hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Itä–Länsi-ottelu 2014
Vuoden 2014 Itä–Länsi-ottelu oli järjestyksessään miesten 80. pesäpallon vuotuinen arvo-ottelu, joka pelattiin Seinäjoen Ilkka-areenalla 18.–20. heinäkuuta 2014. Idän ja Lännen joukkueiden välinen paremmuus ratkottiin tapahtumassa viidessä sarjassa: A-pojat, B-pojat, B-tytöt, naiset ja miehet. Tapahtuman järjestelyistä vastasi Seinäjoen JymyJussit, yhdessä omistajaseurojensa Nurmon jymyn ja Seinäjoen Maila-Jussien kanssa.
Vuoden 2014 ottelu oli järjestyksessään 7. kerta kun tapahtuma järjestettiin Seinäjoella.
Vuoden 2014 Itä–Länsi-ottelu järjestettiin Seinäjoen Ilkka-areenalla. Stadion on valmistunut vuonna 1992 ja sen katsojakapasiteetti on 4 500 katsojaa. Kentälle tehtiin vuoden 2013–2014 aikana pieni remontti ja katsomokapasiteetti kasvoi 4 500 istumapaikkaan, joista katettuja 2 500.
Tapahtuman avajaisseremoniat pidettiin lauantaina Naisten 54. ottelun yhteydessä. Juhlapuheet piti Superpesiksen hallituksen puheenjohtaja Heikki Takamäki sekä JymyJussien ja Seinäjoen kaupunginhallituksen puheenjohtaja Kimmo Heinonen. Maamme laulun lauloi nuori Miska Mäkiviita. Avausheiton suoritti Merja Riikilä. Ottelussa oli katsojia 3 670 ja se jouduttiin keskeyttämään välillä nousseen rajun ukkosen takia.
Miesten ottelussa sunnuntaina perinteisen avausheiton sijaan suoritettiin toisenlainen avaus. Tuolloin legendat kohtasivat ja Mauri Pyhälahti suoritti avaussyötön Toni Kohoselle. Avauspuheen piti Pesäpalloliiton puheenjohtaja Unto Väisänen ja maamme-laulun suoritti Milla Virta. Ottelussa oli noin 5 500 katsojaa ja se käytiin aurinkoisessa säässä.
Kokonaisuudessaan viikonlopun aikana tapahtumassa oli katsojia yhteensä 14 000 henkeä.
Gamla Ullevi
Gamla Ullevi () on Göteborgissa sijaitseva jalkapallostadion. Se valmistui vuonna 2009 ja rakennettiin paikalle, jossa vuosina 1916–2006 toimi samanniminen stadion. Gamla Ullevin vieressä sijaitsee vuonna 1958 avattu Ullevin stadion, jota toisinaan kutsutaan myös nimellä Nya Ullevi (Uusi Ullevi).
Gamla Ullevi on GAIS-, IFK Göteborg - ja Örgryte IS -seurojen kotikenttä sekä Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkueen pääasiallinen kotiareena. Stadion on myös yksi vuoden 2013 naisten EM-kilpailuiden pelipaikoista.
Stadionin edustalla on jalkapallolegenda Gunnar Grenin patsas. Vuonna 2010 ruotsalainen yhtye Kent julkaisi singen "Gamla Ullevi", joka nousi Ruotsin singlelistan ykköseksi.
Pyromelliittihappodianhydridi
Pyromelliittihappodianhydridi eli 1,2,4,5-bentseenitetrakarboksyylihappodianhydridi (CHO) on pyromelliittihapon anhydridi. Yhdistettä käytetään polymeerien valmistuksessa.
Huoneenlämpötilassa pyromelliittihappodianhydridi on valkoista kiteistä ja vettä sitovaa eli hygroskooppista jauhetta. Se ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, vaan reagoi veden kanssa muodostaen pyromelliittihappoa. Yhdiste liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten asetoniin.
Perinteinen tapa valmistaa pyromelliittihappodianhydridiä on hapettaa dureenia typpihapon, kromihapon, kaliumpermanganaatin tai jonkin muun vahvan hapettimen avulla nestefaasissa. Nykyään pääasiallinen pyromelliittihapon tuotantomenetelmä on dureenin, trimetyyli-isopropyylibentseenin tai dimetyylidi-isopropyylibentseenin hapetus kaasufaasissa hapen avulla. Katalyyttinä tässä reaktiossa käytetään vanadiinia, titaania tai muita metallikatalyyttejä.
Pyromelliittihappodianhydridiä käytetään polyimidipolymeerien valmistamiseen. Erityisen merkittäviä ovat sen ja aromaattisten diamiinien kondensaatiotuotteina muodostuvat polyimidit, kuten kapton. Näillä on usein erittäin hyvä kuumuuden kesto ja hyvät mekaaniset ominaisuudet. Osa niistä on myös sähkönjohteita. Yhdistettä käytetään myös epoksihartsien kovettamiseen ja ristisitomiseen, atsoväriaineiden valmistuksessa ja korroosionestoaineena.
CD Puerta Bonita
Club Deportivo Puerta Bonita on jalkapalloseura Espanjan pääkaupungista Madridista. Sen edustusjoukkue pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Club Deportivo Puerta Bonita perustettiin 21. huhtikuuta 1942 Julio Barragánin johdolla. Sen synnyinseutua on Puerta Bonitan kaupunginosa Carabanchelissa, joka liitettiin Madridiin vuonna 1948. Puerta Bonita () on myös yksi Vista Alegren kuninkaallisen tilan porteista ja kaupunginosan nähtävyyksistä. Portti esiintyy seuran tunnuksessa.
Seura pelasi Madridin aluesarjoissa vuoteen 1989 asti, jolloin se nousi maan neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle Tercera Divisióniin. Tercerassa Puerta Bonita pelasi vaatimattomalla menestyksellä suurimman osan 1990-luvusta ja 2000-luvun ensimmäisestä vuosikymmenestä, pudoten välillä takaisin aluesarjaan. Kaudella 2011–2012 joukkue sijoittui Terceran lohkonsa kolmanneksi ja pääsi ensimmäistä kertaa Segunda División B:n nousukarsintoihin. Kaudella 2012–2013 Puerta Bonita voitti Terceran lohkonsa ja nousukarsinnoissa San Juanin ja nousi Segunda B:hen.
Seuran kotistadion on 4 000 -paikkainen Centro Deportivo Municipal Antiguo Canódromo, joka on nimensä mukaisesti vanha vinttikoirarata. Se muutettiin vuonna 1991 velodromiksi ja vuonna 2007 jalkapallostadioniksi. Kaupungin ylläpitämä stadion sijaitsee Puerta Bonitan naapurikaupunginosassa San Isidrossa.
Ennen Antiguo Canódromoa Puerta Bonitan kotistadion oli El Hogar, jossa kuvattiin vuoden 2004 elokuva "El penalti más largo del mundo".
Puerta Bonita on yksi Madridin suurimmista junioriseuroista. Kaudella 2012–2013 seuralla oli edustusjoukkueen ohella 21 juniorijoukkuetta. Seuran alaisuudessa on myös kaksi sisarseuraa, Montijo San Antolín ja Oroquieta Villaverde. Jälkimmäinen on kolminkertainen naisten Espanjan-mestari, joka on 2000-luvulla vaipunut alasarjoihin.
