hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Paksuhuulikeltti
Paksuhuulikeltti ("Chelon labrosus") on kelttikaloihin kuuluva kalalaji. Se kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Kala on saanut nimensä paksusta, turvonneen näköisestä ylähuulestaan. Paksuhuulikeltin vartalo on pitkulainen, sylinterinmuotoinen, ja sen pää on huomattavan leveä ja litteä. Pyrstö on kaksihaarainen. Kalan väri on selkäpuolelta tummanharmaa, usein vihertävän sävyinen. vatsapuolelta hopeanhohtoinen.
Koiraat kutevat ensimmäisen kerran kaksivuotiaina, naaraat vuotta vanhempina. Pohjoisessa kutukypsyys saavutetaan tätä myöhemmin. Kutuaikaa on helmi-huhtikuu.
Paksuhuulikelttiä tavataan Eurooppaa ympäröivissä merissä. Paksuhuulikeltti on tavattu Suomessa vuonna 1995 Kustavin lähivesillä.
Paksuhuulikelttiä käytetään ruokakalana, sitä urheilukalastetaan ja pidetään joskus yleisöakvaarioissa. Se on Etelä-Euroopassa arvostettu ruokakala.
U-1206
U-1206 oli Saksan laivaston VIIC-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. Alus tilattiin 2. huhtikuuta 1942 F. Schichaulta Danzigista ja aluksen kölin lasku tapahtui 12. kesäkuuta 1943 telakkanumerolla 1576. Alus laskettiin vesille 30. joulukuuta 1943 ja otettiin palveluskäyttöön 16. maaliskuuta 1944.
Aluksen tunnuskuvana oli mustalla kilvellä vihreänokkainen ja -jalkainen valkoinen haikara.
U-1206 liitettiin valmistuttuaan 8. sukellusvenelaivueeseen päällikkönään "oberleutnant zur see" Günther Fritze. Heinäkuussa 1944 uudeksi päälliköksi tuli "kapitänleutnant" Karl-Adolf Schlitt. Alus oli harjoituskäytössä 31. tammikuuta 1945 asti ja siirtyi seuraavana päivänä aktiivipalvelukseen 11. laivueeseen.
Ensimmäiselle partiomatkalleen U-1206 määrättiin maaliskuussa 1945. Se lähti Kielistä Norjan Horteniin ja sieltä Kristiansandiin, josta sen oli tarkoitus jatkaa kohti Britteinsaarten rannikkoa.
U-1206 lähti 6. huhtikuuta 1945 partioimaan Kristiansandista. Se saapui partioalueelleen 12. huhtikuuta ja havaitsi pian brittisaattueen, mutta sai toiseen pääkoneeseensa vian ja joutui suojautumaan alueella olleen miinakentän läheisyyteen, kun vikaa korjattiin. Alus jatkoi matkaansa seuraavana päivänä, ja korjauksia jatkettiin sukelluksissa.
14. huhtikuuta U-1206 kulki Skotlannin edustalla noin 60 metrin syvyydessä, kun päällikkö Schlitt meni käymälään. Aluksessa oli uuden mallinen käymälä, joka oli suunniteltu toimimaan vanhoja malleja syvemmällä. Käymälä oli monimutkainen, ja Schlittillä oli vaikeuksia sen huuhtomisessa. Hän pyysi neuvoa mekaanikolta, joka avasi vahingossa väärän venttiilin, minkä seurauksena alukseen tulvi merivettä.
Kun merivesi pääsi tekemisiin käymälän alle sjoitettujen akkujen kanssa, niistä vapautui kloorikaasua. Aluksen täyttyessä myrkyllisellä kaasulla Schlittin oli pakko antaa käsky pintaannoususta. Miehistö alkoi pinnalle päästyään tuulettaa alusta, mutta koska se oli vain 16 kilometrin päässä Skotlannin rannikolta, paikalle tuli pian vihollisen lentokone. Sen hyökkäyksessä kannella olleet neljä miestä kuolivat ja U-1206 vaurioitui niin pahasti, ettei pystynyt enää sukeltamaan. Schlittin käskystä miehistö hylkäsi aluksen ja päätyi kumisilla lautoilla Skotlannin rannikolle, jossa heidät otettiin vangiksi. Hylkäämisen jälkeen alus kääntyi kyljelleen ja upposi. Kolme miehistön jäsentä kuoli yrittäessään nousta rantaan jyrkillä kallioilla kovassa merenkäynnissä.
Uppoamiseen päättynyt partiotehtävä jäi U-1206:n ainoaksi. Se oli myös Schlittin uran ainoa tehtävä, jolla hän toimi aluksen päällikkönä.
U-1206:n hylky löydettiin etsinnöistä huolimatta vasta 1970-luvun puolivälissä, kun BP:n työryhmä kartoitti Fortiesin öljykentälle johtavan putken reittiä. Sukelluksilla on selvinnyt, että kohtalaisen hyväkuntoinen alus on 86 metrin syvyydessä kallistuneena 45 astetta paapuuriin.
Danderesso
Danderesso on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Sikassosta koilliseen. Kunnassa on 36 400 ja kylässä 3 400 asukasta (vuonna 2009).
Danderesson kunta rajoittuu etelässä Sikasson piirin Finkolon, lännessä Kaboïlan, Sikasson, Zangaradougoun, Faman ja Klélan ja pohjoisessa Nongo-Soualan ja Koutialan piirin Diouradougou Kafon kuntiin sekä idässä Burkina Fasoon. Maisemaa leimaavat matalat ylängöt. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on savannia ja avointa metsää.
Kuntaan kuuluu 30 kylää. Asukkaat ovat senufoja, miniankoja, bambaroita, boboja, fulbeja, dogoneja ja samoja.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, riisi ja juurekset. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja kaupankäyntiä.
Ranskan avoin tennisturnaus 2018 – sekanelinpeli
Gabriela Dabrowski ja Rohan Bopanna olivat puolustava mestaripari, mutta eivät pelanneet yhdessä tänä vuonna. Dabrowski pelasi Mate Pavićin kanssa ja Bopanna puolestaan Tímea Babosin kanssa.
Latisha Chan ja Ivan Dodig voittivat turnauksen loppuottelussa Gabriela Dabrowskin ja Mate Pavićin.
Siperiansampi
Siperiansampi ("Acipenser baerii") on isokokoinen Siperian joissa elävä kalalaji. Sillä on pitkulainen kuono ja neljä viiksikarvaa suunsa edessä. Selän väri vaihtelee vaalean harmaasta tumman ruskeaan, vatsapuolen väri valkeasta kirkkaan keltaiseen.
