hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nollapiste (runokokoelma)
Nollapiste on Osmo Jokisen ainoaksi jäänyt runokokoelma vuodelta 1964. Julkaisun aikaan runoteos sai huomiota haastamalla kirjoituksen merkityksen runoudessa. Siitä otettiin kaksi lisäpainosta vuonna 1965. Teosta on luonnehdittu neo- eli uusdadaksi.
Jokisen 64-sivuinen teos sisältää pääosin tyhjiä sivuja. Ne on jäsennelty osastoiksi, joillekin sivuille on painettu isokokoisia typografisia merkkejä, jotka on yleensä tulkittu pisteiksi. Teosta on luettu hiljaisuuden, taukojen ja tyhjien tilojen kollaasina.
Nollapiste on vuonna 2004 julkaistu Hollannissa Hubert van den Bergin käännöksenä "Nulpunt".
Jaakko Saari
Jaakko Sakari Saari (s. 3. marraskuuta 1957 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen judoka, joka kilpaili 1970–1980-luvuilla.
Saari ei voinut osallistua Helsingin EM-kilpailuihin 1978 kuumeen vuoksi. Moskovan olympialaisissa 1980 hänen oli tarkoitus otella alle 95 kg:n sarjassa, mutta olympiakomitea oli ilmoittanut hänet vahingossa yli 95-kiloisiin. Hän osallistui avoimeen luokkaan sijoittuen jaetulle 15. sijalle. Pariisin EM-kilpailuissa 1983 hän oli alle 95 kg:n sarjassa seitsemäs. Sotilaiden MM-kilpailuissa hän sai hopeaa alle 95-kiloisissa 1984 sekä pronssia alle 86-kiloisissa 1978 ja alle 95 kg:n painoluokassa 1980 ja 1985.
Saari edusti seuratasolla jyväskyläläistä Jigotaita ja Helsingin Chikaraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden alle 86 kg:n painoluokassa 1978 sekä alle 95-kiloisissa 1979, 1980, 1981 ja 1983. SM-hopeaa hän sai 80 kg:n sarjassa 1976 ja alle 95-kiloisissa 1985.
Syyskuussa 2015 Saari aloitti Suomen judomaajoukkueen päävalmentajana.
Sky &amp; Telescope
Sky & Telescope on kuukausittain ilmestyvä tähtitieteen harrastukseen keskittyvä yhdysvaltalainen aikakauslehti. Lehti syntyi vuonna 1941, kun The Sky ja The Telescope fuusioituivat samaksi lehdeksi.
Ylöjärven kaivos
Ylöjärven (Parosjärven) kuparikaivos sijaitsi Ylöjärvellä Takamaan kylässä ja se oli toiminnassa 1943–1966. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy. Kaivos tuotti kuparin ohella myös wolframia ja pieniä määriä kultaa ja arseenia. Malmia louhittiin toiminta-aikana 4,01 miljoonaa tonnia. Malmin pitoisuudet olivat 0,75% kuparia ja 0,11% wolframia. Kultapitoisuus oli 0,04 grammaa/tonni. Enimmillään kaivos työllisti lähes 300 henkilöä.
Kaivos löydettiin maanviljelijä Kalle Leppäsen 1937 lähettämän näytteen perusteella ja varsinainen malmiesiintymä löytyi 1939. Kuparikiisun vuosituotanto oli aluksi noin 100 000 tonnia mutta se kohosi myöhemmin jopa 300 000 tonniin. Malmin rikastuksessa syntyi jätteenä runsaasti arseenipitoista rikastushiekkaa. Tätä hiekkaa pumpattiin aluksi Parosjärven eteläosaan ja tämän alueen täytyttyä sitä varastoitiin 17 hehtaarin kokoiselle jätealueelle noin 3 miljoonaa tonnia 9 metrin paksuiseksi hiekkapatjaksi. Kaivoksen toiminnan lakattua läheisissä järvissä ja soissa sekä Näsijärveen laskevassa Vahantajoessa on havaittu kohonneita arseeni- ja metallipitoisuuksia. Kaivostoiminnan aikana Parosjärvi oli pumpattu tyhjäksi ja se toimi kaivoksen avolouhoksena. Järvi alkaa vähitellen palautua ennalleen kaivoksen lopetettua toimintansa.
Entisellä kaivosalueella toimii nykyisin Puolustusvoimien tutkimuslaitos joka siirtyi sinne vaiheittain 1967–1974 Helsingistä. Puolustusvoimien tutkimuslaitoksen koekenttä on entisellä rikastushiekka-alueella. Kaivosalueelle on rakennettu uusia rakennuksia mutta myös vanhat kaivosrakennukset on säilytetty.
Ibiza (kaupunki)
Ibiza () on kaupunki ja kunta samannimisellä saarella Espanjan Baleaareilla. Vuonna 2016 kunnan väkiluku oli 49 549 asukasta. Se on väkiluvultaan Pityuusien (Ibiza ja Formentera) suurin ja koko Baleaarien kolmanneksi suurin kunta.
Markku Airio
Markku Erkki Airio (s. 25. huhtikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen judoka, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1970–1980-luvuilla.
Airio sijoittui Montrealin olympialaisissa 1976 avoimessa luokassa jaetulle 16:nnelle ja raskaassa sarjassa jaetulle 17. sijalle. EM-kilpailuissa hän oli viides yli 93 kg:n painoluokassa 1976 sekä yli 95-kiloisissa 1978 ja 1980. Avoimessa luokassa hän oli seitsemäs 1984.
Airio edusti seuratasolla helsinkiläistä Chikaraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden alle 93 kg:n painoluokassa 1974, alle 95-kiloisissa 1977 sekä yli 95 kg:n sarjassa 1978, 1979 ja 1987. SM-hopeaa hän sai yli 93-kiloisissa 1973, alle 93-kiloisissa 1975 sekä yli 95 kg:n painoluokassa 1980, 1983–1986 ja 1990, yhteensä kahdeksan kertaa. SM-pronssia hän sai yli 95-kiloisissa 1982 ja 1988.
Baleaarien yliopisto
Baleaarien yliopisto on julkinen yliopisto Baleaareilla Espanjassa. Yliopisto on perustettu vuonna 1978, ja sillä on kampuksia Ibizassa ja Alayorissa. Opiskelijoita yliopistossa on yli 13 000.
Salisyylihappo
Salisyylihappo on orgaaninen yhdiste, joka on palavaa ja huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä kiteistä ainetta, neulamaisia kiteitä. Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava HOCHCOOH. Salisyylihaposta käytetään myös nimityksiä "2-hydroksibentsoehappo", "o-hydroksibentsoehappo" ja "fenolihappo". Salisyylihapon suolat ja esterit ovat "salisylaatteja".
Salisyylihapon moolimassa on 138,1 g/mol, härmistymispiste 76 °C, sulamispiste 159 °C, suhteellinen tiheys 1,4 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 0,2 g/100 ml, leimahduspiste 157 °C, itsesyttymislämpötila 540 °C ja CAS-numero 69-72-7.
Kasveissa salisyylihappo toimii kasvihormonin kaltaisesti.
Salisyylihappoa voidaan eristää muun muassa poppeleista, pajuista ja koivuista. Usein se esiintyy glykosidina, joka voidaan hydrolysoida. Ensimmäinen synteettinen menetelmä, Kolbe–Smith-menetelmä, julkaistiin vuonna 1859 ja on edelleen käytössä. Siinä natriumfenoksidi reagoi hiilidioksidin kanssa 180–200 °C:n lämpötilassa ja korkeassa paineessa. Muita menetelmiä ovat o-kresolaatin ja kuparibentsoaatin kuumennus. Myös bioteknisiä tuotantoprosesseja on tutkittu. Salisyylihappoa käytetään erityisesti asetyylisalisyylihapon eli aspiriinin valmistamiseen sekä värien valmistuksessa. Sillä on myös fungisidisia ja desinfioivia ominaisuuksia. Sitä voidaan käyttää myös kopiopapereiden valmistuksessa.
