hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nuori kaarti (lehti)
Nuori kaarti oli Leningradissa vuosina 1926–1937 ilmestynyt, Leningradin alueen ja Neuvosto-Karjalan suomalaiselle, inkeriläiselle ja karjalaiselle nuorisolle tarkoitettu suomenkielinen sanomalehti. Se oli Komsomolin Leningradin ja Karjalan aluekomiteoiden äänenkannattaja. Lehden julkaisijana toimi Kustannusliike Kirja ja vuodesta 1936 Leningradin toimeenpaneva komitea ja neuvosto.
Lehti perustettiin lokakuussa 1926. Aluksi se ilmestyi kerran, vuodesta 1930 kaksi ja vuodesta 1934 kolme kertaa viikossa. Vuonna 1932 lehden painosmäärä oli 3 000 kappaletta. Vastaavia toimittajia olivat Väinö Aalto (1926–1927), Nikolai Jaakkola (1930), H. Juntunen (1930–1931), Hanna Kangasniemi (1932), Matti Mäyrä (1932–1933) ja Matti Jaakkola (1934–1937). Toimitussihteerinä työskenteli vuodesta 1935 lähtien Veikko Airola.
Lehti lakkautettiin 1930-luvun lopun suomalaisvainojen seurauksena. Komsomolin Leningradin aluekomitea teki päätöksen Nuoren kaartin ja lastenlehti Kipinän lakkauttamisesta 9. elokuuta 1937. Lehden viimeinen numero ilmestyi 14. elokuuta.
Nainen (kappale)
Nainen on Paula Koivuniemen "Nainen"-albumin kappale. Se kuultiin ensimmäisen kerran maaliskuussa 2009 ja nousi suoraan viiden viikon soiton jälkeen radiohitiksi.
Hämeenlinnan Taitoluistelijat
Hämeenlinnan Taitoluistelijat ry (HTL) on vuonna 1983 perustettu taitoluisteluseura, joka aikanaan erkaantui Hämeenlinnan Tiikereiden luistelujaostosta. HTL kuuluu Suomen Taitoluisteluliittoon (STLL) ja seuran asioita paikallisella tasolla hoitaa vapaaehtoisista koottu johtokunta. Seuran visiona on tuottaa seudun lapsille ja nuorille heidän tarpeidensa mukaista, ammatillisesti ohjattua taitoluistelua liiton alaisuudessa.
Tällä hetkellä seurassa luistelee noin 160 innokasta 3-17-vuotiasta luistelijaa niin harraste - kuin kilpailupuolella.
Seura järjestää omia kilpailuja ja luistelijat osallistuvat myös aktiivisesti ja menestyksellisesti muiden seurojen järjestämiin kilpailuihin. Viime vuosina seura on järjestänyt myös taitoluistelun kesäleirejä. Seuran kauden huipentumia ovat joulu- ja kevätnäytökset, joissa kaikki luistelijamme pääsevät jäälle näyttämään taitojaan ja esiintymään eri rooleissa.
M100 (juna)
M100 on sähkömoottorijuna, joka on käytössä Helsingin metrossa. Junasarjaa valmistettiin yhteensä 42 yksikköä eli vaunuparia vuosina 1977–1984. Alumiinirakenteisten vaunujen valmistaja oli Valmetin lentokonetehdas Tampereella, sähköiset komponentit puolestaan toimitti Strömberg. M100 oli maailman ensimmäinen metrokäyttöön kehitetty sähkömoottorijuna, jossa oli taajuusmuuttajalla ohjatut oikosulkumoottorit. Junan kaikki akselit ovat vetäviä ja jokaiselle akselille on oma moottorinsa. Junan jarrujärjestelminä ovat ajomoottoreilla toimiva sähköjarru, itsetoiminen EP-paineilmajarru sekä kiskojarru. Taajuusmuuttajat antavat junalle sille ominaisen ”vonkuvan” äänen kiihdytettäessä sekä sähköjarrulla jarrutettaessa. Keveyden ja nopean kiihtyvyyden saavuttamiseksi vaunujen korirakenne on kokonaan alumiinia. Myös telit olivat alun perin alumiinia, mutta ne jouduttiin murtumien vuoksi vaihtamaan takuutyönä teräksisiin.
Verrattuna Valmetin hieman aiemmin VR:lle suunnittelemiin Sm1- ja Sm2-sähkömoottorijuniin olennaiset tekniset erot ovat M100-junien tasavirtainen virransyöttö sivuvirroituksella ja vaihtovirtamoottorit. Koska M100-junilla ei liikennöidä valtion rataverkolla vaan Helsingin kaupungin liikennelaitoksen omalla radalla, junia kutsutaan metrojuniksi eli arkikielessä ”metroiksi”.
Sarjan kolme ensimmäistä yksikköä (101–106) ovat sarjan prototyyppejä ja ne valmistuivat jo vuonna 1977. Niissä on pieniä teknisiä eroavaisuuksia myöhemmin valmistuneisiin verrattuna, esimerkiksi niiden ovikoneisto on paineilmatoiminen, kun se uudemmissa yksiköissä on sähkötoiminen.
Kunkin junayksikön vaunuilla on oma numeronsa. Siten vaunuparin numero on aina kaksiosainen, esimerkiksi 101–102.
Junayksiköitä voidaan kytkeä toisiinsa enintään 6 kpl, mutta länsimetron tultua käyttöön Helsingin metron asemalaiturien pituus riittää enintään 2 vaunuparin mittaisille junille. 3–6 yksikköä käsittäviä yhdistelmiä ei siksi tavata matkustajaliikenteessä, mutta niitä esiintyy siirtoajossa ja vaihtotyössä.
Junasarjaa peruskorjattiin 2000-luvulla Talgo Oy:llä Kajaanin Otanmäellä. Tässä yhteydessä ovikoneistoa, matkustajainformaatiojärjestelmää, kuulutuslaitteita ja ohjaamon varustelua on uudistettu. Peruskorjatut junayksiköt eivät ole yhteensopivia peruskorjaamattomien kanssa, eli niitä ei voida kytkeä samaan junaan. Viimeinen M100-sarjan junayksikkö peruskorjattiin kesällä 2009. Sarjan prototyyppijunia (101–106) ei tulla peruskorjaamaan, mutta HKL-Metroliikenne teki niihin itse pienen kunnostuksen kesällä 2009.
Junien näytöt olivat alkuun valkoisia, mutta ne vaihdettiin keltaisiin vuonna 1998, kun Vuosaaren haara otettiin käyttöön. Peruskorjauksen myötä junat saivat uudet sähköiset määränpäänäytöt, aikaisemmin ennen peruskorjausta länsipäässä oli tekstit "Kamppi" ja "Ruoholahti" sekä itäpäässä "Mellunmäki" ja "Vuosaari" (lisäksi aiemmin vuosina 1982–1998 "Itäkeskus" ja vuosina 1986–1989 "Kontula"). Ohjaamon ja matkustamon välillä oli myös aiemmin ikkuna, joka tosin peitettiin myöhemmin levyllä. Levy on maalattu valkoiseksi peruskorjatuissa M100-junissa. Prototyyppivaunuissa ohjaamon ja matkustamon välisten ikkunoiden reunat ovat näkyvillä.
Työläis- ja talonpoikaisnainen
Työläis- ja talonpoikaisnainen, myöhemmin Neuvostonainen oli Leningradissa vuosina 1925–1937 ilmestynyt, Leningradin alueen ja Neuvosto-Karjalan suomalaisille, inkeriläisille ja karjalaisille naisille tarkoitettu suomenkielinen aikakauslehti. Se oli NKP(b):n Leningradin ja Karjalan aluekomiteoiden naisjärjestöjen äänenkannattaja. Lehden julkaisijana toimi Kustannusliike Kirja.