Siperiansampia on kalastettu ruokakalaksi ja kaviaarinsa takia. Nykyisin se on eniten viljelty sampilaji Euroopassa.
Tōbu-rautatiet
Tōbu-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Suur-Tokion alueella ja Kantōn seudun itäosissa Chiban, Saitaman, Tochigin ja Gunman prefektuureissa. Se on Kantōn suurin ja yksi maan suurimmista yksityisistä rautatieyhtiöistä: yhtiön linjojen yhteispituus on 463,3 kilometriä, ja se kuljettaa päivittäin keskimäärin 2,49 miljoonaa matkustajaa. Tōbu-rautatiet on osa Tōbu Groupia, jonka muihin yrityksiin kuuluu esimerkiksi hotelleja ja huvipuistoja.
Yhtiöllä on 3 476 työntekijää (vuonna 2017). Sen pääkonttori sijaitsee Tokion Sumidan erillisalueen Oshiagessa.
Yritys on perustettu marraskuussa 1897. Sen ensimmäinen rautatielinja aloitti liikennöinnin Kita-Senjun ja Kukin välillä elokuussa 1899.
Tōbu-rautatiet liikennöi kahta toisistaan erillistä verkostoa. Niistä laajemman pääteasema on Asakusa, josta liikennöidään Saitaman prefektuurin itäosien kautta pohjoiseen Tochigin ja Gunman prefektuureihin sekä itään Chiban prefektuurin Funabashiin. Runkolinjana toimii Isesaki-linja, jonka eteläosa on nimetty Skytree-linjaksi. Suppeamman verkoston pääteasema on Ikebukuro, josta Tōjō-linja johtaa Saitaman prefektuurin keski- ja luoteisosiin.
Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2018
Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2018 oli Porsche Supercup -kauden 2018 toinen osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti Nick Yelloly.
Malawin kansalliskirjasto
Malawin kansalliskirjasto (, lyh. NLS, "Malawin kansallinen kirjastopalvelu") on vuonna 1967 perustettu Malawin kansalliskirjasto. Laitoksen päätoimipiste sijaitsee pääkaupunki Lilongwessa. Kansalliskirjastolla on 17 aluekirjastoa, kaksi eteläkorealaisen yhteistyökumppanin (Good Neighbours, NGO) kanssa ylläpidettyä yhteistyökirjastoa ja kiertävä kirjastoauto. Osa kirjastoista on rakennettu ulkomaisin lahjoitusvaroin.
Vuonna 2015 Malawin aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) vain 62,1 prosenttia oli lukutaitoisia YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan (vuonna 2015).
Heikelä-Linnanahde Korporaatio
Heikelä-Linnanahde Korporaatio on Jussi Heikelän ja Aki Linnanahteen juontama radio-ohjelma, jota esitettiin Radio Rock -kanavalla. Muita ohjelmassa toimineita juontajia ovat Jenni Alexandrova. Ohjelman on korvannut Heikelä-Korporaatio ja myöhemmin Korporaatio.
Ohjelma on voittanut vuoden radio-ohjelma 2009 -palkinnon.
Pekka Sivula
Pekka Väinö Johannes Sivula (8. elokuuta 1924 Kouvola – 26. toukokuuta 2018 Naantali) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Turun asemakaava-arkkitehtinä ja kaavaosaston päällikkönä. Hän oli myös innokas golfharrastaja ja suunnitteli monia golfkenttiä eri puolille Suomea.
Sivula valmistui arkkitehdiksi vuonna 1952. Hän toimi vuodesta 1960 Turun asemakaava-arkkitehtina yli 25 vuotta. 1980-luvun puolessavälissä hänet tuomittiin viraltapantavaksi Armas Puolimatkan lahjusjutun yhteydessä. Eläkkeellä hän erikoistui golfkenttien suunnitteluun. Hän suunnitteli kaikkiaan 16 golfkenttää, toiseksi eniten Suomessa Kosti Kurosen jälkeen.
Pekka Sivula toimi 1977–1983 Suomen Golfliiton hallituksessa. Hän oli mukana perustamassa turkulaista Aura Golfia 1958 ja oli vuosina 1981–1983 sen puheenjohtaja.
Niéna
Niéna on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 37 400 ja kylässä 8 600 asukasta (vuonna 2009).
Niénan kunnan pinta-ala on 1 500 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Watenin, Blendion ja Kofanin, idässä Kapolondougoun, etelässä Finkolo Ganadougoun, Minikon, Zaniénan ja Kolondiéban piirin Kolosson sekä lännessä Kolondiéban, Ménan ja Bougounin piirin Koumantoun kuntiin.
Kuntaan kuuluu 46 kylää.
Niénan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja vähäisemmässä määrin kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, riisi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Kapolondougou
Kapolondougou on maalaiskunta Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Kourala sijaitsee 50 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 14 700 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).
Kapolondougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Kofanin ja Doumanaban, idässä Gongasson ja Farakalan, etelässä Kolokoban, Finkolo Ganadougoun ja Zanférébougoun ja lännessä Niénan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.
N’Kouralan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, maapähkinää ja juureksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Digi- ja väestötietovirasto
Digi- ja väestötietovirasto on 1. tammikuuta 2020 toimintansa aloittava Suomen valtion virasto. Virasto syntyy, kun Väestörekisterikeskus, maistraatit ja Itä-Suomen aluehallintovirastossa toimiva maistraattien ohjaus- ja kehittämisyksikkö yhdistyvät yhdeksi virastoksi. Hallinnollisesti virasto rakentuu nykyisen Väestörekisterikeskuksen pohjalle.
Päätöksen viraston uudesta nimestä julkisti kunta- ja uudistusministeri Anu Vehviläinen 23.5.2018.
Farakala
Farakala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 7 600 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Farakalan kunnan pinta-ala on 474 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Gongasson ja Natienin, etelässä Kolokoban sekä lännessä ja pohjoisessa Kapolondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot, kukkulat ja laaksot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu 13 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on miniankoja, dogoneja, soninkeja, bambaroita ja fulbeja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Farakalan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä.
Prem Khan
Prem Khan (s. 31. toukokuuta 1996) on intialainen näyttelijä. Hän on näytellyt hindin-, bengalin- ja assaminkielisissä elokuvissa.
Giannoúlis Chalepás
Giannoúlis Chalepás () (14. elokuuta 1851 – 15. syyskuuta 1938) oli kreikkalainen kuvanveistäjä ja modernin kreikkalaisen taiteen merkittävä vaikuttaja.
