hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Josef Wirmer
Josef Wirmer (19. maaliskuuta 1901 Paderborn Saksa – 8. syyskuuta 1944 Berliini, Saksa) oli saksalainen juristi, vastarintaliikkeen taistelija ja kansallissosialismin vastustaja. Hän oli Saksan keskustapuolueen jäsen.
Josef Wirmer syntyi Paderbornissa katoliseen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat opettajia. Wirmer opiskeli lakia ensin Freiburgissa ja myöhemmin Berliinissä.
Josef Wirmer oli osallisena heinäkuun 20. päivän salaliitossa, jonka tarkoituksena oli salamurhata Adolf Hitler. Yritys epäonnistui ja salaliittoon osallistuneet teloitettiin tai vangittiin. Josef Wirmer pidätettiin 4. elokuuta 1944 yhtenä osallisena salamurhayritykseen.
Wirmer teloitettiin hirttämällä Plötzenseen vankilassa 8. syyskuuta 1944.
Dance Central
Dance Central on Xbox 360:lle julkaistu tanssipeli, joka käyttää Kinectiä pelin ohjaamiseen. Pelin on suunnitellut Harmonix, joka on tehnyt muun muassa "Guitar Hero"- ja "Rock Band" -sarjan.
Pelaajan pitää seurata ruudulla näkyvän hahmon tanssiliikkeitä ja toistaa ne itse perässä Kinectin seuratessa pelaajan liikkeitä. Jos tanssiliike ei mene oikein, se näkyy hahmon raajojen kohdalla punaisella, ja jos pelaaja mokaa monta liikettä peräkkäin, musiikki sekä tanssiliikkeet hidastuvat. Apuna on myös tanssikortit, jotka näkyvät ruudun oikeassa reunassa. Pelissä on yli 650 erilaista tanssiliikettä, joista tulee yhteensä yli 90 tanssirutiinia. Pelissä on viisi erilaista pelimuotoa:Seuraavat hahmot ovat pelissä mukana:
ELIOT on salainen robottihahmo jonka saa kunhan on saanut vähintään neljä tähteä viimeisessä haastetanssissa.
Pelissä on myös mukana "pinkki ninja" jonka saa kun painaa päänäkymässä vasemmalle, ylös, X, ylös, oikealle, Y. Oblio saa pinkin ninjan vaatteet.
Alla olevat 32 kappaletta tulevat pelin mukana.
Alla olevat kappaleet ovat julkaistu Xbox Live Marketplacessa. Yksi kappale maksaa 240 Microsoft pistettä. Jokainen tanssi tuo uuden kappaleen lisäksi uusia tanssiliikkeitä peliin. Kappaleet toimivat suoraan Dance Central 2:ssa ilman lisämaksuja.
Peli sai paljon positiivisia arvosteluja julkaisun yhteydessä ja sen jälkeen. Peli keräsi 82/100 keskiarvon Metacritic-sivustolla ja oli yksi myydyimmistä Kinect-peleistä.
Pelille julkaistiin jatko-osa, "Dance Central 2", jonka julkaisupäivä oli 21. lokakuuta 2011 Euroopassa ja 25. lokakuuta 2011 Pohjois-Amerikassa. Peli tarjoaa uutena ominaisuutena muun muassa kaksinpelin samanaikaisesti.
Kiinteistöliitto
Suomen Kiinteistöliitto ry on vuonna 1907 perustettu kiinteistönomistajien etuja valvova järjestö. Siihen kuuluu asunto-osakeyhtiöitä, kiinteistöosakeyhtiöitä, asuinvuokratalojen omistajia sekä vuokranantajia. Asunto-osakeyhtiöt ovat suurin jäsenryhmä Kiinteistöliitossa.
Kiinteistöliitto tarjoaa jäsenilleen kiinteistöjuridiikan, talous- ja veroasioiden sekä kiinteistönpidon neuvontaa. Neuvontapalvelujen lisäksi Kiinteistöliitto tuottaa tutkimus- ja kehitystoimintaa, viestintää sekä edunvalvontaa ja koulutusta. Kiinteistöliitto ja sen alueelliset yhdistykset järjestävät koulutusta sekä alan ammattilaisille että taloyhtiön luottamushenkilöille.
Kiinteistöliiton muodostavat 23 alueellista yhdistystä ja 1 valtakunnallinen toimialajärjestö Suomen Vuokranantajat ry. Kiinteistöliiton jäsenyhdistyksiin kuuluu noin 27 000 asunto-osakeyhtiötä, vuokrataloyhtiöitä ja muita kiinteistönomistajia sekä noin 13 000 yksityistä vuokranantajaa. Kiinteistöliittoon kuuluvissa taloissa asuu lähes kaksi miljoonaa ihmistä. Kiinteistöliitto-yhteisöön kuuluvat myös liiton osakkuusyhtiöt eli Kiinteistöalan Kustannus Oy, Kiinteistöalan Koulutuskeskus Oy, Talokeskus Yhtiöt Oy ja Suomen Kiinteistöliitto ry:n Palvelu Oy. Liitto on osakkaana myös KTI Kiinteistötieto Oy:ssa ja Suomen Tilaajavastuu Oy:ssa.
Kiinteistöliitto osallistuu eurooppalaisten kiinteistöomistajienn yhteistyöhön ja edunvalvontaan osallistumalla European Property Federationin (EPF) toimintaan.
Hans-Jürgen von Blumenthal
Hans-Jürgen Graf von Blumenthal (23. helmikuuta 1907 Potsdam – 13. lokakuuta 1944 Berliini) oli 
saksalainen aristokraatti ja armeijan upseeri toisessa maailmansodassa. Von Blumenthal teloitettiin osallisuudesta Adolf Hitlerin salamurhayritykseen.
Hans-Jürgen von Blumenthal syntyi Potsdamissa helmikuussa 1907. Hänen isänsä oli eversti ensimmäisessä maailmansodassa. Von Blumenthal aloitti opiskelunsa Potsdamissa vuonna 1928 ja jatkoi opiskelujaan myöhemmin Münchenissä. Vuonna 1930 hän vietti lyhyen ajan myös Yhdysvalloissa. Von Blumenthal päätti opintonsa vuonna 1935 ja liittyi 48. jalkaväkidivisioonaan, jossa hän palveli vänrikkinä. Vuonna 1936 hänestä tuli luutnantti.
Juuri ennen toisen maailmansodan alkua von Blumenthal ylennettiin kapteeniksi. Hän johti joukkoja Kiovassa, jossa haavoittui pahoin oikeaan käsivarteen. Hän oli armeijan sairaalassa hoidettavana Leipzigissa joulukuuhun 1942. Sairaalassa ollessaan hän liittyi lopullisesti saksalaiseen vastarintaliikkeeseen. Huhtikuussa 1943 von Blumenthal ylennettiin majuriksi.
Hans-Jürgen von Blumenthal osallistui Hitlerin epäonnistuneen salamurhayrityksen suunnitteluun. Kolme päivää salamurhayrityksen jälkeen 23. heinäkuuta 1944 Gestapo pidätti von Blumenthalin. Hänet hirtettiin Plötzenseen vankilassa 13. lokakuuta 1944. Hän oli erittäin läheinen ystävä Hans von Dohnányin, Hans Osterin ja etenkin lapsuuden ystävä Albrecht Mertz von Quirnheimin kanssa. Heidät kaikki teloitettiin osallisina Hitlerin salamurhayritykseen.
Hans-Jürgen von Blumenthal oli naimisissa ja hänellä oli poika Humbertus, joka syntyi toukokuussa 1942.
