hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Khorāsān-e Junoubi
Khorāsān-e Junoubi () eli Etelä-Khorasan on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan itäosassa ja sen rajanaapureita ovat etelässä Sistan ja Balutšistan sekä Kermān, lännessä Yazd, pohjoisessa Khorāsān-e Razavi ja idässä Afganistan.
Etelä-Khorasanin väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 662 534 (0,88 % Iranin väestöstä 2011), mikä muodostui 183 568 ruokakunnasta. Kaupunkilaisia asukkaista oli 371 054 ja maaseutuväkseä 291 435; lisäksi 45 ihmisellä ei ollut pysyvää kotipaikkaa. Provissin hallintokeskus on 178 020 asukkaan Bīrjand (2011). Se sijaitsee linnuntietä noin 790 kilometriä pääkaupunki Teheranista itäkaakkoon; Afganistanin raja sijaitsee Birjandista noin 130 kilometriä itään.
Etelä-Khorasan kuuluu Khorāsān-e Shomalin (Pohjois-Khorasan) ja Khorāsān-e Razavin ohella provinsseihin, jotka syntyivät entisen Khorāsānin provinssin jaon yhteydessä vuonna 2004. Iranin Khorāsānin provinssi kattoi kuitenkin vain pienen osan historiallisesta Khorasanin alueesta Keski-Aasiassa.
Provinssi on pinta-alaltaan (150 797 km) Iranin kolmanneksi laajin. Etelä-Khorasan kattaa 9,26 prosenttia Iranin maapinta-alasta. Provinssissa oli alkuvuonna 2013 yhteensä yksitoista (11) aliprovinssitason hallintoaluetta (šahrestan), jotka jakautuivat 25 piirikuntaan (bakhsh). Näissä oli 28 kaupunkia ja 61 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen).
Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Saint Vincent (täsmennyssivu)
St. Vincent ja Saint Vincent tarkoittavat muun muassa seuraavia:
Monica Hübner
Monica Hübner (s. 10. huhtikuuta 1990) on saksalainen alppihiihtäjä. Hübnerin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa 1. helmikuuta 2009. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti seuraavassa kilpailussaan Levin pujottelussa marraskuussa 2010 oltuaan lopputuloksissa 23:s. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa.
Stephen Kingin Desperation
Stephen Kingin Desperation () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Mick Garrisin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva. Elokuva perustuu Stephen Kingin kauhuromaaniin "Epätoivon kaupunki". King on toiminut myös elokuvan käsikirjoittajana ja tuottajana.
Peter ja Mary Jackson matkustavat autiomaassa autolla ja joutuvat poliisin pysäyttämäksi. Pariskunnan tietämättä heidän takakontistaan löytyy huumausainetta, minkä perusteella poliisi Collie Entragian pidättää heidät ja kuljettaa autioituneeseen Desperationin kaupunkiin. He huomaavat jonkin olevan pahasti vialla, kun kaupungista löytyy asukkaiden kuolleita ruumiita. Poliisi tappaa Peterin ja sulkee Maryn muiden vangittujen matkalaisten kanssa putkaan ja jättää vangit kojootin vartioimaksi. Kirjailija Johnny Marinville onnistuu ottamaan yhteyttä ystäväänsä Steve Amesiin, joka sattuu myös kulkemaan autiomaan halki rekallaan. Vangittujen toivo riippuu Stevestä, sillä he ovat vaarassa joutua tekemisiin pahan voiman kanssa, joka on lähtöisin kaupungin lähellä sijaitsevasta hylätystä kaivoksesta.
Rakettijengi
Rakettijengi ("Rocket Power") on yhdysvaltalainen animaatiosarja jota esitettiin Nickelodeonilla ensimmäisen kerran 16. elokuuta 1999, ja viimeinen jakso oli 15. elokuuta 2006. Sarja kertoo neljästä ystävyksestä Ottosta, Reggiesta, Twisterista ja The Squidista, jotka rullalautailevat, pelaavat katukiekkoa ja surffailevat. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3-kanava.
Harri Ylönen (elokuvaleikkaaja)
Harri Ylönen (s. 2. heinäkuuta 1975) on suomalainen elokuvaleikkaaja. Hän saanut parhaan leikkauksen Jussi-palkinnon vuoden 2008 elokuvasta "Tummien perhosten koti".
Muita Ylösen leikkaamia elokuvia ovat muun muassa "Tyttö sinä olet tähti", "Napapiirin sankarit" ja "Pussikaljaelokuva". Erityisesti elokuvaohjaajat Dome Karukoski ja Juha Wuolijoki ovat usein käyttäneet Ylösen osaamista elokuvissaan.
Aktiv
Aktiv oli ruotsalainen Aktiv Maskin Östersund AB:n omistama tuotemerkki. Yritys on valmistanut maatalouskoneita ja telakulkuvälineitä. Yritys myi maatalouskoneliiketoiminnan vuonna 1980 Electoluxille ja keskittyi telamoottoriajoneuvojen valmistukseen. Yritys lopetti toimintansa 1991.
Yritys valmisti 1957-1982 Snow Trac maastokulkuneuvoa, joka oli teloilla varustettu henkilöautomainen maastoajoneuvo. 1970 luvulla yritys alkoi valmistaa Sno-Tric merkkisiä moottorikelkkoja.
Aktiv teki moottorikelkkoihin liittyvää yhteistyötä 80 luvulla Winhan kanssa. Aktiv kokosi myös Arctic-Catin Panther -mallia Rotax -moottorilla varustettuna. Myöhempi Alaska -malli perustui sekin Arctic-Cat Pantheriin.
Princetonin taistelu
Princetonin taistelu oli yksi Yhdysvaltain vapaussodan taisteluista. Se käytiin 3. tammikuuta 1777 brittien ja amerikkalaisten välillä Princetonissa, New Jerseyssä. Taistelu päättyi amerikkalaisten voittoon.
Taistelupaikalla sijaitsee nykyisin Princeton Battlefield State Park.
Aleksi Mäkelä (pesäpalloilija)
Aleksi Mäkelä (s. 15. joulukuuta 1982) on suomalainen entinen pesäpalloilija, joka päätti uransa kauden 2012 jälkeen. Mäkelä voitti urallaan SM-kultaa kaudella 2007.
Mäkelä pelasi ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä kaudella 2001 kasvattajaseuransa Loimaan Palloilijoiden riveissä. Joukkue putosi seuraavaksi kaudeksi Ykköspesikseen. Mäkelä edusti seuraa kolmen vuoden ajan ennen siirtymistään Kankaanpään Mailaan. Kahden vuoden jälkeen Mäkelä siirtyi vuodeksi Köyliön Lalleihin, joka myös pelasi Ykköspesiksessä. Kauden jälkeen Mäkelä palasi Superpesikseen Hyvinkään Tahkon riveissä. Mäkelä edusti Tahkoa neljä vuotta, joiden aikana hän voitti kerran SM-kultaa (2007). Hän lopetti uransa kauden 2010 jälkeen ja siirtyi Turku-Pesikseen valmennusta kehittämään. Mäkelä mainitsi lopettamisensa syyksi pitkät matkat harjoituksiin Hyvinkäälle.
Mäkelä palasi Tahkon riveihin kaudella 2012 joukkueen pelaajan Topi Koistisen kuoltua Hyvinkään ampumavälikohtauksessa. Hän tuli korvaamaan Tahkon pelaajapuutetta kahden muunkin pelaajan loukkaannuttua ampumakohtauksessa. Ennen paluutaan Superpesikseen Mäkelä oli pelannut Suomensarjaa Turussa. Hän lopetti lopullisesti kauden 2012 päätteeksi. Turussa asuvan Mäkelän ammatti on opettaja.
