hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
VEF
VEF ("Valsts Elektrotehniskā Fabrika") on latvialainen elektroniikka-alan valmistaja. VEF perustettiin vuonna 1919. VEF tuotti vuonna 1936 Minox-kameran, jonka suunnitteli Walter Zapp. Kamera oli aikansa pienin.
Nagato-luokka
Nagato-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston taistelulaivaluokka, jonka kaksi alusta olivat "Nagato" ja "Mutsu". Luokan alukset olivat ensimmäiset kahdeksan taistelulaivaa ja kahdeksan taisteluristeilijää sisältäneen 8-8-suunnitelman alukset ja samalla ensimmäiset täysin Japanissa suunnitellut keisarillisen Japanin laivaston taistelulaivat (suunnitelma A-102). Alusten pääaseet olivat ensimmäiset suunnitellut taistelulaivaluokkaan asennetut 41 senttimerin (16 tuuman) tykit.
Uusi alusluokka oli noin kahdeksan metriä pidempi kuin edeltänyt "Hyūga", ja sen leveys oli kasvanut kolmisenkymmentä senttimetriä. Uppouma kasvoi 2 000 tonnilla. Alusten konehuoneiden ja ammusvarastojen suojana oli osittain vedenalainen 12 tuuman paksuinen panssarivyö, joka etu- ja takaosastaan oheni ensin kahdeksaan ja sitten neljään tuumaan. Vyön yläosassa oli kahdeksan tuuman ja alaosassa kuuden tuuman panssarointi. Kuuden tuuman panssarin alareunasta alkoi alas sisäänpäin kaartuva panssarilaipio. Etukansi oli suojattu tuuman vahvuisella teräslevyllä, joka paksuni puolitoista tuumaiseksi keskilaivan kohdalla. Yläkansi oli katettu kolminkertaisella levytyksellä (1″, 1″ ja 3/4″), joka kattoi koko aluksen leveyden kiinnittyen kylkipanssariin. Alempi panssarikansi oli kaksituumainen. Suoja muodosti kaikkiaan noin 31,7 prosenttia kokonaisuppoumasta.
Tykkitornien jalustat olivat 12 tuumaa ja tulenjohtotorni 14,5 tuumaa paksut. Pääaseiden tykkitornien etukilvet olivat 18 tuumaa paksut, sivut 11- ja takaseinä 7,5-tuumaiset. Katon maksimipaksuus oli yhdeksän tuumaa. Torneihin oli asennettu kuhunkin kaksi 16 tuuman 45 pituuskaliiperin vuoden 3 (1914) -tykkiä, jotka kykenivät ampumaan 2 249 paunan panssarikranaatin 42 000 jaardin päähän. Tornit olivat hydraulisesti suunnattuja ja ne painoivat kukin 1 004 tonnia. Tornien elevaatio oli 30 astetta. Apuaseiden kasemattien seinät olivat tuuman paksut. Apuaseina oli 20 kappaletta 5,5 tuuman 50 pituuskaliiperin vuoden 3 -tykkiä, joista kummallekin kyljelle oli asennettu kahdeksan. Tykeistä oli muodostettu kaksi patteria, kuusi eteen ja taakse kaksi tykkiä. Loput neljä tykkiä oli asennettu keskilaivaan savuhormin rinnalle. Ilmasuojana oli neljä 3,1 tuuman ilmatorjuntatykkiä, ja aseistuksen täydensi neljä vesirajan alapuolelle ja neljä yläpuolelle sijoitettua 21 tuuman torpedoputkea.
Artigas (departementti)
Artigas on departementti Uruguayssa. Sen pinta-ala on 11 928 neliökilometriä ja väkiluku 73 378 asukasta. Departementin pääkaupunki on Artigas.
Durazno (departementti)
Durazno on departementti Uruguayssa. Sen pinta-ala on 11 643 km² ja väkiluku on 57 088 asukasta. Departementin pääkaupunki on Durazno.
Flores (departementti)
Flores on departementti Uruguayssa. Sen pinta-ala on 5 144 km² ja väkiluku on 25 050 asukasta. Departementin pääkaupunki on Trinidad.
Lavalleja (departementti)
Lavalleja on Uruguayn departementti. Sen pinta-ala on 10 016 km² ja väkiluku on 58 815 asukasta. Departementin pääkaupunki on Minas.
Ise (1916)
Ise () oli keisarillisen Japanin laivaston Ise-luokan taistelulaiva toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Japanin Isen provinssin mukaan.
Alus tilattiin Kawasakin telakalta Kōbesta marraskuussa 1912 osana vuoden hätäohjelmaa ja sen köli laskettiin 10. toukokuuta 1915. Alus laskettiin vesille 2. marraskuuta 1916 ja se valmistui 15. joulukuuta 1917. Alus oli paranneltu versio edeltäneestä Fusō-luokasta muistuttaen ulkoisesti edeltäjiään.
Vuodesta 1921 alkaen aluksen 80 mm/40 type 3 -ilmatorjuntatykit oli asennettu yksittäin kaksi sillan sivuille ja kaksi taaemman tulenjohtotornin sivuille. Vuosina 1930–1931 aluksen ulkonäkö muuttui lukuisten kansiterassien valmistuttua kolmijalkaiseen etumastoon, jolloin aluksen kansirakennelma alkoi muistuttamaan pagodia.
Alus modernisoitiin Kuren laivastontelakalla 1. elokuuta 1935 – 23. maaliskuuta 1937. Sen runkoa pidennettiin perästä reilu kahdeksan metriä, konehuoneet sijoitettiin uudelleen ja uudet turbiinimoottorit asennettiin, jolloin koneteho lähes kaksinkertaistui 80 000 hevosvoimaan ja nopeus kasvoi 25,3 solmuun. Kattiloiden määrän vähetessä etummainen savuhormi poistettiin, ja sen vapauttamaan tilaan rakennettiin suurempi komentosilta.
"Ise" osallistui toisessa maailmansodassa Midwayn- ja Leytenlahden taisteluihin. Alus upposi matalaan veteen ankkuripaikallaan Eta Jimassa Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien lentokoneiden ilmahyökkäyksissä yhdentoista pommin osuttua 28. heinäkuuta 1945. Alus romutettiin sodan jälkeen.
Hyūga (1917)
Hyūga () oli keisarillisen Japanin laivaston Ise-luokan taistelulaiva toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsubishin telakalta Nagasakista marraskuussa 1912 osana vuoden hätäohjelmaa ja sen köli laskettiin 16. toukokuuta 1915. Alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1917 ja se valmistui 30. huhtikuuta 1918. Alus oli paranneltu versio edeltäneestä Fusō-luokasta muistuttaen ulkoisesti edeltäjiään.
Vuodesta 1921 alkaen aluksen 80 mm/40 type 3 -ilmatorjuntatykit oli asennettu yksittäin kaksi sillan sivuille ja kaksi taaemman tulenjohtotornin sivuille. Vuosina 1930–1931 aluksen ulkonäkö muuttui lukuisten kansiterassien valmistuttua kolmijalkaiseen etumastoon, jolloin aluksen kansirakennelma alkoi muistuttamaan pagodia.
Alus modernisoitiin Kuren laivastontelakalla 23. marraskuuta 1934 – 7. syyskuuta 1936. Sen runkoa pidennettiin perästä reilu kahdeksan metriä, konehuoneet sijoitettiin uudelleen ja uudet turbiinimoottorit asennettiin, jolloin koneteho lähes kaksinkertaistui 80 000 hevosvoimaan ja nopeus kasvoi 25,3 solmuun. Kattiloiden määrän vähetessä etummainen savuhormi poistettiin, ja sen vapauttamaan tilaan rakennettiin suurempi komentosilta.
