöliikennettä.
M-Klooribentsoehappo
m-Klooribentsoehappo eli 3-klooribentsoehappo (CHClO) on orgaaninen yhdiste ja bentsoehapon kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muita yhdisteitä. Aine on o- ja p-klooribentsoehappojen isomeeri.
Huoneenlämpötilassa m-klooribentsoehappo on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee pieniä määriä veteen ja paremmin kuumaan kuin kylmään veteen. Yhdisteen klooriatomi ei korvaudu yhtä helposti muilla ryhmillä kuin m-klooribentsoehapon muissa isomeereissä. Aine ei myöskään hapetu helposti ja dekarboksylaatioreaktiot ovat harvinaisia. m-Klooribentsoehappo on heikko happo ja sen happovakion arvo on 1,5·10 mol/dm.
m-Klooribentsoehappoa voidaan valmistaa klooraamalla bentsoehappoa, mutta tällöin muodostuu myös muita isomeerejä. Yhdistettä voidaan valmistaa myös m-klooritolueenista joko hapettamalla tai klooraamalla yhdisteen metyyliryhmä ja hydrolysoimalla muodostuva tuote. Neljäs tapa syntetisoida m-klooribentsoehappoa on m-klooribentsyylikloridin hydrolyysi.
m-Klooribentsoehappoa käytetään valmistettaessa muita kemikaaleja esimerkiksi difenyylieettereihin kuuluvia rikkaruohomyrkkyjä, m-anisiinihappoa ja lääkeaineita.
Heleno de Freitas
Heleno de Freitas (s. 12. helmikuuta 1920 São João Nepomuceno, Brasilia – k. 8. marraskuuta 1959 Barbacena, Brasilia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi suurimman osan urastaan (1939–1948) brasilialaisessa Botafogossa. Vuonna 1945 hänet valittiin Etelä-Amerikan parhaaksi keskushyökkääjäksi. De Freitas tunnetaan myös värikkäistä elämänvaiheistaan.
De Freitasin isä kuoli pojan ollessa 12-vuotias, ja tämän jälkeen perhe muutti Rio de Janeiroon. Tarinan mukaan de Freitasin jalkapalloura alkoi, kun Botafogon kykyjenetsijä näki hänen pompottelevan appelsiineja Copacabanan rannalla. Hän kouluttautui lakimieheksi, mutta valitsi jalkapalloilijan uran tehtyään ammattilaissopimuksen 18-vuotiaana. Hän oli joukkuetoveriensa karttama, mutta joukkueensa kannattajien rakastama pelaaja, joka kärsi päihde- ja uhkapeliongelmista. Temperamenttinsa ja kampauksensa myötä de Freitas sai Botafogon pahimman vastustajan Fluminensen kannattajilta pilkkanimen "Gilda" Rita Hayworthin esittämän elokuvahahmon mukaan. Botafogo myi de Freitasin vuonna 1948 argentiinalaiseen Boca Juniorsiin. Argentiinassa asuessaan hänellä on kerrottu olleen suhde Eva Perónin kanssa. De Freitas palasi seuraavana vuonna Brasiliaan Vasco da Gamaan, jossa hän saavutti Rio de Janeiron osavaltion mestaruuden, mutta tuli heitetyksi laiskuutensa takia joukkueen ulkopuolelle. Tästä raivostuneena de Freitas uhkaili valmentajaa harjoituksissa lataamattomalla pistoolilla. Vuonna 1950 hän siirtyi kolumbialaiseen Junioriin, jossa pelatessaan hän ystävystyi Gabriel García Márquezin kanssa.
De Freitas ei päässyt yrittämään suuren unelmansa maailmanmestaruuden voittamista, sillä vuosina 1942 ja 1946 MM-kilpailut oli jouduttu jättämään väliin sodan vuoksi, eikä Brasilian maajoukkueen valmentaja Flavio Costa valinnut häntä vuoden 1950 turnaukseen. De Freitas palasi vuonna 1951 jälleen Brasiliaan. Hän sairastui kuppaan, mutta kieltäytyi hoidoista, ja hänen sukulaisensa pakottivat hänet mielisairaalaan. 1958 MM-kilpailuissa Brasilia voitti kultaa ja 17-vuotias Pelé nousi maailmantähdeksi. De Freitas ei kestänyt tämän seuraamista, vaan yritti itsemurhaa polttamalla kymmentä savuketta samanaikaisesti. Seuraavana vuonna hän kuoli hoitamattoman kupan aiheuttamiin komplikaatioihin.
Marcos Eduardo Neves on kirjoittanut de Freitasin elämästä kirjan "Nunca Houve um Homem Como Heleno", jonka pohjalta on tehty myös elokuva "Heleno".
Juha Kanerva
Juha Petteri Kanerva (s. 23. syyskuuta 1965 Lahti) on suomalainen urheilutoimittaja ja urheiluhistoriaan erikoistunut tietokirjailija.
Kanerva on työskennellyt vuodesta 2002 Urheilusanomien ja Ilta-Sanomien urheilutoimittajana ja kuulunut vuodesta 2010 vakiokeskustelijoihin Ylen Aamu-tv:n Jälkihiki-ohjelmassa. Hän on voittanut kahdesti Vuoden urheilukirja -palkinnon: vuonna 2007 teoksesta "Rakas jalkapallo" (yhtenä kokoomateoksen kirjoittajista) ja vuonna 2012 kirjasta "Urheilulajien synty". Vuonna 2015 Kanerva oli ehdolla Vuoden urheilujournalistiksi Suomen urheilugaalassa.
Kanerva on opiskellut historiaa Helsingin yliopistossa vuosina 1984–1990. Vuosina 1991–2000 hän työskenteli informaatikkona Suomen Urheilukirjastossa.Juha Kanerva 375 humanistia -sivustolla 19.4.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Spiritus animalis
Spiritus animalis: kirjoituksia filosofian historiasta on vuonna 2006 ilmestynyt kirja, jonka ovat toimittaneet Sara Heinämaa, Martina Reuter ja Mikko Yrjönsuuri. Teos toimitettiin juhlistamaan professori Lilli Alasen 60-vuotispäivää, ja sen kirjoittajat ovat Alasen oppilaita ja kollegoja. Kokonaisuus käsittelee filosofian historian luonnetta ja merkitystä nykyfilosofialle ja valaisee tämän filosofian erityisalan tutkimuksellisia päämääriä, menetelmiä ja temaattisia erityiskysymyksiä. Teoksen julkaisi Gaudeamus.
