hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Franz-Peter Tebartz-van Elst
Franz-Peter Tebartz-van Elst (s. 20. marraskuuta 1959 Kevelaer-Twistringen) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Münsterin hiippakuntaan 26. toukokuuta 1985 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Girus Tarasiin titulaaripiispaksi 14. marraskuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Reinhard Lettmann, jota avustivat Werner Thissen ja Alfons Demming.
Tebartz-van Elst sai 28. marraskuuta 2007 nimityksen Limburgin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 20. tammikuuta 2008.
Tebartz-van Elst otettiin Jerusalemin Pyhän Haudan Ritarikuntaan vuonna 2005.
Tebartz-van Elst on saanut mainetta ylellisestä elämäntyylistään. Saksassa on paheksuttu piispan virka-asunnon remonttia, jonka kustannukset kuusinkertaistuivat alkuperäisestä 31 miljoonaan euroon. Asian on ottanut käsittelyyn syyttäjä, ja myös paavi haluaa asiasta selvitystä. Mennessään Intiaan tapaamaan slummien köyhiä lapsia Tebartz-van Elst lensi ykkösluokassa. Tyyliä on verrattu siihen, että paavi Franciscus ei asu virka-asunnossa vaan vaatimattomassa majatalossa.
Tebartz-van Elst hyllytettiin virasta 23. lokakuuta toistaiseksi. Myös hänen eroaan oli vaadittu. Hän on siirtynyt työskentelemään Vatikaaniin. Hän ei joudu maksamaan korvauksia rakennustöiden kustannuksista, kuten hiippakunta oli vaatinut. Päätöksen teki Vatikaani, joka ei vie asiaa kanoniseen oikeuteen.
Rantaokasirkka
Rantaokasirkka ("Tetrix subulata") on toinen kahdesta Suomessa yleisenä tavattavista okasirkkalajeista.
Rantaokasirkka on pieni, ruskea hyönteislaji, jonka ruumiinrakenne antaa eläimestä hoikan vaikutelman. Okasirkoille tunnusomaiseen tapaan keskiruumiin selkäpuoli ulottuu takaruumiin päälle ja rantaokasirkalla tyypillisesti selvästi takaruumiin kärkeä pitemmälle. Etusiivet ovat surkastuneet, mutta takasiivet ovat pitkät ja ulottuvat vähintään keskiruumiin muodostaman lipan kärkeen, usein hieman pitemmällekin. Lajista tavataan joskus paljonkin yksilöitä, joiden selkä ja siivet ulottuvat vain likimain takaruumiin kärjen tasalle, mikä vaikeuttaa lajinmääritystä. Selkä on kuitenkin aina tasainen, eikä siinä ole selvää keskiharjannetta, vaan sen korkeus vastaa etusiiven korkeutta. Myös otsa on silmien väliseltä alueelta tasainen. Tuntosarvet ovat lyhyet ja melko paksut. Lajityypillisiä tuntomerkkejä liittyy myös takimmaisten jalkojen nilkkoihin. Väritys vaihtelee yksilöittäin laajasti ruskean eri sävyissä ja osa yksilöistä voi olla myös kirjavia. Ruumiin pituus on 8–16 mm.
Rantaokasirkan levinneisyys kattaa lähes koko Euroopan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta ja jatkuu idässä Kiinaan saakka. Lajia tavataan myös osassa Kanadaa sekä Alaskassa. Suomessa se on yleinen maan etelä- ja keskiosissa mutta harvinaistuu pohjoista kohti. Levinneisyyden pohjoisraja lienee Etelä-Lapissa.
Nimensä mukaisesti rantaokasirkka suosii kosteita, mutta avoimia elinympäristöjä. Tavallisimmin se elää avovesien kuten järvien, jokien tai lampien rannoilla. Soilla laji ei kuitenkaan viihdy. Laji kykenee lentämään, hyppimään ja uimaan, ja paetessaan se saattaa jopa sukeltaa ja edetä kävellen veden pohjaa pitkin. Lentotaitonsa ansiosta rantaokasirkka leviää tehokkaasti uusille sopiville elinpaikoille.
Kuten muutkaan okasirkat, myöskään rantaokasirkka ei tuota ääntä. Se syö kasveja, sammalia ja jäkäliä. Talvehtii aikuisena.
CIELAB
CIE L*a*b* -väriavaruus on CIE:n vuonna 1976 julkaisema väriavaruusmalli. Se on rakennettu käyttämällä pohjana CIE 1931 XYZ -väriavaruutta.
CIE esitteli vuonna 1976 kaksi uutta väriavaruutta, CIELUV ja CIELAB, joita se suositteli käytettäväksi värierojen mittauksiin. Uudet väriavaruudet oli suunniteltu olemaan havainnoitavasti yhtenäisempiä kuin CIEXYZ-väriavaruus. CIEXYZ-väriavaruuden avulla voidaan määrittää värille numeeriset tristimulusarvot, mistä on hyötyä teollisuudelle esimerkiksi värieromittauksissa tai värin uudelleentuottamisessa. Pääongelmana oli kuitenkin x,y-kromaattisuusdiagrammin ja xyY–väriavaruuden huomattava epäyhtenäisyys. David MacAdamin vuonna 1942 tekemässä värierotutkimuksessa ilmeni, että samansuuruinen x,y–arvojen ero kromaattisuusdiagrammin eri osissa on epäsuhteessa silmillä havaittavaan eroon. Tutkimustuloksena syntyi MacAdamin ellipsit, jotka kuvaavat xy-kromaattisuusdiagrammissa värien visuaalista jakaantumista. MacAdamin tuloksia käytettiin pohjana havainnoitavasti yhtenäisempien väriavaruuksien suunnittelussa ja käytetään nykypäivänäkin uusissa väriavaruuksiin ja värieroihin liittyvissä tutkimuksissa.
CIELAB on värioppontentti- eli käänteisväriavaruus ja sillä on kolme akselia: L (valoisuus), sekä a (punainen−vihreä) ja b (sininen−keltainen), jotka ovat käänteisvärien koordinaattisuunnat. L saa arvoja väliltä 0.0–100.0, kun taas a- ja b-arvot ovat sekä positiivisia että negatiivisia. Arvot lasketaan XYZ–arvoista alla näkyvillä kaavoilla.
jossa
X, Y ja Z ovat kohteen valkoisen tristimulusarvot, jotka riippuvat käytetystä valaisintyypistä, esimerkiksi A tai D. Y-arvo tässä tapauksessa olisi 100.0, koska Y kuvaa valoisuutta ja valkoisen kohteen valoisuus on suurin. XYZ-tristimulusarvot normalisoidaan jakamalla ne valkoisen tristimulusarvoilla. Tätä kutsutaan "vääräksi" von Kries -transformaatioksi, koska normalisointia ei tehdä LMS-avaruudessa. Muut L*a*b*-kaavojen kertoimet ovat lähinnä skaalauskertoimia, jotka vaikuttavat väripisteiden kokonaissijoittumiseen väriavaruudessa.
Väriavaruus voidaan esittää myös sylinterin muotoisena:
jossa sylinterin säde C kuvaa kylläisyyttä, jolloin 0.0 tarkoittaa värittömyyttä. Sävykulma h, alkaa 0°:sta liikkuen vastapäivään positiiviselta a-akselilta. L-akseli on luonnollisesti sama kuin aiemmin.