"Hyūga" lojui 19. maaliskuuta 1945 ankkurissa Hiro Wanin saaren rannassa noin 20 kilometriä Kuresta, kun siihen osui kaksi pommia. Alus oli ollut täysin palveluskelpoinen lukuun ottamatta polttoainetta ja lentokoneita. Toinen pommeista räjähti kattilahuoneessa numero kuusi ja toinen lentokannella. Aluksen viereen ja siihen osui pommeja jälleen 24. heinäkuuta, joiden seurauksena alus upposi asettuen kölilleen pohjaan. 28. heinäkuuta tehdyssä ilmahyökkäyksessä alus oli ainoastaan osin miehitetty ja siihen osui uudelleen tuhoten aluksen lopullisesti ja täyttäen vedellä aluksen etukannen tykkitorneista taaksepäin. Harimalainen yritys Harima Zosensho romutti hylyn heinäkuusta 1946 alkaen.
Kawachi-luokka
Kawachi-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama taistelulaivaluokka (A-30). Luokka oli paranneltu versio edeltäneestä Satsuma-luokasta. Edeltäneestä luokasta poiketen ainoastaan 20 prosenttia materiaalista tuotettiin ulkomailta, vastaavan luokan ollessa aiemmin 60 prosenttia.
Luokan alusten valmistus viivästyi maailmanlaajuisen laman aiheuttamien talousongelmien vuoksi. Alusten tykit tilattiin Britanniasta, mutta 25 000 hevosvoiman Brown-Curtiss-turbiinimoottorit valmisti Kawasaki lisenssillä.
Amazing Race (5. tuotantokausi)
Amazing Racen viides tuotantokausi alkoi 6. heinäkuuta 2004. Siinä kisasi 11 kahden hengen tiimiä kilpailussa ympäri maailmaa. Aviopari Chip ja Kim McAllister voitti kilpailun ollen ensimmäinen afroamerikkalainen voittaja. He ovat myös kilpailun tähän mennessä vanhin voittajatiimi. Pääpalkinto oli 1 000 000 $.
Johdannaissuure
Johdannaissuure on suure eli on jonkin asian tai esineen mitattava ominaisuus, joka määritellään perussuureiden sekä mahdollisesti muiden johdannaissuureiden avulla yksinkertaisilla laskutoimituksilla kuten tulon, osamäärän ja murtopotenssien avulla. Perussuureita ovat pituus , massa , aika , sähkövirta , lämpötila , ainemäärä ja valovoima . Perussuureiden yksiköitä kutsutaan perusyksiköiksi. Johdannaissuureiden yksiköitä voidaan kutsua johdannaisyksiköiksi.
Johdannaisuureiden määrä on loputon, sillä äärelliselläkin määrällä perussuureita voidaan määritellä runsaasti uusia johdannaissuureita. Jos uusia johdannaissuureita johdetaan käyttäen saatuja johdannaissuureita, kasvaa lukumäärä äärettömän suureksi. Siksi kattavaa luetteloa mahdollisista johdannaissuureista ei voida antaa.
Johdannaissuure saadaan käyttämällä perussuureita luovalla tavalla. Esimerkiksi suure nopeus formula_1 määritellään kuljetun matkan eli pituuden ja kulkuun käytetyn ajan osamääränä
Nopeuden yksikkö saadaan samalla tavalla laskemalla pituuden "m" (metri) ja ajan yksikön "s" (sekunti) osamäärä
Johdannaissuureiden johdannaisyksiköt lasketaan samalla tavalla kuin ne määritellään. Kaikki johdannaisyksiköt voidaan ilmaista perusyksiköistä johdettuina lausekkeina. Muutamilla niistä on kuitenkin erityisnimiä, esimerkiksi voiman yksikkö newton (1 N = 1 kg·m/s) ja energian yksikkö joule (1 J = 1 kg·m/s) sekä monet näiden ja ampeerin avulla johdetut sähkösuureiden yksiköt.
Pituuden avulla johdetuilla suureilla ilmaistaan tilaan liittyviä asioita. Näiden yksiköt johdetaan pituuden yksikön metrin tuloina ja osamäärinä.
Pituuden ja ajan avulla johdetaan liiketiloihin liittyviä suureita. 
Pituuden, ajan ja massan johdetaan paineeseen, voimaan ja energiaan liittyviä asioita. 
Johdannaissuureita käytetään tuhansia, mutta eräitä johdannaissuureita käytetään jo kouluopetuksessa.
Helen (näyttelijä)
Helen Richardson (s. 21. marraskuuta 1939) on burmalaissyntyinen intialainen näyttelijä ja tanssija, joka on työskennellyt hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on esiintynyt yli 500 elokuvassa. Häntä on usein sanottu aikansa suosituimmaksi tanssinumeroesiintyjäksi.
Helen on voittanut Filmfare Awards -palkinnon parhaasta naissivuosasta vuonna 1980 ja elämäntyöstä vuonna 1999. Intian hallitus myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 2009.
Helen on naimisissa käsikirjoittaja Salim Khanin kanssa. Näyttelijät Salman Khan, Arbaaz Khan ja Sohail Khan ovat hänen poikapuoliaan.
Mutsu (1920)
Mutsu () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 palvelukseenotettu Nagato-luokan taistelulaiva.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1. kesäkuuta 1918. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1920 ja se valmistui 24. lokakuuta 1921.
"Mutsu" lähti 7. tammikuuta 1943 Trukilta palatakseen Japaniin. Alus ankkuroitui 12. tammikuuta Yokosukaan, missä se siirrettiin modernisoitavaksi kuivatelakalle. Alus palasi 6. helmikuuta palvelukseen. Kuukauden lopulla alus siirrettiin Hashirajimaan, jossa sen miehistö oli koulutettavana. Aluksen taaempi ammusvarasto räjähti 8. kesäkuuta sen ollessa ankkurissa Hashirajimassa Hiroshimanlahdella, jolloin alus upposi vieden mukanaan 1 222 miehistönjäsentä. Vuonna 1970 Fakuda Salvage Company osti hylyn Japanin hallitukselta. Hylyn takaosa yritettiin nostaa 22. heinäkuuta tuloksetta vaijerien katkettua. Vuoden 1971 loppuun mennessä hylystä oli nostettu yksi 41 senttimetrin tykkitorni, mutta varsinaisista nostoyrityksistä luovuttiin.
Oi! Mikä ihana sota
Oi! Mikä ihana sota () on vuonna 1969 ensi-iltansa saanut Richard Attenboroughin ohjaama brittiläinen elokuvamusikaali, jossa esiintyvät muun muassa Dirk Bogarde, Phyllis Calvert, Jean Pierre Cassel, John Clements, John Gielgud, Jack Hawkins, Kenneth More, Laurence Olivier, Michael Redgrave, Vanessa Redgrave, Ralph Richardson, Maggie Smith, Susannah York ja John Mills.
"Oi! Mikä ihana sota" perustuu samannimiseen "Oi! Mikä ihana sota" -teatterimusikaaliin vuodelta 1963.
Alkuperäinen "Oi! Mikä ihana sota" -musikaali avattiin Broadwaylla Broadhurst Theaterissa New Yorkissa 30. syyskuuta vuonna 1964; musikaalia esitettiin 125 näytöstä. Musikaali oli ehdolla myös parhaan musikaalin Tony-palkintoon.
"Oi! Mikä ihana sota" kuvattiin Technicolor-menetelmällä Englannin Kentin Lamberhurstissa ja East Sussexin Brightonissa kesällä vuonna 1968.
"Oi! Mikä ihana sota" on Jane Seymourin elokuvadebyytti.