Vuonna 1925 lehdestä ilmestyi vain näytenumero, vuonna 1926 kolme ja vuonna 1927 kahdeksan numeroa. Vuodesta 1928 lähtien se ilmestyi kerran kuukaudessa. Vuonna 1932 nimi vaihdettiin Neuvostonaiseksi. Vuosina 1932 ja 1933 lehti ilmestyi kaksi kertaa kuukaudessa ja vuodesta 1934 jälleen kuukausittain.
Vastaavana toimittajana oli lehden koko ilmestymisen ajan Lyyli Latukka, joka hoiti tehtävää sivutoimenaan. Päätoimisesti hän työskenteli Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston leninismin opettajana ja sen suomalaisen kabinetin johtajana. Muita toimittajia olivat Tyyne Razimovitš ja Eeva Korhonen. Toimitusneuvostoon kuuluivat Saima Hellman suomalaisesta valistustalosta, Eini Grahn suomalaisesta opettajateknikumista, Aune Dahl suomalaisesta keskikoulusta sekä Karjalan edustajana Maija Gylling.
Työläis- ja talonpoikaisnainen oli Neuvostoliiton suosituimpia suomenkielisiä aikakauslehtiä. Sen painos oli yleensä 4 000–6 000 kappaletta ja parhaimmillaan jopa 10 000. 16–24-sivuisessa, suhteellisen hyvin painetussa ja runsaasti kuvitetussa lehdessä kerrottiin ajankohtaisista kysymyksistä, suomalaisten ja karjalaisten naisaktivistien toiminnasta sekä annettiin neuvoja kodinhoidosta ja lasten kasvatuksesta. Lehti sisälsi myös kaunokirjallista ja lapsille tarkoitettua aineistoa. Sillä oli laaja avustajaverkosto Inkerissä ja Karjalassa. Lehden muututtua Neuvostonaiseksi sen sisältö köyhtyi, avustajat vähenivät ja levikki pieneni.
Lehti lakkautettiin 1930-luvun lopun suomalaisvainojen seurauksena. Vapaudessa 2. lokakuuta 1937 julkaistussa artikkelissa sitä syytettiin huonosta taistelusta nationalismia vastaan ja kansainvälisyyskasvatuksen puuttumisesta. Todisteina esitettiin mm. se, että lehti oli ryhtynyt käyttämään kansainvälisiä sanoja kuten "sovetti", "kolhoosi" ja "sovhoosi" vasta edellisen vuoden aikana ja ilmestyi yhä nimellä Neuvostonainen, vaikka "neuvosto" oli yleisessä käytössä korvattu sanalla "sovetti". Lehden toimintaa arvosteltiin myös Leningradskaja pravdassa. Neuvostonaisen viimeinen numero ilmestyi syyskuussa 1937. Sen lakkauttaminen vahvistettiin NKP(b):n Leningradin aluekomitean byroon joulukuussa 1937 tekemällä päätöksellä.
Lehden työntekijöistä Eeva Korhonen pidätettiin 15. lokakuuta, tuomittiin vakoilijana kuolemaan ja ammuttiin 7. joulukuuta 1937 Leningradissa. Lyyli Latukka ammuttiin huhtikuussa 1938.
Vuosina 1988–1991 Neuvostonainen-nimellä ilmestyi neuvostoliittolaisen, ulkomaisille lukijoille tarkoitetun Sovetskaja ženštšina -lehden suomenkielinen versio.
Hanna Gronkiewicz-Waltz
Hanna Gronkiewicz-Waltz (s. 4. marraskuuta 1952) on puolalainen Kansalaisfoorumi-puolueen (Platforma Obywatelska, PO) poliitikko. Hän on toiminut Varsovan pormestarina () vuodesta 2006. Hän oli Puolan parlamentin eli sejmin jäsenenä vuosina 2005–2006. Vuosina 1992–2001 hän toimi kansallispankin johdossa ja vuosina 2001–2004 Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin varapuheenjohtajana.
Kyselytutkimuksen mukaan 46 prosenttia puolalaisista pitää Gronkiewicz-Waltzia Puolan merkittävimpänä naispoliitikkona. Gronkiewicz-Waltz oli presidenttiehdokkaana vuonna 1995 saaden 2,76 prosenttia äänistä.
Alex Meraz
Alex Meraz (alk. Alejandro Meraz, s. 10. tammikuuta 1985, Mesa, Arizona) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Meraz on näyttelijä, tanssija ja itsepuolustuslajien harrastaja. Meraz tunnetaan parhaiten roolistaan Paul-ihmissutena vuoden 2009 elokuvassa "Twilight – Uusikuu". Hän jatkaa roolissa elokuvan vuoden 2010 jatko-osassa "Twilight – Epäilys". Hän on esiintynyt myös elokuvassa "The New World" vuonna 2005.
Syntyperältään alkuperäisamerikkalainen Meraz kasvoi Mesassa, Arizonassa viisilapsisessa perheessä. Hän aloitti jo nuorena itsepuolustuslajien ja tanssin harrastamisen. Myöhemmin hän kävi New School of Arts -koulua Tempessä, Arizonassa ja harrastaa maalausta ja kuvitusta.
Meraz on naimisissa vietnamilais-yhdysvaltalaisen Kimin kanssa, ja heillä on lapsi Somak. Hän kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon.
Mogens Camre
Mogens Niels Juel Camre (29. maaliskuuta 1936 Randers – 5. joulukuuta 2016) oli tanskalainen poliitikko, joka toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2009 edustaen Tanskan kansanpuoluetta. Camre istui myös kansankäräjillä vuosina 1968–1987, jolloin hän oli Sosiaalidemokraattien edustajana.
Camre joutui vuonna 2009 useiden erimaalaisten poliitikkojen kritiikin kohteeksi väitettyään ranskalaisen radiokanavan haastattelussa, että itäeurooppalaiset ovat Pohjois-Euroopan asukkaita tyhmempiä. Tanskan kansanpuolueen puheenjohtajana toiminut Pia Kjærsgaard kuitenkin tuki Camren näkemystä.
Mineraaliöljy
Mineraaliöljy on raakaöljystä tislaamalla jalostettua öljyä, eli siinä ei ole keinotekoisesti tuotettuja ainesosia. Mineraaliöljyjä käytetään laaja-alaisesti erilaisissa koneissa ja laitteissa. Yleisiä käyttökohteita ovat esimerkiksi vaihteistoöljy, moottorisahan teräketjuöljy, iskunvaimenninöljy, hydrauliikkaöljy, kompressoriöljy ja muuntajaöljy. Moottoriöljyn perusöljy voi olla mineraaliöljyä, mihin on lisätty käyttötarkoituksen mukaan erilaisia lisäaineita. Euroopassa raskaan kaluston moottoriöljyissä mineraaliöljyjen markkinaosuus on 81 % ("2004").
Alhaisen jalostusasteensa vuoksi mineraaliöljytuotteet ovat yleensä synteettisiä öljytuotteita edullisempia. Mineraaliöljyn viskositeetti muuttuu voimakkaasti lämpötilan funktiona ja sen vuoksi mineraaliöljyn optimaalinen toiminta-alue on melko kapea. Alhaisessa lämpötilassa mineraaliöljy paksuuntuu nopeasti ja lämpötilan noustessa se ohenee nopeasti. Heikon kylmänkeston vuoksi mineraaliöljy ei sovellu talvikäyttöön - kylmänkestoa on parannettu seostamalla mineraaliöljyä synteettisen öljyn kanssa, jolloin on saatu paremmat kylmäominaisuudet omaavaa osasynteettistä öljyä.
Karl Pentzin
Karl (Carl) August Pentzin (19. heinäkuuta 1849 Oulu – 16. heinäkuuta 1929 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kauppias, sahanomistaja ja lahjoittaja.