Värierojen mittaaminen L*a*b*-väriavaruudessa on mahdollista laskemalla kahden väripisteen euklidinen etäisyys. Siis kahden pisteen välille piirretyn suoran pituus. CIE julkaisi CIE76-värieromittarin, joka toimii edelläkuvatulla periaatteella. Otetaan kaksi väripistettä formula_8 ja formula_9, jolloin ero saadaan:
Myöhemmin julkaistiin CIE94-, CMC(l:c)- ja CIEDE2000-värieromittarit, joista jälkimmäistä käytetään pääasiallisesti värierojen mittaukseen nykypäivänä.
Jiao Liuyang
Jiao Liuyang (, ) on kiinalainen uimari ja olympiavoittaja.
Jiao voitti Aasian-mestaruuden 200 metrin perhosuinnissa Singaporessa 2006 ajalla 2.08,54. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän oli samassa lajissa neljäs.
Hän saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.04,72, häviten vain maannaiselleen Liu Zigelle. Rooman MM-kilpailuissa 2009 Jiao voitti MM-kultaa 4 × 100 m sekauintiviestistä ja pronssia 100 metrin perhosuinnissa sekä oli viides 200 metrin perhosuinnissa. Kiinan joukkueen voittoaika sekauintiviestissä oli maailmanennätys 3.52,19.
Foshanin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2009 Jiao sai kultaa 50 ja 100 metrin perhosuinneissa sekä hopeaa 200 metrin perhosuinnissa. Kantonin Aasian kisoissa 2010 hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin perhosuinneissa sekä 4 × 100 metrin sekauinnissa.
Shanghain MM-kilpailuissa 2011 Jiao otti kotiyleisönsä edessä maailmanmestaruuden 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.05,55. Samoissa kilpailuissa hän saavutti myös hopeaa 4 × 100 m sekauintiviestistä, jonka alkuerissä hän ui.
Lontoon olympialaisissa 2012 Jiao voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa uudella olympiaennätysajalla 2.04,06. Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa 50 ja 200 metrin perhosuinneissa. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa kuudenneksi. Incheonin Aasian kisoissa 2014 hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.07,56.
Sigifredo Noriega Barceló
Sigifredo Noriega Barceló (s. 12. lokakuuta 1951) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ciudad Obregónin hiippakuntaan 7. lokakuuta 1976 ja nimitettiin Ensenadan hiippakunnan johtoon 26. tammikuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rafael Romo Muñoz, jota avustivat Juan Manuel Mancilla Sánchez, Vicente García Bernal, José Ulises Macías Salcedo ja Carlos Aguiar Retes.
2. elokuuta 2012 Noriega Barceló sai nimityksen Zacatecasin piispaksi.
José Ulises Macías Salcedo
José Ulises Macías Salcedo (s. 29. lokakuuta 1940 León) on meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Leónin hiippakuntaan 10. huhtikuuta 1966 ja nimitettiin Mexicalin hiippakunnan johtoon 14. kesäkuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Manuel Pérez-Gil y González ja Anselmo Zarza Bernal.
Macías Salcedo sai 20. elokuuta 1996 nimityksen Hermosillon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. lokakuuta.
Girônimo Zanandréa
Girônimo Zanandréa (s. 9. kesäkuuta 1936 São Valentim) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. heinäkuuta 1964 ja nimitettiin Ereximin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 16. marraskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. tammikuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Furno, jota avustivat João Aloysio Hoffmann ja João Cláudio Colling.
Zanandréasta tuli 26. tammikuuta 1994 Ereximin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 6. kesäkuuta 2012.
Dillon Francis
Dillon Hart Francis (s. 5. lokakuuta 1987 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ. Dillon Francis tuottaa pääosin moombahton-genreä. Hän on myös kerännyt suosiota Snapchat-palvelussa, jossa hän jakaa muun muassa komedisia lyhytelokuvia.
Grizzlys Wolfsburg
Grizzlys Wolfsburg on saksalainen jääkiekkojoukkue Wolfsburgin kaupungista. Joukkue on perusttu vuonna 2004 ja se pelaa kotiottelunsa 4 503 paikkaisessa Volksbank BraWo Eis Arenassa. Joukkue liittyi DEL-liigaan heti perustamisen jälkeen, mutta tippui ensimmäisen kautensa jälkeen 2. Bundesligaan. Joukkue viihtyi sarjassa kaksi seuraavaa kautta, joista jälkimmäisenä kautena onnistui nousemaan takaisin DEL-liigaan.
Korkeakosken voimalaitos
Korkeakosken voimalaitos (Korkiakosken voimalaitos) on vesivoimala Kymijoen Korkeakoskenhaarassa Kotkassa. Pudotuskorkeus on 13 metriä ja teho 10 MW. Voimalaitoksen omistaa nykyisin Kolsin Voima Oy.
Korkeakoskea on käytetty jauhomyllyn ja sahamyllyn voimanlähteenä jo 1500-luvulla. 1800-luvun lopulta lähtien koski pyöritti puuhiomoa. Vuonna 1906 valmistuneen ensimmäisen sähkövoimalaitoksen koskeen rakensi Karhula Oy. Nykyinen vesivoimala on arkkitehti Karl Lindahlin suunnittelema vuodelta 1926. Karhula Oy:ltä voimalaitos siirtyi Ahlström Oy:n omistukseen, joka myi sen 1990-luvun alussa ruotsalaiselle Graningenille. 2000-luvun alkupuolella omistajaksi tuli Statkraft. Statkraft Suomi Oy:n koko osakekannan osti vuonna 2014 viiden suomalaisen energiayhtiön omistama Kolsin Voima Oy.
Kymijoki oli aiemmin Etelä-Suomen merkittävin lohijoki, mutta vesivoimalarakentamisen myötä lohen nousu Kymijokeen loppui vuonna 1933, jolloin valmistuivat Ahvenkosken ja Koivukosken vesivoimalat. Viimeiset Kymijoen alkuperäiset joet pyydystettiin 1940-luvulla. 1980-luvulta lähtien jokeen on istutettu Nevan lohta, joka on geneettisesti lähimpänä hävinnyttä Kymijoen lohta.
Kalavedenhoito on muuttunut yhä enenevässä määrin istutuksista luonnonmukaiseen lisääntymiseen, minkä vuoksi tuli tarpeen rakentaa uusi kalatie Kymijoen itähaaraan. Korkeakoski on 13 m korkea, minkä vuoksi se on ollut vapaassa Kymijoessa nousueste eikä ole lohi päässyt siitä nousemaan ylävirtaan. Pitkän suunnittelun jälkeen löydettiin kalatiemalli, jota pitkin lohen pitäisi pystyä nousemaan Kymijoen itähaaraa ylävirtaan lohen kutualueille. Kalatie on mitoitettu 0,5 m³/s virtaamalle. Sen lisäksi alaosaan voidaan pumpata 0,5 m³/s.
Aluehallintovirasto myönsi luvan kalatien rakentamiseen 24. tammikuuta 2014, koska Viipurin läänin maaherra oli 25. maaliskuuta 1939 antanut päätöksen, että voimalaitoksen omistajan on korvauksetta sallittava sovittaa kalaporras voimalaitoksen vasemmalle puolelle, jos sellainen katsotaan tarpeelliseksi rakentaa padon yhteyteen. Museoviraston kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen rakennuslupa saatiin joulukuussa 2014.