"Oi! Mikä ihana sota" sai ensi-iltansa kotimaassaan Isossa-Britanniassa 10. maaliskuuta vuonna 1969. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin 3. lokakuuta. Suomessa elokuva sai ensi-illan 11. syyskuuta vuonna 1970. Paramount Pictures toimi elokuvan jakelijana.
Elokuva on saatavilla myös DVD:nä.
Pansion varuskunta
Pansion varuskunta on Turun Pansion kaupunginosassa sijaitseva Suomen puolustusvoimiin kuuluvien merivoimien toinen päävaruskunnista. Varuskunta sijaitsee kaupungin länsipuolella.
Varuskunnan joukko-osastot:Näistä kaksi viimeksi mainittua kuuluvat Merivoimien Materiaalilaitokseen. Myös Pansion sotilaskoti ja entinen muonituskeskus eli Leijona Cateringin Poiju-varuskuntaravintola lukeutuvat varuskuntaan. Pansion varuskunnan päällikkönä toimii pääjoukko-osaston eli Saaristomeren Meripuolustusalueen komentaja. Joukko-osaston edellisiä nimiä ovat Turun Laivastoasema (TurLA ja TurLAs) sekä Rannikkolaivasto (RLaiv).
Toinen merivoimien päävaruskunta on Upinniemen varuskunta.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1958–1959
Kaudella 1958–1959 jääkiekon SM-sarjassa luovuttiin kaksilohkoisesta sarjajärjestelmästä, ja sarja pelattiin yhdessä lohkossa kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti Suomen mestaruuden ja kaksi viimeistä putosi suomensarjaan. Sarja aloitettiin aiemmin kuin koskaan aikaisemmin, sillä ensimmäiset ottelut voitiin pelata jo marraskuussa. Mestaruuden voitti Tappara, hopeaa sai TK-V ja pronssia HIFK.
Sarjan häntäpäässä neljä joukkuetta sijoittui tasapisteisiin. Uusintaotteluiden jälkeen Tarmo ja KalPa putosivat sarjasta.
Sarjasta putosivat uusintaotteluiden jälkeen Hämeenlinnan Tarmo ja Kalevan Pallo. Tilalle nousivat Saimaan Pallo Lauritsalasta ja Hermes Kokkolasta.
O=ottelut, M=maalit, S=syötöt, P=pisteer, RM=rangaistusminuutit.
Yleisömäärät koottu ottelupöytäkirjoista ja Helsingin Sanomien otteluraporteista
Hans Kröpelin
Hans Kröpelin (k. 1440) oli saksalaissyntyinen valtaneuvos. hän tuli Kalmarin unionin palvelukseen Margareetan aikana, ja noin 1418 hänestä tuli Tukholman linnan päällikkö. Hänet mainitaan vuonna 1422 asiakirjassa valtaneuvoksena
Engelbrektin kapinan jälkeen 1435 kuningas otti Kröpeliniltä Tukholman linnan, mutta tämä sai kuitenkin valtaneuvostolta 1436 tilalle Turun linnan, ja seuraavana vuonna hän hankki itselleen myös Kastelholman linnan. Hän pyrki – huonolla menestyksellä – välittämään unionin kuninkaan ja Ruotsin valtaneuvoston välisissä erimielisyyksissä. Hän kukisti yhdessä piispa Maunu Tavastin kanssa Ylä-Satakunnassa 1438–1439 puhjenneen Davidin kapinan.
Heikki Tilander
Heikki Tapani Tilander (30. heinäkuuta 1944 Helsinki – 30. lokakuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Hänet ylennettiin kenraalikuntaan vuonna 1996 ja kenraaliluutnantiksi 2002.
Tilander kävi kadettikoulun vuosina 1964–1967 ja Sotakorkeakoulun 1975–1977. Hän toimi Uudenmaan jääkäripataljoonassa opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä vuosina 1967–1975 ja YK-tehtävissä UNTSO:n sotilastarkkailijana Lähi-idässä vuonna 1972–1973. Tilander toimi esikuntatehtävissä Sotakorkeakoulussa vuosina 1977–1980, opettajana 1984–1986 ja valtakunnallisten Maanpuolustuskurssien apulaisjohtajana 1986–1989. Apulaissotilasasiamiehenä Tukholmassa Tilander oli 1980–1984. Tilander toimi pataljoonankomentajana Uudenmaan Prikaatissa 1989–1991. Hän oli Helsingin sotilaspiirin esikuntapäällikkönä 1991–1992 ja jatkotutkinto-osaston johtajana Maanpuolustuskorkeakoulussa 1995–1996. Tilander toimi apulaismaavoimapäällikkönä Pääesikunnassa vuodesta 1996 lähtien. Hän toimi Pohjoisen Maanpuolustusalueen komentajana 1.1.2001–31.7.2004.
Tilander toimi Kadettikunnan puheenjohtajana vuodet 2000–2003. Lisäksi hän toimi Maanpuolustusmitalitoimikunnan puheenjohtajana vuosina 2008–2012.
Palvellessaan apulaismaavoimapäällikkönä hän ajoi saattokoptereiden tarvetta hankittavien kuljetushelikoptereiden suojaksi.
Tilander julkaisi vuonna 2006 muistelmateoksen "Sotilaan vuosikymmenet – muistikuvia noottikriisin ajasta EU-Suomeen".
Tony Chapron
Tony Chapron (s. 23. huhtikuuta 1972 Flers, Ranska) on ranskalainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2007.
UGH!!! Terveet Kädet elävänä
UGH!!! Terveet Kädet elävänä on Terveet Kädet -yhtyeen livealbumi, joka julkaistiin CD:nä 29. helmikuuta 2012 ja LP:nä 14. maaliskuuta 2012. Albumi koostuu kahdesta osasta, sähköisestä ja akustisesta. Sähköinen esiintyminen sisältää 20 kappaletta ja se on äänitetty Kouvolan House of Rock -ravintolassa 20. toukokuuta 2011. Loput 15 kappaletta on äänitetty yhtyeen esiintyessä akustisesti Cafe Jazz -ravintolassa Porissa 6. elokuuta 2011.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 37.
Kaikki kappaleet sanoittanut Läjä Äijälä, ellei toisin mainita.
Detroit Turbos
Detroit Turbos oli yhdysvaltalainen sisälacrossen ammattilaisseura, joka pelasi vuosina 1989–1994 National Lacrosse Leaguessa. Joukkue voitti kaudella 1991 NLL:än mestaruuden. Kotiottelunsa Detroit Turbos pelasi Joe Louis Arena, Detroitissa, Michiganin osavaltiossa. Mestaruuskaudellaan Detroitin Gary Gait valittiin kauden tulokkaaksi.
Christian Atsu
Christian Atsu Twasam (s. 10. tammikuuta 1992 Ada Foah, Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Newcastle Unitedia.
Atsu siirtyi 17-vuotiaana Porton junioriakatemiaan. 14. toukokuuta 2011 Atsu sai ensimmäistä kertaa kutsun edustusjoukkueeseen otteluun CS Marítimoa vastaan, mutta hän ei kuitenkaan tuolloin päässyt vielä tekemään ensiesiintymistään.
Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi joukkuetoverinsa Kelvinin tavoin lainasopimuksella Rio Aveen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 28. elokuuta 2011 SC Olhanensea vastaan. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 27 sarjaottelua ja teki niissä kuusi (6) maalia.
Lainakautensa jälkeen hän palasi takaisin Portoon. Atsu teki ensimmäisen maalinsa Portossa 15. helmikuuta 2013 pelatussa vierasottelussa SC Beira-Maria vastaan.
Atsu teki ensiesiintymisensä Ghanan maajoukkueessa 1. kesäkuuta 2012 pelatussa Lesothoa vastaan.
