Euroopan pakolaiskriisi
Euroopan pakolaiskriisi tai Euroopan siirtolaiskriisi on vuosina 2014–2015 alkanut tapahtumasarja, jossa suuri määrä Lähi-idästä, Afrikasta ja Etelä-Aasiasta lähtöisin olevia pakolaisia ja siirtolaisia on pyrkimässä Eurooppaan tarkoituksenaan hakea turvapaikkaa. Turvapaikanhakijoiden tärkeimmät saapumisreitit Eurooppaan ovat meriteitse Välimeren yli ja vähemmissä määrin Balkanin niemimaan läpi. Meriteitse saapuvien turvapaikanhakijoiden yleisimmät lähtömaat vuonna 2015 olivat Syyria (49 %), Afganistan (21 %) ja Irak (9 %). Turvapaikanhakijoiden yleisimmät kohdemaat sijaitsevat Keski- ja Pohjois-Euroopassa.
Arvioiden mukaan Euroopan unionin jäsenmaihin saapui vuonna 2014 noin 560 000 ja vuonna 2015 noin 1 260 000 turvapaikanhakijaa. Meriteitse saapuvista turvapaikanhakijoista 58 % oli miehiä, 17 % naisia ja 25 % lapsia. Välimeren ylitykseen liittyy merkittäviä riskejä ja ihmissalakuljetusta, ja huomattava määrä turvapaikanhakijoita onkin hukkunut matkalla Eurooppaan. Euroopan unioni on vastannut pakolaiskriisiin kasvattamalla valvontaa ulkorajoillaan ja pyrkimällä estämään ihmissalakuljetusta. Euroopan komissio on myös esittänyt toistaiseksi toteutumattomia ehdotuksia turvapaikanhakijoiden jakamisesta unionin jäsenmaiden kesken. Moni yksittäinen jäsenmaa on myös palauttanut rajatarkistukset Schengen-alueen sisällä tai kiristänyt turvapaikanhakuun liittyvä lainsäädäntöään.
EU-jäsenvaltiot saivat Eurostatin mukaan 626 000 turvapaikkahakemusta vuonna 2014, joka on suurin määrä vuoden 1992 jälkeen, jolloin turvapaikkahakemuksia tuli 672 000.
Suurin yksittäinen pakolaisuuden aiheuttaja on Syyrian sisällissota, joka on levinnyt myös Irakin ja Libanonin alueille. Syyrialaiset pakenevat paitsi oppositioliikkeiden väkivaltaa, myös oman hallintonsa omiin kansalaisiin kohdistamaa väkivaltaa. Myös Afganistanin sodan paheneminen on aiheuttanut alueella aiempaa suurempaa liikehdintää. Näiden maiden naapurimaiden pakolaiskiintiö on tullut täyteen. Esimerkiksi 80 miljoonan asukkaan Turkki ilmoitti mittansa täyttymisestä, kun maahan oli paennut lähes kaksi miljoonaa syyrialaista. Turkin EU-ministeri sanoi heinäkuussa 2015, että seuraava pakolaisaalto ohjataan Eurooppaan.
Pakolaiskriisissä on kyse myös ilmastopakolaisuudesta. Esimerkiksi kesä 2015 oli historiallisen kuuma, mikä on saattanut saada ihmiset siirtymään uusille alueille. Ennen Syyrian kriisiä maassa oli neljä vuotta kestänyt maan dokumentoidun historian pahin kuivuus, ja 800 000 ihmistä menetti elinkeinonsa.
Heinäkuun 2017 alkuun mennessä pääasiassa Italian – ja jossain määrin myös muihin pohjoisen Välimeren maiden – satamakaupunkeihin on saapunut yhteensä yli 100 000 siirtolaista. Se on suurin Italiaan saapunut siirtolaismäärä kriisin aikana. Tulijoista suurin osa on Länsi-Afrikasta, eivätkä he etsi turvapaikkaa, vaan työtä.
EU:n ulkorajayhteistyöstä huolehtivan erillisvirasto Frontexin mukaan voidaan erottaa seitsemän pääasiallista turvapaikanhakijoiden saapumisreittiä Eurooppaan. Tärkeimmät reitit ovat Keski-Välimeren reitti (Pohjois-Afrikasta Italiaan), Itä-Välimeren reitti (Turkista Kreikan saaristoihin) ja Länsi-Balkanin reitti (Kaakkois-Euroopan läpi Sloveniaan tai Unkariin). Neljä vähemmän merkittävää reittiä ovat Pohjois-Afrikan reitti (Afrikasta Kanarian saarille), Länsi-Välimeren reitti (Afrikasta Espanjaan), Apulian ja Calabrian reitti (Koillis-Afrikasta Italiaan) ja itärajojen reitti (Venäjän ja Itä-Euroopan läpi EU-alueelle).
Muuttoliike Eurooppaan alkoi kasvaa merkittävästi vuonna 2014, kun Euroopan unionin jäsenvaltioista turvapaikkaa haki ensikertalaisena 562 580 henkilöä, lähes 200 000 enemmän kuin vuonna 2013. Tämä oli suurin määrä sitten vuoden 1992, jolloin suuria määriä entisen Jugoslavian asukkaita haki turvapaikkaa EU:n jäsenvaltioista. Frontex raportoi vuonna tapahtuneen 283 532 laitonta rajanylitystä.
