hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Harsot
Harsot ja raunikit ("Gypsophila") on kasvisuku, joka kuuluu kohokkikasvien heimoon. Monia suvun lajeja viljellään yksi- tai monivuotisina koristekasveina. Kesäharsoa ja morsiusharsoa käytetään lisäksi leikkokukkana.
Kaksi raunikkilajia, kangasraunikki ja ketoraunikki kasvavat luonnonvaraisina Suomessa. Ne ovat uhanalaisia. Monia muitakin lajeja esiintyy satunnaisesti.
Illakot
Illakot ("Hesperis") on kasvisuku, joka kuuluu ristikukkaiskasvien heimoon. Muutamia suvun lajeja viljellään perennana tai kaksivuotisena koristekasvina.
Luettelo Albertan kunnista
Luettelo Albertan kunnista käsittää Kanadan provinssin Albertan kunnat. Kuntia on 356, ja ne luokitellaan kaupunkikuntiin, maalaiskuntiin ja erityiskuntiin. Intiaanireservaatit eivät kuulu mihinkään kuntaan, mutta provinssin kuntalaki tunnustaa reservaattien aluehallinnon.
Kunnat toimivat Albertan paikallishallinnon yksiköinä ja niiden tehtävänä ylläpitää yleistä turvallisuutta ja infastruktuuria sekä hoitaa aluesuunnittelu. Terveydenhuolto ja peruskoulut ovat provinssin vastuulla.
Kaupunkikunnat ovat tiheimmin asuttuja alueita. Kaupunkikuntia on neljää eri tyyppiä: "city", "town", "village" ja "summer village". Kunnan asukasluvun täytyy olla vähintään 300 että se saa kaupunkikunnan statuksen. Kunnasta tulee town, mikäli se kasvaa yli tuhannen asukkaan. Yli 10 000 kunnat voivat anoa provinssilta kaupunginoikeuksia eli city-tyyppiä. Summer village on poistuva kuntatyyppi, jossa vakituisten asukkaiden määrä on alle 300, mutta kesäasukkaita on tarvittava määrä.
Maalaiskunnat ovat harvempaan asuttuja alueita. Maalaiskuntia on kolmea eri tyyppiä: "municipal district", "improvement district" ja "special area". Maalaiskuntien alueilla olevia asutuskeskuksia kutsutaan nimellä "hamlet". Improvement district ja special area -kuntatyyppejä johtavat yleensä provinssin asettamat virkamiehet.
Erityiskunnat ovat omaavat jokainen ainutlaatuisen kunnallishallinnon. Erityiskuntia on viisi ja ne nimetään eri tavoin.
Albertassa on 269 kaupunkikuntaa.
Albertassa on 75 maalaiskuntaa.
Saipot
Saipot ("Iberis") on kasvisuku, joka kuuluu ristikukkaiskasvien heimoon. Muutamia saippoja viljellään yksivuotisina koristekasveina. Kivikkosaippo ja talvisaippo ovat perennoja.
Tim Sandberg
Tim Sandberg (s. 8. toukokuuta 1990 Tukholma, Ruotsi) on ruotsinsuomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa HockeyAllsvenskan-joukkue Södertälje SK:ssa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu rauhallisuus, nopeus ja hanskakäsi.
Sandberg on Tyresö HK:n kasvatti, mutta hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Djurgårdens IF:ssä, jossa Sandberg voitti J18 Allsvenskanin kultaa vuonna 2008. Kaudella 2008–2009 hän puki kolmeen Elitserien-otteluun ja pelasi myös yhdessä Elitserien-ottelussa. Syyskuussa 2009 Djurgården lainasi Sandbergin Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle I-divisioonan HC Vita Hästeniin, jossa hän pelasi lähes koko kauden 2009–2010. Kaudeksi 2010–2011 Djurgården lainasi Sandbergin HockeyAllsvenskan-joukkue IF Sundsvalliin. Hän esiintyi kauden aikana myös Djurgårdenin Elitserien-joukkueessa, jossa Sandberg puki 14 runkosarja- ja yhteen playoff-otteluun. Hän pelasi kaksi runkosarjaottelua.
Kauteen 2011–2012 Sandberg lähti Djurgårdenin kakkosmaalivahtina Gustaf Wesslaulle, joka osoittautui kuitenkin selkeäksi ykkösmaalivahdiksi. Sandberg pelasi kolme runkosarja- ja kaksi European Trophy -ottelua. Hän haki kauden aikana pelituntumaa myös yhteensä kymmenen Allsvenskan-ottelun verran Almtuna IS:n ja Mora IK:n joukkueista. Tammikuussa 2012 Djurgården hankki maalivahtiosastolleen Tyler Planten, joka jäi kuitenkin pudotuspeleissä Sandbergin varjoon.
Sandberg siirtyi kaudeksi 2012–2013 Allsvenskan-joukkue Örebro HK:n paitaan. Hän torjui joukkueen SHL:ään kaudeksi 2013–2014, jolloin Sandberg pelasi ensimmäisen Ruotsin pääsarjakautensa joukkueensa selkeänä ykkösmaalivahtina. Hän pelasi 38 runkosarja- ja seitsemän Kvalserien-ottelua. Kaudeksi 2014–2015 Sandberg palasi Allsvenskaniin ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Södertälje SK:hon.
Sandberg on edustanut Ruotsia viidessä poikien maaottelussa.
Sandbergin vanhemmat ovat suomalaisia. Timillä itselläänkin oli 15-vuotiaaksi asti ainoastaan Suomen kansalaisuus, mutta hän otti myös Ruotsin kansalaisuuden päästäkseen edustamaan maata ikäkausimaajoukkueissa.
Night at the Museum – Haudan salaisuus
Night at the Museum – Haudan salaisuus ("Night at the Museum: Secret of the Tomb") on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Shawn Levy. Se on jatkoa elokuville "Night at the Museum – yö museossa" (2006) ja "Night at the Museum 2" (2009). Suomessa "Night at the Museum – Haudan salaisuus" sai ensi-iltansa 13. helmikuuta 2015.
On tavallinen päivä museossa. Juhlat ovat pystyssä ja kaikilla on hauskaa. Yhtäkkiä kaikki museon näytteet, kuten Teddy, Attila the Hun ja muut kaatuvat. Syy kaatumiseen on taulu. Taulu herättää öisin aina kaikki näytteet henkiin. Taulun voima on huvennut. Larry Daleyn täytyy lähteä Lontooseen muiden ystäviensä kanssa ja pelastaa museo.
On the Double
On the Double on hollantilaisen rockyhtye Golden Earringin tuplalevy vuodelta 1969.
Université de Montréal
Université de Montréal on yliopisto Kanadan Quebecin Montrealin kaupungissa.
Université de Montréal aloitti toimintansa 6. tammikuuta 1876 ja se oli aluksi osa Université Laval de Québeciä. Yliopiston aloittaessa oppilaita oli vähemmän kuin sata ja tiedekuntia vain kolme. Vuonna 1895 yliopisto sai yhtenäiset tilat, joihin aiemmin hajallaan ympäri kaupunkia sijainneet tiedekunnat siirrettiin. Itsenäinen laitoksensa yliopistosta tuli 8. toukokuuta 1919. Tulipalo tuhosi yliopiston tilat ja tämän seurauksena Ernest Cormier suunnitteli uuden kampusalueen julkistaen suunnitelman vuonna 1926. Rakennustyöt saatiin lopullisesti valmiiksi vasta 1943 rakentamisen pysähdyttyä joksikin aikaa suuren laman takia. Vuonna 2002 yliopisto alkoi rakennuttaa viittä uutta rakennusta, joihin on tarkoitus sijoittaa tutkimuslaitoksia ja opetustiloja.
