hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jan Rybář
Jan Rybář (s. 22. huhtikuuta 1981) on tšekkiläinen säveltäjä. Hän opiskeli Milan Slavickýn johdolla vuosina 1999–2005 Esittävien taiteiden akatemiassa, Prahassa. Hänestä tuli sitten filosofian tohtorikoulutettava Marek Kopelentin johdolla. Rybář kuului säveltäjäryhmä Konvergenceen vuosina 2002–2013. Hän on maansa vanhimman taiteilijaseuran (Umělecká beseda) jäsen ja johtaa omaa konserttisarjaansa (Hudba v souvislostech).
Rybář perusti naiskuoron Ensemble Coccinelle, joka on erikoistunut renessanssiohjelmistoon ja nykymusiikkiin. Hän on säveltänyt paljon vokaalimusiikkiteoksia Ensemble Coccinelle ja toiselle naiskuorolle, Buburezalle. Hän on toiminut myös kapellimestarina ja johtanut useita kantaesityksiä sekä Tšekin-ensiesityksiä. Johdettujen teosten joukossa on hänen omiakin sävellyksiään. Vokaalimusiikin ohella Rybář on säveltänyt kamari- ja orkesteriteoksia.
Brändö lågstadieskola
Brändö lågstadieskola koostuu esiopetuksesta ja luokista 1–6, yhteensä noin 130 opiskelijaa. Koulu sijaitsee historiallisessa ympäristössä, jossa on merta, mustikoita ja Korkeasaari kävelyetäisyydellä. Koulun sijainnin ansiosta on tarjolla monipuolisia urheilutoimintoja ja konkreettisia luonnontieteellisiä tutkimuksia.
Linja- ja metroyhteydet ovat hyvät. Koululaitos rakennettiin vuonna 1916 ja samassa ympäristössä toimii ruotsinkielinen lukio Brändö gymnasium. Kouluilla on useita yhteisiä alueita, kuten kuntosali ja ruokasali. Folkhälsan ylläpitää iltapäivän toimintaa kouluissa.
Teemu Sulonen
Teemu Sulonen (s. 7. heinäkuuta 1994) on suomalainen koripalloiljia, pelipaikaltaan heittävä takamies. Sulonen edustaa kaudella 2018–2019 Korisliigassa pelaavaa BC Nokiaa. Sulosen kasvattajaseura on Leppävaaran Pyrintö.
Sulonen pelasi uransa ensimmäiset kolme kautta Tapiolan Hongan I-divisioona-joukkueessa.
Kaudelle 2013–2014 Sulonen siirtyi Järvenpääläiseen JKS Baskettiin. Kauden 2014–2015 Sulonen jatkoi Järvenpäässä, mutta yhteistyösopimuksen avulla hän pääsi pelaamaan Korisliigassa pelaavaan Helsinki Seagullsiin. Kauden 2015–2016 Sulonen pelasi kokonaan Seagullsin riveissä.
Heinäkuussa 2016 Sulonen palasi I-divisioonaan ja teki sopimuksen Forssan Koripoikien kanssa. Kausi 2016–2017 oli Sulosen tehokkain kausi I-divisioonassa, kun hän heitti 17,9 pistettä per peli ja upotti kolmen pisteen heittonsa 40,6 %:n tarkkuudella.
29. kesäkuuta 2017 Sulonen teki sopimuksen Korisliigassa pelaavaan uusikaupunkilaiseen Korihaihin. Sulonen teki läpimurtonsa Korisliigassa, kun hän teki 6,8 pistettä per peli ja heitti kolmen pisteen heitot 38,4 %:n tarkkuudella, ollen yksi Korihaiden parhaimmista heittäjistä.
29. kesäkuuta 2018 Sulonen teki 1+1 vuotisen sopimuksen BC Nokian kanssa.
Mangaanihydroksidi
Mangaanihydroksidi eli mangaani(II)hydroksidi (Mn(OH)) on mangaani- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.
Puhtaana mangaanihydroksidi on väriltään valkoista tai punertavaa. Se kuitenkin hapettuu herkästi hapetusluvuille +III ja +IV, minkä vuoksi väri muuttuu ruskeaksi. Mangaanihydroksidi ei liukene veteen, mutta liukenee happoihin ja ammoniakkiliuoksiin. Mangaanihydroksidin alkeiskoppi on heksagonaalinen.
Mangaanihydroksidia valmistetaan liukoisen mangaanisuolan, esimerkiksi mangaani(II)kloridin, vesiliuoksen ja hydroksidiliuoksen avulla, jolloin se saostuu. Reaktio suoritetaan hapettomissa olosuhteissa pelkistimen läsnä ollessa.
Alpideemi
Alpideemi (kauppanimi "Ananxyl") on oraalisesti annosteltava anksiolyyttinen imidatsopyridiineihin kuuluva lääkeaine, joka on sukua paremmin tunnetulle tsolpideemille. Tsolpideemista poiketen alpideemilla ei ole sedatiivista vaikutusta normaalilla käyttöannoksella, ja sitä käytetään pääasiassa ahdistuksen hoitoon. Se ei myöskään toimi unilääkkeenä normaaleilla annoksilla, ja sillä on antikonvulsatiivisia vaikutuksia suuremmilla kuin normaalisti ahdistukseen käytettävillä annoksilla.
Alpideemin keihitti Synthélabo (nykyisin osa Sanofi-Aventis-yhtiötä). Se hyväksyttiin käyttöön Ranskassa vuonna 1991, mutta poistettiin markkinoilta vuonna 1994 ja se ei ole enää käytössä missään päin maailmaa.
Alpideemia määrättiin potilaille jotka kärsivät keskivaikeasta vaikeaan ahdistukseen. Useimmat näistä potilaista olivat joko resistenttejä tai yliherkkiä bentsodiatsepiineille, joten heille määrättiin nonbentsodiatsepiineihin kuuluvaa alpideemia.
Alpideemi kuitenkin poistettiin markkinoilta koko maailmassa vuoteen 1995 mennessä, sillä lääkkeen todettiin aiheuttavan vakavia maksavaurioita.
Ristorante Pizzeria Dennis
Ristorante Pizzeria Dennis (Pizzeria Dennis Oy ja Dennis Food Factory Oy) on suomalainen ravintolaketju, joka on erikoistunut italialaiseen ruokaan ja pizzoihin. Dennis Rafkin avasi ketjun ensimmäisen ravintolan vapunpäivänä 1975 Turun Linnankadulle, jossa se toimii edelleen.
Dennis on Suomen vanhin yhä toimiva pizzeriaketju. Nykyään ketjuun kuuluu neljä ravintolaa sekä leipomo, joka valmistaa tuotteita vähittäiskauppaan. Ravintoloiden valikoimissa on pizzaa, pastaa, risottoja ja salaatteja. Leipomopuolella myydään pääasiassa tuoreita pizzoja sekä tuotteita ravintola- ja hotelliteollisuudelle. Ketju myy tuotteita koko maassa lähinnä S-ryhmän ja K-ryhmän kautta. 
Dennis-ketjun ravintolat sijaitseat Helsingissä, Kirkkonummella ja Turussa. Björkstén-perheen omistuksessa olevan Dennis-ryhmän liikevaihto on noin 11 miljoonaa euroa ja se työllistää noin 120 henkilöä.