Tärkein kulkureitti maitse oli Länsi-Balkanin reitti (Serbian rajan yli Unkariin). Meritse siirtolaisia saapui pääasiassa Keski-Välimeren reittiä ja vähemmissä määrin Itä-Välimeren reittiä.
Saapujien kokonaismäärä vuonna 2015 kasvoi edellisvuoteen verrattuna entisestään, kun EU-maista turvapaikkaa haki ennätykselliset 1 255 640 henkilöä.
Muuttoliikkeen luonteessa tapahtui muutos alkuvuonna 2015, kun Kreikka ohitti Italian siirtolaisten tärkeimpänä saapumismaana. Vuoden 2015 ensimmäisinä kuutena kuukautena 67 500 siirtolaista saapui Italiaan meritse, kun taas Kreikkaan saapui 68 000 siirtolaista. Italiaan saapuneiden siirtolaisten tärkeimmät lähtömaat olivat Afrikassa, kun taas Kreikkaan saapuneet olivat pääasiassa pakolaisia Syyriasta ja Afganistanista.
Vuonna 2015 muuttoliike kiihtyi nopeasti loppuvuotta kohti, sillä alkuvuonna muuttoliikkeen taso ei vielä juurikaan poikennut vuoden 2014 luvuista. Frontex raportoi vuoden 2015 ensimmäisinä kuutena kuukautena tapahtuneen 228 507 laitonta rajanylitystä. Heinä-syyskuussa laittomia rajanylityksiä oli yhteensä 615 492, ja loka-joulukuussa 978 338. Näin virasto arvioi, että laittomien rajanylitysten kokonaismäärä oli vuonna 2015 jopa 1,82 miljoonaa. Saapumismaiden kärjessä olivat Kreikka, Italia, Kroatia ja Unkari.
Muuttoliike Eurooppaan jatkui alkuvuonna 2016, toisin lievempänä kuin edellisenä vuonna. Kreikkaan saapui 123 000 siirtolaista tammi–helmikuussa 2016. Maaliskuussa määrä kutistui 26 240 siirtolaiseen johtuen Makedonian rajapolitiikasta sekä EU:n ja Turkin välisistä rajasopimuksista. Huhtikuussa Kreikkaan saapui vain 2 700 siirtolaista.
Toisaalta samanaikaisesti Italiaan meriteitse saapuvien afrikkalaisten määrä on ollut kasvussa. Huhtikuussa Italiaan saapui 8 370 siirtolaista, ja maa ohitti Kreikan siirtolaisten merkittävimpänä saapumismaana ensimmäistä kertaa sitten kesäkuun 2015. Koko vuonna Italiaan saapui Libyasta 181 000 turvapaikanhakijaa. Luku oli kaikkien aikojen suurin. Muun muassa Lääkärit ilman rajoja -järjestö toi pakolaisia Italian satamiin vuonna 2016.
Vuoden 2017 heinäkuussa uutisoitiin, että Italia uhkaa sulkea satamansa Välimerellä partioivilta ulkomaalaisilta pelastusaluksilta, koska maahan on saapunut ennätysmäärä turvapaikanhakijoita. Avustusjärjestöt ovat tyrmistyneet suunnitelmista. Vaikka turvapaikanhakijoita on vuonna 2017 tullut Eurooppaan aikaisempaa vähemmän, on turvapaikanhakijoiden tulo Libyasta Italiaan lisääntynyt vuosi vuodelta. Heinäkuuhun 2017 mennessä Italiaan tulijoita (85 000) oli noin 20 % enemmän kuin vuoden 2016 tammi–heinäkuussa. Italiaan tulijoista 40 000 on saapunut Sisilian saarelle, ja heistä 10 000 sen toiseksi suurimpaan kaupunkiin Cataniaan. Cataniasta tunnin ajomatkan päässä sijaitsee pahamaineinen Mineon vastaanottokeskus, joka on tarkoin vartioitu ja piikkilanka-aidoin ympäröity. Mineon keskuksessa on odottamassa turvapaikkapäätöstä Nigerian, Bangladeshin, Guinean ja Norsunluurannikon kansalaisia, ja keskuksen ympärillä esiintyy erilaisia lieveilmiöitä. Mainitut valtiot ovat kaikki sellaisia, joista lähteneiden mahdollisuudet turvapaikkaan Euroopassa ovat heikot. Paikan saaneista iso osa jatkaa edelleen muualle Eurooppaan; Ranskaan, Sveitsiin ja Itävaltaan.
Aiemmin Italiaan tuli paljon syyrialaisia ja eritrealaisia, joista lähes kaikki saivat turvapaikan. Heistä monet jatkoivat matkaansa muihin EU-maihin. Vuonna 2017 Italiaan on tultu pääosin Länsi-Afrikan maista. Kaikkiaan Euroopan satamakaupunkeihin on vuoden 2017 kuluessa tullut 100 000 ihmistä.
Libyassa ihmissalakuljettajat ovat pakottaneet turvapaikanhakijoita jopa aseilla uhaten Eurooppaan matkaaviin aluksiin. Monet uusista tulijoista eivät kuitenkaan halua poistua Italiasta muihin EU-maihin, mikä on venyttänyt Italian vastaanottojärjestelmän kestokykynsä ylärajoille. Se on suunniteltu enimmillään 200 000 henkilölle, ja suunnilleen niin paljon maan vastaanottokeskuksissa oli heinäkuun alussa jo valmiiksi väkeä.
