hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Puusarvi
Puusarvi on muodoltaan eläimen sarvea muistuttava trumpettisoitin, jonka pituus vaihtelee 25–35 senttimetrin välillä. Polttaen tai puukolla kaivertaen tehtyjä sormiaukkoja puusarvissa on neljästä kuuteen. Joissakin soittimissa on soittimen alapuolella myös peukaloaukko.
Ehytputkinen puusarvi on tehty kaivertamalla ja polttamalla. Kahdesta osasta tehtyä puusarvea on kutsuttu muun muassa lulletiksi. Lulletti rakennettiin halkaisemalla puu, kovertamalla osat ja sitten liittämällä osat toisiinsa tuohivanteella.
Puusarvella on soitettu paimenessa ollessa. Kuuluva ääni on myös pelottanut mahdollisia petoja.
Amigurumi
Amigurumi on neulottu tai virkattu pehmoeläin tai muu hahmo. Nimi tulee japaninkielisistä sanoista ami, joka tarkoittaa virkattua tai neulottua ja nuigurumi, joka taas tarkoittaa pehmolelua. Amigurumi on yleisimmin eläin, mutta se voi olla myös jokin esine tai olio kuten hedelmä, vihannes tai muffini, joka on usein ”elollistettu” esimerkiksi kirjailemalla sille naama. Amigurumi alkoi kasvattaa suosiotaan vuonna 2003 ja sittemmin suosio on kasvanut.
Suloisuus on suurin ominaispiirre amigurumeilla. Tämän vuoksi pää on usein suurempi muuta ruumista, ja raajat alamittaisia. Amigurumeja voidaan käyttää muun muassa lasten leluina, mutta useimmin niitä tehdään pelkästään esteettisistä syistä.
Yleisin tapa amigurumin tekemisessä on virkkaus, jolloin eniten käytetty silmukka on kiinteä silmukka. Myös neulomalla voi tehdä amigurumin. Yleensä amigurumin eri osat tehdään erikseen ja sitten yhdistetään ne toisiinsa. Amigurumia tehdessä käytetään yleensä suositeltua puikko- tai koukkukokoa pienempiä puikkoja ja koukkuja, jotta pinta saadaan tiheäksi, että täyte pysyisi paremmin sisällä.
Virkatessa amigurumia, työskentely etenee yksi osa kerrallaan spiraalimaisesti kierros kierrokselta. Lopuksi osat täytetään vanulla/villalla/muulla täytemateriaalilla ja ommellaan kiinni neulan ja langan avulla. Amigurumille voi ommella oman maun mukaan mm. silmiä, korvia ja muita koristuksia.
Amigurumien ohjeita löytyy paljon erilaisista kyseiseen tekniikkaan erikoistuneista kirjoista ja etenkin internetistä, kuten harrastajien blogeista.
Kimalaiskolibrit
Kimalaiskolibrit ("Mellisuga") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi neotrooppisella alueella elävää lajia.
Tšekin Extraliga -kausi 2009–2010
Tšekin Extraligan kausi 2009–2010 oli Tšekin Extraligan 17. kausi. Se alkoi syyskuussa 2009 ja päättyi huhtikuussa 2010. Sarjan mestari oli HC Pardubice, joka voitti finaalisarjassa HC Vítkovicen. Runkosarjan voittaja oli HC Plzeň 1929. HC Slavia Praha Roman Červenka voitti sekä runkosarjan että pudotuspelien pistepörssin.
Extraligan voittajaksi nousi HC Pardubice, joka hävisi pudotuspeleissä vain yhden ottelun. Puolivälierien ensimmäisessä ottelussa se hävisi Oceláři Třinecille. Joukkue voitti kuitenkin sen jälkeen 12 ottelua putkeen. Finaalisarjassa kaatui HC Vitkovíce suoraan voitoin 4-0.
Pudotuspelien varsinaisella ensimmäisellä kierroksella, puolivälierissä runkosarjan kaksi parasta joukkuetta tippuivat molemmat jatkosta. Runkosarjan voittanut Plzeň 1929 aloitti ottelusarjan Bílí Tygři Libereciä vastaan kahdella voitolla mutta karsiutui välieristä, kun Liberec voitti seuraavat neljä peliä. Runkosarjan kakkonen Zlín tippui jatkosta myös otteluvoitoin 4-2. Se voitti kotonaan kahdesti suurinumeroisesti Slavia Prahan, joka kuitenkin otti tarvittavat neljä voittoa.
Välierissä Pardubice kaatoi Liberecin neljässä pelissä ja eteni finaalisarjaan. Vitkovíce eteni finaaliin, kun se voitti omassa ottelusarjaan Slavia Prahan. Vitkovíce oli puolivälierissä tiputtanut toisen Prahan joukkueen, Spartan. Tämä oli toinen kerta kymmenen vuoden aikana, kun kumpikaan prahalaisjoukkueista ei pelaa finaalissa. Tšekkiläislehdistössä kuvailtiin Pardubicen ja Vitkovícen finaalisarjaa "menneisyyden ja tulevaisuuden maalivahtien kaksintaisteluna". Pardubicen maalilla torjui 45-vuotias Dominik Hašek, kun Vitkovícen maalilla oli nuori Jakub Štěpánek. Mestaruuden ratkaissut neljäs peli päättyi Pardubicen voittoon jatkoerässä. Vitkovíce johti ottelua vielä sen toiseksi viimeisellä minuutilla, kunnes Aleš Píša tasoitti 82 sekuntia ennen loppua. Jatkoerää pelattiin vain 42 sekuntia, kun Radovan Somík päätti ottelun ja varmisti Pardubicen mestaruuden.
Slavia Prahan Roman Červenka oli pudotuspelien eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hän teki 16 ottelussa 24 pistettä ja voitti seurakaverinsa Tomáš Kůrkan kuudella pisteellä.
Rubiinikurkkukolibrit
Rubiinikurkkukolibrit ("Archilochus") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi Pohjois-Amerikassa pesivää lajia.
Partakolibrit
Partakolibrit ("Calypte") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi Pohjois-Amerikassa elävää lajia.
Olli Kolehmainen
Olli Petteri Kolehmainen (s. 31. toukokuuta 1967 Mikkeli) on entinen suomalainen meloja.
Kolehmainen edusti Suomea Soulin 1988 olympialaisissa. Hän karsiutui välierissä kajakkikaksikoissa 500 metrillä ja 1 000 metrillä, joissa hän meloi veljensä Mikko Kolehmaisen kanssa. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonan 1992 olympialaisissa Kolehmaisen veljekset karsiutuivat taas välierissä kajakkikaksikoissa 500 metrillä.
Pikkukolibrit
Pikkukolibrit ("Atthis") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi Keski- ja Pohjois-Amerikassa elävää lajia.
Atthis
Atthis () on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin:
Jonas (jalkapalloilija)
Jonas Gonçalves Oliveira (s. 1. huhtikuuta 1984 Bebedouro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa portugalilaista Benficaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Jonas aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Guaranista. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa ottelussa Santo Andréa vastaan. Jonas pelasi joukkueessa lopulta vain vuoden verran, jonka jälkeen hän siirtyi Santosiin.
Hän voitti Santosissa hieman saapumisensa jälkeen vuoden 2006 Campeonato Paulistan, jossa hän teki kuudessa ottelussa viisi maalia. Tämän jälkeen hän kuitenkin loukkaantui ja joutui olemaan polvivamman takia sivussa kuusi kuukautta.
12. syyskuuta 2007 Jonas teki nelivuotisen sopimuksen Grêmion kanssa. Joukkue sai puolet pelaajan oikeuksista maksettuaan hänestä $5 miljoonaa. Kauden 2008–2009 hän pelasi lainasopimuksella Portuguesassa.
