hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mari-Leena Talvitie
Mari-Leena Hannele Talvitie (o.s. Kairivaara, s. 11. kesäkuuta 1980 Vaasa) on suomalainen kokoomuksen poliitikko, diplomi-insinööri ja kansanedustaja. Talvitie on ollut Oulun kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2005 ja kansanedustaja vuodesta 2015. Hän on toiminut lisäksi muun muassa Oulun kaupunginhallituksen, Oulun kaupunginvaltuuston ja Oulun seudun ympäristölautakunnan puheenjohtajana. Vuoden 2014 puoluekokouksessa hänet valittiin Kokoomuksen puoluevaltuuston puheenjohtajaksi. 2015 hänet valittiin Kansalliskustannus Oy:n hallituksen jäseneksi.
Talvitie on kotoisin Ilmajoelta. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Ilmajoen lukiosta vuonna 1999. Hän opiskeli Oulun yliopiston teknillisessä tiedekunnassa prosessi- ja ympäristötekniikan osastolla ympäristötekniikan koulutusohjelmassa teollisuuden ympäristötekniikan suuntautumisvaihtoehdossa ja valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 2010.
Mari-Leena Talvitie jäi varasijalle Ilmajoen kunnallisvaaleissa vuonna 2000. Ilmajoella hän toimi ympäristö- ja rakennuslautakunnan jäsenenä 2001–2004. Muutettuaan Ouluun opiskelemaan hänet valittiin Oulun kaupunginvaltuustoon Kokoomuksen listalta 283 äänellä vuonna 2004. Ensimmäisellä kaudellaan (2005–2008) hän oli Oulun seudun ympäristölautakunnan puheenjohtaja, Oulun seutuvaltuuston jäsen ja maakuntavaltuutettu. Kunnallisvaaleissa 2008 Talvitie uusi paikkansa 518 äänellä. Vuosina 2009–2010 hän toimi Oulun kaupunginvaltuuston 1. varapuheenjohtajana. Vuosina 2010–2012 hän oli monikuntaliitosta valmistelevan yhdistymishallituksen ja seutuvaltuuston jäsen. Vaalikauden loppupuolella (16.5.2011–31.12.2012) Talvitie toimi Oulun kaupunginhallituksen puheenjohtajana.
Kunnallisvaaleissa 2012 Talvitie valittiin Oulun kaupunginvaltuuston jäseneksi kokoomuslistan eniten ääniä saaneena ehdokkaana, ja hän toimi kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vaalikauden alusta kesäkuuhun 2015 saakka.
Talvitie on toiminut vuosina 2007–2011 kansanedustaja Petri Pihlajaniemen eduskunta-avustajana. Kesäkuusta 2011 lähtien hän on toiminut kansanedustaja Esko Kurvisen maakunta-avustajana. Hän oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Kokoomuksen ehdokkaana Oulun vaalipiiristä ja sai 2 644 ääntä. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Talvitie sai 4 556 ääntä ja tuli valituksi.
Hän on toiminut Kokoomuksen ympäristöverkoston 2. sihteerinä vuodesta 2008 lähtien. Talvitie oli ehdokkaana vuoden 2014 Euroopan parlamenttivaaleissa Kansallisen Kokoomuksen/EPP -listalla. Talvitie on toiminut vuodet 2012–2014 Kansallisen Kokoomuksen puoluevaltuuston puheenjohtajana. Kesän 2014 puoluekokouksessa hänet valittiin puoluevaltuuston puheenjohtajaksi.
Jukka Männistö
Jukka Pekka Ilmari Männistö (s. 3. huhtikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen varatuomari ja Kevan toimitusjohtaja elokuusta 2014 alkaen. Vuosina 2009–2014 hän oli Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön toimitusjohtaja.
Männistö valmistui ylioppilaaksi 1973 ja oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1979 Helsingin yliopistosta. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1981. Vuosina 1981–1990 Männistö työskenteli Etelä-Savon säästöpankin lakimiehenä ja pankinjohtajana.
Männistö on tehnyt valtaosan urastaan terveysalan hallinnossa. Hän oli Etelä-Savon sairaanhoitopiirin johtaja 1991–2004 ja toimi sosiaali- ja terveysministeriön erityisasiantuntijana 2003–2004. Vuosina 2005–2009 Männistö oli Terveydenhuollon oikeusturvakeskuksen ja Valviran ylijohtaja.
Toukokuussa 2014 Männistö valittiin Kevan johtoon joulukuussa 2013 eronneen Merja Ailuksen seuraajaksi. Edeltäjänsä tavoin hän on puoluekannaltaan keskustalainen. Ailuksen eron jälkeen keskustan puheenjohtaja Juha Sipilä kertoi puolueen luopuvan poliittisista virkanimityksistä. Männistön nimityksestä tehtiin oikeuskanslerille kantelu, jonka mukaan tehtävän kelpoisuusvaatimuksia muutettiin kesken hakuprosessin. Kantelu vedettiin pois, mutta oikeuskansleri Jaakko Jonkka tutki asian silti ja päätyi siihen, ettei nimityksessä ole syytä epäillä lain tai virkavelvollisuuksien vastaista menettelyä. Syksyllä 2015 Männistö erosi Kevan toimitusjohtajan tehtävästä luottamuspulan vuoksi.
Männistön poika on kokoomuksen entinen kansanedustaja Lasse Männistö.
Josef Stefan
Josef Stefan (24. maaliskuuta 1835 – 7. tammikuuta 1893) oli itävallanslovenialainen fyysikko, matemaatikko ja runoilija. Hän tutki mustan kappaleen säteilyä ja johti kokeellisesti lain, jonka mukaan säteily on verrannollinen kappaleen lämpötilan neljänteen potenssiin. Viisi vuotta myöhemmin Ludwig Boltzmann johti lain teoreettisesti, ja niinpä se tunnetaan nykyisin Stefanin–Boltzmannin lakina.
Stefan syntyi slovenialaisille vanhemmille silloisessa Itävallan keisarikunnassa. Hän opiskeli Wienin yliopistossa matematiikkaa ja fysiikkaa, väitteli jo 23-vuotiaana ja julkaisi joukon sloveniankielisiä runoja. Hän opetti fysiikkaa Wienin yliopistossa, ja nousi siellä fysiikan laitoksen johtoon 30 vuoden iässä.
Aleksandr Stoletov
Aleksandr Stoletov (Алекса́ндр Григо́рьевич Столе́тов, 10. elokuuta 1839 – 27. toukokuuta 1896) oli venäläinen fyysikko.
Hän tutki ferromagnetismia ja valosähköistä ilmiötä.
Joel Ward (jääkiekkoilija)
Joel Ward (s. 2. joulukuuta 1980 North York, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka on tällä hetkellä vapaa rajoittamaton agentti. Hän on pelannut aiemmin Nashville Predatorsissa, Minnesota Wildissä, Washington Capitalsissa ja San Jose Sharksissa.
Ward pelasi OHL:ssä Owen Sound Platersissa, mutta häntä ei varattu NHL:ään. Kauden 2001–2002 alussa hän osallistui Detroit Red Wingsin harjoitusleirille try-out -sopimuksella, muttei saanut paikkaa joukkueessa ja pelasi seuraavan neljän vuoden ajan Prince Edward Islandin yliopistossa.
Ward kutsuttiin vuonna 2006 Minnesota Wildin harjoitusleirille, mutta hän joutui kuitenkin pelaamaan ensimmäisen ammattilaiskautensa AHL:ssä Minnesotan farmijoukkue Houston Aerosissa.