Lyhytaikainen altistus aineelle ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Salisyylihappoa käytetään sen keratolyyttisen eli sarveisainetta syövyttävän ominaisuuden takia syylien ja känsien paikallishoitoon. Salisyylihapon johdokset, salisylaatit, ovat tärkeä tulehduskipulääkeryhmä, joka tosin on korvautunut vähemmän haittoja aiheuttavilla aineilla (ks. asetyylisalisyylihappo). Sen johdos on myös käytöstä pois jäänyt tuberkuloosilääke aminosalyyli eli p-aminosalisyylihappo.
Korsnäsin kaivos
Korsnäsin lyijykaivos sijaitsi Korsnäsissä Pohjanmaalla noin 40 kilometrin päässä Vaasasta ja se oli toiminnassa 1958–1972. Kaivos tuotti lyijyn ohella myös aparitiittirikastetta, joka sisälsi runsaasti harvinaisia maametalleja. Malmia louhittiin toiminta-aikana 0,87 miljoonaa tonnia. Malmin pitoisuudet olivat 3,56 % lyijyä ja 0,83 % LaO.
Korsnäsin lyijyhohde-esiintymä löydettiin 1955. Kaivoksen tuotanto alkoi 1958 mutta se oli keskeytyksissä 1962–1964 alhaisen lyijyn hinnan vuoksi.
Korsnäsin kaivos oli Suomen ainoa varsinainen lyijykaivos. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy.
Kaivoksen 45 metriä korkea kaivostorni on säilynyt.
Maametallien kysynnän lisäännyttyä kanadalaisen kaivoskonsernin Tasman Metalsin tytäryhtiö "Tasmet" on hakenut 2010 valtauslupaa 268 hehtaarin alueelle Korsnäsissa. Entinen lyijykaivos kuuluu tähän alueeseen.
Talisman-luokka
Talisman-luokka oli Turkin laivaston Britanniasta tilaama hävittäjäluokka, jonka Britannian Kuninkaallinen laivasto lunasti marraskuussa 1914 itselleen ensimmäisen maailmansodan puhjettua. Alukset viimeisteltiin Amiraliteetin ohjeiden mukaisesti sodan ajan palvelusta varten.
Luokan alukset olivat Hawthorn Leslie and Companyn asiakkaalle suunnittelemia, jolloin ne olivat pidempiä ja leveämpiä kuin Kuninkaalliselle laivastolle rakenteilla olleet alukset. Alusten ollessa suurehkoja ne palvelivat normaalisti laivueenjohtajina. Alusten runkorakenne oli niin onnistunut, että se otettiin myöhemmin käyttöön V- ja W-luokkien aluksissa 1917.
Ne oli raskaasti aseistettuja viidellä nelituumaisella QF tykillä, joista kaksi oli asennettu ruorihytin eteen rinnakkain. Loput tykit olivat kahden ensimmäisen savuhormin välissä, valonheitinkorokkeen takana sekä puolikannella. Kaikissa tykeissä oli puolikilpi.
Alusten nimiksi allokoitiin aluksi "HMS Napier", "HMS Narborough", "HMS Offa" ja "HMS Ogre", mutta ne muutettiin T:llä alkaviksi helmikuussa 1915.
Stormin kaivos
Stormin nikkelikaivos sijaitsi Vammalan (osa nykyistä Sastamalaa) Stormissa ja se oli toiminnassa vuosina 1974–1995. Kaivos tuotti nikkelin ohella myös kuparia. Malmia louhittiin toiminta-aikana 4,57 miljoonaa tonnia. Malmin pitoisuudet olivat 0,68 prosenttia nikkeliä ja 0,42 prosenttia kuparia. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy ja nykyisin sen omistaja on Polar Mining Oy.
Malmiesiintymä löytyi vuonna 1960 lähetetyn kansannäytteen perusteella. Näyte löydettiin nykyisen valtatien 12 rakennustöiden yhteydessä kallioleikkauksesta.
Stormin kaivos on suljettu mutta sen rikastamossa käsitellään nykyisin Oriveden Kutemajärven kultakaivoksesta ja Huittisten Jokisivun kultakaivokselta tuotua malmia. Myös marraskuussa 2018 avattavan Valkeakosken Kaapelinkulman kultakaivoksen malmi rikastetaan täällä.
Silmu
Silmu () on versokasvien kehityksensä alussa oleva verso. Sen keskellä sijaitsevaa kasvupistettä ympäröivät lehtien aiheet, jotka ovat painuneet tiiviisti toisiaan vasten. Useilla lajeilla silmun ja siitä kehittyvän verson välillä ei ole yksiselitteistä kasvullista rajakohtaa. Selvin ero niiden välillä on viileiden ja kuivien vyöhykkeiden puihin kasvukauden lopulla muodostuvissa talvisilmuissa. Niissäkin on usein verraten kehittyneitä verson osia, kuten kukkasilmuissa kukkien aiheita. Lehdettömän puuvartisen kasvin voi tunnistaa silmuista.
"Silmuasento" eli "vernaatio" tarkoittaa yksittäisen lehden asentoa silmussa. Silmuasento voi olla esimerkiksi vastalaskuinen, poimuinen tai kääryinen. Se on eri taksonomisilla ryhmillä niille luonteenomaisella tavalla erilainen. "Silmulimitys" tarkoittaa silmun lehtien sijaintia toisiinsa nähden. Se voi olla vaikkapa avoin, limikierteinen, laskevasti limittäinen, sisäpoimuinen tai ulkopoimuinen.
Silmun uloin kerros koostuu usein lavattomista ja kovapintaisista silmusuomuista, jotka verson kasvun aiheuttaman silmun puhkeamisen jälkeen varisevat pois. Alkeissilmu (lat. "plumula") on siemenen alkiossa. Sijainnin perusteella on nimetty varren latvassa tai verson kärjessä oleva kärkisilmu (nimenä myös päätesilmu tai terminaalisilmu), koppisiemenisten jokaisessa lehtihangassa oleva hankasilmu ja juurien juurisilmut. Hankasilmu muuttuu kehittyessään joko kukkaversoksi tai varren haaraksi eli se ylläpitää kasvin haarautumista. Jono- eli seriaalisilmuja on esimerkiksi kuusamilla ja rivi- eli kollateraalisilmuja kasvaa sahramien mukulassa. Itusilmut eli bulbillit kasvavat kukkien tilalle tai kasvulehtien laitaan ja irtoavat emokasvista itsenäistyen uusiksi kasviyksilöiksi. Tällaisia lisääntymiselimiä on muun muassa ruskoliljalla ja nurmitattarella. Monilla vedessä kasvavilla versokasveilla on talvehtimissilmuja eli hibernaakkeleita eli turioita. Tällainen kylmää kestävä silmu kehittyy vedenpinnan alla ja irtoaa emoyksilöstä talvehtiakseen pohjassa. Seuraavana vuonna talvehtimissilmusta kasvaa tytäryksilö. Talvehtimissilmuja kehittyy esimerkiksi kilpukkaan, vitaan ja isovesiherneeseen.