Rakentamisesta järjestettiin tarjouskilpailu, jonka voitti kokkolalainen maanrakennusyritys. Kalatien rakentaminen alkoi toukokuussa 2015 ja se valmistui 2016.
Tuoksuilangia
Tuoksuilangia eli rohtoilangia ("Cananga odorata") on ilangioiden sukuun ja annoonakasvien heimoon kuuluva ainavihanta puu. Puuta kasvatetaan sen kukista saatavan kanangaöljyn vuoksi, jota käytetään hajusteissa, pesuaineissa ja saippuoissa. Kasvista käytetään usein myös suomeksi kansainvälisempää, alun perin tagaloginkielistä nimeä ylang-ylang.
Tuoksuilangia on keskikokoinen ainavihanta puu. Se kasvaa noin 10–40 metriä korkeaksi. Oksat ovat yleensä varsinkin päädyistään nuokkuvat. Kaarna on sileää ja väriltään harmaata. Lehdet ovat vuorottelevat, noin 13–29 senttimetriä pitkät, 1–2 cm pitkän lehtiruodin päässä ja yleensä riippuvat. Ne ovat muodoltaan yksinkertaiset ja soikeat, tyvestään tylppäpäätyiset ja kärjestään terävät. Lehtien laidat ovat ehyet, usein hieman aaltoilevat. Kukinto on terttu, jossa on 2–6 kukkaa, ja se sijaitsee lehdettömän sivuverson päädyssä. Keltaiset kaksineuvoiset kukat ovat voimakkaantuoksuisia. Verholehtiä on kolme ja terälehtiä kuusi. Terälehdet ovat yleensä aaltoilevan käyrät. Hedelmä on kypsänä musta marja, joka kasvaa riippuvissa tertuissa. Hedelmässä on 2–12 siementä.
Tuoksuilangian kukista tuotetaan kanangaöljyä. Puun kaupallinen viljely alkoi 1800-luvulla Filippiineillä, jossa puuta viljellään nykyisin vähemmän. Nykyisin suurimmat kanangaöljyn tuottajat ovat Indonesia, Komorit ja Madagaskar.
Tuoksuilangia on kotoisin Kaakkois-Aasiasta, nykyisin sitä kasvaa villinä laajalla alueella Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla. Lajia myös viljellään monin paikoin trooppisilla ilmastoalueilla. Tuoksuilangia kasvaa lähinnä kosteissa trooppisissa alankometsissä merenpinnantasolta 850 metrin korkeuteen. Sen elinalueilla vuoden keskilämpötila on 21–27 °C ja keskimääräinen sadanta noin 1500–2000 millimetriä vuodessa.
Brasilialainen zouk
Brasilialainen zouk on sensuelli paritanssi. Tanssi tunnetaan myös nimillä zouk-lambada tai yksinkertaisesti zouk. Laji kehittyi, kun brasilialainen lambada yhdistettiin karibialaiseen zouk-musiikkiin. Tunnetuimmat tyylisuunnat ovat Rio- ja Porto Seguro-tyylit. Zouk-musiikille on tyypillistä "hidas-nopea-nopea" rytmi. Tämä rytmi löytyy varta vasten zoukin tanssimiseen tehdyn musiikin lisäksi myös angolalaisesta kizomba-musiikista ja monesta R&B kappaleesta.
Rio-tyyli (kutsutaan usein pelkästään zoukiksi) on nimetty synnyinkaupunkinsa Rio de Janeiron mukaan. Tanssityylille on tyypillistä dramaattiset koko vartaloa käyttävät liikkeet ja vaihteleva musiikki. Toisin kun monessa muussa tanssilajissa, zoukissa tanssiparia ei viedä pelkästään käsillä, vaan monella kehon osalla. Porto Seguro-tyyli (kutsutaan usein myös lambazoukiksi), on kotoisin Brasilian Porto Seguro-kaupungista. Se on lähempänä alkuperäistä lambadaa kuin Rio-tyyli. Tyylille on tyypillistä vielä Rio-tyyliäkin runsaampi päänliikkeiden käyttö ja jatkuva askellus. Musiikki on yleensä Rio-tyylissä käytettyä musiikkia iloisempaa ja nopeatempoisempaa.
Helsingissä on aktiivinen brasilaisen zoukin harrastajien yhteisö. Suomessa tanssitaan lähinnä Rio-tyyliä ja jonkin verran Porto Seguro -tyyliä.
Brasilialaista zoukia tanssitaan lähes kaikissa Euroopan maissa sekä Kanadassa, Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Argentiinassa, Chilessä, Surinamessa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Singaporessa, Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa, Hong Kongissa, Japanissa, Intiassa, Yhdistyneissä Arabiemiirikunnissa ja Etelä-Afrikassa. Määrällisesti eniten tanssijoita löytyy Brasiliasta, Australiasta, Hollannista ja Saksasta, joissa maiden useissa suurimmissa kaupungeissa on aktiivinen zouk-tanssin harrastajakunta.
Shakinpelaajat
Shakinpelaajat ("Shatranj Ke Khilari") on Satyajit Rayn ohjaama intialainen elokuva vuodelta 1977. Se perustuu Munshi Premchandin novelliin ”Shatranj ke khiladi”.
"Shakinpelaajat" oli Rayn ensimmäinen hindinkielinen elokuva, kun hänen aiemmat elokuvansa olivat bengalinkielisiä. Koominen ja vauhdikas tarina on myös Rayn elokuvista tutuin tavalliselle intialaisyleisölle, varsinkin kun yhdessä pääosassa on hindifilmien suosittu roistohahmojen näyttelijä Amjad Khan.
Vuonna 1856 britit yrittävät viimeistellä Intian-valloituksensa marssimalla lopulta myös jääräpäisen runoilijahallitsijan ruhtinaskuntaan. Tapahtumat kerrotaan kahden joutilaan maanomistajan näkökulmasta, jotka vain pelaavat shakkia vaikka ympärillä taistellaan.
Alcatraz (televisiosarja)
Alcatraz on yhdysvaltalainen J. J. Abramsin tuottama draamasarja, joka ensiesitettiin Yhdysvalloissa tammi–maaliskuussa 2012. Suomessa sarja esitettiin Subilla syksyllä 2012. Sarja on 13-osainen, ja sen juoni kietoutuu San Franciscon edustalla sijaitsevan, vuonna 1963 suljetun Alcatrazin vankilan ympärille.
Sarjan mukaan Alcatrazin sulkeminen ja siellä olleiden vankien siirtäminen toisiin vankiloihin on peitetarina, joka keksittiin vankilan 256 vangin ja 46 vartijan kadottua sieltä jälkiä jättämättä 21. maaliskuuta 1963. Nykypäivän San Franciscossa kadonneet ”63:set” (kuten kadonneita vankeja ja vartijoita kutsutaan) alkavat yksitellen palata. He eivät ole vanhentuneet lainkaan, eikä heillä ole tietoa kadotetusta ajasta. Kaikilla palaavilla on halu löytää joitakin esineitä ja jatkaa rikollista uraansa. Yhdysvaltain hallitus on odottanut heidän paluutaan ja hallituksen tätä tarkoitusta varten nimitetyt erikoisjoukot etsivät palaajia vangitakseen heidät uudelleen.