FC Daugava
Football Club Daugava Daugavpils on jalkapalloseura Daugavpilsin kaupungista. Seura on perustettu 2001 nimellä FK Ditton. Seuran nimi FC Daugava otettiin käyttöön 2006. Seura pelaa Latvian korkeimmalla sarjatasolla Virslīgassa. FC Daugava on voittanut Latvian pääsarjan kerran kaudella 2012, joten se pääsi myös seuraavan kauden Mestarien liigan toiselle karsintakierrokselle.
Kristinusko Intiassa
Intiassa on vuonna 2011 tehdyn väestönlaskennan mukaan noin 24 miljoonaa kristittyä, joka on 2,3 prosenttia koko väestöstä. Suurin kirkkokunta on katolinen kirkko, johon kuuluu 17,3 miljoonaa intialaista. Erityisen paljon kristittyjä on Intiassa Nagalandin ja aiemmin pitkään Portugalin alaisuuteen kuuluneen Goan osavaltioissa.
Perimätiedon mukaan kristinusko tuli Intiaan apostoli Tuomaan mukana. Ensimmäisten käännynnäisten oletetaan olleen Kochin juutalaisia, jotka puhuivat Tuomaan tavoin arameaa.
1500-luvulla katoliset lähetyssaarnaajat saapuivat Vasco da Gaman löytöretkien jälkeen
Äärihindut ovat polttaneet kirkkoja ja kristittyjen kouluja.
Syrjittyyn daliti-vähemmistöön kuuluvia on intialaisista kristityistä noin 80 prosenttia. Kastijako on voimassa joissain kirkoissa, joissa daliteilla on eri istumapaikat ja jumalanpalvelukset.
Talia Castellano
Talia Joy Castellano (18. elokuuta 1999 Orlando, Florida – 16. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen lapsi, joka sairastui syöpään 7-vuotiaana ja sairasti sitä yli kuusi vuotta. Hänellä oli miljoonia faneja Facebookissa ja YouTubessa, jossa hänellä oli tili "TaliaJoy18". Hänen kuolemansa aikoihin "TaliaJoy18:n" katsojaluvut ylittivät 39 miljoonaa. Hän tuli kuuluisaksi meikkitaiteilijana ja korvasi hiuksettomuutensa meikillä.
Chorges
Chorges on kunta Hautes-Alpesn departementissa Provence-Alpes-Côte d'Azurin alueella Kaakkois-Ranskassa.
Keltit asuttivat aluetta 400-luvulla eaa. Tuolloin kaupunki tunnettiin nimellä Caturiges. Myöhemmin roomalaiset valloittivat ja asuttivat sen Julius Caesarin johdolla. Tällöin kaupungista tuli osa Via Domitiaa, tietä joka yhdisti Rooman Espanjaan.
Chorgesin kunta on yhdessä naapurikuntiensa, La Bâtie-Neuven, Ancellen, Prunièresin ja Saint-Apollinairen kanssa perustaneet Natura 2000 alueen "Piolit - Chabrières". Alueen tarkoitus on säilyttää tämän Alppialueen luonnon monimuotoisuus ja suojella harvinaisia kasvi- ja eläinlajeja.
William Edward Cousins
William Edward Cousins (20. elokuuta 1902 Chicago – 14. syyskuuta 1988) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Chicagon arkkihiippakuntaan George William Mundelein 23. huhtikuuta 1927. Hänet nimitettiin Chicagon vihkipiispaksi sekä Forman titulaaripiispaksi 17. joulukuuta 1948, ja piispaksi vihkiminen seurasi 7. maaliskuuta 1949. Pääkonsekraattorina toimi Samuel Alphonsus Stritch, jota avustivat John Joseph Boylan ja Albert Rudolph Zuroweste.
Cousins sai 19. toukokuuta 1952 nimityksen Peorian piispaksi ja 18. joulukuuta 1958 Milwaukeen arkkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 17. syyskuuta 1977.
Shirayuki (1906)
Shirayuki () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1924.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 24. maaliskuuta 1905, ja alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1906. Alus valmistui puolisen vuotta myöhemmin 12. lokakuuta.
"Shirayuki" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1924.
Matsukaze (1906)
Matsukaze () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1907 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 25. syyskuuta 1905, ja alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1906. Alus valmistui 15. maaliskuuta 1907.
Jääkiekon II-divisioona (1975–1999)
Jääkiekon II-divisioona oli Suomen kolmanneksi korkein jääkiekkosarja, johon oli mahdollista päästä pelaamalla. Sarjaa pelattiin vuosina 1975–1999. Vuonna 1999 II-divisioonan ja I-divisioonan väliin luotiin Suomi-sarja, minkä johdosta II-divisioonasta tuli Suomen neljänneksi korkein jääkiekkosarja. Ennen II-divisioonaa Suomen kolmanneksi korkein jääkiekkosarja oli vuosina 1947–1974 pelattu Maakuntasarja.
Albert Rudolph Zuroweste
Albert Rudolph Zuroweste (26. huhtikuuta 1901 East St. Louis – 28. maaliskuuta 1987) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bellevillen hiippakuntaan 8. kesäkuuta 1924 ja nimitettiin sen johtoon 29. marraskuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. tammikuuta 1948. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Henry Leo Schlarman, jota avustivat John Patrick Cody ja Joseph Maximilian Mueller.
Zuroweste osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 30. elokuuta 1976.
Javier Manquillo
Javier "Javi" Manquillo Gaitán (s. 5. toukokuuta 1994 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Newcastle Unitedia. Manquillo on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Javi Manquillo pelasi aluksi kaksosveljensä Víctorin kanssa Real Madridin juniorijoukkueissa. Vuonna 2008 veljekset siirtyivät yhdessä Atlético Madridiin, josta Víctor jatkoi myöhemmin matkaansa kolmanteen madridilaisseuraan Rayo Vallecanoon.
Manquillo nostettiin Atléticon edustusjoukkueeseen jo vuonna 2011, mutta sai peliaikaa enimmäkseen B-joukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä joulukuussa 2012 Deportivo La Coruñaa vastaan pelatussa ottelussa, joka päättyi Atléticon 6–0 –voittoon. Elokuussa 2014 Atlético lainasi Manquillon Liverpooliin kahden kauden mittaisella lainasopimuksella. Lainapesti Englantiin päätettiin kuitenkin keskeyttää kaikkien osapuolten suostumuksella jo yhden kauden jälkeen vähäisen peliajan vuoksi. Manquillo siirtyi nykyiseen seuraansa lainalle heinäkuussa 2015.
Javi Manquillo kuuluu Espanjan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän edusti maataan heinäkuussa 2013 Turkissa pelatussa alle 20-vuotiaiden MM-turnauksessa.
Vuonna 2017 Manquillo siirtyi englantilaisseura Newcastle Unitediin.
Esa Tommila
Esa Tommila (s. 16. joulukuuta 1962 Rauma) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 523 runkosarjaottelua tehopistein 158+171=329 ja 14 playoff-ottelua tehopistein 2+4=6 sekä keräten niissä yhteensä 308 jäähyminuuttia. Tommila pelasi urallaan myös yhden kauden Ranskassa ja Ruotsissa.
Tommila aloitti uransa Rauman Lukossa, jossa hän teki SM-liigadebyyttinsä kaudella 1981–1982. Tommilan tulokaskausi toi 36 runkosarjaottelussa tehot 6+6=12. Kaudeksi 1983–1984 Lukko putosi I-divisioonaan, mutta nousi sieltä takaisin SM-liigaan kaudeksi 1984–1985. Kaudella 1985–1986 Tommilan oli Lukon kolmanneksi paras pistemies tehoilla 13+17=30. Kaudella 1986–1987 hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 19 osumallaan. Kaudella 1987–1988 Tommila oli Lukon kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+22=36. Hän voitti kauden päätteeksi liigauransa ainoan mitalin, kevään 1988 SM-hopean.
