hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
NBA-kausi 1982–1983
NBA-kausi 1982–1983 oli NBA-liigan 37. kausi. Runkosarja käynnistyi 29. lokakuuta 1982 ja päättyi 17. huhtikuuta 1983. 31. toukokuuta loppuneiden pudotuspelien päätteeksi mestaruuden voitti Philadelphia 76ers kaadettuaan Los Angeles Lakersin finaalisarjassa puhtaasti otteluvoitoin 4–0.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Roxy Beaudro
Roxy (Rocque) Francis Beaudro (29. helmikuuta 1884 – 10. helmikuuta 1960) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi laitahyökkääjänä. Beaudro voitti Stanley Cupin vuonna 1907 Kenora Thistlesissä.
Beaudro syntyi Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltion Red Lake Fallsissa. 1890-luvun alussa hän muutti Kanadaan, Ontarion Rat Portageen. Nuorena hän kiinnostui jääkiekosta ja liittyi vuonna 1896 paikalliseen juniorijoukkueeseen yhdessä tulevien Hall Of Fame -jäsenten Tommy Phillipsin, Si Griffisin, Billy McGimsien ja Tom Hooperin kanssa.
Beaudro pelasi Kenora Thistlesin edeltäjä Rat Portage Thistlesissä vuodet 1896–1907, pelaten tuona aikana viidesti Stanley Cupista vuosina 1903, 1905 ja kolmesti vuonna 1907. Vuonna 1907 Beaudro lopetti uransa mutta palasi yhdeksän vuoden tauon jälkeen pelaten kahdeksan ottelua puolustajana National Hockey Associationin Toronto 228th Battalionissa ennen liittymistään Yhdysvaltojen armeijaan ensimmäisessä maailmansodassa. Beaudro kuoli Ontarion Barriessa 10. helmikuuta 1960.
Beaudro teki ratkaisumaalin toisessa Stanley Cup -ottelussa tammikuussa 1907 Montreal Wanderersia vastaan.
Michel Tabachnik
Michel Tabachnik (s. 10. marraskuuta 1942) on sveitsiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa, sävellystä ja orkesterinjohtoa kotikaupungissaan Genevessä. Hän on pitkän uransa aikana johtanut useita orkestereita ja työskennellyt myös oopperataloissa. Säveltäjänä hän on julkaissut omia teoksiaan 1960-luvulta lähtien.
Tabachnik julkaisi romaanin "Il était une fois un enfant" (1999).
Kuusitoista Auringon temppeli -kultin jäsentä kuoli Ranskan Vercorsissa joulukuussa 1995. Tabachnikia alettiin tutkia tapauksen johdosta vuonna 1996. Hän myönsikin olleensa yhteyksissä kulttiin, mutta kertoi, ettei tiennyt mitään kuolemista.
Tabachnikia vastaan nostettiin kuitenkin syyte, sillä syyttäjät uskoivat, että Tabachnik oli ollut johtavassa asemassa Auringon temppelissä. He vaativat Tabachnikille viiden vuoden tuomiota yllytyksestä kuolemiin, joiden liikkeen jäsenet uskoivat johtavan uuteen syntymään Siriuksella. Myös Jean-François Mayer, joka osallistui tutkimuksiin asiantuntijana, piti Tabachnikin asemaa kultissa korkeana. Hän ei kuitenkaan liittänyt Tabachnikia surmiin, vaan katsoi, että niiden takana oli Joseph di Mambro, joka itse kuoli kultti-itsemurhien yhteydessä vanhana ja sairaana.
Tabachnik vapautettiin syytteistä, ja päätös pysyi myöhemmin myös ylemmässä oikeusasteessa.
Kristian Thulesen Dahl
Kristian Thulesen Dahl on tanskalainen poliitikko. Hän on ollut kansanedustaja Tanskan folketingetissä vuodesta 1994. Vuosina 1994-1995 hän edusti Tanskan edistyspuoluetta, mutta irtautui puolueesta ja oli perustamassa Tanskan kansanpuoluetta, jonka riveissä on sittemmin pysynyt.
Tanskalainen Arena-lehti valitsi Dahlin maansa vaikutusvaltaisimmaksi alle 40-vuotiaaksi poliitikoksi vuonna 2009. Koulutukseltaan hän on liiketalouden ja kauppalain maisteri Aalborgin yliopistosta. Dahl suoritti asepalveluksen tykistössä Skivessä vuosina 1988-89, ja on sotilasarvoltaan reservin korpraali ().
Pesäpallon Suursarja
Suursarja on Pesäpallon SM-sarjan nimitys, jota käytettiin vuosina 1931-41. Vuosina 1942-44 sarjasta käytettiin nimitystä Sotasarja ja vuodesta 1945 lähtien on puhuttu Mestaruussarjasta aina vuoteen 1989 saakka, jonka jälkeen perustettiin Superpesis.
Suursarja oli vuosina 1932-39 jaettu Itä- ja Länsilohkoon. Tämä lohkojako oli myös perustana vuosittain pelattavaan Pesäpallon Itä-Länsi otteluun. Suursarjasta käytettiin myös nimitystä A-sarja, ja sen alapuolelle perustettiin valtakunnallinen B-sarja.
Suursarjan voittajat:
Indonesianbulbulit
Indonesianbulbulit ("Ixos") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Indonesianbulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. Toisissa lähteissä saattaa olla eri määrä sukuun kuuluvia lajeja.
Monopoly City Streets
Monopoly City Streets oli "Monopolyyn" perustunut verkkopeli. Sitä pelattiin oikean maailman kaduilla Google Mapsin ja OpenStreetMapin avulla. Pelin kehitti Tribal DDB, Hasbron digitaalisen puolen edustusyhtiö. Projektissa oli mukana myös Google. Peli käynnistettiin 9. syyskuuta 2009 ja se lopetettiin 9. joulukuuta 2009.
Monopoly City Streets -pelaajat aloittavat 3 miljoonasta virtuaalisesta dollarista ja he voivat ostaa oikean maailman rakennuksia kuten hotelleja, taloja, jalkapallostadioneita, linnoja ja pilvenpiirtäjiä. Pelaajat maksavat rakennuksien vuokraa joka päivä, alkaen talosta maksettavasta 50:stä aina pilvenpiirtäjän 100 miljoonaan dollariin asti.
Pelaajat voivat ostaa, myydä, ja neuvotella hinnoista muiden pelaajien kanssa. "Monopoly Chance Cards" -nimisiä kortteja annetaan pelaajille satunnaisesti, ja niillä on mahdollista sabotoida toisten pelaajien peliä rakentamalla hasardeja toisten pelaajien kaduille. Myös bonusrakennuksia, kuten puistoja, kouluja, vesitorneja ja tuulipuistoja, voidaan rakentaa. Pelaajat saavat näitä rakennuksia mahdollisuuskorttien avulla.
Finnafjorden
Finnafjorden on Sognevuonoon kuuluva sivuvuono Sognin ja Fjordanen läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Vikin kunnan alueelle.
Vuono on melko eristynyt eikä sen varrella sijaitse teitä tai kyliä.
Ikjefjorden
Ikjefjorden on Sognevuonoon kuuluva sivuvuono Sognin ja Fjordanen läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Høyangerin kunnan alueelle.
Vuonon varrella sijaitsevat mm. Øystrebøn ja Ikjenin kylät.
Naavat
Naavat ("Usnea") on jäkäläsuku, johon kuuluvat lajit kasvavat puiden oksilta roikkuvina ja muistuttavat ulkonäöltään harmaata tai vihertävää partaa. Naavoja kasvaa kaikissa maanosissa. Muiden jäkälien tavoin ne koostuvat symbioosissa elävistä sieni- ja levälajeista. Naavojen sienet kuuluvat kotelosienten kaareen ("Ascomycota") ja levät kaareen Chlorophyta. Naavat on helppo erottaa muista jäkälistä siinä, että niiden keskellä kasvaa joustava puhtaan valkoinen säie, jollaista muissa niitä muistuttavissa jäkälissä ei ole. Toisin kuin monien muiden jäkälien, naavojen väri ei kasvukauden kestäessä muutu.
