hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Colony-luokka
Colony-luokka oli toisessa maailmansodassa palvellut Britannian Kuninkaallisen laivaston fregattiluokka, jonka muodostivat 21 Walsh-Kaiserin Providencessa Rhodes Islandilla Yhdysvalloissa valmistamaa alusta. Ne valmistettiin 1943–1945 ja ne luovutettiin Britannialle osana lend-lease -sopimusta, minkä jälkeen ne luokiteltiin uudelleen fregateiksi sekä nimettiin pienehköjen siirtomaiden mukaan. Alukset palvelivat saattueiden suojana, sukellusveneiden torjunnassa sekä rannikkoliikenteen valvonnassa. Luokan alukset pohjautuivat Yhdysvaltain laivaston Tacoma-luokan fregatteihin, joiden pohjana oli River-luokan fregatit.
Sodan päätyttyä lähes kaikki jäljellä olevat alukset palautettiin Yhdysvaltoihin, millä yritettiin osaltaan pienentää maksettavia kuluja.
Johan Henrik Kranck
Johan Henrik Kranck (2. joulukuuta 1778 Kuusamo – 17. lokakuuta 1838 Pudasjärvi) oli suomalainen kappalainen ja arkkiveisurunoilija.
Kranckin vanhemmat olivat Kuusamon kirkkoherra Johan Kranck (1751–1800) ja Anna Planting. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1797. Kranck vihittiin papiksi 1801. Hän oli armovuodensaarnaajana Kuusamossa 1801, kirkkoherran apulaisena Kuusamossa 1802 ja Oulussa vuodesta 1803, Oulun vt. kappalaisena vuodesta 1807 ja Pudasjärven kappalaisena vuodesta 1810.
Kranck kirjoitti nimimerkillä "J.H.K-da" Oulun kaupungin palosta 1822 arkkiveisun "Surun sanoma saneltu, murehella muistuteltu, pantu kokohon palosta." (Barck 1827).
Kranck oli naimisissa vuodesta 1811 Beata Kristina Elfvingin kanssa.
Ejgil Clemmensen
Ejgil Becker Clemmensen (21. kesäkuuta 1890 Fredriksberg – 24. lokakuuta 1932 Kööpenhamina) oli tanskalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli kööpenhaminalainen Polyteknisk Roklub. Clemmensen osallistui Tukholman olympialaisiin 1912, joissa hän oli voittamassa pronssia perämiehellisistä nelikoista.
Constance Jeans
Constance Mabel Jeans (23. elokuuta 1899 Nottingham – huhtikuu 1994 Falmouth) oli brittiläinen uimari ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Nottingham Ladies' Swimming Club.
Jeans kilpaili ensimmäisissä olympialaisissaan Antwerpenissa 1920. Hän sijoittui tuolloin neljänneksi sekä 100 että 300 metrin vapaauinnissa, joista jälkimmäisessä hän hävisi pronssimitalisti Frances Schrothille vain 0,4 sekuntia. Jeans kuului kisoissa maansa hopeaa voittaneeseen 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueeseen ja sai samasta lajista hopeaa myös Pariisin olympiakisoissa 1924. Hän oli Pariisissa jälleen 100 metrin matkalla neljäs, jonka lisäksi hän pääsi välieriin saakka 400 metrin vapaauinnissa.
Silkkilehtimittari
Silkkilehtimittari ("Scopula caricaria") on Suomessa harvinainen lehtimittarilaji.
Pienehkö mittariperhonen, jonka siivet ovat voimakkaasti silkinkiiltoiset. Siipien pohjaväri on valkoinen ja niissä on jonkin verran mustaa kehnäisyyttä. Poikkiviirut ovat kellertävän ruskeat. Keskipilkku erottuu heikosti ja silloinkin vain takasiivissä. Siipien alapinta on valkoinen ja etureunasta hieman varjostunut.
Erityisen samannäköinen on luhtalehtimittari ("Scopula immutata").
Silkkilehtimittarin levinneisyys ulottuu Iberian niemimaalta Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja idässä aina Venäjän kaukoitään saakka. Suomessa laji on tulokas, joka tavattiin ensimmäisen kerran Kirkkonummelta vuonna 2000. Sittemmin se on vakiintunut Uudenmaan, Etelä-Karjalan ja Etelä-Savon alueille. Perhoset lentävät heinä-elokuun vaihteessa.
Silkkilehtimittari elää kosteilla niityillä ja luhdissa.
Toukan ravintokasveja ovat ketomaruna ("Artemisia campestris") ja ahdekaunokki ("Centaurea jacea").
Ahdelehtimittari
Ahdelehtimittari ("Scopula marginepunctata") on harmaankirjava mittariperhoslaji. Suomesta se on tavattu yhden kerran.
Ahdelehtimittari muistuttaa ulkonäöltään yleisempää harmolehtimittaria ("Scopula incanata"), mutta 22–26 mm siipivälillään on jonkin verran sitä pienempi. Siipien yleissävy on vaaleanharmaa, joskin sävy vaihtelee harmaasta ruskehtavaan. Poikkiviirut ovat harmaat tai ruskeat, melko mutkittelevat ja ulompi poikkiviiru kaartuu siiven etureunassa jyrkästi siiven tyveä kohti. Ulkomman poikkiviirun ulkopuolella on rivi laajahkoja, harmaita laikkuja. Keskipilkku erottuu selvänä mustana pisteenä sekä etu- että takasiivissä. Aivan siipien ulkoreunassa on rivi selkeitä mustia pisteitä.
Lajin levinneisyys ulottuu Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan. Suomessa se on satunnainen harhailija, joka on tavattu toistaiseksi vain kerran Hankoniemeltä elokuussa 2006. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena kesäkuusta elokuulle.
Ahdelehtimittari elää vain hyvin aurinkoisilla ja lämpimillä paikoilla, tyypillisesti hiekkarannoilla, ja perhoset häviävät nopeasti sopivan elinpaikan umpeenkasvun seurauksena. Perhoset lentävät pääasiassa yöllä ja tulevat valolle. Parittelu tapahtuu kasveilla lähellä maanpintaa ja naaras munii munat yksitellen ravintokasvin lehdille tai kukintoihin. Toukkia löydetään kuitenkin luonnosta harvoin. Perhoset kuoriutuvat koteloistaan iltapäivän ja illan aikana. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ruotsissa laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Toukka elää erilaisilla matalilla kuivien paikkojen kasveilla, kuten ajuruohoilla ("Thymus") ja mataroilla ("Galium").
Ernst Nilsson
Ernst Hilding Waldemar Nilsson (10. toukokuuta 1891 Malmö – 11. helmikuuta 1971 Malmö) oli ruotsalainen painija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa. Nilsson edusti seuratasolla malmöläistä IK Spartaa.
Nilsson osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Tukholmassa 1912, jossa hän putosi neljännellä kierroksella alle 82,5 kiloisten kreikkalais-roomalaisessa painissa. Hän voitti seuraavana vuonna lajissa kultaa MM-kilpailuissa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Antwerpenin olympiakisoissa 1920 hän oli pronssisijalla yli 82,5 kilon vapaapainissa ja osallistui myös kreikkalais-roomalaisen tyylin raskaaseen sarjaan, jossa hän putosi puolivälierissä.
Nilsson voitti toisen maailmanmestaruutensa 1922, jolloin hän otti kultaa yli 82,5-kiloisten kreikkalais-roomalaisesta painista. Hän sijoittui sarjassa jaetulle viidennelle tilalle vuoden 1924 olympialaisissa, joissa hän ylsi neljännelle sijalle vapaapainissa samassa painoluokassa.