EU:n antamat lupaukset Libyan rannikkovartioston vahvistamisesta ovat kiihdyttäneet ihmissalakuljettajien toimintaa. Ihmissalakuljettajille satojentuhansien ihmisten kuljettaminen yli Välimeren Eurooppaan on merkittävää liiketoimintaa, ja pelko sen tyrehtymisestä on saanut heidät ahneiksi.
On uutisoitu, että eräiden viranomaisarvioiden mukaan muista Afrikan maista Libyaan ja sieltä yhä Eurooppaan on edelleen matkalla jopa miljoona ihmistä. Kun tähän lisätään IOM:n arvio, että Libyassa on jo noin 700 000–1 000 000 siirtolaista, on selvää, ettei turvapaikanhakijoiden tulo Eurooppaan ole laantumassa.
Monet turvapaikanhakijoista pakenevat sotaa ja sortoa, mutta heitä tulee Libyaan ja Eurooppaan työn ja paremman toimeentulon perässä. Kansalaisjärjestöistä arvioidaan, että monet tulijat ajautuvat kadulle paperittomiksi.
Kesällä 2017 Yleisradio uutisoi, että uuden järjestön on tarkoitus aloittaa Välimerellä merioperaatio, jonka tarkoituksena on estää siirtolaisveneiden pääsy Italiaan. Järjestön edustajan mukaan se yrittää löytää siirtolaisveneitä pelastaakseen niiden matkustajat. Sitten heidät viedään takaisin Afrikkaan. Tarvittaessa se antaa siirtolaisille ensiapua. Järjestön Italian osaston johtajan mielestä muut avustusjärjestöt tekevät epäsuorasti yhteistyötä ihmissalakuljettajien kanssa. Hänen mukaansa "Salakuljettajat hyötyvät [– –] koska he tietävät, että joku tulee hakemaan siirtolaiset muutaman kilometrin päästä rannikosta. He laittavat siirtolaisia entistä heikompikuntoisiin aluksiin. Ne eivät pelasta henkiä, vaan toimivat taksipalveluna Eurooppaan." Uusi järjestö puolestaan aikoo siirtolaisia löytäessään kutsua paikalle Libyan rannikkovartioston, joka voi ottaa Eurooppaan pyrkivät ihmiset haltuunsa.
Huhtukuussa 2018 Kreikan korkein hallinto-oikeus teki päätöksen poistaa turvapaikanhakijoiden liikkumisrajoitukset maassa. Aikaisemmin, maaliskuusta 2016 lähtien maahan saapuneet turvapaikanhakijat on sijoitettu viidelle saarelle: Lesbosin, Lerosin, Kosin, Chiosin ja Samoksen saarille. Taustalla on Euroopan unionin ja Turkin välinen sopimus, jolla on pyritty rajoittamaan turvapaikanhakijoiden pääsyä Eurooppaan. Uusi päätös koskee vain uusia turvapaikanhakijoita, ei niitä 15 000 ihmistä, jotka jo ovat leireillä.
Euroopan unioni otti päätöksen huolestuneena vastaan. Viranomaislähteet ovat kuvailleet sitä "suureksi huoleksi". Uusien hakijoiden mannermaalle päästämisen pelätään rohkaisevan ihmisiä hakeutumaan Turkista Euroopan mantereelle entistä enemmäm. Kreikan mukaan leirien kapasiteetti on ylittynyt puolella. Lisäksi turvapaikanhakuprosessi on hidas, mikä on johtanut mielenosoituksiin.
Turvapaikanhakijoiden määrät ovat kääntyneet vuonna 2018 nousuun. Kreikan viranomaisten mukaan saarille on vuoden ensimmäisten kolmen kuukauden aikana saapunut päivittäin 120 turvapaikanhakijaa, eli vuoden alusta noin 11 000 henkeä. Viime vuoden vastaava määrä oli 60 päivässä, yhteensä noin 5 500.
Saksaan on saapunut vuodesta 2015 kevääseen 2018 yli miljoona turvapaikanhakijaa. Tilastojen mukaan ulkomailla syntyneet naiset saavat keskimäärin enemmän lapsia kuin syntyperäiset saksalaisnaiset.
Elokuuhun 2018 mennessä Espanjasta oli tullut Afrikasta tulevien siirtolaisten tärkein reitti Eurooppaan. Maastakarkoitettavia saa pitää kaksi kuukautta Espanjan suljetuissa internointikeskuksissa. Jos palautus lähtömaahan ei onnistu sinä aikana, karkotettava on päästettävä vapaaksi.
On vaikea palauttaa Saharan eteläpuolisesta Afrikasta tulleita siirtolaisia, joita Espanjassa on suurin osa. Vuonna 2017 Espanjaan tuli Välimeren yli usein pienillä kumiveneillä noin 22 000 maahanmuuttajaa Afrikasta. Heitä oli tullut saman verran vuonna 2018 heinäkuun loppuun mennessä. Espanjan median mukaan maan etelärannikolla hätämajoitustilat ovat aivan täynnä, mutta Espanjan Punaisen ristin humanitäärisen avun johtaja sanoo, että tilanne on hallinnassa, koska tulijamäärän kasvua osattiin odottaa. Punainen risti odottaa tulijamäärien pysymistä korkeina ainakin syksyyn asti.