Abraham-Louis Breguet
Abraham-Louis Breguet myös: Bréguet (10. tammikuuta 1747 Neuchâtel, Sveitsi – 17. syyskuuta 1823) oli sveitseläissyntyinen horologi. Hän teki lukuisia innovaatioita kellosepän uransa aikana Ranskassa. Elinaikanaan häntä pidettiin johtavana kelloseppänä, ja hänen asiakaskuntaansa kuului johtavia julkisuuden henkilöitä ja Euroopan aateliston jäseniä. Ystävänsä John Arnoldin ohella Breguet on nykyään laajalti tunnustettu yhdeksi kaikkien aikojen merkittävimmistä horologeista. Hän perusti Breguet-yhtiön, joka nykyään valmistaa luksuskelloja.
Breguet teki maailman ensimmäisen rannekellon Napoleonin siskolle Napolin kuningatar Carolinelle. Tämän lisäksi hän aloitti rakentamaan kreivi Axel von Fersen tilauksesta kelloa, joka on nykyään maailman kallein. Kellon valmistuminen kesti 37 vuotta ja sen sai lopulta valmiiksi hänen poikansa. Kyseinen kello on arvioitu 25 miljoonan ja sen omistaa israelilainen L. A. Mayer -museo. Kello valmistui vuonna 1827.
Cult24
Cult24 oli suomalainen kulttuuriin painottunut ilmaislehti, joka ilmestyi vuosina 2012–2014. Lehti lakkautettiin kannattamattomana kesäkuussa 2014. Lehden päätoimittajana oli Pauli Jokinen. Lehteä jaettiin ilmaiseksi noin 140 telineestä Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla. Lehden rinnalla sitä täydentämässä on verkkosivusto Cult24.fi.
Lastenvaunut
Lastenvaunut (myös lastenrattaat) ovat pyörillä liikuteltava, usein kuomun suojaamat rattaat, jotka on tarkoitettu alle 6-vuotiaiden lasten liikuttamiseen paikasta toiseen. Lastenvaunuja on erilaisia, eri muotoisia, näköisiä ja kokoisia.
Pienimmät vauvat nukkuvat makuuvaunuissa, joiden koppa voi olla irrotettava ja toimia vauvan kantokoppana. Isommat lapset istuvat ratasistuimella. Yhdistelmärattaissa voidaan vaihtaa käyttöön joko koppa tai istuin. Tuplarattaissa voi kuljettaa kahta lasta – joko kaksosia tai eri-ikäisiä sisaruksia. Matkarattaat voi taittaa kokoon kuljetusta varten, ja juoksurattaat sopivat vauhdikkaaseen työntämiseen.
Lapsia on työnnetty erilaisissa kärryissä satojen vuosien ajan. Varhaiset lastenvaunut muistuttivat kottikärryjä. Modernien lastenvaunujen historia alkaa 1700-luvulta, jolloin ne muistuttivat senaikaisia hevosvaunuja. 1840-luvulla kuningatar Viktoria tilasi kolmet lastenvaunut lapsilleen, ja niistä tuli yläluokan suosima tuote. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen lastenvaunut yleistyivät myös keskiluokan parissa.
Lastenvaunujen tekniikka on kehittynyt ja hintataso noussut 2000-luvulla. Yhdistelmävaunut voivat maksaa yli tuhat euroa.
Budapestin metron linja 2
Budapestin metron linja 2 (myös M2) on vuonna 1970 avattu Unkarin pääkaupungin Budapestin metrojärjestelmän toinen linja. Linja kulkee kaupungin halki itä-länsi-suunnassa.
Linjan 2 suunnittelu aloitettiin vuonna 1942. Tarkoituksena oli muodostaa nopea yhteys kahden eri puolilla Tonavaa sijaitsevan rautatieaseman, Keleti pályaudvarin ja Déli pályaudvarin, välille. Linjan rakentamisesta päätettiin vuonna 1950, mutta rakennustyöt olivat pysähdyksissä taloudellisista ja poliittisista syistä vuodesta 1954 vuoteen 1963. Linjan ensimmäiset seitsemän asemaa avattiin lopulta 4. huhtikuuta 1970 ja loput asemat vuonna 1972. Vuosien 2004 ja 2008 välillä linjan asemat remontoitiin perusteellisesti.
Linja 2 koostuu 11 asemasta, joista yhdeksän on maanalaisia. Deák Ferenc térin asemalta on vaihtoyhteys metrolinjoille 1 ja 3. Keleti pályaudvarin, Batthyány térin ja Örs vezér teren asemilta on vaihtoyhteyksiä HÉV-lähijunaverkoston eri linjoille. Déli pályaudvarilta ja Keleti pályaudvarilta kulkee myös Magyar Államvasutakin kaukojunia.
Iserlohn Roosters
Iserlohn Roosters on saksalainen jääkiekkojoukkue Iserlohnin kaupungista. Joukkue on perustettu 2000 ja liittyi DEL-liigaan heti. Joukkue on onnistunut nousemaan pudotuspeleihin vain kerran perustamisensa jälkeen.
ASAP Rocky
Rakim Mayers (s. 3. lokakuuta 1988 Harlem, New York, New York), taiteilijanimeltään ASAP Rocky (tyyliteltynä A$AP Rocky), on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Rakim Mayers syntyi New Yorkin Harlemissa 3. lokakuuta 1988. Hänet nimettiin rap-legenda Rakimin mukaan. Mayersin ollessa 12-vuotias hänen isänsä joutui huumeiden myynnin seurauksena vankilaan. Vuotta myöhemmin Mayersin isoveli tapettiin lähellä heidän kotiaan, mikä inspiroi nuorta Mayersia räppäämään tosissaan. Mayers oli aloittanut räppäämisen jo kahdeksan vuotiaana harlemilaisen hip hop-ryhmä The Diplomatsin innoittamana. Esikuvikseen Mayers mainitsee myös Three 6 Mafian, Mobb Deepin, Wu-Tang Clanin, UGK:n, Run-D.M.C.:n ja Bone Thugs-n-Harmonyn.
Ammattilaisuransa Mayers aloitti vuonna 2007 ja hänen ensimmäinen virallinen julkaisunsa "LiveLoveA$AP" -mixtape julkaistiin 31. lokakuuta 2011. Mixtapelta julkaistiin singleinä kappaleet ”Peso” ja ”Purple Swag”. Mayersin debyyttialbumi "LongLiveA$AP" julkaistiin 15. tammikuuta 2013. Albumin singleinä julkaistiin kappaleet ”Goldie”, ”Fuckin' Problems”, ”Wild for the Night” ja ”Fashion Killa”.
José Gislon
José Gislon (s. 23. helmikuuta 1957 Ibirama) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli kapusiini 17. lokakuuta 1980, ja hänet vihittiin papiksi 28. toukokuuta 1988. Hän sai 6. kesäkuuta 2012 nimityksen Ereximin piispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 3. elokuuta Orlando Brandes, jota avustivat Girônimo Zanandréa ja Mário Marquez.
Vesa Puuronen
Vesa Pekka Aatos Puuronen (s. 4. helmikuuta 1957 Rovaniemi) on suomalainen sosiologi ja vasemmistoliiton poliitikko. Hänet on nimitetty Oulun yliopiston sosiologian professoriksi 1. elokuuta 2013.
Puuronen väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Joensuun yliopistossa vuonna 1995. Hän on toiminut tutkijana, lehtorina ja professorina Joensuun, Lapin, Kuopion ja Itä-Suomen yliopistossa. Hänen tutkimuksensa on liittynyt muun muassa rasismiin.