24. tammikuuta 2011 Jonas siirtyi espanjalaisseura Valenciaan 1,2 miljoonan euron siirtokorvauksella.
Edvard Tigerstedt
Edvard Severin Tigerstedt (4. joulukuuta 1858 Sudza, Venäjä – 20. heinäkuuta 1911 Näsby, Ruotsi) oli suomalainen historioitsija, joka sai mainetta henkilöhistorioitsijana ja sukututkijana.
Tigerstedtin vanhemmat olivat everstiluutnantti Fredrik Johan Mauritz Tigerstedt ja Olga Komajevska. Hän kävi Haminan kadettikoulun 1875–1882 ja palveli sitten Mikkelin tarkk'ampujapataljoonassa ja tuli sen hajottamisen yhteydessä korotetuksi everstiluutnantiksi 1902. Vuodesta 1906 Tigerstedt toimi venäjän kielen kääntäjänä Uudenmaan lääninhallituksessa. Hän edusti sukuaan kolmilla viimeisillä säätyvaltiopäivillä 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Tigerstedt oli tunnettu suku- ja henkilöhistorian tutkija, jonka teos "Anteckningar om adeliga ätten Tigerstedts 1691-1891" (1891) oli ensimmäinen Suomessa julkaistu aatelissuvun monografia. Hän julkaisi toisenkin vastaavan monografian, "Slägten Weber i Savolax" (1905) sekä laajat sotilashistorialliset teokset "Biografiska anteckningar om Savolax brigadens män 1808-1809" (1908), "Torsten Tawast och hans omgifning" (1909) ja "Haapaniemi krigsskola, dess lärare och elever" (1910), joka sisältää yksityiskohtaisen matrikkelin Haapaniemen sotakouluun opettajista ja oppilaista.
Tigerstedtin puoliso vuodesta 1883 oli Märta Sofia Tigerstedt (k. 1949).
Boris Tokarev
Boris Sergejevits Tokarev ("ven. Борис Сергеевич Токарев") (16. toukokuuta 1927 Nevinnomyssk – 17. joulukuuta 2002) oli neuvostoliittolainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pikajuoksut.
Hän urheili Neuvostoliiton joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 4 x 100 metrin viestissä, jossa hän voitti hopeaa. Sama sijoitus uusiutui neljä vuotta myöhemmin Melbournessa. Siellä hän lisäksi osallistui henkilökohtaisiin kilpailuihin ollen 200 metrillä viides ja 100 metrillä välierässään kuudes.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa tuli sekä 1954 että 1958 pikaviestipronssia.
Pål Varhaug
Pål Varhaug (s. 26. tammikuuta 1991 Stavanger, Norja) on norjalainen autourheilija. Hän ajoi kaudella 2011 ja 2013 GP2-sarjassa.
Varhaug aloitti karting-uransa vuonna 2005. Hän sijoittui viidenneksi ja voitti Norjan ICA junior sarjan mestaruuden. Vuonna 2007 Varhaug voitti Sveitsin Formula Renault 2.0 -sarjan mestaruuden Jenzer Motorsport -tallissa. Hän otti seitsemän palkintosijaa, joista neljä oli kilpailun voittoja. Hän osallistui myös Italian Formula Renault 2.0 ja Formula Renault 2.0 NEC -sarjoihin. Vuoden 2008 loppupuolella hän osallistui Formula Renault 3.5 auton testeihin.
Vuonna 2009 Varhaug kilpaili Formula Master -sarjassa, sijoittumalla sarjan viidenneksi. Hän saavutti viisi palkintosijaa ja yhden paalupaikan. Vuonna 2010 Varhaug siirtyi uuteen GP3 -sarjaan ajaen jälleen Jenzer Motorsport -tallissa. Hän voitti kauden ensimmäisen kisan, mutta muissa kilpailussa hän ei pisteitä pystynyt ottamaan. Hän sijoittui loppupisteissä 13:ksi ottaen 10 pistettä. Vuonna 2011 Varhaug ajoi GP2 -sarjassa DAMS -tallissa. Hän ei saavuttanut pisteitä. Hänen paras kisasijoituksensa oli kahdeksas sija. Samana vuonna hän ajoi Aasian GP2-sarjassa saavuttaen yhden pisteen.
Vuonna 2012 Varhaug kilpaili Auto GP World Series -sarjassa brittiläisessä Virtuosi UK -tallissa. Hän saavutti kauden aikana kolme voittoa ja yhden nopeimman kierroksen sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2013 Varhaug teki paluun GP2-sarjaan Hilmer Motorsport -tallissa. Hän ajoi neljä kilpailua, kunnes rahoitus ongelmien takia hänet korvattiin Espanjasta lähtien Jon Lancasterilla. Vuonna 2014 Varhaug teki paluun GP3-sarjaan kilpaillen jälleen Jenzer Motorsport -tallissa saavuttaen 12 pistettä.
Guirane N’Daw
Guirane N’Daw (s. 24. huhtikuuta 1984 Rufisque, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Zaragozaa, jossa hän on lainalla ranskalaisesta Saint-Étiennesta. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
N’Daw aloitti uransa Sochauxista, pelaten aluksi seuran juniorijoukkueissa ja nousten sieltä edustusjoukkueeseen. Hän pelasi yhteensä yli 120 sarjaottelua kuuden pelaamansa kauden aikana joukkueessa. Vuonna 2008 N’Daw teki sopimuksen Nantesin kanssa.
Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi lainasopimuksella Saint-Étienneen, johon sisältyi myös osto-optio kauden jälkeen. Lopulta hyvin sujuneen lainakauden jälkeen N’Daw siirtyi pysyvällä siirrolla joukkueeseen.
24. tammikuuta 2011 N’Daw siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella espanjalaisseura Zaragozaan.
Häviöllinen pakkausmenetelmä
Häviölliset pakkausmenetelmät pienentävät pakatun tiedoston kokoa rajusti poistamalla siitä informaatiota, jolloin pakkauksen jälkeen purettu tiedosto ei ole täysin samanlainen alkuperäisen kanssa. Useimmiten häviöllisiä menetelmiä käytetään äänen, kuvien ja videon pakkaamiseen. Tyypillisesti häviölliset pakkausmenetelmät perustuvat diskreetin kosinimuunnoksen tai joissain tapauksessa aallokemuunnoksen hyväksikäyttöön.
Sergei Lomanov (1980)
Sergei Sergejevitš Lomanov (, s. 2. kesäkuuta 1980 Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen, hyökkääjänä pelaava jääpalloilija, joka edustaa Jenisei Krasnojarskia. Hän on ollut 2000-luvulla maailman menestyksekkäimpiä ja arvostetuimpia jääpalloilijoita.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Henkilökohtaisesti
Fernando Birri
Fernando Birri (13. maaliskuuta 1925 Santa Fe, Argentiina – 27. joulukuuta 2017 Rooma, Italia) oli argentiinalainen elokuvaohjaaja, jota kutsuttiin ”uuden eteläamerikkalaisen elokuvan isäksi”. Hänen tunnettuihin elokuviinsa kuuluu muun muassa "Vanha mies, jolla on valtavat valkoiset siivet" (1988).
Birri opiskeli elokuva-alaa Roomassa Centro sperimentale di cinematografiassa 1950–1953. Hän palasi Santa Fehen 1956 ja perusti Universidad Nacional del Litoral -yliopistoon elokuvainstituutin. Seuraavana vuonna hän ryhtyi kuvaamaan Santa Fen köyhälistön kurjuutta. Hanke kesti kolme vuotta ja päättyi 1958. Vuonna 1966 sai ensi-iltansa hänen 33-minuuttinen dokumenttinsa "Tire Dié", joka sai kriitikkojen kiitokset. Hän jatkoi siksi samalla linjalla, ja 1960 valmistui "Buenos Aires, Buenos Aires" ja sen jälkeen 1961 "Los Inudados", josta hänelle myönnettiin Venetsian elokuvajuhlien palkinto parhaasta esikoisohjauksesta.