27. syyskuuta 2006 Ward teki Wildin kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Hän pelasi kaudella 2006–2007 Minnesotassa 11 ottelua.
15. heinäkuuta 2008 Nashville Predators poimi Wardin vapaiden pelaajien markkinoilta yhden vuoden sopimuksella. Hän pelasi koko kauden NHL:n puolella ja teki ensimmäisessä Predators -pelissään ensimmäisen NHL-maalinsa St. Louis Bluesia vastaan 10. lokakuuta 2008.
Ensimmäisellä kokonaisella NHL-kaudellaan Ward teki 17 maalia 79 ottelussa. 1. heinäkuuta 2009 Ward teki Predatorsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2010–2011 Wardista tuli vapaa pelaaja, ja hän teki neljän vuoden ja 12 miljoonan dollarin sopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Huhtikuussa 2015 Ward teki ratkaisumaalin pudotuspelien ensimmäisen kierroksen seitsemännessä ottelussa puolustavaa mestaria Boston Bruinsia vastaan. Maalilla Capitals eteni konferenssin semifinaaleihin. Ward sai tummaihoisuutensa vuoksi tekemänsä maalin jälkeen sosiaalisessa mediassa lukuisia rasistisia kommentteja, joista suurin osa oli Bostonin fanien lähettämiä.
Sarjassa New York Rangersia vastaan Wardin onni ei enää jatkunut. Neljän ottelun jälkeen sarja oli tasatilanteessa. Kolmannessa ottelussa Ward sai 2+2 minuutin jäähyn rikkoessaan Carl Hagelinia 22 ennen viimeisen erän loppua, kun Washington johti ottelua 2–1. Kymmenen sekuntia ennen erän päättymistä Rangersin Brad Richards tasoitti ottelun, ja jatkoajalla Marc Staal teki Rangersin voittomaalin Wardin istuessa yhä jäähyllä. Rangers siirtyi voitolla sarjassa 3–2-johtoon.{[Lähde|lisäksi 'onnen' voisi neutralisoida, vaikka olisi lähteessä, ei tietosanakirjakieltä}}
Kauden jälkeen Ward kävi tyräleikkauksessa. Ward pelasi 336 NHL-ottelua ennen kuin hän teki uransa ensimmäisen hattutempun ottelussa Philadelphia Flyersia vastaan 1. marraskuuta 2013. Kyseinen ottelu päättyi Capitalsin voittoon 7–0.
Vuonna 2014 Ward edusti Kanadan maajoukkuetta maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän aloitti neljännessä hyökkäyskentällisessä, mutta oli turnauksen päätteeksi joukkueen paras pistemies.
Moustache
Moustache () on ranskalaisen Twin Twin -yhtyeen vuonna 2014 julkaistu kappale. Kappale edusti Ranskaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa. Se sijoittui loppukilpailussa viimeiseksi 26. sijalle, ja sai yhteensä 2 pistettä, yhden Ruotsilta ja yhden Suomelta. Samalla Ranska jäi ensimmäistä kertaa kilpailussa viimeiselle sijalle koko euroviisuhistoriansa aikana.
Kappaleesta julkaistiin musiikkivideo 17. maaliskuuta 2014, ja sen on ohjannut Guillaume Coulpier.
Kappale kertoo miehestä, jolla on jo kaikkea, mutta hän silti haluaa itsellensä viikset.
Kuparikloridi
Kuparikloridi eli kupari(II)kloridi tai kuprikloridi (CuCl) on kupari- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään kemianteollisuudessa katalyyttinä, väriaineena, päällystettäessä metalleja elektrolyyttisesti kuparilla ja eräissä muissa sovellutuksissa.
Huoneenlämpötilassa kuparikloridi on kidevedettömänä kellertävän ruskeaa kiteistä ainetta. Yhdiste on hygroskooppista ainetta ja muodostaa kidevedellisen dihydraatin (CuCl·2HO). Kupariklorididihydraatti on väriltään sinertävän vihreää. Kiinteässä olomuodossa kuparikloridi on rakenteeltaan polymeerimäinen ja jokainen kupari-ioni on sitoutunut 4 kloridi-ioniin ja jokainen kloridi-ioni on sitoutunut 2 kupari-ioniin. Kuparikloridi liukenee runsaasti veteen ja liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, asetoniin ja pyridiiniin. Monien muiden kupariyhdisteiden tavoin kuparikloridi on Lewis-happo ja muodostaa kompleksi-ioneja muun muassa kloridi-ionien kanssa. Tällaisia ovat esimerkiksi triklorokupraatti(II)- ja tetraklorokupraatti(II)-ionit ([CuCl] ja [CuCl]). Kuumennettaessa kuparikloridia yli sen sulamispisteen yhdiste alkaa hajota kupari(I)kloridiksi.
Kuparikloridia voidaan valmistaa teollisuudessa klooraamalla kuparia kuuman kloorin vesiliuoksen avulla. Muita tapoja ovat vetykloridin reaktio emäksisen kupariyhdisteen kuten kupari(II)oksidin, kuparihydroksidin tai kuparikarbonaatin kanssa. Näin saadaan pääasiassa kuparikloridin dihydraattia, josta voidaan poistaa kidevesi kuumentamalla yhdistettä 100–150 °C:n lämpötilaan.
Kuparikloridia käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa, esimerkiksi valmistettaessa vinyylikloridia ja 1,2-dikloorietaania. Muita yhdisteiden käyttökohteita ovat lasin värjäys vihreäksi, apuaineena tekstiilien värjäyksessä, puun lahoamisenestoaineena, desinfiointiaineena vedenkäsittelyssä, öljynjalostuksessa raakaöljyn puhdistuksessa, metallien kuten alumiinin päällystämiseen kuparilla elektrolyyttisesti ja muiden kupariyhdisteiden kuten kuparioksikloridin valmistamiseen. Pyrotekniikassa esimerkiksi ilotulitteissa kuparikloridi saa aikaan vihreän värin.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2014 kokoonpanot
Tämä on luettelo jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin 2014 nimetyistä urheilijoista. Pelaajan nimen yhteydessä on ilmoitettu hänen pelinumeronsa kilpailuissa ja kaudella 2013–2014 edustamansa seura.
Juhamatti Aaltonen joutui jäämään joukkueesta pois loukkaantumisen vuoksi, ja hänet korvasi Olli Palola.
Nanny Lilius
Nanny Maria Lilius (15. huhtikuuta 1863 Kangasala – 1941 Helsinki) oli Oulussa 1890–luvulta aina 1930–luvulle vaikuttanut nuorsuomalaisuuteen suuntautunut opettaja, joka oli keskeinen toimija Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun perustamisessa ja sen toiminnassa aina 1930–luvulle asti. Hän toimi ensimmäisen sortokauden aikana naiskagaaleissa.
Nanny Liliuksen vanhemmat olivat varatuomari Frans Emil Lilius ja Mathilda Maria Hildén. Hänen veljensä Frans Oskar Lilius oli 1900-alun senaattori ja itsenäisen Suomen 1920-luvun oikeusministeri. Nanny Lilius opiskeli Tampereen tyttökoulun jälkeen ranskalaisessa koulussa Sveitsissä. Helsingissä hän jatkoi ranskan ja saksan opintoja ja suoritti opettajatutkinnon.
Opiskelunsa jälkeen vuodesta 1889 Lilius toimi Oulussa ranskan ja saksan kielen opettajana Oulun Lyseossa. Siellä hän tutustui ruotsin kielen ja uskonnonlehtori Mauno Rosendaliin, joka oli ajan uuden poliittisen aatteen nuorsuomalaisuuden puolestapuhuja. Kumpikaan heistä ei osallistunut ajalle tyypillisiin kielikiistoihin.