Puuronen oli aiemmin SKP:n jäsen. Vuoden 2012 ja 2017 kunnallisvaaleissa hänet valittiin Rovaniemen kaupunginvaltuustoon vasemmistoliiton listalta. Hän on ollut Lapin liiton valtuuston jäsen 2012-2017. Puuronen oli vasemmistoliiton ehdokas myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Puuroselle on myönnetty etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen seuran (ETMU) tunnustuspalkinto merkittävästä työstä etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen kysymysten parissa. Marjo Laitalan ja Vesa Puurosen kirjoittama Yhteiskunnan tahra. Koulukotien kasvattien kokemuksia (Vastapaino 2016) palkittiin Tieteiden päivillä 2017 vuoden tiedekirjana.
Colin Horsley
Colin Horsley OBE (23. huhtikuuta 1920 – 28. heinäkuuta 2012) oli uusiseelantilainen pianisti, joka loi uransa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän teki huomattavaa yhteistyötä Lennox Berkeleyn kanssa.
Horsley syntyi Whanganuissa ja aloitti vuonna 1936 opinnot Lontoon Royal College of Musicissa. Häntä opettivat Herbert Fryer, Angus Morrison, Tobias Matthay ja Irene Scharrer. Horsley debytoi solistina tulkitsemalla Sergei Rahmaninovin kolmannen pianokonserton. Vuonna 1946 hän kantaesitti Humphrey Searlen pianokonserton nro 1 (op. 5).
Horsley soitti vuonna 1948 Berkeleyn pianokonserton ensimmäisessä esityksessä. Hän kantaesitti myös muita säveltäjän teoksia. Hän tilasi tältä musiikkia, ja Berkeley omisti Horsleylle "Concert Study" -kappaleen Es-duurissa. Horsley levytti Berkeleyn pianosonaatin (op. 20) vuonna 1959.
Horsley esitti Max Rostalin kanssa kaikki Beethovenin viulusonaatit. Dennis Brainin kanssa hän soitti Berkeleyn ja Johannes Brahmsin käyrätorvitriot. Kun Nikolai Medtner oli sairaana, Horsley kantaesitti tämän säveltämän pianokvinteton. Medtnerin kuoltua hänen leskensä pyysi Horsleyta soittamaan edesmenneen säveltäjän kolmannen pianokonserton Anatole Fistolarin johtamassa tribuuttikonsertissa.
Horsley opetti Royal Manchester College of Musicissa ja Royal College of Musicissa. Hänestä tehtiin vuonna 1963 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri. Eläkepäiviään hän vietti Mansaarella. Hän myös kuoli siellä 92 vuoden iässä. Häneltä on saatavilla levytyksiä lukuisten säveltäjien teoksista.
GHS-järjestelmä
GHS-järjestelmä ("Globally Harmonised System of classification and labelling of chemicals") on YK:n alaisuudessa kehitetty kokonaisuus, jonka tavoitteena on yhdenmukaistaa kemikaalien luokitus- ja merkintäjärjestelmä maailmanlaajuisesti.
GHS-järjestelmä tarjoaa tietoja aineiden fysikaalis-kemiallisista ominaisuuksista ja ihmisen terveyteen sekä ympäristöön kohdistuvista vaaroista. Tavoitteena on edistää kemikaalien turvallista kuljetusta, käsittelyä ja käyttöä sekä helpottaa kaupankäyntiä. Uusi järjestelmä kattaa sekä kuljetettavien kemikaalien pakkaukset että käyttöpakkaukset.
GHS-järjestelmän käyttöönotosta päätettiin YK:n kestävän kehityksen huippukokouksessa vuonna 2002. Tavoitteena oli, että järjestelmä saatetaan sitovaksi lainsäädännöksi maailmanlaajuisesti vuoteen 2008 menneessä. EU-alueen GHS-asetuksen valmisteli Euroopan komissio. Se korvaa nykyisen lainsäädännön kemikaalien luokituksesta ja merkitsemisestä.
Nephi Anderson
Nephi Anderson (22. tammikuuta 1865 – 6. tammikuuta 1923) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti mormonismiin liittyvistä aiheista. Hänen tunnetuin teoksensa on hänen romaaninsa "Added Upon" (1898). Lisäksi hän julkaisi muun muassa yhdeksän muuta romaania, runoja ja kymmenittäin novelleja. Hänen tuotantoaan on tutkinut merkittävimmin Richard Cracroft.
Anderson oli syntyjään norjalainen, mutta muutti 6-vuotiaana Utahiin vanhempiensa kanssa. Hän edisti mormonikirkon sisällä sukututkimustyötä ja suoritti kolme jaksoa lähetystyössä. Hän opiskeli Utahin yliopistossa ja oli kahdesti naimisissa.
Yhdistyneen kuningaskunnan maahockeymaajoukkue
Yhdistyneen kuningaskunnan maahockeymaajoukkue edustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa eli Iso–Britanniaa maahockeyn olympiaturnauksissa. Muissa arvokisoissa Iso-Britannian osat kilpailevat itsenäisesti: Englanti, Irlanti (mukaan lukien Pohjois-Irlanti), Skotlanti ja Wales. Koska Iso–Britannia osallistuu vain olympiaturnaukseen, sillä ei ole rankingsijoitusta Kansainvälisen liiton rankingissä.
Iso–Britannia pelasi ensimmäisen olympiaturnauksensa vuonna 1920. Englanti, Irlanti, Wales ja Skotlanti olivat kuitenkin edustaneet itsenäisesti jo vuoden 1908 turnauksessa. Iso–Britannia voitti kuitenkin olympiakultaa vuoden 1920 kisoista.
Iso–Britannia on voittanut yhteensä viisi olympiamitalia: kultaa vuosina 1920 ja 1988, hopeaa 1948 sekä pronssia vuosina 1952 ja 1984. Vuoden 1988 olympiakulta on Iso–Britannian viimeisin olympiamitali maahockeysta.
Iso–Britannia on osallistunut myös Sultan Azlan Shah Cup -turnaukseen vuosina 2011 ja 2012. Englanti osallistui turnaukseen viidesti vuosina 1987–2001, voittaen sen vuonna 1994. Molemmissa turnauksissa Iso–Britannia on ollut kolmas.
Ducky Detweiler
Robert Sterling ”Ducky” Detweiler (15. helmikuuta 1919 Trumbauersville, Pennsylvania – 13. maaliskuuta 2013 Easton, Maryland) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi kolmantena pesämiehenä. Hän teki MLB-debyyttinsä 12. syyskuuta 1942 ja viimeisen esiintymisensä MLB-pelissä 1. kesäkuuta 1946. Hänen seuransa oli Boston Braves. Hän oli oikeakätinen.
Jon Vincent
Jon Vincent eli Dave Phillips (Jeffrey James Vickers; 17. joulukuuta 1962 – 3. toukokuuta 2000) oli yhdysvaltalainen biseksuaalinen pornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1985. Uransa aikana hän esiintyi kaikkiaan kymmenissä elokuvissa muun muassa Vivid Entertainmentille ja Catalina Videolle. Hän teki itsemurhan yliannostuksella.
Vincent oli kotoisin New Orleansista. Hänelle myönnettiin vuonna 1993 Gay Erotic Video Award. Hän oli 180-senttinen.
Mário Marquez
Mário Marquez (s. 23. marraskuuta 1952) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli kapusiini 22. helmikuuta 1976, ja hänet vihki diakoniksi Geraldo Claudio Luiz Micheletto Pellanda 6. tammikuuta 1980. Pappisvihkimys suoritettiin 22. marraskuuta 1980.