Jos silmun syntymispaikka on jo jokseenkin erilaistunut, nimitetään silmua jälkisilmuksi eli adventiivisilmuksi. Esimerkiksi itulehdellä niitä on lehdissä ja pelto-ohdakkeella juurissa. Sellaisia kasvaa myös usein haavoihin ja muunlaisiin vioittumiin. Trooppisissa puissa on usein leposilmuja. Niiden kasvun jatkuminen tapahtuu vasta vuosien kuluttua, kun esimerkiksi latva tuhoutuu tai vesat alkavat kasvaa kannosta. Muun muassa kaakaopuun kukat kehittyvät rungon leposilmuista. Tällaista ilmiötä nimitetään runkokukinnaksi eli kaulifloriaksi.
Parker-luokka
Parker-luokka (paranneltu Marksman-luokka) oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden aluksen muodostama laivueenjohtajaluokka ensimmäisessä maailmansodassa. Alukset romutettiin pian sodan päätyttyä lukuun ottamatta Australian laivastolle luovutettua "HMS Anzacia". Luokkaa on osassa lähteistä kutsuttu myös Anzac-luokaksi.
Luokka pohjautui edeltäneeseen Marksman-luokkaan. Niillä oli samankaltainen runko, mutta komentosiltaa oli siirretty taaemmas, jolloin savuhormien määrä laski neljästä kolmeen. Siirto mahdollisti etukannelle yliampuvan tykin asentamisen, jolloin molemmat tykit kykenivät tulittamaan koko ampumasektorille, ja lisäksi ylösnostettua B-tykkiä voitiin käyttää kovassakin merenkäynnissä. Muutos paransi merkittävästi alusten taistelukelpoisuutta. Toinen muutos oli keskitetyn tulenjohdon lisääminen aluksille, eikä tykkikohtaisia tulenjohtajia tarvittu. Tulenjohtojärjestelmä koostui keskitetystä tulenjohtotasosta, joka käsitteli maalitiedot tähystäjiltä ja etäisyysmittarilta. Tulenjohtajana toimiva tykistöupseerin johtaman tulen tarkkuus ja vaikutus oli merkittävästi parempi kuin aiemmin. Järjestelmästä tuli normaaliosa hävittäjien varustusta V- ja W-luokista alkaen vuonna 1917.
Aluksista kaksi ensimmäistä tilattiin helmikuussa 1915 osana vuoden 1915 hätäohjelmaa. Seuraavat kolme tilattiin heinäkuussa 1915 ja viimeinen joulukuussa 1915.
Luettelo kristityistä ajattelijoista tieteen piirissä
Tämä on luettelo uskonnon ja tieteen välisestä suhteesta, erityisesti kristillisistä lähtökohdista toteutetun luonnontieteellisen tutkimuksen historiasta. Luettelo ei ole tyhjentävä, ja se rajoittuu vain niihin luonnontieteilijöihin, jotka ovat antaneet panoksensa myös kristillisen ajattelun kehittämiseen.
Oxfordin yliopiston tieteen ja uskonnon professori Peter Harrison kiinnittää huomiota siihen, että monet merkittävistä luonnontieteilijöistä tieteen historiassa ovat olleet kristittyjä. Heidän kristillinen vakaumuksensa ei ole ollut pelkästään heidän yksityinen mielipiteensä, vaan se on vaikuttanut heidän tieteelliseen tutkimukseensa.
Oxfordin yliopiston matematiikan professorin John Lennoxin mukaan länsimaisen luonnontieteen parissa on ollut erityisen suuri merkitys kristinuskosta saadulla perusvakaumuksella, jonka mukaan maailmankaikkeuden on luonut älykäs ja kaikkitietävä persoona, niin että maailmasta on syytä etsiä järjestystä, jopa matemaattista kauneutta ja yksinkertaisuutta. Jotkut tieteelliset löydöt on tehty, koska tieteentekijä on edeltä ollut vakuuttunut siitä, että oikeiden yhtälöiden täytyy olla matemaattisesti kauniita ja elegantteja. Leibniz (1646–1716) johti optiikan alaan kuuluvan Snellin lain, koska hän uskoi, että luonto aina valitsee helpoimman ja suorimman tien vaihtoehtojen väliltä. Tämän metafyysisen periaatteen hän puolestaan johti teologisesta vakaumuksestaan, että Jumala on luonut maailman sellaiseksi, että siinä toteutuu maksimaalinen yksinkertaisuus ja täydellisyys. Carl von Linnéä (1707–1778) ohjasi luokittelutyössään teologinen näkemys, jonka mukaan Jumala on luonut organismit erillisiksi, luokiteltaviksi tyypeiksi ja lajeiksi. James Clerk Maxwell (1831–1879) johti valon kenttäteoriansa osittain teologisesta vakaumuksestaan, että Jumala on kolminaisuus ja että Jumala on tullut ihmiseksi.
Lähes kaikki tiedemiehet Newtonia myöten kertoivat olevansa uskonnollisia aina 1800-luvulle asti. Richard Dawkinsin mukaan 1800-luvulta lähtien oli aikaisempia vuosisatoja vähemmän sosiaalista ja lainsäädännöllistä painetta harjoittaa uskontoa ja toisaalta enemmän tieteellistä tukea sen hylkäämiseksi. Poikkeuksia on ollut molempiin suuntiin. Jopa ennen Darwinia kaikki eivät olleet uskonnollisia, ja jotkut merkittävät luonnontieteilijät ovat olleet uskonnollisia Darwinin jälkeenkin. Uskonnollisten osuus johtavien tieteilijöiden piirissä on jatkuvasti vähentynyt, ja vuonna 1998 Yhdysvaltain johtavista tieteilijöistä persoonalliseen Jumalaan ilmoitti uskovansa enää seitsemän prosenttia.
Make-A-Wish Foundation
Make-A-Wish Foundation on Yhdysvalloissa perustettu yleishyödyllinen järjestö, joka toteuttaa sellaisten lasten (2,5–18-vuotiaiden) toiveita, joilla on henkeä uhkaava sairaus.
Idea Make-A-Wish Foundationiin syntyi, kun leukemiaa sairastaneen 7-vuotiaan pojan Chris Greiciuksen toive toteutettiin vuonna 1980. Hän halusi olla poliisi, ja hänen äitinsä, useat ystävät ja ryhmä poliiseja Arizonan turvallisuuslaitoksen avulla teettivät Chrisille univormun, kypärän ja virkamerkin sekä veivät hänet helikopteriajelulle.
Järjestö perustettiin Yhdysvalloissa, mutta se on sen jälkeen levinnyt kansainväliseksi. Make-A-Wish Foundation International perustettiin virallisesti 1993 palvelemaan kaikkia maita, joissa toiveiden toteuttaminen oli jo aloitettu. Kansainvälisellä järjestöllä oli alkujaan viisi toimistoa Yhdysvaltojen ulkopuolella. Nykyään se toimii yli 35 maassa viidessä maanosassa.
Yarrow’n M-luokka
Yarrow’n M-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, johon kuului kolme vuosien 1913–1914 laivasto-ohjelmiin kuulunutta alusta sekä seitsemän hätäohjelmissa tilattua alusta. Alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa ja ne myytiin romutettavaksi pian sodan päätyttyä.
Alukset muistuttivat Amiraliteetin M-luokan aluksia, mutta ne valmistuivat Yarrow’n telakan muokkaamien suunnitelmien mukaisina. Aluksilla oli ainoastaan kaksi akselia kolmen sijasta, kaksi savuhormia sekä suoraperä. Samoin alusten komentosiltaa oli siirretty taaemmas. Ennen sotaa tilatut alukset olivat kaksi solmua nopeampia kuin vastaavat Amiraliteetin suunnitelmien pohjalta toimitetut alukset, vaikka niiden voimanlähde oli heikompi. Myöhemmissä Yarrow’n toimittamissa aluksissa koneiston tehoa kasvatettiin.