Naavalajeja on useita satoja. Eräässä Józef Motykan vuonna 1947 laatimassa luettelossa niitä mainitaan 451 lajia. Nykyisen käsityksen mukaan monet niistä kuitenkin ovat vain samojen lajien muunnoksia, jotka ovat sopeutuneet paikallisiin olosuhteisiin. Monista muodoista on edelleen epäselvää, onko niitä pidettävä eri lajeina. Myös Suomessa katsottiin vuonna 1951 kasvavan 34 naavalajia, mutta nykyisen käsityksen mukaan vain 12. Koko maailmassa naavalajeja tunnetaan noin 500, ja suku on karpeiden heimon ("Parmeliaceae") suurimpia. Ulkonäkönsä puolesta naavat sekoitetaan helposti luppoihin.
Naavat ovat hyvin herkkiä ilmansaasteille, varsinkin rikkidioksidille. Jos sitä esiintyy ilmassa runsaasti, naavat kasvavat vain muutaman millimetrin pituisiksi, mikäli lainkaan pysyvät elossa, kun taas puhtaassa ilmassa ne voivat kasvaa 10 tai jopa 20 senttimetrin pituisiksi.
Naavoja on käytetty lääkekasveina ainakin tuhat vuotta. Monet lajit sisältävät "naavahappoa" (CHO), jolla on antibioottisia vaikutuksia. Tämän sekä partamaisen rakenteensa vuoksi niitä on käytetty haavojen sterilisointiin, ennen kuin nykyisiä antibiootteja oli saatavissa. Erityisesti intiaanit ovat käyttäneet niitä taisteluissa saamiensa haavojen hoitoon. Naavat ovat myös syötäviä, ja ne sisältävät runsaasti c-vitamiinia.
Nykyisessä amerikkalaisessa luontaislääkinnässä naavoja käytetään lääkkeenä varsinkin keuhkojen ja ylempien hengityselinten sekä virtsaelinten tulehduksiin. Kliinisillä kokeilla niiden tehoa ei ole voitu vahvistaa eikä kumota, mutta muilla tavoin tehdyt tutkimukset viittaavat vahvasti siihen, että niillä on mikrobeja tappavia vaikutuksia.
Naavat ovat osoittautuneet hyödyllisiksi myös akvaariokaloilla esiintyvien tulehdusten torjunnassa, mikä johtuu niiden sisältämästä naavahaposta.
Naava oli yhtenä aineksena "Lipokinetix"-nimisessä tuotteessa, jonka väitettiin auttavan painonpudotukseen kiihdyttämällä aineenvaihduntaa. Muiden sisältämiensä aineksien vuoksi tuotetta väitettiin kuitenkin vaaralliseksi, ja sen vaikutuksia tutkitaan yhä. Pidetään mahdollisena, että suurina pitoisuuksina naavahapollakin on myrkkyvaikutuksia.
Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki
Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki () on yhdysvaltalaisen Jeff VanderMeerin alun perin vuonna 2001 ilmestynyt fantasiakirja. Teos sisältää muun muassa pitkän novellin ”Martin Laken muodonmuutos”, joka palkittiin vuonna 2000 World Fantasy Awardilla.
Teoksesta on julkaistu erilaisia sisällöltään jonkin verran vaihtelevia laitoksia. Suomeksi teos ilmestyi vuonna 2006 Loki-Kirjojen kustantamana. Suomennos on valikoima alkuperäisteoksen tarinoista. Alkuteoksen ensimmäiseen painokseen sisältyi myös mm. pitkä novelli ”Dradin, in Love”, mutta sitä ei ehditty kääntää kirjailijan Finnconin vierailun alla ilmestyneeseen suomennokseen. Teokseen sisältyvät novellit "Vaihtokauppa" ja "Kuningaskalmari: Suppea tutkielma, kirjoittanut Frederick Madnok" on julkaistu Tähtivaeltaja-lehden liitteinä.
Suomennos voitti ensimmäisen vuoden parhaalle käännösfantasialle jaettavan Tähtifantasia-palkinnon vuonna 2007. Raadin mukaan VanderMeer ”on onnistunut luomaan teoksessaan mosaiikkimaisen runsaan rinnakkaistodellisuuden” ja kirja ”on kaunokirjallisesti merkittävä, fantasiaa lajityyppinä uudistava teos”.
”Martin Laken muodonmuutosta” varten VanderMeer tutki Marc Chagallin, Max Ernstin ja Salvador Dalín maalauksia ja kirjoja taidekritiikistä. Hän käytti myös hyväkseen muistojaan taiteilijaäitinsä ateljeesta ja omasta nuoruudestaan. Väkivallan kuvaamista varten hän tutki kohtauksia muun muassa Ian McEwanin romaanista "Viaton".
Pesäpallon miesten Suursarjan kausi 1932
Pesäpallon SM-sarjassa 1932 pelattiin kahdessa maantieteellisessä lohkossa. Lohkojen voittajat kohtasivat finaalissa, jonka voitti Lahden Mailaveikot. Suursarjan liukkain etenijä oli Riihimäen Klaus Karvonen 15 tuodulla juoksullaan.
Sarjan järjestelyistä vastasi ensimmäistä kertaa lokakuussa 1931 perustettu Pesäpalloliitto, joka jatkoi SVUL:n pesäpallojaoston toimintaa. Ensimmäinen Arvo-ottelu näki päivänvalonsa 29.5. kun hallitseva Suomen Mestari (1931) Lahden Mailaveikot haastoi muun Suomen joukkueen. Maajoukkue oli ylivoimainen juoksuin 3-17. Lokakuun 2. päivä pelattiin sitten Itä-Länsi -ottelu, tulos 4-11. Viikkoa myöhemmin oli vuorossa maaottelu Viro-Suomi. Suomea edustanut Helsingin Pallonlyöjät sai kiertopalkinnon "kotiin" 245 maksaneen katsojan edessä juoksuin 3-14.
Suursarjasta putosivat Joensuun Palloseura ja Loimaan Palloilijat. Sarjaan nousivat Helsingin Pallonlyöjät (B-sarjan mestari) ja Enson Kisailijat.
Normaali lyöntijärjestys, ulkopelipaikka, IL=Itä-Länsi pelaaja MS= muun Suomen joukkueessa, tuodut juoksut (*=kunniajuoksu)
HPL: Aune Särkkä,
Gunnel Forsman,
Ilta Elonen,
Lempi Hartikka,
Elli Eskelinen,
Lyyli Lindholm,
Lempi Eskelinen,
Anna-Lisa Kaijalainen,
M Immonen,
Simolin,
Laamanen,
Laajanen.
Lehtimäen Jyske
Lehtimäen Jyske eli LeJy on Alajärvellä toimiva urheilun yleisseura, joka on perustettu vuonna 1929. Seuran lajeina ovat yleisurheilu, hiihto, suunnistus, jalkapallo, jääkiekko ja pesäpallo.
Lehtimäen Jyskeen kuuluisimpiin urheilijoihin kuuluvat maastohiihtäjä Juha Hauta-aho ja keihäänheittäjä Ari Mannio.
Lanuvium
Lanuvium (nykyinen Lanuvio) oli antiikin aikainen kaupunki Latiumissa, Italiassa. Se sijaitsi Albanovuorten etelärinteellä, Rooman kaakkoispuolella. Lanuviumin perusti tarun mukaan Diomedes. Vuonna 338 eaa. siitä tuli "municipium". Kaupungissa oli Juno Sospes Reginan temppeli ja kultti. Rooman keisari Antoninus Pius syntyi Lanuviumin lähellä vuonna 86 jaa.
Leikkaus (elokuvataide)
Leikkaus on elokuvan jälkituotannossa vaihe, jossa kuva ja ääni yhdistetään kuvatusta ja äänitetystä materiaalista yhtenäiseksi kokonaisuudeksi.