Viirutyranni
Viirutyranni ("Empidonomus varius") on Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu. Toisinaan liusketyranni ("Empidonomus aurantioatrocristatus") luetaan kuuluvaksi sukuun "Griseotyrannus", jolloin viirutyranni on sukunsa ainoa laji.
Kooltaan viirutyranni on 18–19 cm. Selästä laji on harmahtavan ruskea, ja selässä on myös viiruja. Pää on ruskea lukuun ottamatta valkoisia silmäkulma- ja viiksijuovia. Linnun yläperä on väriltään ruosteen ruskea. Vatsa on valkoinen, ja siinä on tummia pystyraitoja. Viirutyrannin alalajeista "E. v. rufinus" on hieman nimialalajia pienempi, ja viiruja on pienemmällä alueella. Ulkonäöltään viirutyranni muistuttaa viiruväijyä ("Myiodynastes maculatus") ja marjatyrannia ("Legatus leucophaius"), mutta eroaa niistä kokonsa ja selkänsä värityksen perusteella.
Viirutyrannia tavataan Etelä-Amerikasta Andien itäpuolelta Venezuelasta etelään Argentiinan pohjoisosiin saakka. Nimialalaji on pitkän matkan muuttaja ja muuttaa talveksi Bolivian ja Brasilian eteläosista Etelä-Amerikan pohjoisosiin ja Trinidad ja Tobagoon. Muuttomatkoillaan se joskus harhautuu, ja lintu on tavattu Mainesta, Torontosta ja Tennesseestä. Linnun elinympäristöä ovat metsien latvuskerrokset ja pensaikkoiset metsien reunamaat, aukiot ja savannit. Viirutyrannin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Viirutyrannit syövät hyönteisiä ja marjoja. Ravintonsa se pyydystää ilmasta tai puiden lehvästöstä.
Kwangmyŏngsŏng-2
Kwangmyŏngsŏng-2 ( eli Kirkas tähti 2) oli Korean demokraattisen kansantasavallan 5. huhtikuuta 2009 Unha-kantoraketilla Musudan-rin avaruuskeskuksesta laukaisema piensatelliitti .
Pohjois-Korea ilmoitti tämän laukaisun onnistuneen, mutta Yhdysvallat ja sitä lähellä olevat maat kuten Etelä-Korea ja Japani kiistivät laukaisun onnistumisen. Myöhemmin Japani on tunnustanut löytäneensä raketin osia, mutta paljon kauempaa (3000 km laukaisupaikasta) kuin raketin 1. vaihe normaalisti putoaa. Ylempien vaiheiden ja satelliitin pudotessa mereen jäljelle jää yleensä vaikeasti havaittavia määriä romua. Koska lännen ja Pohjois-Korean välillä on ollut vuosikymmeniä kireä suhde, johon liittyy propagandasodan omaisia piirteitä, kummankaan osapuolen väite ei välttämättä ole totta. Venäjän avaruusjärjestö on ilmoittanut, ettei havaintoja Pohjois-Korean satelliitista ole tehty. Tämä merkinnee sitä, että matalalle maan kiertoradalle (radan piti olla yli 490 km korkea) laukaistu satelliitti ei ole saavuttanut lainkaan kiertorataa tai saavutettu kiertorata on ollut niin matala, että satelliitin rata on supistunut hyvin nopeasti ja satelliitti on pudonnut ilmakehään. Länsimaat ilmaisivat huolensa Pohjois-Korean kantoraketin nostokyvystä päätellen Pohjois-Korean pyrkivän rakentamaan mannertenvälisen ballistisen ohjuksen , joka uhkakuva johti mm. siihen, että Japani alkoi rakentaa omaa ohjuspuolustusjärjestelmää ja YK tuomitsi laukaisun, koska YK on kieltänyt Pohjois-Korealta ohjustekniikan resoluutiollaan 1718.. Korean demokraattinen kansantasavalta liittyi YK:n ulkoavaruussopimukseen ja avaruuslaitteiden rekisteröintisopimukseen 12. maaliskuuta 2009 ja ilmoitti tulevasta laukaisustaan ICAOlle ja IMOlle.
Kwangmyŏngsŏng-2 oli kokeellinen tietoliikennesatelliitti. Pohjois-Korean mukaan satelliitin rata oli 490 km x 1426 km. Sen inklinaatio oli 40,6 astetta. Satelliitin oli tarkoitus lähettää Kim Il-sungin ja Kim Jong-ilin lauluja taajuudella 470 MHz.
Pakistanin maanjäristys 2008
Pakistanin maanjäristys 2008 tapahtui Pakistanssa Balochistanin provinssissa 29. lokakuuta 2008. Järistyksen momenttimagnitudi oli 6,4. Ainakin 215 ihmistä menehtyi, satoja loukkaantui ja useita kyliä tuhoutui maanvyöryissä Ziaratin alueella. Episentrumi oli 60 kilometriä koilliseen Quettasta. Pakistanin asevoimat lähettivät hätäapua alueelle.
Fabio Pasini
Fabio Pasini (s. 23. elokuuta 1980 Gazzaniga) on italialainen maastohiihtäjä.
Pasini kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 1. helmikuuta 2001 Asiagon vapaan hiihtotavan sprintissä. Ensimmäisen kerran hän pääsi maailmancupin pisteille 12. maaliskuuta 2004 oltuaan 28:s Pragelaton vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa. Parhaan sijoituksensa hän on saavuttanut Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2008 oltuaan kolmas. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui toiseksi Whistler Olympic Parkin parisprintissä ja kaudella 2009–2010 toiseksi Rybinskin parisprintissä. Kaudella 2010–2011 Pasini sijoittui kolmanneksi Düsseldorfin parisprintissä David Hoferin kanssa.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Pasini oli perinteisen hiihtotavan sprintissä 24:s. MM-hiihdoissa 2005 Pasini oli perinteisen sprintissä 23:s, MM-hiihdoissa 2009 vapaan sprintin 17:s ja MM-kilpailuissa 2013 perinteisen sprintissä kymmenes.
Donnerin uudisraivaajajoukko
"Donner party" (Donnerin uudisraivaajajoukko) oli ryhmä amerikkalaisia uudisraivaajia matkalla Kaliforniaan härkävankkureilla. Useiden ongelmien vuoksi myöhästynyt matka johti ryhmän juuttumiseen Sierra Nevadaan talveksi 1846–1847, ja osa ryhmäläisistä joutui turvautumaan kannibalismiin selviytyäkseen. He söivät muita nälkään kuolleita ryhmäläisiä kaiken karjan lopulta kuoltua.
Matka länteen yleensä kesti neljästä kuuteen kuukautta, mutta Donnerin ryhmä yritti käyttää uutta reittiä nimeltään Hastingsin oikotie, joka vei Utahin Wasatch-vuorten yli ja Salt Laken autiomaan läpi. Vaikeakulkuinen maasto Humbolt-joen varrella Nevadassa verotti ryhmän karjaa ja vankkureita, ja johti erimielisyyksiin.
Marraskuun alussa 1846 siirtolaiset pääsivät Sierra Nevadaan, jossa he juuttuivat aikaisen ja voimakkaan lumisateen vuoksi lähelle Truckeejärveä (nykyisin Donnerjärvi) ja keskelle korkeita vuoria. Marraskuun puolivälissä ruokavarastot kävivät vähiin ja osa ryhmäläisistä lähti jalan hakemaan apua. Kaliforniasta saapunut apujoukko yritti päästä Donnerin ryhmän luokse muttei saavuttanut tätä ennen helmikuuta 1847. Lopulta ryhmän 87:stä jäsenestä 48 pääsi hengissä Kaliforniaan.