Marquez sai 31. toukokuuta 2006 nimityksen Vitórian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Nasain titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luiz Mancilha Vilela, jota avustivat João Bráz de Aviz ja Augustinho Petry. 22. joulukuuta 2010 Marquez nimitettiin Joaçaban piispaksi.
Walmir Alberto Valle
Walmir Alberto Valle (s. 14. huhtikuuta 1938 Nova Trento) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Consolata-lähetyssaarnaajien papiksi 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Cândido Mendesin hiippakunnan johtoon 5. marraskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1986. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Agostino Casaroli ja Bernardin Gantin. Valle asetettiin virkaansa 2. kesäkuuta.
Valle sai 6. marraskuuta 2002 nimityksen Joaçaban koadjuuttoripiispaksi, ja 9. huhtikuuta 2003 hänestä tuli sen piispa. Hän erosi tehtävistään 14. huhtikuuta 2010.
Luiz Mancilha Vilela
Luiz Mancilha Vilela (s. 6. toukokuuta 1942 Pouso Alto) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jeesuksen ja Marian Pyhien Sydänten kongregaation papiksi 21. joulukuuta 1968 ja nimitettiin Cachoeiro do Itapemirimin hiippakunnan johtoon 3. joulukuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 1986. Pääkonsekraattorina toimi Serafim Fernandes de Araújo, jota avustivat Luís Gonzaga Peluso ja Silvestre Luís Scandián.
Mancilha Vilela sai 3. joulukuuta 2002 nimityksen Vitórian koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 14. huhtikuuta 2004 hänestä tuli sen arkkipiispa.
Augustinho Petry
Augustinho Petry (s. 29. elokuuta 1938 São José) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Florianópolisin arkkihiippakuntaan 4. heinäkuuta 1965 ja nimitettiin Brasilian sotilasordinariaatin vihkipiispaksi sekä Gabiin titulaaripiispaksi 27. joulukuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Geraldo do Espírito Santo Ávila, jota avustivat Eusébio Oscar Scheid ja Vito Schlickmann.
Petry sai 14. marraskuuta 2007 nimityksen Rio do Sulin koadjuuttoripiispaksi, ja 19. maaliskuuta 2008 hänestä tuli sen piispa.
Jim Greengrass
James Raymond "Jim" Greengrass (s. 24. lokakuuta 1927 Addison, New York) on yhdysvaltalainen entinen baseballpelaaja. Hän oli oikeakätinen takakenttäpelaaja. Hänen MLB-debyyttinsä tapahtui 9. syyskuuta 1952, ja viimeisen MLB-ottelunsa hän pelasi 30. syyskuuta 1956. Hänen seuroinaan olivat Cincinnati Reds ja Philadelphia Phillies.
Bob Talbot
Robert Dale ”Bob” Talbot (6. kesäkuuta 1927 Visalia, Kalifornia – 31. lokakuuta 2017 Visalia, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli oikeakätinen keskikenttäpelaaja. Hän debytoi Major League Baseballissa 16. syyskuuta 1953 ja pelasi siinä viimeisen ottelunsa 26. syyskuuta 1954. Hänen seuransa oli Chicago Cubs.
Dario Campos
Dario Campos (s. 9. kesäkuuta 1948 Castelo) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli fransiskaani 10. helmikuuta 1975, ja hän sai pappisvihkimyksensä 8. joulukuuta 1977. Hänet nimitettiin Araçuaín koadjuuttoripiispaksi 5. heinäkuuta 2000, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Serafim Fernandes de Araújo, jota avustivat Crescênzio Rinaldini ja José Belisário da Silva.
Camposista tuli 8. elokuuta 2001 Araçuaín piispa. 23. kesäkuuta 2004 hänet nimitettiin Leopoldinan ja 27. huhtikuuta 2011 Cachoeiro do Itapemirimin piispaksi.
Giovanni Crippa
Giovanni Crippa (s. 6. lokakuuta 1958 Besana in Brianza) on italialaissyntyinen, Brasiliassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Consolata-lähetyssaarnaajien jäsen 13. syyskuuta 1981, ja hän sai pappisvihkimyksensä 14. syyskuuta 1985. Hänet nimitettiin São Salvador da Bahian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Accian titulaaripiispaksi 21. maaliskuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Itamar Navildo Vian, jota avustivat Murilo Sebastião Ramos Krieger ja Walmir Alberto Valle.
Rubens Sevilha
Rubens Sevilha (s. 29. syyskuuta 1959 Tarabai) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu paljasjalkaisiin karmeliittoihin. Hänet vihittiin papiksi 19. lokakuuta 1985 ja nimitettiin Vitórian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Idassan titulaaripiispaksi 21. joulukuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta 2012. Pääkonsekraattorina toimi Luiz Mancilha Vilela, jota avustivat Gil Antônio Moreira ja Tarcísio Scaramussa.
Joaquim Wladimir Lopes Dias
Joaquim Wladimir Lopes Dias (s. 23. lokakuuta 1957) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jundiaín hiippakuntaan 12. joulukuuta 1997 ja nimitettiin Vitórian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sitan titulaaripiispaksi 21. joulukuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta 2012. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Costa, jota avustivat Luiz Mancilha Vilela ja Gil Antônio Moreira.
Vicente Costa
Vicente Costa (s. 1. tammikuuta 1947 Birkirkara) on maltalaissyntyinen, sittemmin Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Maltan arkkihiippakuntaan 17. joulukuuta 1972 ja nimitettiin Londrinan vihkipiispaksi Brasiliaan sekä Aquae Flaviaen titulaaripiispaksi 1. heinäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Murilo Sebastião Ramos Krieger, jota avustivat Albano Bortoletto Cavallin ja Jaime Luiz Coelho.
Costa sai 9. lokakuuta 2002 nimityksen Umuaraman piispaksi, joksi hänet asetettiin 13. joulukuuta. Hänet nimitettiin 30. joulukuuta 2009 Jundiaín piispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 7. maaliskuuta 2010.
Kyyhkyhaukka
Kyyhkyhaukka ("Accipiter cooperii") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen esiintymisaluetta ovat .Belize, Kanada, Kolumbia, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Meksiko, Nicaragua ja Yhdysvallat. Vaelluslintuna sitä tavataan Bermudassa ja Panamassa
Linnun kanta on kasvanut Pohjois-Amerikassa 1970-luvulta lähtien hyvin voimakkaasti.
Kyyhkyhaukka on saanut tieteellisen lajinimensä "cooperii" New Yorkin tiedeakatemian perustajiin kuuluneen 1800-luvulla eläneen eläintieteilijän William Cooperin mukaan.
Aikuisen linnun pää on päältä tummanharmaa tai musta. Kruunu on yleensä melko musta, selvästi tummempi kuin selkä. Korvatupsut ovat punaiset tai keltaiset, naamassa vahanahka keltainen, silmät punaiset. Nokassa on mustaa harmaalla pohjalla. Alapuolelta linnussa on punertavia raitoja. Jalat ovat keltaiset, pyrstössä on tummia raitoja ja kärjessä valkoinen reunus. Muodoltaan lintu on pyöreähkö.
Se painaa keskimäärin 350 grammaa, mutta kuten yleensäkin petolinnuilla, naaras on suurempi kuin koiras.
Tattoo
Tattoo on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1973.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Rory Gallagher.
Calling Card
Calling Card on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin kuudes studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1976.
Kaikki kappaleet Rory Gallagher.
Rumeenihappo
Rumeenihappo on konjugoitu linolihappo, joka kuuluu omega-7-rasvahappoihin. Yhdistettä esiintyy märehtimisprosessissa syntyvässä rasvassa ja maitotuotteissa ja sitä syntyy vakseenihapon delta-9-desaturaasissa. Yhdisteellä on havaittu antikarsinogeenisiä ominaisuuksia laboratoriokokeissa.
Top Priority
Top Priority on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin kahdeksas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1979.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rory Gallagher.
Fresh Evidence
Fresh Evidence on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin kahdestoista ja viimeinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1990.
Kappaleet kirjoittanut Rory Gallagher ellei toisin mainita.
Lucius Domitius Alexander
Lucius Domitius Alexander oli roomalainen sotilas. Hän oli African diokeesin "vicarius". Hän oli kotoisin joko Fryygiasta tai Pannoniasta. Vuonna 308 Maxentius määräsi Alexanderin lähettämään poikansa panttivangiksi, koska tämä ei luottanut African provinssin joukkojen lojaalisuuteen. Alexander kieltäytyi, ja tämän johdosta hänen joukkonsa julistivat hänet keisariksi. Tämän tapahtuman tarkka ajankohta ei ole tiedossa, se tapahtui ehkä vuonna 308 tai 311.
Keisari Maxentiuksen lähettämä pretoriaaniprefekti Rufius Volusianus kuitenkin kukisti ja tappoi hänet vuonna 309, 310 tai 311.
Alexander saattoi olla sama henkilö kuin eräs Valerius Alexander, joka toimi Africa-diokeesin vicariuksena vuosina 303–306.
Pöytätenniksen Suomen-mestaruuskilpailut
Pöytätenniksen Suomen-mestaruudesta on kilpailtu vuodesta 1938 lähtien. Tuolloin pelattiin neljässä eri sarjassa: miesten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten kaksinpeli ja sekanelinpeli. Vuonna 1948 ohjelmaan tuli lisäksi naisten nelinpeli.
Ike Diogu
Ikechukwu Somtochukwu "Ike" Diogu (s. 11. syyskuuta 1983 Buffalo, New York) on yhdysvaltalais-nigerialainen koripalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Puerto Ricon pääsarjan Capitanes de Areciboa.
Diogu on urallaan edustanut seitsemää eri NBA-seuraa.
Maajoukkuetasolla Diogu edustaa Nigeriaa. Hänet valittiin Nigerian joukkueeseen vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisiin. Diogu oli myös mukana Nigerian hävitessä turnauksen alkulohkossa ennätyksellisesti 156-73 Yhdysvalloille.
Lännenokasirkka
Lännenokasirkka ("Tetrix undulata") on pieni okasirkkalaji. Vanhemmassa kirjallisuudessa siitä on käytetty nimeä keto-okasirkka.
Lännenokasirkan väri on yleensä ruskea, mutta sävy vaihtelee hyvinkin vaaleasta tummaan. Keskiruumiin selkäpuoli on pidentynyt ja ulottuu suunnilleen takaruumiin kärkeen. Etusiivet ovat surkastuneet pieniksi ja takasiipienkin kärjet jäävät kauas selän kärjestä. Satunnaisesti on kuitenkin tavattu yksilöitä, joiden selkä ja siivet ovat pitkät ulottuen takaruumiin kärjen yli. Selkäpuolella on huomattavan voimakas pitkittäissuuntainen harjanne, jonka etureuna ei ole kovin terävä. Takimmaisen raajaparin reidet ovat kapeat ja noin kolme kertaa leveytensä pituiset. Tuntosarvet ovat lyhyet ja melko paksut. Pituus 8–11 mm.
Lajin erottaminen muista okasirkoista voi olla vaikeaa.
Lännenokasirkka on Länsi-Euroopassa hyvin yleinen. Suomessa sitä on tavattu ainoastaan Ahvenanmaalla, missä se on melko yleinen.
Keski-Euroopassa laji elää avoimilla mutta kosteilla paikoilla kuten metsäaukioilla ja kosteilla niityillä. Ahvenanmaalla se viihtyy etupäässä kallioiden ympäröimissä ruovikoissa, mutta joskus kuivemmissakin ympäristöissä.
Okasirkkojen tapaan lännenokasirkka ei tuota ääntä. Se syö kasviperäistä ravintoa ja talvehtii aikuisena. Sirkka kykenee tarvittaessa uimaan.
Suomessa laji oli aikaisemmin silmälläpidettävä, mutta nykyisin se katsotaan elinvoimaiseksi.
Anthony Joshua
Anthony Oluwafemi Olaseni Joshua aka AJ, MBE (s. 15. lokakuuta 1989 Watford, Englanti) on brittiläinen raskaan sarjan ammattilaisnyrkkeilijä, ja pitää tällä hetkellä hallussaan IBF:n WBA:n IBO:n ja WBO:n raskaan sarjan mestarin titteliä.
Joshua oli yksi isäntämaa Ison-Britannian mitalitoivoista nyrkkeilyssä vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisissa. Hän ei myöskään pettänyt odotuksia, vaan voitti superraskaan sarjan olympiakultaa.
Joshua siirtyi olympialaisten jälkeen ammattilaiseksi ja on toistaiseksi (syyskuu 2018) otellut tappiotta 22 kertaa, tyrmäten 21 ottelussa vastustajansa. Hän voitti joulukuussa 2015 Britannian mestaruuden tyrmäämällä titteliottelussa Dillian Whiten.
Joshua voitti IBF-liiton maailmanmestaruuden huhtikuussa 2016 tyrmäämällä Yhdysvaltain Charles Martinin toisessa erässä Lontoossa käydyssä titteliottelussa.
Joshua säilytti IBF-liiton maailmanmestaruutensa kesäkuussa 2016 tyrmäämällä Lontoossa Yhdysvaltain Dominic Breazealen titteliottelun seitsemännessä erässä.
29. huhtikuuta 2017 Joshua otteli Wladimir Klitschkoa vastaan ja voitti tämän teknisellä tyrmäyksellä.
28. lokakuuta 2017 Joshua voitti teknisellä tyrmäyksellä 10. erässä ranskalaisen Carlos Takam. Voitto oli Joshuan uran 20.
31. maaliskuuta 2018 Joshua voitti WBO maailman mestaruuden voitettuaan Joseph Parkerin 
Cardifissä pidetyssä ottelussa. Joshua voitti pistein 118–110. Joshua myös katkaisi Parkerin 24–0 voittoputken. 
Parkerin taulukko on nyt 24–1 ja Joshuan 21–0. 
Joshualla on nyt IBF-, WBA-, IBO- ja WBO-vyöt.
Joshua voitti 22. syyskuuta 2018 Aleksandr Povetkinin tuomarin keskeytyksellä 7. erässä WBA-, IBO- ja WBO-liittojen titteliottelussa Wembleyn stadionilla Lontoossa.
CIE standardivalaisin
Standardivalaisin on teoreettinen valonlähde, jolle on määritelty ominaisuudet, kuten valon tehospektrijakauma ja värilämpötila. CIE on julkaissut monia standardeja valaisimia, jotka se on jaotellut A, B, C, D, E, ja F -luokkiin. Standardivalaisimia tarvitaan, jotta värejä voidaan vertailla, vaikka valaisuolosuhteet olisivat olleet erilaiset.