Leikkausvaiheessa kuville luodaan samalla liitoskohta, josta myös käytetään nimitystä "leikkaus", ammattislangissa "skarvi". Sen avulla elokuvan otokset liitetään toisiinsa. Leikkauksen voi tehdä täysin huomaamattomaksi, tai sillä voidaan luoda hätkähdyttäviä vaikutelmia. Klassisessa elokuvakerronnassa tarina pyritään välittämään mahdollisimman sujuvalla tavalla. Silloin käytetään jatkuvuusleikkausta, jossa ajan, paikan ja toiminnan jatkuvuus säilytetään yli leikkausrajojen. Yllättäviä mielleyhtymiä voidaan luoda esimerkiksi montaasin avulla.
Tavallisin leikkaustapa on suora leikkaus, jossa otos yksinkertaisesti vaihtuu toiseen. Häivytyksessä kuva katoaa mustaan ja uusi kuva nousee esiin. Ristikuvassa häivytys ja nosto menevät päällekkäin.
Lomma
Lomma on taajama Lomman kunnassa, Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Malmöstä pohjoiseen ja Lundista länteen Juutinrauman rannalla. Taajamassa oli vuoden 2010 lopussa 10 837 asukasta.
Lomma on aikaisemmin ollut kauppala. Lisäksi Lomma on ollut myös kaupunki, mutta se lakkautettiin jo ennen vuoden 1862 kunnallislakien voimaanastumista. Niinpä sitä ei yleensä luetakaan Ruotsin kaupunkien joukkoon.
Eaton Corporation
Eaton Corporation on monialainen teollisuusyritys. Sen tuotteita ovat muiden muassa virransyöttöön liittyvät sähkölaitteet ja järjestelmät, hydrauliikkajärjestelmät ja autojen voimansiirtoon liittyvät järjestelmät.
Eaton oli vuonna 2012 maailman 99. suurin autoteollisuuden osatoimittajayritys.
Suomessa UPS-laitteita valmistava Eaton Power Quality työllistää noin 200 henkilöä Espoossa.
Pons Sublicius
Pons Sublicius oli varhaisin Roomassa Tiberjoen yli kulkeva silta. Se rakennettiin puutukien ("sublicae") varaan, mistä se sai nimensä. Silta sijaitsi vanhan jokisataman yläpuolella suunnilleen Forum Boariumin kohdalla. Legendan mukaan sillan rakensi Rooman neljäs kuningas Ancus Marcius, mutta luultavasti se oli etruskivallan perua. Roomalaisen historioitsija Liviuksen mukaan tarunomainen sankari Horatius Cocles puolusti Pons Subliciusta yksin kokonaista etruskiarmeijaa vastaan, kunnes hänen toverinsa onnistuivat purkamaan sillan. "Pontifex"-pappiskollegio oli luultavasti alkujaan perustettu huolehtimaan sillasta ja siihen liittyvistä uskonnollisista riiteistä.
Uusiutuva energia Yhdysvalloissa
Uusiutuva energia Yhdysvalloissa kertoo uusiutuvan energiaan liittyvistä seikoista Yhdysvalloissa. Vuonna 2007 Yhdysvaltojen uusiutuvasta energiasta sähköntuotantoa oli 51 % ja loput 49 % pääasiassa biomassaa. Biomassaan sisältyi lämmöntuotanto paperinvalmistuksessa, bioetanoli liikennepolttoaineissa ja tilanlämmitys.How much renewable energy do we use? Yhdysvaltain energiatilastokeskus EIA 22.4.2009
Uusiutuvaan energiaan investoitiin Yhdysvalloissa 24 mrd. $ vuonna 2008 ja enemmän kuin perinteisiin sähkölähteisiin. Investointitavoite uusiutuvaan energiaan on 150 mrd. $ 10 vuodessa. Viranomaiset nostivat veroedun 1,6 mrd $:iin vuonna 2009 verrattuna vuoden 2006 0,8 mrd. $ veroetuun. 30 % veroedun vuoteen 2016 sisältyy pieni tuulivoima, aurinkokennot, keskittävä aurinkovoima, aurinkolämmitys ja geoterminen voima. Lisäksi on osavaltiokohtaisia edistysohjelmia.
Uusiutuva energiaa sähköntuotannossa vuonna 2007 jakautui seuraavasti: vesivoima 71 %, biomassa 16 %, tuulivoima 9 %, Geoterminen energia 4 % ja aurinkovoima 0,2 %. Uusiutuvaa energiaa edistetään liittovaltion verovähennyksin (”federal tax credits”) ja lainatakauksin (”loan guarantee program 2/2009”).
Yhdysvalloissa tuulivoimakapasiteetti oli määrällisesti maista suurin vuonna 2008: 25 170 MW. Vuonna 2007 tuulivoiman osuus sähköasennuksista oli 35 %. AWEAn mukaan tuulivoima on merkittävä talouskasvun lähde. Tuulivoima on kohtuuhintaista, laskee sähkökustannuksia, vakauttaa hintoja, lisää energiaturvallisuutta ja luo uusia työpaikkoja. Vuoden 2007 lopussa asennetun tuulivoimakapasiteettiin arvioitiin tuottavan sähköä 48 TWh vuonna 2008, mikä on 1 % Yhdysvaltojen sähkönkulutuksesta.
EU:ssa oli vuonna 2008 tuulivoimaa 65 GW ja se tuotti sähköä 123 TWh. Vuoden 2007 lopussa EU:n tuulivoima oli 56 GW vastaten 3,7 % EU:n sähköstä ja työllistäen 154 000 ihmistä. Asukasta kohti EU:ssa oli vuonna 2008 tuulivoimaa 131 W/asukas.
Yhdysvaltojen tuulivoiman ennusteet ovat merkittävästi konservatiivisempia kuin Euroopassa tai kansainvälisten yhdistysten ennusteet: Yhdysvaltojen energiaviraston mukaan tuulivoimapotentiaali on vähintään 20 % sähköstä vuoteen 2030 mennessä. Yhdysvaltain energiatilastokeskus (EIA) ennustaa uusiutuvan sähkön osuudeksi 16 % vuonna 2030. Osassa Euroopan maista tuotettiin jo vuonna 2008 noin 10 % sähköstä tuulivoimalla. Tuulivoima oli eniten lisätty sähkömuoto vuonna 2008 sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa.
Vuonna 2008 käynnistyi 5 MW aurinkosähkön koevoimala Kaliforniassa. Aurinkolämmitystä oli 1,7 GW vuonna 2007. Havaijilla aurinkolämmitys on uusissa omakotitaloissa pakollinen rakentamisen alkaessa vuodesta 2010.
Yhdysvallat tuotti eniten 34 mrd. litraa bioetanolia vuonna 2008 ylittäen Brasilian tuotannon. Biodieseliä tuotettiin 2 mrd. litraa. Selluloosasta etanolia tuotettiin 12 miljoonaa litraa vuonna 2008 ja 80 miljoonaa litraa oli rakenteilla. Lisäksi 26 tehdasta oli kehitteillä.
Geoterminen energiaa kehitetään 120 projektissa vuonna 2009 vastaten 5 GW.
Graecostadium
Graecostadium oli antiikin aikainen aukio Roomassa. Se sijaitsi Basilica Julian takana ja Vicus Tuscuksen sekä Vicus Iugariuksen välissä lähellä Forum Romanumia. Sen tehtävänä oli toimia pääasiassa kreikkalaisten orjien myyntipaikkana ("statarion Graecorum"). Graecostadiumin keskellä sijaitsi Tiberiuksen rakennuttama ja jumalaksi julistetun keisari Augustuksen temppeli ("templum Divi Augusti"). Antoninus Pius korjautti Graecostadiumin 100-luvulla.
Kalevi Tuominen
Kalevi Vilho Tapio ”Kallu” Tuominen (s. 9. elokuuta 1927 Vesilahti) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija, koripallovalmentaja ja -tuomari, valmennuspäällikkö ja keskeinen urheiluvaikuttaja.