Kinect Sports
Kinect Sports on Xbox 360:lle vuonna 2010 julkaistu videopeli, joka käyttää Kinectiä pelin ohjaamiseen. Pelin on kehittänyt Rare, joka julkaisi pelin Kinectin julkaisun yhteydessä. Peli sisältää kuusi erilaista liiketunnistimella toimivaa urheilulajia, joissa jokaisessa on kolme vaikeustasoa. Urheilulajeja voi pelata yksin, kaveria vastaan ja toisinaan myös kaverin kanssa samalla puolella. Pelissä on mukana myös Sports Party-pelimuoto joka mahdollistaa monien pelaajien pelaamisen turnauksissa. Pelin jatko-osa on .
Carl Langbehn
Carl Langbehn (6. joulukuuta 1901 Padang, Sumatra – 12. lokakuuta 1944 Berliini) oli saksalainen 
lakimies ja kansallissosialismin vastustaja. Hänet teloitettiin osallisena heinäkuun 20. päivän salaliittoon, jossa tarkoitus oli salamurhata Adolf Hitler.
Carl Langbehn oli syntynyt Padangissa Sumatran saarella Indonesiassa vuonna 1901. Hän oli Heinrich Himmlerin tuttava, sillä
heidän tyttärensä kävivät samaa koulua.
Carl Langbehnin tiedettiin vastustaneen natsien julmia tekoja. Gestapo vangitsi Langbehnin osasyyllisenä Hitlerin salamurhayritykseen. Hänet hirtettiin Plötzenseen vankilassa lokakuussa 1944.
Hugo Valvanne
Hugo Valvanne, sukunimi vuoteen 1906 "Wegelius" (18. heinäkuuta 1894 Pietarsaaren maalaiskunta – 25. heinäkuuta 1961 Fyen, Tanska) oli suomalainen suurlähettiläs sekä teosofinen kirjailija ja teosofisen kirjallisuuden suomentaja.
Valvanteen vanhemmat olivat lääninrovasti, valtiopäivämies Henrik Eliel Wegelius ja tämän ensimmäinen puoliso Johanna Elisabeth Häggman. Hän oli naimisissa kaksi kertaa : 1929–1945 Eva Arokallion kanssa (liitto päättyi avioeroon) ja vuodesta 1947 Gulpager Birgitten kanssa. Teosofi ja kirjailija Väinö Valvanne oli Hugo Valvanteen nuorempi veli.
Valvanne toimi Suomen ensimmäisenä Intian suurlähettiläänä 1949–1956. Hän oli Suomen lähettiläänä ja suurlähettiläänä Bernissä Sveitsissä 1956–1959.
Valvanne oli Suomen Teosofisen Seuran julkaiseman "Teosofi"-aikakauslehden päätoimittaja 1949.
Michele Bachmann
Michele Marie Bachmann (o.s. Amble, s. 6. huhtikuuta 1956 Waterloo, Iowa) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja Minnesotan kongressiedustaja vuodesta 2007. Hän on ensimmäinen republikaanien naiskongressiedustaja Minnesotasta.
Bachmann tunnetaan konservatiivisen Teekutsuliikkeen kannattajana.
Bachmann pyrki republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2012 vaaleihin. Hän voitti elokuussa 2011 republikaanien presidenttiehdokkuutta koskevan ei-sitovan mielipideäänestyksen. Bachmann keskeytti vaalikampanjansa tammikuussa 2012, kun hän sai Iowan esivaaleissa vain viisi prosenttia äänistä jääden kuudenneksi.
Koulutukseltaan Bachmann on asianajaja. Hän on ollut vuodesta 1978 naimisissa Marcus Bachmannin kanssa. Heillä on viisi lasta.
Ragnar Öller
Karl Ragnar Öller, kirjailijanimi Sten Söderskär (6. heinäkuuta 1893 Lahti – 22. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen tohtori, kunniakonsuli ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Öller väitteli 1923 tohtoriksi kirjallisuuden alalta. Hän johti perheensä omistamaa yritystä ja oli myös jonkin aikaa Suomen puolustusvoimien ja Ranskan Suomen suurlähetystön palveluksessa.
Öller työskenteli vuodesta 1922 alkaen Liettuan Suomen suurlähetystön palveluksessa. Hänestä tuli konsuli 1925 ja pääkonsuli 1932. Öller jatkoi näissä tehtävissä aina vuoteen 1940 saakka jolloin Neuvostoliitto miehitti Liettuan. Öller teki myös Liettuaa tunnetuksi Suomessa, käänsi liettualaisia novelleja ja toimi Suomi-Liettua-ystävyysseuran johtajana seuran lakkauttamiseen 1945 saakka.
Öller oli syksyllä 1921 ilmestymisensä aloittaneen Filmiaitta-lehden ensimmäinen päätoimittaja. Öller kirjoitti useita näytelmiä ja romaaneita salanimellä "Sten Söderskär".
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Sten Söderskär":
Sinilehtimittari
Sinilehtimittari ("Scopula decorata") on keskikokoinen, Suomessa luonnonsuojeluasetuksella rauhoitettu perhoslaji. Vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa se arvioitiin äärimmäisen uhanalaiseksi (CR).
Siipien pohjaväri on valkoinen. Etusiivessä on kaksi ohutta, tummaa poikkiviirua, joista sisempi erottuu huonommin. Takasiivessä vain yksi poikkiviiru sekä tumma diskoidaalitäplä. Molempien siipiparien kärkiosassa on leveä, siniharmaista ja ruskeista täplistä muodostuva vyö jonka sisäreunassa on ohut musta viiru. Etusiiven ulkoreunan etuosassa on lisäksi neljä mustaa pilkkua. Siipiväli 22–25 mm.
Samankaltainen laji on valkolehtimittari ("Scopula ornata").
Sinilehtimittaria tavataan Länsi-Euroopasta Keski-Aasian poikki Mongoliaan. Suomesta laji hävisi 1970-luvun alussa, minkä jälkeen sitä on tavattu harhailijana. Levinneisyys rajoittuu etelärannikolle. Perhosia tavataan heinäkuussa.
Sinilehtimittari elää kuivilla ja hiekkaisilla alueilla, etenkin rannikolla. Kasvillisuudeltaan paikan on oltava avoin tai korkeintaan harvakasvustoinen. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle. Toukka talvehtii ja koteloituu maahan, kasvillisuuden alle.
Suomessa sinilehtimittari on rauhoitettu. Yhden perhosyksilön ohjeellinen korvaushinta on 1682 euroa.
Toukka syö kangasajuruohoa ("Thymus serpyllum").
Impetusteoria
Impetusteoria oli keskiaikainen fysikaalinen teoria liikkeestä. Sen mukaan kun kappale saatetaan liikkeeseen, se saa eräänlaista liikettä ylläpitävää voimaa, "impetusta", joka liikkeen myötä kuluu pois.
Impetusteoria oli korjaus Aristoteleen liikettä koskeviin teorioihin. Aristoteles oli määritellyt liikkeen paikan muutoksena. Hän katsoi, että kaikkien kappaleiden luonnollinen tila on lepotila ja jokaiseen liikkeeseen on olemassa syy. Syitä hän katsoi olevan kahdenlaisia: 1) jokaisen kappaleen luontainen voima tai pyrkimys etsiytyä luonnolliselle paikalleen (aristoteelinen painovoimateoria); 2) jonkin ulkoisen kappaleen tai väliaineen käyttämä kontaktivoima (esimerkiksi veto tai työntö).
Impetusteoriassa perusperiaate oli seuraava: Kun esimerkiksi joku henkilö heittää jonkin kappaleen, hän antaa sille heittäessään tietyn määrän "impetusta". Tämä "impetus" on eräänlainen voima, joka saa kappaleen liikkumaan siihen suuntaan, jossa liike sai alkunsa. Kappaleen liike jatkuu "impetuksen" ansiosta samaan suuntaan, vaikka henkilö irrottaa otteensa kappaleesta, ja se lakkaa, kun "impetus" on kulunut loppuun.
Wolf-Heinrich von Helldorf
Wolf-Heinrich Graf von Helldorf (14. lokakuuta 1896 Merseburg – 15. elokuuta 1944 Berliini) oli Berliinin poliisiylipäällikkö. Hänet teloitettiin yhtenä osallisena heinäkuun 20. päivän salaliittoon liittyen.