Kokonaisuutena muuttopaine Afrikasta on hellittänyt tuntuvasti huippuvuoden 2015 jälkeen.
Vaikeammaksi käyneelle Libya-Italia -reitille on tarjottu Afrikan kauttakulkumaa Malissa Eurooppaan pyrkiville vaihtoehdoksi Marokko–Espanja -reittiä. Osa Marokon pohjososiin kertyneistä pyrkii pääsemään Espanjaan myös maitse espanjalaiskaupunkien Ceuta ja Melilla kautta, jotka sijaitsevat Marokon rannikolla. Heinäkuun lopussa Ceutan raja-aidan yli rynnäköi arviolta 800 miehen joukko, josta 600 pääsi sisään. Poikkeuksellisen väkivaltaisessa rynnäkössä tulijoilla oli omatekoisia aseita ja yli 20 rajavartijaa loukkaantui.
Pohjois-Afrikan levottomuuksien alettua Tunisiassa tammikuussa 2011 Italian Lampedusaan saapui lähes 19 000 ihmistä maaliskuun loppuun 2011 mennessä. Lokakuun alussa 2013 tapahtui Lampedusan onnettomuus, jossa hukkui yli 300 eritrealaissiirtolaista.
Huhtikuussa 2015 Välimerellä tapahtui historian suurin pakolaislaivan haaksirikko, jossa kuoli 800 henkilöä. Kesän 2015 aikana ainakin yhdeksän ihmistä kuoli tunkeutuessaan Englannin kanaalin alittavaan Kanaalin tunneliin Ranskassa. Vuosina 2014–2015 Ranskan poliisin arvion mukaan noin 39 000 pakolaista yritti päästä tunneliin, joista tiedettävästi vain harva pääsi tunneliin asti ja sieltä Englantiin.
Toukokuussa 2015 EU aloitti EUNAVFOR-operaation, jonka tavoitteena oli estää ihmissalakuljetusta Välimerellä. Parissa kuukaudessa operaatioon osallistuvat laivat pelastivat pari tuhatta merihätään joutunutta pakolaista. Operaatio laajeni myöhemmin salakuljettajien alusten valtaamisiksi lähinnä Libyan rannikolla. EU:n huippukokouksessa päätettiin syyskuussa 120 000 pakolaisen uudelleensijoittamisesta Kreikasta ja Italiasta muualle unionin alueelle.
Paljon huomiota saivat muun muassa lokuussa 2015 itäisestä Itävallasta löytynyt ihmissalakuljettajien hylkäämä kuorma-auto, jonka sisältä löyty 59 kuollutta pakolaista, sekä syyskuussa Turkin Bodrumissa rantaan huuhtoutunut hukkuneen pakolaispojan ruumis.
Ulkomaantoimittaja Jukka Huusko luonnehti tilannetta kesällä 2015 suurimmaksi pakolaiskriisiksi sitten toisen maailmansodan. Yleisradion toimittaja Maria Stenroos kutsui kriisiä kansainvaellukseksi. Hallitsematon siirtolaisvirta on aiheuttanut eripuraa EU:n jäsenvaltioiden kesken, sillä siirtolaisten aiheuttamaa kuormitusta ei ole jaettu tasan. Eniten turvapaikanhakijoita ovat vastaanottaneet Saksa ja Ruotsi.
Ihmissalakuljetuksesta on tullut aseellisiin järjestöihin ja alueellista valtaa pitäviin heimoihin kytköksissä olevien ammattimaisten rikollisliigojen pyörittämää kauppaa. Pariisissa toimivan siirtolaisasiantuntijan mukaan tilanne uhkaa vapaata liikkumista EU-maissa. Syyskuun 2015 alussa Saksan liittokansleri Angela Merkel varoitti ihmisten vapaata liikkuvuutta helpottavan Schengenin sopimuksen olevan uhattuna
Yhdysvaltain presidentti Barack Obama kehui Saksaa siitä, että se on ottanut johtavan roolin pakolaisten vastaanottamisessa. Obama päätti syyskuussa 2015, että Yhdysvallat ottaa vastaan ainakin 10 000 Syyrian pakolaista budjettivuonna 2016.
Amnesty International ja Human Rights Watch ovat kritisoineet etsintä- ja pelastusoperaatioiden rahoitusta. Amnesty International on sanonut, että EU "kääntää selkänsä vastuunkannolleen ja saattaa selvästi tuhansien ihmisten hengen uhatuksi".
Unkari pyrki rajoittamaan siirtolaisten tuloa maahan rakentamalla raja-aidan Serbian vastaiselle rajalle kesällä 2015. Syyskuussa Unkari ilmoitti aitaavansa myös Kroatian ja Romanian rajansa.
Tanskan maahanmuuttoviraston apulaisjohtaja sanoi lokakuussa 2017, että 700 tutkittua turvapaikanhakijaa, jotka sanoivat että heitä vainotaan ja sorretaan, sanoivat olevansa kansalaisuudettomia Kuwaitista. Heistä 634 ei viraston mukaan paennut Kuwaitista, vaan he olivat Irakista, jonka takia heidän hakemuksensa hylättiin kesällä.