Rehtori Mauno Rosendal oli ensimmäisen sortokauden näkyviä suomalaisia venäläistämistoimien vastustajia Suomessa ja erityisesti Oulussa. Niinpä kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov karkotti Rosendalin vuonna 1903, jonka jälkeen hän asui perheineen Ruotsissa. Maanpakolaisaikanaan Rosendal kirjoitti uskonnollisesti herännäisenä herännäisyyden historiaa, jonka Lilius käänsi ruotsiksi. Nanny Lilius oli samaan aikaan nuorsuomalaisessa naisten laittomien painotuotteiden kuljettamista tekevässä järjestössä, ns. naiskagaaleissa. Muita tunnettuja naiskagaaleja oli Päivälehden silloinen toimittaja Tekla Hultin.
Ensimmäisen sortokauden päättyminen marraskuussa 1905 mahdollisti mm. Rosendalin paluun Ouluun. Nuorsuomalaisen aatteen nimissä Rosendal ja Lilius olivat Oulussa perustamassa Kustannusosakeyhtiö Kalevaa, joka alkoi julkaista vielä yli 100 vuotta myöhemmin toiminnassa olevaa sanomalehti Kalevaa. Lilius oli ensimmäisiä Kaleva Oy:n osakkeiden merkitsijöitä vuonna 1907.
Mauno Rosendal oli perustanut yhdessä Nanny Liliuksen kanssa vuonna 1902 Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun, jonka rehtorina Rosendal toimi aina kuolemaansa vuoteen 1917 asti. Koska yhteiskoulussa oli niin poikia kuin tyttöjä, tarvittiin kouluun johtajatar, jota tehtävää Lilius hoiti aina eläkkeelle siirtymiseen asti vuoteen 1928. Sen jälkeen hän toimi koulussa vielä kuusi vuotta ranskan kielen tuntiopettajana vuoteen 1934.
Nanny Liliukselle Oulun suomalainen yhteiskoulu oli työpaikan lisäksi myös tärkeänä henkilökohtaisen taloudellisen tukemisen kohteena. Hän lahjoitti koululle opetusvälineitä ja kalustoa, kuten uuden koulurakennuksen valmistuttua uuden pianon. Liliuksen kuoleman jälkeen 1941 kouluun tuli tieto, että hän oli testamentannut sille suuren osan omaisuudestaan, joka koostui hänen vanhempiensa ja naimattoman edesmenneen veljensä Frans Oskar Liliuksen perinnöistä sekä itse hankituista Kalevan osakkeista.
Moottoripyöräilyn Indonesian Grand Prix
Indonesian Grand Prix oli ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan osakilpailu. Se ajettiin Sentul International Circuitin radalla kahdesti vuosina 1996 ja 1997.
Fasismin lumous
Fasismin lumous: Eurooppalainen älymystö Mussolinin ja Hitlerin politiikan tukijana on Tarmo Kunnaksen vuonna 2013 julkaistu kirja fasismista ja sitä maailmansotien välillä tukeneesta älymystön osasta. Kunnaksen mukaan näitä ajattelijoita yhdisti ennen muuta järjen, valistuksen, edistyksen ja kansanvallan vastustus.
Sateisten päivien jälkeen
Sateisten päivien jälkeen: Valitut runot on vuonna 2013 ilmestynyt valikoima Raymond Carverin runoja. Runot ovat suomentaneet Arto Lappi ja Juha Rautio ja teoksen on kustantanut Sammakko.
MotoGP-kausi 2013
MotoGP-kausi 2013 oli historian 65. ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan kausi. Kausi oli espanjalaisten hallintaa, sillä kauden 52 lähdöstä 47 voitti espanjalainen.
Leimaverolaki (Suomi)
Suomessa säädettiin leimaverolaki vuosina 1921, 1929 ja 1943. Pääosin varsinaisista leimaveroista luovuttiin Suomessa 1990-luvun aikana. Kokonaan leimaverolaki kumottiin vuoden 2002 alusta.
Vaahteraliigan kausi 2014
Vaahteraliigan kausi 2014 on Vaahteraliigan 34. kausi. Liigan runkosarja alkaa 13. kesäkuuta 2014 ja kausi päättyy Vaahteramalja XXXV, joka pelataan 13. syyskuuta 2014. Tällä kaudella Vaahteraliigassa pelataan ensimmäistä kertaa harjoituskausi, eli PreSeason.
Vaahteraliigassa kaudella 2012 pelannut Turku Trojans nousi takaisin Vaahteraliigaan 1. divisionaasta kaudelle 2014. Trojans voitti aikaisempana vuonna Spagettimaljan, 1. divisionan mestaruuden. Vaahteraliigassa kaudella 2013 pelannut Jyväskylä Jaguaarit tippui kaudelle 2014 1. divisionaan.
Citius, Altius, Fortius (veistos)
Citius, Altius, Fortius on Raision Kerttulan urheilukeskuksen alueella sijaitseva kuvanveistäjä Kerttu Horilan tekemä veistos. Se on pystytetty raisiolaisen kolminkertaisen olympiavoittajan, kilpasoutaja Pertti Karppisen kunniaksi 1988.
Kolmiosaisen veistoksen materiaaleina on käytetty terästä, pronssia, betonia ja kiveä. Teos sijaitsee osoitteessa Kisakatu 3, Raisio.
Freeman Freeman-Thomas Willingdon
Freeman Freeman-Thomas, Willingdonin 1. markiisi (12. syyskuuta 1866 Ratton, Sussex – 12. elokuuta 1941 Lontoo) oli brittiläinen poliitikko, sotilas ja virkamies, joka toimi Kanadan kenraalikuvernöörinä vuosina 1926–1931 ja Intian varakuninkaana 1931–1936.
Lordi Willingdonin isä oli nimeltään Frederick Freeman Thomas, ja hän muutti itse sukunimensä Thomasista muotoon Freeman-Thomas vuonna 1892. Willingdonin paronin arvon hän sai vuonna 1910. Hän kävi Etonin poikakoulun ja opiskeli Cambridgen Trinity Collegessa sekä yliopistossa, jossa toimi krikettijoukkueen kapteenina. Hän palveli myös upseerina Sussexin vapaaehtoisjoukoissa. Vuosina 1897–1900 hän oli Australiassa appensa, Victorian kuvernööri Thomas Brasseyn adjutanttina. Liberaalipuolueeseen kuulunut Willingdon oli vuosina 1900–1910 parlamentin alahuoneessa Hastingsin edustajana ja oli jonkin aikaa pääministeri H. H. Asquithin sihteerinä. Päärinarvon saamisen jälkeen hän toimi vuodesta 1911 hovissa kamariherrana ("Lord-in-Waiting") ja ystävystyi kuningas Yrjö V:n kanssa. Willingdon oli Intiassa 1913–1918 Bombayn ja 1919–1924 Madrasin provinssin kuvernöörinä. Tuolloin hän joutui ensi kerran tekemisiin kansanjohtaja Mohandas Gandhin kanssa, jota hän piti hyvin vaarallisena. Vähän ennen paluutaan Intiasta Willingdon sai varakreivin arvon, ja vuonna 1925 hän johti Kiinassa vieraillutta Britannian valtuuskuntaa.