Birri ohjasi vielä yhden elokuvan, "La Pampa" (1963), jonka jälkeen hän jätti elokuvat 12 vuodeksi. 1985 valmistui hänen Ernesto Che Guevarasta tekemänsä elokuva "Mi hijo el Che". Che oli aiheena seuraavassakin elokuvassa, "Che, ¿muerte de una utopia?", mutta se ei saanut kaupallista levitystä. Sittemmin hän teki kaksi elokuvaa, "El siglo del viento" (1999) ja "ZA 05. Lo viejo y lo nuevo (2006).
Birri oli vuonna 2009 vierailevana professorina Yhdysvalloissa Tuftsin yliopistossa, jossa hän opetti kahdella latinalaisamerikkalaista elokuvaa käsitelleellä kurssilla.
Adolfo Rodríguez Saá
Adolfo Rodríguez Saá (s. 1947) on argentiinalainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä viikon ajan vuoden 2001 lopussa. Hän on ollut pitkään San Luisin maakunnan senaattori. Koulutukseltaan hän on lakimies.
Töpökolibrit
Töpökolibrit ("Chaetocercus") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kuusi neotrooppisella alueella elävää lajia.
Kettukolibrit
Kettukolibrit ("Selasphorus") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu seitsemän Keski- ja Pohjois-Amerikassa elävää lajia.
Kestilä (taajama)
Kestilä on Siikalatvan kunnassa sijaitseva taajama, ja entisen Kestilän kunnan kirkonkylä. Taajama sijaitsee noin 35 kilometriä kuntakeskuksesta Pulkkilasta itään. Taajama oli Kestilän kunnan kuntakeskus, kunnes vuoden 2009 alussa Kestilän, Piippolan, Pulkkilan ja Rantsilan kunnat yhdistyivät Siikalatvan kunnaksi, jonka kuntakeskukseksi tuli Pulkkilan kirkonkylä. Vuoden 2016 lopussa taajamassa asukkaita oli 532.
Taajamassa sijaitsee muun muassa vuosina 1854–1855 valmistunut puinen ristikirkko.
Kylällä risteävät Suomen pisin seututie 800 ja seututie 822.
Bryan Hartnell
Bryan Calvin Hartnell on toinen kahdesta eloonjääneestä, jotka selvisivät sarjamurhaaja Zodiac Killerin suorittamista veritöistä. .
Hartnell (20) oli tyttöystävänsä Cecelia Shepard (22) kanssa piknikillä syyskuussa 1969 syrjäisellä Berryessajärvellä Kaliforniassa, kun tuntematon mies ilmestyi heidän luokseen. Mies oli peittänyt kasvonsa hupulla, ja kertoi karanneensa vankilasta Montanassa tai Coloradossa. Hän halusi rahaa ja auton paetakseen Meksikoon. Hartnell tarjosi lompakkoaan ja autonsa avaimia. Vieras ei ottanut kumpaakaan, vaan sitoi nuoret muovisella pyykkinarulla, ja alkoi puukottaa heitä silmittömästi. Tämän tehtyään vieras käveli pois. Lähellä olleet kalastajat kuulivat kirkumista ja hälyttivät puistoa valvovat vartijat paikalle. Ambulanssi vei uhrit sairaalaan kriittisessä tilassa. Kaksi vuorokautta myöhemmin Shepard menehtyi.
Poliisin tutkiessa tapahtumapaikalla mistä murhaaja oli tullut he löysivät renkaanjäljet uhrien auton takaa. Tarkempi tutkimus paljasti auton oveen kirjoitetun päivämäärän ja pyöreän symbolin, jonka yli kulki risti. Merkki oli sarjamurhaaja Zodiacin omaksuma tunnus, ja ovipellissä oleva päivämäärä sama, jolloin hän oli käynyt edellisten uhriensa Darlene Ferrinin ja Michael Renault Mageaun kimppuun.
Hartnell toipui vammoistaan. Teon tekijää ei saatu kiinni poliisien vuosikausia kestäneestä uurastuksesta huolimatta.
Dmitri Gluhovski
Dmitri Gluhovski (s. 1979 Moskova) on venäläinen toimittaja ja kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Metro 2033" julkaistiin vuonna 2005.
Héctor José Cámpora
Héctor José Cámpora (1909-1980) oli argentiinalainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vajaan kahden kuukauden ajan kesällä 1973. Cámpora oli koulutukseltaan hammaslääkäri. Hän oli Juan Perónin uskollinen kannattaja. Cámpora asettui ehdokkaaksi maaliskuun 1973 vaaleissa, koska Perónin ehdokkuus oli kielletty. Kesällä, kun Perón oli palannut maanpaosta, Cámpora erosi, jotta maassa pitäisi järjestää uudet vaalita.
Risto Rikala
Risto Rikala (s. 1979 Kotka) on suomalainen rumpali, joka on soittanut useissa kokoonpanoissa, kuten Jenni Vartiainen, Redrama, Ronya, Kwan, Elastinen, Kaija Koo, Laura Voutilainen ja Ben Granfelt Band. Rikala on ollut Jenni Vartiaisen rumpali vuodesta 2007. Hän on opiskellut Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa.
Rikala soittaa Yamaha -rummuilla, Sabian -symbaaleilla ja Balbex -kapuloilla. Hän on tohtori Kalle Rikalan pojanpojan poika.
Mari Strachan
Mari Strachan on walesilainen kirjailija. Hänen romaaninsa "Hiljaisuus soi h-mollissa" ilmestyi 2009.
Tabarka
Tabarka (, myös Thabarka tai Barga paikallisille) on kaupunki Välimeren rannalla pohjoisessa Tunisiassa Jendouban kuvernoraatissa, noin 170 kilometriä Tunisian pääkaupungista Tunisista länteen. Asukkaita Tabarkassa oli 15 634 vuonna 2004. Tabarka sijaitsee lähellä Algerian rajaa, noin 15 kilometriä rajalta.
Kansainvälisesti Tabarka on tunnettu muun muassa kauniista koralleistaan ja kesällä pidettävistä jazz-festivaaleistaan. Tabarka on myös suosittu kaupunki turistien keskuudessa kesäkuukausina.
Tabarkan virallinen lentoasema on nimeltään 7 Novembre International Airport.
Hipólito Yrigoyen
Hipólito Yrigoyen (1852–1933) oli argentiinalainen poliitikko. Hän oli lakimies, professori ja metsänhoitaja, ja nousi radikaalipuolueen johtoon vuonna 1896. Yrigoyen toimi maansa presidenttinä kahdesti: 1916–1922 ja 1928–1930. Hänen ensimmäisen kautensa aikaan Argentiina pysyi puolueettomana ensimmäisen maailmansodan ajan. Vuonna 1928 hänet valittiin suurella ääntenenemmistöllä. Vuoden 1929 talouslama heikensi hänen valtaansa, ja presidenttikausi päättyi sotilasvallankaappaukseen 1930. Syrjäytetty Yrigoyen vietti loppuelämänsä arestissa Martín Garcían saarella, missä hän kuoli vuonna 1933.
Kai Meyer
Kai Meyer (s. 1969 Lyypekki) on saksalainen kirjailija.
Heinäsirkka (albumi)
Heinäsirkka on samaa taiteilijanimeä käyttävän suomalaisen laulaja-lauluntekijän Anne Taskisen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1985. "Speedy Gonzales" -kappaleella laulaa myös näyttelijä-muusikko Matti Pellonpää.