Saksassa maahanmuuttoa jyrkästi vastustava liikehdintä on keskittynyt etenkin maan itäosiin. Idän osavaltiot ovat heikomassa taloudellisessa tilanteessa suhteessa länteen. Maahanmuuttoa ja islamia vastustava Pegida-liike aloitti toimintansa Dresdenissä syksyllä 2014, josta se levisi nopeasti muihin Itä-Saksan kaupunkeihin, joissa myös oikeistopopulistinen Vaihtoehto Saksalle -puolue on saanut viime vuosina jalansijaa. Valtaväestön epäluuloja ovat ruokkineet etenkin rikosluvut, joissa nuoret maahanmuuttajamiehet ovat yliedustettuina.
Saksan liittovaltion tilaama tutkimuksen mukaan Ala-Saksin väkivaltarikosten määrä kasvoi yli 10 prosenttia vuodesta 2014 vuoteen 2016. Yli 90 prosenttia kasvusta katsottiin johtuvan turvapaikanhakijoista.
Syyskuun lopulla 2015 EU:n sisäministerien kokous päätti 120 000 turvapaikanhakijan sijoittamisesta kahden vuoden aikana. Heistä 66 000 on suunniteltu siirrettäväksi ensimmäisen vuoden aikana Italiasta ja Kreikasta muihin EU:n jäsenmaihin selvästi suojelun tarpeessa olevia turvapaikanhakijoita. Etusija annetaan Irakista, Syyriasta ja Eritreasta tulleille. Siirtäminen vastaanottajamaihin oli määrä alkaa kahden kuukauden kuluessa. Myöhemmin siirrettävä määrä nousi 160 000 henkeen.
Sijoitettavien turvapaikanhakijoiden määrä tiettyä maata kohden on päätetty kunkin maan väkiluvun, talouden koon ja keskimääräisen turvapaikkahakemusten määrän perusteella. Italiasta on tarkoitus siirtää 15 600 ja Kreikasta 50 400 turvapaikanhakijaa muihin jäsenmaihin vuoden kuluessa. Lisäksi 54 000 turvapaikanhakijaa pyritään sijoittamaan Italiasta ja Kreikasta tai muusta jäsenmaasta, johon tulee poikkeuksellisen paljon turvapaikanhakijoita. Päätöksessä ilmoitetaan kohdemaat vain alkuvaiheen 66 000 siirrettävälle hakijalle.
Myös päätöstä vastustaneet maat joutuvat ottamaan vastaan turvapaikanhakijoita, ensi vaiheessa Unkari (1 294), Tšekin tasavalta (1 591), Slovakia (802) ja Romania (2 475). Päätettäessä tyhjää äänestäneeseen Suomeen tullee ensi vaiheessa 982 turvapaikanhakijaa Kreikasta ja 304 Italiasta. Eniten ottaa Saksa, yhteensä 17 036 hakijaa. Ruotsissa eritrealaisia on sijoitettu muun muassa Luulajaan. Heinäkuuhun 2017 mennessä kaikista siirroista vain 14 % on saatu toteutettua. Syynä on, että koko järjestelmä on kuitenkin jo vanhentunut – pakolaissiirrot koskevat vain eritrealaisia ja syyrialaisia – nyt Italiaan saapuu ihmisiä Länsi-Afrikasta. Suurin osa uusista tulijoista jää järjestelmän ulkopuolelle.
YK:n pakolaisjärjestön UNHCR:n mukaan nyt hyväksytty suunnitelma ei yksinään ole riittävä pakolaiskriisin ratkaisemiseksi. Sen mukaan sopimuksen piiriin kuuluvien turvapaikanhakijoiden määrää pitää todennäköisesti nostaa huomattavasti.
Vuonna 2014 Suomeen saapui 1 030 kiintiöpakolaista ja 3 651 turvapaikanhakijaa. Pakolaiskiintiö oli 750 henkeä vuosina 2013 ja 2014. Vuoden 2014 turvapaikkapäätöksistä myönteisiä oli 1 346 ja kielteisiä 2 050. Oleskelulupia Suomen turvapaikkayksikkö myönsi vuonna 2013 eri perusteilla yhteensä 1 827, joka oli 45 prosenttia kaikista turvapaikkapäätöksistä.
Turvapaikkapäätöksiä tehtiin vuonna 2014 eniten irakilaisille (789), sekä venäläisille (295), ukrainalaisille (259), somalialaisille (246) ja nigerialaisille (241). Hakijoita oli vuonna 2014 yhteensä 3 651. Vuonna 2014 turvapakkahakemusten keskimääräinen käsittelyaika oli 170 vuorokautta.
Lähes joka toisen Suomeen tulevan turvapaikanhakijan henkilöllisyys jää vahvistamatta tavallisesti passin puutteen vuoksi. Joskus turvapaikanhakijoilla ei ole passia lainkaan, mutta he myös piilottavat ja tuhoavat niitä tahallaan henkilöllisyytensä salaamiseksi. Turvapaikanhakijoiden henkilöllisyyden selvittämisaste nousi vuonna 2018 huomattavasti. Tähän lienee suurin syy oli se, että selvitettävää on vähemmän, kun turvapaikanhakijoiden määrä laski vuoden 2015 luvuista noin kymmenesosaan. Vuonna 2016 sisäministeriön kansliapäällikkö Päivi Nerg oli sitä mieltä, että ”Suomi on siinä aivan kärjessä, että me tiedetään jokainen henkilö, joka tänne on tullut, minkälaisella taustalla hän on tullut”.