Chalepás syntyi Tínoksen saarella Kreikassa ja opiskeli Ateenan taidekoulussa kuvanveistoa vuosina 1869–1872. Sen jälkeen hänet hyväksyttiin Munchenin taideakatemiaan, jossa hänen töitään arvostettiin suuresti. Hän voitti jopa palkintoja siellä ollessaan. Monet Chalepásin veistoksista liittyivät mytologiaan ja hänen työnsä tyylisuunta oli uusklassismi.
Chalepás palasi Ateenaan vuonna 1872, jossa hän perusti työpajan jossa veisti kuvia. Vuonna 1878 hän sai hermoromahduksen ja alkoi tuhota veistoksiaan. Hän myös yritti itsemurhaa useamman kerran. Hänen mielenterveytensä paheni, ja kymmenen vuoden kuluttua 1888 hän joutui mielisairaalaan, jossa oli neljä vuotta. Päästyään mielisairaalasta, hän muutti äitinsä luo asumaan. Hänen äitinsä syytti Chalepásin veistoksia tämän mielisairaudesta, ja kielsi poikaansa veistämästä, tuhoten kaiken mitä tämä loi.
Chalepásin äiti kuoli vuonna 1916, jolloin Chalepás alkoi taas veistämään. Hänellä ei kutenkaan ollut paljon varoja pitkän tauon jälkeen. Hän loi kuitenkin suhteita varakkaiisiin Ateenan seurapiireihin, ja hänen suosionsa kasvoi taas. Vuonna 1925 Chalpesin veistoksia esiteltiin taidenättelyssä, jonka seurauksena hän sai Ateenan Akatemialta palkinnon. Hän muutti takaisin Ateenaan vuonna 1930, jossa hän työskenteli menestyksekkäästi elämänsä viimeiset kahdeksan vuotta, kunnes hän kuoli syyskuun 15. vuonna 1938. Chalepás on haudattu Ateenan ensimmäiselle hautausmaalle.
Mário Rui
Mário Rui Silva Duarte, tunnetaan nimellä Mário Rui (s. 27. toukokuuta 1991 Sines, Portugali), on portugalilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja.
Natien
Natien on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 18 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 6 900 ja kylässä 1 500 asukasta (vuonna 2009).
Natienin kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Gongasson, koillisessa Pimpernan, idässä Sikasson, kaakossa Missirikoron, etelässä Kolokoban ja lännessä Farakalan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt, kukkulat ja alangot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, samoja ja fulbeja.
Natienin kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen ja maataloustuotteiden kauppa. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, maapähkinä, juurekset, vihannekset ja hedelmät. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Natienissa ja Tambassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Maija Lehtonen (urkuri)
Maija Kristiina Lehtonen (s. 27. helmikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen konserttiurkuri. Hän on opiskellut Helsingin Konservatoriossa sekä tämän jälkeen Sibelius-Akatemiassa aineinaan urkujen-, pianon- ja cembalonsoitto. Hän suoritti professori Tauno Äikään johdolla 20-vuotiaana urkujensoiton A-tutkinnon ja valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian solistiselta linjalta vuonna 1985. Samana vuonna hän piti menestyksekkään ensikonserttinsa Helsingissä. Ulkomailla hän on täydentänyt opintojaan muun muassa Jon Laukvikin (Stuttgart), Guy Bovet’n (Lausanne) ja Marie-Claire Alainin (Pariisi) johdolla.
Lehtonen on konsertoinut laajalti niin kotimaassa kuin ulkomailla, muun muassa kaikissa Pohjoismaissa, Baltian maissa, Englannissa, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Ranskassa, Saksassa, Sveitsissä, Puolassa, Venäjällä sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Finland Festivals valitsi hänet vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 1988, jolloin hän myös debytoi ensimmäisenä suomalaisena urkurina Lontoon Royal Festival Hallissa. Lukuisiin radio- ja televisioesiintymisiin kuuluu Norddeutscher Rundfunkin ja Yleisradion yhteistyönä tuottama filmi "Die finnische Orgellandschaft".
Vuodesta 1986 alkaen Lehtonen on soittanut sekä urkurina että pianistina yhdessä puolisonsa viulutaiteilija Manfred Gräsbeckin kanssa. Duo on myös levyttänyt ahkerasti, muun muassa kokoelman Fritz Kreislerin musiikkia. Lehtonen on tehnyt myös soololevytyksiä, erityisesti italialaisen säveltäjän Marco Enrico Bossin (1861–1925) urkuteokset, joihin hän on erikoistunut.
Lehtonen on voittanut ensimmäisen palkinnon Lahden pohjoismaisessa urkukilpailussa vuonna 1984 ja toisen palkinnon Barin kansainvälisessä Donato Marrone -urkukilpailussa vuonna 1989.
Lehtonen toimii Oulun ammattikorkeakoulun urkumusiikin lehtorina.
Lehtonen on julkaissut parisenkymmentä CD-levyä, joista osan solistina ja osan duona yhdessä puolisonsa kanssa.
Diomaténé
Diomaténé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 4 500 ja kylässä 800 asukasta (vuonna 2009).
Diomaténén kunnan pinta-ala on 272 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Faman, idässä Kafouziélan ja Zangaradougoun, etelässä Sikasson ja lännessä Pimpernan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on metsä-, pensas- ja heinäsavannia.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on miniankoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto islam, mutta myös animistiset perinteet ovat vahvoja.
Diomaténén kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen vanha maantie. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Trifenyylitina-asetaatti
Trifenyylitina-asetaatti eli fentina-asetaatti (CHOSn) on tinan organometalliyhdisteiseiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa sienimyrkkynä, torjumaan nilviäisiä sekä levän kasvua estävänä aineena, mutta sen käyttö on nykyisin kielletty monissa maissa esimerkiksi Euroopan unionin alueella.
Huoneenlämpötilassa trifenyylitina-asetaatti on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja reagoi veden kanssa muodostaen trifenyylitinahydroksidia. Trifenyylitina-asetaatti liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, etyyliasetaattiin, dikloorimetaaniin ja tolueeniin. Aineen fungisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää ATP-syntaasientsyymin toiminnan ja siten solujen tarvitseman ATP:n biosynteesin.
Trifenyylitina-asetaattia valmistetaan trifenyylitinakloridin ja natriumasetaatin välisellä reaktiolla tai neutraloimalla trifenyylitinahydroksidia etikkahapolla.Trifenyylitina-asetaatti tuli fungisidina markkinoille 1960-luvun alussa muun muassa perunoiden, maapähkinöiden ja sokerijuurikkaiden sienitautien torjuntaan ja hoitoon. Lisäksi sitä on käytetty levien torjuntaan ja nilviäisten torjuntaan riisiviljelmiltä ja kalalammikoista. Euroopan unionin alueella trifenyylitina-asetaatin käyttö kiellettiin vuonna 2002. Yhdisteellä ei ole kauppalupaa myöskään Yhdysvalloissa, mutta se on edelleen käytössä esimerkiksi Etelä-Afrikassa.