Historioitsijat ovat kuvailleet tapausta yhtenä Kalifornian historian suurimmista tragedioista.
Kryogeeninen ajoaine
Kryogeeninen ajoaine koostuu nestemäisestä polttoaineesta ja hapettimesta. Ne ovat yleensä nesteytettyjä kaasuja, jotka voidaan varastoida nesteinä vain hyvin matalissa lämpötiloissa. Yleisin tällainen ajoaine on polttoaineena toimivan nestevedyn ja hapettimena toimivan nestehapen (LOX, liquid oxygen) on yhdistelmä.
Joissakin rakettimoottoreissa kylmää polttoainetta käytetään suuttimen jäähdyttämiseen, ennen kuin se pumpataan polttokammioon. Eugen Sänger ehdotti ensimmäisenä tällaista järjestelmää 1940-luvulla.
Hormozgān
Hormozgan () on yksi Iranin 30 provinssista. Se sijaitsee maan eteläosassa rajautuen etelässä Omaninlahteen, lännessä Būšehrin provinssiin, pohjoisessa Fārsin ja Kermānin provinsseihin ja idässä Sistan ja Balutšistanin provinssiin. Provinssin pinta-ala on 70 669 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa noin 1 558 000. Provinssin pääkaupunki on noin 379 000 asukkaan Bandar Abbas (2006), josta kehittyi Irakin–Iranin sodan aikana maan kaupallinen keskus.
The Crazy World of Arthur Brown
The Crazy World of Arthur Brown oli Arthur Brownin johtama brittiläinen rockyhtye, joka tunnetaan erityisesti hittikappaleestaan ”Fire”. Yhtyeelle oli ominaista näyttävä esiintyminen – Brownin lavarekvisiittaan kuuluivat muun muassa värikkäät viitat, kasvomeikit ja liekehtivä kypärä.
Yhtye perustettiin vuonna 1967. Nimen The Crazy World of Arthur Brown saaneeseen ryhmään kuuluivat Brownin lisäksi kosketinsoittaja Vincent Crane, basisti Nick Greenwood ja rumpali Drachen Theaker. Huomiota herättävä lavaesiintyminen johti levytyssopimukseen The Whon managerin Kit Lambertin omistaman Track Recordsin kanssa. Single ”Fire” muodostui seuraavana vuonna suureksi menestykseksi nousemalla listaykköseksi Britanniassa ja listakakkoseksi Yhdysvalloissa. Arthur Brown ja Vincent Crane kuitenkin haastettiin oikeuteen plagiarismisyytöksien vuoksi, ja oikeus määräsi kappaleen tekijätietoihin merkittävän myös Peter Kerin ja Michael Finesilverin nimet.
The Crazy World of Arthur Brown ei enää seuraavina vuosina saanut hittejä ja se hajosi vuonna 1970. Vincent Crane siirtyi perustamaan Atomic Rooster -yhtyettä yhdessä myöhemmin Crazy World of Arthur Browniin liittyneen Carl Palmerin kanssa. Arthur Brown puolestaan perusti yhtyeen Kingdom Come.
Street Fighter Alpha: The Animation
Street Fighter Alpha: The Animation () on vuonna 1999 julkaistu japanilainen anime-elokuva, joka perustuu Capcomin videopeliin Street Fighter Alphaan. Elokuvan on ohjannut Shigeyasu Yamauchi, käsikirjoittanut Reiko Yoshida ja tuottanut animestudio Group TAC. Elokuvan englanninkielisen käännöksen teki Manga Entertainment ja dubbauksen Animaze.
Ryu on tämän hetken Street Fighter mestari voitettuaan Sagatin, mutta alkaa kokemaan sisimmissään vaikeuksia, kun pimeä voima "Dark Hadou" yrittää päästä valloilleen. Sama voima joka valtasi hänen senseinsä veljen Akuman. Eräs salaperäinen nainen nimeltä Rose varoittaa häntä tulevasta. Samaan aikaan hänen luonaan tulevat käymään Ken ja pian myös nuori poika, Shun, joka väittää olevansa Ryun kauan kadoksissa ollut veli. Sillä välin hullu tiedemies haluaa saada Ryun "Dark Hadou" voiman itselleen ja järjestää turnauksen tätä varten.
Zaqatalan piirikunta
Zaqatalan piirikunta (, ) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1348 neliökilometriä. Asukkaita on 118 900 henkeä (vuonna 2010).
Zaqatalan piiri sijaitsee Azerbaidžanin tasavallan luoteisosassa Kaukasuksen pääharjanteen eteläpuolella. Se rajoittuu pohjoisessa Dagestaniin ja etelässä Georgiaan sekä lännessä ja idässä Azerbaidžanin Balakənin ja Qaxin piirikuntiin.
Piirin keskus on Zaqatalan kaupunki, josta on 445 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen suurempi keskus on 
Əliabadin taajama. Kaikkiaan piiriin kuuluu 31 kuntaa. Kyliä on yhteensä 59. Kaupunkiväestön osuus on 26,3 % (vuonna 2010). Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 68,1 % on azereja, 21,6 % avaareja ja 9,5 % tsahureja.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan ja tupakan viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi viljellään teetä, perunaa, vihanneksia, hedelmiä ja rehukasveja. Teollisuus on keskittynyt maataloustuotteiden jalostukseen.
Piirin alueella sijaitsee osa vuonna 1929 perustetusta Zaqatalan luonnonpuistosta. Historiallisia nähtävyyksiä ovat Gözbaraxin, Halalin, Əliabadin ja Mosulin moskeijat, Kebeloban, Mazıxin, Carin, Paşan ja Axaxdərə vartiotornit sekä Pəriqalan luolalinnoitus Yuxarı Çardaxlarin kylän luona. Suosittu matkailukohde on historiallisen asunsa ja perinteensä säilyttänyt Carin kylä, jossa toimii kotiseutumuseo. Zaqatalan kaupungissa on vuonna 1830 rakennettu linnoitus, jossa panssarilaiva Potjomkinin kapinallista miehistöä pidettiin vangittuna. Zaqatalan kotiseutumuseossa on laaja keskiaikaisten käsikirjoitusten kokoelma.
Paikallislehtenä ilmestyy "Zaqatala".
Laacher See
Laacher See on kraatterijärvi ja mahdollisesti aktiivinen tulivuori Saksassa. Tämä vulkaaninen kraatteri sijaitsee noin 40 kilometriä Bonnista etelään.
Järven alla olevan magman aiheuttamaa hiilidioksidipurkausta, kuplimista, voi jatkuvasti nähdä järven kaakkoisrannalla.
Daily Mail -lehti uutisoi vuonna 2012, että Laacher See olisi purkautumassa lähiaikoina. Vulkaanisiin ilmiöihin erikoistunut professori Erik Klemetti Denisonin yliopistosta kuitenkin tyrmäsi väitteen tuoreeltaan blogissaan perusteettomana.
Laacher Seen tulivuori purkautui kivikaudella jääkauden loppupuolella
noin 12900 kalenterivuotta sitten hävittäen läheltään Federmesser-kulttuuriin kuuluneen
myöhäispaleoliittisen Niederbieber-metsästäjaasutuksen.
Purkauksen voima oli VEI 6, mikä vasta Pinatubon vuoden 1991 purkausta. 
Seuraavan kerran tulivuori purkautui 11200 vuotta sitten.
Pystyuuni
Pystyuuni on tiilestä muurattu varaava tulisija. Uunissa on ruotsalaisten noin vuonna 1800 kehittämä sisussysteemi, jossa palokaasut nousevat ylös ja laskevat uunin sivuja alas poistuen piippuun alareunasta. Pystyuuni on melko taloudellinen uuni, sillä se pystyy sitomaan noin 80 % puun sisältämästä energiasta (alempi lämpöarvo).