13. lokakuuta 2015 mennessä Suomesta oli hakenut kuluvan vuoden aikana turvapaikkaa 21 889 henkilöä. Sisäministeriö arvioi 50 000 henkilön hakevan Suomesta turvapaikkaa vuonna 2015, mutta toteutunut luku jäi lopulta 32 476:een.
Elokuussa Suomeen tuli 2 894 turvapaikanhakijaa ja syyskuussa 10 836. Syyskuun toisella viikolla Suomesta haki turvapaikkaa 1 683 henkilöä. Syyskuun toisen viikon turvapaikanhakijoista 1 348 eli 80 prosenttia oli kotoisin Irakista. Somaliasta tulijoita oli 122 ja Afganistanista 65. Syyskuun seitsemän viimeisen päivän aikana (24.–30. syyskuuta) turvapaikanhakijoita tuli Suomeen 3 555. Lokakuun ensimmäisen seitsemän päivän aikana saapui 2 853 turvapaikanhakijaa eli lähes yhtä paljon kuin koko elokuussa. 1.–7. lokakuuta perheiden osuus on ollut 31 % turvapaikanhakijoista, yksinäisten miesten osuus on laskenut syyskuun 72 prosentista 65 prosenttiin ja alaikäisten osuus kasvanut syyskuun 2,2 prosentista 4,1 prosenttiin.
Vuoden 2017 alustavien tilastojen mukaan Suomesta haki turvapaikkaa noin 5 100 henkeä. Kielteisiä päätöksistä oli 43 prosenttia, myönteisiä 40, tutkimatta jätettyjä 11 ja rauenneita 6 prosenttia.
Syyskuussa 2015 Pohjois-Suomessa aloitettiin tehostettu rajavalvonta, jossa rajavartiolaitoksen, poliisin ja tullin tarkoituksena on tavoittaa kaikki rajan luvatta ylittäneet rekisteröintiä varten. Sisäministeri ilmoitti, että Suomeen perustetaan järjestelykeskuksia, josta turvapaikanhakijat siirretään myöhemmin vastaanottokeskuksiin. Syyskuun lopulla puolustusvoimien 30 hengen, pääasiassa varusmiehistä koostuva osasto lähetettiin Tornion rajalle auttamaan poliisia järjestelykeskuksen sisäänottotarkastuksissa, alueen suojaamisessa, sekä turvapaikanhakijoiden ohjaustehtävissä. Suomen tulli siirsi Tornioon myös kymmeniä henkilöstön jäseniä muualta maasta ja toi rajalle siirrettävän läpivalaisuauton, jolla voidaan läpivalaista esimerkiksi rekka tai bussi. Ulkomaalaisvalvontaa tehostettiin myös sisämaassa.
Sisäasiainministeriö kutsui syyskuussa viestintäyhtiöitä kehittelemään ministeriön johdolla juttusarjoja ja kampanjoita turvapaikanhakijoista. Tilaisuudessa oli ministeriön omaa tiedotusväkeä, sekä kutsuttuna olivat ainakin Miltton ja SEK&Grey, tuotantoyhtiö Gimme Ya Wallet, Yle ja Radio Helsinki. Myös muun muassa Supercellin, Suomen Punaisen Ristin ja turvapaikanhakijoita auttavien ryhmittymien edustajia kutsuttiin mukaan. Sisäministeriön viestintäpäällikön mukaan kokoontumisen taustasyy oli Suomeen pyrkineiden turvapaikanhakijoiden suuri määrä. Ministeriö halusi kutsua markkinointiviestinnän ja viestinnän toimijoita pohtimaan, miten turvapaikanhakijakysymys pitäisi Suomessa kohdata. Ministeriö halusi myös rakentaa luottamusta tilanteessa, jossa oli suuri määrä turvapaikanhakijoita ja miettiä, muuttaako se Suomea ja miten siihen valmistaudutaan.
Torniossa, Kemissä ja Helsingissä järjestettiin maahanmuuttoa vastustavia mielenosoituksia 19. syyskuuta.
Mielenosoittajat heittelivät kiviä Suomen Punaisen Ristin työntekijää kohti ja laukoivat ilotulitteita turvapaikan hakijoita kuljettavaa linja-autoa kohtaan Lahden vastaanottokeskuksessa Hennalassa syyskuun 24. ja 25. päivän välisenä yönä. Noin 30–40 mielenosoittajaa, joista yhdellä oli yllään Ku Klux Klan asu, heiluttivat Suomen lippuja. Poliisi epäili toimittajan kehottaneen Ku Klux Klan -asuista pitelemään lippua kuvaamista varten, mutta lippu ei ollut hänellä kauan, mies ei osallistunut rauhattomuuksiin, eikä hänellä ollut asua enää pakolaisten linja-auton tullessa. Kouvolassa heitettiin polttopullo hätämajoitustilan ovelle 24. syyskuuta 2015.