Isabelle White
Isabelle White (1. syyskuuta 1894 Willesden – 24. kesäkuuta 1972 Muswell Hill) oli brittiläinen uimahyppääjä ja olypiamitalisti.
White voitti Tukholman olympialaisissa 1912 pronssia kymmenen metrin kerroshypyissä ja oli samalla maansa ensimmäinen uimahyppyjen olympiamitalisti. Hän sijoittui vuoden 1920 kisoissa neljänneksi ja oli kuudes Pariisissa 1924. White voitti EM-kisoissa 1927 kultaa 10 metrin kerroshypyissä, mutta putosi karsinnassa Amsterdamin olympialaisissa 1928.
Barbeksakloni
Barbeksakloni (tuotenimi "Maliasin") on fenobarbitaalin ja levopropyyliheksedriinin muodostama barbituraattijohdannainen suola. Se tuli markkinoille vuonna 1983, ja sen on raportoitu olevan yhtä tehokas kuin fenobarbitaalin, mutta paremmin siedetty. Joka tapauksessa näitä lupaavia tuloksia ei ole pystytty vuoteen 2004 vahvistamaan tai kieltämään.
100 mg barbeksaklonia vastaa 60 mg fenobarbitaalia.
Viihdekäytössä barbeksaklonin on raportoitu aiheuttavan empatogeenisiä, sosiaalisia estoja poistavia ja rentouttavia vaikutuksia. Tämä saattaa johtua siitä, että sitä on monesti käytetty yhdessä metamfetamiinin ja GHB:n kanssa, ja vaikutukset johtuvat piristävän ja rauhoittavan aineen sekoittamisesta.
Barbeksaklonin kemiallinen kaava on CHNO · CHN, moolimassa 387,516 g/mol ja CAS-numero 4388-82-3.
Górowo (Olsztynin piirikunta)
Górowo () on kylä Olsztynin piirikunnassa Warmia-Masurian voivodikunnassa Puolassa. Se kuuluu Kolnon kuntaan, ja siellä on 231 asukasta.
Satakunnan Suunta
Satakunnan Suunta oli vuosina 1934–1936 Porissa ilmestynyt äärioikeistolaisen Isänmaallisen kansanliikkeen kustantama sanomalehti.
Lehden ensimmäinen numero julkaistiin helmikuussa 1934. Satakunnan Kirjateollisuus Oy:n kirjapainossa painettu lehti ei saavuttanut suurta suosiota. Se ilmestyi epäsäännöllisesti vain 2–4 kertaa kuukaudessa ja lopetti toimintansa joulukuussa 1936.
Lehden päätoimittajana oli syyskuun alkuun 1934 opettaja A. Aarnio, jonka jälkeen tehtävää hoiti ilmestymisen loppuun asti maisteri N. J. Nissilä.
Achim
Achim on kunta Weser-joen varrella Ala-Saksissa Saksassa. Siellä asui 30 258 ihmistä vuoden 2011 lopussa.
Achimia ympäröivä alue on luonnollisessa tilassaan enimmäkseen nummea, ja itse kaupunki on 15 metrin korkeudella merenpinnasta. Ensimmäinen kirjoitettu merkintä Achimista on vuodelta 1091, jolloin sitä kutsuttiin Arahemiksi. Muinoin paikassa kokoontuivat saksien tuomioistuimet ja erilaiset kultit. 1100-luvulla kristilliset lähetyssaarnaajat pystyttivät baptistisen kirkon Achimiin. Se oli nykyisen, vuonna 1257 rakennetun kirkon edeltäjä.
Achim sytytettiin tuleen vuonna 1381 sodassa, jossa taisteltiin Lüneburgin ruhtinaskunnan johtajuudesta. 1600-luvulta eteenpäin paikkaa ovat hallinneet monet eri kansat kuten ruotsalaiset, tanskalaiset ja ranskalaiset, jotka pitivät Achimia hallussaan seitsenvuotisen sodan aikaan 1700-luvun puolivälin jälkeen. 1800-luvun alussa alue meni Hannoverin kuningaskunnan haltuun, johon se palautettiin ranskalaisilta.
Achimissa on ollut juna-asema vuodesta 1847 lähtien. Se sijaitsee Bremenin ja Hannoverin välisellä rataosuudella.
Achim on latvialaisen Cēsisin ystävyyskaupunki.
Vanhat kuviot
Vanhat kuviot on Maarit Verrosen vuonna 2012 ilmestynyt novellikokoelma.
Richard Corts
Richard Corts (16. heinäkuuta 1905 Remscheid – 7. elokuuta 1974 Remscheid) oli saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hänen seuransa oli Deutscher Sportklub Berlin.
Corts osallistui Amsterdamin olympialaisiin 1928, joissa hän pääsi välieriin saakka 100 metrillä ja juoksi maansa hopeaa voittaneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Hän teki samana vuonna Düsseldorfissa 100 metrin matkalla ennätysaikansa 10,4 sekuntia, joka oli kyseisenä vuonna maailmantilason jaettu paras aika. Corts kuoli vuonna 1974 suoritettuaan itsemurhan.
Chamseddine Dhaouadi
Chamseddine Dhaouadi (, s. 16. tammikuuta 1987 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa Espérancea.
Dhaouadi aloitti seurauransa pääsarjassa kaudella 2009–2010 CS Hammam-Lifin riveissä, jossa hän pelasi kaksi ja puoli kautta siirtyessään kesken kauden 2011–2012 ES Saheliin.
Kaudeksi 2013–2014 Dhaouadi siirtyi Espéranceen.
Dhaouadi on edustanut Tunisian maajoukkuetta vuodesta 2012 lähtien. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa harjoitusottelussa Irania vastaan 15. elokuuta 2012.
Pohjanlehtimittari
Pohjanlehtimittari ("Scopula frigidaria") on pohjoisten seutujen harmaa mittariperhoslaji.
Yleisvaikutelmaltaan pohjanlehtimittari on suttuisen ruskeanharmaa. Sekä etu- että takasiivet ovat tiheästi harmaan kehnän peittämät ja etusiiven ulkoreuna on leveästi tummanharmaa. Aaltoviiru erottuu valkoisena harmaata pohjaväriä vasten. Poikkiviirut ovat sameat, mutta erottuvat hyvin. Siipien keskipilkut ovat erittäin heikot tai puuttuvat kokonaan. Siipiväli 19–22 mm.
Pohjanlehtimittari on levinneisyydeltään holarktinen laji, jota tavataan Skandinavian pohjoisosista Itä-Siperiaan ja Alaskasta Kanadan poikki Quebeciin saakka. Suomessa sitä tavataan vain itäisessä Lapissa ja Kuusamossa. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta heinäkuulle.
Suomessa pohjanlehtimittari elää kuivilla mäntykankailla ja puronotkoissa. Kanadassa lajin elinympäristöjä ovat kosteat metsät, metsänreunat sekä aukkopaikat. Perhoset lentävät illalla ja tulevat valolle, mutta pilvisellä säällä lentoa voi tapahtua päivälläkin. Talvehtii pienenä toukkana.
Toukka syö mustikkaa ("Vaccinium myrtillus").
Rusolehtimittari
Rusolehtimittari ("Scopula rubiginata") on Suomessa suhteellisen harvinainen, punertavanruskea mittariperhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU)
Rusolehtimittarin siipien pohjaväri vaihtelee vaaleanruskeasta punaruskeaan ja jopa ruskehtavan vaaleanpunaiseen. Etusiivessä erottuvat tummanruskeina tai tumman punaruskeina selvästi kolme ja takasiivissä kaksi poikkiviirua. Ulomman poikkiviirun ulkopuolelta siipi on selvästi tummempi. Takasiivissä on tumma keskipilkku. Siipiripset ovat punertavat. Siipiväli 18–20 mm.