Université de Montréalin hallinto- ja opetuskielenä toimii ranska ja sen suullista ja kirjallista osaamista testataan yliopistoon pyrkiviltä. Yliopiston rehtorina toimii Guy Breton. Vuonna 2010 tavallisia opiskelijoita oli 61 253 ja jatkotutkintoa suorittavia oli heidän lisäkseen 15 798. Opetushenkilökuntaa oli yhteensä 7 329. QS World University Rankings listasi Université de Montréalin 83. parhaaksi yliopistoksi maailmassa vuonna 2014.
Yliopistoon kuuluu 13 eri tiedekuntaa ja 2 laitosta:
Lampijärvi (Loimaa)
Lampijärvi on Alastarolla Loimaalla Varsinais-Suomessa järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kourajoen valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 100 metriä. Järvellä ei ole laskujokea, sillä se sijaitsee Lampisuon sisällä. Ympäröivä suo on ojitettua, mutta järven ympäristö ei sitä ole. Järvi on kasvamassa umpeen, ja koska rantaturveikossa ei kasva puustoa, on se jäänyt avosuoksi. Järven rantaviiva on 0,49 kilometriä pitkä. Järvi sijaitsee suon laidassa Ristikallion kohdalla, johon on rakennettu yksi loma-asunto. Asunnolle johtaa tie Alastaron ja Punkalaitumen yhdistävältä tieltä.
Kaapo Hakola
Kaapo Antinpoika Hakola (26. elokuuta 1753 Alahärmä – 17. joulukuuta 1808 Alahärmä) oli alahärmäläinen kirkonrakentaja, Antti Hakolan poika. Hänet mainitaan ainakin seuraavien kirkkojen rakentajana (joissakin lähteissä etunimi on muodossa Kaappo):
Leppijärvi (Loimaa, länsi)
Leppijärvi (läntinen) on toinen Varsinais-Suomessa Loimaalla sijaitsevista vierekkäisistä Leppijärvistä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kourajoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu pääosaltaan entisen Loimaan kunnan Lähteen kylään ja pienemmältä osaltaan entisen Metsämaan kunnan Majanjojan kylään. Toinen Leppijärvi sijaitsee järvestä pohjoiseen läheisen harjun toisella puolen.
Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 100 metriä. Järvellä ei ole laskuojaa, mutta siihen laskee ympäröivältä Leppisuolta muutama suo-oja. Järven rantaviiva on 0,71 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin suota. Koillinen ranta rajautuu hiekkaharjuun, joka kulkee Leppisuon poikki. Harjun päälle on rakennettu valtatie 2, jonka pysähdyspaikka sijaitsee Leppijärvien välissä. Rannoille on rakennettu yksi oma-asunto.
Leppijärvi (Loimaa, itä)
Leppijärvi (itäinen) on toinen Varsinais-Suomessa Loimaalla sijaitsevista vierekkäisistä Leppijärvistä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kourajoen valuma-alueeseen. Järvi sijaitsee Loimaan Orisuon kulmakunnalla pääosaltaan Alastaron Kojon kylässä ja pienemmältä osaltaan entisen Loimaan kunnan Euran kylässä. Toinen Leppijärvi sijaitsee järvestä etelään läheisen harjun toisella puolen.
Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkuunsa 1,6 kilometriä pitkä Latvaoja, joka yhtyy Varvusenojaan ja jatkaa alempana Palojoen nimisenä. Palojoki, joka on Kourajoen pisin haara, laskee lopuksi Loimijokeen.
Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin suota, joka kuuluu Leppisuohon. Lounainen ranta rajautuu hiekkaharjuun, joka kulkee Leppisuon poikki. Harjun päälle on rakennettu valtatie 2, jonka pysähdyspaikka sijaitsee Leppijärvien välissä. Rannoilla on neljä loma-asuntoa ja motelli.
Sleater-Kinney
Sleater-Kinney on yhdysvaltalainen punk rock-yhtye, joka perustettiin Olympiassa, Washingtonissa vuonna 1994.
Anselmi Ilola
Anselmi Ilola (s. 13. tammikuuta 1995) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän edusti Pöytyän Urheilijoita.
Ilola on kilpaillut myös yhdistetyssä ja harrastanut jalkapalloa. Mäkihypyn maailmancupissa hän ei ole vielä debytoinut. Tammi-helmikuussa 2015 Lapin Urheiluakatemiassa opiskeleva Ilola kilpaili kuudessa Yhdysvaltain US Cupin kilpailussa saavuttaen kilpailuista viisi voittoa ja yhden kakkossijan.
Pristinan lentokentän välikohtaus
Pristinan lentokentän välikohtaus tapahtui Naton ja Venäjän joukkojen välillä Pristinan kansainvälisellä lentokentällä 12. kesäkuuta 1999 Kosovan sodan jälkipuinnissa. Se sai alkunsa kun Venäjän joukot miehittivät lentokentän ennen Naton joukkoja, mikä sai aikaan suuria poliittisia ja sotilaallisia jännitteitä. Miehitys kesti puolitoista viikkoa, mutta pattitilanne ratkesi lopulta rauhanomaisesti.
Kosovan sota loppui 11. kesäkuuta 1999, minkä jälkeen NATO:n ja Venäjän rauhanturvajoukot sijoitettiin Kosovoon. Venäjä oli odottanut saavansa rauhaturvasektorin ilman Natoa ja suuttui, kun tähän ei suostuttu. Oli olemassa huoli siitä, että erillinen Venäjän sektori saattaisi johtaa Kosovon jakamiseen siten, että serbit kontrolloisivat pohjoista ja Albania etelää. Liittoutuneiden nopean toiminnan joukot (ARRC) sijoitettiin Skopjeen Makedoniaan maaliskuun 1999 aikana.
Aikaisin aamulla 11. kesäkuuta 1999 kolonna, joka sisälsi noin 30 venäläistä aseistettua kulkuneuvoa, jotka kuljettivat 250 sotilasta, jotka olivat osa kansainvälisiä rauhanturvajoukkoja Bosniassa siirtyivät Serbiaan. Kello 10.30 SHAPE varmisti tämän ja uutiskanava CNN:n kuvien mukaan venäläiset olivat hätäisesti maalanneet tekstin KFOR ajoneuvoihinsa, joissa oli aikaisemmin nähty teksti SFOR (joka oli Naton rauhanturvatunnus Bosnia-Herzegovinassa). Oletettiin, että venäläinen kolonna suuntasi kohti Pristinaa ja sen kansanvälistä lentokenttää ennen Nato-joukkojen saapumista sinne.
Kuultuaan venäläisten joukkojen siirtymisestä yhdysvaltalainen Nato-komentaja Wesley Clark soitti NATO:n pääsihteeri Javier Solanalle ja kertoi, että alueella on tapahtunut "auktoriteetin muutos". Clark määräsi alustavasti osaston englantilaisia ja ranskalaisia laskuvarjosotilaita siirtymään helikoptereilla valtaamaan lentokentän. Upseereilla oli haudanvakavia huolia joiden mukaan serbijoukot saattaisivat tulittaa helikoptereita ja että Kosovon invaasio ennen sovittua määräaikaa saattaisi vetää serbit ulos rauhansopimuksesta.
Pillerinpyörittäjä
Pillerinpyörittäjä ("Scarabaeus sacer") on lehtisarvisiin ("Scarabaeidae") kuuluva kovakuoriaislaji. Sitä tavataan Pohjois-Afrikassa, Euroopan eteläosissa ja paikoin Aasiassa.