Tietäjän lapsuus
Tietäjän lapsuus () on vuonna 1988 ilmestynyt Diana Wynne Jonesin kirjoittama nuorten fantasiaromaani. Se oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Carnegie Medalin saajaksi.
Kirja kertoo sarjan edellisestä osasta tutun Christopher Chantin lapsuudesta. Christopherin vanhemmille selviää, että heidän poikansa voi vierailla muissa maailmoissa uniensa välityksellä ja tuomaan niistä tavaroita mukanansa. Christopherin "henkimatkat" tekevät hänestä äärrettömän arvokkaan hänen enolleen, Ralphille. Ralph kertoo pojalle testaavansa hänen kykyjään, vaikka todellisuudessa Ralph haluaa vain hyötyä Christopherin lahjakkuudesta. Matkoillaan Christopher kohtaa muun muassa maagisia olentoja sekä Ashethin, joka elää temppelissä.
Samanaikaisesti, Christopherin vanhemmat päättävät lähettää poikansa sisäoppilaitokseen, jossa hän oppii muun muassa hallitsemaan kykyään paremmin. Sisäoppilaitoksessa Christopherille ja hänen opettajalleen selviää, että Christopher menettää kykynsä taikoa, kun hänellä on hopeaa. Ilman hopeaa hän on sen sijaan maailman voimakkain velho.
Juan Manuel de Rosas
Juan Manuel de Rosas (1793-1877) oli argentiinalainen konservatiivipoliitikko, Argentiinan ensimmäinen "Caudillo" eli sotilasjohtaja. Hän oli Buenos Airesin maakunnan kuvernööri 1829–1832 ja 1835–1852. Hänellä oli runsaasti valtaa, sillä aluehallinto oli voimakasta ja valtiollinen järjestäytyminen oli hajanaista. Yli 20 vuotta jatkuneen valtansa aikana hän sai paljon ihailijoita ja paljon vihamiehiä. Hän hankki varallisuutensa 1810-luvulla maanviljelijänä ja naudanlihan myyjänä.
Rakkautta pakoon
Rakkautta pakoon on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Heinäsirkan toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1987.
Saint-Jean (joki)
Saint-Jean on Pohjois-Québecissä virtaava joki, jonka pituus on 256 kilometriä ja valuma-alue 5 600 neliökilometriä. Se saa alkunsa Labradorin ylängön lounaisosasta, josta se virtaa kohti etelää vuoristoisen erämaan halki ja laskee Saint Lawrencen lahteen Rivière-Saint-Jeanin kylän kohdalla.
Joki on suosittu kalastuskohde, josta pyydetään pääasiassa lohta. Tutkimusten mukaan siinä elää myös amerikanankeriaita, haukia, imukarppeja, juovaturpia, jääturskia, kolmipiikkejä, koskisärkiä, mateita sekä puronieriöitä.
Quirino Cristiani
Quirino Cristiani (2. heinäkuuta 1896 Italia – 2. elokuuta 1984 Argentiina) oli argentiinalainen elokuvatuottaja ja animaatioiden tekijä. Cristiani muutta Italiasta Argentiinaan 1900. Hän teki maailman ensimmäisen pitkän piirrosfilmin ("El Apóstol", 1917), joskin kunnia usein erheellisesti annetaan Walt Disneyn pitkälle piirroselokuvalle "Lumikki ja 7 kääpiötä". Hän teki myös ensimmäisen pitkän piirretyn äänielokuvan, joka oli "Peludópolis", 1931.
Vastuuvakuutus
Vastuuvakuutus on vakuutus, joka otetaan sen vaaran varalta, että vakuutuksenottaja joutuu vahingonkorvausvelvolliseksi.
Vastuuvakuutus on luonteeltaan vahinkovakuutus, mutta se poikkeaa toiminnaltaan muista vahinkovakuutuksista, koska vastuuvakuutuksen kattama riski on vakuutuksenottajan mahdollinen korvausvelvollisuus jollekulle toiselle, kun taas esimerkiksi omaisuusvakuutuksessa vakuutetaan tietty yksilöity vakuutuksenottajan omistama omaisuus ja sovitaan, minkä riskin varalta vakuutus tehdään. Esimerkiksi palovakuutus on tyypillinen tällainen omaisuusvakuutus.
Vastuuvakuutuksen ensisijainen tarkoitus on vahingon aiheuttajan suojaaminen kattamalla vakuutuksenottajan tai muun vakuutetun vahingonkorvausriski. Sen toissijainen tehtävä on kuitenkin antaa suojaa myös vahingon kärsineelle, koska tällöin hän voi saada korvauksia aiheuttajan lisäksi myös vakuutusyhtiöltä. Vastuuvakuutuksessa on siten aina kolme osapuolta: vakuutusyhtiö, vakuutuksenottaja ja vahinkoa kärsinyt.
Vastuuvakuutuksesta korvataan vain vahinkoja, joista vakuutuksenottaja tai vakuutettu on "voimassa olevan oikeuden mukaan" korvausvastuussa. Korvauksen saaminen vastuuvakuutuksesta edellyttää, että vakuutettu on vahingonkorvausvelvollinen aiheuttamansa vahingon perusteella kolmatta kohtaan. Vastuuvakuutuksesta ei siten korvata vahinkoa vakuutuksenottajan vahingonkorvausvastuuta laajemmin, eli jos vahingon aiheuttaja ei ole vahingonkorvausvelvollinen, myöskään vakuutusyhtiö ei ole vastuuvakuutuksen perusteella velvollinen suorittamaan korvauksia vahinkoa kärsineelle.
Useimmissa vastuuvakuutuksissa edellytetään, että korvattava vahinko on aiheutettu tuottamuksellisesti; törkeä tuottamus (esim. törkeä huolimattomuus) ja tahallisesti aiheutetut vahingot on rajattu pois korvausten piiristä.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2011
Vuoden 2011 taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Bernissä, Sveitsissä 24. – 30. tammikuuta. Kilpailupaikkana toimi PostFinance Arena. Kilpailujen ohjelmassa olivat miesten ja naisten yksinluistelut, pariluistelu ja jäätanssi. Etukäteen huonoimmilla Sijaing-sijoituksilla olleet urheilijat joutuivat pariluistelua lukuun ottamatta karsimaan paikasta varsinaiseen kilpailuun.
KNM Trondheim
KNM Trondheim tai KNM Trondhjem on ollut ainakin neljän Norjan laivaston aluksen nimenä.
Harry Reunanen
Harry Reunanen (s. 14. syyskuuta 1923 Rauma) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Reunanen edusti Mestaruussarjassa Rauman Työväen Urheilijoita 1948, Turun Pallokerhoa 1951-1952 ja Turun Tovereita 1955. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 52 pääsarjatason ottelua, joissa teki 27 maalia. Suomensarjassa hän teki neljässä kaudessa 43 maalia.
Suomen maajoukkueessa Reunanen pelasi vuosina 1947–1949 neljä maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Oyabe
Oyabe () on kaupunki Toyaman prefektuurissa Japanissa. Kaupunki perustettiin 1. lokakuuta 1958. Vuonna 2014 kaupungin väkiluku oli 30 684 ja asukastiheys 229 ihmistä neliökilometriä kohden. Kaupungin pinta-ala on 134 neliökilometriä.
Aarno Rinne
Aarno Rinne (s. 11. heinäkuuta 1941) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Rinne edusti koko uransa ajan vuosina 1958–1973 Tampereen Ilves-Kissoja. Kaikkiaan hän pelasi yhdeksän mestaruussarjakauden aikana 126 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Rinne pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1964–1965 yhteensä kahdeksan maaottelua.