Kaudella 1988–1989 Tommila teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä 18+27=45. Kaudella 1989–1990 hän teki SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä 20 osumallaan, joilla Tommila oli Lukon toiseksi paras maalintekijä Esa Keskisen jälkeen, kuten myös toiseksi paras pistemies 39 tehopisteellään.
Vietettyään 11 kautta Lukon miesten joukkueessa Tommila siirtyi kaudeksi Tampereen Ilveksen riveihin 1992–1993. Hän oli tehoilla 17+16=33 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Timo Peltomaan jälkeen. Kesken toisen Ilves-kautensa 1993–1994 Tommila siirtyi sarjatasoa alemmas I-divisioonaan ja TuTon riveihin. Hän voitti joukkueen mukanaI-divisioonan runkosarjan ja oli liigakarsinnoissa tehoilla 4+3=7 TuTon paras maalintekijä sekä pistemies Jouni Tuomisen kanssa. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun SM-liigaan.
Tommila vietti TuTossa yhden SM-liigakauden, jonka jälkeen hän vietti kaksi viimeistä pelivuottaan ulkomailla. Tommila pelasi kauden 1995–1996 ranskalaisessa Brûleurs de Loups de Grenoblessa. Kauden 1996–1997 hän aloitti Elitserien-joukkue AIK IF:ssä, mutta siirtyi kesken kauden sarjatasoa alemmas Ruotsin I-divisioonan Piteå HC:hen.
Tommila pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1982, jolloin hän voitti pronssia.
Tommilan serkun poika on nykyään Porin Ässien SM-liigajoukkueessa puolustajana pelaava Juho Tommila. Esa Tommila toimii nykyään myyntineuvottelijana Raumanmeren Kiinteistövälityksessä, jonka omistavat hänen entinen joukkuetoverinsa Tero Käpynen sekä Tiia Kastola.
Sergei Pareiko
Sergei Pareiko (s. 31. tammikuuta 1977 Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi sarjatasolla kotimaansa lisäksi muun muassa Puolassa ja Venäjällä (FK Volga Nižni Novgorod).
Pareiko oli Viron maajoukkueen ykkösmaalivahti Mart Poomin lopettamisen jälkeen ja pelasi 65 A-maaottelua vuosina 1996–2015.
Adolf von Auersperg
Adolf von Auersperg (21. heinäkuuta 1821 Praha, Böömi – 5. tammikuuta 1885 Goldeggin linna) oli itävaltalainen ruhtinas ja valtiomies, joka toimi Itävallan pääministerinä vuosina 1871–1879.
Adolf von Auersperg kuului vanhaan, jo 1000-luvulta tunnettuun Auerspergin aatelissukuun. Hänen vanhempi veljensä oli Karl von Auersperg, joka toimi vuonna 1868 lyhyen aikaa pääministerinä. Adolf von Auersperg palveli aluksi ratsuväenupseerina, kunnes hänet vuonna 1860 valittiin Böömin maapäiville niin sanotun perustuslaillisen puolueen edustajana. Vuonna 1867 hänet nimitettiin Böömin ylimaamarsalkaksi ("oberstlandmarschall") ja 1870 Salzburgin paikallishallinnon johtajaksi ("landespräsident"). Kun Karl Siegmund von Hohenwartin hallitus kaatui 1871 epäonnistuneeseen yritykseen luoda Böömille itsehallinto, keskitettyä hallintoa kannattanut Auersperg tuli uudeksi pääministeriksi. Hän kokosi professoreista ja juristeista hallituksen, joka keskittyi hallinnollisiin uudistuksiin. Böömin suhteen se vetäytyi täydellisesti Hohenwartin linjasta, joten tšekit alkoivat protestina boikotoida parlamenttia ja Böömin maapäiviä. Auerspergin hallitus toteutti vuonna 1873 vaalijärjestelmän uudistamisen ja vähensi kirkon vaikutusvaltaa, mutta se kärsi poliittisista skandaaleista ja puolueiden sisäisistä riidoista. Vuoden 1878 Berliinin kongressin jälkeen Itävalta ryhtyi miehittämään Bosnia-Hertsegovinaa Balkanilla. Valtakunnan slaavilaisen väestön lisääntymistä pelännyt saksalaisten liberaalien puolue veti tämän seurauksena tukensa pois hallitukselta, minkä jälkeen Auersperg erosi helmikuussa 1879. Myöhemmin samana vuonna pääministeriksi tullut Eduard Taaffe sai suostuteltua tšekkiedustajat palaamaan valtiopäivätyöhön. Pääministerikautensa jälkeen Auersperg oli kuolemaansa asti valtakunnan tilintarkastustuomioistuimen presidentti.
Intian naisten jalkapallomaajoukkue
Intian naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Intiaa naisten kansainvälisissä maaotteluissa. Joukkuetta hallinnoi maan jalkapalloliitto All India Football Federation. Joukkueen päävalmentajana aloitti vuonna 2013 Anadi Barua.
Viirusilmävaskinen
Viirusilmävaskinen ("Orthonevra elegans") on Euroopassa pahoin taantunut kukkakärpäslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Viirusilmävaskinen kuuluu sukuun "Orthonevra", jonka kaikki lajit ovat pieniä, mustia mutta metallinkiiltoisia kärpäsiä, joilla on suvulle tyypillinen pään muoto ja siipisuonitus. Lähisukulaisistaan 5–6 mm:n pituinen viirusilmävaskinen eroaa kuitenkin siinä, että sen verkkosilmissä näkyy tumma ja kapea poikkijuova, raajojen sääret ja nilkkojen ensimmäiset jaokkeet ovat keltaiset sekä tuntosarvien kolmas jaoke on noin neljä kertaa pitempi kuin leveä.
Laji on ilmeisesti hävinnyt Pohjoismaista Länsi-Eurooppaan ulottuvalta alueelta. Sitä tavataan Keski- ja Itä-Euroopassa ja idässä aina Mongoliaan ja Kiinaan saakka, mutta kaikkialla niilläkin alueilla Euroopassa, jolta se ei ole vielä hävinnyt, laji on harvinainen ja varsin paikoittainen. Suomesta lajista tunnetaan vain muutama vanha havainto Karjalohjan tienoolta.
Viirusilmävaskinen elää kosteilla niityillä, joissa on puroja ja lähteikköjä, ja se saattaa lajina olla täysin sidoksissa tällaisiin paikkoihin. Kärpäset ovat lennossa kesäkuusta elokuuhun ja ruokailevat etenkin sarjakukkaisten kukinnoilla. Toukkaa tai sen elintapoja ei tunneta, mutta sen oletetaan lähilajien tapaan elävän veden alla ja hengittävän hengitysputken kautta.
Suomesta laji on hävinnyt, Ruotsissa ja Tanskassa se on erittäin uhanalainen ja sopivien kosteikkojen häviäminen voi vaarantaa lajin säilymisen.
Leopold Hasner von Artha
Leopold Hasner von Artha (15. maaliskuuta 1818 Praha – 5. kesäkuuta 1891 Bad Ischl) oli itävaltalainen poliitikko, joka toimi Itävallan opetusministerinä vuosina 1867–1870 ja pääministerinä lyhyen aikaa vuonna 1870.