Kuoriainen on saanut nimensä siitä, että se pyörittelee lehmänlannasta palleroita. Se syö ulostetta ja käyttää pyörittelemiään kikkareita muniensa haudontakammioina. Kun uros on valmis parittelemaan, se pyörittelee lantapallon, ja naaras avustaa tai seuraa sitä. Kun pariskunta on löytänyt sopivan pehmeää maata, ne hautaavat pallon ja kaivautuvat maan alle parittelemaan. Naaras laskee hedelmöittyneet munansa palloon, jossa kuoriutuneet toukat elävät ja josta ne syövät.
Pillerinpyörittäjän pituus on 25–30 mm. Sen päästä lähtee kuusi sakaraa, kuin kruunussa tai sädekehässä. Sakarat ovat hajureseptoreita, joilla pillerinpyörittäjä paikantaa eläinten ulosteet. Kuoriaisen kolmesta jalkaparista ensimmäinen on lyhentynyt, ja se käyttää niitä lantapaakkujen muotoilemiseen palloiksi.
Pillerinpyörittäjä on hyödyllinen, sillä se hautaa ja syö eläinten jätöksiä ja siten parantaa maaperän tuottavuutta, sekä vähentää taudinaiheuttajien lisääntymistä.
Muinaisessa Egyptissä pillerinpyörittäjää pidettiin pyhänä; kovakuoriainen symboloi maata ja sen pyörittämä lantapallo maapalloa. Egyptiläisten skarabee-amuletti muotoiltiin pillerinpyörittäjän mukaan.
Hannes Teppo
Hannes Teppo (1898 – 29. marraskuuta 1953) oli suomalainen kielitieteilijä ja suomen kielen kehittäjä. Hänen oppiarvonsa oli filosofian maisteri. Hän toimi Suomen Akatemian kielitoimiston ensimmäisenä johtajana. Hän on luonut myös sanastoa kuten "kaluste", "jäänne" ja "taajama".
Kristian Cavander
Kristian Cavander (8. lokakuuta 1730 Karuna – 28. helmikuuta 1812 Turku) oli suomalainen Turun akatemian teologian professori ja rehtori.
Cavanderin vanhemmat olivat Karunan Sandön rusthollari Johan Mattsson Cavander (k. 1753) ja Katarina Jakobsdotter Holmberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1747. Cavander valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1754 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1757. Hän sai Uppsalan yliopiston teologian kunniatohtorin arvon vuonna 1800.
Cavander oli Turun akatemian teologian dosenttina vuodesta 1756, Turun akatemian ensimmäisen teologian professorin palkkapitäjänä olleen Kaarinan sijaiskirkkoherrana vuodesta 1757 ja Vaasan triviaalikoulun rehtorina vuodesta 1766. Hänestä tuli Turun akatemian neljäs ylimääräinen teologian professori 1780, kolmas teologian professori 1783, toinen teologian professori 1783 sekä ensimmäinen teologian professori 1789. Cavander vapautettiin professorin virkaan liittyneestä luennointivelvollisuudesta vuonna 1803. Cavander oli myös palkkapitäjänsä Turun suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana vuodesta 1781, Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1781–1789 sekä Turun ruotsalaisen seurakunnan ja Kaarinan kirkkoherrana ja tuomiorovastina vuodesta 1789. Hän toimi Turun akatemian rehtorina 1793–1794 ja oli synodaaliväitöksen vt. varapreeseksenä pappeinkokouksessa Turussa vuonna 1791.
Cavander oli naimisissa 1758–1786 Renata Forsténin (k. 1786) kanssa.
Fe’Fellas
Fe'Fellas on suomalainen esiintyvä ja kilpaileva Vogue -tanssiryhmä. Ryhmän koreografioiden pohjana toimii Vogue-tanssin alatyyli "Vogue Fem". 
Ryhmän ideologiaan kuuluu suvaitsevaisuuden ja tasa-arvon edistäminen, sekä ennakkoluulojen rikkominen. Ryhmän on perustanut Venla Vuorio vuonna 2011. Ryhmä on toiminut itsenäisesti vuodesta 2013 lähtien.
Fe'Fellaksessa tanssivat Olli Haapaniemi, Riku Haaramäki, Heikki Hautajoki, Jarkko Hänninen, Henri Sarajärvi, sekä Topi Tiikeri.
Tanssiryhmän perusti suomalainen Vogue-pioneeri Venla Vuorio vuonna 2011. Ryhmä on toiminut itsenäisesti vuodesta 2013 lähtien. Fe'Fellas on kilpaillut menestyksekkäästi niin suomalaisissa, kuin kansainvälisissäkin tanssikilpailuissa.
Vuonna 2013 ryhmälle myönnettiin 900 euron arvoinen Street -stipendi FDO:n ("Finnish Dance Organization") vuotuisessa Tanssin Gaalassa.
Tanssiryhmä on esiintynyt mm. Helsinki Pride -tapahtumassa, sekä Pietarin LGTB-festivaaleilla vuonna 2013. 
Fe'Fellas on nähty TV:ssä esiintymässä Yle TV2:n Pakko tanssia -ohjelmassa vuonna 2013 ohjelman juontajien Jani Toivolan, sekä Satu Tuomiston kanssa.
Seuraavan kerran tanssiryhmä esiintyi TV:ssä MTV3:n Elämä Lapselle -konsertissa Jenni Vartiaisen kanssa vuonna 2013, sekä Emma-gaalassa vuonna 2014.
Tanssiryhmä on nähdään myös Jenni Vartiaisen musiikkivideolla "Suru on kunniavieras", joka julkaistiin vuonna 2014.
Vuonna 2013 ryhmä julkaisi videon "Fe'Fellas' Cats" yhdessä Dancehall-tanssiryhmä JaMam's Catsien kanssa. Tanssivideossa ryhmät yhdistelevät voguingia ja dancehallia. 
Ryhmä on tuottanut myös omia videoita Youtubeen.
1. sija Show of the Year -tanssikilpailu "Vuoden pienryhmä" -sarja vuonna 2012 
3. sija Street SM-kilpailut "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2013 
1. sija Street SM-kilpailut Helsingin karsinnat "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2014 
2. sija Street SM-kilpailut "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2014 
2. sija Street SM-kilpailut "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2015
Anders Johan Mether
Anders Johan Mether (8. tammikuuta 1773 Padasjoki – 18. elokuuta 1837 Padasjoki) oli suomalainen Turun akatemian matematiikan professori ja rehtori.
Metherin vanhemmat olivat Padasjoen Nyystölän rusthollin omistaja rykmentinkirjuri, sotakamreeri Karl Gustaf Mether (1741–1801) ja Vendla af Enehjelm. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1789. Mether valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1792 ja opiskeli sitten vielä Uppsalan yliopistossa.
Mether oli Turun akatemian matematiikan dosenttina vuodesta 1795, kirjaston amanuenssina vuodesta 1795 sekä matematiikan professorina 1799–1812. Hän toimi Turun akatemian rehtorina 1805–1806. Mether omisti Padasjoella Nyystölän Verhon tilan.
Mether oli naimisissa vuodesta 1812 Hedvig Lovisa Gyllenbergin (1775–1869) kanssa. Mether on haudattu Padasjoen vanhalle hautausmaalle.
Nils Olav
Sir Nils Olav on Edinburghin eläintarhan maskotti ja Norjan kuninkaan vartiokaartin ritari. Kuningaspingviini sai kaartin kunniajäsenyyden jo 1970-luvulla. Vuonna 2008 sir Nils Olavista tuli maailman ensimmäinen ritarin arvon saanut lintu.
Psycroptic (albumi)
Psycroptic on australialaisen saman nimisen yhtyeen kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 9. maaliskuuta 2015 levymerkillä Prosthetic Records.
Lokakuussa 2014 yhtye solmi levytyssopimuksen yhdysvaltalaisen Prosthetic Recordsin kanssa. Albumin ensimmäinen singlelohkaisu "Echoes to Come" julkaistiin digitaalisena latauksena 4. marraskuuta 2014. Kappaleesta julkaistiin musiikkivideo joulukuussa 2014.