Stephen Hillenburg
Stephen McDannell Hillenburg (21. elokuuta 1961 Lawton, Oklahoma – 26. marraskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen meribiologi, animaattori, ohjaaja ja käsikirjoittaja, joka tunnettiin erityisesti Paavo Pesusienen luojana. "Paavo Pesusieni -elokuvan" ilmestymisen jälkeen vuonna 2004 hän siirtyi takaisin johtavan tuottajan paikalle eikä enää kirjoittanut tai muuten tehnyt televisiosarjaa jokapäiväisesti vaan arvioi jokaisen jakson ja antoi ehdotuksia.
Stephen Hillenburg kertoi vuonna 2017 sairastavansa ALS-tautia mutta pyrki jatkamaan tästä huolimatta työtään "Paavo Pesusieni" -sarjan parissa. Hillenburg menehtyi ALS:n komplikaatioihin 26. marraskuuta vuonna 2018.
Esko Vahla
Esko Martti Armas Vahla (31. joulukuuta 1907 Värtsilä – 25. toukokuuta 1988) oli suomalainen kenraalimajuri ja Savo-Karjalan sotilasläänin komentaja.
Vahla valmistui kadettikoulusta 1932 ja sodan jälkeen Sotakorkeakoulusta 1947. Hän toimi ennen sotaa nuorempana upseerina ja kouluttajana Pohjois-Savon rykmentissä sekä Sortavalan suojeluskuntapiirissä. Talvisodassa hän toimi 3. komppanian päällikkönä ja I pataljoonan komentajana JR 34:ssä. Hän osallistui Uomaan taisteluihin Kollaan rintamalla. Välirauhan aikana hän toimi kouluttajana Savonlinnan suojeluskuntapiirissä. Jatkosodan aikana hän toimi vuodet 1941–1943 I pataljoonan komentajana JR 49:ssä sekä osastopäällikkönä Panssaridivisioonan esikunnassa 1944. Hän osallistui tässä tehtävässä myös Lapin sotaan.
Vuonna 1945 Vahla työskenteli toimistopäällikkönä Helsingin sotilasläänin esikunnassa sekä toimistoesiupseerina Pääesikunnassa 1947–1950. Hän johti Huoltoupseerikoulua (HUK) 1950–1952 ja työskenteli Lounais-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1953–1954 sekä Uudenmaan sotilasläänissä 1955–1956. Karjalan Prikaatin komentajana hän oli vuodet 1957–1958, toimi sitä ennen muutaman kuukauden prikaatin edeltäjän 5. Prikaatin komentajana. Pääesikunnan koulutusosaston päällikkönä Vahla toimi 1958–1963. Vuosina 1963–1969 hän komensi Savo-Karjalan sotilaslääniä, minkä jälkeen jäi eläkkeelle kenraalimajurina.
Ylennykset:
Vänrikki 1932, luutnantti 1934, kapteeni 1940, majuri 1942, everstiluutnantti 1950, eversti 1956, kenraalimajuri 1966.
Jan Sundberg
Jan Sundberg (s. 12. tammikuuta 1949) on suomenruotsalainen valtiopolitiikan professori Helsingin yliopistosta. Hän on julkaissut monia tutkimuksia suomalaisesta puoluejärjestelmästä niin englanniksi kuin ruotsiksi.
Sundberg on vastustanut Suomen kuntauudistusta ja aikomusta vähentää kuntien määrää jopa sadalla vuoden 2005 tasosta. Hänen mukaan uudistuksessa taloudelle annetaan liian suuri merkitys ja demokratian toimivuus unohtuu. Sundberg väläyttää myös, että syy poliittisen osallistumisen vähenemiseen ja äänestysvilkkauden laskuun voi olla kuntademokratian heikkenemisessä.
Vuonna 2013 Yle uutisoi, että Sundbergin tietokoneelta oltiin lähetetty vihaviestejä ruotsinkielisille suomalaisille.
Sundberg on antanut usein haastatteluja ulkomaisille tiedotusvälineille Suomen politiikkaa koskien. Vuoden 2015 vaalien jälkeen Sundberg arveli norjalaisessa Aftenpostenissa että perussuomalaisten istuessa hallituksessa Itä-Suomessa pakollinen ruotsin opetus poistuu ja tilalle tulee pakkovenäjä.
Yrjö Valkama (sotilas)
Yrjö Armas Valkama (vuoteen 1906 Flaming) (5. kesäkuuta 1894 Helsinki – 3. maaliskuuta 1975) oli suomalainen kenraalimajuri.
Valkama osallistui sisällissotaan valkoisten puolella 1918, valmistui kadettikoulusta 1920 ja Sotakorkeakoulusta 1931 (ye-upseeri 1932). Hän palveli komppaniaupseerina 1920-1923, adjutanttina 1923-1927 sekä komppanianpäällikkönä 1927-1932. Sittemmin hän toimi yleisesikunnassa ja puolustusministeriössä toimistopäällikkönä 1932-1939.
Talvisodassa Valkama komensi I pataljoonaa JR 34:ssä 10.10.1939-14.1.1940 ja myöhemmin mm. Taisteluosasto Tiikeriä. Jatkosodassa hän komensi 1941-1944 JR 57:ä sekä toimi jonkun armeijakunnan esikuntapäällikkönä ja toimi edelleen vuoteen 1945 asti rykmentinkomentajana. Sodan jälkeen hän johti Maasotakoulua 1945-1950.
Ylennykset: Vänrikki ja luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1932, everstiluutnantti 1940, eversti 1942, kenraalimajuri 1950.
Valkama voitti suorissa kerroshypyissä yhteensä kahdeksan Suomen-mestaruutta vuosina 1914–1917, 1919–1921 sekä 1923. Hän edusti uimahypyssä seuratasolla Helsingin Uimareita.
Kirishima (1913)
Kirishima () oli keisarillisen Japanin laivaston Kongō-luokan taisteluristeilijä. Alus valmistui vuonna 1915 ja se palveli sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 1911 Mitsubishin telakalta Nagasakista ja sen köli laskettiin 17. maaliskuuta 1912. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1913 ja se siirrettiin 26. joulukuuta Saseboon, jossa Kamaya Rokuro vastaanotti aluksen valmistumisesta vastaavan komentajan tehtävät 15. joulukuuta 1914. Alus valmistui 19. huhtikuuta 1915 ja se liitettiin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään Kamaya. Alus aloitti palveluksensa Sasebon laivastoalueella.
Alukseen osui yhdeksän Yhdysvaltain laivaston taistelulaivojen "USS South Dakota" ja "USS Washington" pääaseiden kranaattia, jotka jumittivat aluksen ohjauksen. Lisäksi aluksen saamat vuodot aiheuttivat kahdeksantoista asteen kallistuman. Kevyt risteilijä "Nagara" yritti hinata vaurioituneen aluksen pois, mutta aluksen pelastustoimien epäonnistuttua hävittäjät pelastivat "Kirishiman" miehistön eloonjääneet. Taistelulaiva kaatui 15. marraskuuta 1942 vieden mukanaan 212 miehistönjäsentä.
Hietakala
Hietakala ("Hypoptychus dybowskii") on piikkikaloihin kuuluva Tyynellämerellä tavattava kalalaji. Se on toinen "hietakalojen" ("Hypoptychidae") heimon kahdesta lajista. Toinen on japaninputkikuono ("Aulichthys japonicus") , joka on aiemmin luettu putkikuonoihin.