Lakia ja filosofiaa opiskellut Hasner tuli vallankumousvuonna 1848 "Prager Zeitung" -nimisen Prahassa ilmestyneen virallisen lehden toimittajaksi. Hän herätti pian liberaaleilla mielipiteillään sekä valtakunnan keskitettyä hallintoa kannattamalla Itävallan hallituksen huomion. Opetusministeri Leo von Thun und Hohenstein järjesti hänet vuonna 1849 oikeusfilosofian professoriksi Prahan yliopistoon. Hän oli myös kansantalouden professori vuodesta 1851 Prahassa ja vuodesta 1865 Wienin yliopistossa. Hasner valittiin 1861 edustajaksi ensin Böömin maapäiville ja sitten Itävallan parlamenttiin eli valtakunnanneuvostoon ("reichsrat"), jonka alahuoneen puhemieheksi hänet valittiin 1863. Neljä vuotta myöhemmin hänestä tuli ylähuoneen elinikäinen jäsen ja opetusministeri Karl von Auerspergin hallitukseen. Hasnerin ministerikaudella Itävallassa otettiin käyttöön kahdeksanvuotinen oppivelvollisuus ja perusopetus muutettiin luonteeltaan ei-uskonnolliseksi ja otettiin valtion valvontaan. Hasner toimi pääministerinä 1. helmikuuta – 5. huhtikuuta 1870, mutta hänen lyhytikäinen hallituksensa kompastui kansallisuusryhmien välisiin jatkuviin ristiriitoihin. Hän jatkoi myöhemmin vaikuttajana ylähuoneessa.
Viirusarvikirvari
Viirusarvikirvari ("Chrysotoxum octomaculatum") on kukkakärpäsiin kuuluva kärpäslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Viirusarvikirvari muistuttaa paljolti kaarisarvikirvaria ("Chrysotoxum festivum"), mutta viirusarvikirvarin tuntosarvien tyvestä laskien kolmas jaoke on aina lyhyempi kuin ensimmäinen ja toinen jaoke yhteensä. Ruumiin yleisväritys on musta, mutta takaruumiin jaokkeissa on keskeltä katkeavat keltaiset poikkijuovat ja toisen jaokkeen poikkijuova kaartuu taaksepäin. Ainakin neljännessä, mutta usein myös kolmannessa jaokkeessa jaokkeen etureunan mustan alueen katkaisee jaokkeen reunan tuntumassa oranssi pitkittäisjuova. Ruumiin pituus 10–13 mm.
Lajin levinneisyys ulottuu Länsi- ja Etelä-Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa viirusarvikirvari on tavattu vain kolme kertaa. Kerran Etelä-Karjalan Uukuniemestä ja kahdesti Varsinais-Suomen Koski Tl:n Eriksbergistä.
Viirusarvikirvari suosii lämpimiä ympäristöjä ja viihtyy aukkoisissa lehtimetsissä, sopivan avoimilla mutta pensaikkoisilla niityillä sekä rantojen hiekkapohjaisissa männiköissä. Koiraat lentelevät muutamien metrien korkeudella maanpinnasta, naaraat matalammalla kasvillisuuden yläpuolella ja kärpäset käyvät aterioimassa kukilla. Ruotsissa laji on lennossa touko-kesäkuussa sekä syyskuussa. Toukkaa tai sen elintapoja ei tunneta, mutta se saattaa olla jollakin tapaa sidoksissa muurahaisiin.
Suomessa laji on luokiteltu hävinneeksi, Ruotsissa se on erittäin uhanalainen.
José Lai Hung-seng
José Lai Hung-seng (; s. 14. tammikuuta 1946 Macao) on kiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Macaon hiippakuntaan 28. lokakuuta 1972 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 23. tammikuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Domingos Lam Ka Tseung, jota avustivat Arquimínio Rodrigues da Costa ja John Tong Hon.
Lai Hung-sengista tuli 30. kesäkuuta 2003 Macaon piispa.
Fulgence Werner Le Roy
Fulgence Werner Le Roy (23. elokuuta 1924 Beervelde – 14. lokakuuta 2017) oli Etelä-Afrikassa toiminut belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi benediktiineihin 22. syyskuuta 1947 ja sai pappisvihkimyksensä 20. heinäkuuta 1952. Hänet nimitettiin Pietersburgin apotiksi sekä Ausafan titulaaripiispaksi 10. heinäkuuta 1975 ja sitten Pietersburgin piispaksi 15. joulukuuta 1988. Le Royn konsekroi 14. syyskuuta 1975 George Francis Daniel, jota avustivat Peter Fanyana John Butelezi ja John Thomas Durkin.
Le Roy jäi eläkkeelle 17. helmikuuta 2000.
Alfonso de Jesús Hinojosa Berrones
Alfonso de Jesús Hinojosa Berrones (7. lokakuuta 1924 Monterrey – 23. helmikuuta 2017) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. lokakuuta 1949 ja nimitettiin Ciudad Victorian hiippakunnan johtoon 12. helmikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfonso Espino y Silva, jota avustivat José de Jesús Tirado Pedraza ja Fortino Gómez León.
Hinojosa Berrones sai 10. huhtikuuta 1985 nimityksen Monterreyn arkkihiippakunnan vihkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. helmikuuta 2000.
Antonio González Sánchez
Antonio González Sánchez (s. 15. syyskuuta 1947) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 10. kesäkuuta 1973 ja nimitettiin Ciudad Victorian hiippakunnan johtoon 3. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Adolfo Antonio Suárez Rivera ja Emilio Carlos Berlie Belaunzarán.
Adolf Fischhof
Adolf Fischhof (8. joulukuuta 1816 Alt-Ofen, Unkari – 23. maaliskuuta 1893 Emmersdorf) oli itävaltalainen liberaali poliitikko ja poliittinen teoreetikko.
Fischhof oli nuori apulaislääkäri, joka kohosi merkittävään rooliin vuoden 1848 vallankumouksen aikana. Hän esiintyi Wienissä puhujana kansanjoukkojen edessä vallankumouksen ensimmäisenä päivänä 13. maaliskuuta ja hänestä tuli hetkessä kumousta tukeneen opiskelijaliikkeen johtaja. Toukokuussa hänet valittiin Wieniä käytännössä hallinneen turvallisuuskomitean puheenjohtajaksi ja hän oli keskeisenä vaikuttajana Wienissä ja sitten Kremsierissä kokoontuneissa lyhytikäisissä kansalliskokouksissa. Fischhof oli mukana laatimassa Kremsierin kansalliskokouksen hyväksymää liberaalia perustuslakia, joka ei koskaan tullut voimaan. Vallankumouksen lopullisen kukistamisen jälkeen hänet pidätettiin maaliskuussa 1849 ja hän joutui lyhyeksi aikaa vankilaan. Häntä syytettiin virheellisesti osallisuudesta sotaministeri Theodor Baillet von Latourin murhaan.
Fischhof sai täydet kansalaisoikeutensa takaisin vuoden 1867 yleisessä armahduksessa, mutta kieltäytyi enää osallistumasta politiikkaan ja eli vetäytyneenä Emmersdorfiin. Hän kuitenkin jatkoi toimintaansa poliittisena teoreettikkona. Fischhof ehdotti vuonna 1861 julkaisemassaan lentokirjasessa "Zur Lösung der ungarischen Frage" Itävallan muuttamista kaksoismonarkiaksi – kuusi vuotta ennen vuoden 1867 suurta kompromissia. Vuonna 1869 hän ehdotti myös valtakunnan itävaltalaisen puoliskon muuttamista liittovaltioksi. Nämä ajatukset vaikuttivat paljon varsinkin tuon ajan tšekkiläisiin vaikuttajiin. Vuonna 1882 Fischhof yritti huonolla menestyksellä perustaa Itävaltaan eri kansallisuusryhmät yhdistävää vapaamielistä puoluetta.