Rusolehtimittaria tavataan Pohjois-Afrikasta ja Espanjasta Etelä- ja Keski-Euroopan poikki Skandinavian eteläosiin, Baltiaan, Venäjälle ja Etelä-Siperiaan saakka. Suomessa laji on nykyiseltä levinneisyydeltään etelä- ja itäpainotteinen pohjoisimpien löytöjen ollessa Pohjois-Pohjanmaalta. Keski-Suomesta ja Lapista se puuttuu. Perhoset ovat lennossa kahtena, osin päällekkäisenä sukupolvena kesä-heinäkuussa ja heinä-syyskuussa. Toinen sukupolvi on yksilömäärältään ensimmäistä suurempi.
Rusolehtimittari vaatii kuivan ja lämpimän elinympäristön ja sille sopivien ympäristöjen umpeenkasvu uhkaa lajin säilymistä. Esiintymät ovat tavallisesti paikoittaisia, mutta niiden yksilömäärät voivat olla suuriakin. Laji on pääasiassa yöaktiivinen, mutta lähtee häirittynä helposti lentoon myös päivällä. Täysikasvuinen toukka talvehtii ja koteloituu maahan toukokuussa.
Suomessa rusolehtimittari on luokiteltu vaarantuneeksi, Ruotsissa se on silmälläpidettävä.
Toukka elää syöden erilaisia matalia kasveja.
Kepler 42
Kepler 42 eli "KOI-961" on punainen kääpiötähti, jolta on löydetty kolme planeettaa.
Tähti "Kepler 42" sijaitsee Joutsenen tähdistössä, mutta on erittäin himmeä 16,2 suuruusluokan tähti, jollainen näkyy vain suurella kaukoputkella. Kepler 42 on 126 valovuoden päässä oleva punainen kääpiötähti, jonka spektrityyppi on M5V. Tähden Kepler 42 massa noin 0.13 auringon massaa, säde 0.17 auringon sädettä, pintalämpötila 3068 K ja luminositeetti 2,4 tuhannesosaa Auringon luminositeetista. Metallipitoisuus [Fe/H] =-0.48±0.17.
Tähden kolme planeettaa "c", "b" ja "d" on löydetty mittaamalla tähden kirkkautta Kepler-avaruuteleskoopilla. Vaikka planeettoja ei suoraan havaita, niiden aiheuttamat jaksoittaiset himmenemiset kyetään mittaamaan. Planeetat ovat luultavasti kaikki elinkelvottomia, koska ne ovat kuumia. Hieman tätä järjestelmää muistuttavia moniplaneettajärjestelmiä on tähdillä Kepler-20, 55 Cancri, Kepler-11, Gliese 581, Gliese 876, HD 10180 ja Kepler-33.
Poika (romaani)
Poika (engl. "About a Boy") on Nick Hornbyn vuonna 1998 ilmestynyt romaani. Se kertoo 36-vuotiaasta miehestä ja 12-vuotiaasta pojasta, joiden kovin erilaiset maailmat kohtaavat yllättävän sattuman kautta. Kirjan pohjalta tehtiin vuonna 2002 samanniminen elokuva.
Haarlan kartano
Haarlan kartano sijaitsee Haarlan kylässä Perniössä Salossa. Kartanon päärakennus on valmistunut vuosina 1828-1830, mutta varhaisimmat maanomistajat alueella ovat 1400-luvun lopulta. 1800-luvulla päätilan omistajina oli eri aatelismiehiä, kuten hovioikeuden varapresidentti Karl Gustaf Sylvius-Feurstern (1819-1822), majuri Karl De la Motte (1825-1850) ja vapaaherra Carl Johan Carpelan (1852-1870).
Box2D
Box2D on C++-kielellä kirjoitettu avoimen lähdekoodin peleille tarkoitettu 2D-fysiikkamoottori. Box2D:tä on hyödynnetty muun muassa "Angry Birds ja Happy Wheels" -peleissä.
Vasemmistopopulismi
Vasemmistopopulismi on nimitys politiikalle, joka yhdistelee vasemmistolaisia näkemyksiä ja populistista retoriikkaa. Tärkeitä teemoja vasemmistopopulisteille yleensä ovat antikapitalismi, sosiaaliset oikeudet, pasifismi ja antiglobalisaatio. Yleensä sosialistinen teoria tai yhteiskuntaluokka-ideologia ei ole niin tärkeää kuin perinteisissä vasemmistopuolueissa. Toisin kuin oikeistopopulistit, vasemmistopopulistit uskovat vallanpitäjien instituutioihin, kunhan ne ovat "omissa käsissä". Vasemmistopopulismi tyypillisesti liittyy valtion roolin huomattavaan voimistamiseen, jonkinlaiseen sosialismiin.
Esimerkkejä vasemmistopopulisteista ovat Hugo Chávez ja Daniel Ortega. Myös entisessä Slovakian pääministerissä Vladimír Mečiarissa kuvattiin olevan vasemmistopopulistia piirteitä. Los Angeles Times nosti Vasemmistoliiton puheenjohtajan Paavo Arhinmäen esimerkiksi populismista hänen korkeakulttuuriin suhtautumisensa vuoksi vuonna 2011.
Myös Ranskan Jean-Luc Mélenchon, Kreikan Syriza ja Espanjan Podemos ja Venezuelan Hugo Chávez ovat esimerkkejä vasemmistopopulisteista. Vasemmistopopulismia onkin enemmän Etelä-Euroopassa, oikeistopopulismia Pohjois-Euroopassa (Perussuomalaiset, Kansallinen rintama).
Henrik Benzelius
Henrik Benzelius (1689–1758) oli Uppsalan arkkipiispa vuosina 1747–1758. Hän teki matkoja itämaille ja toimi itämaisten kielten ja jumaluusopin professorina. Ennen arkkipiispaksi nimitystä hän oli vuodesta 1740 Lundin piispa.
Hänen isänsä oli Erik Benzelius vanhempi.
Beneq
Beneq Oy on suomalainen vuonna 2005 perustettu yritys, joka suunnittelee ja valmistaa nanoteknologiaan perustuvia pinnoituslaitteita 
muun muassa aurinkokennojen ja taipuisan elektroniikan, kuten OLED-valaisimien valmistukseen.
Cleantech-alaan lukeutuvan Beneqin liikevaihto lähes kaksinkertaistui jokaisena toimintavuonna 2005–2011.
Vuonna 2016 Beneqin liikevaihto oli yhtiön verkkosivujen mukaan 22,2 miljoonaa euroa, josta 98% tuli Suomen ulkopuolelta. Aasia oli suurin markkina-alue 38%:n osuudella.
Beneqin juuret ovat kaapelikonevalmistaja Nextromissa, joka oli Nokian Sveitsissä toiminut yksikkö, aiemmalta nimeltään Nokia-Maillefer, jossa Beneqin perustajat olivat töissä. Nextrom päivitti strategiaansa vuonna 2005 ja päätti keskittyä ydintoimintoihinsa. Hieman aikaisemmin perustettu kehitysyksikkö, jolle oli annettu tehtäväksi tuotteistaa uusien teollisten laitteiden kehitys, testaus, pilotointi ja kaupallistaminen, sopi Nextromin uusiin suunnitelmiin huonosti, ja Beneqin perustajille tarjottiin mahdollisuutta irrottaa teollistamispalvelut omaksi yrityksekseen. Beneqin viralliseksi perustamispäiväksi kirjattiin 1.5.2005.
