Aleksander Reeth
Alexander Reid Reeth (1605–1668) oli skotlantilaissyntyinen aatelissukuun kuuluva henkilö. Heidän sukunsa aateloitiin 30.9.1653.
Hän on David Reidin poika. Hänet ylennettiin luutnantiksi vuonna 1635. Hän osallistui Suomen ratsuväen kautta kolmikymmenvuotiseen sotaan. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1645. Hän sai 12.6.1649 isänsä linnalääniä Luhangasta.
David Reid sai 2.8.1613 kirjeessä Jakob De la Gardielta pientilan Sysmän pitäjästä ja 4.4.1624 elinikäisen valtuuden isännöidä Luhangan pitäjää ja käyttää kaikkea, mitä pitäjä tarjoaa. Sysmän pitäjän lisäksi hän sai itselleen ja vaimolleen Hauhialan ja Kaitalan Lammin pitäjästä.
Hän oli kapteenina Turun läänin ratsuväkirykmentissä sodan aikana Puolassa vuonna 1655 ja vuonna 1656. Hän laati testamenttinsa 2.9.1659, missä hän antoi perintönä vaimonsa asuttaman Virrat-tilan Sysmän pitäjästä pojalleen Davidille, joka oli kahden nuoremman pojan allekirjoittama. Hän sairastui vuonna 1668 loppuvuodesta, kun hän nouti Porvoosta poikansa Johanin ruumiin. Pian tämän jälkeen hän kuoli, ja hänet haudattiin Sysmän kirkkoon.
Luhangan säteriratsutilan omistaja ja Luhangan kappeliseurakunnan perustamisen isä, kornetti "Alexander Magnus Reid" sai 1766 sukunsa merkityksi Ruotsin ritarihuoneeseen 1653 aateloidun Reid-suvun haaraksi. Hän kuoli naimatonna 1773, mutta virheellisin perustein aateliseksi merkitty suku jatkui kahdesta hänen vanhemmasta veljestään. Vehkalahtelaisesta korpraalista "Karl Gustav Reidestä" (n. 1694-1743) polveutuu Varsinais-Suomeen asettunut sotilashaara (artikkelin taulut 3-5), jonka miespuoliset jäsenet häviävät tuntemattomiin kohtaloihin 1700-luvun loppuvuosina. Toinen veli oli Luhangan isäntä "Johan Reid" (n. 1710-1753). Hänen pojistaan kersantti "Karl Gustav Reeth" (1745-1796) tuli Luhangan isännäksi. Hänen sukuhaaransa (taulut 7-8) kaksi viimeistä miesjäsentä häviää kirkonkirjoista 1830-luvulla. Johanin toinen poika, sotamies "Johan Gabriel Reeth" (1747-1790) muutti Mustasaareen. Hänen sukuhaaransa (taulut 9-19) on levinnyt Yhdysvaltoihin; se ei enää elä Suomessa mieskantaisena. Hänen pojanpojanpoikansa talollinen "Herman Erik Reeth"(1825-1893, taulu 15) anoi 1886 sukunsa merkitsemistä Suomen ritarihuoneeseen, mutta anomus hylättiin.
Reethin suku on perustanut Keski-Suomessa sijaitsevan Luhangan. Sysmän 1800-luvun kartanopitäjän nimekkäimpiä aatelissukuja olivat Tandefelt-, Silfverbögel- ja Reid-suvut.
Ensimmäinen aateloitu jäsen oli vuonna 1653 Hans Johansson Reid Reeth. Hänen kuolemansa jälkeen vuodesta 1656 seuraavat 100 vuotta suku ei ollut edustettuna Ritarihuoneella. Vuonna 1766 kornetti Alexander Maunus Reeth saapui Ritarihuoneelle, missä sukutaulu osoitti hänen polveutuvan kapteeni Alexander Reidistä, ja hänen pojastaan aateloidusta Hans Johansson Reid Reeth:stä. Koska tätä isä-poika-suhdetta pidettiin mahdottomana, hyväksyttiin hänen perheensä ottamista koskeva pyyntö genealogiseen selvitykseen, koska jälkeläisistä löytyi aateloitu Hans Johansson Reid Reeth.
Myöhemmin kuitenkin Jully Ramsay sai "aatelistoperheet Suomessa"-työssään vakuuttavia todisteita, että "urhoollinen" kapteeni Alexander Reid oli David Reidin poika ja näin sukupuu luovutettiin Ritarihuoneen käyttöön.
Vaikka Suomessa asuikin Reeth-suvun ihmisiä, heitä laskettu kuuluvaksi aatelissukuun Reeth, sillä Ritarihuoneen hallinto ei poikennut Ritarihuoneen säännöistä millään tavalla.
Kun Ritarihuone perustettiin Suomessa vuonna 1818, niin tämä ympäri Suomea levinnyt laiminlyöty suku haki itselleen paikkaa Ritarikunnan edustukseen. Parlamentin jäsenet ovat Suomessa rekisteröineet itsensä Reeth:iksi.
Virtaan talo Sysmässä siirtyi kirkkoherra Matthias Petriltä skotlantilaissyntyiselle vävylle Alexander Reidille (Reeth) vuonna 1630.
Alexander Reid oli naimisissa noin vuodesta 1637 Elin Mattsdotterin kanssa ja asuivat yhdessä vuoteen 1668 asti.