Kivenkeräyskone
Kivenkeräyskone tai kivenkeruukone on traktorivetoinen työkone, jolla kerätään kiviä peltojen pintamaasta. Kivien lisäksi koneella voi kerätä myös puuainesta ja muuta roskaa. Kivenkeräyskonetta käytetään maataloudessa ja joskus myös viherrakentamisessa kuten golf-kenttien ja puistoalueiden rakentamisessa sekä sorateiden perusparannuksessa.
Kivien kerääminen pelloilta ehkäisee muille peltotyökoneille, kuten leikkuupuimureille, niittokoneille ja paalaimille kivistä syntyviä vaurioita. Kivien poistaminen myös parantaa maan kasvukuntoa. Esimerkiksi nurmirehun sato kasvaa, kun sen voi niittää alempaa pelkäämättä kiviä. Myös juuresten, kuten perunan ja porkkanan sadonkorjuussa kivistä on haittaa. Kivien poistaminen on erityisen tärkeää Suomessa ja muualla pohjoisessa, koska routa nostaa kiviä maan sisältä kohti pintaa. Usein kivenkeruukonetta käytetään myös uusien peltojen raivaamiseen. Kivenkeräyskoneen omistaja voi olla maanviljelijä tai urakoitsija, mutta kivenkeräyskone voi olla myös yhteisomistuksessa ns. kimppakoneena.
Kivenkeräyskoneessa on karhotin, joka kerää kivet tyypillisesti 4–6 metrin leveydeltä sekä nostorumpu, joka nostaa kerätyt kivet säiliöön. Multa seulotaan prosessissa irti kivistä ja puhtaita kiviä voi käyttää maanrakennuksessa. Säiliöstä kivet voidaan kipata joko haluttuun kohtaan maastossa tai esimerkiksi peräkärryyn pois kuljetettavaksi. Voima siirretään traktorista kivenkeräyskoneeseen voimanulosottoakselila ja kivenkeräyskoneen sisällä voima välitetään hihnoilla, jotka myös vaimentavat iskuja. Kivenkeruukoneet voivat tyypillisesti nostaa jopa 50 senttimetriä halkaisijaltaan olevia kiviä.
* PEL-Tuotteen Kivi-Pekka
* Elhon Scorpio
* Ahmet Rock Tornado
Egyptin kansalliskirjasto ja -arkisto
Egyptin kansalliskirjasto ja -arkisto ( "Dār al-Kutub wa-l-Waṯāʾiq al-qaumiyya"; "kansallinen kirjojen ja dokumenttien talo"; ) on Kairossa toimiva Egyptin kansalliskirjasto ja kansallisarkisto. Egyptin kansalliskirjasto on Egyptin suurin kirjasto ja vanhin valtiollinen kirjasto.
Dar-al-Kutab perustettiin Rifa’a at-Tahtawin (1801-1872) ehdotuksesta vuonna 1870, ja se oli Lähi-Idän ensimmäinen kansalliskirjasto. Kirjaston kokoelmat kerättiin useasta lähteestä; mukaan otettiin myös kartta-aineistoa ja alan instrumentaatiota. Kirjaston kansallisaarteeksi luokiteltu käsikirjoituskokoelmaan kerättiin koraanin käsikirjoituksia sekä arabian-, persian- ja turkinkielisiä käsikirjoituksia moskeijoista, hallituksen virastoista ja lahjoituksina.
Kirjasto avattiin yleisölle 24. syyskuuta 1870. Toiminnan alkuvaiheessa kokoelmat oli sijoitettu Mustafa Fadelin palatsiin Kairossa. Kokoelmien ja kävijämäärien kasvaessa kansalliskirjastolle ja -arkistolle rakennettiin oma uudisrakennus Kairon Bab Al-Khalqin alueelle vuosina 1899–1903. Rakennus avattiin helmikuussa 1904. Rakennuksen ensimmäiseen kerrokseen sijoitettiin arabialaisen antiikin kokoelma (nykyinen islamilaisen taiteen museo) ja kahteen ylimpään kerrokseen kansalliskijaston aineistot. Kokoelmien kasvaessa edelleen kansalliskirjastolle rakennettiin Niilin lähelle Kairon Boulaqin kaupunginosaan uudisrakennus, jonne pääosa kokoelmista - mukaanluettuna kirjaston käsikirjoituskokoelmat - siirrettiin vuonna 1971. Toisen lähteen mukaan muutto tähän uudisrakennukseen tapahtui vuodesta 1973 lähtien ja tilat avattiin yleisölle vuonna 1977. Kansalliskirjaston päärakennuksessa on seitsemän kerrosta. Viereisessä lisärakennuksessa toimii Egyptin kansallisarkisto.
Tammikuussa 2014 kansalliskirjaston ja -arkiston aiemman päärakennuksen vastapäätä sijaitsevaa Kairon turvallisuuspoliisin rakennusta vastaan tehtiin autopommi-isku. Pommin seurauksena Kairon islamilaisen taiteen museo sekä Egyptin kansalliskirjaston ja -arkiston rakennus vaurioutui ja osa kokoelmista tuhoutui tai vaurioutui. Tämä kansalliskirjaston ja -arkiston osin käyttämä rakennus on sittemmin korjattu ja toukokuussa 2018 kerrottiin rakennuksen uudelleenavaamisesta yleisölle 33 miljoonan punnan korjausten jälkeen.
Egyptissä kansalliskirjaston sijaan painotuotteiden nimikkeiden ISSN-numeroinnista vastaa paikallinen tieteellisen tutkimuksen ja teknologian akatemia ().
YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan mukaan Egyptin aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) lukutaitoisia oli 92,0 prosenttia (vuonna 2013).
Onnen vuodet
Onnen vuodet on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jonne Aaronin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Vuodesta 1997 asti Aaron vaikutti tamperelaisessa hard rock -yhtyeessä Negative, joka julkaisi uransa aikana viisi studioalbumia. Vuonna 2012 hän osallistui "Vain elämää" -musiikkiohjelmaan, jonka jälkeen siirtyi soolouralle. "Onnen vuodet" -albumin tuotannosta vastasi Jari Latomaa ja sillä kuullaan vaikutteita suomalaisesta iskelmämusiikista. Kappaleet on säveltänyt Aaron ja sanoituksista vastaa Aaron sekä Vexi Salmi. Levyn nimikkokappaleen on sanoittanut Artturi Ketola ja sitä tarjottiin alun perin Kari Tapiolle. "Onnen vuodet" nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen kolmeksi viikoksi ja myi lopulta platinaa. Yhteensä listaviikkoja albumille kertyi 25. "Onnen vuodet" oli myös ehdolla vuoden 2013 iskelmäalbumiksi Emma-gaalassa.
Levyltä julkaistiin kaksi singleä "Taivas itkee hiljaa" ja "Ihanaa elämää", joista ensimmäinen nousi Suomen latauslistan sijalle 16. Myös "Ihanaa elämää" nousi radiosoittolistan sijalle 86. "Taivas itkee hiljaa" -kappaleeseen kuvattiin myös Ville Juurikkalan ohjaama musiikkivideo.
Anton Kabanen
Anton Kabanen on Beast In Black -yhtyeen perustaja ja kitaristi. Hän perusti yhtyeen saatuaan potkut Battle Beast -yhtyeestä.
Anton Kabanen soitti kitaraa Battle Beast -yhtyeessä 2008–2015. Vuonna 2015 hänet erotettiin yhtyeestä erimielisyyksien takia ja hän perusti Beast In Black -yhtyeen.
Mamadou El Béchir Gologo
Mamadou El Béchir Gologo (1924 Koulikoro – 21. maaliskuuta 2009 Bamako) oli malilainen lääkäri, kirjailija ja poliitikko.