Tuomisen kasvattajaseura koripallossa on Tampereen Pyrintö, jossa hän pelasi koko uransa ja jota hän myös valmensi SM-sarjassa. Tuominen valmensi myös Suomen miesten että naisten maajoukkueita yhteensä yhdeksässä arvokisojen lopputurnauksessa, muun muassa Tokion olympiakisoissa 1964 ja koti-EM-kilpailuissa 1967. Hän oli pelaajana koripallon ja käsipallon SM-mitalisti, ja näiden kahden lisäksi jalkapallon pääsarjapelaaja. Vuosina 1969–1992 Tuominen toimi Suomen olympiakomitean valmennuspäällikkönä.
Tuomiselle on myönnetty Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi, hänet on nimetty Suomen koripallon Hall of Fameen, hänet on palkittu Suomen Urheilugaalassa elämäntyöpalkinnolla, ja Pyrintö on nostanut Tuomisen pelipaidan kattoon.
Tuominen pelasi SM-sarjassa vuodet 1952–1963. Vuodet 1955–1969 hän toimi Suomen koripallomaajoukkueen valmentajana ja johti sitä muun muassa Tokion kesäolympialaisissa 1964. Vuonna 2009 Tuominen valittiin ensimmäisten joukossa Suomen koripallon Hall of Fameen. Vuonna 1967 Tuominen valmensi Suomen EM-kisojen kuudenneksi, joka on edelleen maajoukkueen paras arvokisasaavutus. 1950-luvun lopulla Tuominen valmensi myös kolmena vuotena Suomen naisten maajoukkuetta, joka sijoittui Tuomisen johdolla vuoden 1956 EM-kilpailuissa 11:nneksi. Vuonna 1960 Tuominen vietti kolme kuukautta Yhdysvalloissa, Big Ten -konferenssin yliopistoissa, varsinkin Ohio Statessa, mistä hän sai Suomen maajoukkueen menestyksen kannalta oleellista tietoutta.
Tuominen kilpaili koripallon lisäksi useissa muissakin lajeissa. Käsipallossa hän saavutti SM-hopean, cup-mestaruuden ja edusti maajoukkuetta yhdessä maaottelussa. Jalkapalloa hän pelasi vuoden Mestaruussarjassa. Lisäksi hän kilpaili lentopallossa, jääkiekossa, suunnistuksessa, nyrkkeilyssä ja bridgessä.
Tuominen toimi 1950–1990 -luvuilla suomalaisen urheilun keskeisenä vaikuttajana. Hän toimi Suomen olympiakomitean valmennuspäällikkönä vuosina 1969–1992. Tässä työssään Tuominen kehitti, yhtenäisti ja vahvisti koko suomalaista urheilun valmennusjärjestelmää luoden Olympiakomitean koulutusjärjestelmän palvelemaan huippu-urheilusta vastaavien liittojen valmennusta.
Tuomisen puoliso on näyttelijä Aila Arajuuri-Tuominen (o.s. Pilvessalo).
Tuomiselle myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi vuonna 2003. Vuonna 2009 hänet nimettiin ensimmäisten joukossa Suomen koripallon Hall of Fameen (alussa nimellä Legendat-ohjelma). Vuoden 2014 Suomen Urheilugaalassa hänet palkittiin elämäntyöstään. Helmikuussa 2014 Tampereen Pyrintö nosti Tuomisen pelipaidan kattoon tämän pelinumerolla 15, joka pysyy joukkueen käytössä, mutta jota miesten edustusjoukkueessa on käyttänyt kevään 2014 jälkeen ainoastaan yksi, jo ennen paidannostoa Suomessa kyseisellä numerolla pelannut pelaaja.
Joseph di Mambro
Joseph Léonce di Mambro (19. elokuuta 1924 – 5. lokakuuta 1994) oli ranskalainen kelloseppä ja lahkojohtaja.
Lokakuussa 1994 Kanadassa tapettiin kolmen kuukauden ikäinen lapsi, Emmanuel Dutoit. Uskotaan, että di Mambro tilasi murhan, koska oli tunnistanut pojan Antikristukseksi. Pian alkoivat joukkoitsemurhat/-murhat, joissa myös di Mambro menehtyi. Di Mambro kärsi ennen itsemurhaansa Sveitsissä ainakin diabeteksesta sekä munuaisvauriosta ja sen aiheuttamasta virtsan pidätyskyvyttömyydestä.
Di Mambro väitti aikoinaan olevansa muun muassa Osiriksen ja Mooseksen reinkarnaatio. Oman lahkon perustamista oli edeltänyt kiinnostus esoteriaan ja jäsenyys ruusuristiläisessä veljeskunnassa.
Myös Luc Jouret toimi johtajana Auringon temppelissä.
Virtus
Virtus (lat., ) oli yksi antiikin roomalaisten perushyveistä. Siihen liittyi myös moraalisen moitteettomuuden aspekti. Satiirirunoilija Gaius Lucilius esitti 100-luvulla eaa. virtuksen määritelmän. Virtus personifoitiin myös jumalaksi.
Lounès Gaouaoui
Lounès Gaouaoui (, s. 28. syyskuuta 1977 Tizi Ouzou, Algeria) on algerialainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut jalkapallomaalivahti. Hän pelasi Algerian maajoukkueen maalivahtina vuosina 2001–2010.
Gaouaoui aloitti jalkapalloilun 13-vuotiaana USM Drâa Ben Khedan junioreissa, josta hänet myöhemmin nostettiin joukkueen edustukseen kaudella 1997–1998. Gaouaouin ura sai kuitenkin nostetta, kun hän siirtyi kaudella 1999–2000 synnyinkaupunkinsa seuraan JS Kabylieen. Gaouaoui saavutti heti ensimmäisestä kaudesta lähtien menestystä joukkueen voitettua muun muassa CAF Cupin kolme kertaa peräkkäin vuosina 2000, 2001 ja 2002. Lisäksi se voitti kahdesti Algerian-mestaruuden vuosina 2004 ja 2006.
Menestysvuosien jälkeen Gaouaoui jätti seuran kesken kauden 2006–2007 ja siirtyi WA Tlemceniin. Gaouaoui nousi seuran ykkösvahdiksi, mutta siirtyi jo puolentoista kauden jälkeen USM Annabaan, jossa yhden kauden päätteeksi hän siirtyi vuonna 2009 ASO Chlefiin. Kauden päätteeksi Gaouaoui siirtyi kahden vuoden sopimuksella USM Blidaan.
Gaouaoui pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian paidassa 30. joulukuuta 2001 Senegalia vastaan. Peli päättyi Algerian 1–0-tappioon. Kuukautta myöhemmin hänet valittiin vuoden 2002 Afrikan kisoihin, joissa Gaouaoui pelasi maansa kaikki kolme ottelua, kun joukkue jäi alkulohkoon. Kaksi vuotta myöhemmin Gaouaoui valittiin uudelleen Algerian miehistöön vuoden 2004 Afrikan kisoihin, joissa hän toimi toistamiseen maansa ykkösvahtina. Tällä kertaa Algeria selvisi puolivälieriin asti, joissa se hävisi Marokolle 3–1.
Seuraavan kerran Algeria pääsi vuoden 2010 Afrikan kisoihin, jolloin Gaouaouin oli tarkoitus toimia kolmannen kerran maansa ykkösvahtina, mutta hän joutui juuri ennen kisoja leikkaukseen eikä voinut osallistua turnaukseen. Myöhemmin kesällä Gaouaoui valittiin myös Algerian MM-kisajoukkueeseen, mutta hän joutui tyytymään kisojen aikana kolmosvahdin rooliin.Henkilökohtaiset
Clitheroe
Clitheroe on kaupunki Englannissa, Lancashiren kreivikunnassa. Vuonna 2001 siellä oli noin 14 700 asukasta. Kaupungin merkittävin nähtävyys on vuonna 1186 rakennettu normannilinnoitus. Sen on sanottu olevan Englannin toiseksi pienin normannilinna.
Faustina nuorempi
Annia Galeria Faustina Minor, myös Faustina Minor tai Faustina nuorempi (16. helmikuuta noin 130 – kesä 175 tai 176) oli roomalainen keisarinna ja keisari Marcus Aureliuksen vaimo.
Faustina syntyi noin vuonna 130. Hänen vanhempansa olivat keisari Antoninus Pius ja Faustina vanhempi. Nuori Faustina naitettiin jo varhain Antoninuksen adoptiopojalle Lucius Verukselle 25. helmikuuta 138, mutta se purettiin heinäkuussa. Vuonna 145, mahdollisesti 13. toukokuuta, Faustina meni naimisiin toisen adoptiopojan, Marcus Aureliuksen kanssa. He saivat yhteensä 14 lasta:Domitia Faustinan syntymän jälkeen vuonna 147, Antoninus Pius myönsi Faustina nuoremmalle Augustan arvonimen. Hänen uskollisuuttaan Marcus Aureliukselle kuitenkin epäiltiin ja hänellä kerrottiin olleen useita rakastajia. Faustina kuoli kesän alussa vuonna 175 tai 176 Halalassa, Taurusvuoristossa. Marcus Aurelius suri häntä kovasti, julisti hänet jumalaksi ja hautasi hänet Hadrianuksen mausoleumiin.
Volskit
Volskit () olivat muinainen itaalinen kansa. Volskit puhuivat Volskin kieltä, joka oli sukua umbrille, oskille ja latinalle. Volskien tärkeimpiä keskuksia olivat Antium, Tarracina (volskiksi "Anxur"), Circeii, Satricum, Velitrae, Sora, Arpinum ja Atina.
Volskit olivat roomalaisten sitkeimpiä vastustajia Italian niemimaalla. He asuivat aluksi Apenniinien niemimaan keskiosassa, mutta hyökkäsivät 400-luvun eaa. alussa mäkiselle ja soiselle Etelä-Latiumin alueelle ja asettuivat sinne asumaan. 400-luvun eaa. alussa volskit sotivat usein yhdessä eekvien kanssa roomalaisia vastaan, mutta heidät voitettiin vuonna 431 eaa. Myöhemmin 300-luvulla eaa. roomalaiset kukistivat volskit uudelleen ja valloittivat heidän alueensa, jonka jälkeen valloitetulle alueella perustettiin useita roomalaisia kolonioita, joilla oli latinalaisoikeudet. Tämän johdosta volskit roomalaistuivat. Roomalainen sotapäällikkö Marcus Furius Camillus kukisti volskit vuonna 367 eaa.
Pesäpallon SM-sarja 1933
Pesäpallon SM-sarja 1933 oli SM-sarjan 12. kausi. Mestaruuden voitti Riihimäen Pallonlyöjät .
Suursarjan taulukot ja pelatut ottelut.
Enson Kisailijat ja Helsingin Pallo-Toverit putosivat sarjasta. Joukkuemäärää kasvatettiin kuitenkin 8:sta 12:een ja joukkueet pääsivät keväällä karsimaan takaisin Suursarjaan. Molemmat myös onnistuivat paikkansa lunastamaan.
Salo-Uskelan suojeluskunta (B-sarjan mestari) ja Sortavalan Palloseura nousivat suoraan vuoden 1934 Suursarjaan.
Kilpailuun osallistui kaikkiaan 23 seuraa, jotka jaettiin kahteentoista alkulohkoon hyvin epätasaisesti. Ottelut 3.kierroksesta eteenpäin:
Mestarit: Aino Liimatainen, Liisa Salmi, Laina Lahtinen, Suoma Kaipola, Tarja Vahlman, Valma Hakala, Eeva Peltonen, Majlis Arasalo (Ahlfors), Marjatta Lindstedt, Greta Keintola (os.Helminen), Marjatta Lietsamo.
Luster
Luster on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 5 041 asukasta.
Lusterin nimi muinaisnorjaksi on Lústr.
Kimmo Kuu
Kimmo Kuu () on kanadalainen stop motion -animaatiotekniikalla luotu lasten televisiosarja. Sarja perustuu Alexander Barin ideaan. (Bar osallistui sarjan käsikirjoittamiseen vuosina 2002–2007, jolloin tehtiin 92 11 minuutin episodia.) Se on kanadalaisen mediayhtiö Halifax Film Companyn (nykyisin DHX Media) ja Alliance Atlantisin yhteistuotanto. Levitystä hoitaa Alliance Atlantis.
Sarjan kohderyhmä ovat 3–6-vuotiaat lapset. Tuottajien mukaan sarjan tavoitteena on ”edistää hauskan seikkailun ja tutkimisen avulla tiettyjen elämässä tärkeiden taitojen aktiivista oppimista, kuten periksiantamattomuus, luovuus ja yhteistyö painottaen ’esitieteellisiä’ taitoja”.
Sarjan ensiesitys oli Kanadassa 2. tammikuuta 2006. Kukin jakso kestää noin 22 minuuttia, ja jokainen niistä sisältää kaksi erillistä episodia. Suomessa sarjaa on näytetty Yle TV2 -kanavalla arki-iltapäivien Pikku Kinossa. Ensiesitys oli 26. huhtikuuta 2006. Suomessa on näytetty kaksi tuotantokautta.
Sarjan tapahtumapaikka on Linnunradan reunan viimeistä edellinen kuu nimeltä Sininen Kuu L22 (engl. "Blue Moon L22") ja sen kuuasema Kuutamola (engl. "Moona Luna").Toisella tuotantokaudella esitellään lisäksi
Kuutamolaiset liikkuvat Kuussa monesti lentävillä kulkuvälineillä. Kun Kimmo ”lähtee Kuuta tutkimaan”, hän valitsee kulkuvälineen Varikolta.
Ensimmäinen tuotantokausi
Bedford (Yhdistynyt kuningaskunta)
Bedford on Bedfordshiren kreivikunnan pääkaupunki Englannin itäosassa. Vuonna 2001 siellä oli vajaat 148 000 asukasta Siellä on huomattavan suuri italialaisperäinen väestönosa.
Se sijaitsee A6-päätien varressa, ja suuret tiet A1 ja M1 ohittavat sen itä- ja länsipuolelta. Lähimmät suuret kaupungit ovat Northampton, Cambridge, Milton Keynes ja Luton.
Adgilis deda
Adgilis deda (), kirjaimellisesti "paikan äiti", oli jumaluus esikristillisessä georgialaisessa uskonnossa. Sitä palvoivat erityisesti Georgian koillisosan vuoristolaiset, kuten khevsurit, paikan suojeluhenkenä ("genius loci") tai ihmisen ja karjan hedelmällisyyden jumalattarena.
Muinaiset georgialaiset uskoivat, että jokaisella paikalla – vuorella, kukkulalla ja rotkolla – oli "äiti", jota he kutsuivat "paikan äidiksi". Hänet kuvattiin kauniiksi, hopeakoruin puetuksi naiseksi, joka suojeli paitsi paikkaa myös alueella matkaavia henkilöitä. Kun maa kääntyi kristinuskoon, Adgilis dedan kultti liitettiin tiiviisti Neitsyt Marian (Jumalan äidin) kulttiin. Kulteilla on joitakin yhteisiä piirteitä ja rituaaleja, ja georgialaiset ylämaalaiset palvovatkin edelleen "Adgilis ghvtismšobelia" ("paikan jumalan äitiä") yhteisönsä suojelijana.
Kesällä kello 5
Kesällä kello 5 on Erkko Kivikosken vuonna 1963 julkaistu pitkä esikoisohjaus. Se on uuden aallon hengessä tehty elokuva ja kuvaa 1960-luvun nuorten helsinkiläisten arkea ja ihmissuhteita.