A-valaisin on CIE:n ainoa valaisin, joka vastaa suurin piirtein hehkulampun valaistusta ja mustan kappaleen 2856 K absoluuttista värilämpötilaa.
CIE on kehittänyt useita päivänvaloa simuloivia valaisimia eri vuorokauden ajoille.
C-valaisin on johdettu A-valaisimesta ja se vastaa keskimääräistä päivänvaloa värilämpötilalla 6774 K. Myös D-valaisinsarja vastaa luonnollista päivänvaloa ja siihen kuuluu D, D, D ja D. Numeroarvo kirjaintunnuksen perässä tarkoittaa värilämpötilaa eli esimerkiksi D värilämpötila on 5000 K.
D esittää matalalta säteilevää päivänvaloa eli auringon nousun ja laskun aikaista valoa. D esittää aamu- ja iltapäivän valaistusta. D esittää keskipäivän valaistusta ja on yleisimmin käytetty valaisin ja sen värilämpötila on 6504 K. D esittää pilvisen päivän valaistusta.
E-valaisin on vertailukäyttöön tarkoitettu valaisin, jonka tehospektrijakauma on tasainen kaikilla aallonpituuksilla. Se ei ole musta kappale eikä sillä siten ole värilämpötilaa.
CIE F-valaisinsarjaan kuuluu 12 eri valaisinta ja ne simuloivat loisteputkivalaisimen tehospektriä.
Pitbullfarm
Pitbullfarm on ruotsalainen (Eskilstuna) psychobilly-/punkabilly-/rac a billy -yhtye, joka perustettiin vuonna 2002. Yhtye lopetti vuonna 2006 mutta teki paluun vuonna 2012 ja levytti "Welcome to Pussyville" -EP:n.
Irish Tour ’74
Irish Tour ’74 on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin livealbumi, joka on julkaistu vuonna 1974.
Kappaleet kirjoittanut Rory Gallagher ellei toisin mainittu.
Siwin kieli
Siwin kieli on Siwan keitaalla Egyptissä asuvien berberien äidinkielenään puhuma berberikieli. Sitä puhutaan myös lähistöllä sijaitsevalla pienellä Qaran (Gara) keitaalla sekä mahdollisesti Libyan puolella rajaa Jaghbubissa. Siwin puhujia on lähes 15 000 henkeä. He muodostavat valtaosan Siwan keitaan asukkaista.
Kieli kuuluu itäisten berberikielten ryhmään. Sen lähimpiä sukulaisia ovat nykyään mahdollisesti jo sammuneet Soknan ja El-Fogahan murteet Libyan keskiosassa. Maantieteellisesti lähinnä on Itä-Libyan Awjilan berberimurre, joka kielellisesti on kuitenkin kauempana siwistä. Muualla Libyan itä- ja keskiosissa arabia on korvannut berberin jo vuosisatoja sitten.
Siwin puhujat ovat muuttaneet Siwan keitaalle ennen arabivalloitusta tai mahdollisesti vasta keskiajalla. Kielessä on lainoja Ala-Egyptin arabialaismurteista sekä vähäisemmässä määrin Itä-Libyan beduiinimurteista.
Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Lähes kaikki siwalaiset puhuvat toisena kielenään arabiaa. Yhteisössä vallitseva endogamia näyttää turvaavan siwin kielen tulevaisuuden. Yleistyvissä seka-avioliitoissa syntyneet lapset puhuvat kuitenkin enimmäkseen arabiaa.
Siwi on parhaiten tutkittu itäinen berberikieli. Tärkeimmät lähteet ovat Laoustin kielioppi ja sanasto vuodelta 1931 sekä Vycichlin vuonna 2005 julkaisema kieliopillinen tutkimus bibliografioineen.
Essakane
Essakane on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee kuivuneen Kamangojärven eteläpuolella noin 40 kilometriä Goundamista pohjoiseen. Kunnassa on 11 200 asukasta (vuonna 2009).
Essakanen kunnan pinta-ala on 8 920 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Timbuktun piiriin, kaakossa Goundamin piirin Douékirén, etelässä Doukourian, lounaassa Télén ja Bintagoungoun sekä lännessä Tin Aïchan kuntiin. Seutu kuuluu kuivuudesta kärsivään Sahelin vyöhykkeeseen. Järviä ovat Faguibine sekä jo 1970-luvulla kuivuneet Gouber ja Kamango.
Kuntaan kuuluu 10 kylää ja 15 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat tuaregeja, arabeja ja belloja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Molemmat ovat kärsineet suuresti järvien kuivumisesta. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra ja pavut. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit ja kamelit.
Kunnassa toimii kuusi alakoulua, terveyskeskus ja terveysasema. Aikaisemmin Essakanessa järjestettiin vuotuinen tuaregien kansanperinnefestivaali. Vuosina 2010 ja 2011 se siirrettiin turvallisuussyistä Timbuktuun.
Gargando
Gargando on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee noin 55 kilometriä Goundamista länteen. Kunnassa on 7 950 asukasta (vuonna 2009).
Gargandon kunta rajoittuu lännessä Goundamin piirin Tilemsin ja Alzounoubin, luoteessa Raz-El-Man, pohjoisessa Adarmalanen, koillisessa M’Bounan, idässä Télén ja Goundamin ja kaakossa Tonkan kuntiin sekä etelässä Niafunkén piirin Soboundoun ja lounaassa Diankén ja Soumpin kuntiin. Kuntaan kuuluu 13 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat tuaregeja.
Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja kamelit. Kunnassa toimii neljä alakoulua, terveyskeskus ja kaksi terveysasemaa.
Issabéry
Issabéry (myös "Issa Bery, Issa Beri") on maalaiskunta Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Sen keskuspaikka Toucabonou Tao sijaitsee Faguibinejärven etelärannalla noin 35 kilometriä Goundamista luoteeseen. Kunnassa on 3 000 asukasta (vuonna 2009).
Issabéryn kunnan pinta-ala on noin 26 220 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Salamin, idässä Goundamin piirin Bintagoungoun ja Essakanen, etelässä Doukourian sekä lännessä M’Bounan ja Tin Aïchan kuntiin. Seutu kuuluu kuivuudesta kärsivään Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, belloja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat karjanhoito ja maanviljely. Kotieläimiä ovat lampaat, naudat, aasit ja kamelit. Maatalous on kärsinyt suuresti järvien kuivumisesta. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra ja pavut. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Kaneye
Kaneye on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee Goundamin itäpuolella seitsemän kilometrin päässä kaupungista. Kunnassa on 2 300 asukasta (vuonna 2009).
Kaneyen kunta rajoittuu pohjoisessa Goundamin piirin Doukourian ja idässä Douékirén, etelässä Dirén piirin Kondin ja lännessä Goundamin kuntiin. Seutu kuuluu kuivuudesta kärsivään Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaavat Nigerjoesta alkunsa saavat Kondin ja Tassakanen kastelukanavat.
Kuntaan kuuluu yksi kylä ja kolme paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja käsityöammatteja.
Kunnassa toimii kaksi alakoulua. Terveyspalvelut sijaitsevat Goundamissa.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2012 – naisten joukkuepeli
Pöytätenniksen naisten joukkuepeli kesäolympialaisissa 2012 alkaa 3. elokuuta ja päättyy 8. elokuuta. Kultaa voitti Kiina, joka voitti loppuottelussa Japanin.