Gologo kävi koulunsa Bamakossa ja jatkoi opintojaan William Ponty -koulussa Senegalissa. Hän palveli armeijassa ja valmistui lääkäriksi Dakarissa.
Palvellessaan Office du Nigerin lääkärinä Gologo osallistui Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain -puolueen ammattiyhdistystoiminnan järjestämiseen. Vuonna 1957 hänet nimitettiin Ranskan Sudanin terveysminsteriön kabinettipäälliköksi. Seuraavana vuonna Gologosta tuli tiedotuslaitoksen apulaisjohtaja ja vuonna 1959 komissaari. Malin itsenäistyttyä vuonna 1960 hänet nimitettiin tiedotuslaitoksen valtiosihteeriksi, sanomalehti "L’Essorin" johtajaksi ja Malin journalistiliiton puheenjohtajaksi.
Gologon ensimmäinen runokokoelma "Mon coeur est un volcan" ilmestyi Moskovassa vuonna 1961. Sitä seurasi romaani "Le rescapé de l’Ethylos" (1963) ja Kiinan-matkasta kertova "La Chine, un peuple géant, un grad destin", joka julkaistiin ranskaksi ja englanniksi Pekingissä vuonna 1965.
Vuonna 1964 Gologosta tuli tiedotus- ja matkailuministeri ja Malin tietotoimiston johtaja. Hän oli yksi Modibo Keïtan hallituksen radikaaleista marksilaisista, joka kannatti Malissa vuonna 1966 alkanutta ”aktiivista vallankumousta”.
Moussa Traorén marraskuussa 1968 johtaman vallankaappauksen jälkeen Gologo pidätettiin ja lähetettiin vankilaan Kidaliin. Hänet vapautettiin vuonna 1971 ja nimitettiin pian sen jälkeen kansanterveyslaitoksen Bamakon aluepäälliköksi. Vuonna 1977 Gologosta tuli Kansallisen sosiaaliturvainstituutin ja sen terveyskeskuksen johtaja. Vuonna 1979 häntä syytettiin yhdessä muiden US-RDA:n veteraanien kanssa Traorén vastaisen vallankaappausyrityksen suunnittelusta. Hänet tuomittiin neljän vuoden vankeuteen, josta hän vapautui vuonna 1982.
Vankilasta pääsyn jälkeen Gologo menetti lääkärinlupansa ja hän keskittyi eläkkeensä turvin perhe-elämään ja kirjallisiin harrastuksiinsa. 1980-luvulla kirjoitettu toinen romaani "Moudaïna" ilmestyi vuonna 1995. Traorén syrjäyttämisen jälkeen vuonna 1991 Gologo valittiin uudelleen perustetun US–RDA:n pääsihteeriksi, vuonna 1996 varapuheenjohtajaksi ja vuonna 1997 kunniapuheenjohtajaksi. Gologon ansiot yhtenä itsenäisen Malin luojista tunnustettiin virallisesti 2000-luvun alussa.
Joukkuevoimistelun arvokisat
Joukkuevoimistelun MM-kisoja on järjestetty vuodesta 2000.
Joukkuevoimistelun Euroopanmestaruuskisoja on järjestetty vuodesta 2016.
201820172016 2015 2014 2013 2012 2011 20102009 2008 2007 HUOM! Tässä sarjassa ei kilpailla enää.
2014 (vain kaksi joukkuetta osallistui) 20132012201120102009  2008 200720182017 2016 2015 2014 20132012 2011 2010 20092008 Vuodesta 2012 lähtien 12–14-vuotiaiden (tyttö)mestaruussarja sai SM-arvon ja joukkueiden tulokset annettiin pisteinä kategorioiden sijaan.
2018 kevät2017 syksy (vanne)2017 kevät 2016 syksy (väline)2016 kevät2015 syksy (väline)2015 kevät 2014 syksy (väline)2014 kevät 2013 syksy (väline) 2013 kevät 2012 syksy (väline) 2012 kevät Ennen vuotta 2016 tulokset 10-12-vuotiaiden sarjassa ilmoitettiin aina kategorioina ja kaikki mestaruuskilpailuissa 1. kategorian saavuttaneet joukkueet palkittiin. Kevään ikäkausimestaruuskilpailut järjestetään yleensä Voimistelupäivien yhteydessä kesäkuussa.
2017 syksy (pallo)2017 kevät 2016 syksy (naru)2016 kevätJoukkuevoimistelun kilpasarja on myös hyvin kovatasoinen, ja keväällä ja syksyllä ratkotaan kilpasarjojen mestaruudet. Uusimmat "mestistulokset" löytyvät Kisapalvelussa.
Pelo
Pelo on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Akrotíri (Limassol)
Akrotíri () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Akrotíri (”Niemi”) sijaitsee Akrotírin niemimaalla Kyproksen etelärannikolla Isolle-Britannialle kuuluvalla Akrotírin tukikohta-alueella. Alueen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Kissojen Pyhän Nikolaoksen luostari ("Moní Agíou Nikoláou ton Gáton"). Se muistaa kissoja, jotka keisarinna Helena legendan mukaan tuotti saarelle tarkoituksena päästä eroon sitä vaivanneista käärmeistä. Niemellä kylän pohjoispuolella sijaitsee saaren suurin järvi Limassolin suolajärvi (myös Akrotírin suolajärvi).
Hala Sultan Tekke
Hala Sultan Tekke eli Umm Haramin moskeija (, ) on moskeija Kyproksen saarella Dromolaxián kylässä lähellä Lárnakan kaupunkia. Se on yksi islaminuskon pyhimmistä paikoista.
Moskeija on perinteen mukaan perustettu vuonna 648 paikalle, jossa profeetta Muhammedin sukulainen Umm Haram kuoli pudottuaan muulin selästä. Tämä oli mukana saaren arabivalloituksella. Nykyiset rakennukset ovat peräisin noin vuodelta 1787, ja ne on kunnostettu viimeisimpänä vuosina 1816 ja 2002. Moskeijaa pidetään islamin neljänneksi pyhimpänä paikkana Mekan, Medinan ja Jerusalemin Al-Aqsan jälkeen, ja se on saaren merkittävin pyhiinvaelluskohde muslimeille.
Moskeija sijaitsee Lárnakan suolajärven lounaisrannalla noin kuusi kilometriä lounaaseen Lárnakasta. Paikalta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa merkkejä asutuksesta jo neoliittisella kaudella, ja nimi ”Hala Sultan Tekke” voi viitata myös tähän esihistoriallisen ajan löytöpaikkaan.
Kalopanagiótis
Kalopanagiótis () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Kalopanagiótiksen kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Marathásan laaksossa noin 70 kilometriä länteen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Johannes Lampadisteen luostari ("Moní tou Agíou Ioánni tou Lampadistí"), jonka kirkko on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.
Lárnakan suolajärvi
Lárnakan suolajärvi (, ) on suolajärvi Kyproksen saarella. Se sijaitsee saaren kaakkoisosassa heti Lárnakan kaupungin eteläpuolella.
Lárnakan suolajärvi on yksi Kyproksen kahdesta suuresta suolajärvestä; toinen on Limassolin suolajärvi. Lárnakan suolajärvi on näistä kahdesta pienempi ja suolaisempi. Se koostuu oikeastaan neljästä erillisestä suolajärvestä, joista kolme on yhteydessä toisiinsa. Suurin järvistä sijaitsee Lárnakan kaupungin ja Lárnakan kansainvälisen lentoaseman välisellä alueella. Pienemmät järvet sijaitsevat lentoaseman eteläpuolella.
Järvialue on merkittävä kosteikkoalue ja se on suojeltu Ramsarin sopimuksella. Suolajärven rannalla sijaitsee merkittävä Hala Sultan Tekken moskeija.
Mamiya
Mamiya on japanilainen vuonna 1940 perustettu kameravalmistaja, joka erikoistui ammattivalokuvaajien tarpeisiin valmistamalla monia rullafilmiä käyttäviä kameramalleja. Nykyisin Mamiya kehittää ammattilaistason digitaalisia kuvauslaitteita, ja yhtiön englanninkielinen nimi on "Mamiya Digital Imaging Co., Ltd." Yritys työllistää noin 200 ihmistä ja sillä on kaksi tehdasta. Mamiyan tytäryritykset Kasco ja USTMamiya valmistavat golfvälineitä. Konsernin on vuodesta 2009 omistanut tanskalainen, ammattikuvaajien digitaaliratkaisuja kehittävä Phase One.
Mamiya-kamerayhtiön perusti kamerasuunnittelija Seiichi Mamiya yhdessä rahoittajansa Tsunejiro Sugawaran kanssa vuonna 1940. Yritys tuli aluksi tunnetuksi 120-filmikoon kameroista Mamiya Six (1940) ja Linhofin kameroita muistuttavasta lehtikuvauskamerasta Mamiya Press (1960). Läpi 1950-luvun valmistettu Mamiyaflex oli kaksisilmäinen rullafilmikamera, jonka objektiivit (80, 105, 135 ja 180 mm) olivat vaihdettavia. Sen seuraaja oli C Professional -sarja, joka noudatti samaa periaatetta.
Vuosina 1949–1984 yritys valmisti myös kinofilmikoon kameroita, Mamiya-35 (1949), Mamiya Prismat (1961) ja viimeisenä Z-sarja 1970-luvulta 1980-luvulle. Tuotemerkkinä käytettiin ainakin 1960- ja 1970-luvun järjestelmäkameroissa pienellä kirjoitettua tekstiä "mamiya/sekor".
Mamiyan tunnetuimpia keskikoon filmikameroita oli studiokuvausammattilaisten suosioon noussut yksisilmäinen peiliheijastuskamera RB67, jonka kuvakoko oli 6 × 7 cm. Siitä kehittyi sähköisellä sulkimella varustettu RZ67. Vuonna 1975 esitelty, niin ikään yksisilmäinen M645 käytti 6 × 4,5 cm kuvakokoa ja muuttui myöhemmin automaattitarkenteiseksi.
Rullafilmiä käyttävissä ammattikameroissa Mamiyan kilpailijoita olivat Hasselblad, Bronica, Rollei ja Pentax. Kun useimmat tämän koon kameravalmistajat siirtyivät digitaaliaikaan suunnittelemalla olemassa oleviin kamerarunkoihinsa filmikasetin sijaan kiinnitettäviä ”digiperiä”, Mamiya kehitti ensimmäisen digikameransa ZD:n (2004) puhtaalta pöydältä. Siihen sopivat kuitenkin 645-mallin automaattitarkenteiset objektiivit. Mamiya suunnitteli kameroihinsa myös digiperiä, mutta ne tulivat aluksi markkinoille digitekniikan nopeasta kehityksestä jo valmiiksi jälkeen jääneinä.
Limassolin suolajärvi
Limassolin suolajärvi () eli Akrotírin suolajärvi (Αλυκή Ακρωτηρίου, "Alykí Akrotiríou") on suolajärvi Kyproksen saarella. Se on Kyproksen suurin järvi ja koko itäisen Välimeren tärkeimpiä kosteikkoalueita. Järven pinta-ala on noin 10,65 km².
Limassolin suolajärvi sijaitsee Kyproksen eteläosassa Akrotírin niemimaalla Isolle-Britannialle kuuluvalla Akrotírin tukikohta-alueella. Se on yksi Kyproksen kahdesta suuresta suolajärvestä; toinen on Lárnakan suolajärvi. Limassolin suolajärvi on näistä kahdesta hieman vähäsuolaisempi. Järvi täyttyy talvella ja kuivuu kesällä lähes kokonaan. Suolajärven pinta on noin 2,5 metriä merenpinnan alapuolella. Sen syvyys on suurimmillaankin vain noin metri.
Järvi on merkittävä lintualue erityisesti marras-maaliskuussa. Se on suojeltu Ramsarin sopimuksella.
Marathása
Marathása (Μαραθάσα eli Κοιλάδα Μαραθάσας, "Koiláda Marathásas") on laakso Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella. Sen nimi tulee oletettavasti alueella kasvavasta fenkolista ("márathos"). Alueen suurimpia kyliä ovat Kalopanagiótis, Moutoullás, Oíkos, Pedoulás ja Pródromos.
Moutoullás
Moutoullás () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Moutoulláksen kylä sijaitsee Kyproksen läntisissä keskiosissa Tróodos-vuoristossa Marathásan laaksossa linnuntietä noin 56 kilometriä länsilounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Kylän nähtävyyksiin kuuluu Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tou Moutoullá"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista.
Ómodos
Ómodos () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Ómodoksen kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen lounaisissa keskiosissa noin 42 kilometriä luoteeseen Limassolin kaupungista. Se on rakennettu noin 810 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on syntynyt bysanttilaisen ajan lopulla tai frankkivallan ajan alkupuolella. Kylän tärkein nähtävyys on Pyhän Ristin luostari ("Tímios Stavrós"). Seutu tunnetaan viininviljelystä ja hedelmäpuista.
Álvaro Odriozola
Álvaro Odriozola Arzallus (s. 14. joulukuuta 1995 San Sebastián, Gipuzkoa) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän pelaa oikeana laitapuolustajana Primera Divisiónin Real Madridissa.
Odriozola on Real Sociedadin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 16. tammikuuta 2017 Primera Divisiónin ottelussa Málagaa vastaan.
Odriozola kuului alle 21-vuotiaiden EM-hopeaa saavuttaneeseen Espanjan joukkueeseen vuonna 2017. Miesten maajoukkueessa hän debytoi 6. lokakuuta 2017 MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan. Hänet nimettiin Espanjan 23 pelaajan miehistöön kesän 2018 MM-kilpailuihin.
Pétra tou Romioú
Pétra tou Romioú (, ”Kreikkalaisen kivi”) on ranta ja joukko kalliomuodostelmia Kyproksen saarella. Ranta esiintyy tarinoissa jumalatar Afroditen synnyinpaikkana tai oikeammin paikkana, jossa tämä rantautui Kyprokselle synnyttyään meren vaahdosta.
Pétra tou Romioún ranta sijaitsee Kyproksen lounaisrannikolla noin 22 kilometriä kaakkoon Páfoksesta. Se on lähellä Koúklian kylää, jonka paikalla antiikin aikana sijaitsi Afroditeen yhdistetty ja Afroditen pyhäköstä tunnettu Palaipafoksen kaupunki.
Paikalla meressä on useita huomiota herättäviä kalliomuodostelmia. Myöhemmän legendan mukaan kivet olisivat päätyneet mereen bysanttilaisella ajalla, kun paikallinen sankari Digenes Akritas heitti ne sinne estääkseen arabien rantautumisen saarelle. Tästä kallio sai nimen ”Kreikkalaisen kivi” ("Romiós" eli ”roomalainen” viittasi keskiajalla bysanttilaiseen eli kreikkalaiseen).
Sotíra (Limassol)
Sotíra () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Sotíran kylä sijaitsee linnuntietä noin 18 kilometriä länteen Limassolin kaupungista. Kylä on osaksi Limassolin alueella ja osaksi Isolle-Britannialle kuuluvalla Akrotírin tukikohta-alueella.
Treis Eliés
Treis Eliés () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 25 (2011). 
Treis Eliés, suomeksi ”Kolme oliivipuuta”, sijaitsee Tróodos-vuoristossa Marathásan laaksossa noin kuusi kilometriä länteen Ólympos-vuoren huipusta. Kylä on rakennettu noin 800 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Arkkienkeli Mikaelin ("Archángelos Michaíl") kirkko 1600/1700-luvulta sekä Pyhän Paraskevan ("Agía Paraskeví") kirkko 1600-luvulta.
Dana Zemtsov
Dana Zemtsov (s. 1992 Ciudad de México, Meksiko) on alankomaalainen alttoviulisti. Hän sai 5-vuotiaana varhaisimman musiikinopetuksensa isoäidiltään ja vanhemmiltaan, joista molemmat, Mihail Zemtsov ja Julia Dinerstein, ovat alttoviulisteja. Hänen opettajinaan ovat sittemmin toimineet Bruno Giuranna, Atar Arad, Sven Arne Tepl ja Michael Kugel. Hän soittaa Sartory-alttoviulua, jonka lahjoitti hänelle Alankomaiden soitinrahasto.
Zemtsov on voittanut lukuisia kansainvälisiä kilpailuja. Hän on esiintynyt muiden muassa Janine Jansenin ja Martin Frostin kanssa kamarimuusikkona, pitänyt resitaalin New Yorkin Carnegie Hallissa ja tulkinnut Béla Bartókin alttoviulukonserton Concertgebouw-orkesterin pääsallissa, Amsterdamissa. Vuonna 2012 hän solmi eksklusiivisen kolmea levyä koskevan levytyssopimuksen Channel Classics Recordsin kanssa.
Sendlingin murhan yö
Sendlingin murhan yö (Saksaksi: Sendlinger Mordweihnacht) oli vuonna 1705 Sendlingissä kaksi kilometriä lounaaseen Munchenissa tapahtunut verilöyly. Baijerin kansannousun aikana Itävallan valtaa vastustava talonpoikaisarmeija oli marssinut Muncheniin mutta joutui petetyksi ja teurastetuksi.
Noin 1 100 talonpoikaa sai surmansa.
Tapahtumasta on tullut tunnettu aihe saksalaisessa kulttuurissa.
Pimeyden valtias
Pimeyden valtias (engl. "Prince of Darkness") on vuonna 1987 valmistunut yhdysvaltalainen yliluonnollinen kauhuelokuva. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut John Carpenter. Pääosissa esiintyvät Donald Pleasence, Lisa Blount, Victor Wong, Dirk Blocker ja Jameson Parker. Pienessä sivuroolissa nähdään myös rockmuusikko Alice Cooper. Elokuva on toinen osa Carpenterin niin kutsuttua apokalypsi-trilogiaa. Trilogian ensimmäinen osa on "The Thing – ”se” jostakin" (1982) ja sen päätösosa "Hulluuden syövereissä" (1995).
Kaksituhatta vuotta salassa pidetyn uskonlahkon, Unen veljeskunnan, pappi kuolee jättäen jälkeensä päiväkirjan ja avaimen salaiseen kammioon kirkon kellarissa. Pappi, joka saa käsiinsä päiväkirjan, huolestuu ja ottaa yhteyttä teoreettisen fysiikan guruun, professori Birackiin (Victor Wong). Tämä tulee etevämpine oppilaineen kirkkoon tekemään tieteellisiä kokeita kammiossa olevasta salaperäisestä lieriöstä. Muinaisen kirjoituksen mukaan lieriössä on Saatanan poika, jonka tarkoituksena on vapauttaa isänsä pimeältä puolelta. Tiedemiehet eivät aluksi suostu uskomaan tätä, mutta joutuvat muuttamaan kantaansa tapahtumien edetessä.
Gustav Willman Borvik
Gustav Willman Borvik (s. 8. joulukuuta 1998 Lillehammer, Norja) on norjalais-ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Willman Borvik osaa pelata myös laidassa.
Willman Borvik on Lillehammer IK:n kasvatti. Hän siirtyi jo hyvin nuorena Ruotsiin ja IFK Oren junioreihin. Kaudeksi 2014–2015 Willman Borvik siirtyi Mora IK:n J18-junioreihin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Orsa IK:n J18-junioreissa. Kaudella 2015–2016 Willman Borvik oli Moran paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Niklas Sandberg Örnmarkerin jälkeen. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Luleå HF:n J20-junioreihin.
Lincoln Stars varasi Willman Borvikin 362. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän jatkoi kaudella 2017–2018 uraansa kuitenkin Luulajassa. Willman Borvik nousi seuran J20-junioreiden varakapteeniksi. Hän jakoi tehoilla 12+19=31 Luulajan sisäisen pistepörssin toisen sijan Lucas Jideniuksen kanssa edellään vain Christoffer Björk. Willman Borvik debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa hän sai tililleen kuusi runkosarjaottelua. Willman Borvik teki SHL-debyyttinsä 26. lokakuuta 2017 Malmö Redhawksia vastaan.
Kaudeksi 2018–2019 Willman Borvik siirtyi 1+1-vuotisella ja elokuun 2018 loppuun asti ulottuvan try-outin sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin. Hän sai koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen.
Willman Borvik edusti Norjaa alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017. Hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton seitsemän muun pelaajan kanssa lukemalla +1. Willman Borvik on toiminut myös Norjan kapteenina. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin Willman Borvik toimi Norjan varakapteenina. Yhteensä hän on pelannut 13 nuorten ja 15 poikien maaottelua.
Willman Borvikin isoveli Robert on pelannut puolustajana Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Gustave Comte
Gustave Comte (30. maaliskuuta 1874 Montreal, Kanada – 14. helmikuuta 1932 Montreal, Kanada) oli kanadalainen musiikkikriitikko ja -pedagogi sekä libretisti. Hän jätti oikeustieteelliset opintonsa kesken omistautukseen musiikki- ja teatterijournalismille, jota hän harjoitti useissa lehdissä Montrealissa ja Ottawassa. Hän opetti musiikin historiaa Montrealin konservatoriossa (Conservatoire de musique du Québec) vuodesta 1905. Hänen kirjoituksensa ovat arvokkaita tietolähteitä Montrealin muusikoista ja musiikkielämästä 1800-luvun lopusta 1930-luvun alkuun. Hän kirjoitti aktiivisesti vähemmän tunnetuista esiintyjistä ja säveltäjistä, jotka olisivat ansainneet hänen mielestään laajemman suosion, ja hän edisti musiikkia suosineiden salien ja teatterien rakentamista.
Comte kirjoitti joitain librettoja operetteihin, muun muassa Émiliano Renaud'n "Sandwichiin". Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Jean A. Duquetten tytär ja Calixa Lavalléen sisaruksen tytär Blanche Duquette.
Heliakkinen nousu
Heliakkinen nousu on tilanne, jossa taivaankappale, esimerkiksi tähti, nousee aamulla vähän ennen Aurinkoa niin, että sen voi havaita ennen kuin Aurinko valaisee taivaan. Taivaankappaleen heliakkisella nousulla viitataan ensimmäiseen päivään, jolloin kyseinen taivaankappale voidaan nähdä aamutaivaalla. Sitä edeltävinä aamuina Aurinko vielä nousi samanaikaisesti sen kanssa tai vain vähän myöhemmin, estäen sitä näkymästä. Muutos johtuu siitä, että Aurinko liikkuu tähtien suhteen itään noin asteen verran päivässä.
Kohteiden heliakkista nousua on käytetty vuodenaikojen ajoittamiseen monessa kulttuurissa. Esimerkiksi muinaiset egyptiläiset käyttivät Siriuksen heliakkista nousua merkkinä Niilin tulvien alkamista. Etelässä, jossa hämärä on hyvin lyhyt, tähdet näkyvät vielä juuri ennen auringonnousua. Suomessa heliakkista nousua on vaikea käyttää ilmiöiden ajoittamiseen, sillä hämärä kestää pitkään ja taivas vaalenee jo kauan ennen auringonnousua.
Ulosottomiehet (televisiosarja)
Ulosottomiehet () on brittiläinen tosi-tv-dokumenttisarja. Sarjassa seurataan korkeimman oikeuden ulosottomiesten työtä, kun he menevät ihmisten luo ulosottamaan heiltä esimerkiksi tavaroita tai talon, koska he eivät ole maksaneet velkojaan ja/tai ovat muutoin kieltäytyneet luovuttamasta omaisuuttaan.
Suomessa sarjaa esittää Sub.
Juurinilurit
Juurinilurit ("Hylastes") on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä.
Desire (Hurtsin albumi)
Desire on englantilaisen synth pop duo Hurtsin neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Columbia Records 29. syyskuuta 2017. Albumilta julkaistiin kolme singleä: "Beautiful Ones", "Ready to Go" ja "Chaperone". He kokivat albumin sanoitusten olevan henkilökohtaisempia kuin ennen, yhtyeen jäsen Adam Anderson on taistellut masennuksen ja ahdistuksen parissa.
Ancient Bards
Ancient Bards on italialainen sinfonista metallia soittava yhtye.
Tōkyō metron Hanzōmon-linja
Hanzōmon-linja () on Tōkyō metron operoima metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee lounaasta Shibuyan erillisalueen Shibuyan metroasemalta keisarillisen palatsin pohjoispuolitse Hanzōmonin metroaseman kautta itään Sumidan erillisalueen Oshiagen metroasemalle. Linjalla on 14 asemaa ja se on 16,8 kilometriä pitkä.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 1 932 168 000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 170 prosenttia kapasiteetista.
Tōkyō metron Nanboku-linja
Nanboku-linja () on Tōkyō metron operoima metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen nimi tarkoittaa ’etelä–pohjoislinjaa’, ja sen reitti kulkeekin etelä–pohjoissuuntaisesti Shinagawan erillisalueen Meguron metroasemalta keisarillisen palatsin länsipuolitse pohjoiseen Kitan erillisalueen Akabane-Iwabuchin metroasemalle. Linjalla on 19 asemaa ja se on 21,3 kilometriä pitkä.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 1 198 287 000 matkustajakilometriä, joten se oli Tōkyō metron linjoista vähiten käytetty. Tästä huolimatta sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 153 prosenttia kapasiteetista.
Avalon (yhtye)
Avalon (myös nimellä Timo Tolkki's Avalon) on suomalainen Timo Tolkin perustama sinfonista metallia soittava yhtye.
Jean A. Duquette
Jean (myös "John") Alfred Duquette (15. maaliskuuta 1853 Oswego, New York, Yhdysvallat – 10. toukokuuta 1902 Montreal, Kanada) oli kanadalaistunut viulisti, alttoviulisti ja musiikkipedagogi. Saavuttuaan Montrealiin vuoden 1865 paikkeilla hän opiskeli vuosina 1865–1871 viulunsoittoa Jules Honen johdolla. Seuraavat kaksi vuotta hän vietti Bostonin konservatoriossa, josta sai diplominsa.
Duquette opetti eri opinahjoissa viulun-, pianon- ja mandoliininsoittoa sekä säestämistä. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Albert Chamberland ja Camille Couture. Duquette oli ensimmäinen viulisti jousikvartetissa, jonka perustivat vuonna 1890 hänen kanssaan viulisti Isaac Silverstone, alttoviulisti Cathcart Wallace ja sellisti Louis Charbonneau. Duquette oli mukana perustamassa Montrealin sinfoniaorkesteria, jossa hän soitti alttoviulistien sektiossa. Hän toimi orkesterin puheenjohtajana vuosina 1894–1896. Hän oli myös Montrealin musiikkiliiton puheenjohtaja. Vuosina 1899–1901 hän osallistui kamarimusiikkikonsertteihin, joissa hän esiintyi kvartetissa Otto Zimmermannin, Herbert Spencerin ja Charbonneaun kanssa.
Kesäkuussa 1878 Duquette meni naimisiin pianisti-laulaja Cordélia Lavalléen kanssa, joka oli Calixa Lavalléen sisko. Duquetten ja hänen vaimonsa tytär Blanche Duquette oli pianisti, joka meni vuonna 1900 naimisiin musiikkikriitikko Gustave Comten kanssa. Jean A. Duquetten veli oli Ellsworth Duquette, ja hänen poika oli Raoul Duquette.
Herbert Spencer (muusikko)
Herbert Spencer (28. helmikuuta 1875 Liverpool – 24. joulukuuta 1945 Montreal) oli kanadalaistunut viulisti, säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli lapsena viulunsoittoa Henry Lawsonin, pianonsoittoa Helen Beerin ja musiikin teoriaa W. J. Doranin johdolla. Hän muutti vuonna 1891 Kanadaan, jossa häntä opettivat Montrealissa Horace Reyner ja Charles O'Neill.
Spencer loi pitkän uran teatterin ja hotelliorkesterin johdossa. Hän oli myös orkesteriesitysten radiolähetysten pioneeri 1920-luvulla. Hän toimi parin vuosikymmenen ajan teatterituottajapari Sparrow ja Jacobsin musiikillisena johtajana.
Spencer perusti vuonna 1899–1904 Montrealissa toimineen pianotrion, jossa hän soitti viulua, Louis Charbonneau selloa ja Mrs. Turner pianoa. Hänen omien teostensa käsikirjoituksia on säilyttänyt CBC. Joitain hänen kappaleistaan ja sovituksistaan kuultiin CBC:n radiossa. Teosten joukossa on julkaisematon operetti "The Cavaliers" (W. A. Tremayne). Laulun "The Wreck of the Julie Plante" (William Henry Drummond) lauloi Pauline Donalda Russell-teatterissa Ottawassa vuonna 1915.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2019 – Lohko A
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2019 A-lohkossa pelaavat Kanada, USA, Suomi, Saksa, Slovakia, Tanska, Ranska ja Iso-Britannia.
Raoul Duquette
Raoul Duquette (1879 Montreal, Kanada – 9. toukokuuta 1962 Montreal, Kanada) oli kanadalainen sellisti ja musiikkipedagogi. Hän sai musiikin perusteiden opetusta isältään Jean A. Duquettelta ja opiskeli sellonsoittoa Gustave Labellen johdolla. Sittemmin hän jatkoi sellonsoittoa Édouard Jacobsin opettamana Ghentin konservatoriossa (1901–1904).
Duquette oli Covent Gardenin orkesterin jäsenenä vuosina 1904–1910. Palattuaan Montrealiin hän esiintyi solistina ja orkesterisoittajana sekä opetti McGillin yliopistossa. Hän oli Montrealin orkesterin perustajajäsen, yksi César Franck -trion perustajista yhdessä Leon Kofmanin ja Blanche Hardy-Laurendeaun kanssa vuonna 1917 sekä Chamberland-jousikvartetin jäsen (1920–1925). Hän levytti "Annie Laurie" -laulun sellosovituksen.
Duquetten setä oli Ellsworth Duquette.
François Joseph Clozel
Marie François Joseph Clozel (29. maaliskuuta 1860 Annonay – 10. toukokuuta 1918 Rabat) oli ranskalainen upseeri ja siirtomaavirkailija.
François Joseph Clozel opiskeli arabiaa Pariisin Itämaisten kielten koulussa ja suoritti asepalveluksensa Algeriassa. Vuonna 1892 hän osallistui tutkimusmatkaan Tšadiin ja Kongoon, ja vuosina 1894–1895 hän johti tutkimusretkikuntaa Kongon pohjoisosaan.
Vuonna 1896 Clozel lähetettiin siirtomaaupseeriksi Norsunluurannikolle, jossa hän johti afrikkalaisten vastarinnan kukistamista Anyin ja Ndenyen alueella. Hänet nimitettiin vuonna 1899 kuvernööri Henri Roberdeaun sihteeriksi, joka käytännössä johti aluetta seuraavan kolmen vuoden ajan. Clozelista tuli Norsunluurannikon väliaikainen kuvernööri vuonna 1902, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin kuvernööriksi. Clozel kehitti alueensa liikenneyhteyksiä, taloutta ja kaupankäyntiä ja pyrki lisäämään sen kansojen tuntemusta ranskalaisten keskuudessa.
Vuonna 1908 Clozel nimitettiin William Pontyn jälkeen Ranskan Sudanin kuvernööriksi. Hän toimi myös Pontyn sijaisena Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörinä alkuvuodesta 1912. Clozel oli Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörinä vuosina 1915–1917. Hän kehitti alueen historiallista ja tieteellistä tutkimusta ja kirjoitti myös itse kansatieteellisistä aiheista.
Gabriel Louis Angoulvant
Gabriel Louis Angoulvant (8. helmikuuta 1872 Longjumeau – 15. lokakuuta 1932 Pariisi) oli ranskalainen siirtomaavirkailija ja kansalliskokouksen edustaja.
Angoulvant valmistui Pariisin Siirtomaakoulusta ja opiskeli kiinaa Itämaisten kielten koulussa. Hän palveli virkailijana Tonkinissa, Kiinassa ja Djiboutissa ja teki virkamatkoja Ranskan eri siirtomaihin.
Vuonna 1908 Angoulvant nimitettiin François Joseph Clozelin seuraajana Norsunluurannikon kuvernööriksi. Hän tuli tunnetuksi alueen ”rauhoittajana”, joka kävi tuhoamissotia varsinkin baulekansaa vastaan. Angoulvantin väkivaltaiset toimintatavat herättivät arvostelua kotimaassa ja jopa armeijan keskuudessa.
Vuonna 1917 Angoulvant nimitettiin Ranskan Keski-Afrikan kenraalikuvernööriksi. Seuraavana vuonna hän siirtyi Joost van Vollenhovenin seuraajana Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernööriksi.
Angoulvant palasi Ranskaan vuonna 1920. Hän toimi Ranskan Intian edustajana Ranskan kansalliskokouksessa vuosina 1924–1928 ja osallistui aktiivisesti maan siirtomaapolitiikkaan.
Jules Hone
Jules (alun perin "Gilles-Joseph") Hone (7. huhtikuuta 1833 Liège – 15. syyskuuta 1913 Montreal) oli viulisti, pedagogi, säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli vuosina 1846–1854 viulunsoittoa Liègen konservatoriossa Joseph Dupontin ja vuosina 1854–1856 Brysselin konservatoriossa Hubert Léonardin johdolla. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1856 ja asettui siellä New Yorkiin, jossa toimi vuoteen 1865 Niblo's Gardenin teatteriorkesterissa, joka piti konsertteja ja oopperaesityksiä.
Noin vuonna 1865 Hone muutti Montrealiin, jossa hän omistautui lähinnä opetustyölle luostareissa. Vuosina 1881–1884 hän opetti Collège Sainte-Mariessa ja lisäksi yksityisesti. Hänen oppilaidensa joukossa olivat François Boucher, Oscar Martel, Charles Reichling, Jean Duquette ja poikansa Émile Hone (k. merellä 1883).
Hone perusti amatööriorkesterin ja piti julkisia konsertteja Montrealissa. Hänen kutsustaan belgialaisviulisti Frantz Jéhin-Prume kävi Montrealissa vuonna 1865 ensimmäistä kertaa. Honen teoksia ovat ooppera "The Grande" (1899), Notre-Damen kirkossa esitetty messu, "La Canadienne" (fantasia viululle ja pianolle) ja "Marche militaire nationale chinoise" (1913, omistettu Sun Yat-senille).
Hone oli Cécile Honen isä.
Hoitoresistentit sieni-infektiot
Hoitoresistentit sieni-infektiot ovat sieni-infektioita, joita ei voi hoitaa tunnetuilla sienilääkkeillä. Toukokuussa 2018 tiedemiehet varoittavat, että hoitoresistentit sieni-infektiot yleistyvät maailmalla. Resistenssi antifungaalisia aineita vastaan on kasvanut 30 tai 40 vuotta. Laajasti käytetyt atsolit ovat menettämässä tehoaan. Tiedemiehet sanovat, että yksi syy voi olla antifungaalisten aineiden käyttö maanviljelyssä.
Yhdysvaltojen CDC:n mukaan hoitoresistenteistä sieni-infektioista on tulossa kansanterveysongelma. CDC:n mukaan resistenssi koskee erityisesti "Candida"-hiivaa, joka aiheuttaa suun ja nielun hiivatulehduksia sekä emättimen hiivatulehdusta. Tiedemiesten mukaan noin 20 prosentilla naisista on jatkuvasti "Candida"-hiivaa vaginassaan ilman oireita. Sieni-infektion leimahtaminen liittyy usein antibioottikuuriin, mutta myös riskiä kasvattavia ovat raskaus, ehkäisypillereiden käyttö, diabetes ja heikentynyt immuunipuolustus esimerkiksi johtuen kemoterapiasta tai HI-viruksesta. Yhdysvalloissa invasiivisen "Candida"-hiivatulehduksen saa 46 000 ihmistä joka vuosi. Erään arvion mukaan kuolleisuus on noin 30 prosenttia, mutta siihen vaikuttaa se, että hiivatulehdus iskee herkemmin ennestään sairaisiin. Erään tutkimuksen mukaan kuolleisuus on yksinomaan hiivatulehduksen osalta 19–24 prosenttia.
Yhdysvalloissa verenkiertoon päässyt "Candida"-infektio on yleisin verenkiertoinfektio. Verenkiertoon päästessään se aiheuttaa 3–13 lisäpäivää vuodeosastolla ja hoitaminen tulee maksamaan 6000–29000 Yhdysvaltain dollaria.
Lisäksi "Aspergillus"-bakteerit ovat tulleet yhä resistentimmiksi atsoleille. "Aspergillus"-infektioihin liittyy myös korkea kuolleisuus. Hoitoresistentti "Aspergillus"-infektio voi kehittyä ihmiselle joka on käyttänyt aikaisemmin antifungaalisia lääkkeitä.