Willingdon nimitettiin Kanadan kenraalikuvernööriksi vuonna 1926. Britannian konservatiivihallitus ei alkujaan kaavaillut liberaalia Willingdonia tähän tärkeään asemaan, mutta kuningas Yrjö nosti hänen nimensä esiin ja Kanadan liberaali pääministeri William Lyon Mackenzie King halusi juuri hänet. Edeltäjistään poiketen Willingdon oli virallisesti vain kuninkaan eikä Britannian hallituksen edustaja Kanadassa. Vuonna 1927 hänestä tuli ensimmäinen Kanadan kenraalikuvernööri, joka teki virallisen vierailun Yhdysvaltoihin. Hän matkusteli paljon myös Kanadan alueella.
Vuonna 1931 Willingdon nimitettiin Intian kenraalikuvernööriksi ja varakuninkaaksi ja hän sai samalla jaarlin arvon. Hän pyrki samanaikaisesti tukemaan jonkinlaista perustuslaillista uudistusta Intiassa ja säilyttämään brittiviranomaisten auktoritettin. Kahden ensimmäisen vuoden ajan hän kuitenkin kamppaili kovin ottein Gandhia ja tämän johtamia nationalisteja vastaan. Kun Gandhi käynnisti jälleen kansalaistottelemattomuuskampanjansa, Willingdon julisti tammikuussa 1932 koko Intiaan poikkeustilan ja vangitutti 30 000 Kongressipuolueen jäsentä. Myös Gandhi oli pitkään vangittuna ja hänet pyrittiin eristämään ulkomaailmasta. Samaan aikaan Lontoossa käydyt niin sanotut pyöreän pöydän neuvottelut johtivat poliittiseen sopuun, jonka tuloksena säädettiin vuonna 1935 uusi Government of India Act -laki. Willingdon jatkoi palasi Englantiin toukokuussa 1936, jolloin hän sai markiisin arvon ja hänestä tehtiin Lord Warden of the Cinque Ports.
Willingdon kuoli vuonna 1941 keuhkokuumeeseen kotonaan Lontoossa. Hänen tuhkansa on haudattu Westminster Abbeyhyn Lontoossa.
Arawen taistelu
Arawen taistelu oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden ja Japanin joukkojen välillä 15. joulukuuta 1943 - 24. helmikuuta 1944 käyty taistelu Arawessa, Uudessa-Guineassa. Taistelu oli osa liittoutuneiden operaatio Cartwheelia. Japanilaiset osasivat odottaa hyökkäystä alueelle, ja olivat juuri keskittämässä sinne joukkoja joulukuussa 1943. Joukkojen keskittämisestä huolimatta liittoutuneiden hyökkäyksen alkaessa saarella oli vain vähän japanilaisjoukkoja, kun vahvistukset olivat vasta matkalla.
Liittoutuneiden operaatio Cartwheelin tarkoituksena oli Japanin Rabaulin tukikohdan valtaaminen, minkä toteuttamiseksi tarvittiin lentokenttiä ja torpedoveneiden tukikohtia Cape Gloucesterista läntisestä Uudesta-Britanniasta. Operaatio nimettiin 22. syyskuuta "Dexterityksi". Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimien kenraali George Kenney vastusti alkuperäistä suunnitelmaa, koska Gloucesterin lentokentän saattaminen käyttökuntoon kestäisi liian kauan ja hyökkäys Rabauliin voitiin hänen mukaansa toteuttaa muilta kentiltä. Asia päätettiin lopullisesti Brisbanessa 21. marraskuuta.
8. aluearmeijan esikunta osasi varautua liittoutuneiden maihinnousuun Uudessa-Britanniassa ja lähetti 17. divisioonan vahvistukseksi alueelle
Yhdysvaltalaisjoukot valtasivat nopeasti rannikon onnistuneen maihinnousun jälkeen. Japanilaiset tekivät laajoja ilmaiskuja Araween maihinnousua seuranneina päivinä, ja joulukuun lopussa japanilaisten maajoukkojen tekemä vastaisku epäonnistui. Tammikuun puolessavälissä yhdysvaltalaisjoukot, joita oli tullut vahvistamaan tankkeja ja tykistö, onnistuivat saamaan japanilaisjoukot perääntymiskannalle nopealla hyökkäyksellä. Japanilaisjoukot pakenivat Arawen alueelta helmikuun loppuun mennessä, osana yleistä vetäytymistä läntisen Uuden-Britannian alueelta.
Kurki (Pudasjärvi)
Kurki eli Kurjenkylä on Pudasjärven kaupungissa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee noin 35 kilometriä kaupungin keskustaajamasta Kurenalta kaakkoon, Iijoen varrella Ervastin kylän ja Taivalkosken Jurmun kylän välisellä tieosuudella Yli-Kurentie-Parviaisentie.
Kylämaisema koostuu laajoista peltoaukioista. Alueella on inventoitu kiinteitä muinaisjäännöksiä kolme kappaletta.
Päivänkakkara (veistos)
Päivänkakkara on Turun Forum Marinumin pihalle vuonna 2011 pystytetty veistos, joka kuvaa hyperrealistisen tarkasti valtavaa päivänkakkaran kukkaa varsineen. Jani Rättyän ja Antti Stöckellin tekemä veistos on 25 metriä pitkä ja tehty puusta, metallista ja lujitemuovista.
Veistos oli alun perin osa Turun kulttuuripääkaupunkivuoteen liittynyttä Flux Aura -tapahtumaa. Flux Aura oli Turun taiteilijaseuran koordinoima kansainvälinen ympäristötaidetapahtuma, jonka puitteissa pystytettiin Aurajoen rantamaisemiin yhteensä 12 ympäristötaideteosta eri puolille jokivartta.
"Päivänkakkaran" oli tarkoitus olla esillä vain kesäkuukaudet vuonna 2011, mutta suuren suosion takia sen on annettu olla paikoillaan vuosia. Teos on suunniteltu kestämään ja pysymään turvallisena noin viisi vuotta.
Mentalisti Noora Karma
Mentalisti Noora Karma on suomalainen televisio-ohjelma, jonka esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 15. maaliskuuta 2014. Ohjelmassa taikuri ja mentalisti Noora Karma tekee erilaisia temppuja.
Yliluonnollinen ilmiö
Yliluonnollinen ilmiö: Totuus on jossain sisällämme ("Paranormality: Why We See What Isn't There") on Richard Wisemanin vuonna 2011 ilmestynyt kirja paranormaaleista ilmiöistä. Teoksen on suomentanut Tuija Tuomaala ja julkaissut suomeksi Atena vuonna 2012.
Calm After the Storm
Calm After the Storm on hollantilaisen The Common Linnets -yhtyeen kappale. Kappale valittiin edustamaan Alankomaita vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Tanskassa. Se sijoittui koko kilpailussa toiselle sijalle. Kappale esitettiin ensimmäisen kerran livenä akustisena versiona 12. maaliskuuta 2014 ohjelmassa "De Wereld Draait Door". Studioversio näytettiin ensimmäisen kerran 13. maaliskuuta 2014.
Kappaleen mustavalkoisena kuvattu video kuvattiin Edamissa maaliskuussa 2014.
Sen jälkeen kun kappale saavutti ensimmäisen sijan Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 6. toukokuuta 2014, kappale saavutti finaalissa toisen sijan, päästäen edelleen vain Itävallan edustajan, Conchita Wurstin esittämän "Rise Like a Phoenixin". Tämä oli Alankomaiden kaikkien aikojen korkein sijoitus Eurovision-laulukilpailussa sitten vuonna 1975 saavutetun voiton.