Kivikoski teki käsikirjoituksen itse, ytimenä omat kokemukset, joista tarina alkoi kehittyä. Vuorosanojen teossa avustivat Marja-Leena Mikkola ja Juha Tanttu, jonka keksintöä on elokuvan nimi. Meneillään olleen näyttelijälakon vuoksi pääosia näyttelevät harrastajanäyttelijät. Elokuva leikattiin mykkänä ja jälkiäänitettiin Fennada-Filmin äänittämössä.
Aikalaisarvioissa elokuva otettiin myönteisesti vastaan. Heikki Eteläpää [Uusi Suomi] kirjoitti: "Tämän esikoisen jälkeen on Erkko Kivikoskelta lupa odottaa hyvin paljon." Useassa arviossa kiitettiin sen yksinkertaisuutta ja vaatimattomuutta. Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) kiittää Kivikosken henkilöohjausta, jolla tämä osaa käsitellä ensikertalaisia.
Myöhemmin televisioesitysten yhteydessä arvio muuttuvat osin pidättyvämmiksi. Markku Tuuli (Katso) pitää sitä kevyenlaisena ihmistutkielmana, mutta kuitenkin tärkeänä virstanpylväänä 1960-luvun suomalaisessa elokuvassa. Eräs kriitikko luonnehtii elokuvaa kepeän sympaattiseksi kuvaukseksi nuoresta pariskunnasta, jonka suhde kaipaa tuuletusta. Tarina kulkee sujuvasti, ja parin sielunmaiset heijastuvat siinä hienosti arkitunnelmien kautta. 'Video-oppaassa" vuodelta 1995 Olavi Similä antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän piti elokuvaa kepeän onnistuneena, leimallisesti 1960-luvun työnä, jossa on mukana myös ripaus huumoria.
Pentti Helin (näyttelijä)
Pentti Juhani Helin (s. 20. huhtikuuta 1962 Tampere) on suomalainen näyttelijä.
Helin on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän opiskeli näyttelemistä Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella ja valmistui vuonna 1985. Hänellä on ollut vuodesta 1988 kiinnitys Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hänen rooleihinsa ovat lukeutuneet muun muassa Edmund "Kuningas Learissa", Gary "Gagarin Wayssä", Lauri Viita "Putoavissa enkeleissä" ja Sakari Koskinen "Komisario Koskisessa". Vuosina 1985–1987 hän näytteli Vaasan kaupunginteatterissa.
Helin on näytellyt myös elokuvissa ja televisiossa. Hän on muun muassa näytellyt Ilmari Salmista Rauni Mollbergin elokuvassa "Paratiisin lapset" (1994), Rami Rantaa televisiosarjassa "Ota ja omista" (1997), Pertti Härköstä televisiosarjassa "Lehmän vuosi" (2006–2010) ja trukkikuski Marmista televisiosarjassa "Tehdas" (esitetty vuodesta 2012).
Vuonna 2007 Helin palkittiin Veikko Sinisalo -palkinnolla. Palkinnon jakaa Kansan Sivistysrahaston Jenny Matinahon rahasto.
Helin on ollut vuodesta 1988 naimisissa näyttelijä Jaana Oraviston kanssa. Heillä on kolme lasta, vuonna 1988 syntynyt poika ja vuosina 1994 ja 1997 syntyneet tyttäret.
Freaks – kummajaiset
Freaks – kummajaiset ("Freaks") on Tod Browningin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1932. Se perustuu Tod Robbinsin sanomalehtiartikkeliin ”Spurs”. Elokuvan pääosia näyttelivät aidot ”kummajaiset” sirkuksen ja karnevaalien maailmasta: lyhytkasvuiset Harry ja Daisy Earles, siamilaiset kaksoset Daisy ja Violet Hilton, jalaton Johnny Eck, jalaton ja kädetön Randian, androgyyni Josephine-Joseph ja monet muut.
"Freaksin" ensi-ilta oli katastrofi – yleisö suhtautui siihen sellaisella vastenmielisyydellä, että tuottajayhtiö MGM kulutti seuraavat 30 vuotta yrittäessään unohtaa koko elokuvan. Se oli pitkään saatavilla vain lyhennettynä nimellä "Nature’s Mistakes" (suom. ”Luonnon erehdykset”) ennen kuin alkuperäinen teatteriversio tuotiin jälleen tarjolle.
"Freaks" myös käytännössä lopetti Tod Browningin ohjaajauran. Se oli aikakautensa julkein ja suorasukaisin elokuva, jonka näyttelijät eivät oikeastaan näytelleet vaan olivat omia itseään, mikä vain lisäsi elokuvan realistisuutta.
Gigli – rajua rakkautta
Gigli – rajua rakkautta () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Martin Brestin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen elokuva. Romanttisen rikosdraaman pääosissa ovat Ben Affleck, Jennifer Lopez, Al Pacino, Christopher Walken ja Lainie Kazan.
Yhden arvion mukaan "Gigli" voisi olla 2000-luvun kehnoin elokuva.
Tom Sukanen
Tom Sukanen, oik. Tomi Jaanus Alankola (23. syyskuuta 1878 Virrat – 23. huhtikuuta 1943, North Battleford, Saskatchewan, Kanada) oli suomalainen laivanrakentaja. Hän muutti Suomesta Yhdysvaltoihin ja myöhemmin Kanadaan, jossa hän yritti rakentaa merikelpoista höyrylaivaa palatakseen takaisin Suomeen.
Tomi Jaanus Alankola syntyi 23. syyskuuta 1878, joidenkin lähteiden mukaan 1888, tällöin Koroon kuuluneessa Kurjenkylässä, Vaasan läänissä, Virroilla. Hän oppi taitavaksi merenkävijäksi. Hän oppi myös taitavaksi laivanrakentajaksi aikana, jolloin uudet höyrylaivat syrjäyttivät purjeveneet. Kaksikymmentä vuotta täytettyään hän matkusti Yhdysvaltoihin ja päätyi siellä monien pohjoismaalaisten suosimaan Minnesotaan. Minnesotassa hän tapasi tulevan suomalaisen vaimonsa, joka isänsä kuoltua yritti hoitaa perheen maatilaa. Yhdessä he viljelivät maata, ja heille syntyi yksi poika ja kolme tytärtä.
Vuonna 1911 Tom päätti lähteä Kanadaan tapaamaan veljeään, joka asui Macroriessä Saskatchewanissa (Reginan ja Saskatoonin kaupunkien puolimatkassa). Hän matkusti koko matkan, noin 940 km, Minnesotasta Kanadaan jalkaisin. Hän suunnitteli hankkivansa Kanadasta maatilan ja tuovansa perheensä perustamalleen tilalle. Vuonna 1916 hän onnistui vihdoin saamaan nimiinsa maa-alueen ja oli pystynyt säästämään 9 000 dollarin pesämunan. Hän ei pitänyt minkäänlaista yhteyttää perheeseensä Minnesotassa, ja vuonna 1918 hän päätti palata takaisin tuodakseen perheensä Kanadaan. Hän matkasi takaisin Minnesotaan jälleen jalkaisin. Saavuttuaan kotitilalle, hän löysi sen hylättynä. Myöhemmin hän kuuli vaimonsa kuolleen espanjantautiin ja lasten joutuneen huostaanotetuiksi ja heidät oli sijoitettu uusiin perheisiin. Menetettyään perheensä hän palasi takaisin Kanadaan, jossa hän alkoi suunnitella valtamerikelpoisen laivan rakentamista palatakseen takaisin Suomeen.
Sukasen suunnitelmissaan oli rakentaa laiva osissa ja kuljettaa osat Saskatchewanjokea pitkin Winnipegjärvelle ja sieltä edelleen Hayesjokea pitkin Hudsoninlahdelle, jossa hän olisi koonnut laivan merikelpoiseksi. Hän nimesi laivansa "Sontiaiseksi". Hänen naapurinsa pitivät häntä mielipuolena ja toistuvasti vandalisoivat hänen laivanrakennusprojektiaan. Lopulta vuonna 1940 Tom lähetettiin mielisairaalaan, jossa hän kolme vuotta myöhemmin kuoli.