Beneqin ensimmäiset suunnittelijat olivat vanhoja ASM Microchemistryn insinöörejä, jotka olivat siirtyneet Nextromille muutamaa vuotta aiemmin, kun ASM siirsi laitevalmistuksensa Suomesta USA:han. Nextromilla heidän tehtävänään oli ollut kehittää ALD:n sukulaista, MCVD-menetelmää (Modified Chemical Vapor Deposition) optisten kuitujen varmistukseen.
Beneqin ensimmäisten suunnittelijoiden ALD-taustasta ja MCVD-teknologian ja ALD:n yhtäläisyyksistä johtuen ensimmäinen Beneqin myymä laite oli ALD-pinnoituskone. Asiakas oli mikro- ja nanoteknologiakeskus Micronova, joka on nykyään VTT:n ja Aalto-yliopiston yhteinen tutkimuslaitos.
Beneqin nykyisiin omistajiin kuuluvat yksityishenkilöiden lisäksi venäläinen Rusnano sekä Suomen Teollisuussijoitus ja tanskalainen Via Venture Partners.
Beneq voitti 2008 Helsingin Sanomien kasvuyrityskilpailun. Vuonna 2011 Beneq palkittiin Global Cleantech Cluster Associationin (GCCA) järjestämässä Later Stage Award -kilpailussa. Vuonna 2012 Beneq oli yksi kolmesta Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinnon saaneesta yrityksestä.
Joulukuussa 2012 Beneq kertoi ostavansa Espoossa sijaitsevan elektroluminesenssiliiketoiminnan yhdysvaltalaiselta Planar Systemsiltä. Samalla Beneq sai haltuunsa Lohja Oy:n alun perin rakentaman näyttötehtaan Espoon Olarinluomassa. Lohja Oy rakensi uuden elektroniikkatehtaan Espooseen vuonna 1984, koska yhtiö suunnitteli aloittavansa täysin uudentyyppisten litteiden näyttöjen valmistuksen. Uudenlaiset ohuet näytöt teki mahdolliseksi 1970-luvulla Suomessa keksitty ALD (Atomic Layer Deposition), atomikerrostusmenetelmä, jolla pystyttiin hallitusti käsittelemään erittäin pieniä materiaalimääriä. Beneq valmistaa samassa tehtaassa edelleen elektroluminenssinäyttöjen uudempia sukupolvia, joita myydään nykyään Beneqin Lumineq-tuotemerkillä. Näyttöliiketoiminta toimi vuodesta 2012 vuoteen 2016 tytäryhtiönä Beneq Products Oy, joka fuusioitiin emoyhtiöön vuoden 2016 lopussa.
Younès El Aynaoui
Younès El Aynaoui (, s. 12. syyskuuta 1971 Rabat) on marokkolainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on oli kaksinpelissä ATP-listan sijalla neljätoista marraskuussa 2003.
El Aynaoui osallistui urallaan kaksiin olympialaisiin, Barcelonassa 1992 ja Sydneyssä 2004. Hän lopetti uransa tammikuussa 2010.
Peikkotarinoita
Peikkotarinoita ("Troll Tales") on tanskalainen piirrossarja. Suomessa sarjaa on esitetty Nelos-kanavalla. Sarjan päähahmoja ovat Sumppi, Tumppi ja Viljami. Sarjassa nähdään myös ilkeitä peikkoja ja keijukaisia.
Grotta Azzurra
Grotta Azzurra (Sininen luola) on Caprin saarella Italiassa sijaitseva luonnon muovaama luola. Luola sijaitsee meren pinnan tasolla siten, että luolan suuaukon korkeus merenpinnasta on vain 1,3 metriä. Pituutta luolalla on 54 metriä, leveyttä 30 metriä ja korkeutta 15 metriä. Nimensä luola on saanut siitä, että heijastuessaan veden läpi luolan aukosta, auringonvalo saa sen näyttämään siniseltä.
Luola on tunnettu jo roomalaisten aikaan. Silloin se tunnettiin nimellä Gradola, lähellä sijainneen samannimisen huvilan mukaan. Roomalaiset rakensivat luolasta nymfaionin, jonka patsaista nykyään ei ole paljoa jäljellä. Tämän jälkeen luola unohtui, kunnes vuonna 1826 sen löysivät uudestaan puolalainen kirjailija August Kopisch ystävänsä saksalaisen taidemaalarin Ernst Friesin kanssa. Tämä jälkeen luola on ollut yksi Caprin tärkeimmistä tutustumiskohteista.
Nymfaion
Nymfaion () oli antiikin Kreikassa ja Roomassa nymfeille omistettu lähdeluola, joka oli koristeltu muun muassa patsailla. Myöhemmin rakennettiin tätä tarkoitusta vastaavia näyttäviä vesiallasrakennelmia ja lähdekaivoja.
Deltamarin
Deltamarin Group on Raisiossa vuonna 1990 perustetusta laivansuunnittelutoimistosta alkunsa saanut konserni, jolla on Suomen lisäksi toimipisteitä myös Kiinassa, Puolassa ja Kroatiassa. Yhtiön 400 työntekijästä noin 250 työskentelee Suomessa. Deltamarin Oy:n liikevaihto vuonna 2015 oli noin 36 miljoonaa euroa.
Lokakuussa 2012 Deltamarinin osake-enemmistön kerrottiin siirtyvän suomalaisilta kiinalaiselle AVIC International Investments Limited -yhtiölle 32 miljoonan euron kauppahintaan. Ostaja on osa Kiinan valtiollisesta puolustus- ja lentokoneteollisuusyritys Aviation Industry Corporation of China eli AVIC:a, jolla on yli 300 tytäryhtiötä eri puolilla maailmaa. AVIC on Fortune 500 -listalla sijalla 162 vuonna 2017.
Vuonna 1999 Deltamarinille myönnettiin Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinto.
Sanasto
Sanasto on kielen koko sanavarasto tai tietyn aihepiirin termistö. Sanastoksi nimitetään myös yhden aihepiirin selityksin varustettua sanaluetteloa. Erikoisalojen sanastoja ovat esimerkiksi graafisen alan sanasto ja rahoitusalan sanasto.
Lisa Williams
Lisa Williams (s. 19. kesäkuuta 1973) on selvänäkijä, meedio ja henkiparantaja. Hän on kotoisin Englannista, mutta asuu nykyisin Los Angelesissa. Hänet tunnetaan televisiosarjoista "Elämää kuolleiden parissa", "Ääniä toiselta puolelta" ja "Lisa Williams Live". Hän on myös kirjoittanut kuolemanjälkeistä elämää käsittelevän kirjan "Survival of the soul".
Williams väittää olleensa yhteydessä henkiin 4-vuotiaasta lähtien. Hän oli naimisissa vuoteen 2009 saakka, ja hänellä on lapsi Charlie. Nykyisin hän elää naispuolisen kumppaninsa Hollyn kanssa.
John Thomas (yleisurheilija)
John Curtis Thomas (3. maaliskuuta 1941 Boston – 15. tammikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä.
Thomas aloitti yleisurheilu-uransa opiskellessaan bostonilaisessa Rindge Technical High Schoolissa. Ollessaan 17-vuotias Bostonin yliopiston opiskelija hän ylitti ensimmäisenä miehenä sisäradoilla seitsemän jalan korkeudella olleen riman. Hän paransi sisäratojen maailmanennätystä hallikaudella 1959 neljä kertaa ja sivusi sitä kahdesti: tuloksesta 211 tulokseen 216,5. Seuraavana talvena hän hyppäsi ensin kahdesti 217, sitten 218 ja viimeisen sisäratojen maailmanennätyksensä 219,5 Chicagossa 11. maaliskuuta 1960.