Calm After the Storm tuli toiseksi euroviisuradio ESCRadio.comin 250 parhaan euroviisukappaleen äänestyksessä vuonna 2014. Se sijoittui äänestyksessä korkeimmalle vuoden 2014 euroviisukappaleista.
James Weldon Johnson
James Weldon Johnson (17. kesäkuuta 1871 – 26. kesäkuuta 1938) oli yhdysvaltalainen kirjailija, kouluttaja, asianajaja, diplomaatti, lauluntekijä ja kansalaisoikeusaktivisti. Johnson muistetaan parhaiten työstään NCAAP-järjestön johdossa. Hän oli järjestön ensimmäinen tummaihoinen johtaja vuosina 1920–1930. Johnson tuli aluksi tunnetuksi kirjailijana ja kirjoitti muun muassa runoja, romaaneja ja kokoelmateoksia.
Johnson oli New Yorkin yliopiston ensimmäinen tummaihoinen professori. Myöhemmin hän toimi luovan kirjallisuuden ja kirjoittamisen professorina Fiskin yliopistossa.
Johnson syntyi 1871 Jacksonvillessä, Floridassa. Hänen äitinsä oli Helen Louise Dillet ja isä James Johnson. Helen Louise Dillet oli kotoisin Nassausta, Bahamalta. Johnsonin oli yksi veli, säveltäjä John Rosamond Johnson. Perheen äiti oli ammatiltaan muusikko ja opettaja ja hän toimi veljesten opettajana. 16-vuotiaana Johnson aloitti opinnot Clark Atlantan yliopistossa, joka oli perinteisesti tummaihoisille suunnattu oppilaitos.
Perheen isä toimi luksushotelli St. James Hotelin päätarjoilijana aikana, jolloin Jacksonville oli yksi Floridan ensimmäisiä talvenviettopaikkoja. Tämä innosti Johnsonia opettelemaan käytännön ammatin. Johnson tiesi, että häneen kohdistui suuria odotuksia tummaihoisten oikeuksien edistämisen suhteen.
Johnson muutti veljensä kanssa New Yorkiin osana 1900-luvun alun mustien suurta muuttoliikettä.
Johnson työskenteli nejän vuosikymmenen aikana useissa julkisissa viroissa muun muassa opettajana, diplomaattina ja kansalaisoikeusaktivistina. Vuonna 1904 hän osallistui Theodore Rooseveltin menestyksekkääseen presidentinvaalikampanjaan. Presidentti Roosevelt nimitti Johnsonin Yhdysvaltain konsuliksi Puerto Cabelloon, Venezuelaan vuosiksi 1906–1908. Vuosina 1909–1913 Johnson työskenteli konsulina Nicaraguassa.
Johnson avioitui Grace Nailin kanssa vuonna 1910.
Palattuaan Nicaraguasta New Yorkiin Johnson osallistui Harlemin renessanssiin.
Johnson kuoli vuonna 1938 ollessaan lomalla Mainen Wiscassetissa, kun hänen kuljettamansa auto osui junaan. Johnsonin hautajaisiin Harlemissa osallistui yli 2 000 henkilöä.
Magnetohydrodynaaminen propulsio
Magnetohydrodynaaminen propulsio (MHD) on työntövoimaa sähköisesti magnetohydrodynaamisella periaatteella tuottava propulsiolaitteisto, jollaisesta on rakennettu toimiva prototyyppi. Työntövoima syntyy kun väliaine, neste tai kaasu saadaan sähköiseksi ja sitä voidaan sen jälkeen liikuttaa magneettikentällä. Tämä taas työntää alusta toiseen suuntaan. Magnetohydrodynaamisessa propulsiossa ei ole liikkuvia osia, joten laitteisto on hiljainen. Huolimatta monista yrityksistä rakentaa toimiva MHD-alus, se on pysynyt epäkäytännöllisenä.
Henri Winkelman
Henri Gerard Winkelman (17. elokuuta 1876 Maastricht – 27. joulukuuta 1952 Soesterberg) oli hollantilainen kenraali, joka toimi Alankomaiden asevoimien ylipäällikkönä toisen maailmansodan aikana, kun Saksa hyökkäsi maahan toukokuussa 1940.
Winkelman oli toiminut ammattiupseerina vuodesta 1896 ja jäänyt vuonna 1934 eläkkeelle kenraalinarvoisena. Toisen maailmansodan puhjettua vuonna 1939 hänet kutsuttiin takaisin palvelukseen ja nimitettiin armeijan sekä laivaston ylipäälliköksi. Hän johti Hollannin epätoivoista puolustusta, kun Saksa aloitti hyökkäyksensä 10. toukokuuta 1940. Hollannin armeijalla oli enemmän joukkoja kuin hyökkäävillä saksalaisilla, mutta maahanlaskujoukkoja ja panssaridivisioonia tehokkaasti hyödyntäneet saksalaiset onnistuivat kahdessa päivässä työntymään Rotterdamin porteille ja murtamaan hollantilaisten pääpuolustuslinjan. Hollannin hallitus ja kuningasperhe pakenivat jo 13. toukokuuta Englantiin, ja Winkelman jäi yksin vastuuseen. Hän sai ohjeet jatkaa sotilaallista vastarintaa niin kauan kuin se olisi mielekästä. Kun saksalaiset uhkasivat pommittaa Rotterdamia ja Utrechtia, Winkelman ilmoitti 14. toukokuuta antautuvansa ihmishenkien säästämiseksi. Rotterdamia pommitettiin kaikesta huolimatta.
Kun hollantilaiset juhlivat saksalaismiehityksen alettua Winkelmania sankarina, saksalaiset vangitsivat hänet 2. heinäkuuta 1940. Hän vapautui vasta sodan päätyttyä 12. toukokuuta 1945.
Miika Muranen
Miika Muranen (s. 1983) on suomalainen teatteriohjaaja-näyttelijä. Tervolasta kotoisin oleva Muranen valmistui Teatterikorkeakoulun ohjauksen koulutusohjelmasta vuonna 2009 ja on toiminut siitä lähtien freelancerina. Tämän lisäksi hän aloitti Teatterikorkeakoulussa näyttelijäntaiteenkoulutusohjelman maisteriopinnot syksyllä 2016.
Hän on ohjannut lukuisia esityksiä ympäriä Suomea ja näytellyt ohjaustöidensä lomassa. Myös käsikirjoittaminen on kuulunut Murasen työnkuvaan. Ohjaajana hän on tullut tunnetuksi ennen kaikkea musiikkiteatteri- ja musikaaliohjauksistaan. Hänen Lahden kaupunginteatterille sovittama ja ohjaama musiikkiteatteriversionsa Hella Wuolijoen klassikkonäytelmästä Niskavuoren naiset keräsi kriitikoilta ja katsojilta kiitosta vuonna 2013. Muranen on ohjannut muun muassa Lahden kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa sekä Jyväskylän kaupunginteatterissa. Hän on toiminut näyttelijänä muun muassa Teatteri Siperiassa, Kemin kaupunginteatterissa sekä kesäteattereissa eri puolilla Suomea.
George FitzGerald
George Francis FitzGerald, (3. elokuuta 1851 – 22. helmikuuta 1901) oli irlantilainen fyysikko. Hän keksi menetelmän tuottaa radioaaltoja, mikä oli yksi "langattoman lennättimen" eli radion keksimisen välttämättömistä esiaskelista.
FitzGerald oli Trinity Collegen fysiikan professori vuodesta 1881. Säteilytutkimuksillaan hän osoitti että värähtelevä sähkövirta tuotti elektromagneettista säteilyä. Saksalainen Heinrich Hertz vahvisti tuloksen kokeellisesti ja käyti sitä hyväkseen langattoman tiedonsiirron kehittelyssä.