Raymundo López Mateos
Raymundo López Mateos (4. maaliskuuta 1932 Angangueo – 3. huhtikuuta 2000) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi fransiskaaneihin 1. tammikuuta 1949 ja sai pappisvihkimyksensä 4. kesäkuuta 1955. Hänet nimitettiin Ciudad Victorian hiippakunnan johtoon 20. joulukuuta 1985, ja piispaksi vihkiminen seurasi 29. tammikuuta 1986. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Adolfo Antonio Suárez Rivera ja Alfonso de Jesús Hinojosa Berrones.
López Mateos erosi tehtävistään piispana 3. marraskuuta 1994.
Salvador Q. Quizon
Salvador Quizon Quizon (6. joulukuuta 1924 Manila – 5. elokuuta 2016) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. maaliskuuta 1949 ja nimitettiin Lipan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Feradi Minuksen titulaaripiispaksi 9. kesäkuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Ricardo Jamin Vidal ja Cirilo R. Almario.
Quizon jäi eläkkeelle vihkipiispan tehtävistä 6. huhtikuuta 2002.
Pohjoismaiden yleisurheiluennätykset
Pohjoismaiden yleisurheiluennätyksiä ovat Suomen, Tanskan, Norjan, Ruotsin ja Islannin edustusoikeuden omaavien urheilijoiden tekemät ja kansallisten liittojen ratifioimat kansalliset ennätykset. Koko Pohjoismaiden ennätys kussakin lajissa on lihavoitu allaolevissa taulukoissa.
Albert Schäffle
Albert Schäffle (24. helmikuuta 1831 Nürtingen, Württemberg – 25. joulukuuta 1903 Stuttgart) oli saksalainen taloustieteilijä, sosiologi ja poliitikko. Hän toimi Itävallan kauppaministerinä vuonna 1871.
Schäffle toimi vuodesta 1860 poliittisen taloustieteen professorina Tübingenin yliopistossa ja vuodesta 1868 Wienin yliopistossa. Hän oli myös edustajana Württembergin maapäivillä 1862–1865 sekä 1868 Saksan tulliliiton tulliparlamentissa ("zollparlament"). Vaikka Schäffle tunnettiinkin radikaaleista mielipiteistään, hänet kutsuttiin helmikuussa 1871 kauppaministeriksi Karl Siegmund von Hohenwartin johtamaan Itävallan hallitukseen. Schäfflestä tuli hallituksen vahva mies ja hän laati suunnitelman itsehallinnon luomisesta Böömille säätämällä niin sanotut perusartiklat ("fundamentalartikeln"). Sekä saksankieliset itävaltalaiset että unkarilaiset vastustivat suunnitelmaa ja seurauksena Hohenwartin hallitus joutui eroamaan saman vuoden lokakuussa. Sen jälkeen Schäffle asettui Stuttgartiin ja omistautui sosiologiselle ja taloustieteelliselle tutkimustyölle.
Schöflle käsitteli laajassa tuotannossaan muun muassa kapitalismia ja sosialismia. Hän kritisoi liberaalia kapitalismia ja pangermanistisia ajatuksia. Hänen teoksillaan on sanottu olleen suuri vaikutus tuon ajan Saksassa vallinneisiin yleisiin käsityksiin sosialismista, vaikka hän ei itse ollutkaan kyseisen aatteen kannattaja. Schäfflen päätyönä pidetään vuosina 1875–1878 neljässä osassa ilmestynyttä teosta "Bau und leben des sozialen körpers". Sosiologina hänellä oli suuri vaikutus varsinkin saksalaisella kielialueella. Schäfflen teoksissaan esittämät ajatukset vaikuttivat myös lainsäädäntöön sekä Itävallassa että Saksassa. Kaksiosaiset muistelmat ilmestyivät hänen kuolemansa jälkeen.
Laakeripoppeli
Laakeripoppeli ("Populus laurifolia") on "Populus"-sukuun kuuluva laji.
Laakeripoppeli ei ole rungoltaan suora. Se on normaalikokoinen puu.
Laakeripoppeli on kotoisin Keski-Aasiasta. Se viihtyy aurinkoisella paikalla ja menestyy Suomessa I–VI menestymisvyöhykkeillä.
Troy Baker
Troy E. Baker (s. 1. huhtikuuta 1976, Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten äänirooleistaan televisiosarjoissa ja videopeleissä. Esimerkkejä tunnetuista rooleista ovat ovat Snow Villiers "Final Fantasy XIII":ssä, Kanji Tatsumi pelissä "", Vincent Brooks "Catherinessa", Joel pelissä "The Last of Us", Booker DeWitt pelissä "BioShock Infinite" ja Valvatorez "Disgaea 4":ssä.
Baker aloitti ääninäyttelijän uransa radiomainoksista ja sen jälkeen työskenteli animesarjojen kanssa, kuten "Bleach", Dragon Ball Z, "Fullmetal Alchemist", "", "Naruto", "", "One Piece", "Shin-Chan", "Soul Eater", ja "Trinity Blood".
Baker on tehnyt erittäin suuren määrän äänirooleja videopeleihin. Hänen ääntään on kuultu peleissä ja -sarjoissa kuten "Final Fantasy", "BioShock", "Sonic the Hedgehog", "Dead or Alive", "Ninja Gaiden", "Saints Row", "The Last of Us", "Disgaea" ja "Resident Evil". Esimerkkejä tulevista rooleista ovat "" ja "".
Julius von Haynau
Julius Jacob von Haynau (14. lokakuuta 1786 Kassel, Hessen – 14. maaliskuuta 1853 Wien) oli itävaltalainen paroni ja kenraali, jolla oli merkittävä rooli separatistisen kapinoiden kukistamisessa vuosina 1848–1849 Pohjois-Italiassa ja Unkarissa. Hän sai käyttämiensä ankarien keinojen seurauksena julmurin maineen.
Haynau oli Hessen-Kasselin vaaliruhtinas Vilhelm I:n avioton poika. Hän aloitti sotilasuransa Itävallan armeijassa vuonna 1801 ja osallistui Napoleonin sotiin. Vuoteen 1848 mennessä hän oli ylennyt sotamarsalkkaluutnantiksi ja toiminut divisioonankomentajana Unkarissa. Vallankumouksen puhjettua tuona vuonna Haynau lähti vapaaehtoisesti kukistamaan liikehdintää Italiassa ja sai aluksi nimityksen Veronan komendantiksi. Hän osallistui voitokkaaseen Custozan taisteluun sekä Peschieran puolustukseen. Tukahdutettuaan 31. maaliskuuta – 1. huhtikuuta 1849 ankarin keinoin Bresciassa puhjenneen kansannousun hän sai lempinimen ”Brescian hyeena”. Saman vuoden toukokuussa hänet kutsuttiin "feldzeugmeisterina" johtamaan Unkaria kukistamaan lähetettyjä Itävallan joukkoja. Haynau löi Unkarin armeijan 5. elokuuta Szöregin ja 9. elokuuta Temesvárin taistelussa. Hän sai arvostusta sotilaallisilla kyvyillään, mutta häntä myös yleisesti inhottiin sillä hän kohteli hävinneitä niin ankarasti. Kuuluisin esimerkki tästä oli unkarilaisten kapinajohtajien teloitus Aradissa 6. lokakuuta. Haynau nimitettiin Unkarin valtionhoitajaksi ja ylipäälliköksi, ja hän hallitsi maata käytännössä sotilasdiktaattorina kunnes hänet Itävallan hallituksen kanssa syntyneiden erimielisyyksien vuoksi yllättäen erotettiin tehtävistään 6. heinäkuuta 1850.