Thomas hyppäsi ensimmäisen ulkoratojen maailmanennätyksensä 217 Philadelphiassa 30. huhtikuuta 1960. Hän sivusi ennätystään toukokuussa Yhdysvaltojen Cambridgessa ja hyppäsi kesäkuussa Bakersfieldissä 218. Hän paransi maailmanennätystä kahdesti Stanfordissa 1. heinäkuuta 1960 hypättyään 219,5 ja 222. Tämä jäi hänen viimeiseksi maailmanennätyksekseen ja sen rikkoi Valeri Brumel vuonna 1961.
Thomas saavutti Rooman olympialaisissa 1960 pronssia tuloksella 214. Tokion olympialaisissa 1964 hän sai hopeaa samalla tuloksella 218 kuin kilpailun voittanut Valeri Brumel, jolla oli vähemmän pudotuksia kilpailun aikana.
Thomas voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden ulkoradoilla 1960 ja 1962 sekä sisäradoilla 1959, 1960, 1962, 1964 ja 1966. Hän voitti myös kaksi NCAA:n mestaruutta. Hän ylitti seitsemän jalan korkeudella olleen riman 191 kertaa ja hävisi urallaan vain kahdeksan kilpailua. Hän oli myös hyvä pika-aitajuoksija.
Thomas valmistui 1963 Bostonin yliopistosta, jossa toimi aktiiviuransa jälkeen yleisurheiluvalmentajana. Myöhemmin hän toimi myyntipäällikkönä suuressa puhelinyhtiössä.
Marchiafava–Bignamin tauti
Marchiafava–Bignamin tauti on useimmiten kroonisilla alkoholisteilla esiintyvä sairaus, aivokurkiaisen demyelinaatio. Se on harvinainen, mutta todennäköisesti alidiagnosoitu. Taudin kuvasivat ensimmäisinä italialaiset patologit Marchiafava ja Bignami vuonna 1903 kolmella alkoholisoituneella miehellä, jotka kuolivat kouristeltuaan ja jouduttuaan koomaan. Alidiagnosoinnin johdosta taudin ennuste saattaa olla aiemmin luultua parempi.
Ödeema (yhtye)
Ödeema on suomalainen melodinen punk rock -yhtye, joka on perustettu vuonna 2004 Porvoossa.
Yläasteikäiset Kauri, Ossi ja Sebbe perustivat Ödeeman vuonna 2004 ja alkoivat harjoittelemaan sekä säveltämään omia kappaleitaan. Vuonna 2006 yhtye voitti kunnallisen bändimestaruuden. Pian tämän jälkeen yhtyeeseen liittyi Jesse soolokitaristin ja taustalaulajan rooliin.
Ödeema alkoi äänittämään esikoisalbumiaan vuoden 2010 lopussa yhdessä Puke Katajan kanssa. "Hyvät naiset ja herrat" -albumi julkaistiin lopulta vuoden 2011 lopussa. Ödeema pääsi vuoden 2012 Rock-SM -finaaliin, joka järjestettiin 27. lokakuuta Helsingin Messukeskuksessa Musiikkimessujen yhteydessä. Ödeema oli tuomariston suosikki ja lopullinen sijoitus yhtyeellä oli yleisöäänten jälkeen kolmas.
Ketjuvälitys
Ketjuvälitys on tapa siirtää voimaa kahden akselin välillä ketjupyörien ja ketjujen avulla.
Ketjupyörän muoto riippuu käytettävän ketjun tyypistä. Keskeinen tekijä ketjupyörän valinnassa on myös sen hammasluku.
Rullaketju on ehkäpä tunnetuin ketjuvälityksessä käytettävä ketjutyyppi. Se on huomattavan yleinen polku- ja moottoripyörissä. Ketjun valintaan vaikuttavat tarvittava vetolujuus ja välityksen ketjunopeus.
Ketjuvälityksen välityssuhde voidaan laskea jakamalla käytettävän ketjupyörän hammasluku käyttävän ketjupyörän hammasluvulla.
Ketjupyörät ovat geometrisesti monikulmioita. Tämän vuoksi ketjuvälityksen pyöriessä ketjun nopeus vaihtelee, mikä johtaa värähtelyjen syntymiseen. Värähtelytaajuus riippuu ketjupyörän hammasluvusta ja pyörimisnopeudesta. Värähtely tulee sitä voimakkaammin esille mitä pienempi ketjupyörä on kyseessä.
Ketjuja voivat olla jatkuvassa öljykylvyssä, niitä voidaan voidella voitelulaitteen avulla tai niitden voitelu voidaan tehdä käsityönä määräajoin.
Ketjuvälityksessä pitäisi pyrkiä siiheen että ketjun pituus ja minkään ketjupyörän hammasluku eivät olisi jaollisia keskenään. Tähän tulisi pyrkiä, jotta välityksen pyöriessä tietyt ketjulenkit eivät vastaisi toistuvasti ainoastaan samaan hampaaseen mikä johtaisi ketjun ja ketjupyörien epätasaiseen kulumiseen.
Fakhreddine Ben Youssef
Fakhreddine Ben Youssef (s. 21. kesäkuuta 1991) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Ben Youssef edustaa Saudi-Arabian valioliigassa Ettifaqia.
Ben Youssef aloitti seurauransa pääsarjassa kaudella 2011–2012 CS Sfaxienin riveissä. Hän teki avauskaudellaan kolme maalia. Ben Youssef juhli Tunisian mestaruutta kaudella 2012–2013.
Tammikuussa 2015 Ben Youssef siirtyi kolmenvuoden sopimuksella FC Metzin riveihin. Hän pelasi kuitenkin kuusi ottelua ja jätti seuran heinäkuussa 2015.
Ben Youssef palasi lyhyen ajan sisällä takaisin Tunisiaan ja Espérancen riveihin heinäkuussa 2015. Hän saavutti heti menestystä voittamalla kauden päätteeksi Tunisian cupin toisen kerran urallaan. Pääsarjassa Espérance sijoittui toiseksi ja Ben Youssef onnistui maalinteossa kahdeksan kertaa ollen maalitilaston viides ja Espérancen kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 2016–2017 Ben Youssef teki viisi maalia kymmenessä pelissä ja juhli kauden päätteeksi Tunisian mestaruutta. Hän aloitti vielä kauden 2017–2018 Espérancen riveissä tehden kauden alkupuolella neljä maalia 12 pelaamassaan sarjaottelussa. Hän siirtyi kesken kauden tammikuussa 2018 Saudi-Arabiaan.
Tammikuussa 2018 Ben Youssef siirtyi Ettifaq FC:hen. Hän pelasi avauskaudellaan kahden ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Joukkue sijoittui kauden päätyttyä neljänneksi.
Ben Youssef pelasi ensimmäisen maaottelunsa Egyptiä vastaan 16. lokakuuta 2012. Ja teki avausmaalinsa maajoukkueessa toisessa ottelussaan Irakia vastaan.
Ben Youssef valittiin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi vaihtopelaajan roolissa. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Kesäkuussa 2018 Ben Youssef valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi Tunisian kaikissa kolmessa lohko-ottelussa. Maalinteossa Ben Youssef onnistui kerran viimeisessä ottelussa Panamaa vastaan.
Teddy Wilson Vol. 2
Teddy Wilson Vol. 2 (tai Volume 2) on yhdysvaltalaisen jazz-pianisti Teddy Wilsonin albumi vuodelta 1983. Albumin kappaleet ovat jazz-standardeja ja ne on äänitetty konserteissa vuosina 1957 ja 1958 Yhdysvalloissa Wilsonin trion kiertueelta.
Alkuperäinen tuotanto on vuodelta 1972 ja levy-yhtiö oli tuolloin Laff Records.
Vuoden 1983 painoksessa levymerkki on PRT Recordsin Jazz Reactivation ja tunnus JR 127. Jakelusta on huolehtinut PRT Ltd., 132 Western Road, Mitcham, Surrey. PRT on Precision Records and Tapes Ltd:n tuotemerkki. LP-levyjä on valmistettu Englannissa. Albumin kansitekstin on laatinut Alun Morgan.
Aikaisempi levy "Teddy Wilson Vol. 1" on ilmestynyt tunnuksella Jazz Reactivation JR 108.(a) Body and Soul (Sour, Green, Heyman, Eyton) 
(b) Sweet Lorraine (Burwell, Parish) 
      5. Moonglow (Hudson, DeLange, Mills)
Ennen Wilsonin trioa Arvell Shaw oli Louis Armstrongin All Stars -yhtyeessä. Nils-Bertil (Bert) Dahlander on kansallisuudeltaan ruotsalainen.
Tommy Westlund
Tommy Westlund (s. 29. joulukuuta 1974 Fors, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Westlund aloitti pääsarjauransa kaudella 1995–1996 Elitserienin Brynäs IF:ssä. Ennen siirtymistään Brynäsiin hän pelasi neljä kautta Avesta BK:n edustusjoukkueessa, yhden Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla sekä kolme toiseksi korkeimmalla. Hänen kasvattajaseuransa oli Fors IK.
Westlundin pisteiden valossa paras pääsarjakausi oli hänen kolmas kautensa, kausi 1997–1998. Hän oli tuolla kaudella joukkueensa paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jan Larssonin jälkeen tehtyään 29 maalia ja yhdeksän syöttöpistettä, yhteensä 38 tehopistettä, 46:ssa ottelussa. Koko liigan maalipörssissä hän sijoittui jaetulle toiselle sijalle Pelle Prestbergin kanssa 30 maalia tehneen Patric Kjellbergin jälkeen ja pistepörssissä kymmenenneksi.
NHL-seura Carolina Hurricanes varasi Westlundin numerolla 93 neljännellä kierroksella. Hän siirtyi samana vuonna AHL:n Beast of New Haveniin ja aloitti NHL:ssä vuotta myöhemmin, kaudella 1999–2000. Hän pelasi NHL:ssä neljän kauden aikana yhteensä 203 runkosarja- ja 25 pudotuspeliottelua. Kaudella 2001–2002 hän oli sivussa suuren osan runkosarjasta selkävamman vuoksi, mutta palasi joukkueensa kokoonpanoon pudotuspeleihin 2002, joissa Hurricanes eteni Stanley Cupin loppuotteluihin. Mestaruuden vei tuolloin Detroit Red Wings. Kaudella 2002–2003 Westlund pelasi NHL:n lisäksi AHL:n Lowell Lock Monstersissa.
Westlund palasi Elitserieniin vuonna 2003 tehtyään sopimuksen Leksands IF:n kanssa. Kausi 2003–2004 jäi hänen viimeisekseen. Hän lopetti pelaajauransa rannevamman vuoksi.
Westlund edusti Ruotsin joukkuetta yksissä arvokisoissa, yhdessä ottelussa maailmanmestaruuskilpailuissa 1998. Ruotsi voitti tuona vuonna MM-kultaa.
Lumilautailun maailmancup
Lumilautailun maailmancup on kansainvälisen hiihtoliitto FIS:n järjestämä lumilautailun maailman korkeatasoisin sarjamuotoinen kilpailu. Ensimmäinen miesten maailmancup järjestettiin kaudella 1994–1995. Joulukuussa 1995 Kansainvälinen olympiakomitea päätti lisätä lumilautailun olympialaisten ohjelmaan. Ensimmäiset MM-kilpailut lajissa järjestettiin vuonna 1996. Maailmancupissa kilpaillaan seitsemässä eri kilpailumuodossa, jotka ovat freestyle-lajit half-pipe, big air ja slopestyle sekä alppilajit lumilautakrossi, lumilautakrossin joukkuekilpailu, parisuurpujottelu ja paripujottelu.
Aulis Apajalahti
Niilo Aulis Apajalahti (14. marraskuuta 1897 Helsinki – 30. maaliskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Hän toimi Kätilöopiston ylilääkärinä vuodesta 1940. Professorin arvonimen hän sai 1947.
Apajalahti valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1926, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäriksi 1929, ja hän väitteli tohtoriksi 1931 aiheena tulehduksellisten tekijöiden vaikutus kohdunulkoiseen raskauteen. Hän oli Helsingin yliopiston synnytys- ja naistentautien dosentti 1937–1950. Yliopisto-opetuksen ohella hänen tärkeä tehtävänsä oli kätilökoulutuksen kehittäminen. Hän oli suunnittelemassa ja toteuttamassa uutta Kätilöopistoa.
Johan Apolloff
Johan (Juhana) Apolloff (noin 1640–1706) oli inkeriläissyntyinen sotilas. Hän oli vuodesta 1689 Nevanlinnan komentaja ja puolusti suuren Pohjan sodan aikana 1703 linnaa venäläisiä vastaan mutta joutui antautumaan.
Bolívar (Ecuador)
Bolívar on yksi Ecuadorin maakunnista. Se sijaitsee maan ylänköalueella. Sen pääkaupunki on Guaranda. Provinssin pinta-ala on 3 926 km² ja vuonna 2010 väkiluku oli 182 744. Maakunnan asukkaista 40 prosenttia kuuluu alkuperäiskansoihin.
Bolívar on jaettu seitsemään kantoniin: Guaranda, Chillanes, Chimbo, Echeandía, San Miguel, Caluma ja Las Naves. Sen tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous ja karjanhoito.
Victoria Larrière
Victoria Larrière (s. 2. toukokuuta 1991 Martigues) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 172 toukokuussa 2012. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.
WTA-turnauksen pääsarjassa Larrière pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2011 Uzbekistanissa. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2012, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Marija Kirilenkolle.
Karl Adolf Appelberg
Karl Adolf Appelberg (1851–1915) oli suomalainen teologi. Hän oli Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori 1900–1915. Hän tutki Suomen varhaisempaa kirkko-oikeutta ja -hallintoa. Appelberg toimi opettajana myös helsinkiläisissä kouluissa.
Nadia Lalami
Nadia Lalami (s. 28. huhtikuuta 1990 Casablanca) on marokkolainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 322 syyskuussa 2011. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Huhtikuussa 2011 Lalami pääsi puolivälieriin kotimaassaan pelatussa Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem -turnauksessa. Hänestä tuli ensimmäinen marokkolainen puolivälieräpelaaja WTA-kiertueella, kun hän voitti turnauksessa ykköseksi sijoitetun Aravane Rezaïn. Puolivälierissä hän hävisi Kirsten Flipkensille.
Reino Arimo
Atri Reino Tapio Arimo (23. huhtikuuta 1908 Lammi – 13. toukokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Reino Arimon isä oli metsäneuvos Atri Santeri Arimo. 
Arimo kävi Kadettikoulun 1927–1929, Sotateknillisen koulun 1933–1934 sekä Sotakorkeakoulun 1949–1951. Uransa alkuvaiheissa hän toimi viestiaselajin tehtävissä. Aktiiviupseerina Pioneeripataljossa hän toimi kouluttajana 1929–1936. Kadettikoulussa hän opetti 1936–1939. Talvisodan alettua hän toimi 3. divisioonan pioneerikomentajana. Tällöin hän vastasi divisioonan lohkon linnoituslaitteista Summan alueella. Välirauhan aikana hän jatkoi linnoittautumisen suunnittelijana ja jatkosodan alettua toimi 6. divisioonan pioneerikomentajana. Välillä hän toimi Päämajan linnoitusosaston maastosuunnittelun tarkastajana. Sodan päättyessä hän oli asekätkennän keskeisiä valmistelijoita ja myös vangittiin 30 kuukaudeksi.