Daniel Myréen
Daniel Johan Myréen (10. toukokuuta 1782 Lerbo, Ruotsi – 29. joulukuuta 1831 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen Turun akatemian ja Keisarillisen Aleksanterin yliopiston professori ja rehtori.
Myréenin vanhemmat olivat Nyköpingin hospitaalin taloudenhoitaja, lääninkamreeri Daniel Myréen (k. noin 1826) ja Ester Thavenius. Hän kävi Strängnäsin lukiota vuodesta 1796 ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1802. Myréen valmistui Uppsalan yliopistosta filosofian maisteriksi ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1806, molempien oikeuksien lisensiaatiksi 1808 ja molempien oikeuksien tohtoriksi 1810. Hän oli Svean hovioikeuden auskultanttina 1808.
Myréen oli Uppsalan yliopiston konsistorin amanuenssina vuodesta 1807 ja hän meni oikeusrevision palvelukseen 1809. Hän toimi Uppsalan yliopiston kotimaisen ja roomalaisen lainopin dosenttina vuodesta 1809 ja konsistorin kanslistina vuodesta 1811. Hänestä tuli Turun akatemian ja myöhemmin Aleksanterin yliopiston talous- ja kauppaoikeuden professori 1812 sekä kansa- ja valtio-oikeuden sekä kansantalouden professori 1829. Myréen toimi yliopiston rehtorina Turussa 1817–1818 ja yliopiston siirryttyä Turun palon jälkeen Helsinkiin rehtorina Helsingissä 1828–1829.
Myréen omisti Jaakkolan tilan Naantalin Luonnonmaalla. Hän kuoli joulukuun lopulla 1831 koleraan Helsingin pitäjän Talissa ollessaan siellä perheensä kanssa joulun vietossa.
Myréen oli naimisissa vuodesta 1819 Sofie Esperance Bonsdorffin (k. 1887). kanssa.
Syklo-okteeni
Syklo-okteeni (CH) on sykloalkeeneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä käytetään polymeeriteollisuudessa polymeerien raaka-aineena ja organometallikemiassa ligandina. Syklo-okteenilla esiintyy cis-trans-isomeriaa.
Huoneenlämpötilassa syklo-okteeni on väritön neste. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
Syklo-okteeni on rengaskooltaan pienin sykloalkeeni, jolla sekä cis- että trans-isomeerit ovat stabiileja huoneenlämpötilassa. Cis-syklo-okteeni on näistä kahdesta isomeerista stabiilimpi johtuen trans-syklo-okteenin suuresta rengasjännityksestä. Cis-isomeeri on energialtaan 38 kJ/mol alhaisempi kuin trans-isomeeri. Yhdisteen cis-isomeerilla on useita konformaatioita, joista laskennallisesti alhaisimmalla energiatilalla olevia konformaatioita on 4. Trans-isomeerilla on kaksi konformaatiota. Yhdisteen isomeerit voidaan isomerisoida säteilyttämällä aallonpituudeltaan 185 nm olevalla säteilyllä. Syklo-okteenin trans-isomeeri on kiraalinen, vaikka sillä ei ole kiraliakeskusta.
Syklo-okteenin valmistusprosessi on kaksivaiheinen. Ensimmäisessä vaiheessa butadieeni dimerisoidaan 1,5-syklo-oktadieeniksi, joka pelkistetään osittain vedyttämällä syklo-okteeniksi. Katalyytteinä käytetään jalometallikatalyyttejä ja ylipelkistyminen syklo-oktaaniksi estetään käyttämällä vähän vetyä ja kontrolloimalla lämpötilaa. Näin muodostuu cis-syklo-okteenia. Trans-syklo-okteenia valmistetaan cis-isomeerista säteilyttämällä pentaani- tai metanoliliuoksessa ja muodostamalla siitä hopeasuola lisäämällä hopeanitraattia. Näin muodostuva hopeasuola voidaan erottaa ja trans-isomeeri vapautuu suolaa kuumentamalla.
Syklo-okteenia käytetään pääasiassa polyoktenameeripolymeerien valmistamiseen. Nämä ovat elastomeereja, joilla on alhainen kiteisyys. Syklo-okteenin polyoktenameerejä valmistetaan niin kutsutulla renkaanavaamispolymeroinneilla ja mekanismiltaan se on olefiinimetateesireaktio. Katalyyttinä käytetään joko volframi- tai molybdeenisuoloja. Ensimmäisen kerran syklo-okteenista polymeerejä valmisti tällä tavoin kemian nobelisti Giulio Natta vuonna 1965. Euroopassa tätä polymeeriä valmistaa Degussa ja vuosituotanto on 12 000 tonnia.
101955 Bennu
101955 Bennu on Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta, joka kuuluu Maan lähelle tuleviin Apollo-asteroideihin. Tämä pikkuplaneetta löydettiin LINEAR-ohjelmalla 11. syyskuuta 1999. Bennu sai nimensä egyptiläisen mytologian Bennu-linnun mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin tunnuksella 1999 RQ.
Bennu on kooltaan pieni. Sen läpimitta on arvioiden mukaan jotain 480 ja 511 metrin väliltä ja sen muoto on hieman pitkulainen. Kappaleen albedo on 0,045 ja pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on 4,288 tuntia. Bennu kiertää Auringon ympäri kerran noin 1,20 vuodessa.
Bennu on NASA:n vuonna 2016 laukaistun "OSIRIS-REx"-luotaimen tutkimuskohde. Luotaimen on tarkoitus saapua pikkuplaneetalle vuonna 2019 ja kerätä siitä näytteitä, jotka tuodaan Maahan tutkittaviksi vuonna 2023.
Henrik Snellman
Henrik Snellman (24. huhtikuuta 1780 Kokkolan maalaiskunta – 11. toukokuuta 1835 Vaasa) oli suomalainen kirkkoherra ja Turun akatemian teologian professori ja rehtori.
Snellmanin vanhemmat olivat Lohtajan kirkkoherra Johan Snellman (1741–1800) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Katarina Sidensnöre. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1797. Snellman valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1802, ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1808. Hänestä tuli teologian tohtori vuonna 1818.
Snellman oli Vaasan triviaalikoulun vt. apologistana vuodesta 1802, Turun akatemian kirjaston ylimääräisenä amanuenssina vuodesta 1803, kaunopuheisuuden dosenttina vuodesta 1804, Turun katedraalikoulun vt. konrehtorina 1804–1806 sekä kasvatusopillisen seminaarin lehtorina vuodesta 1807. Hän oli Turun akatemian kolmas teologian professori 1812–1822, ja samalla hän oli palkkapitäjänsä Paimion kirkkoherrana vuodesta 1813. Snellman toimi Turun akatemian rehtorina 1816–1817, ja hän oli Turun tuomiokapitulin jäsen 1812–1822. Viimeksi Snellman toimi Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherrana vuodesta 1822 alkaen. Hänestä tuli vt. lääninrovasti 1823 ja vakinainen lääninrovasti 1824.
Snellman oli naimisissa vuodesta 1806 Anna Katarina Gottschickin (k. 1840) kanssa. Heidän poikiansa olivat Helsingin ruotsalais-suomalaisen seurakunnan kirkkoherra ja valtiopäivämies Frans Arvid Snellman (1818–1873) ja kapteeni Niklas Henrik Snellman (1817–1855), joka oli Krimin sodan aikana englantilaisten sotavankina 1854–1855.
Olof Schalberg
Olof Schalberg (18. toukokuuta 1733 Bollnäs, Ruotsi – 23. kesäkuuta 1804 Turku) oli suomalainen Turun akatemian logiikan ja metafysiikan professori ja rehtori.