Conrad Helfrich
Conrad Emil Lambert Helfrich (11. lokakuuta 1886 Jaava, Alankomaiden Itä-Intia – 20. syyskuuta 1962 Haag, Alankomaat) oli toisessa maailmansodassa palvellut hollantilainen amiraaliluutnantti.
Helfrich toimi Hollannin laivaston meriupseerina vuodesta 1907. Vuosina 1939–1942 hän oli Hollannin Itä-Intian laivaston esikuntapäällikkö. Helmikuussa 1942 hänet nimitettiin yhtyneiden hollantilaisten, brittiläisten, amerikkalaisten ja australialaisten joukkojen (ns. ABDA) laivaston komentajaksi tehtävänään suojella Hollannin Itä-Intiaa eteneviltä japanilaisilta. Kun Helfrich ei onnistunut pysäyttämään japanilaisia Thaimaanlahdella eikä Etelä-Kiinan merellä, hän määräsi helmikuun 1942 lopussa amiraali Karel Doormanin pysäyttämään heidät Jaavanmerellä samalla kun hän itse perääntyi lopun ABDA:n laivaston kanssa Australiaan. Osa liittoutuneiden komentajista arvosteli Helfrichin perääntymistä, mutta myöhemmin on katsottu, että se oli välttämätön toimenpide ABDA:n laivaston jäännösten pelastamiseksi. ABDA lakkautettiin maaliskuussa 1942, jolloin Hollannin pakolaishallitus määräsi Helfrichin vetämään hollantilaiset joukot turvaan Ceylonille. Hän toimi sieltä käsin kaikkien lounaisen Tyynenmeren alueen hollantilaisten joukkojen komentajana vuoteen 1944 asti. Vuonna 1945 hänestä tuli koko Hollannin merivoimien komentaja.
Helfrich edusti Hollantia Yhdistyneiden kansakuntien perustavassa kokouksessa eli San Franciscon konferenssissa huhti–toukokuussa 1945. Hän edusti maataan myös Japanin antautumisseremoniassa 2. syyskuuta samana vuonna. Hän toimi Hollannin merivoimien komentajana vuoteen 1949, jolloin jäi eläkkeelle.
Helsingin Kirjatyöntekijäin Yhdistys
Helsingin Kirjatyöntekijäin Yhdistys (lyh. HKY) on vuonna 1869 perustettu Suomen ensimmäinen ammattiyhdistys. Se on myös Suomen suurimpia ja varakkaimpia ammattiosastoja. Yhdistyksellä on nykyään jäseniä noin 3 800 (2013), mutta vielä 2000-luvun alussa jäsenmäärä oli noin 6 500. HKY:n merkittävin omaisuus on Kruununhaan Kirjatyöntekijänkadulla sijaitseva Kirjan talo, joka on vuonna 1935 valmistunut, talkootyönä rakennettu seitsenkerroksinen funkistalo.
Helsingin Kirjatyöntekijäin Yhdistys perustettiin 25. huhtikuuta 1869 nimellä Helsingin Kirjaltajien Lukuyhdistys (Typografernas Läseförening). Sen perustajina toimi joukko helsinkiläisten kirjapainojen työtekijöitä. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin kirjapainonomistaja ja kirjankustantaja Claes Theodor Sederholm, joka myös laati yhdistyksen säännöt. Yhdistys ei alun perin kuulunut vasemmistolaiseen työväenliikkeeseen, vaan se toimi wrightiläisyyden hengessä yhteistyössä työnantajien kanssa. HKY:n toiminta käsitti aluksi muun muassa raittiusaatetta sekä erilaisia jäsenten illanviettoja ja muita sosiaalisia tapahtumia. Juhliin osallistui tavallisten työntekijöiden sijasta lähinnä kirjapainojen omistajia sekä faktoreita ja sanomalehtimiehiä. Lukuyhdistyksen kunniajäseneksi kutsuttiin Sakari Topelius.
Yhdistys kuitenkin radikalisoitui nopeasti ja jo vuonna 1871 sen jäseninä olleet latojat menivät viisi päivää kestäneeseen lakkoon, toimitettuaan sitä ennen kuuden kirjapainon omistajille pyynnön urakkapalkkojen nostamisesta. Neuvotteluissa ei syntynyt sopua, mutta lakon jälkeen latojat saivat vaatimuksensa läpi. Helsingin latojien lakko oli Suomen ensimmäinen ammattiyhdistyksen järjestämä työtaistelu. Vuonna 1885 Lukuyhdistys muutti nimensä nykyiseen muotoon ja ryhtyi selkeämmin toimimaan perinteisen ammattiyhdistystoiminnan tavoin ajaen parannuksia jäsentensä työoloihin. Valtakunnallinen Suomen Kirjatyöntekijäin Liitto perustettiin 1894, jonka vastavoimaksi syntyi vuonna 1900 työnantajien järjestö Suomen Kirjanpainajayhdistys. HKY oli myös Suomen ensimmäinen vappua viettänyt työväenyhdistys. Se järjesti vappujuhlan vuonna 1890, eli samana vappuna, jonka sosialistisen Toinen internationaali oli julistanut ensimmäiseksi kansainväliseksi työläisten mielenosoituspäiväksi.
Vuonna 1922 HKY osti Helsingin Kruununhaasta Siltavuorenkadun varrelta vanhan kaksikerroksisen puutalon toimitalokseen ja rakennutti sen yhteyteen juhlasalin. Jäseniä yhdistyksellä oli tuolloin noin 1 400. 1930-luvulle tultaessa jäsenmäärä oli kasvanut jo kolmeentuhanteen, ja vanhan puutalon paikalle päätettiin rakentaa nykyinen Kirjan talo. Siltavuorenkadun nimi muutettiin yhdistyksen mukaan Kirjatyötekijänkaduksi vuonna 1945.
Naapurit (elokuva)
Naapurit () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Nicholas Stollerin ohjaama komediaelokuva. Sen pääosissa ovat Seth Rogen, Zac Efron, Rose Byrne, Dave Franco ja Christopher Mintz-Plasse.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 9. toukokuuta 2014 ja Suomessa se oli 27. heinäkuuta 2014.
Vuonna 2016 ensi-iltansa sai elokuvan jatko-osa Naapurit 2.
Tähtiin kirjoitettu virhe (elokuva)
Tähtiin kirjoitettu virhe () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Josh Boone. Se perustuu John Greenin samannimiseen romaaniin vuodelta 2012. Se kertoo 16-vuotiaasta syöpäpotilaasta Hazelista, joka rakastuu entiseen koripalloilijaan nimeltä Augustus Waters, jolla on ollut 1,5 vuotta aiemmin luusyöpä. Elokuvan pääosissa ovat Shailene Woodley ja Ansel Elgort.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 6. kesäkuuta 2014 ja Suomessa 11. heinäkuuta 2014.
Helsingin latojien lakko 1872
Helsingin latojien lakko 1872 oli Helsingin Kirjaltajien Lukuyhdistykseen kuuluneiden latojien huhtikuussa 1872 järjestämä lakko. Se oli Suomen ensimmäinen ammattiyhdistyksen toteuttama työtaistelu.