Björkboda
Björkboda on kylä, taajama ja entinen rautaruukki Kemiönsaaren kunnan Dragsfjärdissä. Kylä sijaitsee saaren eteläosassa Björkboda träskin pohjoisrannalla. Nykyisin taajaman asukasluku on noin 200.
Mikael Hising perusti Björkbodan ruukin vuonna 1732 ja rakennutti alueelle Björkbodan kartanon. Kartano ja ruukki päätyivät 1800-luvulla Anders Ramsayn omistukseen, joka teki laajat investoinnut tehtaalle. Ramsay teki kuitenkin vararikon vuonna 1863 ja 1880-luvulla ruukki siirtyi uuteen omistukseen, ja samalla Björkbodassa erikoistuttiin lukkojen ja taloustavaroiden valmistukseen.
Tehtaalla valmistettiin esimerkiksi sälekaihtimia, Bertil Gardbergin kynttilänjalkoja, väliovien lukkoja, ulko-ovien lukkoja, turvalukkoja, riippulukkoja, kamarilukkoja, rullalukkoja, painikkeita, sylinterilukkoja ja vaatenaulakkoja nimellä Boda. Tehtaan viimeisinä vuosina päätuotteina olivat turvalukot ja väliovien lukot, joiden nimenä oli ennen Boda, sittemmin Abloy. Niiden valmistus siirrettiin Joensuuhun vuonna 2018.
Ruukin ympärille kasvoi elinvoimainen ruukkikylä. Kylässä oli muun muassa oma koulu, kauppa, kirjasto, ravintola, elokuvateatteri, baari, päiväkoti ja palokunta.
Jalkapalloseura FC Boda on kotoisin Björkbodasta.
Björkbodan lukkotehdas suljetaan ennen vuoden 2018 loppua.
Giacomo di Grassi
Giacomo di Grassi oli italialainen miekkailunopettaja. Hän kirjoitti miekkailun käsikirjan "Ragione di adoprar sicuramente l'Arme, si da offesa come da difesa", joka ilmestyi 1570. Teos on käännetty englanniksi ja julkaistu 1594 nimellä" DiGrassi, His True Arte of Defence".
Grassin tärkeimpiä oppeja olivat, että saman pituisia aseita käytetään samalla tavalla ja että isku on ensisijainen verrattuna muihin hyökkäysmuotoihin, ja hän laati myös ohjeet siitä, miten eri aseilla hyökätään ja miten niitä käsitellään.
Di Grassi kirjoitti aikana, jolloin oltiin siirtymässä raskaista miekoista pitempiin ja kevyempiin miekkoihin, kuten rapiiriin. Hänen kuvaamansa asento ja jalkatyö ovat tyyliltään pystyjä, kasvot ovat suoraan ja jalkaterät ovat lähekkäin samalla tavalla kuin nykyaikaisessa kendon jalkatyössä, mutta toisin kuin eräät seuraavan sukupolven kirjoittajat 1600-luvulla esittivät.
Valvontaeläinlääkäri
Valvontaeläinlääkäri on eläinlääkäri, jonka tehtävänä on valvoa pidettyjen eläinten oloja ja hyvinvointia. Valvontaeläinlääkärin työ pohjautuu lainsäädäntöön, mm. eläinsuojelulakiin (247/1996). Valvontaeläinlääkärit ovat viranomaisen roolissa kunnassa, kaupungissa tai valtion hallinnossa. Valvontaeläinlääkärit tekevät usein viranomaisyhteistyötä etenkin poliisin kanssa.
Valvontaeläinlääkärin toimenkuvaan voivat Suomessa kuulua:
Tarkastuseläinlääkäri on teurastamojen toimintaa valvova eläinlääkäri.
Luettelo Tanskan pääministereistä
Tämä on luettelo Tanskan pääministereistä. Luettelossa on otettu huomioon konsiilipresidentit vuosina 1856–1918.
Suomen Työväen Järjestyskaartin Perinneyhdistys
Suomen Työväen Järjestyskaartin Perinneyhdistys ry on vuonna 2010 perustettu yhdistys, joka ylläpitää Suomen sisällissodan punaisen osapuolen muistoa ja perinteitä. Sen kotipaikka on Tampere.
Yhdistyksen tarkoituksena on myös kunnioittaa Suomen työväenliikkeen historiaa sekä tuoda esille yhteiskunnallisessa keskustelussa osaksi vaiettuja tai unohdettuja sisällissodan tapahtumia, erityisesti sen päättymisen jälkeisiä sotarikoksia, kuten joukkoteloituksia ja vankileirien joukkokuolemia. Yhdistyksen perustajien mukaan sisällissodan muistoa vaalitaan Suomessa yksipuolisesti ja "vapaussota-myyttiä" ylläpitäen.
Jyri Paretskoi
Jyri Juhana Paretskoi (s. 9. heinäkuuta 1979 Uusikaupunki) on suomalainen kirjailija ja äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja.
Paretskoi valmistui ylioppilaaksi Pielaveden lukiosta vuonna 1998 ja kasvatustieteen maisteriksi Joensuun yliopistosta vuonna 2004. Vuonna 2005 hän suoritti opetushallinnon tutkinnon ja vuonna 2007 äidinkielen ja kirjallisuuden opettajan kelpoisuuden Joensuun yliopistossa. Paretskoi on asunut vuodesta 2012 Iisalmessa, missä hän opettaa yläkoululaisille äidinkieltä ja kirjallisuutta sekä suullista ilmaisua.
Vuonna 2014 Paretskoi sai nuortenkirjallisuuden Topelius-palkinnon esikoisromaanistaan "Shell’s Angles" (2013). Se kertoo kolmen mopopojan elämästä Shell-huoltoaseman kulmilla Iisalmea muistuttavassa pikkukaupungissa. Vuonna 2014 ilmestyi jatko-osa "Shell’s Angles ja Kalajoen hiekat", joka oli Finlandia Junior -palkintoehdokkaana. Sarjan kolmas osa, "Shell’s Angles ja beibit", ilmestyi syksyllä 2015 ja käsittelee muun muassa teiniraskautta. Teos oli Topelius-ehdokas. Vuonna 2016 Paretskoi sai Laivakello-palkinnon Shell’s Angles -kirjoistaan. Kirjoista tehty rockmusikaali Shell's Angles sai ensi-iltansa Kotkassa 1.9.2018. Kirjoista on tekeillä myös televisiosarja.
Paretskoi toi suomen kieleen termin 'tolkun ihmiset' Iisalmen Sanomien kolumnillaan, jota presidentti Sauli Niinistö siteerasi valtiopäivien avajaisissa 2016.