Pentzinin vanhemmat olivat Oulun läänin lääninsihteeri, laamanni Leonard Pentzin ja kauppaneuvos Gustaf Bergbomin tytär Catharina Sofia Bergbom. Hän toimi oululaisen Bergbomin kauppahuoneen G. & C. Bergbom Ab:n palveluksessa ja sai perinnön kautta omistukseensa huomattavan osan kauppahuoneen omaisuudesta.
Pentzin oli Espanjan varakonsulina pari vuotta ja Oulun säästöpankin hallituksen puheenjohtajana 1904–1928. Karl Penzin valittiin Oulun kaupunginvaltuuston vuosiksi 1884-1889.
Karl Pentzin oli naimisissa vuodesta 1875 Elin Charlotta Hildénin (1854–1945) kanssa. Karl Pentzinin kuoltua hänen vaimonsa teki 1930-luvulla Penzinin tahdon mukaisesti huomattavat lahjoitukset Svenska kulturfondenille sekä Suomen kulttuurirahastolle.
Televisioteatteri
Televisioteatteri on Yleisradion osasto, joka tuottaa näytelmiä televisioon. Se perustettiin vuonna 1961. Etenkin 1970-luvulla se oli poliittisesti sävyttynyt, ja tuotti yhteiskunnallisia revyitä. Vuosina 1969–1991 TV1:n televisioteatteri tuotti 43 elokuvaa. Eniten niitä syntyi vuonna 1988, jolloin tehtiin 11 lyhyttä fiktiota.
Digitaalitelevision aikakaudella Yle Teema -kanava on tuottanut teatteriesityksiä yhteistyössä perinteisten teatterien kanssa.
Antero Takala
Richard Boyd
Richard Boyd on yhdysvaltalainen filosofi, joka on erikoistunut tieteenfilosofiaan. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologystä (MIT) vuonna 1970. Boyd on vaikuttanut suurimman osan urastaan Cornellin yliopistossa, mutta hän on opettanut myös Harvardin ja Michiganin yliopistoissa sekä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä.
Boyd tunnetaan tieteellisen realismin kannattajana. Hänen teoksensa "The Philosophy of Science" on laajalti käytössä tieteenfilosofian opetuksessa. Boyd on osallistunut myös naturalistista metaetiikkaa edustavan niin kutsutun Cornellin realismin muotoiluun.
Boyd teki väitöskirjansa ”A recursion-theoretic characterization of the ramified analytical hierarchy” Hilary Putnamin ohjaamana. Se oli MIT:n ensimmäisiä filosofian alalla.
Hockeyettan
Hockeyettan on Ruotsin jääkiekon kolmanneksi korkein sarjataso SHL:n ja HockeyAllsvenskanin jälkeen. Vuosina 1975-1999 se oli maan toiseksi korkein sarjataso.
Tore Sandvik
Tore Sandvik (s. 30. toukokuuta 1972) on norjalainen suunnistaja ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa Halden SK:ta. Aikaisemmin hän on edustanut NTHI:ta ja Indre Östfold OK:ta.
Nuorten MM-kilpailuissa 1990 Sandvik voitti pronssia viestistä ja sijoittui yhdeksänneksi pitkällä matkalla. Hän osallistui samoihin kisoihin myös vuonna 1992, mutta ilman menestystä.
Invernessin MM-kilpailuissa 1999 Sandvik voitti kultaa viestissä joukkuetovereinaan Bernt Bjørnsgaard, Petter Thoresen ja Bjørnar Valstad. Pikamatkalla hän sijoittui 12. Truskavetsin EM-kilpailuissa 2000 hän sijoittui pikamatkalla pronssille. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa vuonna 2000 hän sijoittui toiseksi.
Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Sandvik voitti hopeaa pikamatkalla Pasi Ikosen voittaessa kultaa. Viestissä hän sijoittui Norjan joukkueen kanssa hopealle Suomen jälkeen. Viestissä hänen kanssaan juoksivat Bernt Bjørnsgaard, Carl Henrik Bjørseth ja Bjørnar Valstad. Samana vuonna Akitan World Gameseissa Sandvik voitti henkilökohtaisella matkalla hopeaa ja sekaviestissä kultaa.
Rapperwil-Jonan MM-kilpailuissa 2003 Sandvik sijoittui seitsemänneksi viestissä ja 11. sprintissä. Hän osallistui vielä vuoden 2005 Aichin MM-kilpailujen sprinttiin, mutta karsiutui finaalista.
Sandvik on voittanut neljä kertaa Jukolan viestin vuonna 1995 NTHI:n joukkueessa ja vuosina 1998, 2000 ja 2003 Halden SK:n joukkueessa. Tiomilan on voittanut kahdeksan kertaa Halden SK:n joukkueessa vuosina 1998, 1999, 2000, 2002, 2003, 2004, 2006 ja 2007.
Another Code: R
Another Code: R - A Journey into Lost Memories on jatko-osa pelille . Pelissä ohjataan 16-vuotiasta Ashley-nimistä tyttöä. Peli julkaistiin 26. kesäkuuta 2009 Nintendo Wiille.
Serbian jääkiekkoliiga
Serbian jääkiekkoliiga on Serbian korkein sarjataso jääkiekossa. Liigassa pelaa viisi joukkuetta.
BIK Karlskoga
BIK Karlskoga on ruotsalainen jääkiekkoseura Karlskogasta. Joukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. Joukkue syntyi vuonna 1963 kun IFK Bofors ja Karlskoga IF yhdistyivät ja syntyi seura nimeltä KB 63 ("IF Karlskoga/Bofors"), joka on tunnettu vuodesta 1978 nimellä Bofors IK
Charles Seife
Charles Seife on yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja professori.
Seife tunnetaan kirjastaan "Zero: The Biography of a Dangerous Idea" (suom. "Nollan elämäkerta"), mutta hän kirjoittanut tiedeyhteisössä jo pitkään, muun muassa "New Scientist" -lehdessä, "Scientific American" -lehdessä, "The Economist", "Science", "Wired UK" ja "The Sciences" -lehdissä.
Seife on PEN-klubin, National Association of Science Writersin ja DCSWAin jäsen.
Seife on yksi harvoista, joilla on Erdős-Bacon-numero
Stanka Zlateva-Hristova
Stanka Zlateva-Hristova (, s. 1. maaliskuuta 1983 Krušare, Slivenin provinssi) on bulgarialainen naispainija, olympiamitalisti, maailman- ja Euroopan mestari.
Zlateva-Hristova saavutti Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hopeaa 72 kilogramman sarjassa. Loppuottelussa hän hävisi kiinalaiselle Wang Jiaolle. Hän sai hopeaa samassa painoluokassa myös Lontoossa 2012 hävittyään loppuottelussa venäläiselle Natalija Vorobjevalle. Ateenassa 2004 hän oli 12:s.
Zlateva-Hristova on voittanut MM-kultaa viidesti ja EM-kultaa kuudesti. Lisäksi hänellä on MM-pronssi vuodelta 2009 ja kaksi EM-pronssia.
Nokian uimahalli
Nokian uimahalli sijaitsee Välikadulla, Nokian ydinkeskustassa. Uimahallin lisäksi rakennuksessa toimivat Nokian nuorisotilat. Hallissa järjestetään Nokian Pyryn uimajaoston kilpailuja, vauvauinti ja kuntopiirejä. Hallissa on muun muassa uimahyppytorni, kuntouintiallas, vauvauintiallas, poreallas ja kunto- ja painisali.