Turun Runosmäkeen suunnitellun turvapaikanhakijoiden hätämajoitustilan ikkunoita rikottiin ja rakennuksen ulko-ovea yritettiin polttaa 26. syyskuuta. Asukkaat järjestivät turvapaikanhakijoita vastustavan mielenosoituksen.
Helsingissä järjestettiin 3. lokakuuta Rajat kiinni! -mielenosoitus joka vastusti turvapaikanhakijoiden hallitsematonta maahantuloa. Loppu rasismille -tapahtuman mielenosoittajat puolestaan osoittivat mieltään Suomessa ilmenevää muukalaisvihamielisyyttä vastaan. Poliisi otti kiinni kuusi henkilöä ja kahta poliisiautoa vaurioitettiin. Osa Loppu rasismille -mielenosoittajista heitteli kananmunia poliisia kohti, yksi hyökkäsi poliisin kimppuun ja yksi vaurioitti poliisiautoa, kaksi viimeksi mainittua poliisi otti kiinni.
9. lokakuuta neljän miehen porukka usutti Jyväskylässä koiransa kolmen turvapaikanhakijan kimppuun. Poliisi ilmoitti tutkivansa tapahtumia ainakin epäiltynä pahoinpitelynä.
10. lokakuuta Hommaforumin järjestämään, Jotain rajaa -mielenosoitukseen Helsingissä otti osaa poliisin mukaan noin 250 henkilöä ja vastamielenosoitukseen noin 150 henkilöä. Osa vastamielenosoittajista oli naamioitunut. Jotain rajaa -mielenosoituksessa vaadittiin muun muassa Suomen rajojen väliaikaista sulkemista turvallisista maista, kuten Ruotsin kautta tuleville turvapaikanhakijoille. Puhujina esiintyivät muun muassa eurokansanedustaja Jussi Halla-aho ja Viron entinen ulkoministeri Kristiina Ojuland. Vastamielenosoitus pyrki häiritsemään mielenosoitusta metelöimällä. Poliisi eristi vastamielenosoituksen ja mielenosoitus sujui rauhallisesti.
Elokuun 18. päivänä vuonna 2017 Turun iskun tehneen marokkolaismiehen on kerrottu tulleet Suomeen turvapaikanhakijana vuonna 2016.
Iltalehden lokakuussa 2015 julkaiseman 1 124 henkilöä kattaneen mielipidetutkimuksen mukaan yli puolet suomalaisista tahtoisi rajoittaa turvapaikanhakijoiden pääsyä maahan. 24 prosenttia vastanneista ei päästäisi Suomeen enää yhtään turvapaikanhakijaa ja 32 prosentin mielestä heitä pitäisi päästää maahan nykyistä vähemmän. 31 prosenttia vastanneista piti Suomen turvapaikkapolitiikkaa sopivana. 59 prosenttia oli sitä mieltä, että turvapaikanhakijoille maksettavia tukia pitäisi leikata. Otos oli muodostettu siten, että se vastaa Suomen aikuisväestöä, virhemarginaali oli noin 2,5 prosenttiyksikköä.
Vaasan yliopiston tekemän ja sisäministeriön maaliskuussa 2017 julkaiseman mielipidetutkimuksen mukaan turvapaikkatilanteessa huolestuttaa suomalaisia eniten koko yhteiskuntaa leimaava polarisaatiokehitys. Leimautumisen mahdollisuus koetaan hyvin suurena, olipa mielipide turvapaikkakysymykseen mikä tahansa, eikä omaa mielipidettä koeta voitavan esittää suoraan ja mahdollisuudet asialliseen, tietopohjaiseen keskusteluun esimerkiksi turvapaikkapolitiikasta koetaan heikoiksi. Läpi aineiston kannatusta sai esikotouttaminen Tutkimuksen mukaan korostui näkemys, että Suomen tulisi panostaa nykyistä enemmän sekä kehitysapuun että hyödyntää paremmin kiintiöpakolaisjärjestelmää. Turvapaikanhakujärjestelmää toivotaan kehitettävän siten, että kipeimmin apua tarvitsevat saisivat sitä varmimmin. Suomalaisia huolestuttivat myös turvallisuuteen liittyvät kysymykset ja erityisesti kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneisiin laittomasti maassa oleskeleviin henkilöihin suhtauduttiin kriittisesti.
Monet Suomesta turvapaikkaa hakeneet henkilöt ovat peruneet hakemuksiaan ja haluavat takaisin kotimaahan, sillä Suomi on ollut heille pettymys, eikä palvelu vastaanottokeskuksessa ole vastannut heidän odotuksiaan. Joillekin ihmissalakuljettajat ovat antaneet väärän kuvan Suomesta. Osa on toivonut saavansa tehdä töitä ja kokenut toimettomuuden ja elämän vastaanottokeskuksissa turhauttavana. Myös kulttuurieroihin liittyvät syyt ovat vaikuttaneet perumisiin: suomalaista ruokaa pidetään ihmisille kelpaamattomana koiranruokana, ja turvapaikanhakijat ovat joutuneet osallistumaan omien majoitustilojensa siivoamiseen ja keittiötöihin. Suomalais-irakilaisen rauhanneuvottelijan ja Irakin asioiden tuntijan Hussein al-Taeen mukaan vuonna 2003 Saddamin vallan kaatumisen jälkeen Irakiin kasvoi rahakas ja suhteellisen koulutettu uusi sukupolvi, joka haluaisi mahdollisimman kauas kaikista alueen konflikteista. Nämä miehet ja pojat olivat tottuneet syömään hyvää ruokaa, ja he muodostivat merkittävän osa Suomeen kriisin aikana tulleista irakilaisista. Myös kallis tupakka, kylmä sää ja baarien puuttuminen ajavat takaisin kotimaahan tai Ruotsiin.