Huhtikuussa 1869 perustettu Helsingin Kirjaltajien Lukuyhdistys oli Suomen ensimmäinen ammattiosasto. Se toimi aluksi sivistyneistön kannattaman wrightilaisen työväenliikkeen oppien mukaan yhteistyössä työnantajien kanssa. Vuonna 1871 yhdistykseen kuuluneet latojat jättivät kuitenkin kuuden helsinkiläisen kirjapainon omistajalle kirjallisen pyynnön urakkapalkkansa nostamisesta. Kaupungissa toimi tuolloin seitsemän kirjapainoa. Työntekijät pyysivät, että palkkaa korotettaisiin kymmenellä pennillä 80 penniin 1000 neliön osalta, johon tulisi lisäksi 10 prosentin vuokrahyvitys.
Työnantajien kanssa käydyissä neuvotteluissa ei päästy uudistetunkaan kirjelmän jälkeen yksimielisyyteen. Lopulta latojat aloittivat lakon huhtikuussa 1872, vaikka ammattiyhdistyksen puheenjohtajana toiminut kirjankustantaja Theodor Sederholm vastusti sitä. Viisi päivää kestäneen lakon vuoksi muun muassa Helsingissä julkaistut sanomalehdet jäivät ilmestymättä. Lakko päättyi, kun Simeliuksen kirjapaino suostui antamaan taitavimmille latojilleen palkankorotuksen, jonka jälkeen muut kirjapainot seurasivat perässä. Yhteensä latojat saivat noin 15% korotuksen. Oikeus kuitenkin tuomitsi lakon myöhemmin laittomaksi.
Charlotta
Charlotta on naisen etunimi. Nimi on alkujaan diminutiivimuoto Karl- tai Kaarle-nimien nais­puolisesta vastineesta Karla. Vastaavasti esiintyy Ranskassa ja Italiassa myös Charles-nimestä miespuolinen diminutiivi­muoto "Charlot'. Charlotta-nimen lyhentymänä on syntynyt myös nimi Lotta.
Suomessa nimi Charlotta on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 4920 henkilölle. Charlottan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 12. toukokuuta, joka sekä suomen- että ruotsin­kielisen kalenterin mukaan on myös Lotan nimipäivä.
Winslow House
William Herman Winslow Residence on arkkitehti Frank Lloyd Wrightin suunnittelema asuintalo River Forestissa, Yhdysvaltojen Illinoisissa. Talo rakennettiin vuonna 1893. Se oli Wrightin ensimmäinen merkittävä itsenäinen suunnittelutyö ja ensimmäinen yritys uudistaa perinteistä asuintaloa.
Etyylinitraatti
Etyylinitraatti (CHNO) on etanolin ja typpihapon muodostama epäorgaaninen esteri. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisessa synteesissä.
Etyylinitraatti on huoneenlämpötilassa väritön neste. Yhdiste liukenee veteen vain vähän, mutta on runsasliukoinen orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Etyylinitraatti hajoaa helposti kuumennettaessa yli kiehumispisteensä ja reaktio voi olla räjähdysmäinen.
Etyylinitraattia voidaan valmistaa etanolin ja typpihapon tai typpihapokkeen anhydridin eli dityppitrioksidin kanssa. Etanolin räjähdysmäisen hapetuksen estämiseksi reaktioseokseen lisätään pieni määrä ureaa. Toinen tapa syntetisoida yhdistettä on jodietaanin ja hopeanitraatin välinen reaktio.
Etyylinitraattia käytetään orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa lääke- ja hajusteaineita sekä väriaineita. Yhdistettä voidaan käyttää myös seoksena metanolin kanssa rakettien polttoaineena.
Form (savukemerkki)
Form oli suomalaisen Amer-Tupakan valmistama ja markkinoima savukemerkki, jota tuotiin markkinoille 1970-luvun alussa ja lopetettiin 2000-luvun puolivälissä Philip Morrisin ostettua Amerin tupakkaliiketoiminnan tuotemerkkeineen. Viimeinen verkosta löytyvä Valviran haitta-aineluettelo, jossa Form-merkki esiintyy on vuodelta 2004.
Vuosien mittaan Form-savukkeita oli saatavana monena eri versiona, jotka pyrittiin erottamaan toisistaan tunnusvärein. Näihin lukeutuivat muiden muassa pehmeät ja kovat askit, Form American Full Flavor (musta rasia), Form Menthol (vihreä rasia), Form Erittäin Kevyt (punavalkoinen rasia), Form Kevyt Ykkönen (sinivalkoinen rasia), Form Kevytmenthol (vihreävalkoinen rasia) ja Form Special (oranssi rasia).
Vuonna 1978 voimaan tulleen tupakkamainonnan kiellon jälkeen Amer-Tupakka markkinoi Form-savukkeita monenlaisten Formia-merkkisten oheistuotteiden kautta, joiden logo ja väritys muistuttivat Form-savukelogoa.
Se toinen nainen
Se toinen nainen "(The Other Woman)" on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Nick Cassavetesin ohjaama romanttinen komediaelokuva. Se kertoo kolmesta naisesta, jotka laativat pirullisen kostosuunnitelman petolliselle poikaystävälleen. Elokuvan pääosissa ovat Cameron Diaz, Leslie Mann, Kate Upton, Nikolaj Coster-Waldau, Nicki Minaj, Taylor Kinney ja Don Johnson.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa ja Suomessa 25. huhtikuuta 2014.
Varieteeteatteri Pariisissa
Varieteeteatteri Pariisissa on suomalaisen taiteilijan Magnus Enckellin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1912. Kooltaan tämä työ on 100,5 cm × 66,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1967.
"Varieteeteatteri Pariisissa" henkii nostalgista ja estetisoitua Pariisin ikävää. Enckell kosmopoliittina liikkui siellä sujuvasti, kuten Pietarissa ja Helsingissäkin. "Varieteeteatteri Pariisissa" toistaa teatterien lämmintä keinovaloa, mutta maalauksen pastellivärit viittaavat myös impressionistisiin auringonlaskuihin. Joku näkee siinä yksinäisen katselijan näkymän.
Enckell oli paljon tekemisissä pariisilaisen impressaarin Sergei Djagilevin kanssa vuosina 1911–1912. Djagilev johti balettiesityksiä ja toi tanssitaidetta uudistavaa venäläistä balettia esiin näyttämölle (Ballets russes). Enckellin Pariisissa maalaamat teokset "Pont Royal" ja "Bal Tabarin" ovat hyvin samankaltaisia hengeltään kuin "Varieteeteatteri Pariisissa".
Sinkkuna suhteessa
Sinkkuna suhteessa "(That Awkward Moment)" on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Tom Gormicanin ohjaama ja käsikirjoittama komediaelokuva. Se kertoo kolmesta miehestä, jotka vannovat pysyvänsä sinkkumiehinä, mutta sitä yrittäessään heidän rakkasuelämänsä muuttuu vain monimutkaisemmaksi. Elokuvan pääosissa ovat Zac Efron, Miles Teller, Michael B. Jordan, Imogen Poots, Mackenzie Davis ja Jessica Lucas.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 31. tammikuuta 2014 ja Suomessa ensi-ilta oli 21. helmikuuta 2014.
Brittiläinen 1. panssaridivisioona
1. panssaridivisioona on Yhdistyneen kuningaskunnan panssaridivisioona, joka taisteli toisessa maailmansodassa. Yhtymä perustettiin ensimmäisen kerran marraskuussa 1937 liikkuvana divisioonana () ja se lakkautettiin toisen maailmansodan päätyttyä 1945. Yhtymä muodostettiin uudelleen 1960 ja se on edelleen palveluksessa.
Yhtymä perustettiin marraskuussa 1937 liikkuvana divisioonana, jolloin siihen kuuluivat 1. ja 2. kevyt panssariprikaati, 1. tankkiprikaati sekä tykistö-, pioneeri- ja viestijoukkoja. Suunniteltu vahvuus oli 620 panssariajoneuvoa, mutta niistä pääosa oli tiedusteluajoneuvoja. Raskaat panssarivaunut kuuluivat tankkiprikaatiin ja ennen cruiser-vaunujen saamista joulukuussa 1938 kalustona oli vanhentuneet keskiraskaat panssarivaunut. Yhtymän kokoonpano muuttui vuoden 1939 alussa, jolloin siihen kuului kevyt panssariprikaati, raskas panssariprikaati ja tukiryhmä.
Divisioona siirrettiin Ranskaan 14. huhtikuuta 1940 toisen brittiläisen siirtoarmeijan mukana ja se evakuoitiin 16. kesäkuuta oltuaan hetken Sommen eteläpuolella. Divisioona oli 27. elokuuta 1941 saakka Britteinsaarilla, jolloin se siirrettiin Egyptiin. Saattue saapui 13. marraskuuta 1941 Aleksandriaan ja divisioona osallistui Gazalan, kumpaankin el Alameinin sekä Tunisian taisteluihin. Tunisian taisteluiden päätyttyä divisioona jäi Afrikkaan toukokuuhun 1944 saakka, jolloin se siirrettiin Italiaan.
Italiassa se osallistui Gothic-linjan murtamiseen Corianossa. Yhtymä lakkautettiin 1. tammikuuta 1945 joukkojen kotiuttamisen alettua.
16. huhtikuuta 1958 nimettiin brittiläinen 7. panssaridivisioona ensin 5. panssaridivisioonaksi ja uudelleen vuonna 1960 1. divisioonaksi, jolloin sen sijoituspaikkana oli Verden an der Allen Saksassa. 1970-luvulla divisioonaan kuuluivat 7. panssariprikaati Soltaussa ja 11. panssariprikaati. Yhtymä nimettiin 1. panssaridivisioonaksi vuonna 1976. Divisioonan esikunta siirtyi 1978 Shiel Barracksiin Verdeniin. 1980-luvun alussa divisioonaan kuuluivat 7., 12. ja 22. panssariprikaati.
Divisioonan esikunta lakkautettiin 1993 ja muodostettiin uusi () 4. panssaridivisioonan esikunnasta.
The Homesman
The Homesman on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Tommy Lee Jonesin ohjaama draamaelokuva. Se perustuu Glendon Swarthoutin samannimiseen romaaniin vuodelta 1988. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Kieran Fitzgerald, Tommy Lee Jones ja Wesley Oliver. Elokuvan pääosissa ovat Tommy Lee Jones, Hilary Swank, Hailee Steinfeld, William Fichtner ja Meryl Streep.
Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2014, jossa se kilpaili elokuvajuhlien pääpalkinnosta Kultaisesta palmusta.
Helsingin Työväenyhdistys
Helsingin Työväenyhdistys (lyh. HTY) on vuonna 1883 perustettu Suomen ensimmäinen työväenyhdistys. Siihen kuuluu noin 50 jäsenjärjestöä, kuten ammattiosastoja, kuoroja, orkestereita sekä urheiluseuroja. Itse HTY:n tehtävänä on nykyään lähinnä ylläpitää Hakaniemen kaupunginosassa sijaitsevan Helsingin työväentalon eli Paasitornin toimintaa.
Helsingin Työväenyhdistyksen perustaja oli huonekalutehtailija Julius von Wright, jonka mukaan myös wrightiläinen työväenliike on saanut nimensä. Wrightiläisten perustamat työväenyhdistykset olivat myöhemmästä työväenliikkestä poiketen aluksi porvarillisia, mutta 1890-luvulle tultaessa niissä saivat valtaa sosialistiset aatteet. Vuonna 1884 Helsingin Työväenyhdistys aloitti jäsenilleen anniskelutoiminnan Kaivokadun varrella sijaitsevassa ravintolassa, jota alettiin kutsumaan Juttutuvaksi. Yhdistyksen rakennuttama työväentalo valmistui Hakaniemeen 1908. Vuonna 1893 Helsingin Työväenyhdistys järjesti ensimmäisen valtakunnallisen työväenyhdistysten kokouksen.
HTY:n oma urheiluseura Helsingin Jyry perustettiin vuonna 1902. Kun se lakkautettiin niin sanottujen kommunistilakien nojalla elokuussa 1930, perustettiin seuraavana vuonna uusi seura Helsingin Tarmo. Vuonna 1929 TUL valmistautuii liittokokoukseensa ja Jyry halusi varmistaa kommunistienemmistön TUL:n liittokoukseen ja erotti koko sosiaalidemokraattisen naistoimikuntansa. Sen seurauksena Sosiaalidemokraatiset urheilijat jäivät ilman seuraa ja se johti Helsingin Tarmon perustamiseen enemmän kuin Jyryn toiminnan kieltäminen. Myös Jyry aloitti toimintansa uudelleen sodan päätyttyä. Vuonna 1920 perustettu HTY:n naiskuoro tunnetaan nykyään nimellä Helsingin Työväen Naiskuoro Elegia.
Vuosina 1895–1918 ilmestyi HTY:n julkaisema sanomalehti Työmies, jonka seuraaja on nykyinen Demokraatti.
Helsingin Työväenyhdistyksen Naisosasto aloitti toimintansa vuonna 1898. Sen perustavan kokouksen puheenjohtajana oli myös Marttaliiton perustajana tunnettu Lucina Hagman. Naisosasto toimii nykyään yhteistyössä Vasemmistoliiton kanssa.
Tolmatšovan sisarukset
Anastasija ja Marija Tolmatšova (s. 14. tammikuuta 1997 Kursk) ovat venäläiset laulajakaksoset.
Sisarukset voittivat vuoden 2006 Lasten Euroviisut kappaleellaan "Vesenniy Jazz", ja julkaisivat seuraavana vuonna debyyttialbuminsa. Myöhemmin he esiintyivät muun muassa yhdessä musikaalissa sekä vuoden 2009 Euroviisujen ensimmäisen semifinaalin avajaisnumerossa.
Sisarukset osallistuivat vuoden 2014 Euroviisuihin kappaleella "Shine", jolla he sijoittuivat kilpailun finaalissa seitsemänneksi. Esitys sai yleisöltä osakseen buuauksia Ukrainan kriisin takia.
La vendetta dei gladiatori
La vendetta dei gladiatori (”Gladiaattorien kosto”) on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Luigi Capuano. Sen pääosaa esitää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Mickey Hargitay.
Geiserikin johtamat barbaarit uhkaavat hyökätä Roomaan, mutta heikon keisari Valentinianus III:n sotapäällikkö Aetius onnistuu torjumaan heidät. Aetiuksen poika Fabius palaa Roomaan ja ryhtyy gladiaattoriystävineen taistelemaan keisarin petollisia neuvonantajia vastaan. Lopulta barbaarit lyövät Aetiuksen joukot ja ryöstävät Rooman, mutta Fabius pelastaa Valentinianuksen tyttären Priscillan Geiserikin pojan Wilfriedin kynsistä.
"La vendetta dei gladiatori" on kuvattu Euroscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on tavanomainen vaatimattomasti toteutettu peplum-seikkailu, jonka juonella on hyvin vähän yhteistä historiallisten tapahtumien kanssa. Taistelukohtaukset on lainattu Lionello De Felicen "Konstantinus Suuresta" ja muista filmeistä.