Uimahallin on suunnitellut arkkitehti Raimo S. O. Valjakka ja se valmistui 1976. Halliin rakennettiin alun perin kuusiratainen 25 metrin kuntouintiallas, jonka syvässä päässä oli 3 ja 5 metrin uimahyppytasot sekä 1 ja 3 metrin ponnahduslaudat. Lisäksi tehtiin opetus- ja kylmävesialtaat sekä ulkoallas, joka kuitenkin jäi vuosiksi pois käytöstä. Rakennukseen varattiin lisäksi tilat painisalille, nuorisotiloille, liikuntatilalle, kuntosalille sekä toimitilat liikunta- ja nuorisotoimistolle. Uimahallirakennuksesta löytyivät alusta asti myös kahvio, tilaussauna ja hierontatilat. Vuonna 2002 valmistuneessa peruskorjauksessa halliin rakennettiin muun muassa terapia-allas.
Bernt Balchen
Bernt Balchen (23. lokakuuta 1899 Tveit (nyk. Kristiansand), Norja – 17. lokakuuta 1973 Mount Kisko, New York, Yhdysvallat) oli syntyjään norjalainen, myöhemmin amerikannorjalainen lentäjä ja tutkimusmatkailija. Hän otti osaa sekä amiraali Byrdin että Lincoln Ellsworthin etelänaparetkiin. Balchen oli lentäjänä muun muassa kuuluisalla etelänavan ylittäneellä lennolla, joka tehtiin kolmimoottorisella "Floyd Bennett" -koneella. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Yhdysvaltain ilmavoimissa, auttaen pohjoiseurooppalaisia liittolaismaita. Sodan jälkeen hänestä tuli vaikutusvaltainen johtaja ilmavoimissa, sekä myös menestyksekäs yrittäjä omissa liiketoimissaan.
Balchenin elämässä oli useampia kiinnekohtia Suomeen. Hän ilmoittautui 1918 vapaaehtoiseksi valenimellä "Karl Nilson" valkoisten puolelle Suomen sisällissodassa. Hän osallistui Tampereen valtaukseen ja vielä Karjalan sotatoimiin. Suomen talvisodan alkupäivänä 30. marraskuuta 1939 hän, jo maailmankuuluna lentäjänä, sattui olemaan vieraana Ilmavoimien esikunnassa Helsingissä. Hänen sanotaan aktiivisesti edesauttaneen Yhdysvaltain nopeaa päätöstä myydä Suomelle Brewster-hävittäjäkoneita jo talvisodan aikana.
Myöhemmin, syksyllä 1944, Balchen organisoi Ruotsissa koulutettujen norjalaisten poliisijoukkojen lentokuljetuksen Luulajasta Suomen yli Kirkkoniemeen ja muualle Norjaan. Amerikkalaiset C-47 -kuljetuskoneet lensivät, ylittäen Kemin laskeutumatta, näitä useamman kuukauden ajan.
Hänen sanotaan käyneen Kemissä, henkilökohtaisesti kiittämässä yhteistyöstä helmikuussa 1945.
Hallein
Hallein on kaupunki Itävallassa, Salzburgin osavaltion Halleinin piirikunnassa (). Kaupunki on piirikuntansa pääkaupunki. Asukkaita kunnassa on 19 473 (31.12.2008) ja väestötiheys on 722 as./km². Pinta-alaa Halleinilla on 26,98 neliökilometriä.
Halleinissa on viisi Volkschulea ("kansakoulu"), kolme Hauptschulea ja viisi Höhere Schulenia.
Hallein on Halleinin piirikunnan (myös Tennengaus) pääkaupunki (). Kaupunki on väkiluvultaan Salzburgin osavaltion toiseksi suurin kaupunki ja koko Itävallan 26. suurin kunta toukokuussa 2001. Pinta-alaa Halleinilla on 26,89 neliökilometriä.
Halleinin Itävallan puolella sijaitsevat naapurikunnat ovat Bad Vigaun, Adnet, Puch, Kuchl ja Oberalm. Lännessä kaupunki rajoittuu Saksaan kuuluvaan Baijerin osavaltioon, jossa naapurikuntina ovat Grödig ja Anif.
Halleinista on matkaa noin 15 kilometriä osavaltion pääkaupunkiin, Salzburgiin. Hallein sijaitsee Salzachin laaksossa () Salzach-joen varrella. Halleinin korkein kohta on Zinkenkopf-vuori, jolla on korkeutta 1 312 metriä. Vuori sijaitsee kaupungin lounaisosassa. Matalin kohta on puolestaan 434-metrinen Rifer Spitz, joka sijaitsee Halleinin pohjoisosassa.
Halleinin väkiluvun kehitys vuodesta 1869 vuoteen 2008:
Sidney Howard
Sidney Coe Howard (26. kesäkuuta 1891 Oakland, Kalifornia – 23. elokuuta 1939 Tyringham, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän sai Pulitzer-palkinnon vuonna 1925 näytelmästään "They Knew What They Wanted" ja Oscar-palkinnon parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta vuonna 1940 elokuvasta "Tuulen viemää". Howard oli ensimmäinen henkilö, joka voitti Oscar-palkinnon kuolemansa jälkeen.
Howard oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli näyttelijä Clare Eames, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1922. Liitosta syntyi tytär Jennifer (1925), jonka huoltajuuden Howard sai pariskunnan erotessa vuonna 1928. Howard meni uusiin naimisiin vuonna 1931 kapellimestari Walter Damroschin tyttären Leopoldine "Polly" Blaine Damroschin kanssa. Heille syntyi kolme lasta: Sidney (1933), Walter (1935) ja Margaret (1938).
Suomeksi Howardin näytelmistä on tuotettu "Hopeaside" ("The SIlver Cord") neljään eri teatteriin 1929–1941.
Howard kuoli 48-vuotiaana traktorionnettomuudessa maatilallaan Tyringhamissa vuonna 1939.
Alberto Crespo
Alberto Augusto Crespo (16. tammikuuta 1920, Buenos Aires – 14. elokuuta 1991, Buenos Aires) oli argentiinalainen F1 -kuljettaja.
Crespo ajoi alkuaikoinaan erilaisissa pikkuformulasarjoissa 1950-luvulla. Hän voitti vuonna 1950 Fuerza Limitadan mestaruuden ja Fuerza Libre -mestaruuden vuotta myöhemmin.
Crespo osallistui yhteen F1 osakilpailuun kaudella 1952, Italian GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisia kilpailuja.
Formula 1:ten jälkeen Crespo työskenteli Argentiinan urheilun hallinnollisella puolella kuolemaansa saakka.
Antonio Creus
Antonio Creus Rubin de Celis (28. lokakuuta 1924 – 19. tammikuuta 1996) oli espanjalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1960, Argentiinan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä. Creus lähti lähtöruudusta 22.
Subatomiset hiukkaset
Subatomiset hiukkaset ovat atomia pienempiä hiukkasia. Subatomisiin hiukkasiin kuuluvat siis erilaiset alkeishiukkaset ja niistä koostuvat yhdistelmähiukkaset eli hadronit. Näitä hiukkasia käsitellään erityisesti hiukkasfysiikassa ja ydinfysiikassa.
Historiassa ensimmäiset tiedetyt ja nykyäänkin tunnetuimmat subatomiset hiukkaset ovat atomin rakennusosaset, eli baryoneihin kuuluvat protoni ja neutroni sekä leptoneihin kuuluva alkeishiukkanen elektroni. Hiukkaskiihdyttimien tultua subatomisia hiukkasia on löydetty lisää.
Subatomisia hiukkasia ovat:Subatomisista hiukkasista mittabosonit ja mesonit kuuluvat bosoneihin (spin kokonaisluku) ja loput, eli leptonit, kvarkit ja baryonit kuuluvat fermioneihin (spin puoliluku).
Kavadh I
Kavadh I oli Persian kuningas vuosina 488–496 ja 498–531. Hän kuului sassanidien hallitsijasukuun. Kavadhin sosiaalisten uudistuksien takia hänet syrjäytettiin vuonna 496, mutta hän palasi valtaan vuonna 498.