Suomen valtio järjestää muun muassa Irakiin palaaville tilauslentoja. Valtio maksaa paluulentojen kustannukset.
Maahanmuuttovirasto voi tehdä käännytyspäätöksen turvapaikanhakijalle, joka on hakenut oleskelulupaa kansainvälisen tai tilapäisen suojelun perusteella, mutta jolle ei ole myönnetty oleskelulupaa millään perusteella. Hakijalle voidaan määrätä samalla 30 päivän aika, jonka kuluessa hän voi poistua maasta vapaaehtoisesti. Poliisi panee täytäntöön käännyttämisen, eli maasta poistamisen. Viranomaiset voivat myös järjestää kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneelle ulkomaalaiselle palautuslennon takaisin lähtömaahansa.
Kesäkuussa 2018 Irak kieltäytyi enää ottamasta vastaan Suomen palauttamia perusteettomia turvapaikanhakijoita, ja palautettavat palautettiin Bagdadin lentokentältä takaisin Helsinkiin.
Sisäministeri Paula Risikon Valtakunnallisessa turvallisuusseminaarissa esittämän turvapaikkahakijatilanneraportin mukaan tammikuussa 2017 yhteensä 15 663 hakijaa oli saanut kielteisen päätöksen. Näistä kielteisen päätöksen saaneista 1 569 oli itsenäisesti poistunut maasta, 5 543 oli poistettu maasta ja 2 411 paluuta oli tuettu Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön IOM:n kautta.
Poliisiammattikorkeakoulun tutkimuksen mukaan vuonna 2016 turvapaikanhakijoista tehdyt rikosilmoitukset koskivat useimmiten vastaanottokeskuksessa tapahtuneita pahoinpitelyjä tai uhkailuja. Seuraavaksi yleisimpiä olivat epäilyt omaisuusrikoksista, seksuaalirikoksista sekä vastaanottokeskuksiin ja niiden henkilökuntaan kohdistuneista rikoksista. Rikosepäilyistä yli puolet oli turvapaikanhakijoiden välisiä tapauksia. Vastaanottokeskuksissa tapahtuneissa rikoksissa oli usein kyse kulttuuriin ja uskontoon liittyvistä erimielisyyksistä. Toinen esiin tullut syy ongelmille oli turvapaikanhakijoiden tyytymättömyys vastaanottokeskusten oloihin, mikä purkautui rikoksina vastaanottokeskuksia ja niiden henkilökuntaa kohtaan. Omaisuusrikokset olivat useimmiten yrityksiin kohdistuneita näpistyksiä tai myymälävarkauksia. Kaikista rikokseen epäillyistä 62 prosenttia oli Irakin kansalaisia ja 95 prosenttia miehiä. Uhreista noin kaksi kolmasosaa oli miehiä ja noin puolet irakilaisia.
Ulkomaan kansalaisten tekemiksi epäiltyjen raiskausrikosten määrä kasvoi yli 40 prosenttia vuonna 2016. Kaikkien seksuaalirikosten osalta turvapaikanhakijoiden osuus tekijöistä oli 7–8 prosenttia. Keskusrikospoliisin analyysin mukaan tuhatta Suomessa oleskelevaa Irakin kansalaista kohden oli 12,9 seksuaalirikosepäilyä. Afganistanilaisten suhteellinen luku 10,9. Tuhatta Suomen kansalaista kohden vastaava luku oli 0,3. Poliisiammattikorkeakoulun tutkimuksen mukaan turvapaikanhakijoiden vuonna 2016 tekemien seksuaalirikosten uhreista 46 prosenttia oli alle 18-vuotiaita. Seksuaalirikoksen uhri oli useimmiten suomalainen nainen.
Kirkkonummen Evitskogiin saapuneista turvapaikanhakijoista koitui maahanmuuttovirastolle 235 000 euron lasku. Summa käsitti 2,5 viikon majoituksen ja ruoan. Vuoden 2016 menoiksi oltiin arvioitu 4,8 miljoonaa euroa joka toteutui 8,4 miljoonaan euroon. SPR myönsi että Evitskogin kustannukset olivat normaalia suuremmat, mutta vetosi tapauksessa kiireeseen. SPR osti myös ruoka, siivouspalvelut ja kiinteistönhoidon Evitskogiin ilman kilpailutusta kiireen vuoksi.
Suomen Kuvalehden saamien tietojen mukaan vuonna 2015 turvapaikanhakijoista koitui 90,1 miljoonan euron lisäkulut. Vuonna 2016 ylimääräiset kulut paisuivat 824,5 miljoonaan euroon. Vuonna 2017 lisäkulut olivat 638,5 miljoonaa euroa ja vuoden 2018 arvio on 485 miljoonaa euroa.