Hammamet
Hammamet () on kaupunki pohjoisessa Tunisiassa, Nabeulin kuvernoraatissa. Kaupungissa on noin 70 000 asukasta. Matkailijoita käy tuhansia ja heille riittää aurinkoa ympäri vuoden. Kevään ja syksyn lämpötilat ovat reilu 20 astetta, kesällä noin 30 astetta. Talvella on viileämpää ja kosteampaa.
Hammamet on Tunisian ensimmäinen turistikohde. Hammametiin järjestävät matkoja monet matkanjärjestäjät. Lomalentoja sinne liikennöidään keväästä syksyyn. Hammametissa on mahdollisuus niin kulttuuriin, auringonottoon kuin harrastamiseenkin. Erityisesti Hammamet on tullut suosituksi golflomakohteeksi edullisuutensa ansiosta. Hammametista löytyy kaksi golfkenttää.
Hammametin tärkein lomailualue Yasminen lomakylä sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä kaupungin keskustasta ja aivan rannan lähellä. Hotellit ovat laadukkaita ja niistä löytyy lapsiperheille sopivia. Sekä Yasminessa että keskustassa on helppo liikkua kävellen ja näiden välin pääsee taksilla tai julkisilla kulkuneuvoilla.
Kaupungissa on kilometrien mittaiset hiekkarannat, jotka ovat puhtaita. Yasminesta löytyy hiekkarantojen lisäksi huvipuisto, sisäluistelurata ja sukelluskoulu. Hammametin keskustassa voi tutustua sen medinan ikivanhaan muuriin, Kasbahin pieneen linnoitukseen ja kaupungin muihin vanhoihin osiin. Alueelta löytyy myös Pupputin kaupungin rauniot mosaiikkitöineen Antiikin Rooman ajalta.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952 – miesten 82,5 kg
Helsingin olympiakisojen painonnoston sarjaan 82,5 kg osallistui 23 urheilijaa edustaen 20 kansallisuutta. Kilpailu käytiin 27. heinäkuuta. Neuvostoliiton Lomakin onnistui toisella yrittämällään työntämään olympiaennätyksen 165 kg, joka riitti kultamitaliin.
Kova kuin kivi
Kova kuin kivi voi viitata seuraaviin:
Antero Rinne
Antero Rinne (s. 7. elokuuta 1913 Helsinki – 7. maaliskuuta 1940 Säkkijärvi) oli suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut Rinne edusti vuosina 1931–1939 Helsingin Jalkapalloklubia. Hän voitti Suomen mestaruuden 1936 ja 1938. Kaikkiaan Rinne pelasi kahdeksan kauden aikana 93 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän edusti myös Suomen maajoukkuetta vuosina 1935–1939 yhteensä 13 maaottelussa.
Rinne kaatui talvisodan viimeisinä päivinä.
Takaoka
Takaoka () on väkiluvultaan Japanin Toyaman prefektuurin toiseksi suurin kaupunki. Kaupunki perustettiin 1. huhtikuuta 1889. Vuonna 2014 kaupungin väkiluku oli 171 629 ja asukastiheys 821 ihmistä neliökilometriä kohden. Kaupungin pinta-ala on 209 neliökilometriä.
Syksyisin kaupungissa järjestetään festivaali, jossa lausutaan 1200–1400 vuotta vanhoja Man'yōshū-runoja. Takaokan lähes 16 metriä korkea Buddha-patsas on Japanin suurimpia.
M1 (Valko-Venäjä)
Valtatie M1 (, ) on tärkeä Valko-Venäjän läpi poikittain kulkeva, suurelta osaltaan moottoritieksi luokiteltu valtatie. Se yhdistää osaltaan Puolasta saapuvan eurooppatie :n tämän väylän Venäjän Moskovasta saapuvaan osaan. Valtatie M1 valmistui Moskovan olympialaisiin 1980 ja jatkuu M1-numerointuna väylänä myös Venäjän puolella. 
M1 alkaa Valko-Venäjän "Kozlovitši"-raja-asemalta, joka on Puolan "Kukuryki"n raja-aseman vastinpari. Raja-asema on tarkoitettu vain rahtiliikenteen käyttöön. Alkuosiltaan valtatie M1 kiertää Brestin pohjoispuolelta ja tässä kohdin kulkee eri reittiä kuin eteläisempi , jonka Terespol-Brest -rajanylityspaikka on kaiken maantieliikenteen käytössä ja jonka reitti kulkee Brestin kaupungin läpi. Pian Brestin itäpuolella nämä kaksi valtatietä yhtyvät. Valtatie M1/E30 muuttuu 4-kaistaiseksi moottoritieksi, joka jatkaa itäkoilliseen kohti Minskiä ja Moskovaa. Suurimmat valtatien varrelle osuvat valkovenäläiset kaupungit (Kobryn, Baranavitšy, Minsk, Orša) ohitetaan muutaman kilometrin etäisyydeltä. Valtatie päättyy raja-asemaan "Redki" Venäjän Smolenskin alueen rajalla.
Elokuussa 2013 maassa otettiin käyttöön etäluettaviin, autojen tuulilasin sisäpuolelle sijoitettaviin tunnistinlaitteisiin perustuva BelToll-tietullijärjestelmä. Järjestelmä on huomattavasti laajempi kuin aiempi M1-valtatien maksupisteisiin perustunut tietullijärjestelmä. Vuoden 2014 alussa järjestelmä kattoi M1-, M2- ja M4-valtatiet ja osia useista muista valtateistä.
Tärkeimmät risteykset ::
Maanteiden luokittelussa R-tiet (venäjäksi P) viittaavat tasavallan (kansallisen) tason maanteihin.
Markku Kangaspuro
Markku Kangaspuro on Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutin tutkimusjohtaja. Kangaspuro toimii Suomen Rauhanpuolustajat ry:n puheenjohtajana. Kangaspuro valmistui filosofian tohtoriksi Itä-Suomen yliopistosta vuonna 2000. Hän suhtautuu kielteisesti Suomen Nato-jäsenyyteen.
Aleksanteri-instituutissa Kangaspuron tehtäviin kuuluvat muun muassa Venäjän ja itäisen Euroopan tutkimukseen keskittyvän tutkimusohjelman kehittäminen ja toteuttaminen.
Kangaspuro toimi vuosina 2002-2014 Venäjän ja itäisen Keski-Euroopan tutkimukseen erikoistuneen tieteellisen aikakauskirjan Idäntutkimuksen päätoimittajana.
Marcus Vänttinen
Marcus Vänttinen (s. 23. heinäkuuta 1987) on suomalainen vapaaottelun ammattilainen. Hän ottelee kevyessä raskassarjassa (alle 93 kg). Hän ottelee Cage-organisaatiossa ja on sarjassaan sen mestari (tammikuu 2011) ja sarjan Euroopan listan viides.
Joe Gores
Joe Gores (25. joulukuuta 1931 Rochester, Minnesota, Yhdysvallat – 10. tammikuuta 2011 Greenbrae, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jännityskirjailija.
Gores kuului samaan kovaksikeitettyyn dekkariperinteeseen kuin Dashiell Hammett ja Raymond Chandler. Hän kuvasi taitavasti Yhdysvaltojen länsirannikon kaupunkiympäristöä ja yhteiskunnan kerroksisuutta. Ennen kirjailijanuraansa Gores työskenteli sekalaisissa ammateissa, kuten autonkuljettajana ja myyjänä sekä 12 vuotta yksityisetsivänä. Hän opiskeli englanninkielistä kirjallisuutta, josta suoritti loppututkinnon Stanfordin yliopistossa.