Kavadh aloitti sodan Roomaa vastaan vuonna 502. Tekosyynä oli, että Rooma oli lupautunut maksamaan Persialle Kaspian solien puolustuksesta. Kavadhin syy aloittaa sota oli luultavasti kuitenkin yhdistää valtakunta yhteistä vihollista vastaan. Roomalaiset joukot kävivät kunnolliseen vastahyökkäykseen vasta vuonna 505. Persia joutui samalla heftaliittihunnien hyökkäyksen kohteeksi. Kavadh solmi tämän takia Rooman kanssa seitsemän vuoden rauhan. Roomalaiset linnoittivat tämän jälkeen Persian vastaisen rajan ja tämä johti uuteen sotaan, jota käytiin vuosina 527–532.
Kavadhin kuoleman jälkeen syyskuussa 531 Persian kuninkaaksi nousi Khosrau I.
Primo
Edwin Carlos "Eddie" Colón (s. 21. joulukuuta 1982) on puertoricolainen showpainija. Hän on tällä hetkellä World Wrestling Entertainmentin (WWE) palkkalistoilla painien WWE:n "Raw"-ohjelmassa. WWE:ssä hänet tunnetaan paininimellä Primo. Hän on eläkkeelle jääneen showpainija Carlos Colonin poika ja showpainija Carliton pikkuveli. Primo on 178 senttiä pitkä ja painaa 100 kiloa. Hän otti vuonna 2009 käyttöön veljensä erikoisliikkeen, Backstabberin. Primon suurin saavutus WWE:ssä on Unified WWE Tag Team Championship -joukkuemestaruusvöiden voitto yhdessä veljensä Carliton kanssa. Nykyisin Primo painii tag teamina serkkunsa Orlando Colónin kanssa joka käyttää paininimeä Epico.
Pauliina Aalto
Taru Pauliina Aalto on suomalainen keilaaja. Aalto on voittanut muun muassa keilailun henkilökohtaisen Euroopan-mestaruuden 1993, joukkuemaailmanmestaruuden 1995 ja joukkueiden maailmancupin.
Nuokkukarhiainen
Nuokkukarhiainen ("Carduus nutans") on Euraasiassa laajalle levinnyt ohdaketta muistuttava asterikasvi. Suomessa se on erittäin harvinainen tulokaslaji.
Kaksivuotinen nuokkukarhiainen kasvaa jopa 150 cm korkeaksi. Sen varsi on seittikarvainen ja siinä on piikkisiä siipipalteita. Varressa kierteisesti olevien lehtien lavat ovat vahva- ja keltapiikkisiä, alta hieman karvaisia. Lehdet ovat pariliuskaisia, liuskoja on 6–10 paria. Punaiset suuret kukinnot ovat yksittäisiä, puolipallomaisia ja nuokkuvia mykeröitä. Mykerön kehtosuomut ovat tikarimaisia. Nuokkukarhiainen kukkii heinäkuusta lokakuuhun. Kasvin siementuotanto on hyvä, ja sillä on siemenpankki. Nuokkukarhiaista muistuttaa jonkin verran piikkiohdake ("Cirsium vulgare"), mutta sen kukinnot ovat pystyjä, mykerön kehtosuomut tasasoukkia ja lehdet alapinnaltaan harmaakarvaisia.
Nuokkukarhiaisen lehtiruusukkeista vapautuu maaperään kasvin lahoamisen myötä allelokemikaaleja, jotka estävät tai hankaloittavat lähiympäristön muiden kasvien lisääntymistä. Tätä ilmiötä kutsutaan allelopatiaksi.
Nuokkukarhiaisen alkuperäinen kotiseutu on Itä-Euroopan ja Länsi-Aasian aro- ja niittyalueilla. Sieltä se on levinnyt hyvin laajalle lähes koko Eurooppaan, Pohjois-Afrikkaan, laajalle Keski-Aasiaan ja Pohjois-Amerikkaan. Lajia tavataan myös eteläisellä pallonpuoliskolla muun muassa Uudessa-Seelannissa, missä siitä on tullut laidunmaiden haitallinen rikkakasvi.
Suomeen nuokkukarhiainen on tullut pääasiassa laivojen painolastien mukana, joten lajia on tavattu monilta vanhoilta satamapaikoilta. Vakiintuneena sitä on tavattu ainoastaan Raumalta, Kristiinankaupungista, Oulusta ja Porista. Näistä lajia tavataan nykyään vain Porin Reposaaresta, josta laskettiin 1990-luvulla vuosittain yli 100 yksilöä.
Suomessa nuokkukarhiainen kasvaa satama-alueella ja sen liepeillä kadunvierillä ja pihatonteilla. Sitä on tavattu myös tienpientareilta, myllypihoilta, kaatopaikoilta ja heinäpelloilta. Nykyistä esiintymää uhkaa lähinnä kasvupaikkojen rakentaminen.
PAAMS
PAAMS eli "Principal Anti Air Missile System" on ranskalais-italialais-brittiläinen ilmatorjuntaohjushanke. Järjestelmän päätoimittaja on yhteenliittymä EUROPAAMS, jonka taustalla ovat aseyhtiöt Eurosam (66 % omistusosuudella) ja MBDA:n tytäryhtiö UKAMS (33 % osuus). Koska MBDA omistaa myös Eurosamista 66 % osuuden, sen kokonaisosuus EUROPAAMS:issa kohoaa 77 prosenttiin. Järjestelmän tutkan toimittaja Thales Group omistaa Eurosamista loput 33 %. Elektroniikka on BAE Systemsiltä, joka on yksi MBDA:n omistajista. Britannian laivasto käyttää järjestelmästä nimeä Sea Viper.
PAAMS on tarkoitettu merivoimien alusten ja niiden suojaamien muiden alusten ilmatorjuntaan. Järjestelmällä voidaan torjua ilma-alusten ohella myös ohjuksia. Järjestelmää voidaan käyttää myös rannikolla lähellä rantaa olevien maakohteiden ilmapuolustukseen.
PAAMS oli tarkoitettu monikansallisena yhteistyönä kehitettäviin Horizon-luokan fregatteihin. Britannia vetäytyi vuonna 1999 yhteisestä alushankkeesta sen asetettua sille muista poikkeavia vaatimuksia ja ryhtyi kehittämään omaa kansallista alushankettaan (Daring-luokan hävittäjä).Molemmat versiot on liitetty BAE Systems Insyte/Thalesin S1850M-tutkaan.
Sierra Madren aarre
Sierra Madren aarre on John Hustonin vuonna 1948 ohjaama elokuva, joka perustuu B. Travenin samannimiseen romaaniin vuodelta 1927. Elokuva sijoittuu 1920-luvun Meksikoon, ja kertoo onnenonkijoista, jotka tavoittelevat kultaa.
Elokuva valittiin vuonna 1990 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Sierra Madren aarteen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuvan kuuluisin repliikki on meksikolaisen rosvopäällikön huudahdus ”"Badges? We ain’t got no badges. We don’t need no badges. I don’t have to show you any stinkin’ badges!"” (”Virkamerkit? Ei meillä ole mitään virkamerkkejä. Me ei tarvita virkamerkkejä. Minun ei tarvitse näyttää sinulle mitään löyhkääviä virkamerkkejä!”).
John Huston sai elokuvasta kaksi Oscaria: ohjauksesta ja muokatusta käsikirjoituksesta. Hänen isänsä Walter Huston palkittiin miessivuosan Oscarilla. Elokuva oli myös ehdokkaana parhaaksi elokuvaksi. Myöhemmin on ihmetelty miksei myös Humphrey Bogart saanut Oscar-ehdokkuutta roolisuorituksestaan rehellisenä pummina, joka muuttuu roistoksi.