Hietakala on pienikokoinen kala ja voi suurimmillaan kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on hyvin pitkulainen ja selkä- ja peräevät sijaitsevat ruumiin takaosassa. Muista piikkikalalajeista poiketen hietakalalla ei ole selässään piikkejä. Kalalla ei ole vatsaeviä. Hietakalan ruumis on suomuton.
Hietakala on lauhkeiden merivesien laji. Sitä tavataan Japanista, Korean niemimaalta ja Ohotanmereltä. Lajia kalastetaan kaupallisesti sen levinneisyysalueella.
Sverre Magnus
Norjan prinssi Sverre Magnus (s. 3. joulukuuta 2005 Oslo) on Norjan kruununprinssi Haakonin ja Mette-Maritin poika. Hänellä on isosisko Ingrid Alexandra, joka on syntynyt edellisenä vuonna sekä velipuoli Marius.
Jupiter One
Jupiter One on yhdysvaltalainen indie rock -yhtye, joka on kotoisin Brooklynistä, New Yorkin osavaltiosta. Se on perustettu vuonna 2003, ja julkaissut kaksi täysipitkää studioalbumia ennen vuotta 2013.
Yhtyeen musiikkia on käytetty useissa Electronic Artsin videopeleissä.
Baauer
Baauer (oikealta nimeltään Harry Rodrigues, s. 22. huhtikuuta 1989 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja
Baauer sai kansainvälistä julkisuutta internetissä suosituksi nousseella Harlem Shake -kappaleellaan. Kappaleen tahtiin tehdystä tanssista tuli meemi, joka levisi ympäri maailmaa. Muun muassa YouTubeen on ladattu kymmeniätuhansia "Harlem Shake" tanssivideoita. Monet koulut, yritykset ja jopa Norjan armeija on tehnyt Harlem Shakesta oman versionsa.
Arimo Raeste
Mika Väinö Arimo Raeste (12. helmikuuta 1930 Mäntsälä – kesä 1995) oli suomalainen diplomaatti ja Presidentinlinnan pitkäaikainen linnanvouti.
Raeste valmistui ylioppilaaksi Helsingin SYK:sta. Hän opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulusta ja suoritti ekonomin tutkinnon. Ulkoministeriöön Arimo Raeste palkattiin 27-vuotiaana. Hän toimi muun muassa Pariisin suurlähetystössä avustajana ja varakonsulina, sittemmin kymmenkunta vuotta ulkoministeriön hankintapäällikkönä.
Arimo Raeste palveli linnanvoutina kahta presidenttiä vuosina 1973–1990. Valtiovierailujen, kongressien, SALT I:n, Etykin, kansallisten ja kansainvälisten tapahtumien järjestelyistä ja muista ansioista hän sai lukuisia kunniamerkkejä niin kotimaasta kuin ulkomailtakin. Raesteen voutikauden loppujaksoon kuului keskeisesti osallistuminen Mäntyniemen ideointiin, suunnitteluun ja toteutukseen.
Eläkkeelle siirryttyään Arimo Raeste kirjoitti kaksi muistelmakirjaa.
Maksuton osakeanti
Maksuton osakeanti eli ilmaisanti tarkoittaa osakeantia, jossa yhtiö antaa osakkeitaan ilman maksua. Maksuttomalla osakeannilla voidaan toteuttaa rahastoanti tai ns. splittaus eli osakkeen yksikköarvon pilkkominen. Yhtiö voi järjestää maksuttoman osakeannin myös itselleen.
Maksuttomassa annissa yhtiö ei kerää lisää rahaa, vaan anti maksetaan yhtiön omaan pääomaan kuuluvasta rahastosta. Vaikka osakkeiden kappalemäärä kasvaa, mutta oman pääoman rahamäärä pysyy muuttumattomana. Tästä johtuen osakekohtainen oma pääoma pienenee.
Yhtiön osakepääoma ei maksuttomassa osakeannissa lähtökohtaisesti muutu. Osakepääoma kasvaa, jos sitä korotetaan "rahastokorotuksella". Jos yhtiön osakkeilla on nimellisarvo, maksuttomaan osakeantiin on kuuluttava rahastokorotus.
Rahastoanti on operaatio, jossa yhtiö järjestää "maksuttoman osakeannin", johon on yhdistetty "rahastokorotus". Rahastoannissa yhtiö antaa antaa uusia osakkeita ja korottaa samalla osakepääomaansa siirtämällä siihen varoja vapaasta omasta pääomasta.
Rahastoanti-termi on vanhan osakeyhtiölain mukainen. Rahastoannissa annettujen osakkeiden nimellisarvoa vastaava määrä siirrettiin osakepääomaan muusta omasta pääomasta. Nykyisessä osakeyhtiölaissa nimitystä ei ole. Sen on korvannut joustavampi maksuton osakeanti, johon voidaan tarvittaessa yhdistää rahastokorotus, jolla osakepääomaa korotetaan. Rahastoannin muita, vanhentuneita nimityksiä ovat "ilmaisosakeanti" ja "vapaaosakkeiden antaminen".
Rahastoantiin liittyvällä "rahastokorotuksella" yhtiö muuttaa vapaata omaa pääomaa sidotuksi omaksi pääomaksi. Operaatio voidaan tehdä velkojien luottamuksen parantamiseksi ja varmistamaan omavaraisuusasteen pysyminen korkealla. Tämä johtuu siitä, että vapaa oma pääoma on melko helposti jaettavissa osakkeenomistajille esimerkiksi osinkona, mutta sidotun oman pääoman jakaminen ei ole sallittua.
Paitsi vapaasta omasta pääomasta, rahastokorotus voidaan tehdä siirtämällä varoja myös aiemman osakeyhtiölain mukaisesta vararahastosta tai ylikurssirahastosta. Osakepääoma nousee tällöin ilman, että sidotun oman pääoman yhteismäärä muuttuu.
Rahastokorotusta tehtäessä on varmistettava osakkaiden yhdenvertaisuus. Jos jakokelpoisia varoja jatkuvasti siirretään osakepääomaan eikä osinkoa jaeta, kyseessä voi olla vähemmistöosakkaiden näännyttäminen.
Rahastoanteja on aiemmin käytetty osingon kasvattamiseksi ilman, että nimellisarvosta laskettua osinkoprosenttia on tarvinnut korottaa. Järjestämällä rahastoannin, jossa osakkeiden lukumäärä ja myös yhteenlaskettu nimellisarvo kasvoivat, yhtiö saattoi jättää osinkoprosentin nimellisesti ennalleen mutta silti jakaa suuremman osingon. Käytännössä tällainen rahastoanti tarkoitti osakkaille varallisuuden lisäystä ilman lisäsijoitusta. Arvopaperimarkkinoilla uudet osakkeet näet arvostettiin samaan hintaan kuin vanhatkin osakkeet.
Tosa-luokka
Tosa-luokan piti olla keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama taistelulaivaluokka.
Y. Hiragan suunnitelma A-127 oli suurennettu Nagato-luokka, johon oli lisätty katettu etukansi. Aluksella oli suunniteltu otettavaksi käyttöön 610 millimetrin torpedoputket ja Yhdysvaltain laivaston New Mexico -luokassa käyttöönottama turbosähköinen propulsiojärjestelmä, jonka piti mahdollistaa 70 000 hevosvoimalla 25,5 solmun huippunopeus. Aluksella piti olla 2 500 merimailin toimintasäde täydellä nopeudella ja 7 800 merimailin toimintasäde 14 solmun taloudellisella nopeudella. Propulsiojärjestelmästä kuitenkin luovuttiin ja sen testaamiseksi tilattiin vuonna 1921 Yhdysvalloista tankkeri "Kamoi". Alusten suojan piti estää 12 000–20 000 metrin päästä ammutun 16 tuuman kranaatin läpäisy.