Schalbergin vanhemmat olivat Bollnäsin nimismies Lars Schalberg (k. 1782) ja Margareta Montén. Hän kävi Gävlen lukiota vuodesta 1749 ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1753. Schalberg valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1757 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1785.
Schalberg oli Turun akatemian metafysiikan dosenttina vuodesta 1759, toisena filosofian apulaisena vuodesta 1771 sekä kirjastonhoitajana vuodesta 1778. Hänestä tuli Turun akatemian logiikan ja metafysiikan professori vuonna 1779 ja hän toimi samalla myös palkkapitäjänsä Liedon kirkkoherrana 1786–1804. Schalberg oli Turun akatemian rehtorina kahteen otteeseen 1787–1788 ja 1801–1802. Hän oli lisäksi Turun tuomiokapitulin jäsen vuodesta 1785.
Wilhelm Robert Nääf
Wilhelm Robert Nääf (11. syyskuuta 1720 Odensvi, Ruotsi – 22. helmikuuta 1783 Turku) oli suomalainen Turun akatemian runousopin, logiikan ja metafysiikan sekä teologian professori ja rehtori.
Nääfin vanhemmat olivat Uplannin kolmikasjalkaväkirykmentin kapteeni Leonhard Nääf (k. 1735) ja Magdalena Sofia Strang. Hän pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1736. Nääf valmistui filosofian maisteriksi Uppsalan yliopistosta 1746.
Nääf oli Lundin yliopiston filosofian apulaisena vuodesta 1749 ja Turun akatemiassa ylimääräisenä filosofian apulaisena vuodesta 1752. Hänestä tuli Turun akatemian ylimääräinen runousopin professori 1756, teologian apulainen 1759, runousopin professori 1768, logiikan ja metafysiikan professori 1770, neljäs teologian professori 1779 ja kolmas teologian professori 1780. Nääf toimi samalla palkkapitäjänsä Naantalin ja Raision kirkkoherrana 1759–1783 sekä oli Turun tuomiokapitulin jäsenenä vuodesta 1759. Hän oli Turun akatemian rehtorina 1776–1777.
Nääf oli naimisissa vuodesta 1779 Margareta Eleonora Rossin (k. 1802) kanssa.
Gornja Maoča
Gornja Maoča on noin sadan asukkaan kylä Brčkon piirissä Bosnia ja Hertsegovinassa.
Kylän asukaat ovat vanhoillista wahhabilaista sunnalaisuutta seuraavia muslimeja. Arabian niemimaalla syntynyt wahhabilaisuus tuli Bosniaan ulkomaalaisten taistelijoiden mukana, jotka ottivat osaa Bosnian sotaan islaminuskoisten bosnialaisten puolella. Sodan jälkeen osa heistä sai maan kansalaisuuden ja jäi asumaan Bosniaan. Kylä on ollut useamman kerran poliisin ratsioiden kohteena. Paikallisen radion mukaan Bosnia-Hertsegovinan federaation ja Serbitasavallan poliisit pidättivät useita ja takavarikoivat ammuksia helmikuussa vuonna 2010, mutta poliisi ei vahvistanut tietoa.
Poliisi teki jälleen ratsian kylään helmikuussa 2015 sen jälkeen, kun paikallinen televisiokanava näytti kuvia jihadistilipuista, joita oli ripustettu joihinkin taloihin. Liput olivat samankaltaisia Isis-järjestön käyttämien lippujen kanssa. Poliisin mukaan liput oli kuitenkin jo poistettu poliisin saapuessa paikalle.
Suuri asejuna
Suuri asejuna lähetettiin Suomen sisällissodan alkuvaiheissa tammi-helmikuun vaihteessa 1918 Pietarista Suomeen toimittamaan aseita ja ammuksia punaisille.
Aseiden kuljetuksen järjesti Pietarissa oleskellut Leninin henkivartijana toiminut Eino Rahja, joka sai Leniniltä luvan lastata aseet junaan ja toimittaa ne Suomeen. Rahja ja hänen veljensä Jukka Rahja tulivat Suomeen junan mukana. Junan lastina oli 15 000 kivääriä, kaksi miljoonaa patruunaa, 30 kuularuiskua (konekivääreitä) ja niiden patruunat, 10 kolmen tuuman kenttätykkiä, 3 000 tykin ammusta sekä kaksi panssariautoa. Aseet lastattiin junaan Pietari-Paavalin linnoituksessa ja juna lähti Pietarista kohti Suomea 27. tammikuuta 1918. Junan mukana lähti sen kulkua turvaamaan Pietarin suomalaisten punakaartin 120-miehinen 1. komppania.
Junan matkareitti kulki Pietarista Viipurin, Kouvolan ja Lahden kautta Helsinkiin ja sieltä vielä Hämeenlinnan ja Toijalan kautta Tampereelle. Matkan varrella junasta jaettiin aseita ja ammuksia paikallisille punakaarteille. Valkoiset yrittivät pysäyttää asejunan väijytyksessä 27. tammikuuta Kämärällä Viipurin eteläpuolella ja sitten yrittämällä räjäyttää Kymijoen yli johtavan Korian rautatiesillan, mutta yritykset eivät onnistuneet. Kämärän väijytyksessä punaiset menettivät neljä miestä kaatuneina ja junan päällikkönä aluksi toiminut Jukka Rahja haavoittui pahoin molempiin jalkoihin niin että Eino Rahja tuli hänen tilalleen junan päälliköksi. Korian rautatiesilta taas vaurioitui pahoin mutta punaiset saivat rakennettua väliaikaisen sillan jonka yli junan vaunut saatiin siirrettyä yksi kerrallaan.
Kirjailija Antti Tuuri on kirjoittanut junan matkasta dokumenttiromaanin "Suuri asejuna Pietarista" (Kustannus HD, 2006).
Caj-Gunnar Lindström
Caj-Gunnar Lindström (s. 18. huhtikuuta 1942 Pohja) on suomalainen liiketaloustieteilijä ja emeritusprofessori. Hän on ollut Åbo Akademin kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori vuodesta 1972–1993 ja rehtori 1974–1980. Åbo Akademin rehtori hän oli 1982–1988. Hänen tutkimusalaansa ovat yrityksen johtaminen ja yritystalous. Hän oli Tukholman korkeakoulu- ja yliopistoviraston osastopäällikkö 1990–1992. Vuosina 1993–2005 hän hoiti vaikutusvaltaista Åbo Akademin säätiön rahastonhoitajan tehtävää. Hän on julkaissut runsaasti yritystaloutta koskevia artikkeleita ja kirjoja ja tutkimuspolitiikkaa ja korkeakoulupolitiikkaa käsitteleviä töitä. Hän on saanut filosofian kunniatohtorin arvon 2005.
Peter Lindholm (jalkapalloilija)
Peter Lindholm (s. 8. joulukuuta 1957 Tammisaari) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Lindholm aloitti jalkapallon pelaamisen Ekenäs IF:ssä. Hän siirtyi Mestaruussarjassa pelanneeseen Vaasan Palloseuraan vuonna 1976 ja edusti seuraa kahden kauden ajan. Kausina 1978–1980 Lindholm pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Hudiksvall ABK:ssa. Vuonna 1981 hän siirtyi Allsvenskanin IFK Sundsvalliin. Ainoalla kaudellaan Ruotsin pääsarjassa Lindholm esiintyi seitsemässä ottelussa joukkueen sijoittuessa toiseksi viimeiseksi, tippuen sarjatasoa alemmaksi. Hän pelasi vielä kolmen kauden ajan Sundsvallissa ennen lopettamistaan vuonna 1984.
Maajoukkueessa Lindholm esiintyi kolmesti vuonna 1983.
Åbo Akademin kauppakorkeakoulu
Åbo Akademin kauppakorkeakoulu () oli Åbo Akademin alaisuudessa toiminut kauppakorkeakoulu. Se perustettiin vuonna 1927 ja se liitettiin Taloudellis-valtiotieteelliseen tiedekuntaan vuonna 1980.
Hallintouudistuksessa vuonna 2010 kauppakorkeakoulusta tuli osa Yhteiskuntatieteellistä tiedekunta-aluetta. Kauppakorkeakoulu lakkautettiin vuonna 2015, kun siitä tuli osa uutta Yhteiskunta- ja taloustieteiden tiedekuntaa.
Kauppakorkea koulun pääaineet:
Sivuaineet
Sandee Westgate
Sandee Westgate (s. 5. toukokuuta 1979 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Vuonna 2000 hän esiintyi sivuroolissa Rantojen kunkku televisiosarjassa.
U. B. Lindström
Ulf Bruno (U. B.) Lindström (s. 1937) on suomalainen kotieläintutkija ja emeritusprofessori, maatalous- ja metsätieteiden tohtori 1969. Hän on ollut Helsingin yliopiston kotieläinjalostustieteen professori 1981–1983, Suomen Unicef-yhdistyksen pääsihteeri 1984–1998. Hän on tutkinut eläinlajien luonnollisen vastustuskyvyn hyödyntämistä jalostuksessa sekä sonnien jälkeläisten arvostelumenetelmiä. Aiemmin hän oli 1968–1977 Maatalouden Tutkimuskeskuksen tutkija ja 1977–1981 sen kotieläinjalostusosaston johtaja.
Lindström on kirjoittanut tieteellisiä artikkeleita kotieläinjalostuksesta ja -perinnöllisyydestä sekä kansantajuisia artikkeleita ammatti- ja päivälehtiin muun muassa maataloudesta, ympäristöasioista, perinnöllisyydestä ja kehitysmaista. Hänen teoksiaan ovat "Världens matförsörjning och vår" (1978, P. Tigerstedtin kanssa), "Tillväxt eller hushållning?" (1981, C. Sundgrenin kanssa) ja "Access to water and sanitation – a basic human right" (1998).
Avoir fiscal
Avoir fiscal on yritysverotuksen muoto, jossa veroa hyvitetään. Avoir fiscal on ranskan kieltä. Avoir fiscal oli käytössä Suomessa 1990–2004, Ranskassa 1965–2003 ja Saksassa 1977–2000. Avoir fiscalista luovuttiin, koska se ei noudattanut Euroopan unionin veroperiaatteita (täsmällisemmin EY:n lakia). Avoir fiscal on käytössä Australiassa, Maltalla ja Uudessa-Seelannissa. Isossa-Britanniassa on käytössä muokattu avoir fiscal.
Yhtiöveron hyvitysjärjestelmä otettiin käyttöön Suomen yritysverotuksessa vuonna 1990. Käyttöönotosta oli päätetty vuonna 1988 (29.12.1988/1232). Avoir fiscal -järjestelmän käyttöönottoa perusteltiin sillä, että sen avulla yrityksiin jää enemmän omaa pääomaa ja velkaantuneiden suomalaisten yritysten omavaraisuusasteet kohoaisivat kansainvälisille tasoille kestämään lamoja ja laskusuhdanteita ja mahdollistamaan uudet investoinnit ja innovaatiot. Avoir fiscalin tarkoituksena oli varmistaa, että osakeyhtiötä verotetaan jakamastaan voitosta vain kerran.
Suomen yhtiöveron hyvitysjärjestelmässä yrityksen jakamien voittojen verotus oli kytketty yrityksen omistajan henkilökohtaiseen verotukseen. Osinkoa ja siihen liittyvää yhtiöveron hyvitystä verotettiin osingonsaajan tulona. Jos osinkoa verotettiin kokonaisuudessaan pääomatulona, osakkeenomistaja ei maksanut lainkaan veroa saamistaan osingoista, sillä pääomatuloveroprosentti oli yhtä suuri kuin yhtiöveroprosentti. Osingonsaajalla oli oikeus
saada verovuonna saamansa osingon perusteella yhtiöveron hyvitys, jonka suuruus oli 29/71 osingosta eli tuloverolain määräämä vähimmäismäärä jaetusta osingosta (23.12.1999/1224). Avoir fiscaliin liittyi lisäksi se, että liikaa maksettu yhtiövero saatiin veronpalautuksena. Osingosta ei siis välttämättä maksettu lainkaan veroa ja tähän yhdistettiin ajatus, että verotettu voitto on osakkaiden rahaa, otettiin se ulos tai ei. Avoir fiscal suosi palkan nostamista osinkoina ja yrittäjät alkoivat toimia näin.
Avoir fiscal päättyi Suomessa vuonna 2005 yritys- ja pääomaverouudistuksen yhteydessä. Avoir fiscalista luovuttiin Suomessa, koska EY:n tuomioistuin päätti, että Suomen ”yhtiöveron hyvitysjärjestelmä” ei noudattanut Euroopan unionin veroperiaatteita. Saksa oli jo luopunut vastaavasta ja samaan aikaan vasemmiston ehto varallisuusverosta luopumiselle oli paluu kahdenkertaiseen osinkojen verotukseen.
Avoir fiscalista luopumisen jälkeen suomalaisten pörssiyhtiöiden jakamaa voittoa on verotettu kahdesti, ensin yhtiön osalta voittona ja sitten osingonsaajan osalta osinkona. Avoir fiscalista luopuminen monimutkaisti verotusta.
Suuri viljajuna
Suuri viljajuna oli suomalaisten punaisten Suomen sisällissodan aikana järjestämä viljankuljetus Siperiasta elintarvikepulasta kärsineeseen Etelä-Suomeen.
Punaisten kansanvaltuuskunnan elintarvikekomissaarina toiminut Oskari Tokoi valtuutti kauppa-asiamies Armas Helteen lähtemään Siperiaan ratkaisemaan Suomen viljapulaa ja käymään kauppaa miljoonasummilla paikallisten kanssa. Armas Helle oli onnistunut vastoinkäymisien jälkeen ostamaan paikallisilta kauraa ja vehnää. Ensimmäinen viljajuna lähti 19. helmikuuta 1918 Helsingistä Siperian Omskiin. Junan komissaarina toimi Suomen punaisten rautatiehallituksen koneosaston päälliköksi nimittämä veturinkuljettaja Jaakko Rahja, joka oli suuren asejunan Suomeen toimittaneen Eino Rahjan veli. Junien veturit olivat suomalaisia K3 Jumbo -vetureita, ja junien miehistö oli suomalainen. Yli 4 000 kilometrin matka Suomesta Siperiaan ja takaisin kesti kaikkiaan yli viisi viikkoa, mutta viljajuna saapui lopulta Helsinkiin 30. maaliskuuta 1918. Osa viljavaunuista oli kuitenkin jouduttu jättämään matkan varrelle rajanylityksen yhteydessä ja lisäksi osa jouduttiin jättämään Uralin vuoristoa ylitettäessä, koska veturit eivät jaksaneet vetää pitkää junaa. Omskista lähteneistä 223:sta viljavaunusta Suomeen saatiin toimitettua 127. Junan tuomalla viljalla ei kyetty ratkaisemaan Etelä-Suomen elintarvikepulaa, mutta viljalla oli paikallista merkitystä muun muassa Helsingin elintarviketilanteen helpottamisessa.
Toinen viljajuna lähti Helsingistä pietarinsuomalaisen bolševikin Ravelinin, kolmas juna 3. maaliskuuta Jaakko Mikkosen ja neljäs juna 16. maaliskuuta Matti Savolaisen johdolla. Näistä junista yksikään ei selvinnyt viljalasteineen takaisin Suomeen asti. Ravelinin ja Mikkosen junat palasivat vasta huhtikuun lopulla, jolloin valkoiset olivat jo katkaisseet ratayhteyden punaiseen Etelä-Suomeen. Lisäksi venäläiset sotilaat ampuivat toisen junan veturin seulaksi paluumatkalla vähän ennen Pietaria. Savolaisen komentama neljäs juna joutui Tšekkoslovakian legioonan miesten takavarikoimaksi jo Siperiassa pian Omskista lähdön jälkeen. Huhtikuun puolivälissä oli Suomesta lähetetty vielä viides ja kuudeskin viljajuna, mutta ne pysäytettiin jo menomatkalla Pietarissa. Ensimmäisen viljajunan mukana vietiin maksuksi lähinnä venäläisiä ruplia, mutta myöhemmät junat veivät mennessään suomalaisia teollisuustuotteita kuten sanomalehtipaperia ja maatalouskoneita.
Yksi viljajunien vetureista, Tv1 609, on esillä Haapamäen höyryveturipuistossa.
Kirjailija Antti Tuuri on kirjoittanut junan matkasta dokumenttiromaanin "Suuri viljajuna Siperiasta" (Kustannus HD, 2009).
Kirjailija Jukka Tainio on kirjoittanut Armas Helteestä kirjan "Tienhaarasta vasempaan, Siperian kauppa-asiamieheksi ja Neuvosto-Karjalaan" (Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura 2012).
Mathilda Tammelander
Emilia Mathilda Tammelander () oli Naisten käsityökoulun johtaja ja kotiteollisuuden edistäjä.
Tammelanderin vanhemmat olivat tilanomistaja Berndt Adam Tammelander ja Emilia Valdén. Hän oli yksitoistalapsisen suurperheen vanhin. Tammelanderin isän mentyä äidin kuoltua uudelleen naimisiin perheeseen syntyi vielä neljätoista lasta. Kotiteollisuuteen kuten olkitöihin Tammelander tutustui jo nuorena, mutta varsinaisesti hän perehtyi aiheeseen saatuaan Suomen Talousseuralta apurahan 1874 opintomatkan tekemiseksi Ruotsiin. Heti matkansa jälkeen Tammelander valittiin seuran Hämeenlinnassa sijainneen käsityökoulun johtajaksi. Koulun siirryttyä kahden vuoden päästä Turkuun sen nimeksi tuli Naisten käsityökoulu. Koulun johtajana Tammelander toimi 1890-luvulle saakka. Koulussa paitsi suoritettiin teoriaopintoja, myös tehtiin käytännön harjoittelua eli valmistettiin käsityötuotteita. Tammelander teki johtajakaudellaan vielä kaksi ulkomaan opintomatkaa, 1878 ja 1884. Hän julkaisi 1891 teoksen "Kankaiden selityksiä kotiteollisuuden edistämiseksi, koottuja ja ulosannettuja". Siitä otettiin kolme painosta ja se ilmestyi myös ruotsiksi. Suomen Talousseuralta Tammelander sai 1884 tunnustuksena tuolloin kymmenvuotisesta toiminnastaan käsityöopetuksen hyväksi muistokirjoituksella varustetun hopeisen kahvipannun.
Dominik Stehle
Dominik Stehle (s. 15. lokakuuta 1986 Garmisch-Partenkirchen) on saksalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa SV Obermaiselsteinia. Stehle on erikoistunut pujotteluun.
Stehle debytoi alppihiihdon maailmancupissa tammikuussa 2007 Kitzbühelin pujottelukilpailussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti marraskuussa 2008 oltuaan Levin pujottelussa sijalla 19. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan neljäs Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2016.
Raymond
Raymond voi tarkoittaa seuraavia:
Suomen euroviisukarsinta 2005
Suomen euroviisukarsinta 2005 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 2005 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin jälleen avoimen sävellyskilpailun ja kutsukilpailun yhdistelmänä, kahdeksan suomalaissäveltäjää kutsuttiin mukaan ja avoimeen kilpailuun saatiin 503 ehdotusta.
Tällä kertaa karsinta pidettiin suurimuotoisempana kuin koskaan ennen, finaalia edelsi neljä alkukarsintaa, jotka pidettiin yleisötapahtumina kukin eri paikkakunnalla neljänä perjantai-iltana 14. ja 21. tammikuuta sekä 4. ja 11. helmikuuta. Jokaisessa alkukarsinnassa esitettiin kuusi kappaletta, joista puhelinäänestäjät valitsivat kolme parasta finaaliin. Alkukarsinnat eivät kuitenkaan olleet odotettuja yleisömenestyksiä ja lopulta ihmisiä päästettiin sisään ilmaiseksi, ettei olisi tarvinnut kuvata tyhjiä penkkejä.
Finaali pidettiin lauantaina 19. helmikuuta Tampere-talossa Tampereella ja televisioitiin suorana YLE TV2:ssa kello 19.30–21.50 ja 22.05–22.20. Finaalissa alueraadit äänestivät ensin 12 finaalikappaleesta kuusi parasta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella puhelinäänestäjät valitsivat Suomen edustajan. Finaalia seurasi 556 000 televisiokatsojaa.
Boom! Studios
Boom! Studios on yhdysvaltalainen on sarjakuvakirja- ja -romaanikustantamo, jonka päämaja on Los Angelesissa. Sen perustivat vuonna 2005 Ross Richie ja Andrew Cosby. Kustantamo keskittyi aluksi kauhu- ja tieteissarjakuviin, ja sen ensimmäinen sarjakuvansa oli "Zombie Tales". Sen jälkeen Boom! Studios on laajetanut myös supersankarisarjakuviin ja saanut esimerkiksi oikeudet moniin The Walt Disney Companyn ja Pixarin hahmoihin sekä Jim Hensonin Muppeteihin.
Boom! Studiosiin kuuluu myös kaikenikäisille suunnattu KaBOOM!, joka julkaisee muun muassa Charles Schulzin "Tenavia" ja Jim Davisin "Karvista".
Julian Tuwim
Julian Tuwim (13. syyskuuta 1894, Łódź – 27. joulukuuta 1953, Zakopane) (sukunimi טובים tarkoittaa hepreaksi "hyvää") oli puolanjuutalainen kirjailija, runoilija ja teatterinjohtaja. Satiirisia laulujen sanoituksia tehdessään hän käytti myös pseudonyymiä "Oldlen".
Tuwim kävi koulunsa synnyinkaupungissaan Łódźissa ja opiskeli Varsovan yliopistossa oikeustiedettä ja filosofiaa. Tuwim oli yksi niistä kirjailijoista, jotka muodostivat Skamander-ryhmän samannimisen kirjallisuuslehden ympärille. Ryhmään kuuluivat myös Antoni Słonimski, Władysław Reymont ja Jarosław Iwaszkiewicz. Puolan saavutettua itsenäisyyden vuonna 1918 nousi maan kirjallisuus ainutlaatuiseen kukoistukseen. Tuwim oli satiirikko, ja hän tuotti kabaree- ja burleskihenkisiä teatteriesityksiä.
Tuwim julkaisi teoksensa puolaksi. Varhaisvuosien teoksissa kuvastuu positiivisuus. Näitä ovat "Czyhanie na Boga" (1918), "Sokrates tańczący" (1920), "Siódma jesień" (1922), ja "Wierszy tom czwarty" (1923). Hän kirjoitti myös lastenkirjoja. Satiirisuus ja katkeruus lisääntyvät myöhemmissä teoksissa "Słowa we krwi" (1926), "Rzecz Czarnoleska" (1929), "Biblia cygańska" (1933) ja "Treść gorejąca" (1933).
Toisen maailmansodan aikana Tuwim työskenteli maan pakolaishallituksen tehtävissä Lontoossa ja toimitti "Nowa Polska" -lehteä.
Marcel Schäfer
Marcel Schäfer (s. 7. kesäkuuta 1984 Aschaffenburg) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Schäfer on vasen laitapuolustaja.
Schäfer debytoi Bundesliigassa ensimmäisen ammattilaisseuransa TSV 1860 Münchenin paidassa marraskuussa 2003 VfL Bochumia vastaan. Ottelu jäi hänen kauden ainoakseen. Seura putosi kauden jälkeen 2. Bundesliigaan ja Schäfer pelasi kausien 2004-2005, 2005-2006 ja 2006-2007 aikana sarjassa yhteensä 90 ottelua tehden kolme osumaa. Münchenissä viettämänsä neljän vuoden aikana hän teki siis 91 ottelussa kolme maalia.
Heinäkuussa 2007 Schäfer siirtyi Bundesliigan VfL Wolfsburgiin. Hän debytoi seuran paidassa elokuussa 2007 Arminia Bielefeldiä vastaan ja avausmaali syntyi VfL Bochumia vastaan saman vuoden marraskuussa. Kaudella 2008-2009 Schäfer ja Wolfsburg voittivat Bundesliigan mestaruuden ja selviytyivät kaudeksi 2009-2010 Mestareiden liigaan, jossa Schäfer pelasi täydet minuutit Wolfsburgin jokaisessa lohkovaiheen ottelussa saaden kaksi syöttöpistettä. Viime aikoina Schäfer on ollut pääosin Ricardo Rodríguezin varavaihtoehtona vasemman laitapuolustajan paikalle. Hän on pelannut kuitenkin jokaisella Wolfsburg-kaudellaan yli 20 ottelua Bundesliigassa.
Schäfer debytoi Saksan jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2008 ystävyysottelussa Englantia vastaan. Vuosina 2008-2010 hän pelasi maajoukkueessa yhteensä kahdeksan ottelua ilman maaleja.
Reino Linko
Reino Rafael Linko (11. tammikuuta 1926 – 23. marraskuuta 2012 Turku) oli suomalainen elintarvikekemisti ja professori. Hän oli Turun yliopiston elintarvikekemian professori 1982–1989. Hänen tutkimusalaansa olivat ympäristön ja elintarvikkeiden vierasaineet sekä luononvarojen elintarvikekemiallinen hyödyntäminen.
Arvi Tapiola
Verner Arvi Tapiola, aiemmin Werner Arvi Tapper () oli toimittaja, jonka ura kesti yli 45 vuotta ja joka työskenteli usean eri lehden päätoimittajana.
Tapiolan vanhemmat olivat eläinvälskäri Werner Tapper ja Anna Sofia Alhfors. Jätettyään lukion kesken hän aloitti toimittajan uransa Porvoossa Johannes Linnankosken 1894 perustamassa "Uusimaa" -lehdessä 1909. Suomen sisällissotaan Tapiola osallistui valkoisten puolella. 1922 hän siirtyi Kajaanissa vuotta aiemmin perustetun kolmena päivänä viikossa ilmestyneen "Kajaanin Uutiset" -lehden päätoimittajaksi, mutta sen lopetettua ilmestymisensä jo saman vuoden lopulla hänestä tuli kokoomuslaisen "Kajaani" -lehden päätoimittaja. Vuodesta 1930 hän oli oululaisen "Kaiku" -lehden päätoimittaja. Kun lehdestä tuli 1933 IKL:n ja Kokoomuksen yhteinen, IKL:ään kriittisesti suhtautunut Tapiola siirtyi 1934 Joensuussa ilmestyneen "Karjalainen" -lehden päätoimittajaksi. Vuoden 1939 alussa hänet valittiin "Hämeen Sanomat" -lehden päätoimittajaksi, mutta sen tultua IKL:n kannattajaksi hänet erotettiin 1941. Seuraavana vuonna Tapiolasta tuli raumalaisen Kokoomuksen äänenkannattajan "Länsi-Suomen" päätoimittaja aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 1955. Lehden pakinoitsijana hän käytti nimimerkkiä "Arra". Vuonna 1953 hän julkaisi kirjan "Arra matkustaa".
Tapiolan ensimmäinen puoliso vuodesta 1916 oli Martta Aliina Hildegard Hirvisalo (k. 1936) ja toinen vuodesta 1943 Elli Maria Järvinen (1905-1993).
HJK–FC Barcelona-jalkapallo-ottelu 2014
Helsingin Jalkapalloklubi ja espanjalainen FC Barcelona kohtasivat harjoitusottelussa Helsingin olympiastadionilla 9. elokuuta 2014. Ottelua oli saapunut katsomaan 40 435 katsojaa, joka oli HJK:n uusi yleisöennätys Barcelona voitti ottelun 6-0.
Ottelun myötä HJK valittiin Vuoden urheilumarkkinointiteko -palkinnon voittajaksi Suomen Urheilugaalassa tammikuussa 2015.
Barcelona oli luvannut saapua paikalle parhaimmalla mahdollisella joukkueellaan, mutta kokoonpanosta puuttuivat muun muassa maailmantähdet Lionel Messi, Neymar ja Xavi. Barcelonan joukkue koostuikin pääosin junioripelaajista. Ottelua kutsuttiin myös nimellä "El Stádico", joka viittaa Barcelonan ja sen arkkivihollisen Real Madridin välisiin otteluihin, joita kutsutaan nimellä "El Clásico".
Ottelun päätuomarina toimi suomalainen Mattias Gestranius.
Munir ohjasi Barcelonan ensimmäisen maalin, kun ottelua oli pelattu neljä minuuttia. Yhdeksännellä minuutilla Sergi Roberto kasvatti espanjalaisseuran johdon 2-0-lukemiin, ja 17. minuutin kohdalla Munir teki päivän toisen maalinsa. Gerard Piquén 3-0-maalin yhteydessä HJK:n maalivahti Michael Tørnes loukkaantui, ja hänen tilalleen maaliin tuli Carljohan Eriksson. Tørnes ei enää pelannut kauden 2014 aikana. Toisen puoliajan alussa Marc Bartra puski ottelun viidennen maalin, ja kahdeksan minuuttia ennen loppua vaihdosta kentälle tullut Sandro sinetöi Barcelonan 6-0-voiton.
Draken-luokka
Draken-luokka oli Ruotsin merivoimien kuuden 1960-luvun alussa valmistetun sukellusveneen muodostama alusluokka.
Jorginho (beachfutispelaaja)
Jorge Augusto da Cunha Gabriel (eli Jorginho; s. 17. lokakuuta 1974 Belém) on brasilialainen beachfutispelaaja. Hän edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa Vasco da Gamaa ja Brasilian beachfutis-maajoukkuetta. 175 senttimetriä pitkä Jorginho on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Jorginho on voittanut MM-kilpailuista peräti kahdeksan maailmanmestaruutta vuosina 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2002, 2003 ja 2004. Hänellä on myös yksi MM-hopea vuodelta 2011 ja kaksi pronssia vuosilta 2005 ja 2013. Vuoden 2004 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Jorginho on pelannut Brasilian maajoukkueessa vuodesta 1994 alkaen lähes 300 maaottelua. Hän on saavuttanut maajoukkueessa myös monia muita turnausvoittoja.
Seuratasolla Jorginho on edustanut vuodesta 2013 asti Vasco da Gamaa. Hän edusti seuraa myös vuodet 1999-2003 ja 2010-2012. Vuodet 2012-2013 hän pelasi venäläisessä Krystallissa, jossa hän voitti Venäjän mestaruuden. Vuonna 2011 hän voitti Vasco da Gaman kanssa Mundialito de Clubesin.