Nykyisin Sontiaisesta jäljellä olevat osat ovat nähtävillä Moose Jawin kaupungin lähellä sijaitsevassa "Sukanen Ship Pioneer Village and Museum" museossa.
De Baarsjes
De Baarsjes () on kaupunginosa Amsterdamin läntisellä puolella, Alankomaissa. Alueella asuu noin 33000 ihmistä ja sen pinta-ala on 1,64 km² josta vettä 0,10 km². Valtuusto koostuu 17 jäsenestä.
Valmistava koulutus
Valmistavalla koulutuksella tarkoitetaan näyttötutkintoperusteisessa tutkinnoissa annettavaa koulutusta ennen tutkinnon suorittamista. Tutkinnon suorittaminen ja koulutus on pidettävä erikseen aikuisten näyttötutkinnoissa. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että tutkinnon suorittaja itse valitsee haluamansa koulutuksen ennen tutkinnon suorittamista. Tarvittava ammattitaito, joka näyttötutkinnossa näytetään oikeita työtehtäviä tekemällä hankitaan jo työssä, koulussa tai vapaa-aikana.
Valmistavaa koulutusta järjestävät eri aikuisoppilaitokset ympäri Suomen.
Turun Riento
Turun Riento on turkulainen urheiluseura, joka perustettiin vuonna 1906. Riennon edelläkävijänä pidetään Raittiusyhdistys Toivo II:a ja sen alajaostona toiminutta voimisteluseura "Ponnistusta". Turun Riennossa on harrastettu voimistelua, painia, hiihtoa, jää- ja jalkapalloa, kori- ja lentopalloa, taito- ja pikaluistelua, pesäpalloa, keilailua sekä yleisurheilua. Nykypäivänä rientolaista urheilutoimintaa johdetaan suurilta osin jaostojen välityksellä.
Turun Riento pelasi kaudelle 2014-2015 saakka naisten Korisliigaa. Kauden päätteeksi seura putosi sarjatasoa alemmas I-divisioonaan. Riento on voittanut naisten Suomen mestaruuden vuonna 1990 ja cup-mestaruuden 1992.
ATC (keräilykortti)
ATC (engl. "Artist Trading Card") on keräilykorttien taiteilijaversio, jonka alkuperämaana pidetään Sveitsiä. Kortin koko on 64 × 89 mm. Kokorajoituksen lisäksi aloittelijan tulee ottaa huomioon, että ATC-kortteja ei saa myydä, vaan niitä vaihdellaan harrastajien kesken.
Kortit ovat nykymuodossaan osa ns. "mail art" -liikettä, jossa kaikentasoiset taiteilijat vaihtavat valmistamiaan teoksia joko postitse tai henkilökohtaisesti. Kortit ovat joko uniikkeja tai samaa korttia on valmistettu hyvin pieni määrä. Maalaukset, piirrokset, valokuvat, leimatut kuvat, digitaaliset kollaasit, sekatekniikka yms. esiintyvät korteissa yleisesti. ATC-kortit eivät yleensä ole laminoituja tai muovitettuja, vaan niitä vaihdetaan keräilykorteille tarkoitetuissa muovitaskuissa tai sellaisenaan.
Kortin kääntöpuolelle ohjeistetaan yleensä laittamaan teoksen nimi, signeeraus, päivämäärä ja numero, mikäli kortti on osa sarjaa. ATC-korttien vaihdon lähtökohtana on aina kortin vaihtaminen toiseen korttiin. Kuka tahansa voi myös organisoida korttien vaihdon, jolloin useat ihmiset lähettävät kortteja samalle henkilölle; tämä sekoittaa kortit ja jakaa ne takaisin osallistujille. Kortteja vaihdellaan Internetissä mm. kansainvälisten Yahoo-postituslistojen ja askartelu- tai taidefoorumeiden kautta.
HMS Glorious (1782)
HMS Glorious tai HMS Glorieux oli Britannian Kuninkaallisen laivaston 74-tykkinen kolmannen luokan alus. Alus oli alun perin François-Guillaume Clairin-Deslaurierin suunnittelema Ranskan laivaston 74-tykkinen linjalaiva "Le Glorieux". Alus oli valmistettu heinäkuusta 1753 marraskuuhun 1756 Rochefortissa ja laskettu vesille 10. elokuuta 1756.
Amiraali Rodneyn laivasto-osasto valtasi "Le Glorieuxin" 12. huhtikuuta 1782 Saintesin taistelussa. Alus rekisteröitiin laivaston alusluetteloon 29. tammikuuta 1783 eli vasta aluksen tuhouduttua. Alus otettiin laivaston palvelukseen 13. huhtikuuta 1782 Rodneyn määräyksellä, ja sen päälliköksi määrättiin Thomas Cadogan.
Alus oli purjehtimassa Englantiin 25. heinäkuuta 1782 yhdessä Gravesin osaston kanssa, mutta se upposi 18. syyskuuta miehistöineen pyörremyrskyssä Newfoundlandin matalikolla
Marcus Annius Verus Caesar
Marcus Annius Verus Caesar (162 – noin 10. syyskuuta 169) oli Rooman keisari Marcus Aureliuksen ja hänen vaimonsa Faustina nuoremman 12. lapsi. Veruksesta tehtiin vuonna 166 Marcus Aureliuksen perijä yhdessä vanhemman veljensä Lucius Aurelius Commoduksen kanssa. Verus kuitenkin kuoli syyskuussa 169.
Arthur Lagerlöf
Johan Arthur Lagerlöf (20. toukokuuta 1860 Raahe – 23. elokuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen Raahessa vaikuttanut vuorineuvos ja Raahen Puutavara Oy:n (myöhemmin "Raahe Oy") perustaja. Hän toimi myös suomalaisen puolueen ja kokoomuksen kansanedustajana.
Lagerlöfin vanhemmat olivat tullinhoitaja Johan Isak Lagerlöf ja Catharina Sofia Fellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1876 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen ensin filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882 sekä molempain oikeuksien kandidaatiksi 1887. Lagerlöf sai varatuomarin arvon 1889.
Lagerlöf oli aluksi tullin palveluksessa Raahessa ensin ylimääräisenä virkemiehenä 1879–1880 ja sitten tullinhoitajana 1880–1885. Tämän jälkeen hän oli Vaasan hovioikeuden ja senaatin palveluksessa sekä tuomarintehtävissä vuosina 1887–1894. Lagerlöf toimi Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa apulaisopettajana 1894–1896 ja kauppaoikeuden opettajana 1896–1900.
Lagerlöf perusti "Raahen Puutavara Oy":n ("Raahe Oy" vuodesta 1917) vuonna 1900 ja hän oli yrityksen toimitusjohtajana aina vuoteen 1924 saakka. Yhtiö rakensi ensimmäisen Raahen sahansa 1901 Siikajoen varteen ja se omisti Raahen seudulla myös Virpiperän sahan ja Salon Rojuniemen sahan.
Lagerlöf perusti 1909 Ruotsiin "Aktiebolaget Granviks Sågverk"-nimisen tytäryhtiön joka rakennutti sahan Haaparannan Gransvikiin sekä "Seittenkarin Puutavara Oy":n jolla oli saha Haaparannan Seittenkarissa. Samana vuonna Lagerlöf osti "Aktiebolaget Finska Kolaffären" yhtiön joka tuotti puuhiiltä ruotsalaisen rautateollisuuden tarpeisiin sekä vei ulkomailla kaivos- ja paperipuuta. Talousvaikeuksissa ollut Raahen Puutavara Osakeyhtiö siirtyi jo 1914 Lagerlöfin yritysten rahoittajana toimineen Kansallis-Osake-Pankin hallintaan ja 1921 kaikki Lagerlöfin yritykset siirtyivät pankin valvontaan.