Pimperna
Pimperna on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 9 300 ja kylässä 600 asukasta (vuonna 2009).
Pimpernan kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Gongasson, idässä Diomaténén, etelässä Sikasson ja lännessä Natienin kuntiin. Maisemaa leimaavat Zérilaban ja Ouofinan kylien ympärillä kohoavat kalliorinteet. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogineja. Yleisimmät kielet ovat senufo ja bambara.
Pimpernan kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen maantie RN11. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra.
Isabelle Wallace
Isabelle Wallace (s. 7. syyskuuta 1996 Inverness, Skotlanti) on skotlantilais-australialainen tennispelaaja. Hän asui nuoruutensa Australiassa, mutta muutti syntymäpaikkakunnalleen Skotlantiin vuonna 2012 ja edusti sen jälkeen Britanniaa. Loppuvuodesta 2015 hän on edustanut Australiaa.
Vuonna 2018 Wallace pelasi ensimmäisen kerran grand slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Alison Van Uytvanckille.
Kouoro
Kouoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 15 100 ja kylässä 7 500 asukasta (vuonna 2009).
Kouoron kunta rajoittuu etelässä Sikasson piirin Klélan, lännessä Kourouman ja Kabarasson ja pohjoisessa ja idässä Koutialan piirin Faguin, Zangasson, Sinkolon ja Diouradougou Kafon kuntiin. Maisemaa leimaavat laajat tasangot. Vesistöistä tärkein on Banin sivujoki Banifing. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on muun muassa miniankoja, dogoneja, fulbeja, boboja ja moseja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.
Kouron kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen maantie RN11. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, durra, maissi, riisi, hirssi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Kouoro-barragessa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kléla
Kléla on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 24 900 ja kylässä 5 600 asukasta (vuonna 2009).
Klélan kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Kouoron, idässä Nongo-Soualan ja Danderesson, etelässä Faman ja lännessä Gongasson, Sanzanan ja Kourouman kuntiin. Maisemaa leimaavat soraylängöt, laaksot ja laajat alangot. Tärkein vesistö on Banifingin sivujoki Lotio. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, miniankoja, fulbeja, bozoja, dogoneja ja boboja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Klélan kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen vanha maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, durra, hirssi ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä, käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä. Klélassa, Loutanassa ja Marossa pidetään viikoittaiset markkinat.
Antti Ulmanen
Antti Ulmanen (s. 17. toukokuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Ulmanen pelasi Klubi 04:ssä Kakkosta yhden ottelun kaudella 2015 ja yhdeksän ottelua kaudella 2016. Kaudeksi 2017 Ulmanen siirtyi HIFK:hon. 21. kesäkuuta 2017 hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen Veikkausliigan ottelunsa, kun HIFK voitti JJK:n vieraissa 3–0. Toukokuussa 2017 Ulmanen pelasi kaksi Ykkösen ottelua lainalla Gnistanissa.
Toyota Motor Manufacturing Kentucky
Toyota Motor Manufacturing Kentucky, Inc. (TMMK) on autotehdas, joka sijaitsee Kentuckyn osavaltion Georgetownissa. Se on osa Toyota Motor Engineering & Manufacturing North Americaa, jonka omistaa japanilainen Toyota Motor Corporation. TMMI on Evansvillen alueen suurin työnantaja.
Tehdas perustettiin vuonna 1986 nimellä Toyota Motor Manufacturing USA. Se oli ensimmäinen Toyotan täysin omistama tehdas Yhdysvalloissa. TMMK on merkin suurin tehdas koko maailmassa. Vuonna 2017 Toyota käytti tehtaaseen 1,33 miljardia dollaria ja lisäsi 700 uutta työpaikkaa vuoden 2018 Toyota Camry -mallin valmistuksen takia. Ensimmäinen uusi Camry TMMK:lla valmistui kesäkuussa 2017.
Autojen valmistus tehtaalla alkoi toukokuussa 1988. Ensimmäinen TMMK:lla valmistettu auto oli mallivuoden 1989 nelisylinterinen Camry. Alun perin moottorit tuotiin Toyota Cityn tehtaalta Japanista. Moottoreiden valmistus alkoi Kentuckyn tehtaalla 1990.
TMMK:lla valmistetaan Toyota Avalon-, Toyota Camry- ja Lexus ES-automalleja. Aiemmin siellä on koottu myös Toyota Siennaa, Toyota Venzaa ja Toyota Camry Solaraa. Tehtaalla on kolme tuotantolinjaa; kaksi Toyotalle ja yksi Lexukselle.
Rúben Dias
Rúben Santos Gato Alves Dias (s. 14. toukokuuta 1997 Amadora, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Dias siirtyi Benficaan vuonna 2008 ja nousi seuran edustusjoukkueeseen kesällä 2017. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primeira Ligassa 16. syyskuuta 2017, kun Benfica hävisi vierasottelun Boavistaa vastaan lukemin 1–2.
Portugalin A-maajoukkueessa Dias pelasi ensimmäisen ottelunsa 28. toukokuuta 2018, kun Portugali pelasi 2–2-tasapelin Tunisiaa vastaan.
Tallinnan kaupunginteatteri
Tallinnan kaupunginteatteri () on Tallinnassa osoitteessa sijaitseva teatteri, jonka johtajana toimii yksi Viron tunnetuimmista ohjaajista, Elmo Nüganen. Nügasen johdolla teatterissa on esitetty useita klassikkonäytelmiä kunnianhimoisina ohjauksina.
Ennen Nügasta johtajina ovat myöskin toimineet tunnetut virolaiset ohjaajat, muun muassa vuodesta 1987 alkaen Rudolf Allabert..
Kaupunginteatteri perustettiin neuvostoaikana vuonna 1965 Viron SNT:n valtiolliseksi nuorisoteatteriksi ("Eesti NSV Riiklik Noorsooteater"). Teatterin perusti Voldemar Panso yhdessä juuri valmistuneiden nuorten näyttelijöiden ja kokeneempien ammattilaisten yhteisteatterina.
Teatterilla ei aluksi ollut omaa rakennusta. Se teki teatterikiertueita, ja vuodesta 1966 alkaen sen näyttämönä toimi Sakalan kulttuurikeskus Kalamajan kaupunginosassa. Sitten sille osoitettiin toimisto- ja harjoittelutilat Tallinnan vanhan kaupungin keskustasta vanhasta barokkitalosta, jonka runko on rakennettu 1400-luvun puolivälissä.