Vuonna 2017 ilmestyi Paretskoin ensimmäinen aikuisille suunnattu romaani, "Nimetön".
M/S Östern (1873)
M/S Östern oli 1873 Ruotsissa rakennettu höyrylaiva, joka liikennöi seuraavilla nimillä Lilla Edet, Särö, Finby ja 
Östern.. Laiva upotettiin Sandön hiekkaan 1968, ja se makaa siellä osittain purettuna.
Mitä on antiikin filosofia?
Mitä on antiikin filosofia? () on Pierre Hadot'n vuonna 1995 ilmestynyt kirja. Teoksen on suomentanut Tapani Kilpeläinen ja sen on julkaissut suomeksi Niin & näin vuonna 2010.
Agatha Christien tarinat
Agatha Christien tarinat () on ranskalainen televisiosarja, jonka ensi-ilta oli France 2 -kanavalla 9. tammikuuta 2009. Suomessa sarjaa on esitetty AVAlla 23. helmikuuta 2011 alkaen.
Popotan
Popotan on japanilainen anime-tyylinen, pornografinen visual novel, jossa pelaaja yrittää saada ohjaamansa hahmon harrastamaan seksiä nuorten tyttöjen kanssa. Pelin julkaisi alun perin Petit Ferret ja sen hahmosuunnittelun teki Akio Watanabe, taitelijanimeltään "Poyoyon Rock".
Popotan julkaistiin alun perin PC-pelinä 13. joulukuuta 2002 ja myöhemmin DVD-ROM- ja PlayStation 2 -versioina ilman muutamaa kohtausta. Myöhemmin visual novelin pohjalta on myös tehty muita mediatuotteita, muun muassa samanniminen anime- ja manga-sarja.
Vuonna 2006 pelistä otettu flash-animaatio Caramelldansen-kappaleen tahtiin tanssivista tytöistä levisi laajalle muun muassa keskustelupalstoilla ja YouTube-sivustolla.
Marcus Norris
Marcus Norris (s. 20. elokuuta 1974 Jackson, Michigan) on yhdysvaltalais-kroatialainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän pelasi urallaan kansainvälisissä eurooppalaissarjoissa ja voitti muun muassa Ukrainan ja Portugalin mestaruuden.
Yliopistouransa jälkeen Norris siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan, suomalaiseen Pyrbasketiin, jossa pelasi kaksi kautta. Hän voitti kummallakin kaudella runkosarjan kori- ja riistokuninkuuden. Ensimmäisellä kaudellaan Norris teki runkosarjassa 32,32 pistettä ottelua kohden. Loppuvuodesta 1996 Norris heitti yksittäisessä ottelussa 62 pistettä.
Pyrbasketin jälkeen Norris pelasi Kroatiassa saaden maan kansalaisuuden vuonna 2000, Portugalissa, Israelissa, Turkissa ja Espanjassa. Hän pelasi EuroCupia ja FIBA Europe Leagueta. Hän muun muassa voitti urallaan Ukrainan ja Portugalin mestaruuden ja Portugalin cupin.
Massojen kapina
Massojen kapina ("La rebelion de las masas") on espanjalaisen filosofin José Ortega y Gassetin kirja vuodelta 1930. Teos ilmestyi alun perin artikkeleina "El sol" -sanomalehdessä 1929. Teoksen on suomentanut Sinikka Kallio-Visapää Otavalle vuonna 1952.
Júnior Díaz
Júnior Enrique Díaz Campbell (s. 12. syyskuuta 1983 San José) on costaricalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa pelaavaa 1. FSV Mainzia. Hän on pelipaikaltaan laitapuolustaja.
A-maajoukkuedebyyttinsä syyskuussa 2003 tehnyt Díaz on edustanut Costa Ricaa vuoden 2004 olympiaturnauksessa sekä vuoden 2014 MM-kisoissa. Hänen isänsä Enrique Díaz oli myös maajoukkuetason jalkapalloilija, joka pelasi muun muassa vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Yeltsin Tejeda
Yeltsin Ignacio Tejeda Valverde (s. 17. maaliskuuta 1992 Limón) on costaricalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Éviania, jonne siirtyi elokuussa 2014 kasvattajaseurastaan Deportivo Saprissasta.
Tejeda on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
A-maajoukkuedebyyttinsä joulukuussa 2011 Kuubaa vastaan tehnyt Tejeda valittiin Costa Rican joukkueeseen vuoden 2014 MM-kisoihin. Costa Rica oli yksi kisojen suurimmista yllättäjistä, ja useat joukkueen pelaajat herättivät kisojen jälkeen kiinnostusta eurooppalaisseuroissa. Tejeda siirtyikin lopulta elokuussa 2014 Ranskan pääsarjan Ligue 1:n Évianiin.
Ensimmäisen maalinsa Ligue 1:ssä Tejeda teki Bordeaux'ta vastaan 2-1 -tappioon päättyneessä ottelussa 19. syyskuuta 2014.
Tejeda on saanut etunimensä Venäjän entisen presidentin Boris Jeltsinin mukaan.
Panama (kudonta)
Panama eli nattee () on palttinasta johdettu kankaankudontasidos, joka näyttää punotulta. Siinä kaksi tai useampaa vierekkäistä lankaa kulkee samassa viriössä sekä loimen että kuteen suunnassa. Panama on yksinkertaisin johdetuista sidoksista ja muistuttaa pinnaltaan suurennettua palttinasidosta.
Ripsi
Ripsi on palttinasta johdettu kankaankudontasidos, joka näyttää raidalliselta.
Poikkiraitainen "loimiripsi" syntyy siten, että samaan viriöön johdetaan useita hienoja kudelankoja. Samanlainen poikkiraitavaikutelma saadaan aikaan palttinasidoksella käyttämällä paksua kudelankaa.
Pitkittäis- eli "kuderipsi" syntyy vastaavasti suurella kudetiheydellä, kun kaksi tai useampi loimilankaa saadan sitoutumaan yhteen samalla tavalla. Suuren kudetiheyden takia pitkittäisripsin kudonta on hidasta.
Loimiripsiä myydään myös kauppanimellä ottomaani.
Monica Dolinsky
Monica Dolinsky (s. 13. joulukuuta 1987) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa suomalaista Naisten Liigassa pelaavaa Åland Unitedia. Hän siirtyi ahvenanmaalaisseuraan Kokkola F10:stä, jossa hän pelasi vuoden ajan. Kaudella 2013 Dolinsky oli liigan kolmanneksi paras maalintekijä 15 maalillaan. Kotimaassaan hän on pelannut Kansasin yliopiston joukkueessa Big 12 -yliopistosarjaa.