Hätäohjelmiin kuuluneista aluksista neljä tilattiin syyskuussa, yksi marraskuun alussa 1914 ja loput kaksi toukokuussa 1915. Yarrow’lta tilattiin vielä seitsemän alusta elokuussa jota toisinaan kutsutaan parannelluksi Yarrow’n M-luokaksi, mutta on liitetty myös R-luokkaan.
San Fermín
San Fermín on Espanjan Pamplonassa vuosittain järjestettävä festivaali. Se alkaa 6. heinäkuuta kello 12:00 ja loppuu keskiyöllä 14. heinäkuuta. San Fermínin tunnetuin tapahtuma on härkäjuoksu, mutta sen aikana kaupungissa on sen aikana useita perinnetapahtumia. Festivaali järjestetään Navarran suojelupyhimyksen Ferminin muistoksi.
San Fermínin juuret ulottuvat keskiajalle saakka. Se voidaan yhdistää kolmeen erilliseen juhlaan: 1100-luvulta lähtien kasvaneelle uskonnolliselle Ferminin muistojuhlaan, markkinoihin ja härkätaisteluihin. Alkujaan San Fermín järjestettiin 10. lokakuuta, mutta kun kaupunkilaiset kyllästyivät huonoon säähän, se siirrettiin alkavaksi heinäkuulle. Samaan aikaan järjestettiin aina markkinat. Festivaali kesti alkujaan kaksi päivää.
Festivaalin suosio kasvoi huippuunsa 1900-luvulla. Ernest Hemingwayn vuonna 1926 julkaisema romaani "Ja aurinko nousee" houkutteli ihmisiä ympäri maailmaa osallistumaan festivaalille. Hemingway osallistui San Fermínille ensimmäisen kerran vuonna 1923, ja hän sijoitti romaaninsa festivaalille. Hemingwayn ansiosta San Fermín sai kansainvälistä mainetta, ja siitä kasvoi laajalti tunnettu festivaali. Aikaisemmin se oli tunnettu lähinnä paikallisesti.
Grenada olympialaisissa
Grenada osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Grenada on saavuttanut kaksi olympiamitalia. Maan ainoa olympiamitalisti on yleisurheilija Kirani James, joka voitti olympiakultaa miesten 400 metrin juoksussa Lontoossa 2012 ja saavutti hopeaa Rio de Janeirossa 2016. Häntä ennen ainoa pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, yltänyt grenadalainen oli yleisurheilija Alleyne Francique, joka oli neljäs miesten 400 metrin juoksussa Ateenassa 2004.
Rautuvaaran kaivos
Rautuvaaran rautamalmikaivos toimi Kolarissa Lapissa vuosina 1962–1989. Kaivoksen omisti Rautaruukki Oy ja sieltä louhittiin kaivoksen toiminta-aikana yhteensä 11,6 miljoonaa tonnia rautamalmia, jonka keskipitoisuudet olivat 46,78% rautaa ja 0,32% kuparia. Kaivos työllisti enimmillään 250 henkilöä.
Vuodesta 1989 vuoteen 1996 kaivosalue oli vuokrattuna Outokumpu Oy:lle rikastuskäyttöön. Kaivoksen alueen rakennukset ovat tällä hetkellä muussa käytössä ja omistuksessa.
Rautaruukki Oy omistaa vielä Rautuvaarassa suuren maa-alueen, jonka moreenivarantoja yhtiö käyttää rikastushiekka- ja sivukivialueen lopullisessa sulkemisessa myönnettyjen lupien mukaisesti vuoden 2018 loppuun mennessä. Suljettavat alueet muun muassa peitetään betonimatoilla, jotka peitetään moreenirakenteella.
Rautuvaaran kaivos ja Äkäsjoella sijainnut Partekin sementtitehdas suljettiin puolen vuoden sisällä vuosina 1988-1989. Kolarin kunnasta hävisi samalla 270 teollista työpaikkaa.
Rautuvaaran kaivosrata avattiin 1973. Rautuvaara oli Äkäsjoen liikennepaikan kanssa pohjoisin osa Kolarin rataa ja samalla Suomen rataverkon pohjoisin liikennepaikka vuoteen 2004 saakka, jolloin se lakkautettiin yhdessä Kolarin kalkkitehtaalle vieneen Äkäsjoen radan kanssa.
Kartaly
Kartaly () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä-Uralin itäpuolella Tobolin sivujoen Kartaly-Ajatin varrella 260 kilometriä Tšeljabinskista lounaaseen. Kaupunki on Kartalyn piirin keskus. Siellä haarautuvat Magnitogorskiin, Tšeljabinskiin, Orskiin ja Kazakstanin Astanaan johtavat rautatiet. Asukkaita on 28 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1900-luvun alussa rautatieaseman yhteyteen. Vuonna 1944 siitä tuli kaupunki. Nykyään Kartaly on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä.
Mihály Mayer
Mihály Mayer (27. joulukuuta 1933 Budapest – 4. syyskuuta 2000 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti Újpesti TE -seuraa. Mayer voitti urallaan yhteensä neljä olympiamitalia, joista kaksi oli kultaisia ja kaksi pronssisia. Hän teki olympialaisissa yhteensä kaksi maalia, yhden vuoden 1956 kisat Unkarin eduksi ratkaisseessa ottelussa ja yhden vuoden 1960 kisoissa.
Lone Wolf (intiaanijohtaja)
Lone Wolf (vanhempi, s. 1820 - 1879), omakieliseltä nimeltään Guipago, oli kiowa-intiaanien ylin päällikkö vuosina 1868-1875 Hän seurasi edeltäjänsä Dohasanin jälkiä jakaen ylipäällikön paikan yhdessä Kicking Birdin kanssa, joka oli rauhanajan johtaja.
Yhdysvaltoja vastaan Texasissa käydyn Red riverin sodan (1874) jälkeen Lone Wolf pakoili armeijan joukkoja kuukausien ajan kunnes hän helmikuussa 1875 antautui Fort Sillissä Oklahomassa tuoden 252 soturia mukanaan. Lone Wolf lähetettiin 25 muun päällikön kanssa vankeuteen Floridaan. Päästyään vuonna 1879 vankilasta hän malarian heikentämänä kuoli saman vuoden aikana.
Vuonoksen kaivos
Vuonoksen kaivos sijaitsee Outokummussa Pohjois-Karjalassa. Maanalaisesta kaivoksesta louhittiin pääasiassa kuparia ja se oli toiminnassa vuosina 1972–1985. Avolouhoksen pääasiallinen tuote oli nikkeli ja se toimi vuosina 1971-1977. Malmin pitoisuudet olivat 2-2,5 % kuparia, 1-1,5 % sinkkiä, 22% rautaa, 0,3% nikkeliä ja 15 % rikkiä. Kummastakin louhittiin malmia noin 5,5 miljoonaa tonnia. Vuonoksen esiintymä löytyi Outokumpu Oy:n Malminetsinnän työn tuloksena vuonna 1965 noin 5 kilometrin päästä Outokummun keskustasta. Kaivoksen rakentaminen alkoi vuonna 1967 ja rikastamo käynnistyi vuonna 1971. Hallinnollisesti Vuonoksen kaivos kuului Outokummun kaivoksen alaisuuteen.
Kaivokseen perustettiin vuonna 1985 Vuonos Oy -niminen yritys, joka viljeli herkkusieniä ja jalosti niitä. Toiminnasta ei tullut kannattavaa, ja se päättyi parin vuoden kuluttua. Outokumpu Oyj myi alueen Finnminerals Oy:lle talkin tuotantoa varten ja osittain Pielisen Betoni Oy:lle, joka perusti sinne elementtitehtaan.