Vanhaan aatelissukuun kuulunut Wolf-Heinrich von Helldorf syntyi Merseburgissa vuonna 1896. Aatelisarvoltaan hän oli Helldorfin kreivi (Graf von Helldorf). Ensimmäisessä maailmansodassa von Helldorf palveli luutnanttina vuonna 1915.
Wolf-Heinrich von Helldorf liittyi Sturmabteilungiin vuonna 1931. Vuonna 1933 hän sai lisää vastuuta ja nimitettiin Brandenburgin SS:n päälliköksi. Samana vuonna hänet valittiin Saksan valtiopäivien jäseneksi. Helldorf oli myös hyvin läheinen Joseph Goebbelsin kanssa. Tosin Goebbels oli maininnut päiväkirjassaan heinäkuussa 1938 Helldorfin haluavan lisätä juutalaisuutta Berliinin gettossa, etenkin varakkaita juutalaisia piti saada lisää.
Helldorfin tehtävä oli alun perin johtaa Berliinin poliisien toimintaa salaliiton aikana, eikä niinkään sekaantua vallankaappaukseen. Myöhemmin Helldorf kuitenkin totesi, että Hitler pitää syöstä vallasta ja kansallissosialistien toiminta saada loppumaan.
Helldorf katsottiin osasyylliseksi Hitlerin salamurhayritykseen ja hänet tuomittiin kuolemaan Roland Freislerin johtamassa kansantuomioistuimessa. Helldorf hirtettiin Plötzenseen vankilassa 15. elokuuta 1944.
Erwin Planck
Erwin Planck (12. maaliskuuta 1893 Berliini – 23. tammikuuta 1945 Berliini) oli saksalainen poliitikko ja Adolf Hitlerin vastaisen vastarintaliikkeen jäsen. Hänet teloitettiin osallisuudestaan heinäkuun 20. päivän salaliittoon.
Erwin Planck oli kuuluisan fyysikon Max Planckin poika. Vuonna 1932 hänestä tuli valtiosihteeri valtakunnankansliaan Franz von Papenin ja myöhemmin Kurt von Schleicherin alaisuuteen. Schleicher murhattiin vuonna 1934 pitkien puukkojen yönä. Planck yritti turhaan selvittää ystävänsä Schleicherin murhaa.
Erwin Planck pidätettiin Hitlerin salamurhayrityksen jälkeen heinäkuussa 1944. Planck tuomittiin kansantuomioistuimessa kuolemaan ja teloitettiin Plötzenseen vankilassa tammikuussa 1945.
Lehvämittari
Lehvämittari ("Hemithea aestivaria") on vihermittareihin kuuluva keskikokoinen vihreä perhoslaji. Sitä tavataan sekä Euraasiassa että Pohjois-Amerikassa. Suomessa lehvämittari on harvinainen, eikä siitä ole tavattu 1940- ja 1950-lukujen vaihteen pysyvämmän kannan jälkeen kuin satunnaisia yksilöitä. Lajia tavataan kesä-heinäkuussa, tyypillisesti pensaikkoisissa lehti- ja sekametsissä sekä puistoissa ja puutarhoissa. Lehvämittarin toukat käyttävät ravinnokseen useita eri laijsia pensaita ja pieniä puita; pieni toukka talvehtii.
Lehvämittari on keskikokoinen mittariperhonen, jonka siipien kärkiväli on noin 26–34 millimetriä. Siipien väri on heikosti sinertävän vihreä, alapinnalta väri on vaaleampi. Siipien ripset ovat vaaleat ja niissä on rusehtavia laikkuja. Siipien poikkiviirut mutkittelevat heikosti, ja erotukseksi vihermittarista on niiden väli tasaleveä. Lehvämittarin takajalat ovat myös väriltään kirkkaan punaiset, toisin kuin edellä mainitulla lajilla. Lähes etusiipien pituisten takasiipien reunan selvä uloke on lehvämittarin paras lajituntomerkki, jonka avulla sen voi erottaa niin vihermittarista kuin laikku- ja pilkkupussimittaristakin. Lehvämittarin koiraan tuntosarvet ovat sahahampaiset.
Lehvämittari on levinnyt sekä Euraasiaan että Pohjois-Amerikkaan. Laji on yleinen Etelä- ja Keski-Euroopassa, jossa sen levinneisyysalue ulottuu lännessä Portugaliin, Irlantiin Englantiin ja Walesiin. Idässä levinneisyysalue kattaa muun muassa Kaukasuksen, Iranin, Amurin Korean niemimaan, Kiinan ja Japanin sekä osia Pohjois-Amerikasta.
Suomessa lehvämittari on harvinainen laji, jota on tavattu pääasiassa Suomenlahden ja Lounais-Suomen rannikolla. Lajilla katsotaan olleen Suomen eteläisellä rannikolla vakituinen kanta 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa, mutta sen jälkeen lajia on tavattu maassa vain satunnaisesti ja yksitellen. Nämä yksilöt ovat todennäköisesti olleet harhailijoita, jotka ovat saapuneet maahan etelästä. Sittemmin laji on tehnyt paluuta ja vuoteen 2007 mennessä se oli jo levittäytynyt koko etelärannikolle. Vuonna 2009 siitä ilmoitettiin Paraisilta Pyhtäälle jo 80 havaintoa, mutta havaittu yksilömäärä lienee huomattavasti suurempi.
Lehvämittari on pensaikkoisten lehti- ja sekametsien sekä puistojen ja puutarhojen perhonen. Britanniassa lajia tavataan yleisesti myös pensasaitojen tuntumassa. Laji lentää Britanniassa ja Keski-Euroopassa kesä-heinäkuussa, Suomessa sen pääasiallista lentoaikaa on heinäkuun loppupuoli. Maan äärihavainnot ovat heinäkuun alusta ja elokuun alkupuolelta. Laji on pääasiallisella levinneisyysalueellaan lennossa yleensä iltahämärissä, mutta suomalaiset yksilöt on tavattu yöllä.
Toukan ravintokasveja ovat Suomessa olleet pihlaja ja punaherukka, mutta lajia tavataan elinalueellaan useilla eri pensailla ja nuorilla lehtipuilla. Esimerkkejä ravintokasveista ovat ainakin koivut, pajut, orapihlajat ja ruusut sekä tammi, lehmukset, oratuomi ja pajuista erityisesti raita. Lehvämittari talvehtii pienenä toukkana.
Liigacup (täsmennyssivu)
Liigacup tarkoittaa yleensä jalkapallon cup-kilpailua, johon voivat osallistua vain joukkueet tietystä liigasta. Liigacup voi viitata johonkin seuraavista:
Karl Johan Nauklér
Karl Johan Nauklér (18. kesäkuuta 1846 Törnävä – 19. heinäkuuta 1868 Pihlajavesi) oli suomalainen teologian ylioppilas, joka kirjoitti runoja suomen ja ruotsin kielellä.
Nauklérin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Karl Nauklér ja Sofia Wilhelmina Wenman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1866 ja opiskeli sitten teologiaa Helsingin yliopistossa.
Nauklér sairastui keväällä 1868 sen jälkeen, kun hän oli puhujamatkalla ollessaan vajonnut heikkojen jäiden aikana suohon. Hän kuoli myöhemmin kesällä. Nauklérin luonnonkivinen hautamuistomerkki sijaitsee Pihlajaveden erämaakirkon yhteydessä olevalla hautausmaalla.
André Derain
André Derain (10. kesäkuuta 1880 Chatou, Yvelines, Île-de-France, Ranska – 8. syyskuuta 1954 Garches, Hauts-de-Seine, Île-de-France, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän perusti Henri Matissen kanssa fauvismin.