Fedtšenkon jäätikkö
Fedtšenkon jäätikkö on suuri jäätikkö Pamirvuoristossa Tadžikistanissa. Sen pituus on 77 kilometriä ja laajuus yli 700 km², ja se on siten maailman suurin napa-alueiden ulkopuolella sijaitseva jäätikkö. Vahvimmillaan jäätikön vahvuus on noin kilometri, ja sen tilavuudeksi arvioidaan sivuhaarat mukaan lukien 144 km³. Jäätikkö alkaa 6,2 kilometrin korkeudesta Qullai Garmon itäpuolelta ja virtaa kohti pohjoista, jossa se päätyy Balandkiikjokeen 2 909 metrin korkeudessa lähellä Kirgisian rajaa. Muutamien laskujokien kautta jäätikön sulamisvedet laskevat Amudarjajokeen ja sitä pitkin Araljärveen, joskaan vedet eivät aina yllä sinne asti vaan joki kuivuu matkalla.
Jäätikkö löydettiin vuonna 1878, mutta sitä tutki perusteellisemmin vasta saksalais-neuvostoliittolainen retkikunta vuonna 1928.
Mauri Jaakonsaari
Mauri Jaakonsaari (s. 12. tammikuuta 1942) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Jaakonsaari pelasi miesten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan vuosina 1961–1964. Kauden 1961 Jaakonsaari pelasi uransa parhaalla, 6,4 pisteen keskiarvolla. Kaudella 1968–1969 Jaakonsaari pelasi Turun Riennossa. A-nuorten maaotteluita hänelle kertyi kaksi kappaletta.
Kadonnut maailma (vuoden 1925 elokuva)
Kadonnut maailma (engl. "The Lost World") on Arthur Conan Doylen samannimiseen romaaniin perustuva seikkailuelokuva vuodelta 1925. Elokuvassa ryhmä ihmisiä lähtee Amazoniin etsimään kadonnutta ylänköä, jossa elää dinosauruksia. Elokuva valittiin National Film Registry -arkistoon vuonna 1998.
Markku Lindell
Markku Lindell (s. 28. maaliskuuta 1961) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Riihimäen Pallonlyöjien kasvatti Lindell pelasi miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä vuosina 1981–1987. Lindellin tulokaskausi 1981–1982 oli myös hänen tilastollisesti parhaansa: Lindell pelasi runkosarjan 2,3 pisteen ja 1,2 levypallon keskiarvoilla. Viimeiset kaksi kautta Lindell kuului vain yhdessä ottelussa Pyrinnön ottelukokoonpanoon.
Urheilijanuransa jälkeen Lindell on työskennellyt muun muassa tietoliikennealan yrityksen toimitusjohtajana.
Kari Harju
Kari Harju on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Raholan Pyrkivän kasvatti Harju pelasi miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä vuosina 1978–1980. Kaudella 1979–1980 Pyrintö ja Harju saavuttivat SM-hopeaa. A-nuorten maaotteluita Harjulle kertyi 15 ja B-nuorten maaotteluita kaksi kappaletta.
Riikka Ketoja
Riikka Ketoja (s. 10. syyskuuta 1994 Pietarsaari) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa ruotsalaista Sunnanå SK:ta.
Ketoja on Jakobstads Bollklubbin kasvatti, joka debytoi Naisten Liigassa FC Unitedin riveissä jo 15-vuotiaana kaudella 2009. Vuonna 2011 hän siirtyi talousvaikeuksista kärsineestä FC Unitedista Kokkola Futikseen. Kaudella 2013 Ketoja ehti pelaamaan vain neljä ottelua, ennen kuin vakava polvivamma piti hänet sivussa pelikentiltä koko loppukauden ajan.
Ketoja on edustanut Suomea kaikissa ikäkausimaajoukkueissa. A-maajoukkueeseen hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran vuoden 2013 Kypros Cupiin, mutta hän joutui jättämään turnauksen väliin ylioppilaskirjoitusten vuoksi. Ensimmäisen maaottelunsa Ketoja pelasi kesäkuussa 2014 MM-karsinnassa Itävaltaa vastaan. Toukokuun 2015 loppuun mennessä hän on pelannut viisi naisten maaottelua.
Ahmet Yürür
Ahmet Yürür (s. 14. elokuuta 1941 Istanbul) on turkkilainen säveltäjä ja musiikintutkija. Hän on säveltänyt pääasiassa orkesteriteoksia. Hänen tuotantoaan on esitetty Turkin lisäksi myös kansainvälisesti Itävallassa, Saksassa, Italiassa, Alankomaissa, Venäjällä, Syyriassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa.
Yürür opiskeli varhain viulun- ja alttoviulunsoittoa. Vuosina 1961–2 hän opiskeli Sorbonnessa ranskalaista kirjallisuutta ja tämän jälkeen vuoteen 1963 politiikan tutkimusta Ankaran yliopistossa. Vuosina 1962–1970 Yürür sai sävellysopetusta Ulvi Cemal Erkiniltä ja Ahmet Adnan Saygunilta Ankaran valtionkonservatoriossa, ja lisäksi Saygun jatkoi hänen opettamistaan Istanbulin Mimar Sinan -yliopistossa 1971–5. Vuosina 1978–1981 Yürür opiskeli Indianan yliopistossa sävellystä, etnomusikologiaa ja musiikkitiedettä. Hän jatkoi etnomusikologian opintojaan Marylandin yliopistossa 1981–9 ja sai sieltä filosofian tohtorin arvonsa.
Yürür on luennoinut Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa ja Pittsburghin yliopistossa. Hän on tehnyt tutkimustyötä Aasian maissa, kuten Intiassa, sekä Kreikassa. Yürür on opettanut Mimar Sinan -yliopistossa, Hacettepen yliopistossa, Yıldızin teknillisessä yliopistossa ja Egen yliopistossa.
Yürürin orkesteriteosten joukossa ovat "Teema ja muunnelmia" (1969), "Ovvertura Concertante" (1979), concertino pianolle ja pienelle orkesterille (1982) ja sellokonsertto (1988). Hän on säveltänyt lisäksi muun muassa kamarimusiikkia ja pianoteoksia, kuten sonaatin (1968) ja amerikkalaisia sarjoja, sekä näyttämöteoksia (baletti "The Smile", 1977, 4-näytöksinen ooppera "Gül Baba", 2000–) ja elokuvamusiikkia.
Marko Laine
Marko Laine (s. 1. heinäkuuta 1968) on aktiiviuransa lopettanut suomalais-saksalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Laine kuului Suomen koripallomaajoukkueeseen vuoden 2000 Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa.
Seuratasolla Laine aloitti pääsarjauransa kasvattajaseurassaan Tampereen Pyrinnössä vuosina 1986–1989. Lahden NMKY:hyn hän siirtyi kaudeksi 1990–1991. Tämän jälkeen hän matkusti Saksaan, jossa edusti pääsarjatason joukkueita ja muun muassa pelasi kaudella 2000–2001 Korać cupia DJK Würzburgissa.
Granit Xhaka
Granit Xhaka (s. 27. syyskuuta 1992 Basel) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2015-2016 Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Xhaka edusti juniorina FC Concordia Baselia (1997–2002) ja FC Baselia (2003–2008). Hän nousi FC Baselin kakkosjoukkueeseen kesällä 2008 ja edustusjoukkueeseen kesällä 2010. Xhaka voitti seurassa Sveitsin-mestaruuden kahdesti peräkkäin – kausina 2010–2011 ja 2011–2012 sekä Sveitsin cupin kaudella 2011–2012. Kesällä 2012 Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbach hankki hänet 8,5 miljoonalla eurolla.
Xhaka edusti Sveitsiä kaikissa juniori-ikäluokissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin ja voitti alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden Nigeriassa 2009. A-maajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kesäkuussa 2011. Xhaka oli mukana MM-kilpailuissa 2014.
Myös Xhakan vanhempi veli Taulant Xhaka (s. 1991) on ammattilaisjalkapalloilija.
Basel:
Sveitsin maajoukkue:
Suomen tieteen historia (kirjasarja)
Suomen tieteen historia on neliosainen teossarja suomalaisen tieteellisen tutkimuksen vaiheista. Teossarjan päätoimittaja on Päiviö Tommila ja sen julkaisi WSOY 2000–2002.
Levoton rauha
Levoton rauha on vuonna 2009 ensiesityksensä saanut Juha Rosman ohjaama ja Mikko Viljasen käsikirjoittama televisioelokuva.
Elokuvan juoni ja tarina sivuavat sodan loppuvaiheessa tapahtuneita, rintamakarkuruudesta syytettyjen sotilaiden teloituksia. Se kuvaa myös sodassa heroiinista riippuvaiseksi tulleiden miesten yrityksiä päästä addiktiostaan rauhan aikana.
Mainosteksti:
Vuosi 1945. Nuoruutensa sodan keskellä kadottaneita miehiä harhailee ympäri maata. He koettavat saada elämästään otetta, mutta ensiksi on saatavat tilit selviksi menneiden kanssa.
Poliittisten tuulten suunta muuttuu äkkiä. Totuus ja omatunto ovat myytävinä.
Romantiikkakin koettaa nostaa päätään raunioissa: jos tahtoa riittää, on toivoa.
Suomen alle 20-vuotiaiden naisten jalkapallomaajoukkue
Suomen alle 20-vuotiaiden naisten jalkapallomaajoukkue on jalkapallomaajoukkue, joka edustaa Suomea jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maajoukkuekilpailuissa. Vuonna 2014 joukkueen ikärajana on 1. tammikuuta 1994 ja myöhemmin syntyneet.
Suomi on ollut mukana alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin kisat järjestettiin Venäjällä. Joukkue hävisi turnauksessa kaikki kolme otteluaan. Suomi selviytyi myös vuoden 2014 MM-kilpailuihin, jotka pidettiin Kanadassa elokuussa 2014. Paikan lopputurnaukseen hankki Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkue sijoittumalla neljän parhaan joukkoon vuonna 2013 Walesissa käydyissä EM-kilpailuissa.
Kanadassa 5.–24. elokuuta 2014 järjestettävään MM-lopputurnaukseen nimetyt pelaajat.
Häiriötekijä
Häiriötekijä on suomalainen Aleksi Salmenperän ohjaama komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2015. Elokuva perustuu Q-teatterin samannimiseen näytelmään vuodelta 2013.
Elokuvan virallinen ensi-ilta oli 21. elokuuta 2015 Espoo Ciné -elokuvafestivaaleilla.
Elokuvan kuvaukset alkoivat kesäkuussa 2014.
Lotta Kaihua
Lotta Emilia Kaihua (s. 12. heinäkuuta 1982 Kemi) on suomalainen näyttelijä. Kaihua tunnetaan erityisesti rooleistaan Q-teatterissa, jonka lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Lotta Kaihua on kertonut vierastavansa julkisuuteen usein liittyvää pinnallisuutta.
Charlyn Corral
Charlyn Corral (s. 11. syyskuuta 1991) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Naisten Liigassa pelaavaa Merilappi Unitedia. Hän teki seuran kanssa monivuotisen sopimuksen toukokuussa 2014. Sen tarkkaa pituutta ei ole kerrottu. Corral on aikaisemmin pelannut Yhdysvaltojen yliopistosarjoissa Louisvillen yliopiston joukkueessa.
Corral esiintyi ensimmäisen kerran Meksikon alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa jo 14-vuotiaana vuonna 2006. Hän kuului joukkueeseen vuosien 2006, 2008 ja 2010 MM-kilpailuissa. Meksikon naisten maajoukkueessa Corral debytoi vuoden 2011 MM-kilpailuissa.
Charlyn Corralin veli Georges Corral edustaa Meksikon pääsarjassa Liga MX:ssä pelaavaa Querétaro F.C.:n joukkuetta.
Napapiirin sankarit 2
Napapiirin sankarit 2 on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Teppo Airaksinen. Se on jatko-osa elokuvalle "Napapiirin sankarit". Elokuvan on käsikirjoittanut ensimmäisen osan tapaan Pekko Pesonen.
Tapahtumat sijoittuvat syksyiseen Lappiin. Jatko-osassa kadoksissa ei ole digiboksi, vaan pääosaparin Jannen ja Inarin tytär Lumi.
Inari ja Marjukka lähtevät viettämään tyttöjen iltaa, kun Janne ja Räihänen jäävät lastenvahdeiksi. Miehet päättävät lähteä Lumi mukanaan häihin Ylläkselle samalla kun naiset juhlivat Inarin entisen miehen, Pikku-Mikon loistohotellissa. Jannen yritykset saada Lumi takaisin hoiviinsa epäonnistuvat tuon tuosta, mistä muodostuu teoksen kantava juoni.
Pikku-Mikko puolestaan yrittää järjestää romanttisen hetken entisen heilansa kanssa, mutta siitä seuraa lähinnä sarja farssimaisia tilanteita. Visuaalisesti koomisena elementtinä on erektiolääkkeen aiheuttama pitkäkestoerektio. Elokuvassa on mukana myös ensimmäisestä osasta tuttu keltainen Ford Sierra, rekisterikilpenään TIS-51 ja sen lisäksi näyttävästi maalattu LER-551, jonka kaiuttimet aiheuttavat yllätyksen autoa kummastelevalle porolle.
Elokuvan kuvaukset alkoivat syksyllä 2014 ensin studiokuvauksilla Helsingissä ja sitten Lapissa. Kuvauspaikkoina olivat muun muassa Kolari ja Äkäslompolo.
Elokuvan maailmanensi-ilta oli Kolarissa Kino Ylläs -tapahtumassa 26. elokuuta 2015. Teatteriensi-iltansa se sai 30. syyskuuta 2015.
Ensi-iltaviikonlopun jälkeen elokuvan oli käynyt katsomassa ennakkonäytökset mukaan lukien noin 104 000 katsojaa. Se oli Suomen katsotuin elokuva myös toisella esitysviikollaan, jonka jälkeen sen oli nähnyt noin 185 000 katsojaa. Vuoden 2015 loppuun mennessä elokuva keräsi yhteensä 379 000 katsojaa ollen vuoden toiseksi katsotuin kotimainen elokuva sekä vuoden viidenneksi katsotuin elokuva.
Helmikuussa 2016 julkistettiin tieto, että Napapiirin Sankarit-elokuvasarjaan kuvataan kolmas osa. Elokuvan näyttelijäkaartissa jatkavat ainakin Jussi Vatanen, Pamela Tola ja Kari Ketonen. Käsikirjoittajana on edellisten osien tapaan Pekko Pesonen, ja elokuvan ohjaa Tiina Lymi. Kuvausten on määrä alkaa kesällä 2016.
Jaroslav Walter
Jaroslav Walter (6. tammikuuta 1939 Sobědraž – 20. kesäkuuta 2014 Bratislava, Slovakia) oli Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja jääkiekkovalmentaja.
Walter voitti Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkueessa olympia- ja MM-pronssia Innsbruckista 1964 ja MM-pronssia Ruotsista 1963. Kummallakin turnauksella oli myös EM-arvo, ja Tšekkoslovakia voitti näistä pronssia.
Walter kuoli bratislavalaisessa sairaalassa 20. kesäkuuta 2014, 75-vuotiaana.
Sininen talo (Tuira)
Sininen talo on puolitoistakerroksinen puurakenteinen omakotitalo Tuiran kaupunginosassa Oulussa. Kirjailija ja kansatieteilijä Samuli Paulaharju asui talossa vuodesta 1919 kuolemaansa saakka helmikuuhun 1944. Talo on suojeltu valtioneuvoston päätöksellä 1990.
Talon rakennusvuotta ei tunneta, mutta hirsikehikko lienee 1800–luvun lopulta. Paulaharju muutti toisen vaimonsa Jenny Paulaharjun kanssa taloon 1919, jolloin rakennuksessa oli kaksi kamaria ja pirtti. Taloa laajennettiin rakennusmestari E. Pukinkorvan suunnitelmien mukaan 1932, samalla sitä käännettiin tien kanssa samansuuntaiseksi. Samuli Paulaharjun kuoleman jälkeen hänen vaimonsa asui talossa vielä kaksikymmentä vuotta, kuolemaansa vuoteen 1964 asti.
Paulaharjujen jälkeen rakennuksessa sijaitsi Sininen talo -niminen ruokaravintola vuosina 1972–1984. Vuonna 1986 taloon avattiin antikvariaatti Kirjakulma. Antikvariaatin lopetettua 2000–luvun alussa talo on palautunut asumiskäyttöön. Ulkoasultaan, huonejaoltaan ja kiinteältä sisustukseltaan talo on pääpiirteissään säilynyt Paulaharjujen aikaisessa asussaan.
Clara Schroth
Clara Marie Schroth-Lomady (5. lokakuuta 1920 Philadelphia, Pennsylvania – 7. kesäkuuta 2014 Carlisle, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Schroth voitti Yhdysvaltain joukkueessa joukkuekilpailun olympiapronssia Lontoossa 1948. Hän kilpaili myös Helsingissä 1952, missä sijoittui yksilökilpailuissa parhaimmillaan permannolla 26:nneksi. Yhdysvaltojen mestaruuksia Schroth voitti vuosien 1941–1952 välillä 38 kappaletta sisältäen muun muassa kymmenen mestaruuden putken puomilla vuosina 1941–1951.
Vuonna 1951 Schroth avioitui Wendell Lomadyn kanssa, ja he saivat neljä lasta. Schroth-Lomady kuoli 93-vuotiaana 7. kesäkuuta 2014 kotonaan Pennsylvanian Carlislessa.
P-Klooribentsoehappo
p-Klooribentsoehappo eli 4-klooribentsoehappo (CHClO) on orgaaninen yhdiste ja bentsoehapon kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa muun muassa sienimyrkkyjä, rikkaruohomyrkkyjä, lääkkeitä ja väriaineita. Aine on isomeerinen o- ja m-klooribentsoehappojen kanssa.
Huoneenlämpötilassa p-klooribentsoehappo on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste on heikko happo ja sen happovakion arvo on 1,05·10 mol/dm.
p-Klooribentsoehappoa voidaan syntetisoida kahdella tavalla, joissa molemmissa lähtöaineena käytetään p-klooritolueenia. p-Klooritolueenin metyylisivuketju voidaan hapettaa karboksyyliryhmäksi, jolloin tuotteena muodostuu p-klooribentsoehappoa. Toinen tapa on sivuketjun klooraus katalyyttisesti ja muodostuva tuote p-klooribentsotrikloridi hydrolysoidaan p-klooribentsoehapoksi.
p-Klooribentsoehaposta voidaan valmistaa lääkeaineita kuten enoksimonia ja fenofibraattia ja muita yhdisteitä kuten nitraamalla saatavaa 4-kloori-3-nitrobentsoehappoa, väriaineita kuten Pigment Red 254, sienimyrkkyjä ja esterijohdannaisia, joita käytetään rikkaruoho- ja tuhohyönteismyrkkyinä.
Kawagoe
Kawagoe () on kaupunki Saitaman prefektuurissa Kantōn alueella Honshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa pääkaupungin Saitaman länsipuolella ja Tokion metropolin pohjoispuolella. Kaupungissa on 349 146 asukasta (vuonna 2014), ja sen pinta-ala on 109,16 neliökilometriä. Kawagoe on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Kawagoe sijaitsee vain muutaman kymmenen kilometrin päästä Tokiosta ja toimii siten Tokion nukkumalähiönä. Se on kuitenkin myös paikallisesti ja historiallisesti merkittävä kauppakaupunki ja liikenteellinen keskus. Kawagoe sai kaupunkioikeudet vuonna 1922, ensimmäisenä Saitaman prefektuurissa. Kaupunki tunnetaan lempinimellä ”pikku-Edo” (), ja siellä onkin säilynyt runsaasti Edo-kauden rakennuksia.
Chandler Parsons
Chandler Parsons (s. 25. lokakuuta 1988 Casselberry, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän on edustanut NBA-liigassa Houston Rocketsia, Dallas Mavericksia sekä vuodesta 2016 Memphis Grizzliesiä.
Parsons varattiin vuoden vasta toisella kierroksella, tilaisuuden 38. pelaajana. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistokoripalloa maineikkaassa Floridan yliopistossa.
Valtteri Mäkäläinen
Valtteri Mäkäläinen (s. 27. toukokuuta 1992) on suomalainen koripalloilija.
Lahden NMKY:n kasvatti Mäkäläinen pelasi miesten SM-sarjaa kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa Namika Lahdessa vuosina 2009–2014 ja ajoittain sen reservijoukkueessa. Maaotteluita hänelle kertyi A-nuorissa yksi, B-nuorissa kaksi ja alle 20-vuotiaissa kaksi kappaletta.
Mäkäläinen lopetti uransa 21-vuotiaana kauden 2013–2014 jälkeen. Hän kärsi urallaan polviensa, selkänsä ja nilkkojensa loukkaantumisista sekä sydämen rytmihäiriöistä, ja fysioterapeutit varoittivat häntä uhkaavasta nivelrikosta. Talven 2014–2015 hän harjoitteli opiskelukaupunkinsa seuran Oulun NMKY:n mukana, ja siirtorajan umpeutuessa hän liittyi joukkueeseen tehden näin paluun kilpakentille I-divisioona A:ssa.
Mäkäläisen veljet Vesa Mäkäläinen ja Ville Mäkäläinen ovat myös pääsarjatason koripalloilijoita.
Ana Šimić
Ana Šimić (s. 5. toukokuuta 1990) on kroatialainen korkeushyppääjä.
Šimić sai pronssia Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ennätyksellään 199 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli yhdeksäs ja Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 seitsemäs.
Šimić karsiutui loppukilpailusta olympialaisissa Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016, MM-kilpailuissa Moskovassa 2013 ja Lontoossa 2017, EM-kilpailuissa Barcelonassa 2010, Helsingissä 2012 ja Amsterdamissa 2016, sisäratojen MM-kilpailuissa Istanbulissa 2012 ja Sopotissa 2014 sekä sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa 2011 ja Göteborgissa 2013.
Šimić sai Välimeren kilpailuissa hopeaa 2013 ja oli kolmas maanosien cupissa 2014. Hän on voittanut yhden Timanttiliigan osakilpailun Shanghaissa toukokuussa 2014.
The Sunshine Underground
The Sunshine Underground on englantilainen indie rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2000. Yhtyeen jäsenet nimesivät yhtyeen The Chemical Brothers -yhtyeen kappaleen mukaan. Vuonna 2006 yhtye julkaisi ensimmäisen kokopitkän albuminsa, "Raise the Alarm". Toisen albuminsa, nimeltään "Nobody's Coming to Save You", yhtye julkaisi vuonna 2010 ja omaa nimeään kantavan kolmannen albuminsa vuonna 2014.
Joonas Koskela
Joonas Koskela on suomalainen meteorologi, joka työskentelee Yleisradiossa. Hän on opiskellut fysiikkaa ja meteorologiaa Helsingin yliopistossa.
Koskela on selittänyt julkisuudessa näkemyksiään, miksi eri sääennustajat antavat toisinaan varsin erilaisia tulkintoja.
Air Somalia
Air Somalia (ICAO: RSM) on yksityisessä omistuksessa oleva lentoyhtiö Somaliassa. Se on perustettu vuonna 2001 ja sen päämaja sijaitsee Mogadishussa.
Nevio de Zordo
Nevio de Zordo (11. maaliskuuta 1943 Cibiana di Cadore – 26. maaliskuuta 2014) oli italialainen rattikelkkailija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
De Zordo saavutti olympiahopeaa neljän miehen kelkoista Sapporosta 1972. Innsbruckissa 1976 hän sijoittui kahden miehen kelkoissa 16:nneksi ja neljän miehen kelkoissa 11:nneksi. MM-kilpailuista de Zordo voitti kaksi kulta- ja kaksi hopeamitalia. Lisäksi hän voitti yhden Euroopan mestaruuden.
De Zordo kuoli 71-vuotiaana 26. maaliskuuta 2014.
Venäjän keisarikunnan jalkapallomaajoukkue
Venäjän keisarikunnan jalkapallomaajoukkue oli jalkapallomaajoukkue, joka edusti Venäjän keisarikuntaa kansainvälisissä jalkapallokilpailuissa vuosina 1910–1914.
Venäjä pelasi ensimmäisen epävirallisen maaottelunsa vuonna 1910. Venäjän jalkapalloliitto perustettiin tammikuussa 1912 ja myöhemmin samana vuonna se hyväksyttiin myös Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäseneksi. Ensimmäisen virallisen maaottelunsa Venäjä pelasi Tukholman olympialaisissa vuonna 1912. Joukkue selvisi luovutusvoiton ansioista suoraan toiselle kierrokselle, jossa se hävisi Suomelle maalein 2–1. Venäjä hävisi myös olympiaturnauksen toisen ottelunsa ja sijoittui lopulta kahdeksanneksi.
Jalkapallotoiminta Venäjällä keskeytyi lähes kokonaan ensimmäisen maailmansodan aikana ja Venäjän keisarikunnan jalkapallomaajoukkue pelasi viimeisen maaottelunsa heinäkuussa 1914 Norjaa vastaan. Yhteensä Venäjä pelasi neljän vuoden aikana kahdesan epävirallista ja kahdeksan virallista maaottelua. Ainoat voittonsa se otti kahdessa ensimmäisessä epävirallisessa ottelussaan Böömiä vastaan.
Keisarillisen Venäjän jalkapalloliitto lopetti toimintansa vuonna 1917 Venäjän vallankumouksen johdosta ja maan kansainvälinen jalkapallotoiminta käynnistyi uudelleen 1920-luvulla Neuvostoliiton maajoukkueen myötä. Sen seuraajaksi perustettiin Itsenäisten valtioiden yhteisön jalkapallomaajoukkue tammikuussa 1992 ja lopulta vielä samana vuonna nykyinen Venäjän jalkapallomaajoukkue.
Robert Billingham
Robert Iain Colin "Bob" Billingham (10. joulukuuta 1957 Hammersmith, Yhdistynyt kuningaskunta – 30. maaliskuuta 2014 Grass Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kilpapurjehtija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Billingham voitti Yhdysvaltain joukkueessa Soling-luokan olympiahopeaa Soulissa 1988.
Billingham voitti eri veneluokissa yhteensä viisi maailmanmestaruutta. Hän kuoli pitkän syövän sairastamisen jälkeen kotonaan Kaliforniassa 56-vuotiaana 30. maaliskuuta 2014.
Ympäristötalo (Oulu)
Ympäristötalo on Karjasillan kaupunginosassa Oulussa sijaitseva kaupungin teknisten virastojen toimistorakennus. Rakennuksessa työskentelee noin 260 Oulun kaupungin Teknisen keskuksen, rakennusvalvontaviraston ja ympäristöviraston työntekijää.
Kesällä 2011 valmistuneen rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Vauhtiviiva Oy, pääsuunnittelijana toimi Juha Pasanen, projektiarkkitehteina Asko Kilpeläinen ja Jyri Kotilainen. Viisikerroksisen rakennuksen julkisivumateriaalina on säänkestävä Cor-Ten teräs.
Ympäristötalon ala-aulassa on taiteilija Maija Louekarin moniosainen lasitaideteos "Kasvihuone" vuodelta 2011.
Kari Vartola
Kari Pekka Vartola (s. 15. syyskuuta 1944 Tampere) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen NMKY:n kasvatti Vartola pelasi Tampereen Pyrinnössä miesten SM-sarjaa vuosina 1963–1968 ja Suomensarjaa. Kauden 1965–1966 Vartola pelasi uransa parhaalla, 5,4 pisteen keskiarvolla. Kauden 1970–1971 Vartola pelasi Karhun Pojissa.
Vartola saavutti jääkiekossa Ilveksen joukkueessa nuorten SM-hopeaa. Hän asui Tampereella ja oli koulutukseltaan insinööri.
Protector (televisiosarja)
Protector ("The Protector") on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka ovat luoneet Michael Nankin ja Jeffrey Bell. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin yhdysvaltalaisella Lifetime-kanavalla 12. kesäkuuta 2011. Sarja jäi 13 jakson mittaiseksi, sillä siitä ei tilattu toista tuotantokautta.
Sarjan pääosassa on rikosetsivä Gloria Sheppard (Ally Walker), joka yrittää tasapainotella työnsä ja yksityiselämänsä välillä. Suomessa ensimmäinen jakso esitettiin Livillä 1. kesäkuuta 2014, ja se keräsi 50 000 katsojaa.
Sarjan pääosassa on äskettäin miehestään eronnut yksinhuoltaja, rikosetsivä Gloria Sheppard. Gloria muutti eron jälkeen veljensä Daveyn luokse, joka auttaa häntä myös lastenhoidossa. Gloria työskentelee Los Angelesin poliisissa ja ratkoo kovan luokan rikoksia kollegansa Michelle Dulcettin kanssa.
Sarjassa seurataan, kun Gloria tasapainottelee poliisityönsä ja yksityiselämänsä välillä.
Kari-Pekka Runsas
Kari-Pekka Runsas (s. 24. marraskuuta 1958) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Runsas pelasi miesten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan vuosina 1984–1987. Kauden 1986–1987 Runsas pelasi uransa parhailla, 1,7 pisteen, 1,5 levypallon ja 0,3 syötön, keskiarvoilla.
Kaarle Emanuel III
Kaarle Emanuel III (27. huhtikuuta 1701 Torino, Savoiji – 20. helmikuuta 1773 Torino) oli Savoijin herttua ja Sardinian kuningaskunnan toinen kuningas vuosina 1730–1773.
Kaarle Emanuel III tuli hallitsijaksi, kun hänen isänsä Viktor Amadeus II luopui kruunusta vuonna 1730. Viktor Amadeus II yritti palata valtaan seuraavana vuonna, jolloin Kaarle Emanuel vangitutti hänet. Hän kuoli seuraavana vuonna vankeudessa. Kaarle Emanuel oli saanut sotilaallisen koulutuksen ja osoittautui taitavaksi sotapäälliköksi, jonka tukeen useat muut Euroopan hallitsijat nojasivat 1700-luvun alkupuolella käydyissä sodissa. Puolan perimyssodassa (1733–1738) hän liittoutui Ranskan ja Espanjan kanssa ja ryhtyi henkilökohtaisesti Pohjois-Italian sijoitettujen ranskalaisten ja sardinialaisten joukkojen ylipäälliköksi. Vuonna 1734 hän löi itävaltalaiset Parman ja Guastallan taisteluissa sekä valtasi heiltä Milanon. Sodan päättäneessä Wienin rauhansopimuksessa Novara ja Tortona liitettiin Sardinian kuningaskuntaan.
Itävallan perimyssotaan (1740–1748) Kaarle Emanuel osallistui aluksi Ranskan liittolaisena, mutta siirtyi vuonna 1743 Itävallan puolelle, koska katsoi Ranskan pääliittolaisen Espanjan kilpailevan Sardinian kanssa Milanon hallinnasta. Tämän sodan päättäneessä Aachenin rauhassa hän sai liitettyä valtakuntaansa vielä Vigevanon Lombardiassa. Seitsenvuotiseen sotaan (1756–1763) Kaarle Emanuel ei enää osallistunut. Valtakautensa myöhempinä aikoina hän keskittyi hallinnollisiin uudistuksiin sekä kurinalaisen armeijan ylläpitoon. Hän rakennutti myös uusia kanavia. Kaarle Emanuelin kuoltua vuonna 1773 hallitsijaksi tuli hänen poikansa Viktor Amadeus III.
Pekka Grönberg
Pekka Grönberg on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Grönberg pelasi miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä yhteensä viiden kauden ajan vuosina 1963–1970. Kauden 1967–1968 Grönberg pelasi uransa parhaalla, 3,3 pisteen, keskiarvolla.
Timo Ekman
Timo Ekman (s. 24. huhtikuuta 1968) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Ekman pelasi miesten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan vuosina 1985–1989. Kauden 1987–1988 Ekman pelasi uransa parhaalla, 2,9 pisteen, keskiarvolla.