Goresin tuotantoon kuuluu 16 romaania ja useita kertomuskokoelmia. Teoksista "Sam Spaden etsivätoimisto" kertoo tapahtumista ennen Dashiell Hammettin "Maltan haukkaa". Goresin oli tarkoitus tyttärensä pyynnöstä kirjoittaa sille jatko-osa, mutta hän totesi sen mahdottomaksi, joten hän kirjoitti esiosan. Teoksen "Nimeni on Hammett" pohjalta on Wim Wenders ohjannut elokuvan "Hammett – tehtävä Chinatownissa" (1982). Gores on myös kirjoittanut elokuva- ja tv-sarjakäsikirjoituksia, muun muassa sarjoihin "Kojak", "Columbo", "Magnum" ja "Mike Hammer".
DKA = sis. "Dan Kearney and Associates"
Königsberg (1927)
Königsberg oli Saksan laivaston Königsberg-luokan kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus upposi Norjan taisteluissa vuonna 1940.
"Risteilijä B" (risteilijä "SMS Thetiksen" korvaaja) tilattiin 1925 telakkanumerolla 108 Marinewerftiltä Wilhelmshavenista, missä köli laskettiin 12. huhtikuuta 1926. Alus laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1927 nimettynä "Königsbergiksi". Vesillelaskutilaisuudessa aluksen siunasi Königsbergin pormestari ja ensimmäisessä maailmansodassa palvelleen risteilijän "SMS Königsbergin" päällikön leski rouva Loof kastoi aluksen. Wolf von Trotha otti aluksen Reichsmarinen palvelukseen 17. huhtikuuta 1929 ollen samalla sen ensimmäinen päällikkö. Aluksen miehistö siirtyi risteilijä "Nympheltä", joka oli poistettu palveluksesta edellisenä päivänä. Koeajojen ja koulutuksen päätyttyä alus esiintyi Barcelonan maailmannäyttelyssä valtakunnan edustajana 18.–26. lokakuuta aluksen uuden komentajan Robert Witthöf-Emdenin alaisuudessa. Alus liitettiin laivastoon 17. joulukuuta 1929.
Lukuisten 1930-luvun alun laivastovierailujen jälkeen alus palveli Espanjan rannikolla marraskuusta 1936 tammikuuhun 1937. Alus soveltui huonosti kauppamerenkulun häirintään tai yleensäkin toimimaan avomerellä, joten toisen maailmansodan puhjetessa se siirrettiin torpedokoulutuksen maalilaivaksi Itämerelle ja Pohjanmeren miinoitusoperaatioihin kuten operaatio Westwalliin.
"Königsberg" osallistui huhtikuun 1940 alussa Norjan taisteluihin, kun se liitettiin kontra-amiraali Hubert Schmundtin komentamaan maihinnousuryhmä 3:een kuljettamaan joukkoja Wilhelmshavenista Bergeniin yhdessä sisaraluksensa "Kölnin" sekä miinalaiva "Bremsen", torpedoveneiden "Wolfin" ja "Leopardin", E-veneiden emälaivan "Carl Petersin" sekä E-veneiden "S 19", "S 21", "S 22", "S23" ja "S 24" kanssa. Osastoon kuuluivat vielä apualukset "Schiff 9" ja "Schiff 18".
Osaston tunkeutuessa aamulla 9. huhtikuuta Bergenin vuonoon alus vaurioitui Norjan rannikkotykistön Kvarvenin linnakkeen avattua tulen kuuden tuuman kranaatin osuttua hieman vesirajan yläpuolelle. Norjalaiset vastarintamiehet ilmoittivat aluksen sijainnin Britanniaan. Vielä samana iltana hyökkäsi Britannian kuninkaallisten ilmavoimien 12 Welligton ja 12 Hampden pommittajaa satamassa olleiden alusten kimppuun tuloksetta. Alus jäi Bergeniin Skoltegrundin laituriin korjattavaksi muiden ryhmän alusten palatessa Saksaan.
Samana iltana sai Orkneylle sijoitetut Britannian kuninkaallisen laivaston ilmavoimien 800 ja 803 laivueiden lentäjät tiedon operaatiosta. Seuraavana päivänä 16 Blackburn Skua pommikonetta Britannian kuninkaallisen laivaston ilmavoimien 800 ja 803 laivueista saivat kolme osumaa alukseen, joka kaatui upoten Bergenin satamaan. Ilmatorjunta ampui alas ainoastaan yhden hyökänneistä lentokoneista (luutnantti Smeeton ja vänrikki Watkinson) ja lisäksi kolme konetta vaurioitui pahoin.
Aluksen hylky nostettiin 17. heinäkuuta 1942 ja maaliskuusta 1943 alkaen sitä käytettiin sukellusvenelaiturina. Hylky kaatui uudelleen 22. syyskuuta 1944 ja se romutettiin sodan päätyttyä paikallaan.
Jalokolibrit
Jalokolibrit ("Eulampis") on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi Länsi-Intian saaristossa elävää lajia.
SMS Königsberg
Königsberg on ollut ainakin kolmen Saksan laivaston aluksen nimenä. 
Reichsmarine, josta 1935 muodostettiin Kriegsmarine
Helmipurjepleko
Helmipurjepleko ("Glyptoperichthys joselimaianus") on Etelä-Amerikassa elävä imumonneihin kuuluva kala. Sitä pidetään myös akvaarioissa.
Luonnossa helmipurjeplekoa tavataan Brasiliasta Tocantinsjoesta. Helmipurjeplekot ovat makeanveden kaloja ja se elää vesissä, joiden lämpötila on 24–29 °C. Akvaario-olosuhteissa lajille on hyvä olla tarjolla luolia tai juurakoita. Luonnossa helmipurjepleko voi kasvaa 30 cm pitkäksi.
Helmipurjepleko syö levää, muiden kalojen mätiä ja kuolleita kaloja. Sitä käytetäänkin usein akvaarioissa levän poistamiseen ja raadonsyöjänä.
Rautaa &amp; magneettia
Rautaa & magneettia on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Heinäsirkan kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1995.
Valon lapsi
Valon lapsi on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Heinäsirkan neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000. "Gringo" -kappaleella laulaa myös Pekka Myllykoski.
Mikko Niinikoski
Mikko Niinikoski (s. 3. maaliskuuta 1978 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2010–2011 Mestiksessä Heinolan Kiekossa.
Niinikoski on Tapparan kasvatteja ja hän on pelannut SM-liigassa 112 ottelua Lahden Pelicansissa. Lisäksi Niinikoski on kiertänyt useissa eri sarjoissa Suomen ulkopuolella. Hän on pelannut muun muassa Tanskan pääsarjassa ja MOL-liigassa sekä Ruotsin ja Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Telmana
Telmana () on taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Inkereenjoen rannalla 26 kilometriä Tusinan kaupungista luoteeseen. Taajamassa on 5 800 (vuonna 2002) ja kunnassa 11 200 (vuonna 2010) asukasta.
Telmanan kunta rajoittuu pohjoisessa Pietariin kuuluvaan Kolpinan kaupunkiin, idässä Punaporuun, koillisessa Liissilään ja lounaassa Possain kuntaan. Keskustaajaman lisäksi siihen kuuluvat Voiskorovan (ven. Войскорово, "Voskorovo") taajama sekä Isoran Lopotin (Ям-Ижора, "Jam-Ižora") ja Pionerin (Пионер) kylät. Kunnan läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie.
Taajama on rakennettu Inkereenjoen rannalle 1700-luvun lopulla perustettujen saksalaisten siirtokuntien paikalle. Voiskorovan lähellä, nykyisen Pionerin kylän alueella, sijaitsi Inkereen luterilaisen seurakunnan kirkko. Isoran Lopotti palveli Pietarin ja Moskovan välistä maantieliikennettä. Saksalaissiirtokuntiin perustettiin 1920-luvun lopussa Ernst Thälmannille nimetty kolhoosi (myöhemmin sovhoosi), josta taajama on saanut nimensä. Siirtokunnat ja seudun inkerinsuomalaiset kylät tuhoutuivat toisen maailmansodan taisteluissa. Nykyään taajamassa toimii Thälmannille nimetty karjatila.