Vuonna 1970 Voldemar Panson seuraajaksi tuli hänen oppilaansa Mikk Mikiver ja vuonna 1974 Kalju Komissarov. Vuonna 1975 avattiin näyttämöksi pieni sali ("väike saal") ja vuonna 1983 kellarissa sijaitseva kaminasali ("kaminasaal"). Samana vuonna Tallinnan täytäntöönpaneva komitea päätti rakentaa Nuorisoteatterille suuren salin, jonka piti valmistua 25-vuotisjuhlavuodeksi vuonna 1990. Laulavan vallankumouksen alku kuitenkin keskeytti rakennustyöt ja osittain myös teatterityön.
Viron tasavallan palauttamisen jälkeen vuonna 1992 alkoi teatterin uusi aikakausi, kun johtoon tulivat pääohjaaja Elmo Nüganen ja teatterinjohtaja Raivo Põldmaa. Neuvostoaikainen nuorisoteatteri muuttui virallisesti Tallinnan kaupunginteatteriksi vuonna 1994.
21. toukokuuta 1992 esitettiin ensimmäinen ohjaus pitkään aikaan, kun teatterin ullakolla eli nykyisessä Taivassalissa (Taevasaal) esitettiin Madis Kalmetin ohjaama "Lollprints" ("Hulluprinssi"), joka on Henning Mankellin Elgard Jonsonin samannimiseen kirjaan perustuva alkujaan ruotsinkielinen näytelmä "Tokfursten". Näytelmän pääosassa oli Jaan Tätte, joka on ollut useissa kaupunginteatterin produktioissa.
Georgina García Pérez
Georgina García Pérez (s. 13. toukokuuta 1992 Barcelona, Espanja) on espanjalainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä.
García Pérez pelasi ITF-ammattilaiskiertueella teini-ikäisenä muutaman vuoden mutta piti parin vuoden tauon ja palasi 22-vuotiaana takaisin. Vuoden 2015 ja toukokuun 2017 välisenä aikana hän voitti kymmenen ITF-turnausta ja nousi maailmanlistalla 200 parhaan joukkoon sijalle 146 huhtikuussa sen jälkeen, kun hän oli pelannut WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Budapestissä ja Charlestonissa. García Pérez pelasi ensimmäisen kerran grand slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa 2018, jonne hän pääsi mukaan karsintojen kautta.
Tukkikärsäkkäät
Tukkikärsäkkäät ("Hylobius") on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kärsäkässuku. Sukuun kuuluu yli sata lajia, mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Kita Kita
Kita Kita on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen elokuva, jonka ohjasi Arlene Flerida Calvo.
Baulet
Baulet ovat baulen kieltä puhuva, akaneihin kuuluva kansa Norsunluurannikolla ja Ghanassa. He ovat läheistä sukua anjeille. Baulet ovat Norsunluurannikon suurin etninen ryhmä (23 % vuonna 1998). Heitä arvoidaan olevan lähes kaksi miljoonaa henkeä.
Baulet olivat legendan mukaan ašantiryhmä, joka muutti kunigatar Awura Pokun johdolla Bandama- ja Nzijokien väliselle alueelle 1700-luvun puolivälissä. Nykykäsityksen mukaan he ovat saaneet alkunsa nykyisen Ghanan länsiosista 1600–1700-luvuilla muuttaneista akaniryhmistä. Ranskalaiset kukistivat baulejen vastarinnan lopullisesti vuonna 1915.
Kansan perinteinen elinkeino on trooppinen kuokka- ja kaskiviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, taaro, banaanit, maniokki, hirssi, durra, fonio ja maapähkinä. Myytäväksi kasvatetaan öljy- ja kookospalmua, kaakaota, sokeriruokoa, ananasta ja kautsua.
Baulet ovat kuuluisia puisista ihmis- ja eläinhahmoisista veistoksista ja naamioistaan. Heillä on rikas musiikkiperinne. Sukujärjestelmä on pääosin matrilineaarinen. Suuri osa bauleista harjoittaa perinteistä uskontoa. Osa on katolisia ja protestantteja tai kaupungeissa muslimeja.
Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko
Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko ("Kunniallisen ja eläväksitekevän ristin kirkko", ) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella lähellä Platanistásan kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu Pyhälle Ristille. Se on rakennettu 1400-luvulla ja toimi alun perin paikalla olleen luostarin kirkkona. Kirkon nimen "Agiasmáti" viittaa oletettavasti kirkon lähellä olevaan pyhitettyyn lähteeseen. Toisaalta sen on ehdotettu viittaavan samannimiseen paikkaan Vähässä-Aasiassa, josta alueelle olisi voinut tulla asuttajia. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Kirkko sijaitsee noin viisi kilometriä Platanistásasta pohjoiseen. Kirkkorakennus on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat valmistuneet vuonna 1494, ja ne kuuluvat Kyproksen edustavimpiin kyseiseltä vuosisadalta. Maalaukset esittävät laajalti "Uuden testamentin" tapahtumia ja Pyhän Ristin vaiheita.
Neljän Ruusun diskografia
Tämä on suomalaisen Neljä Ruusua -yhtyeen diskografia.
Árakaksen Neitsyt Marian kirkko
Árakaksen Neitsyt Marian kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella lähellä Lagouderán kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle ("Panagía Arakiótissa"). Se on rakennettu 1100-luvulla ja toimi alun perin paikalla olleen luostarin kirkkona. Nimi "Árakas" saattaa viitata alueella kasvaneisiin herneisiin ("arakás"). Luostarin toiminta jatkui 1800-luvun alkupuolelle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Kirkko sijaitsee Lagouderán ja Sarántin kylien välillä. Se on yksilaivainen ja ollut varustettu kupolilla. Nykyisin sen päällä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Pääosa kirkon seinämaalauksista on Komnenosten ajalta noin vuodelta 1192, ja ne on tehnyt Theodoros Apseudes. Osa maalauksista on jo tätä varhaisempia. Kaksikerroksisesta luostarirakennuksesta on säilynyt joitakin raunioita kirkon lähellä.