Tsinebi
Tsinebi eli zinebi ((CHSNZn)) on sinkin ja etyleenibistiokarbamiinihapon suola. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina, mutta esimerkiksi Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen alueella tsinebin käyttö on kiellettyä.
Huoneenlämpötilassa tsinebi on kellertävää kiteistä ainetta. Rakenteeltaan se on polymeerimäinen suola. Tsinebi on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta se liukenee muun muassa pyridiiniin, kloroformiin ja bentseeniin sekä rikkihiileen. Tsinebin fungisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää niiden soluhengityksen. Yhdiste hajoaa aktiivisiksi metaboliiteiksi esimerkiksi etyleenitiuraamimonosulfidiksi. Tsinebi on aktiivinen useita sieniä ja homeita vastaan.
Tsinebiä voidaan valmistaa sinkkisulfaatin ja etyleenibistiokarbamiinihapon tai sen natriumsuolan eli nabaamin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään sienitauteja vastaan muun muassa kasvis-, hedelmä-, viini- ja koristekasviviljelmillä. Yhdiste levitetään jauheena. Tsinebi on sallittu käytettäväksi muun muassa Kanadassa, Intiassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Yhdysvalloissa tsinebin käyttö muuten kuin viiniviljelmillä kiellettiin vuonna 1993 ja myös viininviljelyssä vuonna 1997. Euroopan unionin alueella yhdisteen käyttö kiellettiin vuonna 2001.
Northrop Grumman B-21 Raider
Northorp Grumman B-21 Raider on suunniteltu uusi pommikoneluokka Yhdysvaltain ilmavoimille. Nimi "Raider" on kunnianositus toisen maailmansodan aikaiselle [Doolittlen isku|Doolittle Raid]] -operaatiolle.
Kone on uudistettu versio Northorp Grumman B-2-pommikoneesta, ja se tulee korvaamaan niin B-52, B-1, kuin B-2 pommikoneetkin.
Kone voi kantaa tavanomaisin räjähtein ja ydinkärjin varustettuja pommeja tai risteilyohjuksia.
Woo Do-hwan
Woo Do-hwan (Hangul: 우도환; s. 12. heinäkuuta 1992) on eteläkorealainen näyttelijä. Hän on parhaiten tunnettu rooleistaan tv-sarjoissa "Save Me "ja "Mad Dog".
Woo syntyi 12. heinäkuuta 1992 ja valmistui Dankook Universitystä.
USS Miantonomoh
USS Miantonomoh voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Risteyksessä (albumi)
Risteyksessä on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jonne Aaronin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2014. Albumin tuotannosta vastasi Jimmy Westerlund, joka tuotti myös Aaronin Negative-yhtyeen "Neon"-albumin vuonna 2010. Levyn sävellyksistä ja sanoituksista vastaa Aaron ”Ei tää rakkautta oo” -kappaletta lukuun ottamatta, jonka on sanoittanut Mariska. Aaronin edellisellä sooloalbumilla "Onnen vuodet" kuultiin vaikutteita suomalaisesta iskelmämusiikista, kun taas "Risteyksessä" on paluu Aaronin suomirock-juurille. Osa levyn kappaleista oli alunperin tarkoitus mennä "Idols"-finalisti Tiina Puskalle, mutta lopulta Aaron päätti pitää ne itsellään. Puska kuitenkin vierailee kappaleella ”Aika vie sut pois”. "Risteyksessä" nousi Suomen virallisen albumilistan neljännelle sijalle ja myi kultaa. Yhteensä listaviikkoja albumille kertyi 29.
Levyn ensimmäinen single ”Yksin” nousi neljäksi viikoksi Suomen kaupallisten radioiden soitetuimmaksi kappaleeksi ja pysyi radiosoittolistalla 36 viikkoa. Kappale nousi latauslistan toiselle sijalle ja striimasi kultaa. Toinen single ”Ota mut” nousi radiosoittolistan sijalle kolme, ja striimasi myös kultaa. ”Kirosanoja” ja ”Ei tää rakkautta oo” nousivat radiolistan sijoille kolme ja 19. Kappaleisiin ”Yksin” ja ”Ota mut” kuvattiin myös Ville Juurikkalan ohjaamat musiikkivideot.
Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain
Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain (US–RDA) on poliittinen puolue Malissa.
Mamadou Konatén ja Modibo Keïtan vuonna 1946 perustama Union soudanaise oli osa Ranskan Länsi-Afrikassa ja Ranskan Keski-Afrikassa toiminutta Rassemblement démocratique africain -järjestöä. Vuoden 1956 vaaleissa US–RDA löi kilpailijansa Parti progressiste soudanaisin, joka yhdistyi siihen vuonna 1959. Vuoden 1968 vallankaappaukseen saakka US–RDA oli Malin ainoa puolue. Sen johtajana toimi maan presidentti Modibo Keïta. Vuoden 1962 puoluekokouksessa US–RDA:n ideologiseksi perustaksi julistettiin tieteellinen sosialismi ja tavoitteeksi maan kehittäminen ei-kapitalistista tietä pitkin.
US–RDA kiellettiin Moussa Traorén johtaman vallankaappauksen jälkeen. Puolueen veteraanit kuten Seydou Badian Kouyaté, Mamadou El Béchir Gologo ja Mamadou Madeira Keita perustivat sen uudelleen Traorén kaaduttua vuonna 1991. Linjaltaan marksilainen puolue sai vuoden 1992 parlamenttivaaleissa kahdeksan edustajanpaikkaa. Tiéoulé Mamadou Konatén johtama siipi erosi US–RDA:sta vuonna 1994 ja perusti uuden puolueen Block pour la démocratie et l’intégration africaine. Vuoden 2007 parlamenttivaaleissa kumpikin puolue sai yhden edustajan. Vuosien 2002 ja 2007 presidentinvaaleissa US–RDA tuki Amadou Toumani Touréa.
Acherítou
Acherítou (, ) on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Kylän väkiluku Pohjois-Kyproksen tilastoissa on 911 ja Kyproksen tasavallan tilastoissa (2011).
Acherítou sijaitsee Kyproksen itäosissa Ison-Britannian Dekéleian sotilastukikohta-alueeseen kuuluvan Ágios Nikólaoksen alueen länsipuolella, linnuntietä noin kahdeksan kilometriä länsilounaaseen Famagustan kaupungista.
Áchna
Áchna (, ) on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Famagustan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Áchnan kylä sijaitsee Kyproksen itäosissa. Kylän alkuperäinen nimi on "Áthna" (Άθνα), mikä on mahdollisesti peräisin Athene-jumalattaren nimestä. Varsinainen Áchnan kylä on nykyisin autiokylä ja Turkin miehittämän Pohjois-Kyproksen puolella vuodesta 1974. Asukkaat ovat perustaneet uuden kylän, joka tunnetaan myös nimellä Dasáki Áchnas (Δασάκι Άχνας). Se sijaitsee vanhan kylän lähellä Ison-Britannian Dekéleian tukikohta-alueen puolella ().
Ibar
Ibar (, ) on joki, joka virtaa läpi itäisen Montenegron, Serbian ja Kosovon. Joen pituus on noin 276 kilometriä.
Agía Varvára (Nikosia)
Agía Varvára () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Agía Varváran kylä sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 22 kilometriä etelään pääkaupunki Nikosiasta. Kylä on rakennettu noin 310 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on saanut nimensä sen Pyhän Barbaran ("Agía Varvára") kirkosta ja ikonista.
Agía Varvára
Agía Varvára (, ”Pyhä Barbara”) voi viitata seuraaviin paikkoihin: