hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gwendolyn Sontheim Meyer
Gwendolyn Sontheim Meyer (s. lokakuu 1961) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän edustaa Cargill-suvun viidettä sukupolvea ja omistaa lähteestä riippuen joko noin 7 tai noin 11 prosenttia perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill -suuryhtiöstä. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Sontheim Meyerin varallisuudeksi 4,7 miljardia dollaria (7 % osuus).
Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista.
Sontheim Meyer on Cargil-suvun neljännen sukupolveen kuuluneen Marion MacMillanin ainoa lapsi. Sontheim Meyer syntyi vuonna 1961 ja kasvoi Sveitsiissä vuoteen 1978 saakka. Tällöin hän aloitti opinnot Dana Hallissa, Massachusettsin osavaltion Wellesleyssä toimivassa oppilaitoksessa. Yliopisto-opinnot hän suoritti Menlo Collegessa ja San Diegon osavaltionyliopistossa. Hän on naimisissa, kaksi lasta. Hän asuu Kaliforniassa Rancho Santa Fessä. Hänellä on hevostila ja lentolupakirja. Hän osallistuu esteratsastuskilpailuihin. Hän on voittanut lajissa esimerkiksi Swiss Grand Prix -palkinnon Geneven kansainvälisistä hevoskilpailusta vuonna 2011. Hän on etseratsastushevosten ohella sponsoroinut joillain hevoshankinnoillaan myös yhdysvaltalaista olympiatason kouluratsastusta.
Nijolė Ambrazaitytė
Nijolė Ambrazaitytė (21. helmikuuta 1939 Burokai – 27. marraskuuta 2016) oli liettualainen oopperalaulaja ja poliitikko. Hän mukana allekirjoittamassa 11. maaliskuuta 1990 julistusta, jolla Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan korkein neuvosto ilmoitti eroavansa Neuvostoliitosta ja palauttavan näin maan itsenäisyyden.
Ambrazaitytėn vanhemmat pakenivat toisen maailmansodan aikana ensin Saksaan ja myöhemmin Kanadaan. Tytär jäi asumaan isovanhempien luokse maaseudulle Raseiniain alueelle. Hän karkotettiin Siperiaan vuonna 1948 ja hän pääsi takaisin Liettuaan vuonna 1956. Samana vuonna hän aloitti lauluopinnot Liettuan konservatoriossa. Hän osallistui ja menestyi laulukilpailussa Riiassa, Minskissä ja Bukarestissa.
Laulajanuransa Ambrazaitytė aloitti vuonna 1956. Hän esiintyi monissa eri oopperataloissa ympäri maailmaa ja teki 30 levytystä. Hänen roolejaan eri oopperoissa olivat muiden muassa Lola Cavalleria Rusticanassa, Amneris Aidassa ja Marina Minszek Boris Godunovissa. Hän esiintyi Neuvostoliitossa, Norjassa, Yhdysvalloissa, Italiassa, Mongoliassa, Iso-Britanniassa ja Suomessa. Vuosina 1979– 1990 hän opetti laulua Liettuan konservatoriossa.
Ambrazaitytė valittiin kansanedustajaksi ensimmäisen kerran vuonna 1990 ja uudelleen vuosina 1992 ja 1996. Hän oli jäsenenä myös valtion eläkekomiteassa. Hänet palkittiin Gediminaksen ritarikunnan mitalilla merkittävästä elämäntyöstään vuonna 1996.
Marianne Liebmann
Marianne Liebmann (s. heinäkuu 1953) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän edustaa Cargill-suvun neljättä sukupolvea ja omistaa joitain prosentteja perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill -suuryhtiöstä. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Sontheim Meyerin varallisuudeksi 4,2 miljardia dollaria.
Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista.
Liebmann syntyi vuonna 1953 ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon Montanan osavaltionyliopistossa. Hän on naimisissa, kaksi lasta. Liebmann toimi vuosina 1992–1998 Cargillin johtokunnan jäsenenä. Lisäksi hän vastasi miehensä kanssa Langohr's Flowerland -kukkamyymälöitä vuoteen 2012 saakka. Tämän jälkeen he ovat rakennuttaneet aiemman kukkamyymälänsä kasvihuoneiden tilalle yhden perheen senioriasuntoja.
Anna Gabriel
Anna Gabriel i Sabaté (s. 1975 Sallent) on katalonialainen poliitikko ja oikeushistorioitsija. Hän edusti vuosina 2015–2017 Katalonian alueparlamentissa vasemmistolaista Candidatura d’Unitat Popular -puoluetta, joka tuki Katalonian hallituksen järjestämää kansanäänestystä Katalonian itsenäisyydestä hallituksen ulkopuolelta. Helmikuussa 2018 Gabriel lähti Sveitsiin maanpakoon Espanjan nostettua Katalonian hallituksen lisäksi Gabrieliakin vastaan syytteen itsenäisyysäänestyksen järjestämisen takia "kapinasta" (), josta voi Espanjan lain mukaan saada 30 vuoden vankeustuomion. Myöhemmin Gabrieliin kohdistuvan syytteen nimikettä lievennettiin niin, että nyt häntä syytetään "kansalaistottelemattomuudesta" ().
Gabriel on etsintäkuulutettu Espanjassa ja hänet on määrätty pidätettäväksi heti, jos hän saapuu Espanjaan. Espanja ei kuitenkaan ole antanut hänestä kansainvälistä pidätysmääräystä toisin kuin toisesta Sveitsissä maanpaossa olevasta katalonialaisesta poliitikosta Marta Rovirasta. Sveitsi on ilmoittanut, että siinäkin tapauksessa, että Espanja pyytäisi Gabrielin luovutusta Espanjaan, se ei todennäköisesti panisi määräystä toimeen, sillä se pitää niin Gabrieliin kuin Roviraankin kohdistuvia syytteitä poliittisina.
Maria Itävaltalainen (Unkari)
Maria Itävaltalainen (1505–1558) oli Habsburg-sukuun kuulunut prinsessa, josta tuli Ludvig II:n puolisona Unkarin, Böömin ja Kroatian kuningatar.
Hänen isänsä oli Burgundin arkkiherttua Filip Komea ja äitinsä Johanna, jota on kutsuttu Mielipuoleksi hermostollisten vaikeuksiensa takia. Filip kuoli vuonna 1506 ja Joanna oli kyvytön huolehtimaan lapsistaan, joten Maria ja hänen sisaruksensa kasvoivat tätinsä Margareeta Itävaltalaisen hovissa. Margaret toimi Alankomaiden käskynhaltijana Marian veljen Kaarlen nimissä.
Avioliitto oli osa Marian isoisän, Maksimilian I:n suunnitelmaa laajentaa Habsburgien vaikutusvaltaa Unkariin. Maria ja Ludvig vaihtoivat sormuksia jo yhdeksänvuotiaina näyttävissä kaksoishäissä Wienissä. Ludvig julistettiin täysi-ikäiseksi vuonna 1521, mutta teini-ikäinen kuningaspari keskittyi ilonpitoon valtiollisten asioiden sijaan. Ludvig sai surmansa sodassa ottomaneja vastaan vuonna 1526.
Leskeksi jäätyään Maria palasi Alankomaihin tätinsä Margaretin luo. Veljestä oli tullut täysi-ikäinen Kaarle V, mutta hänen valtakuntansa oli niin laaja että Margaret toimi edelleen hänen sijaisenaan Alankomaissa. Margaret kuoli vuonna 1530, ja Kaarle pyysi Mariaa ottamaan tämän tehtävän. Maria oli harkitsevainen, viisas ja pidetty hallitsija, jonka koettiin välittävän alamaistensa asioista. Kaarlen poika Filip II vietti muutamia vuosia hänen hovissaan, ja oli niin vaikuttunut, että noustuaan valtaan hän pyysi Mariaa jatkamaan edelleen Alankomaiden käskynhaltijana.
Tähän aikaan ensi vuonna
Tähän aikaan ensi vuonna on huhtikuussa 2018 Nelosella alkanut Ellen Jokikunnaksen juontama tositelevisiosarja. Ohjelman jokaisessa jaksossa nähdään viisi henkilöä, jotka asettavat itselleen tavoitteen, jonka suorittamiseen on aikaa yksi vuosi. Hetken kuluttua, oikeasti vuoden kuluttua, hän astelee takaisin studioon, jolloin on kulunut vuosi tavoitteen asettamisesta.
Juontaja Ellen Jokikunnas on kertonut joutuneensa allekirjoittamaan työsopimuksen, jossa hän lupasi pysyä samannäköisenä kuvausten välisen ajan.
Riverco
Riverco, suomeksi Jokiyhtymä, on suomalainen laivanrakennuskonserni, jonka kotipaikka on Turku. Yhtymä perustettiin vuonna 1965 konepajana nimeltä Jokipaja. Vuonna 1973 Jokipaja perusti korjaustelakan Paraisille. 1990-luvun keskivaiheilla yritysryhmä työllisti 86 henkeä.
Riverco harjoittaa laivojen korjaus-, huolto- ja muutostoimintaa ja omistaa Paraisten telakan, jossa rakennetaan pieniä ja keskisuuria aluksia alumiinista ja teräksestä. Riverco on vuosikymmenten mittaan rakentanut erityisesti sisätiloja erilaisiin laivoihin, muun muassa ravintola- ja muita asiakaspalvelutiloja ja niiden muutostöitä autolauttoihin ja risteilyaluksiin.
Konserniin kuuluu myös Raision Tuotekadulla toimiva vähittäiskauppayritys Venemaailma. Se toimii Riverco-konsernin omistamassa entisessä P. O. Korhosen huonekalutehtaassa.
Jokiyhtymä herätti 1980- ja 1990-luvulla huomiota varustellessaan 15 vuotta samaa, myymättä jäänyttä 80-metristä ro-ro-alusta yrityksen laiturissa muiden töiden ohella.
Phyllis Bryn-Julson
Phyllis Bryn-Julson (s. 5. helmikuuta 1945 Bodwon, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän aloitti kolmen vuoden iässä pianonsoiton opinnot. Hän opiskeli sittemmin Concordia Collegessa (Moorhead, Minnesota) pianon-, urkujen- ja viulunsoittoa sekä laulua. Hän suuntautui jo opiskeluaikoinaan vuosina 1963–65 kaksitoistasäveljärjestelmää käyttäen luotuun ohjelmistoon. Bryn-Julson sai Concordia Collegesta kunniatohtorin arvon vuonna 1995.
Bryn-Julson suoritti opintoja myös Tanglewoodissa vuosina 1964–67 ja pääsi Helen Boatwrightin johdolla opiskelemaan laulua Syracusen yliopistoon, josta hän sai musiikin kandidaatin (1967) ja maisterin (1969) arvot. Bryn-Julson keskittyi lauluun Gunther Schullerin kehotuksesta.
Bryn-Julson debytoi vuonna 1966 tulkitsemalla Alban Bergin "Lulu"-sarjan Erich Leinsdorfin johtaman Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa. Sittemmin Bryn-Julson on esiintynyt Bostonin sinfoniaorkesterin ja New Yorkin filharmonikkojen kanssa kymmeniä kertoja. Proms-debyyttinsä hän teki vuonna 1967 Hans Werner Henzen teoksen "The Raft of Medusa" esityksessä. Hän on esittänyt myös muun muassa Covent Gardenissa Igor Stravinskin ja Maurice Ravelin teoksia. Useita kertoja hän on tulkinnut Vitellian roolin Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa "La clemenza di Tito", ja Peabodyssa hän on esiintynyt nimiroolissa Richard Straussin oopperassa "Ariadne Naxoksella".
Bryn-Julson on keskeinen 1900-luvun ohjelmiston tulkitsija. Hän on tehnyt runsaasti yhteistyötä Pierre Boulez'n ja Ensemble InterContemporainin kanssa. Hän on tulkinnut lisäksi Bergin, Anton Webernin, Arnold Schönbergin, Elliott Carterin, Charles Wuorisen, Benjamin Brittenin ja György Kurtágin teoksia. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Esa-Pekka Salosen, Simon Rattlen, Seiji Ozawan, Zubin Mehtan, Schullerin ja Leinsdorfin kanssa. Abbadon kaudella Bryn-Julson lauloi Berliinin filharmonikkojen avajaiskonserteissa. Vuonna 2000 hänet otettiin Scandinavian-American Hall of Fameen.
Oppian
Oppian on suomalainen kirjankustantamo, joka julkaisee kauno- ja tietokirjallisuutta sekä oppimateriaaleja. Yritys on julkaissut suomeksi mm. Nikola Teslan omaelämäkerran Elämäni keksinnöt.
André Bjerke
Jarl André Bjerke , kirjailijananimi myös Bernhard Borge (30. tammikuuta 1918 Aker, Norja – 10. tammikuuta 1985 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija.
Bjerken isä oli kirjailija Ejlert Osvald Bjerke. Hänen puolisonsa oli vuosina 1959–1972 näyttelijä Henny Moan.
Bjerke oli Riksmålsforbundetin lehden Ordet päätoimittaja 1950–1966. Hän oli riksmålilla kirjoittavien kirjailijoiden liiton Forfatterforeningen av 1952 puheenjohtaja vuodesta 1961 siihen asti kun se yhdistettiin 1966 Norjan kirjailijaliittoon.
Bjerken esikoiskokoelma "Syngende jord" ilmestyi 1940. Monipuolisena ja tuotteliaana kirjailijana Bjerke jätti näkyvän jäljen Norjan toisen maailmansodan jälkeiseen kirjallisuuteen. Hän oli rakastettu runoilijana, mutta kirjoitti myös rikosromaaneja nimellä Bernhard Borge. Rikosromaanin "De dødes tjern" pohjalta on Kåre Bergstrøm vuonna 1958 ohjannut samannimisen elokuvan. Hän otti voimakkaasti kantaa riksmålin puolesta.
Bjerken runot ovat muodoltaan perinteisiä, ja hän hallitsi ilmaisukeinon suvereenisti. Kaksiosainen kootut runot ("Samlede dikt") ilmestyi 1977. Hän käänsi näytelmiä ja kirjoitti kuunnelmia sekä joukon lastenkirjoja, pääasiassa runomuotoisia. Hän julkaisi myös poleemisia esseekokoelmia. Hän on kääntänyt norjaksi Tove Janssonin muumikirjoja.
Bluehole
Bluehole (vuoteen 2015 Bluehole Studio) vuonna 2007 perustettu korealainen tietokonepelien kehittäjä, joka tunnetaan etenkin TERA (2011) ja PlayerUnknown’s Battlegrounds (2017) -peleistä.
Bluehole perustettiin TERA-pelin kehittämistä varten ja se solmi 2008 sopimuksen pelin julkaisusta Koreassa ja Japanissa NHN:n kanssa ja perusti En Masse Entertainment -yhtiön ylläpitämään peliä Pohjois-Amerikassa. Euroopan julkaisusta sovittiin 2010 Frogster -yhtiön kanssa.
TERA julkaistiin tammikuussa 2011 Koreassa ja samana vuonna Japanissa. Taiwanin, Pohjois-Amerikan ja Euroopan serverit avattiin 2012. Peli julkaistiin myös Kiinassa 2014 Kunlunin toimesta ja Venäjällä 2015 julkaisijana Destiny Development. Korean julkaisijaksi vaihtui 2016 Nexon.
Peli julkaistiin Playstation 4:lle ja Xbox Onelle 2018.
Vuonna 2009 kuusi Blueholen työntekijää tuomittiin NCSoftin keskeneräisen Lineage III -pelin varastamisesta kun he lähtivät NCSoftilta. Entinen NCSoftilla työskennellyt tuotepäällikkö tuomittiin 18 kuukaudeksi vankeuteen ja kahden vuoden ehdonalaiseen.
Blueholen seuraava peli oli isometrinen action-RPG/MMO Devilian, jonka Trion Worlds julkaisi joulukuussa 2015.
Pelin serverit suljettiin maaliskuussa 2018 vähäisen pelaajamäärän vuoksi.
PlayerUnknown’s Battlegrounds julkaistiin 2017. Peliä kehittämään ja julkaisemaan perustettiin PUBG Corporation.
Studion uusin peli on Ascent: Infinite Realm (A:IR), jonka julkaisija on Kakao Games. Peli on MMO, jossa pääroolissa ovat pelaajien väliset taistelut ja taistelut ilmalaivoilla.
Perttu Immonen
Perttu Immonen (s. 1973 Virrat) on suomalainen psykologi, historiantutkija ja tietokirjailija.
Immonen opiskeli alunperin psykologiksi ja työskenteli muun muassa aivotutkijana. Hän harrasti myös historian ja kirjallisuuden tutkimusta ja sai vuonna 2008 ajatuksen tehdä kirja joka kuvaisi menneisyyden arkitapahtumia eri puolilla Suomea asuneiden päähenkilöiden näkökulmista. Kolmen suvun elämästä 1400-luvulta aina 1800-luvulle kertova teos "Suomen rahvaan historia" valmistui lopulta vuonna 2017 pitkällisen taustatutkimuksen jälkeen. Immonen valmistui tänä aikana myös maisteriksi Suomen historiasta ja hänen opinnäytetyönsä "Drengpoikia ja hurrikkaita" liittyi "Suomen rahvaan historia"-teoksen aihepiiriin. Opinnäytetyö palkittiin Helsingin yliopiston humanistisen tiedekunnan vuoden 2014 parhaana graduna.
Immosen kirjan kolme sukua ovat Kokemäenjoen varrella elänyt länsisuomalainen Teukku–Sopan suku, Rantasalmella Savossa elänyt kaskiviljelyä harjoittanut Eronen–Lybeckin suku ja Kokkolan seudulla Pohjanmaalla elänyt tervanpolttoa ja karjataloutta harjoittanut Sursill–Korpilaisen suku. Rahvaalla Immonen tarkoittaa kirjassaan niitä jotka eivät kuuluneet aatelistoon, papistoon tai porvaristoon. Immosen omasta sukuselvityksestä alkunsa saaneen kirjan tapahtumat alkoivat Sastamalan Teukkulan kylään noin vuonna 1455 syntyneestä talonpoika Olavi Teukusta ja kirja päättyy 1800-luvun alkuun.
Jorma Seppänen
Jorma Olavi Seppänen (s. 14. syyskuuta 1935 Tampere) on ekonomi, joka toimi Elannon pääjohtajana 1990–1994.
Seppäsen puoliso vuodesta 1959 on Ritva Anneli Åberg. Seppänen tuli ylioppilaaksi 1955 ja valmistui ekonomiksi 1960. Hän toimi Itä-Savon osuusliikkeen kaupallisena johtajana 1963–1965 ja Osuusliike Oman Avun toimitusjohtajana 1966–1969. Osuusliike Elannon apulaisjohtaja hän oli 1969–1971, varatoimitusjohtaja 1972–1990 ja pääjohtaja vuodesta 1990 vuoteen 1994. Savonlinnan kaupunginhallituksen jäsen Seppänen oli 1965 ja Joensuun 1968–1969.
Artjom Sergejev (jääkiekkoilija)
Artjom Sergejev (s. 20. huhtikuuta 1993 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Salavat Julajev Ufassa. Hän aloitti KHL-uransa PHK TsSKA Moskovassa kaudella 2015–2016. 3. tammikuuta 2019 mennessä pelaamissaan 139 KHL:n runkosarjaottelussa Sergejev on kerännyt neljä maalia ja 17 syöttöpistettä. Hän ei ole tehnyt KHL:ssa maaleja. Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkuessa Sergejev on voittanut MM-hopean ja -pronssin.
Pampanga (1888)
Pampanga oli Espanjan laivaston vuonna 1888 valmistettu teräsrunkoinen Samar-luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Filippiineillä.
Alus tilattiin Cavitesta Filippiineiltä. Alus valmistui vuonna 1888.
Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli Luzonilla. Kesäkuussa 1898 Yhdysvaltain armeija valtasi ja tuhosi aluksen Manilanlahdella.
Myöhemmin alus kunnostettiin, mikä saatiin päätökseen 18. kesäkuuta 1899. Yhdysvaltain laivasto otti aluksen palvelukseen 9. marraskuuta. Alus poistettiin palveluksesta 6. marraskuuta 1928 Hong Kongissa ja upotettiin maalilaivana Kiinan rannikolla 21. marraskuuta 1928.
Maria Leszczyńska
Maria Karolina Zofia Felicja Leszczyńska (1703–1768) oli puolalainen prinsessa, josta tuli Ludvig XV:n puolisona Ranskan kuningatar.
Marian isä oli Stanisław Leszczyński, Lothringenin herttua, joka oli vuosina 1704–1709 ollut Puola-Liettuan kuningas. Tytär sai hyvän koulutuksen ja puhui sujuvasti viittä kieltä. Varaton perhe ei tarjonnut suuria myötäjäisiä, joten monia kosijoita ei ollut odotettavissa.
Marian ja Ludvigin avioliiton järjesti vuonna 1725 Louis Henri de Bourbon. Tarkoituksena oli turvata Ranskalle kruununperillinen, ja siksi Ludvig hylkäsi aikaisemman kihlattunsa, Espanjan kuusivuotiaan prinsessan. Ludvig menetti vähitellen kiinnostuksensa Mariaan ja keskittyi rakastajattariinsa. Maria puolestaan muuttui yhä uskonnollisemmaksi, harjoitti hyväntekeväisyyttä ja perusti köyhille tytöille oppilaitoksia. Hän nautti hyvästä ruoasta ja ystävien seurasta, ja piti lukemisesta, piirtämisestä ja musiikista.
Kahdentoista vuoden aikana Maria synnytti kymmenen lasta: Kaksoset Élisabeth ja Henriette (1727), Louise (1728), dauphin Louis-Ferdinand (1729), Philippe, Anjoun herttua (1730), Adélaïde (1732), Victoire (1733), Sophie (1734), Thérèse (1736) ja Louise (1737). Kardinaali Fleuryn neuvosta muut prinsessat paitsi kaksoset ja Adélaïde viettivät lapsuutensa poissa Versaillesista, Fontevraudin luostarissa. Seitsemän lapsista eli aikuisikään asti.
Paragua (1888)
Paragua oli Espanjan laivaston vuonna 1888 valmistettu teräsrunkoinen Samar-luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Filippiineillä.
Alus tilattiin Cavitesta Filippiineiltä. Alus valmistui vuonna 1888.
Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli Luzonilla. Yhdysvaltain maavoimat valtasi ja tuhosi aluksen 29. toukokuuta 1899.
Myöhemmin Yhdysvaltain laivasto otti alusken palvelukseen. Alus poistettiin palveluksesta 19. huhtikuuta 1911 Hong Kongissa ja se poistettiin alusluettelosta 17. kesäkuuta 1911, minkä jälkeen alus myytiin.
Don’t Be Fake
Don’t Be Fake on venäläisen pop-laulaja Sergei Lazarevin esikoisalbumi, joka julkaistiin 1. joulukuuta 2005.
Khasonkan kieli
Khasonkan kieli (myös "khasonke, khassonke, kasonke") on khasonkojen puhuma mandelainen kieli Malin Bafoulabén ja Kayesin piireissä sekä Senegalissa ja Gambiassa. Khasonka on piirteiltään hyvin samanlainen kuin länsimaninka, mutta sosiolingvistisistä syistä sitä pidetään erillisenä kielenä.
Khasonka on yksi Malin kansalliskielistä. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan sitä puhuu 1,2 % maan väestöstä. Koko puhujamäärän arvioidaan olevan yli 130 000 henkeä.
Panay (1886)
Panay oli Espanjan laivaston vuonna 1886 valmistunut rautarunkoinen Manileno-luokan tykkivene.
Alus tilattiin Hong Kongista, missä se valmistui vuonna 1886.
Espanjan-Yhdysvaltain sodassa alus valvoi Panayn aluetta. Sodan jälkeen alus myytiin 3. kesäkuuta 1899 Yhdysvalloille.
Alus liitettiin Yhdysvaltain laivastoon. Alus myytiin 15. huhtikuuta 1920 romutettavaksi.
Pelicano (1871)
Pelicano (ex-"Caiman") oli Espanjan laivaston vuonna 1871 valmistettu puurunkoinen Pelicano-luokan tykkivene.
Alus palveli aluksi todennäköisesti Espanjan aluevesillä, mutta sen jälkeen urasta on vain vähän tietoja lukuun ottamatta palvelusta Fernado-Pon alueella.
TV Show
TV Show on venäläisen pop-laulaja Sergei Lazarevin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 2007.
Pilar (1881)
Pilar oli Espanjan laivaston vuonna 1881 valmistunut rautarunkoinen Pilar-luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Espanjassa.
Alus tilattiin Cartaenasta. Alus valmistui vuonna 1881.
Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli Cartagenassa. Aluksen myöhempi kohtalo on tuntematon.
Borgströmin tupakkatehdas
Borgströmin tupakkatehdas oli Helsingin Kruununhaassa Meritullinkatu 1:ssa vuodesta 1839 sijainnut tupakkatehdas jonka perusti kauppaneuvos Henrik Borgström vanhempi vuonna 1834. Tehdas lopetti toimintansa 1928.
Vuonna 1857 valmistui tehtaan kaksikerroksinen kivirakennus jota myöhemmin korotettiin ja laajennettiin lisärakennuksilla vuosina 1865, 1873 ja 1888. 
Tehtaan omisti Henrik Borgströmin jälkeen hänen poikansa kauppaneuvos Johan Leonard Borgström ja vuodesta 1903 tämän poika Arthur Travers-Borgström. Tehdas toimi vuodesta 1904 osakeyhtiönä nimellä "H. Borgström J:r Tobaksfabrik Ab" ja se oli 1900-luvun alussa Helsingin suurin tupakkatehdas jossa oli vuonna 1913 700 työntekijää vuosituotannon arvon ollessa 4 miljoonaa markkaa. Tehtaan savukemerkkejä olivat muun muassa "Kaukasiska", "Kalif", "Prima", "Odessa" ja "Tilaus" sekä sikarimerkeistä tunnetuin "Fennia". Tehdas valmisti myös piipputupakkaa. Tehdasta laajennettiin 1904 viisikerroksisella Meritullintorin varteen valmistuneella tehdasrakennuksella jonka suunnitteli Waldemar Aspelin.
Suomen sisällissodan aikana Helsingin valtauksen yhteydessä huhtikuussa 1918 tupakkatehtaan päätyrakennus ja tehtaan eteläpuolella sijaitseva Helsingin päävartion sellisiipirakennus saivat vaurioita saksalaisen laivasto-osaston tykistötulessa.
Yhtiön osakkeet siirtyivät 1919 Strengbergin tupakkatehtaan omistaneelle "Ab Ph. U. Strengberg & C:o Oy":lle. Borgströmin tupakkatehtaan toiminta päättyi elokuussa 1928 ja yhtiö sulautettiin Strengbergiin 1929. Meritullinkadun kiinteistö jäi Strengbergiin omistukseen ja vuosina 1946–1966 kiinteistön omisti "Oy Armiro Ab" jolle Strengbergin kiinteä omaisuus myytiin 1946. Vuonna 1966 Armiron omistamat kiinteistöt myytiin Gilbert von Rettigille (1928–1994).
Ponce de León (1895)
Ponce de León oli Espanjan laivaston vuonna 1895 vesillelaskettu teräsrunkoinen Diego Velasques -luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Kuubassa.
Alus tilattiin Clydebankiltä Skotlannista. Alus laskettiin vesille syyskuussa 1895 ja valmistui seuraavana vuonna.
Palvelukseenoton jälkeen alus siirrettiin Puerto Ricoon päällikkönään luutnantti J. Cristelli. Espanjan-Yhdysvaltain sodassa alus kävi joitakin tuloksettomia tulitaisteluita saartavia Yhdysvaltain laivaston aluksien kanssa. Sodan jälkeen alus lähti 1899 manner-Espanjaan, missä se modernisoitiin. Lokakuussa 1916 törmäsi purjelaiva "San Josen" kanssa Guadalqivirin suulla lähellä Chempionaa matkalla Huelvasta Cádiziin. Törmäyksen seurauksena alus upposi ilman henkilövahinkoja.
Prueba (1877)
Prueba oli Espanjan laivaston vuonna 1877 valmistettu puurunkoinen tykkivene.
Alus valmistettiin 1877 Caviten telakalla Filippiineillä.
Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli jo huonossa kunnossa. Aluksen myöhemmät vaiheet eivät ole tiedossa.
Salamandro (1874)
Salamandro oli Espanjan laivaston vuonna 1874 valmistettu puurunkoinen Pelicano-luokan tykkivene.
Alus palveli Espanjan aluevesillä, mutta sen jälkeen urasta on vain vähän tietoja lukuun ottamatta palvelusta Guineanlahdella Fernado-Pon alueella.
Täyttä höyryä
Täyttä höyryä () on Terry Pratchettin kirjoittaman Kiekkomaailma-kirjasarjan 35. osa. Englanninkielinen alkuteos ilmestyi vuonna 2013, ja se on viimeinen Kiekkomaailma-kirja, joka julkaistiin Pratchettin elinaikana. Pratchett ehti kirjoittaa valmiiksi vielä yhden Kiekkomaailmaan sijoittuvan, Tiffany Särkysestä kertovan nuortenromaanin "The Shepherd's Crown", joka ilmestyi muutama kuukausi kirjailijan kuoleman jälkeen vuonna 2015. Uusia kirjoja ei ole enää postuumisti tulossa.
Stoo Latin seudulla asuu nuori keksijä Dick Simnel. Dickin ollessa pikkupoika hänen isänsä kuoli pajassa tapahtuneessa räjähdysonnettomuudessa. Tämän jälkeen Dick vannoi tekevänsä höyrystä palvelijansa. Dick sattuu eräänä päivänä menemään kirjastoon, jossa hän löytää matematiikan. Dick alkaa opiskella ahkerasti ja vuosien jälkeen hän palaa isänsä pajaan. Muutamien kokeiden jälkeen hänelle selviää, mitä isä oli tehnyt väärin. Hän alkaa parannella isänsä töitä, ja pajassa syntyy koko Kiekkomaailmaa mullistava keksintö – Rautapalkki, ensimmäinen höyryveturi.
Dick matkaa keksintöineen Ankh Morporkiin tapaamaan liikemies Harri Kuningasta. Tieto koneesta, jonka avulla voitasiin kuljettaa tavaroita ja ihmisiä paikasta toiseen pelkän veden ja hiilen voimalla, kantautuu pian lordi Vetinarin korviin. Vetinari antaa Tahmee von Lipwigille jälleen tehtävän. Tämän olisi valvottava kaupungin edustajana junaradan rakennusta. Kaupunkilaiset ovat erittäin kiinnostuneita junasta ja Harri Kuninkaan tontin ympärillä käykin kova kuhina, kun väki haluaa nähdä Rautapalkin ja päästä sen kyytiin.
Samaan aikaan Überwaldin kääpiöyhteisössä Schmaltzbergissa joukko perinteiden nimiin vannovia ääriajattelijoita kehittelee vallankumousta kääpiöiden Alhaista Kuningasta vastaan. Mitkään höyryjunan kaltaiset uudet keksinnöt eivät myöskään sovi heidän ajatteluunsa. Nämä kääpiöt alkavat tehdä rautatieläisiä vastaan hyökkäyksiä, ja Tahmee von Lipwig saa käyttää kaikki keinonsa pelastaakseen sekä junan että oman nahkansa. Avukseen hän saa Sam Vimesin johtaman joukon vartiostolaisia.
Samar (1887)
Samar oli Espanjan laivaston vuonna 1887 valmistettu teräsrunkoinen Samar-luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Filippiineillä.
Alus tilattiin Cavitesta Filippiineiltä. Alus valmistui vuonna 1887.
Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli Luzonilla. Yhdysvaltain maavoimat valtasi aluksen.
Yhdysvaltain laivasto otti 26. toukokuuta 1899 aluksen palvelukseen. Alus poistettiin palveluksesta 6. syyskuuta 1920 ja myytiin 11. tammikuuta 1921.
Luís Bará
Xosé Luís Bará Torres (kutsumanimeltään Luís Bará) (s. 1965 Vilaboa) on galicialainen poliitikko. Hän edustaa Galician itsenäisyyttä tavoittelevaa vasemmistolaista Bloque Nacionalista Galego -puoluetta Galician alueparlamentissa. Hän repi Espanjan kuninkaan Felipe VI:n kuvan Galician parlamentin puhujanpöntössä 11.4.2018 vain noin kuukausi sen jälkeen, kun Euroopan ihmisoikeustuomioistuin oli määrännyt Espanjan kumoamaan antamansa rangaistukset ja korvaamaan oikeudenkäyntikulut vuonna 2007 mielenosoituksessa Espanjan kuninkaan kuvan polttaneelle kahdelle katalonialaisnuorelle. Galician parlamentin puheenjohtaja Miguel Santalices harkitsi Barán rankaisemista mielenilmauksestaan, mutta jätti lopulta rangaistuksen antamatta parlamentin lakiasiantuntijoitten todettua, ettei symbolinen mielenilmaus ole peruste rangaistukselle.
Senufokielet
Senufokielet ovat senufojen puhumien gurilaisten kielten ryhmä Norsunluurannikon pohjoisosassa, Malin kaakkoisosassa, Burkina Fason lounaisosassa sekä Ghanassa. Siihen kuuluvat muun muassa senari, mamara ja supyire.
Ryhmään kuuluu noin kaksikymmentä kieltä, jotka voidaan jakaa kolmeen tai seitsemään alaryhmään. Yhteisiä piirteitä gurilaisten kielten kanssa ovat suffikseihin perustuvat nominiluokat ja verbin aspekti. Muiden gurilaisten kielten SVO-sanajärjestyksen sijaan senufokielten sanajärjestys on SOVAdv. Eräät tutkijat ovatkin kyseenalaistaneet niiden kuulumisen gurilaisiin kieliin.
Sandoval (1895)
Sandoval oli Espanjan laivaston vuonna 1895 vesillelaskettu teräsrunkoinen Alvarado-luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Kuubassa.
Alus tilattiin Clydebankiltä Skotlannista. Alus laskettiin vesille syyskuussa 1895.
Palvelukseenoton jälkeen alus siirrettiin Kuubaan Santiagoon päällikkönään luutnantti Escandella. Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus osallistui Santiagon sataman miinoittamiseen. Toukokuussa alus siirrettiin Guantanamoon. Alus esti 19. toukokuuta apuristeilijä "USS St. Louisia" ja hinaaja "USS Wompatuckia" katkaisemasta lähettimenjohtoa, joka kuitenkin katkaistiin seuraavana päivänä. Aluksen jouduttua 7. heinäkuuta risteillijä "USS Marbleheadin" ja apuristeilijä "USS Yankeen" tuleen, se vetäytyi Joanlahden matalikoille. Ennen Guantanamon valtausta aluksen miehistö tuhosi aluksensa.
Muutamaa päivää valtauksen jälkeen Yhdysvaltain laivasto aloitti aluksen kunnostamisen. Hinaaja "USS Potomac" siirsi aluksen "USS Vulcanin" kyljelle 9. syyskuuta 1898. Alus liitettiin Yhdysvaltain laivastoon vielä samana päivänä. Alus myytiin 1919 yksityiseksi jahdiksi, minä se jatkoi ainakin vuoteen 1924.
Telegramma (1869)
Telegramma oli Espanjan laivaston vuonna 1869 valmistunut puurunkoinen Activo-luokan tykkivene.
Alus tilattiin M. Braidilta Brooklynistä New Yorkista, missä se valmistettiin 1869. Aluksen valmistuskustannukset olivat 242 500 pesetaa ($48 500)
Alus poistettiin laivaston alusluettelosta vuonna 1894. Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli huonossa kunnossa ja se romutettiin 1898.
Korkeasaari (Westend)
Korkeasaari on yksi Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Se sijaitsee Linholmsfjärdenin merialueella. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Korkeasaari kuuluu Westendiin, jonka manneralue sijaitsee runsaan kilometrin Korkeasaaresta länteen. Korkeasaaren itäpuolella sijaitsee Niittysaaret, joiden itäpuolitse kulkee Espoon ja Helsingin välinen raja. Korkeasaaren läheisyydessä on useita venesatamia, kuten Koivusaari noin kilometri koillisen suuntaan.
Korkeasaaren pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Nimensä mukaisesti se kohoaa lähisaariaan korkeammalle, erityisesti pohjoisosastaan. Luontonsa puolesta Korkeasaari kuuluu välisaaristoon. Runsaan kilometrin verran suhteellisen vilkasliikenteisestä Länsiväylästä etelään sijaitseva saari on metsäinen ja sen rannoilla on kapea rantaniittyvyöhyke. Rantakallioita on lähinnä saaren länsiosassa. Saaren koillisosassa on hienohiekkainen ranta, jonne aurinko ei juuri paista, paitsi varhain kesäaamuina. Korkeasaaresta muutama kymmenen metriä lounaaseen sijaitsee Korkeasaaren nurmiluoto eli Högholms Gräsgrund ja muutama sata metriä länteen Korkeasaarenkupu eli Högholmskobben, joka on pienehkö kallioluoto.
Högholm-nimensä saari on saanut 1600-luvulla, kenties aiemminkin. Suomenkielinen, kirjaimellisesti käännetty nimi saarelle annettiin 1900-luvun alkupuolella. Myös Espoon Suvisaaristossa Moisöfjärdenin merialueella on Högholmen-niminen saari. Kaikkiaan vastaavannimisiä saaria on Suomenlahdessa kymmenittäin.
Korkeasaaren lähisaaria ovat muun muassa Tvijälp, Vehkasaari, Niittysaaret ja Käärmesaari.
Vladimir Stasov
Vladimir Vasiljevitš Stasov (2. tammikuuta 1824 Pietari, Venäjän keisarikunta – 10. lokakuuta 1906 Pietari, vanhaa ajanlaskua), "" oli huomattava venäläinen taidehistorioitsija ja musiikkikriitikko. Hän oli myös Pietarin keisarillisen tiedeaktemian kunniajäsen.
Stasov julkaisi muun muassa Mihail Glinkan ja Modest Musorgskin elämäkerrat. Hän tutki myös venäläistä kansanrunoutta.
Johannes von Haartman
Carl Erik Johannes von Haartman (15. heinäkuuta 1869 Piikkiö – 20. heinäkuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja Helsingin kunnallispormestari.
Johannes von Haartmanin vanhemmat olivat professori, pääjohtaja, valtioneuvos Carl Daniel von Haartman ja Emilia Theodora Westzynthius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Turun ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1893. Von Haartman sai varatuomarin arvon 1896.
Von Haartman toimi asianajajana Helsingissä 1895–1902. Hän oli Helsingissä kunnallisneuvosmiehenä 1907–1918 sekä kunnallispormestarina 1905 ja uudelleen 1918–1925. Von Haartman osallistui myös säätyvaltiopäiville aateliston edustajana.
Johannes von Haartman oli naimisissa vuodesta 1919 Eugenie Helene Sabine Röslerin kanssa.
New Frontiers
New Frontiers on Nasan miehittämätön tiedeavaruusohjelma, jossa tutkitaan useita Aurinkokunnan taivaankappaleita, mukaan lukien kääpiöplaneetta Pluto.
Vuoden 2018 lopussa meneillään on kolme New Frontiers -avaruuslentoa:Nasa on kannustamassa kotimaisia ja kansainvälisiä tieteilijöitä lähettämään avaruuslento-ehdotuksia avaruusohjelmaan.
Norman Lockyer
Joseph Norman Lockyer (1836–1920) oli englantilainen tähtitieteilijä. Lockyer oli astrofysiikan uranuurtajia ja kehtitti muun muassa Auringon protuberanssin havainnointia. Hän antoi nimen helium niistä spektroskooppisesti löydetylle uudelle alkuaineelle.
Planetary Data System
Planetary Data System (PDS) on jaettu tietojärjestelmä millä Nasa arkistoi dataa kerätty Aurinkokunta-avaruuslennoista
PDS on aktiivinen arkisto joka tekee käytettäviä hyvin dokumentoituja, vertaisarvioituja planeettojen dataa tutkimusyhteisölle. Sen data tulee kiertävistä, laskeutuneista ja robottisista avaruuslennoista. Sitä hallinnoi Nasan pääkonttorin Planeetta-tieteen jaosto.
Jukka Holttinen
Jukka Holttinen (s. 30. marraskuuta 1965) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1986–2006 Holttinen pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 532 runkosarjaottelua Kiteen Urheilijoiden, Imatran Pallo-Veikkojen, Kiteen Pallon, Oulun Lipon ja Joensuun Mailan joukkueissa. Holttisen kasvattajaseura on Kiteen Urheilijat. Ulkopelissä Holttisen pelipaikka oli lukkarina. Holttinen valittiin 13 kertaa Itä–Länsi-otteluun.
(486958) 2014 MU69
(486958) 2014 MU69, lempinimeltään Ultima Thule New Horizons -tiimin mukaan, on transneptuninen kappale Kuiperin vyöhykkeellä. Se löytyi Hubble-avaruusteleskoopilla kesäkuun 26. vuonna 2014. 2014 MU69 on cubewano-luokan kappale. Rakenteeltaan sen on epäilty olevan yhteisbinääri tai jopa läheinen kaksoissysteemi, joka on noin 30 kilometriä halkaisijaltaan.
Elokuussa 2015 "2014 MU69" valittiin New Horizons -luotaimen seuraavaksi kohteeksi. Luotain laukaistiin Maasta jo vuonna 2006 ja se ohitti pääkohteensa Pluton vuonna 2015, joten kohde valittiin kesken lennon. Ohilento tapahtui 1. tammikuuta 2019.
Julia Sarah Stone
Julia Sarah Stone (s. 24. marraskuuta 1997 Vancouver) on kanadalainen näyttelijä.. Stonen läpimurtorooli oli vuonna 2011 julkaistussa nuortenelokuvassa "The Year Dolly Parton Was My Mom", josta hänelle myönnettiin Young Artist -palkinto. Televisiossa hänet tunnetaan ehkä parhaiten sarjoista "Jälkiä jättämättä" ja "Aftermath". Stone opiskeli psykologiaa Brittiläisen Kolumbian yliopistossa.
Stone käyttää toista nimeään, jottei häntä sekoiteta australialaiseen laulajaan Julia Stone.
Stone liittyi kuusivuotiaana peruskoulun näytelmäkursseille ja oli varma tulevasta urastaan jo yhdeksänvuotiaana. Koulunäytelmien jälkeen hän sai useita pieniä rooleja indie-elokuvissa.
Stonen ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 2009 julkaistussa lyhytelokuvassa "A Brush of Red". Vuonna 2011 hän sai tunnustusta voitettuaan Young Artist -palkinnon roolistaan nuortenelokuvassa "The Year Dolly Parton Was My Mom".
Vuonna 2013, Stonen ollessa 16-vuotias hän sai ensimmäisen suuren televisioroolin rikosdraamasarjasta "Jälkiä jättämättä". Hänen roolihahmo Lyric oli kolmiodraamaan jumittunut ilotyttö, jonka synkkä tarina on kertomisen arvoinen, sanoi Stone juteltuaan roolista äitinsä kanssa.
Kanadalainen ohjaaja Lindsay MacKay valitsi Stonen päärooliin nuortenelokuvaan "Wet Bum", jonka ensiesitys oli vuoden 2014 Toronton elokuvajuhlissa. Stone näytteli Bruce McDonaldin ohjaamassa draamaelokuvassa Weirdos, jonka ensiesitys oli vuoden 2016 Toronton elokuvajuhlissa.
Stone valittiin Dana Copelandin rooliin Syfyn draamasarjaan Aftermath vuonna 2016.
Marraskuussa 2016 ohjaajat Carlos ja Jason Sanchez kiinnittivät Stonen tähdittämään vuonna 2017 julkaistuun draamaelokuvaan "Allure". Tämä oli kolmas Toronton elokuvajuhlissa julkaistu Stonen näyttelemä elokuva.
Flanderin Matilda
Matilda (noin 1031 – 2. marraskuuta 1083) oli Alfred Suuren jälkeläinen, josta tuli Vilhelm Valloittajan puolisona Englannin kuningatar.
Matildan haudasta löytyneen luurangon perusteella hänen tiedetään olleen varsin lyhytkasvuinen. Muita varmoja tietoja hänene elämästään ei paljoakaan ole.
Matilda ja Normandian herttua Vilhelm menivät naimisiin suunnilleen vuonna 1050. Paavi vastusti avioliittoa, koska he olivat kaukaisia sukulaisia keskenään. Heille syntyi yhdeksän lasta, joista seitsemän jäi eloon lapsuuden jälkeen: Robert II, Richard (kuoli noin 1074), Adeliza, Cecilia, Vilhelm Punainen, Constance, Adela ja Henrik I. Vilhelmin sotiessa Englannissa Matilda toimi Normandian sijaishallitsijana. Vuonna 1068 Vilhelm vei Matildan Englantiin, missä hänet kruunattiin kuningattareksi. Esikoispoika Robert ja Vilhelm kiistelivät Normandian herruudesta, ja Matildan kerrotaan lahjoittaneen salaa varoja pojalleen.
Jane Colden
Jane Colden (27. maaliskuuta 1724 – 10. maaliskuuta 1766) oli amerikkalainen kasvitieteilijä. Hänet tunnetaan ensimmäisenä naisena, joka oli perehtynyt Linnén taksonomiseen järjestelmän, ja joka luetteloi ja luokitteli Pohjois-Amerikan luonnonkasveja sen mukaan.
Jane Colden oli kymmenlapsisen perheen viides lapsi ja toinen tytär. Hänen isänsä oli skottisyntyinen Cadwallader Colden ja äitinsä Alice Christie Colden (tai Christy Colden). Cadwallader kävi Edinburghin yliopistoa. Vuonna 1710 hän muutti Pohjois-Amerikkaan, mutta palasi Britanniaan 1715 ja avioitui Skotlannissa, josta palasi vaimonsa kanssa Amerikkaan 1716. Isä Colden toimi muun muassa New Yorkin provinssin varakuvernöörinä sekä maanmittarina. Tohtori Cadwallader Colden oli itsekin innostunut kasvitieteiljä ja oli kirjeenvaihdossa muun muassa Carl von Linnén ja Jan Fredrik Gronoviuksen kanssa.
Naiset eivät saaneet 1700- ja 1800-luvuilla opetusta latinan tai kreikan kielissä, joita oleellisesti tarvitaan kasvitieteessä. Naisten kohdalla botaniikkaa pidettiin lähinnä vain ajanvietteenä, eikä vakavasti otettavana tieteellisenä työnä. Myöskään Jane ei muodollista koulutusta saanut, vaan vanhemmat hoitivat lasten koulutuksen itse. Jane oppi kasvitiedettä isältään ja kirjoista. Isältään hän oppi Linnén järjestelmän, mutta latinaa hän ei opiskellut. Isän kirjeistä on saatu tietoa Janesta ja hänen kasvitieteellisestä osamisestaan. Jane muun muassa löysi ja luetteloi kasveja, joita toiset eivät sitä ennen olleet löytäneet. Aktiivinen botanisti Jane oli noin 25-vuotiaasta avioitumiseensa asti.
Usea Jane Coldenin aikalainen piti hänen työtään arvossa, kuten John Bartram, John Clayton, Peter Collinson sekä Alexander Garden. Garden julkaisi vuonna 1756 yhden Janen lajikuvauksista julkaisussa "Essays and Obsevations, Physical and Literary". Kuvaus koski "Gardenia-suvun" kukkaa, jonka Colden nimesi Gardenin kunniaksi. Colden ja Garden olivat kirjeenvaihdossa, ja tämän seurauksena ensimmäinen julkaisi useita tieteellisiä artikkeleita. Nykyään British Museum omistaa yhden Jane Coldenin käsikirjoituksista: "Flora Nov-Eboracensis", jossa on kuvaus 341 kasvista sekä satoja piirroksia. Kasveista kerrotaan niiden tieteellinen ja kansanomainen nimi, ja monesta on kerrottu perimätietoa kasvin lääkinnällisestä käytöstä. Kirjeissä Janen kuvituksia kehutaan kauniisti väritetyiksi, mutta ilmeisesti nämä piirrokset eivät ole säilyneet, vaan käsikirjoituksen piirrokset ovat yksinkertaisia viivapiirroksia.
Vuonna 1759 Jane Colden avioitui leskeksi jääneen skotlantilaisen lääkärin William Farquharin kanssa. Pari sai yhden lapsen. Seitsemän vuotta myöhemmin, vain 42-vuotiaana, Colden kuoli. Myös hänen lapsensa kuoli samana vuonna. Ilmeisesti Jane Colden ei jatkanut kasvitieteellistä työtään avioliiton jälkeen.
Pyhä Agnes
Agnes (noin 291 – noin 304) oli roomalainen kristityn perheen tytär, jota kunnioitetaan pyhänä marttyyrina monissa kristityissä kirkkokunnissa. Hän oli kaunis ja tavoiteltu morsian, mutta Agnes oli päättänyt omistaa elämänsä Kristukselle. Kerrotaan että pettyneet kosijat ilmiantoivat hänet viranomaisille kielletyn kristinuskon harjoittamisesta. Hän sai kuolemantuomion, joka katolisen perimätiedon mukaan toteutettiin 21. tammikuuta 304, kun Agnes oli 12- tai 13-vuotias. Teloituspaikalle on rakennettu 400-luvulla Sant’Agnese in Agone kirkko.
Agneksen vertauskuva on lammas, koska hänen nimensä muistuttaa latinan sanaa agnus, lammas. Hän on New Yorkin kaupungin nimikkopyhä.
Konstantin Okulov
Konstantin Okulov (s. 18. helmikuuta 1995 Novosibirsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. Hän on edustanut KHL:ssa myös Sibiriä, josta siirtyi TsSKA:an tammikuussa 2017. Kaudella 2013–2014 Sibirissä alkaneella KHL-urallaan hän on 14.4.2018 pelannut 144 runkosarjaottelua tehopistein 25+29=54 ja 11 pudotuspeliottelua tehopistein 2+2=4. Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa Okulov on pelannut 14 A-maaottelua.
Asko Laine
Asko Laine (s. 27. tammikuuta 1963, Lammi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1982–1995 Laine pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 341 runkosarjaottelua vain Hyvinkään Tahkon joukkueessa. Laineen kasvattajaseura on Lammin Luja. Ulkopelissä Laineen pelipaikka oli kakkoskopparina. Laine valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 10 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Shenmue (pelisarja)
Shenmue on Segan julkaisema toimintaseikkailupelisarja, jonka kehittäjä on maineikas Yū Suzuki. Kaksi ensimmäistä osaa on julkaistu Sega Dreamcast -konsolille.
Sarjaan on tulossa kolmas osa "Shenmue 3" pitkän tauon jälkeen. Suzukin mukaan pelisarjaan kuuluisi kokonaisuudessaan neljä tai viisi peliä.
Hannu Litmanen
Hannu Litmanen (s. 10. syyskuuta 1958) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1980–1992 Litmanen pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 261 runkosarjaottelua Siilinjärven Ponnistuksen ja Siilinjärven Pesiksen joukkueissa. Litmasen kasvattajaseura on Siilinjärven Ponnistus. Ulkopelissä Litmasen pelipaikka oli kakkospolttajana. Litmanen valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 9 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Riku Kytösalmi
Riku Kytösalmi (s. 23. syyskuuta 1970 Imatra) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1988–2002 Kytösalmi pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 330 runkosarjaottelua Imatran Pallo-Veikkojen, Oulun Lipon ja Koskenkorvan Urheilijoiden joukkueissa. Kytösalmen kasvattajaseura on Imatran Pallo-Veikot. Ulkopelissä Kytösalmen pelipaikka oli kolmospolttajana. Kytösalmi valittiin 10 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 3 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Henrietta Maria
Henrietta Maria (1609 – 1669) oli ranskalainen prinsessa, josta tuli Kaarle I:n puolisona Englannin kuningatar. Kaarle II ja Jaakko II olivat hänen poikiaan.
Henrietta Maria oli Ranskan kuninkaan Henrik IV:n tytär. Hänen isänsä murhattiin Henrietta Marian ollessa pikkulapsi. Hänet naitettiin Kaarlelle 15-vuotiaana. Alkuaika Englannin hovissa oli hankalaa, mutta vähitellen Kaarle rakastui eloisaan vaimoonsa. Hänen avoimesti hovissa harjoittamansa katolinen usko suututti kuitenkin monia englantilaisia.
Sisällissodan lähestyessä Henrietta Maria aktivoitui poliittisesti ja koetti hankkia puolisolleen tukea mantereelta. Kaarlen teloituksen jälkeen hän asui loppuikänsä Ranskassa.
Jarmo Rönkä
Jarmo Rönkä (s. 31. elokuuta 1957) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1978–1992 Rönkä pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 342 runkosarjaottelua Kiteen Urheilijoiden, Kouvolan Pallonlyöjien ja Kiteen Pallon joukkueissa. Röngän kasvattajaseura on Maaningan Mahti. Ulkopelissä Röngän pelipaikka oli ykkösvahtina. Rönkä valittiin 10 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 11 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Mihail Naumenkov
Mihail Naumenkov (s. 19. helmikuuta 1993 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. Hän on edustanut KHL:ssa myös Admiralia, jossa aloitti KHL-uransa kaudella 2013–2014, mutta siirtyi jo kesken kauden TsSKA:an. 14.4 2018 mennessä pelaamissaan 207 KHL:n runkosarjaottelussa kerännyt tehopisteet 7+27=34 ja 49 pudotuspeliottelussa tehopisteet 1+6=7
Anja Rummukainen
Anja Ilmi Päivikki Rummukainen (12. kesäkuuta 1939 Enso – 22. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1958–1978 Rummukainen pelasi naisten SM-sarjassa 150 runkosarjaottelua Helsingin Pallo-Tovereiden ja Puna-Mustien joukkueissa. Ulkopelissä Rummukaisen pelipaikka oli polttolinjassa. Rummukainen valittiin 13 kertaa Itä–Länsi-otteluun.
Bertha Crawford
Bertha May Crawford (1886 Toronto – 26. toukokuuta 1937 Toronto) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Edward Schuchin johdolla Torontossa ja suoritti opintoja lisäksi Lontoossa sekä Milanossa. Hän debytoi vuonna 1913 Venetsiassa Gildan roolissa Giuseppe Verdin oopperassa "Rigoletto". Hän esiintyi useissa italialaisissa oopperataloissa ja lisäksi muun muassa Moskovassa, Helsingissä sekä Varsovassa. Hän palasi Euroopasta Torontoon noin vuonna 1935 ja kuoli siellä pari vuotta myöhemmin. Hän sai osakseen ihailua etenkin Rosinan, Violettan ja Gildan roolien tulkitsijana.
Jukka Kulomaa
Jukka Kulomaa (s. 1953) on suomalainen filosofian tohtori ja historiantutkija. Hän toimii Maanpuolustuskorkeakoulun sotahistorian dosenttina.
Johanna Vikman
Johanna Vikman (s. 5. syyskuuta 1978 Köping, Ruotsi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1998–2014 Vikman pelasi naisten Superpesiksessä 330 runkosarjaottelua Vimpelin Vedon, Peräseinäjoen Toiveen ja Kirittärien joukkueissa. Vikmanin kasvattajaseura on Vetelin Urheilijat. Ulkopelissä Vikmanin pelipaikka oli ykkösvahtina. Vikman valittiin 13 kertaa Itä–Länsi-otteluun.
Marjatta Arkela
Marjatta Arkela (s. 26. toukokuuta 1944) on uransa lopettanutsuomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1960–1973 Arkela pelasi naisten SM-sarjassa 100 runkosarjaottelua vain Jyväskylän Kirin joukkueessa. Ulkopelissä Vikmanin pelipaikka oli kopparina. Arkela valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun.
Marita Karhunen
Marita Karhunen (s. 25. helmikuuta 1958) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1975–1993 Karhunen pelasi naisten SM-sarjassa ja Superpesiksessä 287 runkosarjaottelua Riihimäen Pallonlyöjien, Hyvinkään Tahkon ja Manse PP:n joukkueissa. Ulkopelissä Karhusen pelipaikka oli kakkospolttajana. Vikman valittiin 12 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 6 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Baijerin kansannousu 1705–1706
Vuosien 1705 ja 1706 Baijerin kansannousu oli kapina itävaltalaista Habsburgin monarkiaa vastaan, joka valtasi Baijerin Espanjan perimyssodan aikana. Kapina alkoi marraskuussa 1705 ja loppui 18. maaliskuuta 1706. Henric L. Wuermeling kutsuu kapinaa modernin historian ensimmäiseksi vallankumoukseksi.
Itä-Baijerin, Ala-Baijerin ja Innviertelin alueet olivat mukana kansannousussa. Kapinalliset ottivat haltuunsa linnoituksia ja kyliä. Braunaun parlamentin tapaaminen pidettiin joulukuussa 1705 Braunaussa, joka oli silloin osa Baijeria. Ennen Ranskan vallankumousta ja Saksalaista parlamentarismiä tapaaminen pidettiin 21. joulukuuta 1705 Paroni von Paumgartenille kuuluvassa majatalossa.
Kun kansannousu alkoi marraskuussa 1705 siinä oli mukana myös Itävaltalaisia, mutta tämä muuttui, kun kapinalliset yrittivät vallata Baijerin pääkaupungin Munichin. Epäonnistuneen hyökkäyksen seurauksena yöllä 25 joulukuuta 1705 Itävaltalainen rivistö kohtasi talonpoikais armeijan Munichin ulkopuolella Sendlingissä. Tämä taistelu tunnetaan nimillä Sendlingin murhan yö ja Sendlingin joulupäivän verilöyly. Baijerin Oberlandista tulleet kapinalliset joutuivat Keisari Joseph ensimmäisen joukkojen lyömiksi. Tässä taistelussa kuoli noin 1 100 miestä Baijerin puolelta ja noin 40 miestä Itävallan puolelta. Jotkut kapinallisista kuolivat sen jälkeen kun he olivat antautuneet. Noin kaksi viikkoa myöhemmin 8. tammikuuta Aidenbachin taistelu loppui. Taistelussa kuoli noin 4 000 Baijerilaista ja se johti kansannousun loppumiseen.
11. tammikuuta 1706 kapinan valtuuskunta matkusti Salzburgiin neuvottelemaan rauhasta. 13. tammikuuta Schärdingin kaupunki antautui ja Chamin ja Braunaun kaupungit seurasivat sitä. Viimeinen antautunut kaupunki oli Burghausen, joka antautui 18. tammikuuta.
Tiia Pöntinen
Tiia Pöntinen (s. 28. elokuuta 1978 Lapua) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1993–2011 Pöntinen pelasi naisten Superpesiksessä 395 runkosarjaottelua vain Lapuan Virkiän joukkueessa. Pöntisen kasvattajaseura on Lapuan Virkiä. Ulkopelissä Pöntisen pelipaikka oli kakkospolttajana. Pöntinen valittiin 12 kertaa Itä–Länsi-otteluun.
Jennifer Holt
Jennifer Holt (oikealta nimeltään "Elizabeth Marshall Holt", 10. marraskuuta 1920 Hollywood – 21. syyskuuta 1997 Dorset, Britannia) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hänen isänsä Jack Holt ja veljensä Tim Holt olivat myös elokuvanäyttelijöitä, ja kaikki kolme esiintyivät lännenfilmeissä, vaikkakaan eivät kertaakaan samassa elokuvassa.
Holt sai roolin vuonna 1941 Hopalong Cassidy-elokuvasta "Stick to Your Guns" ja allekirjoitti sen jälkeen kuusivuotisen sopimuksen Universal-yhtiön kanssa. Tällöin hän otti käyttöön etunimen Jennifer. Kaikkiaan Holt esiintyi 45 elokuvassa, joista 37 on lännenfilmejä. Holtin mieluisin rooli oli vuoden 1948 elokuvassa "The Hawk of Powder River", jossa hän esitti lainsuojattomien johtajaa.
Holt esiintyi myös television lastenohjelmissa ja sai mainetta niihin sopivista roolihahmoista.
Holt oli naimisissa seitsemän kertaa, ja useat puolisot olivat elokuva-alalta. Puolisoista tunnetuin on näyttelijä William Bakewell.