Ihar Makarau
Ihar Viktaravitš Makarau (, ven. Igor Viktorovitš Makarov, s. 20. heinäkuuta 1979) on valkovenäläinen judoka, alle 100 kg:n painoluokan olympiavoittaja.
Makarau sijoittui toiseksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen alle 95 kg:n sarjassa Ljubljanassa 1997. Seuraavana vuonna hän voitti Bukarestissa saman ikäluokan alle 100-kiloisten Euroopan mestaruuden. Pekingin universiadeissa 2001 hän sijoittui avoimessa luokassa kolmanneksi. Mariborin EM-kilpailuissa 2002 hän sai pronssia alle 100 kg:n painoluokassa ja kuului Valko-Venäjän hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa. Sotilaiden MM-kilpailuissa Pekingissä 2002 hän sai alle 100-kiloisissa hopeaa.
Makarau sai vuonna 2003 pronssia alle 100 kg:n painoluokassa niin Osakan MM- kuin Düsseldorfin EM-kilpailuissakin. Lisäksi hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden Cataniassa. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti kultaa alle 100 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa Etelä-Korean Jang Sung-Hon. Myöhemmin samana vuonna hän voitti sotilaiden MM-kultaa Bakussa yli 100 kilon sarjassa. Tampereen EM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui alle 100-kiloisissa viidenneksi.
Vuonna 2007 Makarau sijoittui avoimen luokan EM-kilpailuissa Varsovassa toiseksi hävittyään finaalissa Venäjän Aleksandr Mihailinille. Sotilaiden MM-kilpailuissa Hyderabadissa hän oli alle 100 kg:n sarjassa kolmas. Tbilisin EM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia yli 100-kiloisissa. Wienin EM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa yli 100 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa unkarilaisen Barna Borin. Avoimen sarjan MM-kilpailuissa Tjumenissa 2011 hän oli seitsemäs ja Lontoon olympialaisten 2012 yli 100 kg:n sarjassa viides.
Makarau on voittanut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa neljä turnausta, ollut kahdesti toinen ja seitsemän kertaa kolmas. Masters-, GP- ja Grand Slam -kilpailuista hänellä on yksi voitto ja yksi kakkossija.
Töpöpeippo
Töpöpeippo ("Ortygospiza atricollis") on laajalla alueella Afrikassa tavattava loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Lajia pidetään myös lemmikkinä.
Kooltaan töpöpeippo on noin 10 cm. Yleisväritykseltään laji on ruskea. Vatsassa on valkoisia poikkijuovia. Linnun nokka on väriltään vaaleanpunainen. . Sukupuolet muistuttavat muuten toisiaan, mutta koirastöpöpeipon otsa ja kurkku ovat mustat, kun ne töpöpeipponaaraalla ovat harmaat.
Töpöpeippoa tavataan suurimmassa osassa Afrikkaa. . Töpöpeippojen elinympäristöä ovat kuivat metsät ja ruohomaat.
Töpöpeipot elävät yleensä parvissa. Pesänsä linnut tekevät maahan ja naaras munii kolmesta kuuteen valkeaa munaa. Töpöpeipon ravinto koostuu siemenistä, joita se etsii maasta, ja hyönteisistä, joita lintu pyydystää ilmasta.
Kuumat paikat
Kuumat paikat ("Dead Reckoning") on John Cromwellin ohjaama elokuva vuodelta 1947. Elokuvan pääosaa, laskuvarjojoukkojen kapteeni Murdockia, näyttelee Humphrey Bogart.
Elokuva sijoittuu aikaan heti toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Kapteeni Murdock ja kersantti Johnny Drake (William Prince) komennetaan Washingtoniin. Heidät on tarkoitus palkita mitalein, mutta Drake katoaa yllättäen. Murdock alkaa selvittää syitä katoamisen taustalla ja jäljittää ystäväänsä Gulf Cityyn, missä hän saa selville tämän palaneen kuoliaaksi auto-onnettomuudessa. Murdockille paljastuu myös, että Drake liittyi armeijaan valenimellä välttääkseen rangaistuksen tekemästään murhasta. Tapausta selvittäessään Murdock törmää myös Draken murhaaman rikkaan miehen, Chandlerin, kauniiseen vaimoon Coraliin (Lizabeth Scott).
Suspense
Suspense oli yhdysvaltalainen rikossarja, jota esitettiin CBS:n radioverkossa 1942–1962. Sarjasta tehtiin myös televisioversiota 1949–1954. Sarjan pohjalta tehtiin myös televisioversiota, jota CBS esitti 1949–1954 ja vielä lyhyen aikaa vuonna 1964.
Sarjan pilottijakso, Marie Belloc Lowndesin teokseen pohjautuva "The Lodger", oli esitetty jo vuonna 1942 radiosarjassa "Forecast". Jakson pääosassa esiintyi Herbert Marshall ja sen ohjasi Alfred Hitchcock, joka oli vuonna 1926 ohjannut samaan teokseen pohjautuvan elokuvan "Vuokralainen". Ensimmäinen varsinainen jakso esitettiin 17. heinäkuuta 1942, ja tällöin esitettiin John Dickson Carrin kirjaan "The Burning Court" perustuva samanniminen kuunnelma. Myös useat muut sarjan alkuaikojen kuunnelmista olivat Carrin muiden kirjailijoiden teoksista sovittamia tai hänen alkuperäiskäsikirjoituksiaan.
Tunnetuimpiin jaksoihin kuuluu Lucille Fletcherin käsikirjoittama "Sorry, Wrong Number", jonka pääroolissa esiintyi Agnes Moorehead. Se esitettiin ensimmäisen kerran 25. toukokuuta 1943, ja se esitettiin myöhemmin uudestaan seitsemän kertaa. Sen pohjalta tehtiin 1948 samanniminen elokuva (), jonka pääosassa oli Barbara Stanwyck. Radioteatteri teki Markus Raution ohjaamana kuunnelman suomeksi vuonna 1949. Tässä versiossa pääroolin esitti Emma Väänänen.
"Suspensessa" esiintyi usein tunnettuja Hollywood-elokuvien tähtinäyttelijöitä, kuten Orson Welles, Olivia de Havilland, Gene Kelly, Cary Grant, Bela Lugosi ja Peter Lorre. He joutuivat usein esiintymään itselleen epätyypillisissä rooleissa, ja esimerkiksi Vincent Price sai roolin ensirakastajana.
Kaikkiaan sarjaa tehtiin 945 jaksoa, joista runsaat 900 on säilynyt. Viimeinen jakso lähetettiin 30. syyskuuta 1962. "Suspense" ja samana päivänä päättynyt "Yours Truly, Johnny Dollar" olivat tuolloin Yhdysvaltojen ainoat valtakunnallisesti lähetetyt draamasarjat radiossa.
STS-125
STS-125 oli Nasan 126. avaruussukkulalento. Se oli Hubble-avaruusteleskoopin viides ja samalla viimeinen huoltolento (HST SM-04, Hubble Space Telescope Servicing Mission 4). Edellinen huoltolento tehtiin maaliskuussa 2002. Se lennettiin Atlantis-sukkulalla, ja se oli sukkulan 30. lento. Avaruussukkula laukaistiin Kennedyn avaruuskeskuksesta 11. toukokuuta 2009 kello 21.01 Suomen aikaa. Sukkula laskeutui 12 päivää kestäneen lennon jälkeen Edwardsin lentotukikohtaan 24. toukokuuta 2009 kello 18.39 Suomen aikaa.
Hubble sai uusia kameroita, gyroskooppeja ja akkuja, joiden avulla sen toivotaan pystyvän jatkamaan toimintaansa vuoteen 2014 asti. Huoltotyöt vaativat viisi avaruuskävelyä. Teleskoopin vikaantuneiden gyroskooppien rikkinäiset osat vaihdettiin. Hubblen pääkamera korjattiin ja se sai rinnalleen myös ultravioletti- ja infrapunavaloa näkevän WFC3-kameran. Lisäksi asennettiin uusi kaukaisia kohteita havainnoiva spektrografi. Hubblen lämpöeristystä vaihdettiin ja lisättiin.