Haynau jäi eläkkeelle ja kierteli Euroopassa, mutta huono maine seurasi häntä kaikkialle. Vieraillessaan Lontoossa 1850 ja Brysselissä 1852 hän joutui vihaisten väkijoukkojen hyökkäysten kohteeksi. Hän perusti "Die Haynau-stiftung" -nimisen rahaston, joka tuki taloudellisesti sotainvalideja, sotaleskiä ja sotilaiden lapsia.
Julius von Haynaun veli oli Hessenin armeijassa palvellut kenraali Carl von Haynau.
Serafín Luis Alberto Cartagena Ocaña
Serafín Luis Alberto Cartagena Ocaña (s. 7. marraskuuta 1924) on Ecuadorissa toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu fransiskaaneihin.
Cartagena Ocaña vihittiin papiksi 1. huhtikuuta 1951 ja nimitettiin Galápagosin prefektiksi 17. toukokuuta 1980. Hän sai 10. syyskuuta 1982 nimityksen Zamoran (en Ecuador) apostoliseksi vikaariksi ja Gibban titulaaripiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. helmikuuta 1983 Vincenzo Maria Farano, jota avustivat Bernardino Carlos Guillermo Honorato Echeverría Ruiz ja Luis Alberto Luna Tobar.
Cartagena Ocaña jäi eläkkeelle 1. helmikuuta 2003.
Toni Duggan
Toni Duggan (s. 25. heinäkuuta 1991) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 59 maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Hän saavutti MM-pronssia vuonna 2015 ja kuului EM-kilpailuissa 2017 välieriin yltäneeseen joukkueeseen.
Duggan esiintyi ensimmäisen kerran Englannin naisten maajoukkueessa syyskuussa 2012. Hän kuului Englannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2013 ja teki viime hetken tasoitusmaalin alkulohkon ottelussa Venäjää vastaan. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi Englannin kolmessa alkulohko-ottelussa, neljännesvälierässä sekä välierässä. EM-kilpailuissa 2017 hän pelasi kolmessa alkulohko-ottelussa sekä välierässä. Hän teki turnauksen alkulohkossa kaksi maalia, yhden Skotlantia ja yhden Portugalia vastaan.
Duggan pelasi nuorten maajoukkueissa 38 ottelua ja teki niissä 20 maalia. Hän kuului joukkueensa tähtiin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 ja teki loppuottelussa maalin 18-vuotissyntymäpäivänään, kun Englanti voitti mestaruuden. Vuosina 2008 ja 2010 hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Seuratasolla Duggan edustaa FC Barcelonaa, jonne hän siirtyi kesällä 2017 Manchester Citystä. Aiemmin hän edusti Evertonia. Manchester Cityn joukkueessa Duggan voitti Englannin naisten Superliigan mestaruuden vuonna 2016.
Reynaldo Gonda Evangelista
Reynaldo Gonda Evangelista (s. 8. toukokuuta 1960 Mabini) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Lipan arkkihiippakuntaan 19. kesäkuuta 1986 ja nimitettiin Boacin hiippakunnan johtoon 11. joulukuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. tammikuuta 2005. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Franco, jota avustivat Ramon Cabrera Argüelles ja Salvador Q. Quizon. Evangelista asetettiin virkaansa 22. helmikuuta 2005.
Evangelista sai 8. huhtikuuta 2013 uuden nimityksen Imusin piispaksi.
Sennen Corrà
Sennen Corrà (22. joulukuuta 1924 Salizzole – 25. huhtikuuta 2005) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1947 ja nimitettiin Chioggian hiippakunnan johtoon 1. toukokuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Carraro, jota avustivat Giovanni Battista Piasentini ja Giuseppe Lenotti.
Corrà sai 19. heinäkuuta 1989 nimityksen Concordia-Perdenonen piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 16. syyskuuta 2000.
Okrayökkönen
Okrayökkönen ("Eremobia ochroleuca") on etelä- ja keskieurooppalainen yökköslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Okrayökkönen on valkoisen ja punaruskean kirjava perhoslaji. Etusiivet ovat vaalean punaruskeat ja niiden poikki kulkee kaksi terävästi mutkittelevaa, lähes valkoista poikkiviirua. Viirujen väliin jäävä alue on tummakehnäinen ja kuroutuu lähes tai kokonaan poikki ennen siiven takareunaa. Siiven ulkoreunassa on lisäksi kapea, valkeahko aaltoviiru. Siiven reunan ripset ovat laikuittain valkeita tai punaruskeita. Takasiivet ovat vaalean punaruskeat ja ulkoreunaa kohti jyrkästi tummenevat. Siipiväli 33–36 mm.
Lajin levinneisyys ulottuu Espanjasta ja Brittein saarilta Skandinavian eteläosiin ja Baltiaan sekä idempänä edelleen Kaukasukselle ja Uralille saakka. Okrayökkönen on tavattu Suomesta vain neljä kertaa, viimeksi ennen vuotta 1947. Keski-Euroopassa perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuulta elokuulle.
Okrayökkönen viihtyy valoisilla ja kuivilla paikoilla, joilla maaperä on hiekkaista tai kalkkipitoista. Aikuiset perhoset käyvät etenkin ohdakkeiden ja kaunokkien kukilla ja tulevat valolle, huonommin syötille. Talvehtiva vaihe on muna tai toukka
Toukka elää erilaisilla heinillä, erityisesti koiranheinällä ("Dactylis glomerata").
Marika Salmi
Marika Johanna Salmi (s. 13. toukokuuta 1985 Raisio) on suomalainen yleisurheilija. Hän edustaan Turun Weikkoja ja hänen valmentajanaan toimii Matti Mettala. Salmi on kilpaillut monipuolisesti sekä moniotteluissa että myös yksittäisissä lajeissa. Parasta menestystä hänelle on tullut korkeushypystä, jossa hän on saavuttanut pronssia sekä Kalevan kisoista että sisäratojen SM-kilpailuista.
Anette Byskata
Anette Johanna Byskata (o.s. Björkgård, 14. lokakuuta 1980 Kokkola) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa IF Länkeniä ja hänen valmentajanaan toimii Allan Björkgård. Kalevan kisoista Björkgård on saavuttanut pronssia 10 000 metrin juoksusta. Lisäksi hän on voittanut SM-tasolla hopeaa puolimaratonilla ja maratonilla sekä pronssia maastojuoksussa 6 kilometrin matkalta.
Juha Hellstén
Juha Pekka Hellstén (s. 19. toukokuuta 1976 Raisio) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti vuosina 2001–2015 Turun Weikkoja ja vuoteen 2000 ja uudelleen vuodesta 2016 lähtien Turun Tovereita. Hänen valmentajanaan toimii Jarmo Ruohonen. Kalevan kisoista Hellstén on voittanut pronssia 5 000 metrin juoksusta. Lisäksi hän on ulkoradoilta saavuttanut hopeaa ja pronssia puolimaratonilta, hopeaa maratonilta, kultaa ja hopeaa 4 × 1 500 metrin viestijuoksusta sekä maastojuoksussa hopeaa ja pronssia 12 kilometrin matkalta ja pronssia 4 kilometrin matkalta. Sisäratojen SM-kilpailuista Hellstén on voittanut kultaa, hopeaa ja pronssia 3 000 metrin juoksusta.