Peltikuorista pystyuunia sanotaan "pönttöuuniksi". Myös pystykaakeliuuni on sisärakenteeltaan kuten pystyuuni.
Pystyuunia voidaan lämmittää korkeintaan kaksi kertaa päivässä, panoksen ollessa 5–10 kg kuivaa puuta. Uuni alkaa luovuttaa lämpöä 1–3 tuntia lämmityksen aloituksesta ja jatkaa lämmönluovutusta uunin massasta ja rakenteesta riippuen 15–48 tuntia lämmityksestä.
Vanhoissa pystyuuneissa ei ole useinkaan arinaa, ja siksi uuniin jää varsinaisen palotapahtuman jälkeen isoja kekäleitä. Ongelmaa voi vähentää lisäämällä 2–5 cm:n korkuisen irtoarinan uunin sisään tulipesän pohjan yläpuolelle.
Pönttöuuni on perinteinen varaava tulisija, jossa kivet on muurattu peltikuoren sisään. Pönttöuuni yleistyi viime vuosisadan vaihteessa kaakeliuunia halvempana ja nopeammin pystytettävänä vaihtoehtona. Rakenteensa johdosta pönttöuuni tunnetaan myös peltikuoriuunina. Yleensä pönttöuunissa poltetaan puita, mutta niitä on myös muutettu sähkövastuksella lämpiäviksi.
Adrian Scott
Robert Adrian Scott (6. helmikuuta 1912 Arlington, New Jersey – 25. joulukuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Ennen uraansa elokuvien parissa hän kirjoitti lehtiin. Scottin tuottamia elokuvia ovat muun muassa "Hyvästi, kaunokaiseni" (1944), "Kostaja" (1945) ja "Oikeutettu kosto" (1947).
Scott kutsuttiin 28. lokakuuta 1947 House Un-American Activities Committeen kuultavaksi vasemmistolaisista näkemyksistään, mutta hän kieltäytyi vastaamasta mihinkään esitetyistä kysymyksistä vedoten perustuslaillisiin oikeuksiinsa. Hän sai vuoden vankilatuomion ja 1 000 dollarin sakot. Ollessaan Hollywoodin mustalla listalla Scott kirjoitti televisiosarjojen jaksoja salanimellä. Hän myös haastoi RKO Picturesin oikeuteen perusteettomasta irtisanomisesta, mutta lopulta Yhdysvaltain korkein oikeus hylkäsi haasteen. Scott kuoli keuhkosyöpään Los Angelesissa 1973.
Vietnamin asevoimat
Vietnamin asevoimat ("Quân Đội Nhân Dân Việt Nam") koostuvat maavoimista, ilmavoimista, merivoimista ja meripoliisista. Asevoimat on perustettu 22. joulukuuta 1944. Vietnamissa on yleinen asevelvollisuus, ja se on kaksi vuotta, upseereilla kolme. Asevoimien muodollinen komentaja on Vietnamin presidentti.
Harold G. Bowen
Harold Gardiner Bowen (6. marraskuuta 1883 Providence, Rhode Island, Yhdysvallat – 1. elokuuta 1965) oli yhdysvaltalainen amiraali.
Bowen valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1905 ja maisteriksi Columbian yliopistosta 1914. Hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi heinäkuussa 1938. Bowen johti Yhdysvaltain laivaston tutkimuslaboratoriota 1939–1942 ja toimi laivastoministerin erikoisavustajana 1942–1947. Hänet ylennettiin vara-amiraaliksi heinäkuussa 1946, ja hän jäi eläkkeelle kesäkuussa 1947. Bowen palkittiin palveluksestaan Distinguished Service Medalilla.
Bowen kuoli vuonna 1965, ja hänet on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaalle.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1963
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1963 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 32. kausi. Kaudella 1963 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Reipas, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa viimeisellä kierroksella 13. lokakuuta, kun se voitti Olli Heinosen, Semi Nuorasen (2) ja Martti Hyvärisen maaleilla MiPK:n 4–0. Viimeisiksi sijoittuneet TPS, TaPa ja VIFK putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1963 voitti HIFK:n Juha Lyytikäinen 16 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1963 oli yhteensä 343 391 henkeä eli keskimäärin 2 601 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 28. syyskuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HIFK–Reipas, kun ottelua saapui seuraamaan 6 066 katsojaa.
Haka hävisi kaudella 1963–64 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa luxemburgilaiselle Jeunesse Eschille yhteismaalein 4–5. HPS pelasi kaudella 1963–64 ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Cup-voittajien cupissa. Edellisen kauden Suomen Cupin mestari hävisi ensimmäisen kierroksen otteluparinsa tšekkoslovakialaiselle Slovan Bratislavalle yhteismaalein 2–12.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1962 ja kolme nousijaa kauden 1962 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja ÅIFK, Itälohkon voittaja KTP ja Pohjoislohkon voittaja VIFK nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet VPS:n, HJK:n ja HIK:n.
Karsintakierros
"Jeunesse Esch voitti yhteismaalein 5–4."
1. kierros
"Slovan Bratislava voitti yhteismaalein 12–2."
Boa Vista (Kap Verde)
Boa Vista tai Ilha da Boavista on itäisin Kap Verden saarista. Se on yksi pohjoisemman Barlaventon saariryhmän kuudesta pääsaaresta.
Boa Vista on Kap Verden kolmanneksi suurin saari Santo Antãon ja Santiagon saarten jälkeen ja sen pinta-ala on 620 km². Saaren suurin pituus on 31 kilometriä pohjoisesta etelään. Lännestä itään saari on 29 kilometriä pitkä. Saaren etäisyys Afrikan mantereen länsirannikosta on 455 kilometriä.
Boa Vista on yksi tasaisimmista Kap Verden saarista. Saari koostuu sedimenttikivistä ja on profiililtaan litteä. Tasaista pinnanmuotoa rikkovat lähinnä vulkaaniset muodostumat Rabilissa ja Fundo das Figueirasissa. Korkein kohta on Monte Estância, jonka huippu Pico d’Estancia on 387 metriä merenpinnan tason yläpuolella. Saaren muita vuoria ovat muun muassa Santo António ja Monte Negro (”musta vuori”).
Saarella on hiekkarantoja yhteensä 55 kilometrin pituudelta.
Boa Vistan suurin väestökeskittymä on Sal Rei.
Asutuksia:
Saaren tyypilliseen puustoon kuuluvat taatelipalmut ("Phoenix"), jotka muodostavat melko laajojakin keidasmaisia alueita. Saarella kasvaa myös muun muassa kookospalmuja ja pieniä baobabeja.
Aiemmin saaren nimi oli Ilha de S. Cristóvão. Joskus siitä puhuttiin myös nimillä Ilha das Dunas, viitaten saaren hiekkadyyneihin, tai Ilha da Morna. Saaren nykyisen nimen kerrotaan olevan lähtöisin muinoin Afrikan rannikon tuntumasta eksyneen laivan miehistöltä. Laivan ollessa keskellä myrskyä oli märssykorissa ollut merimies nähnyt saaren, jolloin tämä oli huutanut muulle miehistölle: ”Boa vista!” (suomeksi jotakuinkin ”Hyvä näkymä!”). Huudahdus erosi perinteisestä, sillä tavallisesti tilanteessa oli tapana huutaa: ”Maata näkyvissä!” Tapauksesta lähtien saaren nimeksi on vakiintunut Boa Vista.
Luode (kylä)
Luode on kylä Kurussa eli nykyisessä Ylöjärven kaupungissa. Luode sijaitsee 15 km Kirkonkylästä länteen Kuru-Parkanontien varressa. Kylässä on mm. autokorjaamo, metallifirma, viherrakennusliike sekä hevostallitoiminta.
Pierogi
Pierogi on yleisnimitys itäeurooppalaisille keitinpiiraille. Keitetyt tai paistetut pierogit voidaan täyttää useilla eri raaka-aineilla, jotka voivat olla niin makeita kuin suolaisiakin.
Pierogin nimi on puolalainen. Muualla Itä-Euroopasta siitä käytetään useita eri nimiä. Pierogin tarkkaa alkuperää ei tunneta ja sen synnystä on useampia erilaisia tarinoita. Yhden tarinan mukaan Marco Polo toi sen mukanaan Kiinasta. Puolassa pierogi on liitetty myös Pyhän Hyasinttin tarinaan ja mongolien sotaretkiin alueelle. Puolassa sen resepti mainitaan maan ensimmäisessä keittokirjassa "Compendium Ferculorum, albo Zebranie potraw" vuodelta 1682. Stanisław Czernieckin kirjoittaman kirjan reseptissä piiras täytettiin vasikanmunuaisella. Täytteenä yleistyivät myös yläluokan käyttämät kalliit raaka-aineet, kuten hedelmät, sokeri ja Aasiasta tuodut mausteet, sekä köyhemmän väestön tavallisemmat raaka-aineet, kuten suurimot. Maahanmuuttajien mukana pierogi vietiin myös Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.
Pierogi voidaan valmistaa keittämällä suolavedessä, paistamalla tai uppopaistamalla. Täytteinä käytetään nykyisin useita eri raaka-aineita. Yksi tunnetuimmista pierogityypeistä on "pierogi ruskie", jonka täytteenä käytetään perunaa ja rahkaa. Suosituimpia lihatäytteitä ovat esimerkiksi sika, nauta ja kana. Joskus voidaan käyttää harvinaisempia lihoja, kuten karitsaa ja ankkaa. Makeita pierogeja syödään etenkin kesäisin. Pierogit valmistettiin perinteisesti kotona. Valmistus liittyi tavallisesti juhlallisuuksiin, sillä niiden valmistaminen on varsin työlästä. Pierogi on tyypillinen esimerkiksi joulupöydissä. Nykyisin pierogeja saa myös pakasteena ja kahviloista.
Turkin presidentti
Turkin presidentti on Turkin valtionpäämies. Presidentti valitaan viiden vuoden välein, ja hänet voidaan valita kahdelle kaudelle. Presidentin tehtäviin kuuluu nimittää pääministeri.
Vuonna 2014 Turkissa järjestettiin ensimmäiset suorat presidentinvaalit, jotka voitti Recep Tayyip Erdoğan. Hänet on valittu presidentiksi vuoteen 2019 asti. Erdoganin tavoitteena on, että Turkki muutettaisiin perustuslaissa presidenttijohtoiseksi, mutta oppositio on toistaiseksi pystynyt estämään sen.
Runar Engblom
Helge Runar Engblom (1908–1965) oli suomalainen muotoilija ja sisustusarkkitehti.
Engblom opiskeli vuosina 1925–1929 Taideteollisessa keskuskoulussa huonekalujen suunnittelua ja vuosina 1933–1936 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa maalausta. Visuaalisiin taiteisiin painottuneiden opintojensa ohessa Engblom opiskeli kuitenkin myös pianonsoittoa Helsingin konservatoriossa. Vuonna 1936 Engblom jätti opinnot Ateneumin taidemaalariluokalla ja vuokrasi opiskelutovereidensa Tove Janssonin, Christian Sibeliuksen ja Unto Virtasen kanssa yhteisen ateljeetilan Helsingin Ullanlinnasta. Engblom toimi 1930-luvulla huonekalujen freelance-suunnittelijana muun muassa Asko Oy:lle ja Oy Boman Ab:lle. Toisen maailmansodan jälkeen hän teki suunnittelutyötä myös tukholmalaiselle Svenska Hantverksföreningenille.
Oman taiteellisen työnsä ohessa Engblom toimi opettajana 1930-luvulta lähtien. Hän oli Taideteollisen keskuskoulun sommittelun, ornamentti- ja vapaan käden piirustuksen tuntiopettajana vuosina 1935–1951 sekä sisustusosaston ensimmäinen lehtori vuosina 1951–1964, opetusalanaan sommittelupiirustus. Engblom sai oppilailtaan lempinimen "Skåpe". Muutaman vuoden ajan Engblom opetti myös Teknillisessä korkeakoulussa tuleville arkkitehdeille huonekalusuunnittelua.
Engblom suunnitteli huonekaluja ja sisustusta moniin Helsingin julkisiin rakennuksiin. Helsingin yliopistossa hänen työnsä näkyi muun muassa Metsätalon kirjaston sisustuksessa ja yliopiston hallintorakennuksen eri tilojen huonekaluissa. Hän oli myös vuonna 1938 valmistuneen Helsingin Pääpostitalon sisustaja. Ravintola Tullinpuomin sisustus ja Hotelli Vaakunan huonekalut olivat 1940-luvulla Engblomin käsialaa. Myöhemmin 1950-luvulla Engblom suuntautui yhä enemmän myös muiden käyttöesineiden muotoiluun. Hän suunnitteli muun muassa lasiesineitä Riihimäen, Karhulan ja Kumelan lasitehtaille sekä kirkkohopeita ja -tekstiilejä useille seurakunnille.
Vuonna 1964 Engblom jäi Taideteollisen oppilaitoksen lehtorin virastaan sairauseläkkeelle, ja hän kuoli jo seuraavana vuonna. Laaja Engblomin työtä käsittelevä muistonäyttely järjestettiin Amos Andersonin taidemuseossa marras–joulukuussa 1967. Vaikka Engblomin aikana modernismin virtaukset vaikuttivat voimakkaasti kaikkiin taiteisiin ja muotoilu joutui yhä laajemmin sopeutumaan massatuotannon ehtoihin, Engblomin taiteellista tuotantoa leimasivat edelleen perinteet ja käsityö.
Laurinkallio
Laurinkallio eli Ristinaron kallio eli Pahasen rata on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Tuuloksen Juttilan kylässä sijaitseva linnavuori.
Laurinkallion on kallioinen mäki, joka sijaitsee Pyhäjärven kaakkoisrannassa noin 2,5 kilometriä Tuuloksen kirkosta luoteeseen. Mäki on luode-kaakko-suuntainen mäki, joka kohoaa yli 40 metriä Pyhäjärven pintaa korkeammalle. Mäen rinteet ovat jyrkät muissa ilmansuunnissa paitsi luoteessa. Osa rinteistä rajautuvat jyrkänteisiin. Luoteisrinteissä sijaitsevatkin puolustusvarustuksien jäänteet, jotka muodostavat sammaloituneen kivivallin. Valli on paikoin hajonnut ja siinä on aukko, jota arvellaan linnan portiksi. Valli ja jyrkänteet rajaavat sisälleensä 300×150 metriä suuren linna-alueen. Linna-alueelta on löydetty kiviröykkiöitä, jotka voivat olla kiukaiden pohjia.
Laurinkalliolla ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia, muta sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1886 (Hjalmar Appelgren), 1897 (Axel Olai Heikel), 1924 (Julius Ailio ja Sakari Pälsi), 1935 (Jouko Voionmaa) ja 1983 (Jyri Saukkonen).
Linnavuorella oli 1890-luvun alussa nähtävillä runsaasti sisä- ja ulkovarustusten jäänteitä, mutta jo tuolloin kahden metrin levyisten vallien kerrotaan olleen pahasti hävitetyt. Linnamäestä noin 300 metriä lounaaseen on mahdollinen rautakautinen kalmisto. Laurinkallio on osa merkittävää Tuuloksen alueen rautakautisen ja historiallisen ajan keskittymää.
Rantahiekasta on löydetty mm. keihäänkärkiä, miekkoja, kirveitä ja luita, kun vesi on ollut poikkeuksellisen alhaalla. Osan näistä esineistä kerrotaan löytyneen lähellä sijainneesta Karhunpäänmäestä, jonka tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Linnavuoren juurelta on tehty runsaasti aselöytöjä, joiden on tulkittu olevan peräisin paikalla käydystä taistelusta. Tähän viittaa se, että paikalta ei ole löytynyt kalmistoa ja taipuneita keihäänkärkiä sekä katkennut miekka on löydetty kohtuullisen läheltä maan pintaa.
Laurinkallio on valtakunnallisesti arvokas muinaisjäännös ja se on maisemallisesti Tuuloksen näyttävimpiä kohteita. Laurinkallion hoitosuunnitelman laati Olli Soininen vuonna 2004. Hoidon tarkoituksena on avata puustoa ja raivata pensaikkoja niin, että linnavuoren rakenteet tulevat näkyviin. Ympäristöä raivataan niin, että näkymät Suolijärvelle, Pyhäjärvelle ja Tuuloksen kirkolle aukeavat. Lopullinen tavoite on tehdä kohteesta nähtävyys- ja opetuskohde. Tuulos-seura on pystyttänyt opsteet Luopioistentien (yhdystie 3222) ja Kettulantien varteen. Seura rakensi Kallioniementien varteen parkkialueen, josta kalliolle nousevalle polulle tehtiin pitkospuut.
Laurinkallio on pohjoisrinteen 31 metsälehmuksesta koostuva ja etelärinteessä 15 runkomaisen metsälehmuksen muodostama luonnonsuojelulain ja metsälain mukainen jyrkänteenaluslehto. Siellä viihtyvät myös pähkinäpensas. Mäen laella on myös ketolaikkuja.
Kylän lähiympäristössä sijaitsevat myös Kyläkallio, Ryömänlinnan, Kestinpäänkallion ja Kitaruvenlinnan muinaislinnat.
OSB-levy
OSB-levy (, ’suunnattu suurlastulevy’) on erityisesti rakentamisessa käytetty lastulevytyyppi.
OSB-levy on kolmikerroksellinen pitkälastuinen lastulevy, jossa lastujen syysuunta on vakioitu. Keskikerroksen lastut ovat poikittain pintakerroksen lastuihin nähden, jolloin ristikkäisen rakenteen ansiosta levylle saadaan havuvaneria muistuttavat ominaisuudet. Lastukoko on suuri, lastujen pituus on 10-15 cm ja leveys 5–30 mm. Levyn materiaalina käytetään haapaa ja havupuita.
Levyä valmistetaan lähinnä Yhdysvalloissa ja Kanadassa, mutta viime vuosina valmistusta on aloitettu myös Euroopassa. Vuonna 2009 seitsemän prosenttia Euroopassa tuotetuista puulevyistä oli OSB-levyä, tuotannon keskittyessä lähinnä Saksaan, Puolaan ja Tšekkiin.
OSB-levyä käytetään erityisesti Pohjois-Amerikassa, jossa se on halvempana vaihtoehtona korvannut havupuuvanerin. Yhdysvalloissa levyä käytetään suuria määriä esimerkiksi puurakenteisten uumapalkkien uumalevynä.
S-1 Uranium Committee
S-1 Uranium Committee oli Yhdysvaltain komitea, joka tutki uraaniin ja atomipommiin liittyivä asioita ennen toista maailmansotaa ja sen aikana. Se käynnistettiin Lyman James Briggsin johtamana nimellä Briggs Advisory Committee on Uranium. Myöhemmin se liitettiin National Defense Research Committeen alaisuuteen.
Lokakuussa 1939 presidentti Franklin D. Roosevelt perusti Albert Einsteinille lupaamansa uraanikomitean, joka tapasi ensimmäistä kertaa 21. lokakuuta. Komiteaan kuului sekä siviili- että sotilasjäseniä. Sen puheenjohtajaksi valittiin National Bureau of Standardsin johtaja Lyman J. Briggs. Vuoden 1940 alussa komitea ehdotti, että hallitus keskittyisi rahoittamaan isotooppierotukseen liittyvää tutkimusta sekä Enrico Fermin ja Leó Szilárdin fissioketjureaktioon liittyvää työtä Columbian yliopistossa. Yhdysvaltain uraanitutkimus sai uutta motivaatiota, kun saksalaisen Kaiser Wilhelm -instituutin oli aloittanut laajan uraanitutkimuksen.
Heinäkuussa 1940 National Defense Research Committeen johtaja Vannevar Bush siirsi komitean NDRC:n alaisuuteen ja järjesti sen uudelleen. Komiteasta tuli tieteellinen elin, ja siitä poistettiin kaikki sotilasjäsenet. NDRC:n hallinnassa komitea pystyi saamaan parempaa rahatusta tutkimukselle, sillä se ei ollut enää riippuvainen asevoimien varoista. Komitea sai sodan aikana kritiikkiä, ja erityisen voimakkaasti sitä kohtaan hyökkäsi Nobel-palkittu Ernest Orlando Lawrence. Bush puolusti Briggsiä mutta ymmärsi monien muiden tavoin kritiikin osuvan kohdalleen. Bush pyysikin Lawrencea toimimaan Briggsin avustajana, mihin Lawrence suostui. Briggsille asiasta kerrottiin 27. maaliskuuta 1941. Kun Office of Scientific Research and Development (OSRD) perustettiin kesällä 1941 korvaamaan NDRC, uraanikomitea siirtyi OSRD:n hallintoon. Komitea sai koodinimekseen S-1.
Brittiläisten MAUD-raportti vahtisti yhdysvaltalaisten uskoa atomipommin rakentamiseen, sillä brittitieteilijät vakuuttivat, että pommi voisi olla valmis sodan aikana. Bush ja James Bryant Conant vahvistivatkin pian uraanikomiteaa. Enrico Fermi nimettiin teoreettisten tutkimusten johtoon ja Harold Urey valittiin johtamaan isotooppierotukseen ja raskaaseen veteen liittyvää tutkimusta.
Atomiohjelma siirrettiin kesäkuussa 1942 maavoimien Manhattan-projektille. Uraanikomitea jatkoi enää vain yliopistotutkimuksen ja pilottitehtaiden johdossa. Lisäksi sen yhteyteen luotiin S-1 Executive Committee, johon kuuluivat James Conant, Lyman Briggs, Arthur H. Compton, Ernest Lawrence, Edgar Murphee ja Harold Urey. Sen tehtävänä oli valvoa OSRD:lle jätettyä tutkimusta.
Mojmír Trličík
Mojmír Trličík (s. 20. maaliskuuta 1964 Ostrava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän edusti Tšekkoslovakian liigan HC Vítkoviceä vuosina 1982–1987. Nykyään hän toimii seuran valmentajana.
Ašmjany
Ašmjany () eli Ošmjany (, , ) on pieni kaupunki ja samanniminen piiri Hrodnan alueella Valko-Venäjän länsiosissa Liettuan rajalla. Kaupungin väkiluku oli lokakuussa 2009 yhteensä 14 813; koko hallintopiirissä (raion) asui 32 411 ihmistä.