Kirjava satama (elokuva)
Kirjava satama ("To Have and Have Not") on Howard Hawksin ohjaama seikkailuelokuva vuodelta 1944. Se on sota-aikaan sijoittuva romanttinen trilleri, jonka pääosissa näyttelevät Humphrey Bogart ja Lauren Bacall. Elokuvan käsikirjoituksen laati Howard Hawks, ja se perustuu löyhästi Ernest Hemingwayn romaaniin "Kirjava satama". Terävä dialogi on kirjailija William Faulknerin ja Jules Furthmanin käsialaa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kirjavan sataman" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Maki Tsukada
Maki Tsukada (, s. 5. tammikuuta 1982 Shimotsuma, Ibarakin prefektuuri, Japani) on japanilainen judoka, yli 78 kg:n sarjan olympiavoittaja.
Tsukada voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden yli 78 kg:n sarjassa Nabeulissa 2000. Pekingin universiadeissa 2001 hän sijoittui samassa painoluokassa toiseksi. Busanin Aasian kisoissa 2002 hän hävisi avoimen luokan loppuottelussa Kiinan Tong Wenille. Tsukada voitti samana vuonna myös joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Baselissa. Osakan MM-kilpailuissa 2003 hän sai hopeaa yli 78 kg:n sarjassa hävittyään loppuottelussa kiinalaiselle Sun Fumingille.
Tsukada voitti Ateenan olympialaisissa 2004 kultaa yli 78 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa Kuuban Daima Beltránin. Kairon MM-kilpailuissa 2005 hän sai samassa painoluokassa pronssia. Pariisissa 2006 hän sai MM-pronssia joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2007 hän saavutti kultaa avoimessa luokassa voitettuaan loppuottelussa Slovenian Lucija Polavderin. Yli 78 kg:n sarjassa Tsukada sai hopeaa hävittyään finaalissa Tong Wenille. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai yli 78-kiloisissa hopeaa hävittyään loppuottelussa jälleen Tongille. Rotterdamin MM-kilpailuissa 2009 ja Tokion MM-kisoissa 2010 hän sai pronssia yli 78 kg:n sarjassa.
Tsukada on voittanut seitsemän maailmancup-, Grand Slam- tai Grand Prix -kilpailua ja sijoittunut neljä kertaa kolmanneksi. Japanin-mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut 16 kulta-, kaksi hopea- ja kolme pronssimitalia.
Khaled Korbi
Khaled Korbi (, s. 16. joulukuuta 1985 Manouba, Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi pääosin urastaan kotimaassaan Tunisian pääsarjassa.
Korbi aloitti jalkapalloilun isänsä innoittamana, joka oli myös aktiivipelaaja nuoruudessaan. Korbi liittyi paikalliseen junioriseuraan 8-vuotiaana ja kiinnitti myöhemmin huomiota Stade Tunisieniin. Hän liittyi joukkueen juniorinseuraan vuonna 1997, josta Korbi nostettiin vuonna 2004 edustusjoukkueeseen joukkueen menestysvuosien jälkeen. Hän nousi joukkueen vakiokokoonpanoon kaudesta 2006–2007 lähtien ja onnistui muun muassa tekemään neljä maalia kaudella 2008–2009. Samaisella kaudella Korbi allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Espérancen kanssa ja onnistui heti maalinteossa ensimmäisessä ottelussaan. Kauden päätteeksi mies juhli ensimmäistä liigamestaruuttaan.
Kesäkuussa 2012 Korbi allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen qatarilaisen Al-Sailiyan kanssa, jonne hän siirtyy joulukuussa 2012. Korbi kuitenkin siirtyi Qatariin jo syksyllä, kun Espérance varmisti Tunisian mestaruuden. Korbi vietti seurassa vain puoli kautta, pelatin yksitoista ottelua.
23. helmikuuta 2013 Korbi siirtyi Al-Wakrahin riveihin. Hän pelasi joukkueessa vain neljä ottelua.
10. heinäkuuta 2013 Korbi palasi takaisin Tunisiaan, Club Africainin riveihin.
27. toukokuuta 2016 Korbi sai elinikäisen pelikiellon Tunisian jalkapalloliitolta hyökättyään ottelun jälkeen AS Marsan maalivahdin Youssef Trabelsin kimppuun ottelu jälkeen 22. toukokuuta 2016. Lisäksi hän sai teostaan puolenvuoden vankeus tuomion.
Maajoukkueessa Korbi pelasi ensi kerran 28. toukokuuta 2009 ystävyysottelussa Sudania vastaan. Toisen ottelunsa hän pelasi Mosambikia vastaan MM-karsinta ottelussa 6. kesäkuuta 2009. Ensimmäisen maalinsa Korbi teki vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaottelussa Tšadia vastaan 11. elokuuta 2010.
Korbi oli myös avauskokoonpanossa ensimmäisissä arvokisoissaan vuoden 2010 Afrikan-kisoissa. Korbi valittiin myös vuoden 2012 Afrikan-kisoihin, jossa hän teki maansa avausmaalin vapaapotkusta Marokkoa vastaan.
Juuan vaakuna
Juuan kunnanvaakuna on saanut aiheensa alueen koivikoista, jotka ovat saaneet alkunsa Juuan seudulla aikanaan harjoitetusta kaskiviljelystä.
Vaakunan on suunnitellut Aake Kaarnama, ja se vahvistettiin käyttöön 24. marraskuuta 1952. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeinen koivu, jonka norkot kultaiset”.
Kate Ellis
Katherine Margaret "Kate" Ellis (s. 22. syyskuuta 1977 Melbourne, Australia ) on australialainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on istunut maansa parlamentissa vuodesta 2004, jolloin hänestä tuli nuorin koskaan Australian edustajainhuoneeseen valittu nainen. Vuonna 2007 hänestä tuli Australian nuoriso- ja urheiluministeri.
Ellis opiskeli Flindersin yliopistossa Etelä-Australian Adelaidessa kansainvälisiä suhteita ja politiikkaa.
Janne Vuorinen (jalkapalloilija)
Janne Juho Ensio Vuorinen (s. 18. syyskuuta 1985 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Vuorinen on pelannut aiemmin Salon Palloilijoissa ja Turun Palloseurassa. Hän on pelannut yhdessä Veikkausliiga-ottelussa kaudella 2005.
Yvonne Bönisch
Yvonne Bönisch (s. 29. joulukuuta 1980 Ludwigsfelde, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen judoka, alle 57 kg:n painoluokan olympiavoittaja.
Bönisch sai hopeaa 57 kg:n sarjassa Mariborin EM-kilpailuissa 2002 hävittyään loppuottelussa Italian Cinzia Cavazzutille. Osakan MM-kilpailuissa 2003 hän hävisi saman painoluokan loppuottelussa pohjoiskorealaiselle Kye Sun Huille. Ateenan olympialaisissa 2004 Bönisch voitti kultaa 57-kiloisissa kukistettuaan Kyen loppuottelussa. Kairon MM-kilpailuissa 2005 hän sai samassa painoluokassa hopeaa – loppuotteluvastustaja oli jälleen Kye.
Bönisch sijoittui Tampereen EM-kilpailuissa 2006 seitsemänneksi 57-kiloisissa. Belgradin EM-kilpailuissa 2007 hän sai samassa painoluokassa hopeaa hävittyään loppuottelussa Espanjan Isabel Fernándezille. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa myöhemmin samana vuonna hän oli seitsemäs.
Bönisch on saavuttanut maailmancupin kilpailuissa viisi voittoa, kuusi kakkossijaa ja viisi kolmossijaa. Saksan mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut aikuisten sarjassa kaksi kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin.