Kummankin aluksen valmistus keskeytettiin 5. helmikuuta 1922 ja niiden tilaus peruutettiin Washingtonin laivastosopimuksen ratifioinnin jälkeen. "Tosa" poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1924 ja se tuhoutui maalilaivana. "Kaga" päätettiin muuttaa lentotukialukseksi korvaamaan maanjäristyksessä vaurioitunut "Amagi".
Jukka Hakoköngäs
Jukka Tapio Hakoköngäs (29. joulukuuta 1957 Rovaniemi – 18. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kosketinsoittaja ja säveltäjä. Hakoköngäs opiskeli Lapin Musiikkiopistossa 1968–1976 ja Oulunkylän Pop-jazz opistossa 1976–1978.
Einar Spjut
Viktor Einar Spjut (14. syyskuuta 1885 Vaasa – 10. lokakuuta 1963 Uppsala) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kääntäjä.
Spjutin vanhemmat olivat vahtimestari Viktor Spjut ja Alina Sofia Berg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Vaasan lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1911 sekä suoritti teologian erotutkinnon Uppsalan yliopistossa 1921.
Spjut toimi kansanopiston opettajana ja johtajana ruotsinkielisellä Pohjanmaalla Breidablickissä 1908–1911 ja Kruunupyyn kansankorkeakoulussa vuodesta 1918. Myöhemmin hän toimi pappina Uplannissa Ruotsissa.
Albert Saloranta
Albert Aleksander Saloranta (sukunimi vuoteen 1906 "Forsman"; 6. tammikuuta 1892 Uusikaupunki – 10. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen teatteriohjaaja ja näytelmien suomentaja joka käytti myös nimimerkkiä "Pertti Lehti".
Saloranta toimi 1930-luvun lopulla ohjaajana Elannon näyttämöllä ja suomensi myös näytelmiä. Hän esiintyi sivuosassa Nyrki Tapiovaaran 1939 ohjaamassa elokuvassa Herra Lahtinen lähtee lipettiin.
Hätä-seis-painike
Hätä-seis-painike eli hätä-seis-katkaisin on sähköinen katkaisin, jota käytetään koneiden turvajärjestelyissä koneiden tai koneryhmien nopeaan pysäyttämiseen tapaturma- tai vaaratilanteessa.
Yleensä painike on punainen, suurikokoinen ja sen keltaisen alustan yhteydessä lukee "HÄTÄ-SEIS". Hätä-seis-painikkeen tulee olla vikaturvallinen ja sillä täytyy olla tarkastuslaitosten hyväksyntä. Hätä-seis-painike lukittuu seis-asentoonsa ja vapautuu painiketta pyöräyttämällä. Usein koneen uudelleenkäynnistämiseen vaaditaan lisäksi erillinen kuittaus painamalla koneen ohjauskeskuksessa sijaitsevaa kuittauspainiketta. Sähkökaavioissa ja positiomerkinnöissä hätä-seis-painikkeesta käytetään tunnusta HZS.
Tyypillisiä käyttökohteita ovat teollisuuden koneet ja kiinteistötekniikan ilmanvaihtokoneet, mutta hätä-seis-painikkeita käytetään myös esimerkiksi hiihtohisseissä, liukuportaissa ja bensapumpuissa.
Oliver Rowland
Oliver Rowland (s. 10. elokuuta 1992 Sheffield, Englanti) on brittiläinen rata-autoilija.
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Karting-vuosinaan hän voitti kaksi Super 1 National Cadet Championship-luokan mestaruutta vuosina 2003-04, Super 1 JICA-luokan mestaruuden vuonna 2007, KF2 World Cup -luokan mestaruuden vuonna 2008 ja Super KF -luokan mestaruuden vuonna 2010. Vuonna 2010 Rowland sijoittui seitsemänneksi Formula Renault UK talvisarjassa. Seuraavana vuonna Rowland sijoittui toiseksi pääsarjassa ja voitti Finals Series -luokan mestaruuden. Palkinnoksi hyvistä suorituksistaan Rowland voitti McLaren Autosport BRDC Award -palkinnon ja sai mahdollisuuden testata McLarenin F1-autoa. Vuonna 2012 Rowland kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjapisteissä kolmanneksi. Vuonna 2013 Rowland jatkoi Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttaen kolme voittoa sijoittuen sarjan toiseksi.
Vuonna 2014 Rowland siirtyi Formula Renault 3.5 -sarjaan saavuttaen kaksi voittoa ja kolme paalupaikkaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2015 Rowland jatkoi FR 3.5 -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja GP2-sarjassa saavuttaen kolme pistettä. Joulukuussa 2015 Rowland debytoi Formula E -sarjassa osallistuen Uruguayn GP:hen Mahindra Racingillä. Vuonna 2016 Rowland jatkoi GP2-sarjassa kilpaillen MP Motorsport -tallissa. Rowland ei saavuttanut kauden aikana yhtään voittoa, ja oli kuljettajien MM-sarjan yhdeksäs. Vuodeksi 2017 hän siirtyi DAMS-tallin kuljettajaksi.
Helmikuussa 2016 Rowland nimitettiin Renault F1 -tallin nuorten kuljettajien ohjelmaan.
Tenavatuokio
Tenavatuokio oli vuosina 1968–1974 Yle TV2:lla esitetty lastenohjelma, joka perustui brittiläisen Talbot TV:n "Romper Room"-formaattiin. Makasiiniohjelman rekvisiitta ja käsikirjoitus tulivat Englannista. Käsikirjoitus muokattiin Suomen oloihin sopivammaksi. "Romper Room" oli alun perin yhdysvaltalainen formaatti, jota alettiin esittämään 1950-luvulla.
Tenavatuokiota lähetettiin keväällä ja syksyllä kolmasti viikossa ja kesällä kerran viikossa. Ohjelman ensimmäisestä juontajasta "Arja-tädistä" (oik. Arja Virtanen) tuli suosittu myös isien keskuudessa. Tenavatuokiossa leikittiin, laulettiin ja askarreltiin. Syksyllä 1974 Yle luopui englantilaisesta formaatista ja Tenavatuokion korvasivat omatuotanteiset Minimaa, Kuperkeikka ja Nyt kerrotaan -lastenohjelmat.
Lampaat
Lampaat ("Ovis") on vuohieläinten alaheimoon kuuluva suku.
Sukuun kuuluu viisi lajia ja useita alalajeja.
Antti Wiklund
Antti Wiklund (vuoteen 1905 Kursanoff, 1884 Viipuri – 23. heinäkuuta 1924 Lappeenranta) oli suomalainen pikaluistelija.
Viipurin Luisteluseuraa edustanut Antti Wiklund voitti Trondheimin MM-kisoissa 1907 1 500 metrin luistelun ajalla 2.33,0 ja sijoittui kaikilla matkoilla kolmen parhaan voittoon. Hän oli kilpailujen toiseksi paras luistelija Gunnar Strömsténin jälkeen, mutta mitaleita ei vielä tuolloin jaettu. Jakamatta jäi mestaruuskin, koska yksikään luistelija ei pystynyt mestaruuteen vaadittavaan kolmeen matkavoittoon.
Suomen-mestaruuskilpailuissa Wiklund voitti 1 500 metrin kilpailun vuonna 1907. Hänen aikansa oli 2.32,8. Seuraavana vuonna hän voitti 1 500 m ajalla 2.39,2 ja 5 000 m, jossa hänen voittoaikansa oli 9.26,8. Tämä samalla tiesi Suomen-mestaruutta yleiskilpailussa.
Autonkuljettajana työskennellyt Wiklund teki itsemurhan 40-vuotiaana heinäkuussa 1924. Hänellä oli puoliso ja kaksi lasta. Wiklund on haudattu Viipuriin Tammiston hautausmaalle.
Johan Wikander
Johan Edvard Wikander (4. maaliskuuta 1885 – 1. tammikuuta 1929) oli suomalainen pikaluistelija.
HSK:ta seuratasolla edustanut Wikander osallistui arvokilpailuihin Suomen edustajana kaikkiaan yhdeksänä vuotena. Euroopan-mestaruuden hän saavutti Tukholmassa 1905. Suomen-mestariksi Wikander luisteli 1905, 1906 ja 1910. Davosin MM-kilpailuissa 1908 hän voitti 500 metriä sivuten maailmanennätysaikaa 44,8. Samana vuonna hän vielä paransi ajan Davosissa järjestetyssä maailmanennätyskokeessa 44,4:än. Wikander oli ensimmäinen suomalainen virallisen maailmanennätyksen tehnyt urheilija. Myös Helsingin MM-kisoissa 1906 hän voitti 500 metrin kilpailun.
Vuoden 1905 SM-kilpailuissa Wikander voitti 500 metriä ajalla 48,0 ja 1 500 metriä ajalla 2.39,0. Kaksi matkamestaruutta riitti kilpailujen mestaruuteen. Saman vuoden Tukholman EM-kisoissa hän voitti 500 metriä ajalla 49,8 ja 1 500 metriä ajalla 2.45,0. Hänet julistettiin myös kisojen mestariksi. Vuonna 1906 Wikander voitti Helsingin MM-kisoissa 500 metriä ajalla 50,8. SM-kisoissa hän oli nopein 500 metrillä ajalla 47,4 sekä 1 500 metrillä, jossa hänen voittoaikansa oli 2.44,0. Kaksi matkamestaruutta riitti jälleen SM-kultaan. Davosin MM-kisoissa 1908 hän jakoi 500 metrin voiton Norjan Sigurd Mathisenin kanssa ajalla 44,8. Wikander voitti SM-kultaa vielä 1910, jolloin hän voitti 1 500 metrin kilpailun ajalla 2.41,2 ja 5 000 metrin kilpailun ajalla 9.27,6.
Wikander teki urallaan neljä Suomen-ennätystä. Hänen vuonna 1908 luistelemansa 500 metrin maailmanennätysajat 44,8 ja 44,4 olivat luonnollisesti kansainvälisten ratojen Suomen-ennätyksiä. Edellinen Franz Fredrik Wathénin nimissä ollut ennätys oli ollut 46,2. Clas Thunberg onnistui rikkomaan ennätyksen vuonna 1922. 1 500 metrillä Wikander paransi vuonna 1908 Gustaf Estlanderin kansainvälisten ratojen Suomen-ennätystä 6,4 sekunnilla aikaan 2.23,4. Ennätys pysyi voimassa vuoteen 1921, jolloin Thunberg otti sen nimiinsä. Lisäksi Wikander luisteli 1909 uuden kotimaan ratojen Suomen-ennätyksen 1 500 metrillä. Hänen aikansa 2.29,6 oli 0,4 sekuntia parempi kuin Arne Schreyn vanha ennätys. Väinö Wickström rikkoi tämän ennätyksen vuonna 1912.
Wikander oli ensimmäinen tamperelainen urheilun Euroopan-mestari. Hän edusti kuitenkin helsinkiläistä Helsingfors Skridskoklubbia, sillä sen edustajilla oli parhaat mahdollisuudet päästä kilpailemaan ulkomailla.
Ei kuule mitään, ei nää mitään, ei sano mitään
Ei kuule mitään, ei nää mitään, ei sano mitään (LONG-029) on Koljosen tiekiista -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin CD:nä ja LP:nä Longplay Musicin kautta 8. joulukuuta 2010. Albumin nimi on viittaus Dischargen vuonna 1982 ilmestyneeseen albumiin "Hear Nothing See Nothing Say Nothing".
Kaikki kappaleet säveltänyt Koljonen ja sanoittanut Hartikainen, ellei toisin mainita. Sovitukset Koljosen tiekiista.
My House in Umbria
My House in Umbria on Richard Loncrainen ohjaama brittiläis-italialainen televisioelokuva. "My House in Umbria" sai ensi-iltansa vuonna 2003. "My House in Umbria" kertoo epätodennäköisestä ihmisjoukosta, jossa ihmiset löytävät lohtua ja ystävyyttä terrori-iskun jälkeen.
Televisioelokuvan pääosassa on Maggie Smith ja muissa rooleissa ovat Ronnie Barker, Chris Cooper, Timothy Spall, Giancarlo Giannini ja Benno Fürmann.
Maggie Smith voitti roolisuorituksestaan Emmy-palkinnon ja oli ehdolla Golden Globeen.
"My House in Umbria" on HBO:n tuottama ja se perustuu William Trevorin samannimiseen novelliin. Trilleri kuvattiin pääosin Italiassa Cinecittàn studioilla Roomassa ja Sienassa. Televisioelokuvaa myös tuotettiin Englannin Surreyssa sijaitsevilla Sheppertonin studioilla ja Middlesexissä sijaitsevilla Twickenhamin studioilla.
"My House in Umbria" debytoi Yhdysvalloissa ja Kanadassa 25. toukokuuta vuonna 2003 HBO:n kaapelikanavalla. Televisioelokuva oli ollut myös osallisena Santa Barbaran elokuvajuhlilla Santa Barbarassa Kaliforniassa 8. maaliskuuta 2003 ja Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 15. toukokuuta 2003. Kotimaissa Isossa-Britanniassa elokuva esitettiin 26. marraskuuta vuonna 2004 ja Italiassa 7. syyskuuta 2006.
"My House in Umbria" on julkaistu myös DVD:lle.
Jenny Paulaharju
Jenny Olivia Paulaharju, o. s. "Simelius" (7. marraskuuta 1878 Paavola – 5. syyskuuta 1964 Oulu) oli suomalainen kuurojen koulun opettaja ja kansanperinteen kerääjä.
Jenny Paulaharjun vanhemmat olivat lukkari Josef (Juuso) Simelius ja Jenny Teodora Stenbäck. Hän pääsi yksityisesti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1899 ja suoritti kansakoulunopettajan tutkinnon Jyväskylän opettajaseminaarissa 1900 sekä kuurojenopettajan tutkinnon Kuopiossa 1901.
Jenny Paulaharju toimi opettajana Oulun kuurojen koulussa 1906–1945. Hän oli naimisissa vuodesta 1919 opettaja, kirjailija ja kansanperinteen kerääjä Samuli Paulaharjun kanssa ja matkusti tämän kanssa 1920– ja 1930–luvuilla kansanperinteen keruumatkoilla Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa.
Dino Zamparelli
Dino Zamparelli (s. 5. lokakuuta, 1992 Bristol, Englanti, Iso-Britannia) on Italialaista syntyperää oleva brittiläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä Mike oli entinen F1-veneilijä. Zamparelli aloitti karting-uransa 7-vuotiaana. Vuonna 2007 hän kilpaili Ginetta Junior Championship -sarjassa sijoittuen sarjan 13:ksi. Vuonna 2008 hän voitti sarjan mestaruuden. Vuonna 2009 Zamparelli ajoi Formula Renault BARC -sarjassa voittaen kolme kilpailua ja sijoittui loppupisteissä kolmanneksi. Vuonna 2010 Zamparelli ajoi kaksi kilpailua Italian Formula Renault- ja Formula Renault BARC -sarjoissa. Vuonna 2011 Zamparelli palasi Formula Renault BARC -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 Zamparelli kilpaili Formula 2 -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2013 Zamparelli kilpaili GP3-sarjassa Marussia Manor Racing -tallissa saavuttaen 13 pistettä. Vuonna 2014 Zamparelli jatkoi GP3:ssä siirtyen ART-talliin. Hän saavutti kauden aikana neljä kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2015 Zamparelli siirtyi kilpailemaan Britannian Porsche Carrera Cup -sarjaa.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1917
Suomen vuoden 1917 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingin Pohjoissatamassa 24.-25. helmikuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Mestaruus ratkesi sijalukupistein, joskin kolme matkavoittoa takasi mestaruuden pisteistä riippumatta. Loppupisteisiin huomioitiin vain kaikki matkat luistelleet.
epäviralliset yhteispisteet.