Arkkienkeli Mikaelin kirkko (Pedoulás)
Arkkienkeli Mikaelin kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Pedouláksen kylässä Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu arkkienkeli Mikaelille ja rakennettu vuonna 1474. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Kirkko sijaitsee Pedouláksen kylän itälaidalla. Se on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon varsinainen kirkkotila oli sen pienen koon vuoksi tarkoitettu pelkästään miehille ja nartheks naisille. Kirkon seinämaalaukset, jotka valmistuivat myös vuonna 1474, teki paikallinen Minas Marathasalainen. Maalaukset edustavat konservatiivista jälkibysanttilaista tyyliä, mutta ovat poikkeuksellisen realistisia ja jossain määrin ”naivistisia”, ja niissä on havaittavissa myös läntistä vaikutusta. Esimerkkejä maalauksista ovat muun muassa Abrahamin uhri, kaste Jordanvirralla, Juudaksen suudelma sekä apsiksen rukoileva Neitsyt Maria ja Jeesuksen ylösnousemus.
Asínoksen Neitsyt Marian kirkko
Asínoksen Neitsyt Marian kirkko () eli Neitsyt Maria Forviótissan kirkko (Παναγία Φορβιώτισσα, "Panagía Forviótissa") on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella lähellä Nikitárin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu Forbionin Neitsyt Marialle. Se rakennettiin vuonna 1099 (tai paikalla olevan omistuskirjoituksen mukaan 1205–1206), ja se oli alun perin paikalla sijainneen Forbionin luostarin kirkko. Luostarin toiminta jatkui 1700-luvulle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Kirkko sijaitsee noin kolme kilometriä Nikitárista luoteeseen. Kirkko on kaksiosainen ja koostuu yksilaivaisesta pääosasta sekä nartheksista, joka on lisätty 1100-luvulla. Katto on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumisuojaksi tehty jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat 1100–1600-luvuilta. Ne edustavat konstantinopolilaista ikonimaalaustyyliä, ja ikonimaalarin arvellaan olleen kotoisin sieltä. Varhaisimpien maalausten aiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen kaste Jordanvirrassa, Lasaruksen herättäminen kuolleista, viimeinen ehtoollinen, ristiinnaulitseminen ja ylösnousemus.
Neitsyt Marian kirkko (Moutoullás)
Neitsyt Marian kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Moutoulláksen kylässä Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle ja rakennettu 1200-luvulla. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Johannes Mutullaksesta (myös Ioannes, Moutoullas) ja tämän vaimosta Eirenestä (Irene). Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Kirkko on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ajoittuvat vuoteen 1280. Maalausten aiheita ovat muun muassa Maria ja Jeesus-lapsi, Pyhä Khristoforos ja Pyhä Georgios (Yrjö) taistelemassa lohikäärmettä vastaan, valtaistuimella istuva Kristus, Aadam ja Eeva sekä helvetti ja paratiisi.
Podíthoksen Neitsyt Marian kirkko
Podíthoksen Neitsyt Marian kirkko (, myös Παναγία Ελεούσα, "Panagía Eleoúsa") on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella lähellä Galátan kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle ("Panagía") ja rakennettu vuonna 1502. Se oli alun perin paikalla sijainneen luostarin kirkko ja omistettu Pyhälle Eleanorille. Luostari säilyi toiminnassa 1800-luvulle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Kirkko sijaitsee vajaan kilometrin Galátasta pohjoiseen. Kirkossa on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumisuojaksi tehty jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat peräisin venetsialaisvallan ajalta, ja niissä on vaikutteita niin bysanttilaisesta kuin italialaisestakin tyylistä. Seinämaalausten aiheita ovat muun muassa kuninkaat Salomo ja Daavid, apostolien ehtoollinen, Jeesuksen ristiinnaulitseminen sekä Neitsyt Maria taivaan kuningattarena.
Pyhän Johannes Lampadisteen luostari
Pyhän Johannes Lampadisteen luostari () on bysanttilaisaikainen luostari Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella lähellä Kalopanagiótiksen kylää. Sen kirkko on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Luostari on omistettu paikalliselle pyhälle, Pyhälle Johannes Lampadisteelle. Luostarin perustamisvuotta ei tunneta. Sen jäljellä olevat rakennukset on rakennettu useassa eri vaiheessa 1000-luvulta 1700-luvulle. Luostari säilyi toiminnassa 1800-luvulla saakka. Kokonaisuus liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Luostari sijaitsee heti Kalopanagiótiksen kylän itäpuolella. Kokonaisuuteen kuuluu itse asiassa kolme kirkkoa, jotka kaikki ovat saman suuren puisen harjakaton alla. Vanhin kirkko on omistettu Pyhälle Herakleidiokselle. Se on rakennettu 1000-luvulla, ja sen seinämaalaukset ovat 1200–1500-luvuilta. Toinen kirkko on omistettu Pyhälle Johannes Lampadisteelle. Se on rakennettu vuonna 1731, ja siihen kuuluu kyseisen pyhän hauta, joka on peräisin 1100-luvulta. Kolmas kirkko on latinalaisvallan aikainen kappeli. Luostarin yhteydessä toimii bysanttilainen museo.
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Kakopetriá)
Pyhän Nikolaoksen kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella lähellä Kakopetrián kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu Pyhälle Nikolaokselle. Sen vanhimmat osat ovat peräisin 1000-luvulta. Kupoli ja nartheks rakennettiin 1100-luvulla ja nykyinen harjakatto ensimmäisen kerran 1400-luvulla. Kirkko toimi alun perin paikalla olleen luostarin kirkkona. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Kirkko sijaitsee vajaat kaksi kilometriä Kakopetriásta lounaaseen. Kirkkorakennus on ristinmuotoinen, ja siinä on nykyisin kaksinkertainen katto, mistä se on saanut nimensä "Ágios Nikólaos tis Stégis" eli ”Katon Pyhä Nikolaos”. Kirkon seinämaalaukset ovat Tróodoksen alueen vanhimpia ja ajoittuvat 1000-luvulta 1400-luvulle. Näin ne antavat hyvän kuvan ortodoksisen kirkkomaalaustaiteen kehityksestä tuona aikana hieraattisesta ja monastisesta tyylistä kohti realistisempaa esitystapaa. Maalausaiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen syntymä, kirkastuminen, saapuminen Jerusalemiin, ristiinnaulitseminen ja ylösnousemus sekä kirkon pyhät, kuten Sebasteian 40 marttyyria, Pyhä Theodoros ja Pyhä Georgios (Yrjö).
Pyhän Ristin kirkko (Peléndri)
Pyhän Ristin kirkko ("Kunniallisen ja eläväksitekevän ristin kirkko", ) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella lähellä Peléndrin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu Pyhälle Ristille ja rakennettu alun perin 1100-luvulla, jolloin se toimi oletettavasti hautausmaan kirkkona. Kirkko tuhoutui jossakin vaiheessa tuntemattomasta syystä, ja sitä on sen jälkeen muutettu usein. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Kirkko sijaitsee Peléndrin kylän etelälaidalla. Se eroaa arkkitehtuuriltaan muista alueen kirkoista. Se on pohjakaavaltaan suorakulmion muotoinen ja kolmilaivainen, ja siinä on keskellä kupoli. Kirkon seinämaalausten vanhimmat osat sen apsiksessa on maalattu 1171–1172 ja myöhemmät maalaukset 1300-luvulla. Seinämaalausten aiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen sukupuu, Jeesuksen syntymä ja temppeliintuominen sekä epäilevä Tuomas. Kirkon ikonostaasissa olevassa pyhäinjäännöslippassa on perinteisen näkemyksen mukaan osia Pyhästä Rististä.
Vapahtajan kirkastumisen kirkko (Palaichóri)
Vapahtajan kirkastumisen kirkko () on jälkibysanttilainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella lähellä Palaichórin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu Kristuksen kirkastumiselle ja rakennettu 1500-luvun alussa. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2001.
Kirkko sijaitsee Palaichórin kylän itälaidalla. Kirkkorakennus on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon nartheks on lisätty 1600-luvulla ja on saman katon alla. Kirkko on sisältä maalattu kokonaisuudessaan jälkibysanttilaisilla seinämaalauksilla, jotka muodostavat poikkeuksellisen hyvin säilyneen kokonaisuuden omalta ajaltaan. Maalausten tyyli edustaa Palaiologosten ajan tyyliä, mutta siinä on myös joitakin läntisiä vaikutteita.
Hutikirjaajat
Hutikirjaajat ("Dryocoetes") on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluu yli 130 lajia, mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Hutikirjaajia esiintyy ainakin seuraavissa puissa: pihdat ("Abies"), koivut ("Betula"), pyökit ("Fagus"), ambrapuut ("Liquidambar"), kuuset ("Picea"), männyt ("Pinus"), douglaskuuset ("Pseudotsuga") ja hemlokit ("Tsuga").
Lexus ES
Lexus ES on mid-size -luokan ylellinen sedan, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Ensimmäinen ES julkistettiin vuonna 1989.
Japanissa autoa valmistetaan Miyatan tehtaalla, Miyawakassa ja Yhdysvalloissa Toyota Motor Manufacturing Kentucky -tehtaalla.
Uusin sukupolvi esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä keväällä 2018, ja se tuli ensimmäistä kertaa myyntiin Euroopassa.
Irakin parlamenttivaalit 2018
Irakin parlamenttivaalit 2018 järjestettiin 12. toukokuuta 2018. Vaaleissa valittiin 329 kansanedustajaa Irakin yksikamariseen parlamenttiin. Ehdolle asettui 7187 ihmistä. 55,5 % äänioikeutetuista ei äänestänyt ja 44,5 % äänesti. Lopulliset tulokset julkaistiin 19. toukokuuta. Eniten ääniä sai vaaliliitto Eteenpäin (Muqtada al-Sadr), toiseksi eniten Valloitus-vaaliliitto (Hadi al-Amir) ja kolmanneksi eniten Voitto-vaaliliitto (pääministeri Haider al-Abadi).
Vaaleissa oli 23 109 138 äänioikeutettua. Sukupuolikiintiö oli 25 % paikoista. 9 paikkaa on varattu vähemmistöryhmille.
Lonerism
Lonerism on australialaisen psykedeelistä rock -musiikkia tuottavan yhtye Tame Impalan toinen studioalbumi, jonka julkaisi Modular Records 5. lokakuuta 2012. Albumilta julkaistiin kolme singleä, "Elephant", "Feels Like We Only Go Backwards" ja "Mind Mischief".
Yhtyeen laulaja ja multi-instrumentalisti Kevin Parker sävelsi, soitti ja sanoitti jokaisen albumin kappaleen itse Jay Watsonin kanssa, joka soitti koskettimia ja pianoa kappaleilla "Apocalypse Dreams" ja "Elephant". Albumi nauhoitettiin vuosien 2010-2012 Parkerin kotistudioilla Pariisissa, Ranskassa ja Perthissä, Australiassa. Albumin kappaleet käsittelee yksinäisyyttä ja eristäytymistä yhteiskunnasta.Parkerin mukaan albumin tyyli kuulostaa 70-luvun progepopilta ja he ottivat inspiraatiota Supertrampilta.Albumi sai hyvin positiivista palautetta kriitikoilta ja sitä on myyty 210 tuhatta kappaletta Yhdysvalloissa. Albumi on myös saavuttanut platinastatuksen kotimaassaan, Australiassa. Albumi oli ehdolla parhaan vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinnosta vuoden 2014 Grammy-palkintogaalassa.
Lexus GX
Lexus GX on viisiovinen ylellinen katumaasturi, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Ensimmäinen GX julkistettiin vuonna 2002.
Autoa valmistetaan Taharan tehtaalla, Taharassassa, Japanissa.
Zed
Zed oli Soneran perustama palvelu, joka tarjosi matkapuhelimiin logoja, soittoääniä, kuvaviestejä, keskustelu- ja uutispalveluita lähinnä tekstiviestien (SMS) kautta. Aluksi sen kaavailtiin toimivan myös WAP-alustoilla. Siitä tehtiin Soneran tytäryhtiö vuoden 2000 alusta.
Vuonna 2002 Yahoo osti 5 prosenttia Zedistä, mutta vuonna 2004 se käytti sopimuksessa ollutta takaisinosto-optiota ja myi sen takaisin Telia-Soneralle.
Zed on mm. sanakoodien liitton yhdistäjä, joka sai alkunsa teleoperaatioille. Zed toimi teleoperaatioiden kanssa kuten Sonera, Elisa ja DNA. Zed oli myös tullut toimeen Telian kanssa. Kun Sonera nyk. Telia Finland Oyj kääntyi enempi puoleen, Zed lopetti koodin toimintansa vähäisten ja huonojen kuvakoodien vuoksi. Nykyisin kuvakoodeja ei voi julkaista missään muualla sanakoodimerkkitilanteissa. Nykyään matkapuhelimilla pystyy tekemään asetuksia. Zedin esimerkkimainos on nähty tutuissa TV-lehdissä, kuten Katso ja Seiska eli Seiska TV. Koodeissa ei saanut olla vääriä numeroita kuten esim. 47923, 18500 tai 15740. Jos koodin numerot oli vääriä jonkun ihmisen takia, ihmisellä ei ollut siis mitään oikeuksia julkaista mitään sanoja muodostuneista koodeista. Vuonna 2003 Zedissä mitattiin noin yli 700 suomalaista, jotka julkaisi sanakoodeja. Kilpailuaika pidettiin 14. huhtikuuta-29. kesäkuuta 1999, 2. marraskuuta 2002 - 5. tammikuuta 2003. 15.9.2004-1.1.2005 oli viimeinen kilpailuaika. Maaliskuussa 2005 Zedin sanakoodien julkaisut muuttuivat kuitenkin huonommaksi ja huonommaksi entisestään. Toukokuussa 2005 Sonera ilmoitti lopettavansa Zedin huonojen kuvakoodien vuoksi. 
Zedin lopettamisvaiheet:
Juuri perustettu Sonera kertoi 17. tammikuuta 1999 ja Zedin ovet, sanakoodimerkkitilanteiden julkaisu ja kaikki toiminta aloitettiin 5.3.1999. Ensimmäinen sanakuvakoodi ilmestyi 6.3.1999. Zedin johtajia oli paljon.
HMS Thetis
HMS Thetis voi tarkoittaa seuraavia aluksia:
Lexus LX
Lexus LX on neliovinen ylellinen katumaasturi, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Se perustuu Toyota Land Cruiseriin. Ensimmäisen sukupolven LX:n valmistus alkoi vuonna 1995, ja se esiteltiin yleisölle tammikuussa 1996. LX oli Lexuksen ensimmäinen katumaasturi.
Autoa valmistetaan Yoshiwaran tehtaalla, Toyota Cityssä, Japanissa.
HMS Thunderbolt
HMS Thunderbolt voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:
Bertil von Alfthan
Bertil Otto von Alfthan (2. marraskuuta 1884 Helsinki – 11. toukokuuta 1963) oli suomalainen vapaaherra, tohtori-insinööri ja rationalisointiasiantuntija joka toimi yritysjohtajana ja toimittajana.
Von Alfthanin vanhemmat olivat tehtailija, vapaaherra Anton Reinhold Alfthan ja Bertha Frenckell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja valmistui Dresdenistä insinööriksi 1910 ja tohtori-insinööriksi 1912.
Von Alfthan oli Juantehdas Oy:n isännöitsijänä 1914–1916, pyörätehtaan johtajana Pietarissa 1916–1918 ja Agroksen ulkomaan osaston johtajana 1919–1920. Hän oli Hufvudstadsbladetin toimituksen jäsenenä 1922–1925, Puolan lähetystössä sanomalehtiselostajana ja PAT-tietotoimiston asiamiehenä 1922–1925 sekä Chicago Tribunen kirjeenvaihtajana vuodesta 1923 alkaen. Von Alfthan muodosti komitean, jonka aloitteesta Yleisradio perustettiin 1926. Hän toimi sitten isänsä Leningradiin perustaman paperinjalostustehdas Ägan toimitusjohtajana 1926–1929, tuotanto- ja teknillisenä johtajana elokuva-alalla 1930–1933 sekä sanomalehtien uutiskeskuksen ja aikakauslehti Viikon toimituksen jäsenenä vuodesta 1932. Von Alfthan kirjoitti taloudellisista ja rationalisoimiskysymyksistä kotimaisiin ja ulkomaisiin julkaisuihin.
Von Althan kuului professori J. J. Sederholmin ja Jalmari Kekkosen ohella niihin henkilöihin jotka olivat tuomassa taylorismia Suomeen sotien välisenä aikana. Hänen tulkintansa mukaan yhdysvaltalaisen rationalisoinnin keskeisiä piirteitä olivat suhteellisen korkeat palkat, henkisen työn suurempi osuus verrattuna manuaaliseen työhön, hyvin onnistuneen työn palkitseminen, tieteellisten kokeiden käyttö tuotannon tehostamiseen ja suuren mittakaavan tuotantoon pyrkiminen. Hän korosti teknillisen ja kaupallisen koulutuksen merkitystä tuotannon tehostamisessa ja siinä että sen tarjosi työväenluokalle väylän sosiaaliseen nousuun. 1930-luvulla von Alfthan otti kuitenkin Saksan esikuvaksi Yhdysvaltain asemesta ja hän liittyi toisen maailmansodan aikana mukaan eri kansallissosialististen ryhmien toimintaan.
Bertil von Alfthan oli naimisissa vuodesta 1917 Lina Elisabeth Rudsingin kanssa. Heidän tyttärensä oli näyttelijä Dolly von Alfthan.
Ritsakauppias
Ritsakauppias ("Kådisbellan") on Åke Sandgrenin ohjaama ruotsalainen draamakomedia vuodelta 1993. Ohjaaja laati elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Roland Schüttin kanssa, jonka omaelämäkerralliseen romaaniin elokuva pohjautuu.
1920-luvun Tukholmassa nuori Roland elää perheessä, jossa isä kannattaa sosialismia, äiti on venäjänjuutalainen tupakkakauppias ja isoveli nyrkkeilee. Äiti myy puodissaan laitonta tavaraa – kondomeja, joista Roland väsää ritsoja ja ilmapalloja. Koulussa kaikki kiusaavat Rolandia, mukaan lukien sadistinen opettaja. Rolandin oma bisnes, polkupyörien korjaus, ei sekään oikein suju.
Elokuvan ulkokohtauksia on kuvattu Prahassa.
"Ritsakauppias" palkittiin vuoden 1994 Guldbagge-gaalassa edellisvuoden parhaana elokuvana. Se tuotti lisäksi ehdokkuudet parhaan ohjauksen, käsikirjoituksen, naispääosan (Basia Frydman) ja kuvauksen (Göran Nilsson) sarjoissa.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti sanoi elokuvaa sen tv-esityksen alla erinomaiseksi ja ajankuvaltaan tarkaksi ruotsalaiselokuvaksi, jossa Stellan Skarsgård näyttelee ”ravisuttavan vahvasti” perheen haaveiluun taipuvaista, taiteellista isää.
Oksakirjaajat
Oksakirjaajat ("Pityophthorus") on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluu useita satoja lajeja, mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Tähtisampi
Tähtisampi ("Acipenser stellatus") on isokokoinen kalalaji. Sen selkä on tummanharmaa tai musta, kyljet vaaleammat ja vatsa valkoinen. 
Muihin sampilajeihin verrattuna tähtisammen vartalo on hoikka, ja kuono pitkä ja kapea.
Se elää sekä merivedessä, murtovedessä että makeassa vedessä.
Tähtisampea tavattiin alkujaan Kaspianmerellä, Mustallamerellä ja Egeanmerellä. Luonnonvaraiset kannat ovat lähellä sukupuuttoa. Venäläisten Suomenlahteen istuttamia tähtisampia on käynyt pyydyksiin myös Suomen rannikoilla. Joukossa voi olla myös karkureita kalanviljelylaitoksilta.