Vuonoksen rikastamolla käsitellään nykyään Polvijärveltä louhittavaa talkkimalmia, joka jalostetaan rikastamon viereen rakennetulla talkkitehtaalla pääasiassa paperiteollisuuden käyttämiksi talkkituotteiksi. Rikastamon ja talkkitehtaan omistaa Mondo Minerals B.V.
Amiraliteetin M-luokka
Amiraliteetin M-luokka (toisinaan lyhyesti vain M-luokka) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, johon kuului 85 vuosina 1914-1916 valmistettua alusta. Alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa ja pääosa sodasta selvinneistä aluksista myytiin romutettavaksi pian sodan päätyttyä.
Luokan alukset pohjautuivat edeltäneeseen Laforey-luokkaan ja kaikilla näillä aluksilla oli kolme pyöreää savuhormia.
Luokan aluksista kuusi tilattiin osana vuosien 1913-1914 laivasto-ohjelmaa. Nämä alukset poikkesivat sodan ajan hätäohjelmissa tilatuista 1010 tonnin uppoumallaan sekä hieman pienempinä.
Näiden lisäksi oli valmistumassa kolme alusta Yarrowilla, kaksi Thornycroftilla ja kaksi Hawthorn Lesliellä telakoiden omien suunnitelmien mukaisina. Lisäksi kolme alusta - "HMS Marksman", "HMS Menace" ja "HMS Monitor" - oli tarkoitus tilata osana vuosien 1914-1915 laivasto-ohjelmaa, mutta niiden tilaus peruutettiin jo ennen kuin tilauksia oli allokoitu telakoille. Alusten tilaus muutettiin kahdeksi Marksman-luokan laivueenjohtajaksi.
Hätäohjelmissa valmistuneet alukset sisältyivät viiteen tilaukseen. Aluksilta poistettiin risteilyturbiinit, jotka oli asennettu ennen sotia valmistuneisiin aluksiin. Savuhormit korotettiin saatujen kokemusten mukaisesti ja toinen nelituumainen asennettiin puolikannelle kuten Laforey-luokan aluksissa.
Ensimmäiset kuusitoista alusta tilattiin syyskuussa 1914 samoin kuin neljä Yarrowin telakan suunnittelemaa alusta. Osa varoista vapautui käytettäessä jo ennen sotaa vuosien 1914-1915 kymmenen hävittäjän hankintaan varattuja varoja.
Seuraavat yhdeksän alusta tilattiin marraskuun alussa samoin kuin Yarrowin suunnittelema "HMS Nerissa".
Marraskuun lopulla tilattiin vielä 22 alusta.
Helmikuussa 1915 tilattiin kuusitoista alusta, joiden lisäksi tehtiin tilaus kahdesta Thornycroftin M-luokan hävittäjästä. Kahdeksan aluksista toimitettiin hieman muista poikkeavana. Alusten savuhormit olivat kallistettuja ja niiden keularakennetta parannettu.
Toukokuussa tilattiin vielä kuusitoista paranneltua alusta sekä kaksi kummaltakin Thornycroftilta ja Yarrowilta telakoiden suunnittelemaa M-luokan alusta.
Pasi Hirvonen (kirjailija)
Pasi Hirvonen (s. 1970 Polvijärvi) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut mm. seuraavat teokset: Mies sinulle, Luudaksen sinfonia C-molli, Mies joka rakasti liikaa, Iljan kivet, Sinisen rakastelun yöt ovat taivaan ja helvetin väliltä, Joenneidon kuolema, Mies ja linnut.
Paavo Aho
Paavo Aho alk. Golovatscheff (22. joulukuuta 1891 Helsinki – 19. huhtikuuta 1918 Kouvola) oli suomalainen yleisurheilija.
Aho sijoittui vuoden 1912 olympialaisissa kuudenneksi kuulantyönnön kahden käden yhteistuloskilpailussa tuloksella 23,30 (12,72 + 10,58) ja kymmenenneksi tavallisessa kuulantyönnössä tuloksella 12,40.
Aho oli juoksemassa Suomen ennätystä 4 x 100 metrillä kesällä 1908 Tampereen SLU:n joukkueessa ja Tampereen Pyrinnössä seuraavana vuonna. Aho saavutti kaikki SM-mitalinsa Tampereen Pyrinnössä. Hän oli voittamassa jo 17-vuotiaana vuonna 1909 4 x 100 metrin juoksun ensimmäistä Suomen mestaruutta. Aho sai molempien käsien kuulantyönnön yhteistuloksissa kultaa 1911, hopeaa 1910 ja 1912. Antiikin kiekonheitosta tuli SM-pronssia 1911 ja 1912. Balttilaisissa kisoissa Malmössä 1914 Aho sijoittui kuulantyönnössä toiseksi.
Paavo Aho kirjoittautui ylioppilastutkinnon jälkeen opiskelijaksi Helsingin yliopistoon, mutta isänsä kuoltua joutui jättämään opiskelut ja siirtyi työelämään. Hän aloitti tamperelaisen "Aamulehden" toimitusharjoittelijana, mutta siirtyi 1912 "Haminan Lehteen" ja 1918 "Kouvolan Sanomiin". Hän oli perustamassa syksyllä 1917 suojeluskuntaa Haminaan ja valittiin sen päälliköksi.
Punaiset vangitsivat Ahon Kotkassa 29. maaliskuuta 1918. Hän menetti henkensä Kouvolassa, jossa surmattiin vuonna 1918 valkoisia enemmän kuin millään muulla paikkakunnalla. Aho haudattiin Kouvolan "veripeltoon".
Aho kuoli Suomen sisällissodassa 1918.
Saint Kitts ja Nevis olympialaisissa
Saint Kitts ja Nevis osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Saint Kitts ja Nevis on osallistunut olympialaisissa ainoastaan yleisurheiluun. Maa ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, on yltänyt pikajuoksija Kim Collins, joka oli kuudes miesten 100 metrillä Ateenassa 2004 ja 200 metrillä Pekingissä 2008 sekä seitsemäs 100 metrillä Sydneyssä 2000.
Kasli
Kasli () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Keski-Uralin itärinteellä 138 kilometriä Tšeljabinskista luoteeseen. Kaupunki on Kaslin piirin keskus. Asukkaita on 18 000 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1747 rautatehtaan yhteyteen. 1800-luvun puolivälistä lähtien tehdas tunnettiin metallista valetuista korkeatasoisista taide-esineistään. Vuonna 1942 Kaslista tuli kaupunki. Nykyään siellä toimii mm. metalli- ja elektroniikkateollisuutta.
Kaupungissa on metallista valettuja taide-esineitä esittelevä museo. Nähtävyyksiin kuuluvat 1700-luvulla rakennettu tehtaanjohtajan talo, sairaala (1780), 1800-luvun tehdasrakennukset sekä koristeelliset puiset asuintalot.
Ottó Boros
Ottó Boros (5. elokuuta 1929 Békéscsaba – 18. joulukuuta 1988 Szolnok) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Szolnoki Dózsaa ja pelasi maalivahtina. Boros voitti urallaan kolme olympiamitalia, kultaa vuosina 1956 ja 1964 sekä pronssia vuonna 1960.
Viktor Agejev
Viktor Ivanovitš Agejev (; s. 29. huhtikuuta 1936 Moskova) on Neuvostoliittoa edustanut entinen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Torpedo Moskovaa. Agejev voitti urallaan kolme olympiamitalia, hopeaa vuonna 1960 ja pronssia sekä vuonna 1956 että 1964. Hän teki olympialaisissa kaksi maalia, molemmat vuoden 1964 turnauksessa.
Purjehdus olympialaisissa
Purjehdus on ollut olympialaisten ohjelmassa vuoden 1900 kesäolympialaisista lähtien. Alun perin purjehduksen piti olla olympiaohjelmassa jo vuoden 1896 olympialaisissa, mutta epäsuotuisat sääolosuhteet pakottivat perumaan purjehdustapahtumat. Olympialaisten purjeveneluokat ovat vaihdelleet, ja olympialaisissa on kilpailtu monilla erityyppisillä kilpapurjehdusveneillä. Olympialaisten purjehdusta hallitsee lajin kattojärjestö, Kansainvälinen Purjehtijaliitto. Menestyneimmät maat olympialaisten purjehduksessa ovat Iso-Britannia ja Yhdysvallat.
Olympiahistorian aikana purjehduksen veneluokat ovat vaihdelleet. Ensimmäisissä olympialaisissa purjehdittiin isoilla veneillä, joissa saattoi olla 10–12 hengen miehistö. Vuodesta 1924 alkaen ja kiihtyvästi 1950-luvulta lähtien olympiapurjehduksessa on suuntauduttu yhä pienempiin veneisiin. Naiset ja miehet kilpailivat samassa luokassa aina vuoden 1988 olympialaisiin asti, mistä lähtien naisille ja miehille on järjestetty omat kilpailunsa avoimen luokan kilpailujen lisäksi. Nykyään olympialuokassa on kymmenen kilpailutapahtumaa. Näistä viisi miehille, neljä naisille ja yksi sekakilpailu.
* XX = Vuonna 1900 osassa lajeissa oli kaksi eri kilpailua. Vuonna 1920 kilpailtiin joissakin lajeissa kahtena eri kilpailuna, vuosien 1907 ja 1919 säännöillä.
* "(n)" = ei virallisena olympiatapahtumana.
Présumé coupable
Présumé coupable on Mister Youn neljäs sooloalbumi, jonka julkaisi No Time Records vuonna 2010. Levyllä vieraili muita rap-artistit, kuten Nessbeal, Mokless, Brulé ja Gor Safara.
Pjotr Breus
Pjotr Pavlovitš Breus (; 2. joulukuuta 1927 – 2000) oli neuvostoliittolainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla TsSKA Moskovaa. Breus oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa Melbournen olympialaisissa 1956. Hän pelasi turnauksessa seitsemän ottelua ja teki niissä yhteensä kaksi maalia.
Sentinel-luokka (risteilijä)
Sentinel-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tiedusteluristeilijäluokka, jonka kaksi alusta Vickersin telakka rakensi 1903-1905. Luokan alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa.
Luokan alukset olivat osa kahdeksan tiedusteluristeilijän tilauksesta, joka jaettiin pareittain neljän telakan toimitettavaksi. Kukin telakka toteutti oman suunnitelmansa mukaan alukset tiettyjen Amiraliteetin toimittamien vaatimusten perusteella. Vaatimuksina oli 25 solmun nopeus, 1,5 tuuman panssaroitu kansi sekä vastaava kylkipanssarointi, matala kulkuisuus rannikkovesillä toimimiseksi sekä aseistukseksi määrättiin 10 kaksitoista naulaista ja 8 kolminaulaista tykkiä sekä kaksi torpedoputkea.
"HMS Sentinel" oli tilauksen ensimmäinen valmistunut ja siten toisinaan kaikista kahdeksasta käytetään nimitystä Sentinel-luokka.
Luokan alukset oli suunniteltu hävittäjälaivueiden johtoaluksiksi sekä tiedustelutehtäviin. Niiden tuli samalla kyetä johtamaan taistelua että tuhoamaan vihollisen hävittäjiä. Kuitenkin uudet turbiinein varustetut hävittäjät olivat selvästi nopeampia kuin tiedusteluristeilijät, joten niiden oli erittäin vaikea toteuttaa tehtäväänsä.
Alusten palvelusaikana niille lisättiin kaksi kaksitoistanaulaista tykkiä ja niiden kolminaulaiset vaihdettiin kuusinaulaisiin. Alusten kaksitoistanaulaiset vaihdettiin 1911/1912 yhdeksään nelituumaiseen QF tykkiin.
Boris Goihman
Boris Abramovitš Goihman (; 28. huhtikuuta 1919 Voznesensk – 28. lokakuuta 2005) oli Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla TsSK VMF Moskovaa ja pelasi maalivahtina. Goihman osallistui olympialaisiin kolmesti vuosina 1952–1960. Hän voitti kaksi olympiamitalia, hopeaa Rooman olympialaisista 1960 ja pronssia Melbournen olympialaisista 1956.
Kätevä &amp; Tekevä &amp; Lukeva
Kätevä & Tekevä & Lukeva on Taito Häme ry:n järjestämä valtakunnallinen käsityömessu. Aikaisemmin tapahtuman nimi oli Kätevä & Tekevä. Vuoden 2009 messutapahtumaan osallistui noin 10 000 kävijää ja messuilla oli noin 200 näytteilleasettajaa.
Vuosien 2009-2012 Kätevä & Tekevä -käsityömessut olivat Lahden messukeskuksessa Lahti Hallissa.
Nodar Gvakharia
Nodar Gvakharia (; 16. huhtikuuta 1932 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 14. marraskuuta 1996 Tbilisi, Georgia) oli Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Tbilisin Dynamoa. Gvakharia oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa Melbournen olympialaisissa 1956. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua, joissa hän teki yhteensä neljä maalia.
Dante Rossi
Dante Rossi (28. elokuuta 1936 Bologna – 15. maaliskuuta 2013 Lavagna) oli italialainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla genovalaista SS Nerviä ja pelasi maalivahtina. Rossi osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1960 ja 1964. Hän voitti yhden olympiamitalin, kultaa Rooman kisoista 1960. Rossi pelasi vuoden 1960 kisoissa viisi ja vuoden 1964 kisoissa kuusi ottelua.
Eraldo Pizzo
Eraldo Pizzo (s. 21. huhtikuuta 1938 Rivarolo) on italialainen entinen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Pro Reccoa. Pizzo osallistui yhteensä neljiin olympialaisiin ja sai yhden mitalin, kultaa Rooman kisoista 1960. Hän teki olympialaisissa peräti 53 maalia, joista 29 vuoden 1968 kisoissa.
Katav-Ivanovsk
Katav-Ivanovsk () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä-Uralin länsirinteellä Katavjoen varrella 321 kilometriä Tšeljabinskista lounaaseen. Kaupunki on Katav-Ivanovskin piirin keskus. Siellä on Ufan ja Tšeljabinskin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 18 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1755 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Vuonna 1937 siitä tuli kaupunki. Nykyään Katav-Ivanovskissa on metalli- ja laiteteollisuutta sekä sementtitehdas. Nähtävyyksiin kuuluvat kotiseutumuseo, 1700-luvun teollisuusrakennukset sekä vuonna 1824 pystytetty uusgoottilainen Johannes Kastajan kirkko.
Karviainen (Halikko)
Karviainen on kylä Salon kaupungin alueella Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Halikonlahden rannalla ja oli aikoinaan Angelniemen kunnan itäisin kylä. Mannerosan lisäksi kylään kuuluu itäpuoli Luotsisaaresta. Saaren ja mannerosan väliin jäävää vesialuetta kutsutaan Karviaistensalmeksi.
Karviainen sijatsee Vartsalantien varrella ja Kaninkolan ekslaavin Syrjänkulman ja Valttilan kylän välissä. Valttilan ja Karviaisen rajalla virtaa Halikonlahteen laskeva Karviastenoja. Tien ja meren välinen kaistale on käännetty viljelysmaaksi. Kylän pohjoisosa on korkeaa ja metsäistä kalliomaastoa.
Karviainen on pysyvästi asutettu viimeistään varhaiskeskiajalla. 1560-luvulla kylässä oli kaksi kantatilaa. Kylän historiallinen kylätontti on edelleen asutuskäytössä, joskin kantatilat ovat sulautuneet yhteen. Nykyisen asutuksen painopiste sijaitsee tien varressa kylän itärajalla, jossa se muodostaa yhteenkasvaneen omakotialueen Syrjänkulman ja Vartsalan kanssa.
Pekka Oinonen
Pekka Oinonen (s. 23. tammikuuta 1944 Helsinki) on suomalainen ulkoasiainneuvos, joka on työskennellyt suurlähettiläänä Sofiassa vuosina 1990–1992, Tallinnassa vuosina 1996–2001 ja Dublinissa vuosina 2001–2005. Vuodesta 2007 hän on ollut ulkoministeriön oikeudellisen osaston apulaisosastopäällikkö.
Oinonen aloitti 1969 työskentelyn ulkoministeriössä, jossa hän on työskennellyt oikeudellisen osaston lisäksi hallinnollisella osastolla, kehitysyhteistyöosastolla ja kauppapoliittisella osastolla. Ulkoasiainhallinnon tarkastajana hän toimi 1992–1996. Vuosina 1982–1985 hän oli vs. hallitusneuvoksena kauppa- ja teollisuusministeriössä.
Qatar Open (tennis)
Qatar Open (viralliselta nimeltään "Qatar ExxonMobil Open") on tammikuussa Dohassa, Qatarissa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1993. Turnaus pelataan Khalifa International Tennis and Squash Complexissa ja se kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.
Mark Bright
Mark Bright (s. 1962) on entinen englantilainen jalkapalloilija. Nykyään Bright on BBC:n juontaja.
Brightin isä oli gambialainen ja äiti englantilainen. Brightin vaimo oli näyttelijä Michelle Gayle. He menivät naimisiin 2001, mutta erosivat 2007. Heillä on poika nimeltä Islah. Brightin harrastuksia on golf, ratsastus ja moottoripyörät.
James Coco
James Coco (21. maaliskuuta 1930 – 25. helmikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
New Yorkissa syntynyt Coco aloitti näyttelemisen lapsena. Broadway-debyyttinsä hän teki "Hotel Paradisossa" vuonna 1957. Hänen ensimmäinen suuri esiintymisensä oli kuitenkin "The Moon in Yellow Riverissä", josta hän voitti Obie-palkinnon. Seuraavina vuosina hän esiintyi lähinnä mainoksissa ja teatterinlavalla.
Cocon ensimmäinen yhteistyö Terrence McNallyn kanssa oli vuoden 1968 "Sweet Eros/Witness", jota seurasi "Here's Where I Belong". Esitys oli katastrofaalinen, ja se suljettiin avausiltana. Heillä oli parempi menestys seuraavan näytelmänsä "Nextin" kanssa, sillä sitä esitettiin yli 700 kertaa ja Coco voitti siitä Drama Desk Awardin. Kuusitoista vuotta myöhemmin kaksikko teki taas yhteistyötä "It's Only a Play" -produktion parissa Manhattan Theatre Clubilla.
Coco menestyi myös vuoden 1969 näytelmän "The Last of the Red Hot Lovers" erityisesti häntä varten kirjoittaneen Neil Simonin kanssa. Coco voitti näytelmästä parhaan näyttelijän Tony-palkinnon.
Coco on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Ensign Pulver", "Tell Me That You Love Me, Junie Moon", "Man of La Mancha", "Such Good Friends", "A New Leaf", "Villit juhlat" ja "The Muppets Take Manhattan". Lisäksi elokuvat "The Chair" ja "That's Adequate" julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen.
Televisiossa Coco esiintyi kahdessa 1970-luvun menestymättömässä sarjassa, "Calucci's Department" ja "The Dumplings". Hän myös vieraili monissa ohjelmissa, kuten "ABC Stage 67", "The Edge of Night", "Marcus Welby, M.D.", "Trapper John, M.D.", "Medical Center", "Maude", "Fantasy Island", "Alice", "Murhasta tuli totta", "The Muppet Show", "Lemmenlaiva" ja "Sairaalan syke", joista viimeksi mainitusta hän voitti Emmy-palkinnon.
Coco kuoli vuonna 1987 sydänkohtaukseen New Yorkissa 56-vuotiaana. Hänet on haudattu St. Gertrude’s Roman Catholic Cemeteryyn New Jerseyn Coloniaan.
Teemu Hartikainen (koripalloilija)
Teemu Hartikainen (s. 2. toukokuuta 1991) on suomalainen koripalloilija. Hänen pelipaikkansa on takamies. Hartikaisen seura on Porvoon Tarmo.
Kusa
Kusa () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä-Uralin länsirinteellä Kusajoen varrella 244 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupunki on Kusan piirin keskus. Sen kautta kulkee Njazepetrovskin ja Berdjaušin välinen rautatie. Asukkaita on 18 900 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1778 perustetusta rautatehtaasta. Myöhemmin siitä kehittyi tunnettu metallista valettujen taide-esineiden valmistaja. Vuonna 1943 Kusasta tuli kaupunki. Nykyään siellä toimii konepaja sekä kellojen ja laitteiden kiviä valmistava tehdas. Lähistöllä louhitaan rautamalmia ja marmoria. Kaupungissa on metallista valettuja taide-esineitä esittelevä museo.
Kansainyhteisön kisat 2010
Kansainyhteisön kisat 2010, järjestyksessään 19. Kansainyhteisön kisat, järjestettiin New Delhissä, Intiassa 3.–14. lokakuuta 2010. Avajaisseremonia järjestettiin Jawaharlal Nehru -stadionilla Delhissä. Kilpailut järjestetään ensimmäistä kertaa Intiassa ja toista kertaa Aasiassa (vuoden 1998 kilpailut järjestettiin Kuala Lumpurissa, Malesiassa).
Kilpailujen järjestelyjä arvosteltiin ennen kilpailujen alkua puutteellisiksi ja urheilijoita jäi kilpailuista pois turva- ja terveysriskien takia. Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 6 081 urheilijaa 71 maasta. Urheilumuotoja oli ohjelmassa 17.
Lähde: cwgdelhi2010.org
Lähde: cwgdelhi2010.org
Greg Mottola
Gregory J. "Greg" Mottola (s. 11. heinäkuuta 1964) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Elokuvien lisäksi Mottola on ohjannut muutamia jaksoja muun muassa televisiosarjoihin "Sukuvika" ja "Undeclared".
Ust-Katav
Ust-Katav () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä-Uralin länsirinteellä Jurjuzaniin laskevan Katavjoen suussa 300 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupungin kautta kulkee Ufan ja Tšeljabinskin välinen rautatie. Sen ohittaa myös Moskovan ja Tšeljabinskin välinen M5-valtatie. Asukkaita on 28 100 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1758 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Vuonna 1942 siitä tuli kaupunki. Vuoteen 1943 saakka nimenä oli "Ust-Katavski zavod". Nykyisin Ust-Katavissa toimii raitiovaunutehdas ja elintarviketeollisuutta.
Automaattinen rekisterikilven tunnistus
Automaattinen rekisterikilven tunnistus on joukkovalvonnan menetelmä, jossa sovellus hyödyntää tekstintunnistusta lukiessaan ajoneuvojen rekisterikilvistä otettuja valokuvia. Tunnistusta käytetään muun muassa tienkäyttömaksujen perimisessä sekä poliisitoimessa esimerkiksi katsastamattomia ajoneuvoja etsittäessä. Lisäksi voidaan hakea muun muassa varastettuja ajoneuvoja tai ajoneuvoja, joissa on maksamattomia ajoneuvoveroja.
Suomessa automaattinen lukulaite tuli testikäyttöön 2014 keväällä. Noin vuoteen 2020 mennessä laitteisto on käytössä kaikissa liikenne- ja valvontasektorin poliisiautoissa. Laitteisto tunnistaa automaattisella luentasovelluksella rekisteritunnukset liikennevirrasta. Videolle voidaan kuvata esimerkiksi vaaralliset ohitukset ja punaista päin ajamiset.
Kajaanilaisyhtiö Sunitin Suomen poliisille kehittämä REVIKA-laitteisto tunnistaa 30 maan rekisterikilvet.
Laitteistossa on tavallinen videokamera, joka on sijoitettu ohjaamon etukulmaan. Jos rekisterinumero paljastaa, että auto on esimerkiksi katsastamaton, siitä ilmestyy hälytys ohjaamon oikeassa reunassa olevaan näyttöön. Tämän lisäksi autossa on myös infrapunakamera, joka toimii täysin pimeässäkin.
Vatan
Vatan (Ватан, ”Isänmaa”) on Dagestanissa Venäjällä ilmestyvä tatin- ja venäjänkielinen sanomalehti.
Lehti on perustettu vuonna 1928 nimellä "Zahmetkeš" (”Raataja”). Aluksi sitä julkaistiin heprealaisella kirjaimistolla. Vuosina 1929–1930 otettiin käyttöön latinalainen ns. uusi kirjaimisto. Vuonna 1938 lehti siirtyi kyrilliseen kirjaimistoon. Samalla se sai uuden nimen "Girmizine Astara" (”Punainen tähti”). Lehti lakkautettiin 1940-luvun lopun juutalaisvastaisen kampanjan aikana. Uudelleen se perustettiin vuonna 1975. Nykyisellä nimellään se ilmestyy vuodesta 1991 lähtien.
Aikaisemmin Derbentissä julkaistu Vatan ilmestyy nykyään kerran viikossa Mahatškalassa. Sen teemoja ovat Dagestanin tapahtumat ja yhteiskunta sekä vuoristojuutalaisten historia ja kulttuuri.
Gamzat Tsadasa
Gamzat Tsadasa (, avaariksi ЦIадаса ХIамзат, "Tsadasa Hamzat", 21. elokuuta 1877 nykyisen Hunzahin piirin Tsadan kylä – 11. kesäkuuta 1951 Mahatškala) oli avaarilainen runoilija.
Gamzat Tsadasa syntyi köyhän dagestanilaisen talonpojan perheeseen ja jäi varhain orvoksi. Hän opiskeli madrasassa ja toimi kolmen vuoden ajan kotikylässään muslimipappina ja tuomarina. Myöhemmin hän luopui virasta ja työskenteli maanviljelijänä. Vuonna 1891 hän alkoi sepittää satiirisia runoja.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Tsadasa työskenteli Hunzahin piirin toimeenpanevassa komiteassa sekä avaarinkielisessä sanomalehdessä, jossa hän julkaisi ajankohtaista kansalaislyriikkaa. Ensimmäinen runokokoelma "Gadatazul žul" (”Lakien luuta”) ilmestyi vuonna 1934. Samana vuonna Tsadasalle myönnettiin Dagestanin kansanrunoilijan arvonimi.
1930-luvun lopulla Tsadasa kirjoitti omaelämäkerrallisen runoelman ”Elämäni”. Toisen maailmansodan aikana hän sepitti isänmaallisia lauluja. Runoelma ”Tarina paimenesta” (1949–1950) kuvaa realistisesti vuoristokansojen elämässä neuvostoaikana tapahtuneita muutoksia. Sen sisältävä runokokoelma sai Stalin-palkinnon vuonna 1951.
Tsadasa oli yksi avaarinkielisen näytelmäkirjallisuuden uranuurtajista. Hän oli myös ensimmäinen avaarilainen lastenkirjailija. Hänen tuotantonsa on lähellä suullista kansanperinnettä, ja monista hänen runoistaan on muodostunut kansanlauluja ja lentäviä lauseita.
1950-luvun alussa Tsadasa toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana. Hänen mukaansa on nimetty Venäjän tiedeakatemian Dagestanin tiedekeskuksen kielen, historian ja kirjallisuuden instituutti, avaarinkielinen musiikki- ja draamateatteri, opettajakoulutuslaitos sekä Dagestanin näytelmäkirjallisuuden palkinto. Tsadan kylässä toimii runoilijalle omistettu museo.
Dagestanilainen runoilija Rasul Gamzatov oli Gamzat Tsadasan poika.
Pineapple Express – ohutta yläpilveä
Pineapple Express – ohutta yläpilveä on vuonna 2008 julkaistu yhdysvaltalainen toimintakomedia, jonka ohjasi David Gordon Green. Elokuvan käsikirjoittivat Seth Rogen ja Evan Goldberg, joista ensimmäinen myös näyttelee elokuvassa. Tuottajana toimi Judd Apatow, joka on ollut Rogenin ja Goldbergin mukana tekemässä elokuvia "Paksuna" ja "Superbad".
Elokuvateattereissa "Pineapple Express" tuotti maailmanlaajuisesti 100 941 380 Yhdysvaltain dollaria.
Brasil Open
Brasil Open on helmi-maaliskuussa São Paulossa, São Paulon osavaltiossa, Brasiliassa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001. Turnaus kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan. Turnaus järjestettiin vuoteen 2011 asti Costa do Sauípessa. Naisten turnaus kuului Brasil Openiin viimeksi vuonna 2002.
Veikko Rantanen
Toivo Veikko Rantanen (5. tammikuuta 1933 Sysmä – 28. helmikuuta 2014 Heinola) oli suomalainen painija, joka kilpaili sekä kreikkalais-roomalaisessa painissa että vapaapainissa ja edusti Suomea kaksissa olympialaisissa.
Rantanen sijoittui Melbournen kesäolympialaisissa 1956 kreikkalais-roomalaisen painin alle 73 kilon sarjassa neljänneksi. Samojen kisojen vapaapainikilpailuissa hän karsiutui alkukierroksella. Rooman olympialaisissa 1960 hän osallistui vain vapaapainiin ja karsiutui toisella kierroksella oltuaan punnituksessa ylipainoinen. Vuonna 1955 kreikkalais-roomalaisen painin MM-kilpailuissa hän sijoittui 73-kiloisissa viidenneksi voitettuaan neljä ottelua ja hävittyään kaksi.
Rantanen edusti seuratasolla Heinolan Iskua ja voitti vapaapainissa ja kreikkalais-roomalaisessa painissa yhteensä 12 Suomen mestaruutta vuosina 1956–1966.
Veikko Rantasen nimikkopainit on kilpailtu Heinolassa vuodesta 1996. Hänen poikansa Risto Rantanen (s. 1957) saavutti painissa poikien ja juniorien SM-mitaleja.
Rantanen menehtyi 81 vuoden ikäisenä sikainfluenssan jälkiseurauksiin helmikuussa 2014.
Keski-Böömin lääni
Keski-Böömin lääni () on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Lääni jakautuu kahteentoista piirikuntaan, jotka jakautuvat edelleen kuntiin. Prahan pääkaupunkialue () sijaitsee läänin sisällä ja on hallinnollisesti oma alueensa.
Vuonna 2014 läänissä oli 1,3 miljoonaa asukasta.