Pariisin lähellä Île-de-Francessa syntynyt Derain opiskeli 1898 insinööriksi Académie Camillossa ja opiskeli samalla maalausta opettajanaan Eugène Carrière. Taideopintojen yhteydessä hän tutustui Matisseen. Vuonna 1900 hän tutustui Maurice de Vlaminckiin ja he työskentelivät yhteisessä ateljeessa. Derain alkoi maalata ensimmäistä maisematyötään. Opinnot keskeytyivät vuosiksi 1901–1904, kun hän joutui Ranskan armeijaan. Derain'in vapauduttua palvelusta Matisse suostutteli tämän vanhemmat siihen, että tämä hylkäisi insinöörinuran voidakseen antautua kokonaan maalaamiselle. Sen jälkeen Derain aloitti opinnot Académie Julianissa.
Derain ja Matisse tekivät töitä yhdessä kesän 1905 Välimerellä Colliouren kylässä, ja myöhemmin he veivät hyvin omaperäiset maalauksensa näytteille Syyssalonkiiin. Luonnottoman voimakkaat värit saivat kriitikko Louis Vauxcelles'n pilkallisesti nimittelemään heidän maalauksiaan nimellä "les fauves", "villipedot", mistä fauvistinen suuntaus sai alkunsa. Maaliskuussa 1906 merkittävä taidekauppias Ambroise Vollard lähetti Derain'in Lontooseen maalaamaan sarjan maalauksia, joiden aiheena on Lontoo. 30 maalauksessa, joista 29 on yhä jäljellä, Derain esitti Lontoon muotokuvan aivan toisenlaisena kuin kaupunkia aiemmin maalanneet taiteilijat, kuten Whistler tai Monet. Rohkein värein ja kompositioin Derain maalasi useita maalauksia Thamesista ja Tower-sillasta. Lontoon maalaukset ovat hänen suosituimpia teoksiaan. Taidekriitikko T. G Rosenthal kirjoittaa: "Monet'n jälkeen ei kukaan ole saanut Lontoota näyttämään niin raikkaalta ja kuitenkin pysymään niin perusenglantilaisena. Joissakin Thamesin näkymissään hän käyttää monitäpläistä pointillistista tekniikkaa, joskin tuohon aikaan, jolloin täplät olivat jo paljon suurempia, se on pikemminkin värien erottelua, divisionismia ja erityisen tehokasta ilmentäessään värin hajoamista liikkuvassa vedessä auringonpaisteessa."
Vuonna 1905 taidekauppias Ambroise Vollard osti koko Derainin ateljeen, mikä tarjosi Derainille taloudellista turvaa. Hän kokeili kiviveistoksia ja siirtyi Montmartrelle ollakseen lähellä ystäväänsä Pablo Picassoa ja muita merkittäviä taiteilijoita. Picasson tuolloinen naisystävä Fernande Olivier kuvasi Derain'ia näin:
Derain alkoi Montmartrella siirtyä hehkuvasta fauvistisesta paletista vaimeampiin sävyihin, ilmentäen siten kubismin ja Paul Cézannen vaikutteita. (Gertrude Steinin mukaan perimätieto kertoo, että Derain löysi afrikkalaisen veistotaiteen ennen kubisteja ja sai siitä vaikutteita.) Derain teki puuveistoksia primitiiviseen tyyliin erääseen Guillaume Apollinairen ensimmäisen proosateoksen "L'enchanteur pourrissant" (1909) laitokseen. Hänen töitään oli 1910 näytteillä Münchenissä Neue Künstlervereinigungissa vuonna 1912 sesessionistien Der Blaue Reiterin näyttelyssä ja 1913 merkittävässä Armory Show'ssa New Yorkissa. Hän kuvitti myös Max Jacobin 1912 ilmestyneen runokokoelman.
Pericut
Pericut (myös corat, edut) olivat aivan Kalifornian niemimaan kärjessä asuneita intiaaneja. Nykyisin heidän asuinalueensa kuuluu Meksikon Baja California Surin osavaltioon suunnilleen Meksikon Kalifornian La Pazista etelään Los Cabosin alueella. Pericut viljelivät kasteluviljelyllä maata ja valmistivat keramiikkaa. Näin ollen heidän kulttuurinsa oli eurooppalaisten tulon aikoihin melko kehittynyt. Pericujen kieli ja kulttuuri katosi 1700-luvulla intiaanisotien ja eurooppalaisten tuomien tautien takia. Pericujen pohjoispuolella asuiva guaycurat. Kieli tunnetaan heikosti, vain muutamia sanoja tiedetään.
Pericut eivät omaksuneet jousta ja nuolta, vaan käyttivät hyvin vanhan perinteen mukaisesti "atlatlia". Pericuja on väitetty joskus hyvin varhaisiksi intiaaneiksi, koska he asuvat aivan niemimaan kärjessä ja alue on Tyynenmeren rannalla. Tyynenmeren rannikkoa pidetään monesti eräänä intiaanien mahdollisena muinaisena muuttoreittinä Amerikkaan ja Amerikassa. Varhaiset kivikautiset hautalöydöt ovat pitkäkalloisia, minkä on oletettu viittaavan esihistorialliseen ei-intiaanikansaan. Toisaalta pericujen geenejä pidetään samoina kuin muidenkin amerintiaanien. Pericujen alueelta on löydetty kallioiden läheisiä hautoja käsittävä Las Palmasin hautakompleksi. Väestö keskittyi noin vuonna 1000 tällä alueella suurehkoihin väestökeskuksiin.
Danny Rose
Daniel Lee "Danny" Rose (s. 2. heinäkuuta 1990) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa vasempana puolustajana tai laitalinkkinä. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria.
Doncasterissa syntynyt Rose on Leeds Unitedin junioriakatemian kasvatti. Hän oli ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueen kokoonpanossa Englannin liigacupin ottelussa Barnetia vastaan syyskuussa 2006. Häntä ei nähty kauden aikana enää kokoonpanossa.
Heinäkuussa 2007 Rose siirtyi miljoonan punnan sopimuksella Englannin valioliigassa pelaavaan Tottenham Hotspuriin. Rose kuului Tottenhamissa sekä akatemiaan että reserveihin ja hän pääsi ensimmäistä kertaa kokoonpanoon Valioliigassa Sunderlandia vastaan tammikuussa 2008. Maaliskuussa 2009 Rose lainattiin Watfordiin loppukaudeksi 2008–2009.
Syyskuussa 2009 Rose siirtyi tammikuuhun 2010 asti ulottuvalla lainasopimuksella Peterborough Unitediin. Hän palasi Tottenhamiin marraskuussa 2009 Peterboroughin managerin Darren Fergusonin erottua. Rose oli ensimmäistä kertaa Spursin avauskokoonpanossa vanhaa seuraansa Leedsiä vastaan FA Cupissa marraskuussa 2010. Rose debytoi Valioliigassa Arsenalia vastaan huhtikuussa 2010 ja teki samassa ottelussa ensimmäisen maalinsa. Volley-maalia kuvailtiin erittäin heinoksi ja se äänestettiin joillakin sivustoilla kauden maaliksi. Syyskuussa 2010 Rose siirtyi Mestaruussarjassa pelaavaan Bristol Cityyn loppukauden mittaisella lainasopimuksella. Rose pelasi seurassa 17 ottelua sarjassa ja palasi Spursiin keväällä 2011 korvaamaan loukkaantuneita pelaajia. Hän pelasi loppukaudella loistavia otteluita Spursin paidassa vasempana puolustajana.
Kesäkuussa 2009 Rose kutsuttiin Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen saman vuoden 21-vuotiaiden EM-kilpailuihin korvaamaan loukkaantunutta Danny Welbeckiä.
Raunikkivyökoi
Raunikkivyökoi eli raunikkikoi ("Caryocolum petryi") on harvinainen, jäytäjäkoihin lukeutuva pieni perhoslaji. Se on Suomessa luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi (CR) ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Pieni, tummanharmaa perhonen, jonka etusiivissä on muutamia, hieman vaaleampia poikkijuovia. Takasiivet ovat ruskeat. Siipiväli 9–11 mm.