Sotakorkeakoulun käytyään Arimo oli pääesikunnassa toimistopäällikkönä 1951–1954 ja pioneeriosaston päällikkö 1954–1955. Pioneeritarkastajana hän palveli vuodet 1955–1961. Arimosta tehtiin puolustusministeriön kansliapäällikkö vuosiksi 1961–1966. Uransa päätteeksi hän toimi yleisesikunnan, myöhemmin pääesikunnan päällikkönä 1966–1968.
Ylennykset: reservivänrikki 1927, vänrikki 1929, luutnantti 1931, kapteeni 1938, majuri 1941, everstiluutnantti 1951, eversti 1954, kenraalimajuri 1957, kenraaliluutnantti 1962.
Upseeriliiton puheenjohtaja Arimo oli vuodesta 1958. Hänen pääteoksensa oli "Suomen linnoittamisen historia 1918–1944".
Airimo kutsuttiin Kadettikunnan kunniajäseneksi 22.11.1968.
Päiväkirja (Antti Vuorenmaan albumi)
Päiväkirja on Antti Vuorenmaan debyyttialbumi. Se ilmestyi vuonna 2012.
Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet "Pieni Taivas" ja "Painuu päivä peltikattojen taa". Kappaleesta "Pieni Taivas" tehtiin myös musiikkivideo.
"Painuu päivä peltikattojen taa" oli tunnusmusiikkina Juha Rosman ohjaamassa TV-draama Stalkkerissa, ja kappale meni Radio Suomen ykköseksi viikolla 40/2012.
Se nousi myös julkaisuvuonna 2012 Radio Suomen 100 soitetuinta -listalle sijalle 58.
Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Antti Vuorenmaa.
August Magnus Gustaf Armfelt
August Magnus Gustaf Armfelt (1826–1894) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies. Hän kuului Tammikuun valiokuntaan ja osallistui valtiopäivien toimintaan vuonna 1863–1885 hyvin tehokkaasti, muun muassa asevelvollisuuskysymyksen yhteydessä 1877–1878. Hän oli perustamassa Varsinais-Suomen Maanviljelysseuraa ja toimi sen puheenjohtajana. Armfelt myös toimi Rantaratahankkeen komitean puheenjohtajana vuonna 1886.
Carl Alexander Armfelt
Carl Alexander Armfelt (1850–1925) oli Pietarissa Suomen asiain kanslian toimituspäällikkö, ministerivaltiosihteerin apulainen 1900–1901. Hänet erotettiin, koska hän vastusti Nikolai Bobrikovin venäläistämistoimia. Testamentissaan hän määräsi omaisuudestaan suuren osan Åbo akademille ja irtaimistoaan Kansallismuseolle.
Carchi
Carchi on yksi Ecuadorin maakunnista. Se sijaitsee maan ylänköalueella. Sen pääkaupunki on Tulcán. Provinssin pinta-ala on 3 750 km ja väkiluku vuonna 2010 oli 165 659.
Carchi on jaettu viiteen kantoniin: Tulcán, Espejo Montúfar, Mira , Bolívar ja San Pedro de Huaca. Siellä tuotetaan perunaa, vehnää, karjaa ja muita maataloustuotteita. Teollisuudenaloja ovat meijerit ja muu elintarvike- ja juomateollisuus sekä tupakkatehtaat.
Paavo Aro
Paavo Robert Aro (vuoteen 1906 Arbelius) (16. elokuuta 1899 Pori – 8. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä.
Aron vanhemmat olivat työnjohtaja Robert Wilhelm Arbelius ja Tilda Jutila ja puoliso vuodesta 1925 opettaja Aili Viola Raussi. Hän tuli yloppilaaksi Porin lyseosta 1919 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1923 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon 1929. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Aro väitteli 1939 aiheesta "Tutkimuksia rinnankorkeus- ja katkaisuläpimitan vaikutuksesta käyttöpuun ja hakkuutähteiden määrään". Aro toimi ensin sekä opettajana että metsänarvioimistehtävissä ja sitten Helsingin yliopiston assistenttina, Metsäntutkimuslaitoksen apulaistutkijana, Metsähallituksen tilastokonttorin johtajana ja tutkijana Kansainvälisessä Metsäkeskuksessa. Aro oli Helsingin yliopiston metsäteknologian dosentti vuosina 1937–1966 ja virkaatekevä professori 1945–1948. Aro oli Metsäntutkimuslaitoksen professori vuodesta 1949 vuoteen 1967. Aro pani Suomessa alkuun metsätyön ja työvälineiden tieteellisen tutkimuksen. Hän kehitti perinteisiä metsätyövälineitä ja julkaisi tutkimuksia puutavaran mittaamisesta.
Jaakko Rahola
Jaakko Juhani Rahola (vuoteen 1906 Helenius; 1. kesäkuuta 1902 Mänttä – 10. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen laivanrakennuksen asiantuntija, joka toimi Teknillisen korkeakoulun laivanrakennusopin professorina 1941–1955, rehtorina 1955–1965 sekä Suomen kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkönä 1965–1969. Rahola julkaisi vuonna 1939 merkittävän tutkimuksen "The judging of stability of ships", jossa hän määritteli niin sanotun Raholan kriteerin laivojen vakaudelle.
Rahola oli mänttäläisen kauppiaan poika. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereelta vuonna 1920 ja valmistui 1925 diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolta, pääoppiaineenaan laivanrakennus. Hän suoritti myös merisotatekniikan kurssit Sotakorkeakoulussa ja työskenteli 1925–1933 Suomen sotasataman laivanrakennusinsinöörinä. Sen jälkeen Rahola toimi 1933–1940 merivoimien esikunnan konstruktiotoimiston ja 1940–1944 laivanrakennustoimiston päällikkönä. Vuonna 1944 hän oli vähän aikaa valtion laivatelakan toimitusjohtajana. Saman vuoden syksyllä Rahola nimettiin vastaperustetun Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan (Soteva) laivanrakennustoimiston päälliköksi. Vuosina 1948–1950 hän oli Sotevan laivanrakennusjohtaja. Tuona aikana rakennettiin 518 sotakorvauksina Neuvostoliittoon toimitettua alusta.
Rahola väitteli 1940 tohtoriksi ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin laivanrakennusopin professoriksi Teknilliseen korkeakouluun. Vuodesta 1945 hän oli myös oppilaitoksen koneinsinööriosaston johtaja, kunnes kohosi 1955 rehtoriksi. Rahola oli 1947–1965 myös Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen (VTT) hallituksen jäsen. Vuonna 1965 hän siirtyi kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäälliköksi, missä tehtävässä toimi neljä vuotta ennen eläkkeelle jäämistään. Hän edusti virassa perinteistä teknistä asiantuntemusta.
Raholalla oli lukuisia luottamustoimia. Hän toimi 1956–1962 Tekniikan edistämissäätiön hallituksen ja 1955–1965 Outokumpu Oy:n säätiön hallituksen puheenjohtajana. Hän kuului 1946–1965 Merenkulun säätiön hallitukseen, vuodesta 1954 Valmet Oy:n johtokuntaan, 1955–1965 Akateemiseen lautakuntaan, vuodesta 1960 Emil Aaltosen säätiön hallitukseen ja vuodesta 1965 Jenny ja Antti Wihurin rahaston hallitukseen. Rahola oli myös 1924–1925 Teknillisten ylioppilaiden puheenjohtaja ja 1945–1955 inspehtori. Lisäksi hän kuului Kulosaaren kunnanvaltuustoon vuosina 1937–1945.
Rahola oli vuodesta 1926 naimisissa arkkitehti Armas Lindgrenin tyttären Marianna Lindgrenin kanssa. Heidän poikansa Jaakko Rahola nuorempi on koonnut verkkoon ruokasanaston Raholan syötäviä sanoja. Suomen laivaston komentajana ja merenkulkuhallituksen pääjohtajana toiminut kontra-amiraali Eero Rahola oli Jaakko Raholan veli.
Taavi Arola
Taavi Vihtori Arola, vuoteen 1896 Gröndahl (22. maaliskuuta 1881 Turku – 6. kesäkuuta 1947 Tampere) oli suomalainen diplomi-insinööri, kauppaneuvos ja Keskusosuusliike Hankkijan toimitusjohtaja 1919–1947.
Arola kävi kansakoulun Mietoisissa ja tuli ylioppilaaksi 1900 Turun suomalaisesta lyseosta. Koneinsinööriksi hän valmistui Helsingin Polyteknillisestä opistosta 23-vuotiaana 1904 ja työskenteli sen jälkeen vuoden ajana konetehtaassa Pietarissa. Arolaa pidetään yhtenä Suomen maataloudellisen osuustoiminnan uranuurtajista. Hän oli tullut Hankkijan palvelukseen jo liikkeen aloittaessa toimintansa vuonna 1905, jolloin hän toimi meijerikone- ja tarvikeosaston johtajana neljän vuoden ajan. Toimittuaan vuodesta 1909 valtion konekonsulenttina, samoin kuin Helsingin yliopiston maanviljelysopin professorin apulaisena, Arola palasi Hankkijaan koneosaston johtajaksi vuonna 1916. Arolan toimitusjohtajakauden on katsottu olleen Hankkijan historian vakavaraisinta aikaa.
Taavi Arolan vanhemmat olivat muurari Kustaa Gröndahl ja Mathilda Rindell ja puoliso vuodesta 1907 Anna Tihverä.
Atle Asanti
Atle Armas Gabriel Asanti (vuoteen 1937 Aschan; 31. toukokuuta 1905 Turku – 3. tammikuuta 1992 Helsinki ) oli suomalainen diplomaatti ja juristi.
Asanti kirjoitti ylioppilaksi vuonna 1925. Hän suoritti vuonna 1931 ylemmän oikeustutkinnon. Asantista tuli varatuomari vuonna 1934, jolloin hän meni myös töihin ulkoasianministeriöön.
Asanti työskenteli aluksi Tukholman, Berliinin ja Moskovan lähetystöissä avustajana 1930-luvulla
Sodanaikana Asanti toimi ulkoasianmisteriön jaostosihteerinä ja myöhemmin jaostopäällikkönä vuosina 1957–1959 sekä oikeudellisen osaston päällikkönä.
Asanti nimitettiin Suomen ensimmäiseksi suurlähehttilääksi Yhdistyneisiin arabitasavaltoihin vuosiksi 1959–1962 sekä toimi samalla suurlähettiläänä Beirutissa ja Khartumissa vuosina 1959–1962 ja lähettiläänä Addis Abebassa vuosina 1959–1962. Sen jälkeen hän oli suurlähettiläänä Prahassa 1962–1972 ja Tiranassa 1962–1971. Asanti jäi eläkkeelle vuonna 1972 .
Hänen veljensä oli professori Paavo Asanti. Asanti oli myös Suomen ulkomaankauppaliiton ja International Law Associationin Suomen osaston hallituksen jäsen. Lähetystöneuvoksen arvon hän sai 1947 ja täysivaltaisen erikoissuurlähettilään arvon 1959
Hiipivä Haamu
Hiipivä Haamu (HH) on Suomen suurin vuosittain järjestettävä partiokilpailu. Se on kaupunkituntemus- ja salapoliisikilpailu, joka järjestetään Helsingissä aina marraskuun ensimmäisenä sunnuntaina. Kilpailun järjestää partiolippukunta Ilvesveikot, ja siihen osallistuu vuosittain noin 1000-1500 partiolaista.
Kilpailu on tarkoitettu yli 10-vuotiaiden partiolaisten ryhmille, mutta siihen voi osalistua kuka tahansa. Kilpailu on suosittu kaikenikäisten keskuudessa.
Kilpailu koostuu ennakkotehtävistä, kisapäivästä sekä lopputehtävistä, jotka täytetään kilpailun maalissa. Tarkoituksena on selvittää, mitä kisapäivän aikana on tapahtunut tutkimalla rastipaikkoja ympäri Helsinkiä sekä haastattelemalla kilpailun henkilöitä. Kilpailuun kuuluu aina opetusteema, kuten Itämeri tai nettiturvallisuus, johon kisaajat tutustuvat tarkemmin päivän aikana.
Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa jo 1946 nimellä "Tunne Kaupunkisi". Kilpailu vakiintui vuosittaiseksi kuitenkin vasta 1970-luvulla. Ilvesveikot on järjestänyt kilpailua säännöllisesti vuodesta 1974 alkaen.
Ossian Aschan
Adolf Ossian Aschan [as'ka:n] (16. toukokuuta 1860 Helsinki – 25. helmikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1886–1896, kemian apulainen 1896–1908, professori 1908–1927. Vuosina 1907–1908 hän toimi Berliinissä saksalaisen Chemisch Fabrik auf Actien -yhtymän tieteellisen laboratorion johtajana. Hän tutki orgaanisessa kemiassa erityisesti alisyklisiä yhdisteitä ja selvitti niiden rakenteita, reaktioita ja stereokemiallista luonnetta. Hänen aloitteestaan on perustettu Teollisuuden keskuslaboratorio. Aschan toimi Turun läänin eteläisen vaalipiirin kansanedustajana 1. maaliskuuta 1910 – 31. tammikuuta 1911.
Mathilda Asp
Mathilda Sofia Asp (o.s. Wetterhoff; 3. helmikuuta 1840 Hämeenlinna – 9. lokakuuta 1920 Tukholma) oli Suomen naisvoimistelun uranuurtajia. Hänellä ja hänen puolisollaan, anatomian professori Georg Aspilla, oli vastuullaan Helsingissä 1868–1871 naisvoimisteluopisto. Georg Aspilla oli myös lääkintävoimistelulaitos, jossa Mathilda Asp toimi 1874–1890. Opetuksessa noudatettiin Spiessin järjestelmää.
Hänen poikansa oli Sigurd Wettenhovi-Aspa.
Helge Aspelund
Helge Allan Ossian Aspelund (11. syyskuuta 1897 Kontiolahti – 11. heinäkuuta 1975) oli suomalainen kemisti. Aspelund osallistui Petsamon retkelle toukokuussa 1918. Haavoittui heinäkuussa 1918 johtaessaan retkeläisten toista hyökkäystä Petsamoa kohti. Aspelund ylennettiin vänrikiksi heinäkuussa 1919. Hän oli vuodesta 1934 Åbo akademin ylimääräinen professori, vuosina 1943–1961 professori.
Oskari Adolf Autio
Oskari Adolf Autio (26. marraskuuta 1890 Uusikirkko – 28. helmikuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli Korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos vuosina 1936–1948 sekä Itä-Suomen hovioikeuden presidentti 1948–1960. Vuosina 1928–1936 hän työskenteli Viipurin hovioikeudessa.