Aksel Lihr
Aksel Julius Lihr (30. toukokuuta 1887 Joensuu – 20. toukokuuta 1971) oli suomalainen pikaluistelija.
Aluksi Joensuun Katajaa ja vuodesta 1913 Kalevaisia seuratasolla edustanut Aksel Lihr saavutti SM-kisoissa matkavoiton 1 500 metrillä Vaasassa 1909 ajalla 2.36,8 ja 500 metrillä (yhdessä Arvo Tuomaisen kanssa) Helsingissä 1911 loppuajalla 47,6. Molemmilla kerroilla hän sijoittui yleiskilpailussa kolmannelle sijalle. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Lihr oli Suomen edustajana Pietarissa 1913. Lihr menestyi SM-tasolla myös pyöräilyssä.
Piirinmestaruuksia Lihrillä on luistelusta ja pyöräilystä yhteensä 35 vuosilta 1904–1916. Lisäksi hän on saavuttanut palkintoja yleisurheilusta, uinnista ja ammunnasta. Lihr toimi vuodesta 1920 alkaen Kalevaisten puheenjohtajana yli 30 vuotta.
Ryūjō (1864)
Ryūjō oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu täystakiloitu panssarikorvetti, joka romutettiin vuonna 1904.
Alus tilattiin Alexander Hall and Sonsilta Aberdeenista Skotlannista ja se laskettiin vesille vuonna 1864. Alus valmistui 27. huhtikuuta 1869. Sen oli mahdollisesti tarkoitus päätyä etelävaltioiden laivastoon. Etelävaltioiden lunastuksen epäonnistuttua alus asetettiin halukkaiden ostettavaksi ja prinssi Kumamoto osti aluksen vuonna 1869, ja se saapui Nagasakiin tammikuussa 1870. Toukokuussa prinssi Higo osti aluksen nimeten sen "Ihoshomaruksi". Vuoden lopulla hän lainasi aluksensa keisarille sotaan Tokugawa-shōgunaattia vastaan nimellä "Ryūjō". Japanin sisällissodan päätyttyä alus palautettiin prinssille, joka lahjoitti sen keisarille vuonna 1870.
Alus liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon ja se siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Aluksen aseistus uusittiin, jolloin sille asennettiin kaksi Kruppin valmistamaa 6,7 tuuman tykkiä. Alus siirrettiin tykistökoululaivaksi vuonna 1894, jolloin sen tykit korvattiin yhdellä Kruppin 6,7 tuuman ja viidellä 6,3 tuuman (64 naulan) tykillä.
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1898 ja se romutettiin vuonna 1904.
Viljo Kujala
Viljo Vilho Kujala (8. marraskuuta 1891 Sippola – 13. syyskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän toimi valtion luonnonsuojeluvalvojana 1930–1938 ja Metsäntutkimuslaitoksen metsäbiologian professorina 1938–1961. Hän oli myös Suomen luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtaja 1942–1952 ja Vanamo-seuran 1951–1960.
Erkki Kukkonen
Erkki William Kukkonen (1903– 8. elokuuta 1961 Rovaniemi) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Kukkonen osallistui vapaussotaan Rautalammin suojeluskunnassa ja Aunuksen retkikuntaan 1919.Sotakorkeakoulun johtajana hän toimi 1956–1957 ja Pääesikunnan huoltopäällikkönä 1957–1961, jolloin sai 1958 ylennyksen kenraaliluutnantiksi. Hän kuoli lento-onnettomuudessa Rovaniemen Perunkajärvellä puolustusvoimien de Havilland Canada Beaver -koneen pudotessa.
Raimund Kull
Raimund Kull (1892–1942) oli virolainen säveltäjä. Hän oli Estonia-teatterin musiikinjohtaja 1912–1927, Tallinnan konservatorion professori vuodesta 1937 ja Viron yleisradion musiikkipäällikkö 1934–1939. hän vieraili suomessa orkesterinjohtajana. Hänen tuotantoonsa kuuluu lauluja ja orkesteriteoksia. Hän oli vuodesta 1916 naimisissa näyttelijä Liina Reimanin kanssa.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1959–1960
Kaudella 1959–1960 jääkiekon SM-sarjassa pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja. Sarjan voittaja voitti Suomen mestaruuden ja kaksi viimeistä putosi suomensarjaan. Kaikki mitalijoukkueet tulivat Tampereelta. Kerta oli ensimmäinen sarjan historiassa kun kaikki mitalisijat menivät samaan kaupunkiin. Mestaruuden voitti Ilves, hopeaa sai Tappara ja pronssia TK-V.
Sarjasta putosivat Kokkolan Hermes ja Hämeenlinnan Pallokerho. Tilalle nousivat Töölön Vesa ja Oulun Kärpät.
Yleisömäärät koottu ottelupöytäkirjoista ja Helsingin Sanomien otteluraporteista
Petter Kumpulainen
Petter Kumpulainen (1817–1880) oli suomalainen valtiopäivämies ja maanviljelijä Iisalmessa. Kun kenraalikuvernööri Berg matkusti vuonna 1856 Iisalmen kautta Ouluun, Kumpulainen jätti tälle anomuskirjelmän, jonka ansiosta Iisalmen kauppala perustettiin. Kumpulainen harjoitti laajaa suoviljelyä. Hän oli valtiopäivillä edustajana 1863–1878.
Tarakan
Tarakan on saari Indonesiassa neljä kilometriä Borneon rannikolta Pohjois-Kalimantanin provinssissa Celebesinmerellä. Saari on noin 300 neliökilometrin kokoinen ja sen pääkaupunki on Tarakan.
Hollantilaiset tutkimusmatkailijat löysivät saarelta öljyä vuonna 1863. Öljynjalostaminen aloitettiin vuonna 1906. Vuoteen 1940 mennessä saarelle oli rakennettu öljynjalostamo, jossa oli neljä säiliötä ja lastauslaituri. Kyseinen jalostamo oli yksi viidestä suurimmasta Öljyntuotantolaitoksista Itä-Intian alueella.
Toisessa maailmansodassa japanilaiset valtasivat Tarakanin 11. tammikuuta 1942. Saarta puolustaneet 1300 hollantilaissotilasta tapettiin. Saarelta käsin pystyttiin kuljettamaan polttoainetta japanilaisille joukoille. Vuoteen 1944 mennessä japanilaisilla ei ollut enää tarpeeksi öljytankkereita kuljettamaan öljyä jalostettavaksi. Filippiinienmeren taistelun jälkeen kesäkuussa 1944 japanilaiset joutuivat tankkaamaan lentotukialuksensa jalostamattomalla raakaöljyllä, mikä ei soveltunut laivan koneille. Palamisessa syntyneet reaktiot aiheuttivat tulipaloja ja räjähdyksiä, joiden seurauksena japanilaiset menettivät lentotukialukset "Taihō"n, "Shōkaku"n ja "Hiyō"n. Myöhemmin australialaiset joukot tekivät invaasion saarelle vapauttaen sen japanilaismiehitykseltä kesäkuussa 1945.