Pajala-Ylläksen lentoasema
Pajalan-Ylläksen lentoasema, (), sijaitsee Pajalan kunnassa Ruotsin Tornionlaaksossa. Lentoasema sijaitsee 12 kilometriä Pajalan keskustasta länteen. Suomen puolelle Kolarin kirkonkylään on matkaa noin 40 kilometriä. Kolarin kunnassa sijaitsee Ylläksen laskettelukeskus, minkä vuoksi Pajalan ja Kolarin kuntien yhteistyön tuloksena silloinen Pajalan lentoasema nimettiin vuonna 2007 tehdyn laajennuksen yhteydessä Pajala-Ylläksen lentoasemaksi.
Hippothoe
Hippothoe () oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri naishahmon nimi.
Raimo Toivanen
Raimo Toivanen (s. 3. lokakuuta 1945) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Keskikentällä pelannut Toivanen edusti lähes koko uransa ajan Turun Palloseuraa. Hän aloitti TPS:n juniorijoukkueissa 1956 ja nousi edustusjoukkueeseen 1963. TPS pelasi tuolloin Mestaruussarjassa, mutta putosi kauden päätteeksi. Kahden 1. divisioonassa vietetyn kauden jälkeen seura nousi takaisin pääsarjatasolle. Toivanen voitti TPS:ssa aina vuoteen 1976 asti, jolloin hänen uransa päättyi käden katkettua ottelussa. Sen jälkeen hän pelasi vielä muutaman vuoden 3. divisioonan VG-62:ssa. Toivanen voitti Turun Palloseurassa kolme mestaruutta vuosina 1968, 1971 ja 1975. Kaikkiaan Toivaselle kertyi 192 pääsarjatason ottelua TPS:ssa.
Maajoukkueessa Toivanen pelasi 19 A-maaottelua vuosina 1967–1971.
Pelaajauran jälkeen Toivanen toimi myös valmentajana. Hän valmensi Turun Palloseuraa kahteen otteeseen vuosina 1981–1983 ja 1992–1993. Lisäksi hän on valmentanut myös Salon Palloilijoita ja VG-62:ta.
Greatest Hits (Bruce Springsteen &amp; The E Street Bandin albumi)
Greatest Hits on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin viides kokoelma-albumi. Se julkaistiin kesäkuussa 2009.
Tem
Tem voi tarkoittaa:
STS-1
STS-1 oli Nasan ensimmäinen avaruussukkulalento. Se lennettiin Columbia-sukkulalla. Laukaisu tapahtui Kennedyn avaruuskeskuksesta 12. huhtikuuta 1981 klo 12:00 UTC-aikaa. Kolmipäiväinen lento päättyi sukkulan laskeutumiseen Edwardsin lentotukikohtaan 14. huhtikuuta klo 18:20. Lennon tavoitteena oli demonstroida turvallinen nousu kiertoradalle sekä paluu laskuun ja varmistaa avaruussukkulan järjestelmien toiminta käytännössä.
Lennon komentajana toimi kokenut Gemini- ja Apollo-astronautti John Young ja lentäjänä ensikertalainen Robert Crippen. Hyötykuormana lennolla oli mittausjärjestelmä, joka taltioi lentotietoja ja suoritusarvoja lennon aikana.
Lento oli poikkeuksellinen sikäli, että Nasa kokeili ensimmäistä kertaa uutta avaruusalusta ensilennollaan miehitettynä. Laukaisun yhteydessä lukuisia sukkulan lämpökilven tiiliä irtosi ja vaurioitui SRB-moottorien aiheuttaman odotettua suuremman paineaallon vaikutuksesta. Ilmakehään paluun aikana sukkulan lento-ominaisuudet hypersoonisissa nopeuksissa poikkesivat huomattavasti etukäteen arvioiduista, mikä aiheutti ennakoimattomia ohjauskomentoja laskeutumista hallitsevilta tietokoneilta.
Lento todettiin ongelmista huolimatta onnistuneeksi, ja laukaisuun ja laskeutumiseen tehtyjen muutosten jälkeen Columbia jatkoi avaruussukkulan koelentoja STS-2-lennolla.
Taidekoulu Maa
Taidekoulu Maa on perustettu 1986 ja toimii Suomenlinnassa vuonna 1753-1760 rakennetussa vanhassa kasarmissa. Se on kannatusyhdistyksen ylläpitämä yksityinen taideoppilaitos. Koulussa voi opiskella kolmivuotisella kuvataiteilijan itsenäiseen ammattiin valmistavalla päivälinjalla sekä kaikille avoimilla iltakursseilla. Taidekoulu Maa saa Helsingin kaupungilta ja Opetusministeriöltä harkinnanvaraista toimintatukea.
Kolmivuotiselle päivälinjalle valitaan opiskelijoita toukokuussa. Pääsykoe nykytaiteilijan ammattiin valmistavalle linjalle muodostuu ennakkotehtävästä ja haastattelusta. Myös molemmilta iltalinjoilta voi hakea suoraan päivälinjalle, valinnassa painotetaan nykytaiteen osaamista. Opiskelu on päätoimista ja periodiluonteista. Koulun opiskelijat ovat oikeutettuja opintotukeen. Kolmivuotisen päivälinjan jälkeen opiskelijoilla on mahdollisuus jatkaa opintojaan Taidekoulu Maan vapaaehtoisella neljännellä vuosikurssilla.
Maltan haukka (vuoden 1941 elokuva)
Maltan haukka () on ohjaaja John Hustonin esikoiselokuva vuodelta 1941. Se perustuu Dashiell Hammettin samannimiseen romaaniin, ja sen pääosassa nähtiin Humphrey Bogart, josta tuli Hustonin luottonäyttelijä. Bogart esittää yksityisetsivä Sam Spadea. Elokuva oli kolmen Oscarin ehdokkaana ja se oli jo kolmas filmatisointi kirjasta.
Elokuvaa on pidetty "film noir" -lajityypin ensimmäisenä edustajana.
"Maltan haukka" valittiin vuonna 1989 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Tasoaalto
Tasoaalto on vakiotaajuuksinen aalto, jonka aaltorintamat ovat yhdensuuntaisia pintoja. Tasoaallossa aaltorintamat ovat aina kohtisuorassa etenemissuuntaa vastaan.
Tasoaaltoa voidaan kuvata yhtälöllä
formula_1,
missä formula_2 on aallon paikan etenemissuuntainen komponentti, formula_3 aika, formula_4 kompleksinen amplitudi, formula_5 imaginaariyksikkö, formula_6 aaltovektori ja formula_7 kulmataajuus.
Leleks (Spartan kuningas)
Leleks () oli kreikkalaisessa mytologiassa Spartan ensimmäinen kuningas, jonka mukaan Lakoniaa kutsuttiin hänen aikanaan Lelegiaksi. Hän meni naimisiin najadi Kleokhareian – tai toisen uskomuksen mukaan Peridian – kanssa, jonka kanssa hän sai useita poikia kuten Myleen, Polykaonin ja mahdollisesti Eurotaksen.
Leleksin kuoleman jälkeen häntä seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Myles. Lelexia kunnioitettiin Spartassa heeroksena, ja hänelle pystytettiin heroon.
Leleks (Poseidonin poika)
Leleks () oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja Libyan poika, jota pidettiin lelegialaisten myyttisenä kantaisänä.
Leleksin kerrottiin saapuneen Egyptistä Kreikkaan, jossa hänestä tuli Megaran ensimmäinen kuningas. Hänen kuolemansa jälkeen valtaistuimelle nousi hänen poikansa Kleson. Leleksin hauta sijaitsi Nisaian linnoituksen alapuolella lähellä merta.
Leleks
Leleks () oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi.