hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ari Haasio
Ari Haasio (s. 23. tammikuuta 1965) on suomalainen tietokirjailija ja Seinäjoen ammattikorkeakoulun kirjastoalan yliopettaja. Hän on kirjoittanut lukuisia teoksia kirjastoalasta, dekkareista, tiedonhausta, tietoverkoista ja sosiaalisesta mediasta. Haasio on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hänen väitöskirjansa käsitteli sosiaalisesti vetäytyneiden henkilöiden tiedonhankintaa. Väitöskirjassaan Haasio on esitellyt disnormatiivisen ja normatiivisen informaation käsitteet, joiden avulla kuvataan informaation suhdetta tiedontarpeen ja tiedontarvitsijan arvoihin, normeihin ja lainsäädäntöön.
Haasio on toimittanut lukuisia teoksia, kirjoittanut toistakymmentä tieteellistä artikkelia sekä sanomalehti- ja aikakauslehtiartikkeleita muun muassa Kirjastolehteen, Kalevaan, Ilkkaan ja Lapuan Sanomiin. Haasio toimi Kirjastolehden päätoimittajana vuosina 1998–2000.
Pariisista Papukaijannokkaan
Pariisista Papukaijannokkaan. Suomenkieliset ulkomaiden paikannimet ja niiden vieraskieliset vastineet on Kotimaisten kielten keskuksen julkaisema paikannimiopas, jonka tekijät ovat maantieteilijä, filosofian lisensiaatti Kerkko Hakulinen ja erikoistutkija, filosofian tohtori Sirkka Paikkala. Teoksen taustalla on muun muassa Hakulisen aiemmin laatimien nimioppaiden aineiston lisäksi myös aikakauslehti Terrassa vuonna 1969 julkaistu luettelo. Paikannimiä on kaikkiaan 2 500.
Teoksessa on ajantasaiset eksonyymien eli vakiintuneiden suomenkielisten nimien kirjoitusohjeet sekä oikeinkirjoitushistoriaa. Pääosa teoksesta muodostuu paikannimistä. Ne ovat kahtena luettelona taulukkomuodossa. Ensimmäisessä luettelossa on kullekin nimelle on ensin paikan suomenkielinen nimi, sitten paikan laji ja sijainti, ja oma paikallinen nimi sekä englanninkielinen nimi. Yksi sarake sisältää lisätietoja, esimerkiksi nimen jollakin paikan kannalta merkittävällä kielellä. Toinen taulukko-osa sisältää ensin endonyymit eli paikalliset nimet ja englanninkieliset nimet ja niiden jälkeen on nimen kieli, paikan laji ja sijainti sekä suomenkielinen nimi.
Teokseen ei ole sisällytetty sellaisia paikannimiä, joiden suomenkielinen muoto poikkeaa vain loppuosastaan (kuten -saari, -järvi).
Teoksesta julkaistiin syyskuussa 2018 verkkoversio nimellä "Eksonyymit". Verkkopalvelun sisältö vastaa kirjan sisältöä. Lokakuun alussa 2018 sanaluettelossa oli 2 208 eksonyymiä.
Supraventrikulaarinen takykardia
Supraventrikulaarinen takykardia (SVT) tarkoittaa nopealyöntisyyskohtausta. Sen synnyttävä rakenne sijaitsee sydämen eteisissä, eteis-kammiosolmukkeessa tai eteis-kammiorajassa.
Yleisin syy on kiertoaktivaatio esimerkiksi sydämen eteissä. Toinen mekanismi voi olla lisääntynyt automaatio sydämessä ennen kammiota. 1–3 ihmisestä tuhannesta on ylimääräinen oikorata eteisen ja kammion välillä eli Wolff–Parkinson–Whiten eli WPW-oireyhtymä. Diagnoosi tehdään EKG:llä.
Oireena on nopea syke sydämessä; yleisemmin 140–220 lyöntiä minuutissa. Tähän voi liittyä heikotusta tai huimausta.
Usein auttaa vagussimulaatio eli esimerkiksi kasvojen pesu kylmällä vedellä. Myös kylmä suihku, veden juominen tai asettuminen selin makuulle voi lakkauttaa kohtauksen. Mikäli kohtaus ei mene itsestään ohi edellä mainittujen keinojen avulla, saatetaan tarvitaan lääkkeitä, kuten adenosiiniä, ja on suositeltavaa hankkiutua lääkärin vastaanotolle. Vaikeimmissa tapauksissa (oireita/kohtauksia ilmenee usein, ne kestävät reilusti yli 5 minuuttia joka kerta jne.) voidaan tarvita sähköistä rytminsiirtoa.
SVT voidaan hoitaa myös ablaatiossa, tässä operaatiossa potilas on hereillä koko ajan, potilaan sydämeen mennään reisivaltimon kautta ja ns. noitahermo paikallistetaan ja poltetaan poikki. Toimenpide on kivuton.
Masashi Oguro
Masashi Oguro (s. 4. toukokuuta 1980 Toyonaka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Oguro on hyökkääjä ja hän on uransa aikana pelannut niin Gamba Osakan (111 ottelua, 48 maalia), Consadole Sapporon (4 ottelua), Grenoble Foot 38:n (19 ottelua, 6 maalia), Torino FC:n (10 ottelua), Tokyo Verdyn (53 ottelua, 23 maalia), Yokohama FC:n (16 ottelua, 12 maalia), FC Tokyon (22 ottelua, 7 maalia), Yokohama F. Marinosin (53 ottelua, 12 maalia) kuin myös Hangzhou Greentown FC:n riveissä. Gamba Osakan riveissä hän oli voittamassa J. Leaguen mestaruutta vuonna 2004 ja hänet valittiin liigan all stars-miehistöön vuonna 2005. Japanin jalkapallomaajoukkueessa Oguro pelasi vuosien 2005–2008 aikana kaikkiaan 22 ottelua, joissa teki viisi maalia. Hän oli mukana Japanin joukkueessa vuoden 2006 MM-kisoissa, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle Japanin kaikissa kolmessa ottelussa, tosin niistä kahdessa vasta aivan ottelun lopulla.
Takayuki Suzuki
Takayuki Suzuki (s. 5. kesäkuuta 1976 Hitachi Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Suzuki on hyökkääjä ja hän on uransa aikana pelannut niin Kashima Antlersin (87 ottelua, 17 maalia), Centro de Futebol Zico Sociedade Esportivan (26 ottelua, 7 maalia), JEF United Ichiharan (7 ottelua), Kawasaki Frontalen (11 ottelua), KRC Genkin (19 ottelua), K. Beringen-Heusden-Zolderin (30 ottelua, 5 maalia), Red Star Belgraden (6 ottelua), Yokohama F. Marinosin (3 ottelua), Portland Timbersin (77 ottelua, 4 maalia) kuten myös Mito HollyHockin 48 ottelua, 8 maalia) riveissä. Japanin jalkapallomaajoukkueessa Suzuki pelasi vuosien 2001-2005 aikana kaikkiaan 55 ottelua, joissa teki 11 maalia. Hän oli mukana myös Japanin joukkueessa vuoden 2002 MM-kisoissa.
Luisella Boni
Luisella Boni (oikealta nimeltään "Luisa Angela Bozzo", 24. heinäkuuta 1935 Como) on italialainen näyttelijä.
Luisella Boni oli yksi 1950-luvun alun uusista lupaavista näyttelijöistä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan Howard Hawksin suurelokuvassa "Faaraoitten maa" ("Land of the Pharaohs", 1955). Boni näytteli 1950–1960-lukujen vaihteen viihde-elokuvissa toisinaan taiteilijanimellä "Brigitte Corey" sekä työskenteli teatterissa ja televisiossa, jossa hänen uransa jatkui 2000-luvulle saakka. Hän oli naimisissa ohjaaja-käsikirjoittaja Daniele D’Anzan kanssa.
Petr Kment
Petr Kment (20. elokuuta 1942 Praha, Tšekkoslovakia – 22. elokuuta 2013 Praha, Tšekki) oli tšekkoslovakialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Raskaimmissa painoluokissa kilpaillut Kment voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa olympiapronssia Méxicossa 1968. Tokiossa 1964 hän oli neljäs ja Münchenissä 1972 hän karsiutui kolmannella kierroksella. MM-kilpailuista Kment saavutti viisi mitalia ja EM-kilpailuista kolme mitalia, joista yhden kultaisen.
Kment kuoli 22. elokuuta 2013, 71-vuotiaana.
Jos mä oon oikee
”Jos mä oon oikee” on Sannin kappale, joka julkaistiin hänen toisena singlenä 18. kesäkuuta 2013. Sanoituksiltaan kappale kertoo siitä kun jokaisella on tarvetta tulla kohdatuksi.
Kappaleelle tehty musiikkivideo julkaistiin 4. heinäkuuta 2013. Videolla Sannin näyttelemä roolihahmo viettää rakkaudentäyteisiä hetkiä vaalean miehen seurassa. Video kuvattiin Helsingissä.
”Jos mä oon oikee” ei ole saavuttanut debyyttisinglen kaltaista suosiota, Latauslistalla se saavutti 19. sijan. Radiolistalla kappale saavutti korkeimman sijoituksensa, 19, vasta kesäkuussa 2014.
HNK Rijeka
Hrvatski Nogometni Klub Rijeka on jalkapalloseura Rijekan kaupungista. Seura on perustettu 1946. Rijeka pelaa Kroatian korkeimmalla sarjatasolla 1. HNL:ssä. Seura on voittanut Kroatian cupin vuosina 2005, 2006 ja 2014 sekä Jugoslavian cupin 1978 ja 1979. Kroatian Super cupin joukkue voitti vuonna 2014.
Seura perustettiin heinäkuussa 1946 nimellä NK Kvarner. Nykyinen nimi otettiin käyttöön 1954.
FK Kukësi
Futboll Klub Kukësi on jalkapalloseura Kukësin kaupungista. Kukësi pelaa Albanian korkeimmalla sarjatasolla Kategoria superioressa.
FC Astra Giurgiu
Fotbal Club Astra Giurgiu on jalkapalloseura Giurgiun kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1934. Giurgiu pelaa Romanian korkeimmalla sarjatasolla Liga I:ssä. Seura tunnettiin aikaisemmin nimellä Astra Ploiești, kunnes se vaihdettiin nykyiseen nimeen 2012. Seura ei ole koskaan voittanut Liga I:stä tai Romanian cupia.
Suzuki (täsmennyssivu)
Suzuki voi tarkoittaa seuraavia:
Kakkosen kausi 1996
Kakkosen kausi 1996 oli Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin neljässä 12 joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat suoraan Ykköseen. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kolmoseen.
Ykköseen nousivat Pallokerho-35, Varkauden Työväen Palloilijat, Närpes Kraft ja Kemin Pallotoverit.
It’s a Beautiful Day (Michael Bublén kappale)
It's a Beautiful Day on kanadalaisartisti Michael Bublén kappale, joka julkaistiin hänen kahdeksannen, To Be Loved-studioalbumin ensimmäisenä singlenä. Kappale julkaistiin iTunesissä 25. helmikuuta 2013. Kappale sijoittui Britannian singlelistalla kymmenennelle sijalle ja Federation of the Italian Music Industry myönsi sille kultalevyn. Kappale pääsi viiden parhaan joukkoon Belgiassa, Suomessa, ja Japanissa.
German CD single
7" vinyl
It's A Beautiful Day EP
Digital download
Windows Media Video
Windows Media Video (WMV) on videonpakkaustiedostomuoto, joka tukee muutamia Microsoftin kehittämiä kaupallisia koodekkeja. Alkuperäinen videoformaatti WMV suunniteltiin alun perin Internetin streaming-sovelluksiin kilpailijaksi RealVideolle. Muut formaatit, kuten WMV Screen ja WMV Image, palvelevat erikoistunutta sisiältöä. Society of Motion Picture and Television Engineers (SMPTE) -säätiön antaman standardisoinnin ansiosta WMV 9 on omaksuttu myös fyysisiin formaatteihin, kuten HD DVD ja Blu-ray.
Luettelo Antiguan ja Barbudan lentoyhtiöistä
Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, jotka operoivat tai ovat operoineet Antigua ja Barbudassa.
Jalkapallon II divisioonan kausi 1970
Jalkapallon II divisioonan kausi 1970 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmena lohkona kaksinkertaisena sarjana. Sarjasta nousi neljä joukkuetta Mestaruussarjaan, koska Mestaruussarjan joukkuemäärää kasvatettiin kahdestatoista neljääntoista kaudeksi 1971. Lohkovoittajat nousivat suoraan ja lohkojen toiselle sijalle sijoittuneet pelasivat keskenään yksinkertaisen noususarjan, jonka voittaja nousi Mestaruussarjaan. Sijalle 11 ja sitä huonommin sijoittuneet putosivat suoraan III divisioonaan.
Suoraan Mestaruussarjaan nousivat Mikkelin Pallo-Kissat, Tampereen Pallo-Veikot ja Vaasan Palloseura sekä karsintojen kautta Oulun Työväen Palloilijat.
PaPe ja LaPS pelasivat uusinnan säilymisestä II divisioonassa, jonka Pape voitti 5–1.
TuTo ja PPT pelasivat uusinnan toisesta sijasta, jonka TuTo voitti jatkoajan jälkeen 1–0.
KPS ja JIlves pelasivat uusinnan säilymisestä II divisioonassa, jonka KPS voitti jatkoajan jälkeen 1–0.
Aberdarenherttu
Aberdarenherttu ("Cisticola aberdare") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Aberdareherttua tavataan Kenian keskiosissa. Sen levinneisyysalue on hyvin pieni, ja sen kanta on nopeasti pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Aberdarenherttu on luokiteltu vaarantuneeksi. Se on kuitenkin yhä paikallisesti yleinen suotuisissa elinympäristöissä.
Aberdarenherttu elää ylänköjen kosteilla ruohikkoalueilla. Sen elinympäristöt sijaitsevat 2 300 metrin yläpuolella.
Raaka keikka (albumi)
Raaka keikka on rap-artisti Eino Antiwäkin ja tuottaja Keemohin 11. lokakuuta 2012 julkaistu yhteislevy. Albumin kappaleista "Suomen ryöstetyin", "Hämeentie Massacre" ja "Einon muistelmat" on julkaistu musiikkivideot.
Syysloma
Syysloma (ent. "perunannostoloma") on koulujen ja päiväkotien loma syyslukukauden aikana. Syysloma ajoittuu yleensä lokakuun loppupuolelle (viikkoihin 42–43). Syysloman kesto vaihtelee paikkakunnasta ja koulusta riippuen kahdesta päivästä kokonaiseen viikkoon.
Perunannostoloma otettiin käyttöön suomalaisissa maaseutukunnissa 1940-luvulla ja yleensä se pidettiin syyskuun lopussa tai lokakuussa. Syyslomaksi se muuttui kun siirryttiin viisipäiväiseen työviikkoon 1970-luvulla.
Raakkujaherttu
Raakkujaherttu ("Cisticola natalensis") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Raakkujaherttua tavataan isossa osassa Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Savanniherttu
Savanniherttu ("Cisticola ruficeps") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Savanniherttua tavataan Itä- ja Keski-Afrikassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valittajaherttu
Valittajaherttu ("Cisticola guinea") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään joissain lähteissä samana lajina savannihertun.
Joululoma
Joululoma on peruskoululaisten ja opiskelijoiden loma, jota vietetään joulun aikoihin. Suomen peruskouluissa ja lukioissa joululoman pituudeksi on säädetty vähintään kymmenen päivää.
Lukukaudella 2017–2018 joululoman alkamispäivä on useimmissa kouluissa 23. joulukuuta. Kevätlukukausi alkaa heti uudenvuoden jälkeen 2. tammikuuta tai loppiaisen jälkeen 8. tammikuuta.
Pikkuherttu
Pikkuherttu ("Cisticola nana") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Pikkuherttua tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa ja Tansaniassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Latvusherttu
Latvusherttu ("Cisticola brachypterus") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Latvusherttua tavataan laajalla alueella Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hermann Stieve
Hermann Stieve () oli Berliinin yliopiston johtava anatomian tutkija 1930-luvulta 1950-luvulle. Hänen erikoisalansa oli lisääntymisanatomia. Hän teki tutkimuksia esimerkiksi stressin ja psykologisen trauman vaikutuksesta naisen kuukautiskiertoon.
Stieven maine on asetettu huonoon valoon sen vuoksi, että hän sai tutkimusmateriaalia natsi-Saksassa teloitettujen natsien vastustajien ruumiista. Erityisesti häntä kiinnostivat lisääntymisikäisten ja raskaana olevien naisten ruumiit. Hänen on epäilty vaikuttaneen kuolemantuomioiden täytäntöönpanoon. Vuonna 2009 julkaistu Andreas Winkelmannin ja Udo Schagenin tutkimus kuitenkin kiistää tämän ja korostaa, ettei Stieve ollut murhaaja eikä intomielinen natsi. Natsien sotarikoksia selviteltäessä Stieveä ei lopulta tuomittu mistään, ja hän sai jatkaa työtään itäberliiniläisen Humboldtin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina.
Valokuvakeskus Peri
Valokuvakeskus Peri ry on yksi Suomen alueellisista valokuvakeskuksista, jonka tavoitteena on edistää valokuvakulttuuria Varsinais-Suomen maakunnassa.