Yhtiö lopetti 1920-luvulla kaikki Raahen seudulla sijainneet sahansa ja keskitti sahaustoimintansa Haukiputaan Martinniemeen. Raahe Osakeyhtiö yhdistettiin 1942 Rauma Osakeyhtiöön (entinen Rauma Wood Ltd) ja ne muodostivat uuden yhtiön nimeltä "Rauma-Raahe Osakeyhtiö". Vuonna 1952 ne liitettiin osaksi Rauma-Repola Oy:tä.
Lagerlöf sai vuorineuvoksen arvon 1912 ja vuodesta 1921 hän oli Ranskan kunnialegioonan upseeri.
Lagerlöf oli ollut mukana jo vuoden 1900 säätyvaltiopäivillä porvarissäädyn edustajana. Hän oli kansanedustajana 1907–1911 ja 1917–1919 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuului kokoomuksen eduskuntaryhmään 9. joulukuuta 1918 lähtien.
Lagerlöf oli eduskunnan pankkivaliokunnan puheenjohtajana 1917 ja 1918 sekä sotilasasiainvaliokunnan puheenjohtajana 1918. Lagerlöf toimi pankkivaliokunnan sihteerinä vuoden 1900 valtiopäivillä ja hän oli vielä eduskunnan pankkivaliokunnan sihteerinä vuosina 1926 ja 1928. Lagerlöf oli myös Raahen kaupunginvaltuuston jäsen.
Arthur Lagerlöf oli naimisissa raahelaisen kauppaneuvos Fredrik Soveliuksen lesken Ebba Katinka Ljunggrenin (ent. Sovelius) kanssa vuodesta 1898.
Juho Lepistö
Johannes (Juho) Lepistö (25. tammikuuta 1861 Hartola – 25. helmikuuta 1941 Hartola) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi Suomalaisen puolueen kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa.
Lepistön vanhemmat olivat maanviljelijä Gabriel Lepistö ja Fredrika Juhontytär. Hän oli Hartolassa ensin torpparina ja sitten itsenäisenä maanviljelijänä vuodesta 1893. Hän oli naimisissa vuodesta 1883 alkaen Maria Lovisa Heikintyttären kanssa.
Lepistö oli kansanedustajana 1907–1908 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä.
Lensovetin asuintalo
Lensovetin asuintalo () on Pietarissa Venäjällä sijaitseva konstruktivistisen arkkitehtuurin muistomerkki.
Jevgeni Levinsonin ja Igor Fominin suunnittelema Leningradin kaupunkineuvoston asuintalo rakennettiin Korpisaarelle Korpijoen (ven. "Karpovka") rantaan vuosina 1931–1935. Sisäänpäin kaartuvaan, etelään suunnattuun päärakennukseen liittyy kaksi neliskulmaista siipeä. Nevan tulvilta suojaavan jalustan läpäisee sisäpihalle johtava leveä porttikäytävä. Neuvostoeliitille tarkoitetussa, aikansa parasta rakentamista edustavassa talossa on kolmen–kuuden huoneen asuntoja, joista osa sijaitsee kahdessa kerroksessa. Pylväskäytävän reunustamassa keskisiiven toisessa kerroksessa toimi lastentarha ja muita palveluja. Ilmeikkyyttä rakennukselle antavat sen terävät kulmat, leveät parvekesyvennykset sekä sisäpihan ilmassa roikkuvat teräsbetoniset portaikot. Konstruktivismin myöhäisvaihetta edustavassa rakennuksessa voidaan havaita klassismin ja art decon piirteitä.
Talossa ovat asuneet näyttelijä Juri Jurjev sekä kaupungin toimeenpanevan komitean puheenjohtaja Pjotr Lazutin, joka ammuttiin ns. Leningradin jutun yhteydessä vuonna 1950.
Nykyään rakennus kaipaa kipeästi remonttia. Sen osoite on Karpovkan rantakatu 13. Lähin metroasema on Petrogradskaja.
Juuso Runtti
Joseph (Juuso) Runtti (sukunimi aik. "Runttila" ja "Manninen"; 2. maaliskuuta 1854 Kiiminki – 16. huhtikuuta 1927 Oulu) oli suomalainen maanviljelijä ja vanhoillislestadiolainen maallikkosaarnaaja. Hän toimi suomalaisen puolueen ja kokoomuksen kansanedustajana 1900-luvun alkupuolella.
Runtin vanhemmat olivat maanviljelijä Paavali Runttila ja Liisa Huttu. Hän toimi maanviljelijänä Kiimingissä ja oli myös maallikkosaarnaajana vuodesta 1877 alkaen. Runtti oli Kiimingissä kunnallisten ja kirkollisten kassojen hoitaja ja hän toimi palo- ja eläinvakuutusyhtiöiden asiamiehenä. Juuso Runtti oli naimisissa vuodesta 1875 Maria Holman kanssa.
Runtti oli kansanedustajana 1907–1908 ja 1917–1919 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän kuului kokoomuksen eduskuntaryhmään 9. joulukuuta 1918 alkaen. Runtti oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Hän oli Kiimingin kuntakokouksen puheenjohtajana ja oli lisäksi kirkolliskokouksen jäsenenä.
Pesäpallon miesten Suomen Cup 1974
Pesäpallon Suomen Cup 1974 oli kuudes miesten Suomen Cup. Cupin voitti Seinäjoen Maila-Jussit. Osanottoon olivat oikeutettuja kaikki liiton alaiset seurat sarjatasosta riippumatta.
1.kierros, poimintoja:2.Kierros, poimintoja:
Kova laki: Erikoisyksikkö
Kova laki: Erikoisyksikkö () on yhdysvaltalaisen "Kova laki" -televisiosarjan spin-off. Sarja keskittyy New Yorkin poliisin erikoisyksikön selvittämiin seksuaalirikoksiin.
Sarjan toteutuksesta vastasi alkuperäisen L&O sarjan tapaan Dick Wolf. Sarjaa on tehty jo 17 kautta, joka on eniten alkuperäisen L&O sarjan pohjalta luoduista spin-sarjoista. Suomessa Yle TV2 on esittänyt vuoteen 2017 mennessä sarjan kymmenen ensimmäistä tuotantokautta.
Tuotantokausia on USA:ssa tehty jo 18, mutta ei kuitenkaan ole tietoa, esitetäänkö jatkokausia Suomessa. Sarjan tuotantoyhtiö on myynyt sarjan aiempia kausia myös TV5-kanavalle, jolloin Yle kieltäytyi esittämästä jatkokausia yhtäaikaisesti toisen televisiokanavan kanssa.
Mamemo
Mamemo on lastenohjelma, jota esitettiin Pikku Kakkosessa Yle TV2:lla vuosina n. 2001- n. 2007. Mamemossa on päähenkilönä lapsi, jolla on ystävänään lehmiä.
Emmervehnä
Emmervehnä ("Triticum dicoccon") on niukkasatoinen vehnälaji, jota viljeltiin varsinkin maanviljelyn alkuaikoina. Eräillä seuduilla Etelä-Euroopassa sitä viljellään runsaasti edelleenkin. Nykyisin eniten viljelty vehnälaji, "Triticum aestivum", on syntynyt emmervehnän ja erään Keski-Aasiassa kasvavan heinälajin risteytymänä.
Viljelty emmervehnä on syntynyt Lähi-idän alueella villistä kantamuodostaan noin 10 000 vuotta sitten. Sitä on viljelty myös pohjoisemmilla alueilla. Varsinais-Suomesta Turusta ja Paimiosta on tehty emmervehnästä arkeologisia löytöjä, jotka on ajoitettu ajalle noin 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua.
Yksijyvävehnä
Yksijyvävehnä eli "einkorn"-vehnä oli varhainen Lähi-idässä ja Euroopassa viljelty vähäjyväinen, niukkatuottoinen viljalaji, jota kasvaa nykyään villinä.
Einkorn tarkoittaa joko villiä muotoa "Triticum boeoticum" tai viljeltyä, domestikoitua "Triticum monococcum". Sisältämänsä gliadiinin vuoksi einkorn saattaa olla uudempia vehnälajeja vähemmän myrkyllinen niille, jotka sietävät huonosti gluteenia.