Keski-Euroopassa sekä osassa Pohjoismaita ja Baltiaa tavattava laji. Suomessa lajin ainoa esiintymispaikka on Säkylässä. Perhosia on tavattu heinäkuusta elokuun alkuun.
Paahdeympäristöä vaativa laji. Suomessa ainoa tunnettu esiintymispaikka on Säkylässä, Porin prikaatin harjoitusalueella, missä kovapanosammunnat pitävät maaston riittävän avoimena. Toukka elää ravintokasvin yhteenkudotuista lehdistä muodostuvan putken sisällä ja myös koteloituu putken sisään.
Laji on Suomessa rauhoitettu ja yhden perhosen ohjeellinen arvo on 1682 euroa.
Toukan ravintokasvi on Suomessa kangasraunikki ("Gypsophila fastigiata"), ulkomailla myös muutamat muut raunikkilajit.
K. M. Forsberg
Karl Matias (Matthias) Forsberg (22. elokuuta 1825 Tampere – 12. helmikuuta 1868 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja kirjallisuuden suomentaja.
Forsbergin vanhemmat olivat tamperelainen räätäli sekä ruokatavarakauppias Karl Fredrik Forsberg ja Margareta Nyström. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1845. Forsberg opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1850, lääketieteen kandidaatiksi 1855, lääketieteen lisensiaatiksi 1859 ja lääketieteen tohtoriksi 1860. Hän harjoitti sitten lääkärintointa Helsingissä.
Forsberg teki itsemurhan helmikuussa 1868.
Walter Warlimont
Walter Warlimont (3. lokakuuta 1894 Osnabrück – 9. lokakuuta 1976 Kreuth) oli saksalainen kenraali toisessa maailmansodassa. Warlimont tunnetaan kenties parhaiten siitä, että hän oli yksi niistä haavoittuneista upseereista, jotka selvisivät hengissä heinäkuun 20. päivän salaliittoon liittyvästä räjähdyksestä, jossa tehtävänä oli Adolf Hitlerin salamurha.
Walter Warlimont osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, jossa hän palveli vänrikkinä. Sodan jälkeen hän jatkoi palvelustaa Saksan armeijassa. Vuonna 1936 hänet ylennettiin jo everstiluutnantiksi. Warlimont siirtyi vuonna 1938 26. kranaatinheitinrykmentin komentajaksi. Tuolloin hänet oli ylennetty everstiksi.
Vuonna 1938 Warlimont tuli Wilhelm Keitelin johtamaan pääesikuntaan, jossa hän vuosina 1939−44 toimi esimiehensä, operatiivisen osaston päällikön Alfred Jodlin varamiehenä. Helmikuussa 1943 Warlimont vieraili Tunisiassa keskustelemassa Erwin Rommelin kanssa Afrikan sotaretken jatkamisesta.
20. heinäkuuta 1944 sattuneen Hitlerin salamurha yrityksen aikana sattuneesta räjähdyksestä Warlimont selvisi hengissä. 
Warlimont kärsi räjähdyksen seurauksena aivotärähdyksestä. Vain kaksi päivää salamurhayrityksen jälkeen Warlimont
matkusti Ranskaan tapaamaan Erwin Rommelia, joka oli vain viikkoa aikaisemmin haavoittunut liittoutuneiden lentokonehyökkäyksessä.
Walter Warlimont pidätettiin osallisena juutalaisvainoihin toisen maailmansodan aikana. Hänet armahdettiin kuitenkin jo vuonna 1957 ja vapautettiin Landsbergin vankilasta. Hän kirjoitti mm. kirjan vuonna 1962 "Hitlerin päämajassa 1939-1945" ().
Walter Warlimont kuoli Kreuthissa Saksassa 82-vuotiaana lokakuussa 1976.
Viljo Suokas (poliitikko)
Viljo Suokas (13. toukokuuta 1925 Metsäpirtti – 7. kesäkuuta 2012 Kauhajoki) oli suomalainen maanviljelijä ja poliitikko. Suokas oli kansanedustaja vuosina 1970–1975. Hänet valittiin eduskuntaan Suomen maaseudun puolueen listalta Vaasan läänin vaalipiiristä vaaleissa 1970 ja 1972. Lokakuussa 1972 Suokas siirtyi Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen eduskuntaryhmään.
Kansakoulun käynyt Suokas asui Kauhajoella. Hän työskenteli maanviljelijänä, Kokon sähköyhtymän isännöitsijänä 1959–1966, Suomen maaseudun puolueen Etelä-Pohjanmaan piirisihteerinä 1964–1967 sekä Kokon salaojakone -yhtymän toimitusjohtajana. Suokas kuului Kauhajoen kunnanvaltuustoon ja -hallitukseen.
Suokas oli naimisissa vuodesta 1948 lähtien kauhajokisen Eeva Kyllikki Tasangon kanssa ja heillä oli viisi lasta.
Franz von Sonnleithner
Franz Edler von Sonnleithner (1. kesäkuuta 1905 Salzburg - 18. huhtikuuta 1981 Ingelheim am Rhein) oli Itävaltalais-syntyinen upseeri toisessa maailmansodassa. Von Sonnleithner tunnetaan parhaitan kenties selviydyttyään
hengissä Adolf Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhaiskussa heinäkuussa 1944. Tapahtuma tunnetaan paremmin nimellä
heinäkuun 20. päivän salaliitto.
Franz von Sonnleithner syntyi Itävallan Salzburgissa kesäkuussa 1905. Hän opiskeli lakia Wienissä ja myöhemmin myös
Innsbruckissa. Hän valmistui tohtorin arvoon vuonna 1928. Ennen toista maailmansotaa von Sonnleithner työskenteli
myös ministeri Joachim von Ribbentropin kanssa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Hitlerin yhteysupseerina.
Franz von Sonnleithner selvisi hengissä 20. heinäkuuta 1944 Hitleriä vastaan tehdystä salamurhayrityksestä.
Sodan jälkeen von Sonnleithner toimi tehdastyöläisenä Ingelheim am Rheimissa, jossa hän myös kuoli 75 vuotiaana vuonna 1981.
Allergia- ja astmaliitto
Allergia- ja astmaliitto ry on vuonna 1969 perustettu valtakunnallinen suomalainen terveysjärjestö, jonka tavoitteena on allergiaa ja astmaa sairastavien terveyden edistäminen.
Järjestö ajaa allergisten, astmaatikkojen ja eri tavoin herkistyneiden etua osallistumalla yhteiskunnalliseen keskusteluun ja pyrkimällä vaikuttamaan päätöksentekoon. Lisäksi se julkaisee maksuttomia oppaita, järjestää koulutusta ja kuntoutusta sekä antaa allergianeuvontaa.
Liittoon kuuluu paikallisyhdistyksiä kautta maan. Jäsenille on tarjolla maksutonta allergianeuvontaa ja mahdollisuus osallistua yhdistysten tapahtumiin sekä vertaistoimintaan. Järjestö julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää lehteä Allergia & Astma, jonka jutut julkaistaan myös lehden verkkosivuilla.
Allergiatunnus on tärkeä osa Allergia- ja Astmaliitto ry:n edunvalvontaa, ja sen tarkoituksena on varmistaa markkinoille allergianäkökulman sisältäviä tuotteita ja palveluita, jotka soveltuvat herkkäihoisille sekä allergiaa ja astmaa sairastaville. Allergiatunnus on puolueettomasti tutkituille ja turvallisiksi todetuille tuotteille myönnetty luotettavuuden osoitus. Tunnus kertoo tuotteesta, joka täyttää tarkat tuotekohtaiset vaatimuskriteerit eikä sisällä hajusteita tai muita yleisesti ärsyttäviä tai herkistäviä aineita.