KNM Draug
KNM Draug oli Norjan laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Draug-luokan hävittäjä, joka osallistui Norjan puolustukseen Saksan hyökättyä maahan toukokuussa 1940. Alus valmistettiin Hortenin laivastontelakalla telakkanumerolla 103.
Toisen maailmansodan syttyessä alus oli ollut jo useita vuosia reservissä ankkuroituna Marineholmeniin Bergeniin. Se kunnostettiin ja palautettiin 5. syyskuuta 1939 palvelukseen.
Alus kuului huhtikuussa 1940 2. meripuolustusalueen 1. hävittäjäviirikköön suojaten Vestlandetin ja Trøndelagin rannikkoa. Sen tukikohtana oli Haugesund, josta se suojasi rannikon meriliikennettä. Alus suojasi vuorokautta ennen hyökkäyksen alkua 8. huhtikuuta saksalaista 7 369 brt rahtialus "Seattlea", joka upposi seuraavana päivänä jouduttuaan Norjan rannikkotykistön linnakkeen Oddefroyan ja Saksan laivaston Kristiansandiin matkanneen laivasto-osaston väliin.
"Draugin" päällikkö Thore Horve sai vasta maihinnousupäivänä määräyksen avata tulen kaikkia Norjan aluevesillä tavattuja vieraita aluksia vastaan. Alus partio Karmsundin edustalla, jolloin se havaitsi Oslovuonon linnakkeiden avanneen tulen tunnistamattomia aluksia vastaan. Alus havaitsi tunnistamattoman aluksen suuntaavan Karmsundiin antaen sille pysähtymismerkin. Aluksen jatkaessa matkaa alus avasi tulen pakottaen sen pysähtymään ja pakotti sen Haugesundiin tunnistettavaksi, jolloin se todettiin saksalaiseksi "Mainiksi" (7 624 brt). Aluksen lastin tarkastus kuitenkin yritettiin estää, jolloin se takavarikoitiin. Aluksen lastina todettiin olevan varusteita Trondheimin saksalaisjoukoille sekä noin 2 000 miinaa.
Aluksen päällikkö sai satamassa ollessaan kuulla Bergenin antautuneen ja Stavangerin puolustuksen olevan luhistumassa tai antautuneen. Samoin meri-ilmavoimien lentäjä toimitti tiedon alueella olevista Saksan laivaston aluksista. Tämän jälkeen Horve päätti viedä valtaamansa aluksen Britteinsaarille.
Alukset joutuivat Saksan ilmavoimien maaliksi, jolloin "Mainin" päällikkö upotti aluksensa. "Draug" pelasti saksalaiset ja valtausmiehistön merestä kuljettaen 67 sotavankia Britteinsaarille. Alus kohtasi seuraavana aamuna kolme Tribal-luokan hävittäjää, joista "HMS Sikh" ja "HMS Matabele" saattoivat aluksen Sullom Voeen 10. huhtikuuta. Alus jatkoi matkaansa seuraavana päivänä Scapa Flowhun saattajanaan Ranskan laivaston hävittäjä "Boulonnais".
Kuninkaallisen laivaston alaisuudessa "Draugin" 76 millimetrin takatykki poistettiin ja se korvattiin 3 tuuman ilmatorjuntatykillä. Lisäksi asennettiin .303 tuuman Lewis konekivääri kummallekin puolelle siltaa. Alus aloitti elokuussa Norjan laivaston moottoritorpedoveneiden "MTB5" ja "MTB6" emälaivana Portsmouthissa 5. elokuuta saakka. Tämän jälkeen se palveli vartioaluksena Lowestoftissa 27. lokakuuta asti viirinumeronaan H28 ja se suojasi rannikkosaattueita ennen paluutaan emälaivaksi Port Edgariin. Alus oli 5. helmikuuta 1943 alkaen Britannian kuninkaallisella laivastolla koulu- ja koealuksena aina 2. syyskuuta saakka.
Alus poistettiin palveluksesta 19. marraskuuta ja se myytiin romutettavaksi 1944.
Juhani Vellamo
Juhani Vilhelm Vellamo (myös aik. "Wellamo") (4. huhtikuuta 1912 Jämijärvi – 22. toukokuuta 2004 Tampere) oli suomalainen olympiatason painonnostaja.
Vellamo osallistui kaksiin olympiakisoihin sarjassa 82,5 kg. Lontoon kisoissa 1948 hän sijoittui seitsemänneksi yhteistuloksella 355 kg. Helsingissä 1952 hän epäonnistui avauslajissa punnerruksessa, jäi ilman tulosta ja keskeytti kilpailun.
Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 1947 tuloksella 367,5 kg.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän saavutti seuraavat mitalisijat: 1947 hopeaa, 1948 ja 1949 pronssia.
Vellamo voitti Tukholman PM-kisoissa 1950 viidennen Pohjoismaiden-mestaruutensa. Hän voitti PM-kullan myös 1951 ja 1953.
Vellamo voitti useita Suomen mestaruuksia 1939 lähtien. Vuonna 1949 hän voitti Suomen-mestaruuden 82,5 kg sarjassa tuloksella 352,5 ja seuraavana vuonna tuloksella 345. SM-mitaleja myös yleisurheilusta.
Vellamo oli myös voittamassa pesäpallon Suomen mestaruutta 1942 Valtion lentokonetehtaan joukkueessa.
Marineholmen
Marineholmen oli norjalainen laivastotukikohta Damsgårdssundetin varrella Puddefjordenissa Bergenissä Hordalandin läänissä. Tukikohta perustettiin 1818, ja se oli maan vanhin toimiva laivastotukikohta, kun se lakkautettiin toukokuussa 1962. Ensimmäisen maailmansodan aikana Marineholmen oli hyvin tärkeä. Siellä alukset korjattiin ja kunnostettiin ja sieltä ne hakivat polttoaineena käyttämänsä hiilen. Asuntoina siellä oli sekä parakkeja että myös puinen potkurikorvetti "Nordstjernen" (1864–1945). Myöhemmin asuntona käytettiin "Statsraad Lehmkuhlia". Nykyisin laivastotukikohdasta ei ole Bergenissä juuri mitään jäljellä. Niiden hallien paikalla, joissa aikoinaan vuonna 1818 säilytettiin puisia sotaveneitä, perustettiin myöhemmin Høyteknologisenteret, nyk. Marineholmen AS.
Sahanokkakolibri
Sahanokkakolibri ("Ramphodon naevius") on Brasilian kotoperäinen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue maan kaakkoisosan Minas Geraisin eteläosasta ja Espírito Santosta Santa Catarinaan. Se on tavattu myös Rio Grande do Sulissa. Charles Henri Frédéric Dumont de Sainte-Croix kuvaili lajin holotyypin Rio de Janeiron Mount Corcovadolta vuonna 1818.
Bahianerakkokolibri
Bahianerakkokolibri ("Anopetia gounellei") on Brasilian kotoperäinen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää maan itäosan Piauísta Bahiaan. Adolphe Boucard kuvaili lajin holotyypin Bahian San Antonio da Barrasta vuonna 1891.
Hammasnokkakolibri
Hammasnokkakolibri ("Androdon aequatorialis") on neotrooppisella alueella elävä kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Panaman itäosasta läntiseen Kolumbiaan ja Luoteis-Ecuadoriin. John Gould kuvaili lajin holotyypin Ecuadorista vuonna 1851.
Brasiliankolibri
Brasiliankolibri ("Aphantochroa cirrochloris"), myös "Campylopterus cirrochloris", on Brasilian kotoperäinen kiitäjälintu, ja sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää maan itäosan Goiásta ja Pernambucosta Mato Grossoon ja Rio Grande do Suliin. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Rio de Janeirosta vuonna 1818.
Daumantas
Daumantas eli Pyhä Timofej (k. 27. toukokuuta 1299) oli liettualainen ruhtinas ja myöhemmin Pihkovain ruhtinas ja ortodoksisen kirkon pyhimys. Daumantas tunnetaan myös liettualaisen suuriruhtinas Mindaugasin murhaajana.
Daumantas oli vuoteen 1263 saakka Nalšian ruhtinas. Liettuaa johti tuolloin Mindaugas, jonka vaimo Morta oli kuollut. Mindaugas kaappasi uudeksi vaimokseen tämän sisaren, joka oli kuitenkin jo Daumantasin vaimo. Niinpä Daumantas surmasi Mindaugasin ja kaksi tämän poikaa Mindaugasin kilpailija Treniotan rohkaisemana vuonna 1263 näiden ollessa sotaretkellä Brjanskissa. Murhan jälkeen Mindaugasin poika Vaišvilkas otti vallan Treniotalta ja karkotti Daumantasin Pihkovaan. Pihkovassa Daumantas kastettiin ortodoksiseen uskoon ja hän otti nimen Timofej. Vielä ennen kuolemaansa vuonna 1299 hänet valittiin myös Pihkovan ruhtinaaksi vuonna 1266. Valtakautenaan hän taisteli useaan otteeseen menestyksekkäästi Liivinmaan ritarikuntaa vastaan.
Daumantasin kuoleman jälkeen ortodoksinen kirkko julisti hänet pyhimykseksi. Ensimmäinen tunnettu hänelle pyhitetty kirkko on rakennettu vuonna 1374 Pihkovaan. Pihkovan ja Liettuan suhteiden lähennyttyä 1300-luvulla Timofejista tuli molempien maiden suojelupyhimys. Hän saikin kuolemansa jälkeen maineen ortodoksisuuden puolustajana ja lännen uhan torjujana. Suuriruhtinaan murhaa ei juurikaan muisteltu. Vaikka Daumantas oli Aleksanteri Nevskiä vanhempi hahmo, hän jäi tämän varjoon. Daumantasia ei myöskään kanonisoitu Nevskin tavoin Venäjän kirkon synodeissa 1540- ja 1550-luvuilla, sillä hän painotti Pihkovan itsenäisyyttä Moskovan sijaan. Iivana Julma käytti Daumantasin liettualaistaustaa myöhemmin syynä hyökätä Liettuaan. Hän väitti Liettuan kuuluneen Daumantasin kautta ortodoksiseen maailmaan ja sitä myöten Moskovan olevan oikeutettu valloittamaan tämän.
PSFK Tšernomorets Burgas
PSFK Tšernomorets Burgas () on jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Bulgarian Burgas. Seura perustettiin vuonna 2005 nimellä Tšernomorets. Sen kotikenttä on Lazur-stadion, jolle mahtuu 18 037 katsojaa.
Eva-Maria Wernicke
Eva-Maria Wernicke (s. 30. syyskuuta 1953 Beierfeld) on saksalainen entinen ohjaskelkkailija. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC Traktor Oberwiesenthalia.
Wernicke voitti vuonna 1973 pronssia yksiköstä sekä MM-kisoissa että EM-kisoissa. Hän sai samasta lajista hopeaa EM-kilpailuissa 1975 ja oli neljäs Innsbruckin olympialaisissa 1976.
Wernicke on naimisissa entisen yhdistetyn hiihtäjä Ulrich Wehlingin kanssa.
Vuoristo-Karabah
Vuoristo-Karabah (, , myös Լեռնային Ղարաբաղ, "Leṙnayin Ġarabaġ", ) on maantieteellinen alue Etelä-Kaukasiassa.
Neuvostojohtaja Stalin liitti alueen Azerbaidžaniin. Alueella oli 1980-luvulla kansallisuuskiistoja. Niiden takia armenialaiset kansallismieliset irrottivat alueen
Armenian tuella Azerbaidžanista vuonna 1991. Aluetta hallitsee nykyään pääosin itsenäinen Artsakhin tasavalta.
Alue on pinta-alaltaan noin 4 400 neliökilometriä. Vuonna 2013 Vuoristo-Karabahin tasavalta ilmoitti väkiluvukseen 148 100 asukasta. 
Vuoristo-Karabahin asukkaista pääosa on etnisesti armenialaisia. Karabah ("Karabagh") on peräisin turkin ja persian kielistä ja se tarkoittaa "mustaa puutarhaa". Paikalliset asukkaat käyttävät nykyisin mieluiten muinaista nimeä "Artsakh".
Vuoristo-Karabahia asuttivat vuosisatojen ajan kristityt armenialaiset ja islaminuskoiset azerit.1700-luvun lopussa alue oli itsenäinen Karabahin kaanikunta.
Alue liitettiin Venäjän keisarikuntaan 1800-luvulla. 
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitto perusti Vuoristo-Karabahin autonomisen alueen Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan sisälle. Kun Neuvostoliiton valta alueella hiipui 1980-luvulla, armenialaisten ja azerien väliset yhteenotot lisääntyivät. Paikallishallinto halusi liittyä Armeniaan ja Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vuonna 1991 Vuoristo-Karabah julistautui itsenäiseksi tasavallaksi. Neuvostojoukkojen lähtö kiihdytti 1980-luvulla alkaneen konfliktin täydeksi sodaksi vuonna 1992. Sodassa arviolta 20 000–30 000 ihmistä menetti henkensä. Armenialaiset joukot onnistuivat saamaan alueen hallintaansa. Armenialaiset myös miehittävät Azerbaidžanin alueita Vuoristo-Karabahin ulkopuolelta ja loivat näin maayhteyden Karabahin ja Armenian välille. Vuonna 1994 osapuolet suostuivat aselepoon.. Rauha jäi solmimatta ja ajoittainen rajakahakointi jatkui. Azerbaidžan on ajoittain uhannut liittää alueen takaisin itseensä.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952 – miesten 90 kg
Helsingin olympiakisojen painonnoston sarjaan 90 kg osallistui 20 urheilijaa edustaen 20 kansallisuutta. Kilpailu käytiin 27. heinäkuuta. Sarjan voittaja Norbert Schemansky teki uudet maailman ennätykset tempauksessa, työnnössä ja yhteistuloksessa. Grigori Novakin punnerrustulos 140 kg oli puolestaan olympiaennätys.
Sarja oli ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa.
Rubiinihohtokolibri
Rubiinihohtokolibri ("Chrysolampis mosquitus") on neotrooppisella alueella elävä kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Panaman itäosasta Kolumbiaan, Venezuelaan, Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guayanaan, sekä Brasilian koillis- ja keskiosien Parásta ja Pernambucosta Mato Grossoon ja Bolivian itäosiin. Laji elää myös Etelä-Amerikan mantereen pohjoisreunan saarilla Arubasta, Curaçaosta ja Bonairesta Trinidad ja Tobagoon. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Surinamesta vuonna 1758.
Antillientöyhtökolibri
Antillientöyhtökolibri ("Orthorhyncus cristatus") on neotrooppisella alueella elävä kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Puerto Ricon itäosasta Pienten Antillien saariryhmän eteläosaan Grenadaan. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Barbadokselta vuonna 1758.
Kuorokolibri
Kuorokolibri ("Klais guimeti") on neotrooppisella alueella elävä kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Hondurasin itäosista Kolumbiaan, Venezuelaan, Ecuadoriin, Peruun, läntiseen Boliviaan, sekä Brasilian luoteis- ja pohjoisosiin. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Caracasista vuonna 1843.