Ašmjany mainittiin asuttuna Vilnan alueen paikkakuntana jo vuoden 1340 asiakirjoissa. Kaupunki Ašmjanysta tuli vuonna 1399, mutta Magdeburgin kaupunkioikeudet se sai vasta 16. vuosisadan alkupuolella. Puolan 3. jaon seurauksena kaupunki kuului 1795 lähtien Venäjän keisarikuntaan. 1. maailmansodan jälkeen 1920- ja 1930-luvuilla alue kuului osana silloiseen Puolan toiseen tasavaltaan. Vuonna 1939 alue liitettiin Valko-Venäjän neuvostotasavaltaan. Toisen maailmansodan aikana alue joutui muutamaksi vuodeksi Natsi-Saksan miehitysvallan alaisuuteen.
Ašmjany sijaitsee Liettuan Vilnaa ja Valko-Venäjän Minskiä yhdistävän eurooppatien 28:n (eli valtatie M7:n) äärellä; kaupunkikeskus jää vain 2 kilometriä valtatien eteläpuolelle. Kaupungista on Liettuan rajalle 28 kilometriä, Vilnaan 49 kilometriä ja Minskiin runsas 140 kilometriä. Maakunnan pääkaupunki Hrodna sijaitsee linnuntietä noin 160 kilometriä lounaaseen.
Junanrata Vilna- Smarhon- Maladzetšna- Minsk kulkee Ašmjanyn piirin pohjoisosien läpi. Valko-Venäjän rautateiden "Ošmjany"-asema sijaitsee linnuntietä noin 15 kilometriä kaupunkikeskustasta koilliseen. Osana naapurikunta Astravetsiin sijoittuvan Valko-Venäjän ydinvoimalan rakennushanketta, tätä Ašmjanyn rautatieasemaa on suunniteltu peruskorjattavan. Lisäksi rakennetaan pistorata, joka alkaa aseman luoteispuolelta ja kulkee Astravetsin taajaman itäpuolitse siitä noin 20 kilometriä koilliseen rakennettavalle ydinvoimalalle.
Tiilinen Ylösnousemuksen kirkko (ortodoksikirkko, joka valmistui 1875; ) ja katolinen Pyhän arkkienkeli Mikaelin kirkko (1400 luvun alusta, uudelleenrakennettiin 1900-1906; ) ovat tunnetuimpia keskustan rakennuksia.
Alf Salin
Alf Olavi Salin (21. kesäkuuta 1913 Helsinki – 28. syyskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija ja studiopäällikkö.
Salin työskenteli 1930-luvulla Suomalaisen Oopperan balettitanssijana toiseen maailmansotaan saakka. Sodan aikana hän kuitenkin menetti toisen kätensä ja joutui luopumaan tanssimisesta. Salin teki sittemmin pitkän uran Suomen Filmiteollisuuden studiopäällikkönä, ja osallistui lukuisten yhtiön tuottamien elokuvien valmistukseen lähes kuolemaansa asti.
Salinin puoliso oli tanssija ja koreografi Airi Säilä, ja flamencokitaristi Ari Salin on heidän lapsensa. Sekä Alf Salin että hänen puolisonsa palkittiin vuonna 1956 Pro Finlandia -mitalilla.
Korealainen keittiö
Korealainen keittiö on saanut alkunsa Korean niemimaalla ja Mantšurian alueella. Ruoka koostuu pääasiassa nuudeleista, riisistä, tofusta ja vihanneksista. Grillattuja ruokia ovat bulgogi, galbi, samgyeopsal ja makchang gui. Korealaisen keittiön keskeinen osa on myös kiinankaalista fermentoimalla valmistettu kimchi, joka valmistustavaltaan hieman muistuttaa eurooppalaista hapankaalia.
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1993
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1993 olivat kolmannet naisten Euroopanmestaruuskilpailut jääkiekossa. A-sarjan turnaus pelattiin Tanskassa 24. -27.maaliskuuta ja B-sarjaa isännöi Ukraina. A-sarjan pistepörssin voitti Suomen Hanna Teerijoki yhdeksällä maalilla ja kolmella maaliin johtaneella syötöllä. Suomi voitti myös Euroopan mestaruuden kolmannen kerran peräkkäin.
Loppuottelu
Pronssiottelu
ottelu 5. sijasta
Tanska putosi B-sarjaan.
Latvia nousi A-sarjaan.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1958
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1958 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 27. kausi. Kaudella 1958 Mestaruussarja pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Putoavien joukkueiden määrää lisättiin kaudelle 1958 yhdellä, kun Suomensarja laajeni kaudelle 1958 kahdesta lohkosta kolmeen.
Mestaruussarjan voiton jakoivat KuPS ja HPS, joten Suomen mestaruus ratkaistiin joukkueiden välisellä uusintaottelulla. Olympiastadionilla 1. marraskuuta pelatun uusintaottelun ja toisen Suomen mestaruutensa voitti KuPS Antero Kostilaisen jatkoaikamaalilla 1–0. Viimeisiksi sijoittuneet I-Kissat, VPS ja KTP putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1958 jakoivat TPS:n Kalevi Lehtovirta ja HPS:n Kai Pahlman 17 maalilla. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin uusintaottelussa HPS–KuPS, kun ottelua saapui seuraamaan 8 321 katsojaa. Yleisömäärä oli samalla Mestaruussarjan uusi ottelukohtainen yleisöennätys.
HPS pelasi kaudella 1958–59 ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Euroopan Cupissa. Edellisen kauden mestari arvottiin suoraan ensimmäiselle kierrokselle, jossa se hävisi otteluparinsa ranskalaiselle Reimsille yhteismaalein 0–7.
Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1957 ja kaksi nousijaa kauden 1957 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja VIFK ja Itälohkon voittaja HIFK nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet KIF:n ja Reippaan.
KuPS:in ja HPS:n päädyttyä tasapisteisiin Suomen mestaruus ratkaistiin uusintaottelulla.
"KuPS voitti Suomen mestaruuden."
Hakan ja I-Kissojen päädyttyä tasapisteisiin Mestaruussarjan seitsemäs sija ratkaistiin uusintaottelulla.
"Haka säilytti sarjapaikkansa. I-Kissat putosi Suomensarjaan."
Karsintakierros
"HPS arvottiin suoraan ensimmäiselle kierrokselle."
1. kierros
"Reims voitti yhteismaalein 7–0."
Taivassalon vaakuna
Taivassalon vaakuna on Taivassalon kunnan tunnus. Vaakunan keskiaikainen purjealus viittaa rannikkopitäjällä jo ristiretkiaikoina olleisiin meriyhteyksiin sekä keskiaikaiseen laivastoasevelvollisuuteen, josta säilyneet tiedot ovat peräisin juuri Taivassalosta.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä kultainen yksimastoinen purjealus, jonka purjeessa punainen Mantovan risti.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Taivassalon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 21. lokakuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. helmikuuta 1954.
Street Fighter II V
Street Fighter II V () on Group TAC -studion tuottama japanilainen Capcomin Street Fighter II videopeliin perustuva 29-osainen animesarja. Sitä esitettiin alun perin Japanissa vuonna 1995.
Sarjan englanninkielisen käännöksen teki Manga Entertainment ja dubbauksen Animaze, jota julkaistiin VHS:lle vuosina 1997–1998. Vuonna 1997 ADV Films dubbasi sarjan uudelleen englanniksi, jota julkaistiin vain Isossa-Britanniassa. Myöhemmin sarja julkaistiin DVD:lle vuonna 2001 neljässä osassa ja vuonna 2003 kokoelmana. Sarjaa on esitetty myös Yhdysvalloissa televisiossa muun muassa Syfyllä, G4:lla ja NBC:llä.
Nuoret kaverukset Ryu ja Ken jäävät pahasti alakynteen tappelussa Guilea vastaan ja päättävät matkata maailman ympäri kehittääkseen taistelutaitojaan. Matkalla he kohtaavat muita taistelijoita, kuten Chun-Lin, Fei Longin, Sagatin ja Dhalsimin. Nuorukaiset sotkeutuvat myös vahingossa pahamaineiseen rikollisjärjestöön Shadowlawiin, kukistettuaan järjestöön kuuluneen sivuorganisaation Ashuran jäsenet.
Nyrkkeilyn sarja 75 kg kesäolympialaisissa 1952
Nyrkkeilyn 75 kg sarjaan Helsingin olympiakisoissa osallistui 23 nyrkkeilijää, joista jokainen edusti eri kansakuntaa. Ottelut käytiin 28. heinäkuuta - 2. elokuuta.
Pentti Tuominen
Pentti Arnold Tuominen (2. helmikuuta 1920 Kuorevesi – 24. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso.
Tuominen kuului Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan. Hän esiintyi lisäksi ainakin viidessä pitkässä elokuvassa 1950- ja 1960-luvulla sekä monissa tv-elokuvissa ja -sarjoissa. Tuominen oli muutamaan otteeseen Kauko Käyhkön sijaisena Kipparikvartetissa yhtyeen toisena bassona, ja hän esiintyi useiden tanssiorkestereiden kuten Dallapén solistina. Hän myös ohjasi kaksi Keravan oopperayhdistyksen tuotantoa 1970- ja 1980 luvun vaihteessa (Gaetano Donizettin "Yökello" ja Pietro Mascagnin "Cavalleria Rusticana").
Tuominen teki 1940-luvun lopulta lähtien monia levytyksiä, joissa hän esiintyi usein salanimellä "Aarno Aava". Oikealla nimellään hän levytti esimerkiksi Helsingin Teatteriorkesterin jousiston kanssa muutaman levyn 1950-luvulla. Humppa-Veikot -yhtyeen kanssa Tuominen levytti 1970-luvulla muun muassa tunnetun kappaleen "Espanjatar olen sorja".
Kevin Großkreutz
Kevin Großkreutz (s. 19. heinäkuuta 1988 Dortmund, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesligassa pelaavaa VfB Stuttgartia ja on pelipaikaltaan laituri.
Großkreutz siirtyi Borussia Dortmundin junioriakatemiaan vuonna 2002, jossa hän pelasi yhden kauden. Vuonna 2003 hän siirtyi Dortmundista Rot Weiss Ahlenin junioreihin. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen kaudella 2006–2007.
Hän teki toisella kaudellaan 2007–2008 12 maalia. Kausi sujui joukkueen osalta myös hyvin, kun se onnistui nousemaan maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 2. Bundesliigaan.
Heinäkuussa 2009 Großkreutz teki kolmivuotisen sopimuksen juniorivuosinaan jo tutuksi tulleen Borussia Dortmundin kanssa.
Tammikuussa 2016 hän siirtyi VfB Stuttgartiin.
Großkreutz teki ensiesiintymisensä Saksan maajoukkueessa 13. toukokuuta 2010 ystävyysottelussa Maltaa vastaan. Toisen ottelunsa hän pelasi marraskuussa 2010 Ruotsia vastaan.
Maajoukkuevalmentaja Joachim Löw valitsi hänet myös Saksan joukkueseen vuoden 2014 Brasilian MM-kisoihin.
Andreas Mikkelsen
Andreas Mikkelsen (s. 22. kesäkuuta 1989 Oslo) on norjalainen ralliautoilija. Hänen kartanlukijanaan on toiminut kauden 2016 alusta lähtien niinikään norjalainen Anders Jæger.
Mikkelsen aloitti ralliuransa 17-vuotiaana kilpailtuaan sitä ennen motocross- ja hiihtokilpailuissa. Vuonna 2005 hän kilpaili Britannian ralleissa voittaen Quinton Stagen, the Coraclen, the Plains, the Bulldog ja Cambrian ja Saarenmaan rallikilpailut. Vuonna 2006 Mikkelsen debytoi WRC-luokassa Britannian rallissa keskeyttäen ulosajoon 14. erikoiskokeella. Seuraavana vuonna hän ajoi kahdeksan kilpailua ollen parhaimmillaan yhdeksäs Irlannin rallissa.
Vuonna 2008 Mikkelsen saavutti uransa ensimmäiset pisteet ajamalla viidenneksi Ruotsin rallissa rikkoen samalla Matthew Wilsonin ennätyksen nuorimpana pisteille ajaneena rallikuljettajana. Hän ajoi vielä kahdeksanneksi Espanjan rallissa. Vuonna 2009 Mikkelsen ajoi kaksi kilpailua, joissa keskeytti. Samana vuonna Larvikin kilpailussa syyskuussa Mikkelsenin auto lähti luisumaan ja osui kymmenvuotiaaseen katsojaan surmaten tämän välittömästi.
Vuonna 2010 Mikkelsen ajoi yksittäisiä kilpailuja SWRC-luokassa voittaen kauden päätöskilpailun Walesissa. Hän saavutti myös yhden pisteen WRC-luokassa. Hän kilpaili myös IRC-sarjassa ollen parhaimmillaan toinen Skotlannin rallissa. Hän sijoittui seitsemänneksi omassa luokassaan. Vuonna 2011 Mikkelsen kilpaili IRC-sarjassa Skodalla.
Vuodesta 2013 lähtien Mikkelsen on kilpaillut Volkswagenin tehdastallin kolmannella WRC-autolla. Hänen kartturinaan toimi suomalainen Mikko Markkula, mutta pari lopetti yhteistyönsä kesken kauden 2014. Talli vetäytyi pois MM-sarjasta kauden 2016 loputtua.
Kaudelle 2017 Mikkelsen ei alkuun meinannut löytää lainkaan ajopaikkaa. Kauden kolmessa ensimmäisessä kilpailussaan hän ajoi Skoda Motorsportin Fabia R5:lla kahdesti seitsemänneksi voittaen WRC2-luokan. Sardiniassa, Puolassa ja Saksassa hän kilpaili Citroënin tallissa. Kauden päättäneissä Katalonian, Walesin ja Australian osakilpailuissa Mikkelsen ajoi Hyundai Motorsportin kuljettajana varmistaen samalla itselleen työpaikan myös seuraavalle kaudelle.
Viitasaaren vaakuna
Viitasaaren vaakuna on Viitasaaren kaupungin tunnus. Vaakunan aihe viittaa sisävesikalastuksen muinaiseen merkitykseen alueella.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä seitsemän kokonaan hopeista uivaa muikkua asetettuina 1+2+1+2+1.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Viitasaaren kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 7. huhtikuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. elokuuta samana vuonna.
Valkeakosken vaakuna
Valkeakosken vaakuna on Valkeakosken kaupungin tunnus. Vaakunan aihe kuvaa koskea, jonka ympärille puunjalostus- ja muukin teollisuus on syntynyt.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kilvessä on vastaviistoon kulkeva hopeinen virta, jonka yläkentässä on kultainen kuusi ja alakentässä kultainen hammasratas.” Vaakunan on suunnitellut A. W. Rancken, ja tasavallan presidentti vahvisti vaakunan käyttöön 23. huhtikuuta 1948.
Uuden-Seelannin puolustusvoimat
Uuden-Seelannin puolustusvoimat ("New Zealand Defence Force") koostuvat maavoimista, kuninkaallisista ilmavoimista ja kuninkaallisesta laivastosta. Puolustusvoimien ylipäällikkö on Uuden-Seelannin kenraalikuvernööri, nykyään sir Jeremiah Mateparae. Komentajana toimii kenraaliluutnantti Timothy Keating.