Yhdistys on merkitty yhdistysrekisteriin 25. huhtikuuta 1969 nimellä Allergialiitto-Allergiförbundet ry. Sen suojelijana toimi silloisen presidentti Urho Kekkosen puoliso Sylvi Kekkonen. Ensimmäisessä hallituksessa istui muiden muassa allergioihin perehtynyt lääkäri ja professori Zaida Eriksson-Lihr, joka oli myös lokakuussa 1969 perustetun Allergia-lehden ensimmäinen päätoimittaja. Jo tuolloin perinteeksi muodostui, että lehden päätoimittajana toimii Iho- ja allergiasairaalan ylilääkäri. Nimi muutettiin nykyiseen muotoon Allergia- ja Astmaliitoksi vuonna 1994, jolloin lehdenkin nimi muuttui ja nimeksi tuli Allergia & Astma.
The Courage of Others
The Courage of Others on yhdysvaltalaisen Midlake-yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 1. helmikuuta 2010 Bella Union -levy-yhtiöllä.
Levyltä julkaistiin 12-tuuman singlenä aloitusraita "Acts of Man" joulukuussa 2009.
Eugen Pukema
Eugen Fredrik Pukema (22. lokakuuta 1928 Kemi – 3. heinäkuuta 1975 Kemi) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja kirjailija.
Pukeman vanhemmat olivat Jalmari Pukema ja Saima Elisabeth Saari. Hän kävi kansakoulun, laivurikoulun sekä suoritti teatterialan kursseja. Pukema oli näyttelijänä Kemin kaupunginteatterissa 1963–65 ja Oulun kaupunginteatterissa 1962–73. Hän toimi myös ohjaajana Kemin kaupunginteatterissa 1965 ja vuodesta 1967 hän oli ohjaajana Oulun Työväennäyttämöllä.
John Moore (jääkiekkoilija)
John Moore (s. 19. marraskuuta 1990 Winnetka, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue New Jersey Devilsissä. Columbus Blue Jackets varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 21. pelaajana . Mooren vahvuudet ovat luistelussa ja hyökkäyspään pelaamisessa. Hänet tituleerattiin monessa yhteydessä koko varaustilaisuuden 2009 parhaaksi luistelijaksi.
Moore kävi lukion New Trier High Schoolissa, Winnetkassa. Hän edusti useita paikallisia juniorijoukkueita, kunnes siirtyi kaudeksi 2007–2008 USHL-joukkue Chicago Steeliin. Ensimmäinen kausi siellä toi 15 pistettä, mutta toisella kaudellaan 2008–2009 Moore teki tehot 14+25=39, joilla oli Steelin tehokkain puolustaja sekä puolustajien pistepörssin neljäs. Hän pelasi kauden aikana myös USHL:n tähdistöottelussa ja kauden päätteeksi hänet valittiin USHL:n parhaaksi puolustajaksi sekä ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Columbus Blue Jackets varasi Mooren ensimmäisellä kierroksella 21. pelaajana NHL:ään kesällä 2009. Hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen jo saman vuoden heinäkuussa. Samana kesänä Mooren varasi myös OHL-joukkue Kitchener Rangers, jonne hän siirtyi pelaamaan ensimmäiseksi sopimuskaudeksi 2009–2010. Moore oli tehoilla 10+37=47 joukkueen tehokkain puolustaja.
Kaudeksi 2010–2011 Moore siirtyi Columbus Blue Jacketsin organisaatioon. Hän aloitti ja pelasi lähes koko kauden sen farmijoukkueessa Springfield Falconsissa, AHL:ssä. NHL:ssä Moore pelasi kaksi ottelua. 47:n Falconsissa pelatun ottelun jälkeen hänet kutsuttiin ylös Blue Jacketsiin ja hän teki NHL-debyyttinsä 5. helmikuuta 2011 Edmonton Oilersia vastaan. Moore sai ottelussa jääaikaa 11 minuuttia ja 7 sekuntia.
Moore myytiin huhtikuussa 2013 New York Rangersiin NHL:n siirtotakarajalla. Rangers sai lisäksi kuudennen kierroksen varausvuoron sekä Derick Brassardin ja Derek Dorsettin. Blue Jacketsiin siirtyivät Marián Gáborík, Steven Delisle ja Blake Parlett.
Astutus
Astutus tarkoittaa kotieläinten kontrolloitua parittamista naaraan tiineyttämiseksi. Astuttamista käytetään nykyisin lähinnä hevosten ja lemmikkieläinten kasvatuksessa. Muita tiineyttämiskeinoja ovat uroksen päästäminen laumaan, keinosiemennys ja alkionsiirto.
Yksinkertaisimmillaan astutus voidaan hoitaa päästämällä naaras ja uros samaan aitaukseen tai häkkiin. Tällöin uros tarkkailee naaran kiiman itse ja astuu eli parittelee saadessaan tilaisuuden. Menetelmän etuna on, että astutus voi tapahtua juuri sillä hetkellä kun naaras on parhaassa kiimassa ja halukas. Tämä antaa parhaat edellytykset tiinehtymiselle ja vähentää naaraan stressiä. Toisaalta yli-innokkaan urokset jatkuva lähentely voi häiritä naarasta, ja aggressiivinen naaras puolestaan voi ajaa uroksen pois luotaan kiimasta huolimatta. Ongelmia voi aiheuttaa myös uroksen kokemattomuus tai haluttomuus. Astutuksen onnistumista on tarkkailtava. Pieniä lemmikkieläimiä astutettaessa uros voidaan siirtää asumaan naaraan häkkiin pidemmäksikin aikaa, jolloin onnistumisen mahdollisuus paranee ja astutusta ei tarvitse tarkkailla jatkuvasti. Tiineyden alkamista on kuitenkin tällöin vaikeampi päätellä, ja mikäli naarasta ei tarkisteta tiineyden varalta, voi käydä niin, että naaras yllättäen poikiikin ja uros pääsee tiineyttämään sen heti synnytyskiimasta.
Erityisesti hevosilla käytetään enemmän kontrolloituja menetelmiä, joskin myös vapaata astutusta käytetään erityisesti hankalissa tapauksissa. Yksinkertaisimmillaan tamma sidotaan kiinni päitsistä ja ori johdatetaan pidemmällä liinalla sen luokse suitsittuna tai orikuolaimella. Potkimisesta johtuvien onnettomuuksien ja vammojen ehkäisemiseksi tamman takajalat saatetaan sitoa löyhästi toisiinsa tai käyttää erityisiä astutusliinoja. Mikäli tamma kiimasta huolimatta on haluton eikä suostu pysymään paikallaan, voidaan käyttää erityistä pakkopilttuuta. Jos käytettävä ori on erityisen arvokas tai pyrkii astumaan väärässä kiiman vaiheessa olevia tammoja, voidaan tamman kiiman tarkistamiseen käyttää toista oria.
Ernst John von Freyend
Ernst John von Freyend (1909–1980) oli saksalainen Wehrmachtin upseeri, sotilasarvoltaan everstiluutnantti. Hän toimi toisessa maailmansodassa Wilhelm Keitelin adjutanttina.
Ernst von Freyend oli yksi niistä upseereista, jotka selvisivät hengissä heinäkuun 20. päivän salaliittoon liittyvästä pommiräjähdyksestä Hitlerin komentopaikassa Wolfsschanzessa.
Ennen räjähdystä von Freyend oli lupautunut kantamaan eversti Claus von Stauffenbergin puolesta tämän laukkua, jossa silloin vielä virittämättömät räjähteet olivat. Von Stauffenberg, jolta puuttui oikea käsi kokonaan ja jonka vasemmassa kädessä oli vain kolme sormea, tokaisi pystyvänsä kantamaan laukkunsa itsekin. Von Freyendillä ei ollut tietoa, että laukussa oli räjähteitä.
Noin kello 12.25 von Stauffenberg pyysi lupaa käydä siistiytymässä ennen alkavaa kokousta. Von Freyend päästi Stauffenbergin yhdessä Werner von Haeftenin kanssa toiseen huoneeseen, jossa he virittivät räjähteen valmiiksi. Pommi räjähti kello 12.42, jolloin neljä henkilöä sai kuolemaan johtavat vammat. Hitler selvisi vähäisin vammoin ja myös Ernst von Freyend selvisi räjähdyksestä hengissä.
Elokuvassa "Operaatio Valkyrie" (2008) Ernst von Freyendiä esittää Werner Daehn.
Ernst von Freyend kuoli 71 vuotiaana vuonna 1980.
Sairaanhoitajapäivät
Sairaanhoitajapäivät on Suomen suurin sairaanhoitajien täydennyskoulutustapahtuma, jonka Suomen sairaanhoitajaliitto järjestää Helsingin Messukeskuksessa. Sairaanhoitajapäivien koulutusohjelmasta vastaa Suomen sairaanhoitajaliitto. Ensimmäiset sairaanhoitajapäivät järjestettiin vuonna 1931. Tapahtuma on tarkoitettu alan ammattilaisille ja opiskelijoille. Sairaanhoitajapäiville osallistui 5 279 kävijää vuonna 2011.
Sairaanhoitajapäivien kanssa samaan aikaan järjestettävässä Sairaanhoitajapäivien näyttelyssä on esillä terveydenhuollon tuotteita ja palveluita. Näyttelystä vastaa Suomen Messut.
Sairaanhoitajapäivillä julkistetaan vuoden Venny, joka on tarkastaja Venny Snellmanin mukaan nimetty tunnustus. Vuonna 2011 valituksi tuli Paula Risikko.
E. O. Edlund
Erik Oskar Edlund (3. helmikuuta 1824 Turku – 9. syyskuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen kirjastoamanuenssi, toimittajä ja kirjailija.
Edlundin vanhemmat olivat faktori Erik Edlund ja Elisabet Forssén. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1846 Turun lukiosta. Edlund opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1853. Edlund toimi Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina vuodesta 1856 ja vakinaisena amanuenssina vuodesta 1864. Hän oli myös sanomalehden toimittajana.
Terence Irwin
Terence Henry Irwin (s. 21. huhtikuuta 1947 Enniskillen, Pohjois-Irlanti) on brittiläinen filosofi ja tutkija, joka on erikoistunut antiikin kreikkalaiseen filosofiaan sekä länsimaisen eettisen ajattelun historiaan.
Irwin valmistui Oxfordin yliopiston Magdalen Collegesta vuonna 1969 ja opiskeli sen jälkeen Princetonin yliopistossa, mistä hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1973 Gregory Vlastoksen oppilaana. Tämän jälkeen Irwin toimi ensin filosofian apulaisprofessorina Harvardin yliopistossa, ja vuodesta 1975 lähtien Cornellin yliopistossa, missä hän oli vuodesta 1982 lähtien eri filosofian ja klassisen kirjallisuuden oppituoleilla.
Irwin on toiminut vuodesta 2007 Oxfordin yliopiston antiikin filosofian professorina. Hän on American Academy of Arts and Sciences -tiedeakatemian ja British Academyn jäsen. Irwin on tutkinut erityisesti Platonin, Aristoteleen ja Immanuel Kantin ajattelua, stoalaisuutta sekä etiikkaa, erityisesti sen historiaa.
Walther Buhle
Walther Buhle (26. lokakuuta 1894 Heilbronn – 28. joulukuuta 1959 Stuttgart) oli saksalainen upseeri toisessa maailmansodassa. Hän oli sotilasarvoltaan kenraali. Hän on yksi niistä upseereista, jotka 
selvisivät hengissä heinäkuun 20. päivän salaliittoyrityksestä.
Walther Buhle syntyi Heilbronnissa lokakuussa 1894. Hän liittyi armeijaan heinäkuussa 1913. Hän toimi jalkaväkiupseerina ensimmäisessä maailmansodassa. Toisen maailmansodan alkaessa hän oli ylentynyt jo everstin arvoon.
Walther Buhle selvisi hengissä heinäkuussa 1944 Adolf Hitleriä vastaan tehdystä salamurhayrityksestä.
Toisen maailmansodan jälkeen Buhle vangittiin juutalaisvainoihin nojaten, mutta vapautettiin jo kaksi vuotta myöhemmin. Hän eli Stuttgartissa sodan jälkeen ja kuoli vuonna 1959 ollessaan 65-vuotias.
Pesäpallon suomensarja 1949
Pesäpallon suomensarja pelattiin viidennen kerran kaudella 1949. Sarjan mestaruuden voitti Katajanokan Haukat. Ensimmäistä kertaa myös Työväen Urheiluliiton seurat osallistuivat suomensarjaan, kun aiemmin ne olivat tavoitelleet paikkaa Pesäpallon SM-sarjassa omassa mestaruussarjassaan.
Sarjasta luopui Warkauden Työväen Palloilijat.
Tampereen Pesä-Peikot luovutti yhden ottelunsa, jolloin kaikki sen ottelut sarjassa mitätöitiin.
Tainionkosken Tähti 2 putosi Suomensarjasta, koska seuran edustusjoukkue putosi mestaruussarjasta.
Ensimmäisessä vaiheessa lohkovoittajat jaettiin kahteen ryhmään maantieteellistä jakoa noudattaen.
Pelattiin Joensuussa.
Pelattiin Loimaalla.
Nousukarsinnan toinen vaihe pelattiin Hesperiassa.
Katajanokan Haukat ja Loimaan Palloilijat nousivat suoraan mestaruussarjaan. Sotkamon Jymy jatkokarsintaan.
Pelattiin Sotkamossa. Mukaan kelpuutettiin suomensarjan lopputurnauksen 3. sijoittunut Sotkamon Jymy sekä niiden lohkojen toiseksi sijoittuneet, joiden voittajat nousivat kakkosmarkkinoilta Mestaruussarjaan.
Puna-Mustat nousi kolmantena joukkueena Mestaruussarjaan kaudeksi 1950.
Adolf Heusinger
Adolf Heusinger (4. elokuuta 1897 Holzminden - 30. lokakuuta 1982 Köln) oli saksalainen upseeri joka selvisi Adolf Hitleriä vastaan tehdystä salamurhayrityksestä, joka tunnetaan nimellä heinäkuun 20. päivän salaliitto. Sotilasarvoltaan Heusinger oli korkeimmillaan kenraali.
Adolf Heusinger syntyi Holzmindenissä elokuussa 1897. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan jo vuonna 1915. Heinäkuussa 1916 hänet ylennettiin luutnantiksi. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Heusinger palasi Saksaan ja värväytyi Reichswehriin. Vuonna 1925 Heusingeristä tuli yliluutnantti ja vuonna 1932 kapteeni.
Toisen maailmansodan alussa Heusinger oli mukana suunnittelemassa Puolan, Tanskan, Norjan ja Ranskan valloitusta. 1. elokuuta 1940 hänet ylennettiin everstiksi. Lokakuussa 1940 hän suunnitteli lisää operaatioita yhdessä Franz Halderin ja Friedrich Paulusin kanssa. Ensimmäisen kenraaliksi ylennyksen Heusinger sai vuonna 1942, jolloin hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.
Adolf Heusinger haavoittui heinäkuussa 1944 tehdyssä salaliittoon kuuluvassa pommi-iskussa, jossa tehtävänä oli salamurhata Adolf Hitler. Heusinger selvisi kohtalaisen pienin vammoin. Gestapo vangitsi kuitenkin Heusingerin epäiltynä osallisuudestaan salaliittoon, mutta mitään virallista näyttöä siitä ei ollut, joten hänet vapautettiin.
Heusinger toimi toisen maailmansodan jälkeen Bundeswehrin johdossa ja vuodesta 1961 NATOn yleisesikuntakomitean puheenjohtajana. Hän kuoli Kölnissä lokakuun lopussa vuonna 1982.