Reetta Laitinen (kiekonheittäjä)
Reetta Elisabeth Laitinen (s. 4. elokuuta 1981 Juuka) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa Pyhäselän Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Pekka Laitinen. Kalevan kisoissa Laitinen on voittanut kiekonheitossa pronssia vuonna 2005.
Esa Karttunen
Esa Karttunen (s. elokuussa 1936 Pori) on suomalainen vahakabinetin pitäjä, iltamaviihdyttäjä, akrobaatti ja hanuristi.
Karttusen isä oli TUL:n telinevoimistelijana mainetta saanut Onni Karttunen. Esa alkoi harjoitella jo lapsena voimistelua yhdessä isänsä kanssa, ja ensimmäisen kerran hän esiintyi taitovoimistelijana isänsä kanssa Porin Pyrinnön iltamissa syksyllä 1944. Parin vuoden kuluttua Esa osti esiintymispalkkioillaan haitarin ja alkoi esiintyä myös hanuristina. Hän esiintyi 1950-luvulla akrobaattina ja soittajana eri puolilla Suomea, ja vuonna 1954 hänet palkittiin Suomen notkeimpana miehenä.
Vuonna 1962 Esa Karttunen liittyi mukaan "Riemuriihi"-iltamakiertueeseen. Hän esiintyi kiertueilla ensin 1960-luvulla Tapio Rautavaaran kanssa ja sitten 1970-luvulla Esa Pakarisen kanssa. Akrobaatti- ja soittoesiintymiset Karttunen joutui kuitenkin lopettamaan 1970-luvun puolivälissä käsivammojen takia.
Karttunen aloitti 1960-luvun lopulla ensimmäisenä Suomessa striptease-esityksien pitämisen, kun hän järjesti niitä Lapissa "Sex 2000 – Monica Show" -nimellä.
1980-luvun alussa Karttunen hankki yhdessä taikuri Wäinö Hamarin kanssa Keski-Euroopasta Rudolf Pohlin ja Emil Kotschin Dresdenissä 1800-luvun lopulla kokoaman anatomisen vahakabinetin, joka koostuu 140 esineestä. Vahakabinetti tehtiin alun perin lääketieteellistä opetusta varten, ja siinä esitellään muun muassa eri sairauksien, esimerkiksi sukupuolitautien, aikaansaamia muutoksia ihmisruumiin eri osissa. Karttunen ja Hamari entisöivät vahakabinetin esineet, ja he ovat sen jälkeen kiertäneet sen kanssa Suomen ohella muissa pohjoismaissa, Saksassa, Itävallassa ja Englannissa.
Vuonna 1983 Karttunen ja Hamari järjestivät "Vielä kerran pojat" -iltamakiertueen Pohjois-Suomessa yhdessä Esa Pakarisen kanssa. Tämä jäi Pakarisen viimeiseksi esiintymiskiertueeksi.
Dynea
Dynea Oy oli Suomessa pääkonttoriaan pitävä, ruotsalaisen IK Investment Partnersin omistama liimahartsien valmistaja. Dynean päätuotteen fenolihartsien suurin asiakastoimiala oli mekaaninen puunjalostusteollisuus, kuten lastulevyn ja vanerin valmistajat. Dynea myi vähitellen pois kaikki liiketoimintansa, viimeksi seitsemän fenolihartsitehdasta ja niistä muodostuneen Prefere Resins -yhtiön saksalaiselle pääomasijoittajalle ja toimivalle johdolle tammikuussa 2014.
Dynea muodostui vuonna 2000, kun suomalainen Nordkemi (aiemmin Neste Chemicals) ja norjalainen Dyno yhdistyivät Industri Kapitalin tullessa omistajaksi. Nesteen hartsiliiketoiminta juonsi juurensa vuonna 1961 perustettuun liimayritys Priha Oy:öön, jonka Neste osti 1970-luvulla. Industri Kapitalin aikeena oli ostaa myös valtionyhtiö Kemira ja rakentaa tältä pohjalta maailman johtaviin kuuluva kemianteollisuusyritys. Dynean alkuvaiheessa kokonaisuudesta myytiin pois muun muassa polyesterituotanto kansainvälinen Ashland-konsernille ja Porvoon PVC-tuotanto Finnplast Oy:lle, joka teki konkurssin 2007. Vuonna 2002 Dynea osti ruotsalaisen Perstorpin hartsiliiketoiminnan.
Vuonna 2006 Dynea myi Pohjois-Amerikan liiketoimintansa, joka käsitti 13 tuotantolaitosta sekä noin 700 työntekijää Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Vuosittainen myynti oli noin 450 miljoonaa euroa. Luopumisen syyksi sanottiin asemien vahvistaminen kehittyvillä markkinoilla, kuten Aasiassa. Syksyllä 2012 Dynea kuitenkin ilmoitti myyvänsä Aasian-liiketoimintansa japanilaiselle AICA Kogyolle. Myytyyn kokonaisuuteen kuului 18 tehdasta kahdeksassa maassa, 1200 työntekijää ja noin 220 miljoonan euron vuotuinen liikevaihto, mikä oli noin neljännes Dynean silloisesta liikevaihdosta. Kaupan takana ilmoitettiin olevan voimavarojen keskittäminen Euroopan liiketoimintojen ja erityisesti fenolihartsien valmistuksen kehittämiseen.
Loputkin liiketoiminnot, seitsemän fenolihartsitehdasta, myytiin alkuvuonna 2014.
Dynealla oli suurimmillaan 13 tehdasta yhdessätoista Euroopan maassa. Suomessa Dynealla oli tehtaat Haminassa ja Joroisilla sekä pääkonttori Helsingissä.
Dynean liikevaihto oli vuonna 2004 noin miljardi euroa, vuonna 2012 noin 760 miljoonaa ja vuonna 2013 enää 373 miljoonaa euroa. Henkilöstömäärä vuonna 2012 oli 1 825 ja vuonna 2013 enää 307.
Jorma Falck
Jorma Antero Falck (30. lokakuuta 1939 Lappeenranta – 2. heinäkuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni.
Falck syntyi Lappeenrannassa Antti Falckin ja Anna Tuovisen perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1962–1990 oli oopperalaulaja Raija Määttänen ja toinen vuodesta 1991 muusikko Hanni Tiensuu. Falck opiskeli paitsi Suomessa Matti Lehtisen ja Antti Koskisen johdolla, myös Saksassa ja Italiassa. Opiskeltuaan Sibelius-Akatemiassa lukuvuoden 1960–1961 hän oli vuodesta 1961 alkaen Kansallisoopperan palveluksessa, vuodesta 1971 solistina. Ensikonserttinsa Falck piti 1966. Hän jäi eläkkeelle 1994 ja piti 30-vuotistaiteilijajuhlakonsertin 1996. Falck esiintyi Savonlinnan oopperajuhlilla 1967–1991, ja hänet valittiin oopperajuhlien vuoden taiteilijaksi 1990.
Falckilla oli pääosa Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa "Ruskan jälkeen". Televisiosarjoissa "Oman elämänsä herra" ja "Ottaako sydämestä" Falckilla oli kummassakin ylilääkärin rooli.
Eddie Hyyppä
Edward (Eddie tai Edy tai Edi) Hyyppä (1890 – 25. huhtikuuta 1958) oli suomalainen sirkus- ja varieteetaiteilija.
Hyyppä aloitti uransa 1910-luvulla "Edvardos"-akrobaattiryhmässä ja hän esiintyi akrobaattina, klovnina, steppaajana ym. sekä Suomessa että ulkomailla. Hän esiintyi 1910-luvulla yhdessä Elvira Bonon kanssa ja myöhemmin hän esiintyi 10 vuoden ajan tanskalaisen Wieslanderin kanssa eri puolilla Eurooppaa. Suomeen palattuaan Hyyppä esiintyi muun muassa Suomen Tivolissa.
Viimeksi Hyyppä toimi 1950-luvulla Linnanmäen huvipuistossa Peacock-teatterin näyttämömestarina ja Lasten Päivän voimistelukoulun opettajana. Hän järjesti myös kilpailuita uusille esiintyjäkyvyille. Hyypän oppilaisiin kuului muun muassa akrobaatti ja haitaristi Esa Karttunen.
Hyyppä esiintyi pienessä sivuosassa Ossi Elstelän 1951 ohjaamassa elokuvassa Vain laulajapoikia.
Hyyppä kuoli 1958 astmakohtaukseen.
Puristuslujuus
Puristuslujuus tarkoittaa kappaleen kykyä vastustaa voimaa, joka puristaa kappaletta kasaan pystysuunnassa pyrkien saamaan kappaleen antamaan periksi.
Tarvittava puristuslujuus saamaan kappale antamaan periksi riippuu itse materiaalista, mistä kappale on valmistettu. Puristuslujuutta tarvitaan erilaisten rakenteiden valmistamiseen, koska jos aineen puristuksen kestävyys on liian heikko, rakenne romahtaa.
Jai Singh II
Jai Singh II eli Jai Singh Sawāi (1688–1743) oli intialainen maharadža, Amberin kuningaskunnan hallitsija vuodesta 1700. Hän oli sivistynyt hallitsija, osasi sanskritia ja persiaa ja teki yhteiskunnallisia uudistuksia, kuten kielsi satin eli leskien polttamisen.
Hän perusti Jaipurin kaupungin vuonna 1727.
Jai Singh oli kiinnostunut tähtitieteestä ja rakennutti Jantar Mantar -nimellä kutsuttuja observatorioita Jaipuriin, Varanasiin, Ujjainiin, Delhiin ja Mathuraan. Jaipurin Jantar Mantar on Unescon maailmanperintökohde.
Suurmogulien keisari Aurangzeb oli niin vaikuttunut Jai Singhin urheudesta, että myönsi tälle arvonimen "Sawāi".
FK Sutjeska Nikšić
Fudbalski Klub Sutjeska Nikšić on jalkapalloseura Nikšićistä. Seura on perustettu vuonna 1927 SK Hajduk nimellä. Seura pelaa Montenegron korkeimmalla sarjatasolla Montenegron jalkapalloliigassa. Seura on voittanut kertaaleen Montengeron mestaruuden vuonna 2013.
"Tilanne 17. heinäkuuta 2013"
Power Records
Power Records on suomalaisen Lahdessa toimivan viihdealan yrityksen Powerviihde Oy:n levymerkki.
Se on julkaissut useiden suomalaisten artistien musiikkia 1980-luvun lopulta lähtien. Power Recordsille ovat levyttäneet muun muassa Turo's Hevi Gee, Statue, Rajuilma, Hausmylly, Royal Tramps, Turkka Mali sekä Tauski. Yhtiö on julkaissut myös useita eri musiikkityylien kokoelmia.
Enar Jääger
Enar Jääger (s. 18. marraskuuta 1984 Kohila) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi eri seuroja Venäjällä, Norjassa, Italiassa ja Belgiassa.
Vuoden 2017 loppuun mennessä Jääger on pelannut Viron maajoukkueen riveissä 126 A-maaottelua tekemättä maaliakaan.
Siim Luts
Siim Luts (s. 12. maaliskuuta 1989, Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on seuratasolla edustanut kotimaansa joukkueiden (muun muassa Levadia Tallinn) lisäksi Ruotsin ja Tšekin seuroja.
Heinäkuuhun 2018 mennessä Luts on pelannut Viron maajoukkueen riveissä 35 A-maaottelua ja tehnyt kolme maalia.
LOCODE
LOCODE on geokoodijärjestelmä, jota ylläpitää Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio (UNECE). LOCODE annetaan kaupan ja kuljetuksen kannalta tärkeille paikoille, kuten satamille, raide- ja maantieliikenteen terminaaleille, lentokentille, postitoimistoille ja rajanylityspaikoille. Ensimmäinen julkaisu vuonna 1981 sisälsi 8 000 paikkaa, vuoden 2011 versiossa on noin 82 000 paikkaa.
Cliftonville FC
Cliftonville Football & Athletic Club ja jalkapalloseura Belfastin kaupungista. Seura on perustettu 20. syyskuuta 1879. Cliftonville FC pelaa Pohjois-Irlannin korkeimmalla sarjatasolla Pohjois-Irlannin Valioliiga. Se on voittanut maansa mestaruuden neljästi (1906, 1910, 1998, 2013 ja 2014). Irish Cupin se on voittanut kahdeksan kertaa sekä Irlannin liigacupin kahdesti.
Westerplatte
Westerplatte on niemimaa Itämeressä Puolan rannikolla Gdańskin kaupungissa Kuolleen Veikselin suulla. Danzigin vapaakaupungin aikana Puolalla oli vuosina 1926–1939 siellä varuskunta. Siellä käytiin syyskuun alussa 1939 toisen maailmansodan ensimmäinen Saksan ja Puolan välinen taistelu, Westerplatten taistelu. Tätä taistelua käsittelevä Stanislaw Rozewiczin ohjaama puolalainen elokuva "Westerplatte – taipumattomat taistelijat" (1967) palkittiin Moskovan elokuvajuhlilla hopeisella palkinnolla.
Umikaze-luokka
Umikaze-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka. Alusluokka oli keisarillisen Japanin laivaston ensimmäinen isohko avomerelle suunniteltu hävittäjäluokka.
Luokka suunniteltiin Venäjän–Japanin sodan päätyttyä, kun sotakokemukset osoittivat palveluksessa olleiden torpedovenehävittäjien olevan liian pieniä ja heikosti suunniteltuja avomerellä tapahtuviin sotatoimiin. Suunnitellut alukset perustuivat Britannian kuninkaallisen laivaston suunnitelmiin, ja ne toteutettiin Maizurun laivastontelakalla ja Mitsubishin Nagasakin telakalla.
Tribal-luokan pohjalta suunnitellut alukset olivat uppoumaltaan lähes kolme kertaa suurempia kuin edeltäjänsä. Niiden sisätilat kuitenkin muistuttivat suuresti Ikazuchi-luokan aluksia. Propulsiojärjestelmä vaihdettiin hiilikäyttöisestä Parsonsin toimittamiin öljyä polttoaineena käyttäviin kattiloihin, joiden tuottama höyry käytti turbiinimoottoria. Mitattu teho oli 20 500 hevosvoimaa akselia kohden, mikä mahdollisti 33 solmun maksiminopeuden. Suuri polttoaineenkulutus kuitenkin rajoitti alusten toimintasädettä.
Alusten aseistukseen oli kaksi 12 senttimetrin tykkiä. Niistä yksi oli asennettu etukannelle ja toinen puolikannelle. Apuaseina oli viisi kahdeksan senttimetrin tykkiä. Aseistusta täydensivät aluksi kolme torpedoputkea, joita ei voinut ladata uudelleen merellä. Putket kuitenkin vaihdettiin suunnittelun lopulla kahteen uudelleenladattavaan.