MSK Plast
MSK Plast Oy on Etelä-Pohjanmaalla, Kauhavan Ylihärmässä toimiva muoviosien valmistaja. Yritys valmistaa esimerkiksi konepeittoja maailmanlaajuisesti toimivan Valtran traktoreihin. Yrityksen yksi erikoisala on reaktiovalu Suomessa ainutlaatuisesta Telene-materiaalista. Yritys on aloittanut toimintansa vuonna 1983. Yrityksellä on sertifioidut ISO 9001 ja ISO 14001 -laatu ja ympäristöjärjestelmät. MSK Plastin toimitusjohtajana toimii Jaakko Lipponen.
MSK Plast on osa MSK Group -konsernia, muut konserniyhtiöt ovat MSK Cabins Oy, Junkkari Oy ja Juncar Oy.
Älyllisen itsepuolustuksen pikakurssi
Älyllisen itsepuolustuksen pikakurssi () on kanadalaisen Normand Baillargeonin vuonna 2005 julkaistu kirja kriittisestä ajattelusta. Teoksen on julkaissut suomeksi vuonna 2011 Eurooppalaisen filosofian seura. Teoksen on suomentanut Tapani Kilpeläinen.
Baillargeon arvostelee postmodernismia, sosiaalista konstruktivismia, relativismia ja psykoanalyysia.
Raskas Kalusto
Raskas Kalusto on ammattilehti kuljetus-, maanrakennus- ja metsäalalla työskenteleville sekä alasta kiinnostuneille. Lehden artikkeleissa seurataan ammattilaisten arkea sekä uusien hankkeiden valmistumista. Lehdessä julkaistaan lisäksi alan uutisia ja uuden kaluston koeajoja.
Jorma Turunen
Jorma Turunen (s. 1956) on ollut Teknologiateollisuus ry:n toimitusjohtaja vuodesta 2010. Aiemmin hän on toimitusjohtanut useita muita yhdistyksiä ja yrityksiä. Koulutukseltaan Turunen on diplomi-insinööri ja eMBA. Hän on myös hallitusammattilainen monine jäsenyyksineen yhtiöiden ja järjestöjen hallituksissa.
Jäälintu
Jäälintu eli halkyon (; ) on myyttinen, kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä lintu, jonka kerrottiin pesivän meressä kelluvassa pesässä talvipäivänseisauksen aikaan. Siksi tuohon aikaan meri oli tyyni.
Kertomus jäälinnusta liittyy Alkyonen (tai Halkyonen) myyttiin; kertomuksessa naisen kerrottiin muuttuneen jäälinnuksi. Tätä myyttiä ja muodonmuutoksia yleisesti käsitellään muun muassa Platonin ja Lukianoksen nimiin laitetussa dialogissa "Jäälintu".
Jäälintu yhdistetään usein kuningaskalastajaan. Erään kuningaskalastajien suvun, metsäkalastajien, tieteellinen nimi on "halcyon".
Jäälintu (dialogi)
Jäälintu (Halkyon) eli Muodonmuutoksista (; ) on lyhyt dialogi, joka on pantu sekä Platonin että Lukianoksen nimiin, mutta se ei ole kummankaan heistä kirjoittama. Näin se kuuluu sekä Platonin että Lukianoksen epäperäisten teosten joukkoon, ja sen kirjoittajaan viitataan joskus nimellä Pseudo-Platon tai Pseudo-Lukianos.
Teoksen epäperäisyys oli tiedossa jo antiikin aikana. Favorinos vaikuttaa tunteneen teoksen 100-luvulla; hän pani sen jonkun Leon-nimisen henkilön nimiin. Nykyään teosta ei yleensä enää julkaista Platonin teosten joukossa, mutta joskus edelleen Lukianoksen teosten joukossa. Ernst Lampén on suomentanut teoksen (Otava 1924).
Dialogissa keskustelevat Sokrates ja Khairefon. Dialogin aiheena ovat ihmisten muodonmuutokset eläimiksi ja muiksi luontokappaleiksi, sekä tällaisten muodonmuutosten mahdollisuus. Tällaisia muodonmuutoksia esiintyy usein kreikkalaisen mytologian taruissa. Teos on saanut nimensä valittavalla äänellä laulavasta jäälinnusta ("halkyon"), joksi Aioloksen tytär Halkyone (tai Alkyone) oli tarussa muuttunut puolisonsa kuoltua. Sokrates kertoo tarun teoksen alussa Khairefonin ihmeteltyä linnun kaunista ääntä.
Tämän innoittamana Khairefon kysyy Sokrateelta, luuleeko tämä tällaisten muodonmuutosten olevan mahdollisia. Sokrates vastaa, ettei ihminen voi tietää sellaisista asioista varmuudella, sillä jumalat voivat yhtä lailla muuttaa talvisen myrskyn kuulaaksi talvisääksi (mitä kutsuttiin Kreikassa nimellä "Halkyonia", ”jäälinnun päivät”); miksi ihmisen muuttaminen linnuksi olisi ainakaan vaikeampaa. Toisena esimerkkinä Sokrates mainitsee toukan, joka voi muuttua perhoseksi.
Laikkukenttämittari
Laikkukenttämittari ("Xanthorhoe fluctuata") on mittareihin lukeutuva, erittäin yleinen perhoslaji.
Väritykseltään hieman vaihteleva, harmaansävyinen perhonen. Siipien pohjaväri on valkoinen, mutta sävy vaihtelee puhtaanvalkoisesta kellertävään ja vaaleanharmaaseen. Etusiiven tyvisarka on tummanharmaa ja keskisaran tummanharmaa vyö ulottuu siiven etureunasta likimain siiven puoliväliin. Lisäksi siiven etureunassa on tumma laikku lähellä kärkeä. Takasiivet ovat vaaleat, yleensä ulospäin harmaantuvat. Molempien siipien ulkoreunassa on ohut, katkonainen, musta viiru. Siipiväli 23–28 mm.
Laikkukenttämittaria tavataan Länsi-Euroopasta Venäjän poikki Japaniin. Suomessa lajia tavataan koko maassa. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuusta heinäkuuhun ja heinäkuusta syyskuuhun.
Laikkukenttämittaria tavataan jokseenkin kaikissa ympäristöissä. Perhoset ovat aktiivisia hämärän laskeuduttua ja tulevat valolle. Kotelo talvehtii ohuen seitin suojaamana lähellä maanpintaa.
Toukka syö monia ristikukkaiskasveja, puutarhoissa ne voivat olla kaalien ("Brassica") tuholaisia.
Harmoraanumittari
Harmoraanumittari ("Epirrhoe alternata") on erittäin yleinen yöperhoslaji.
Kirjava perhonen, jonka etusiiven tyvi-, keski- ja kärkiosat ovat harmaanruskeankirjavat, joskin ruskea erottuu yleensä parhaiten keskiosassa. Siiven osia erottavat sisempi- ja ulompi poikkiviiru ovat kaksinkertaiset, leveät ja valkoiset. Ulompi poikkiviiru on tasaleveä. Tyvipoikkiviiru on ohut ja valkoinen. Siiven reunaosassa on lisäksi ohut, valkoinen aaltojuova. Takasiivet ovat leveän, valkoisen, ulomman poikkijuovan tyvenpuoleisesta osassa ulkoreunaa vaaleammat ja niissä on musta, tarkkarajainen diskaalitäplä. Siipiväli 22–25 mm. Takaruumiin selkäpuolella on kaksi riviä mustia pisteitä.
Laajalle levinnyt laji, jota tavataan Suomessa koko maassa. Aikuiset perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuulta heinäkuulle ja heinäkuusta syyskuuhun.
Erittäin yleinen laji, jota tavataan kaikenlaisissa avoimissa ympäristöissä. Aikuiset perhoset ovat aktiivisia hämärässä ja lentävät valolle, mutta lähtevät helposti lentoon myös päivällä. Kotelo talvehtii.
Toukka elää mataroilla ("Galium").