Syksyllä 1987 joukko turkulaisia kuvaajia perusti Peri 8 -valokuvagallerian Rauhankadulle. Tunnettujen valokuvaajien näyttelyiden lisäksi gallerian haluttiin avaavan väyliä uusille kyvyille. Valokuvakeskukseksi Peri laajeni 1990 muutettuaan Vanhalle Suurtorille Turun kulttuurikeskuksen yhteyteen.
Tänään Peri toimii kaikille avoimena kotimaisen ja kansainvälisen valokuvan kohtauspaikkana Wäinö Aaltosen museon tiloissa Itäisellä Rantakadulla. Peri järjestää näyttelyjä, seminaareja ja muita yleisötilaisuuksia. Toimintamuotoihin kuuluu myös julkaisuja, taiteilijaresidenssitoimintaa sekä valokuvausprojekteja ja muita yhteishankkeita kotimaisten ja kansainvälisten kumppanien kanssa. Lisäksi Peri ylläpitää valokuva-aiheista kirjastoa.
Perin vuodesta 2004 ylläpitämä taiteilijavaihto-ohjelma toimii pysyvänä yhteistyöhankkeena Pohjoisen valokuvakeskuksen, Valokuvataiteilijoiden liiton ja Suomen Ranskan suurlähetystön pysyvä yhteistyöhanke. Ranskalaisia partnereita projektissa ovat Piece of Cake, Pole Image Haute Normandie ja Ranskan kulttuurikeskus. Ohjelma tarjoaa vuosittain yhdelle suomalaiselle valokuvataiteilijalle mahdollisuuden kuukauden pituiseen residenssijaksoon Normandian Rouenissa ja vastaavan jakson ranskalaiselle valokuvaajalle vuorovuosin Oulussa, Turussa tai Helsingissä.
Valokuvakeskus Perin päärahoittajina ovat Valtion valokuvataidetoimikunta, Turun kaupunki ja Varsinais-Suomen taidetoimikunta.
Erskine (automerkki)
Erskine oli yhdysvaltalainen automerkki, jota valmisti Studebaker Corporation vuosina 1927–1930. Studebakerin toimitusjohtaja Albert Erskine (1871–1933) halusi kehittää keskiluokkaisen eurooppalaistyylisen automerkin. Tehdas ei halunnut valmistaa pienehköä autoa loistoauto Studebakerin nimisenä, joten automerkin nimeksi valittiin toimitusjohtajan sukunimi. Erskine oli kuusisylinterisen Studebakerin halvempi ja pienempi automerkki, 1920-luvun kanttiauto, kapea ja korkea.
Erskine-auto esiteltiin ensi kerran Pariisissa 1927. Erskineä myytiin Euroopassa melko hyvin, mutta Yhdysvalloissa heikommin. Syy oli hinta, 1928 esitelty Ford A maksoi 525 dollaria, mutta Erskine 995 dollaria. Seuraavana vuonna 1929 esitelty Chevroletin 6-sylinterinen malli oli vielä pahempi kilpailija. Erskine esitteli 1930 suuremman automallin, mutta se ei myynyt hyvin, joten merkki lopetettiin.
Erskinen seuraajaa Rocknea Studebakerin halpana automerkkinä valmistettiin vuosina 1932–1933.
Erskineä toi Suomeen Korpivaara & Halla -yhtiö yhteensä 687 kappaletta, eli Suomen 1920-luvun automarkkinoilla Erskineä myytiin melko paljon.
Mobilisti 3/2010, sivut 12-18
Need U (100%)
Need U (100%) on brittiläisen tanssimuusikon ja DJ:n Duke Dumontin kappale, jolla duetoi A*M*E. Kappale julkaistiin Britanniassa digitaalisesti ladattavana 31. maaliskuuta 2013 ja se pääsi Britannian singlelistan ensimmäiselle sijalle. Kappale on päässyt listoille myös Alankomaissa, Belgiassa ja Irlannissa, ja se pääsi ensimmäiselle sijalle Billboard Hot Dance Club Songs-listalla Yhdysvalloissa. Kappaleen sanoittivat A*M*E ja MNEK, sekä tuotti Duke Dumont.
Valokuvakeskus Nykyaika
Valokuvakeskus Nykyaika ry on Tampereella toimiva alueellinen valokuvakeskus, jonka tavoitteena on edistää valokuvakulttuuria alueellaan. Se on toiminut marraskuusta 2015 lähtien osoitteessa Kauppakatu 14. Galleriatila jakautuu kahteen kerrokseen ja tiloissa toimii myös kaikille avoin käsikirjasto. Tiloihin on maksuton sisäänpääsy.
Nykyaika on järjestänyt valokuvanäyttelyjä Tampereella vuodesta 1982. Näyttelyt vaihtuvat kuukausittain ja kirjaston sadat valokuvateokset laajentavat näyttelykokemusta. Kansainvälistä Backlight-valokuvatriennaalia on järjestetty vuodesta 1987. Näyttelytoiminnan ohella Nykyaika järjestää muita tapahtumia, seminaareja ja työpajoja sekä yleisöluentoja.
Keskus tuo esiin valokuvausta taiteellisen ilmaisun ja kuvallisen viestinnän muotona, edistää valokuvan vuorovaikutusta muiden taiteenalojen kanssa sekä yhdistää valokuvaajia ja yleisöjä. Mediakasvatuksessa Nykyaika on verkostoitunut alueensa taidemuseoiden ja gallerioiden kanssa.
Keskuksen päärahoittajia ovat Taiteen edistämiskeskus ja Tampereen kaupunki. Backlight-triennale on 2000-luvulla saanut rahoitusta myös EU:lta.
Joulukuussa 1982 Tampereelle perustettu Galleria Nykyaika kokosi yhteen nuoria kuvataiteilijoita, jotka halusivat uudistaa Tampereen taide-elämää. Aluksi toimintaa järjesti Työryhmä Arkitaide, johon kuuluivat muiden muassa Peter Bashmakov, Untamo Eerola, Anneli Kokko, Tuula Lehtinen, Timo Lehtinen, Petri Nuutinen, Mikko Pekari, Pirjo Pulkkinen, Helge Riskula sekä Stan ja Taina Shingler. Taloudellista tukea Nykyajan perustamiseen antoivat tamperelaiset valokuva-alan yrittäjät, kuten Matti J. Kaleva ja Matti Selänne.
Nykyaika toimi ensin Ratinan Suvantokadulla, sitten Kirjakahvila Innon yhteydessä Kauppakatu 10:ssä. Poikkitaiteellisuudesta Galleria Nykyaika siirtyi erikoistumaan valokuvaan, ja taustayhteisöksi perustettiin 1986 Arkitaideyhdistys ry, jonka nimi muutettiin vuonna 1997 Valokuvakeskus Nykyajaksi. Vuonna 1989 Nykyaika sai isommat toimintatilat vanhaan somistamoon Tampereen keskustan Pellavatehtaassa, josta 1992 siirryttiin purku-uhan alta Kehräsaareen yhdessä Pirkanmaan Elokuvakeskuksen kanssa. Nykyisiin toimitiloihinsa Finlaysonin tehdasalueen Taidehalli TR1:een Valokuvakeskus Nykyaika muutti vuonna 2005.
Nykyajan näyttelytoiminta on alusta alkaen ollut kansainvälistä vuonna 1987 aloitetun triennaalin myötä. Tamperelaisille on vuosikymmenten mittaan esitelty muiden muassa Brassaï, Robert Capa, Larry Clark, André Kertész, Tuija Lindström, Sally Mann, László Moholy-Nagy, Martin Munkácsi, Martin Parr, Thomas Ruff, Christer Strömholm ja Wim Wenders. Suomalaisia valokuvaajia Nykyajan näyttelyissä ovat olleet Stig Baumgartner, Martti Brandt, Stefan Bremer, Pekka Elomaa, Ari Hietala, Ismo Hölttö, Tiina Itkonen, Rita Jokiranta, Jan Kaila, Tanja Koponen, Ville Lenkkeri, Tuomo Manninen, Esko Männikkö, Erkka Nissinen, Pink Twins, Marja Pirilä, Seppo Renvall, Elina Saloranta, Pentti Sammallahti, Magnus Scharmanoff ja Juha Suonpää.
Paul Ramadier
Paul Ramadier (17. maaliskuuta 1888 La Rochelle – 14. lokakuuta 1961 Rodez) oli ranskalainen sosialistinen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuonna 1947.
Ramadier valmistui lainopin tohtoriksi Pariisin yliopistosta ja työskenteli Pariisin vetoomustuomioistuimessa. Hänet valittiin 1919 Decazevillen pormestariksi ja vuosina 1928–1940 hän edusti Villefranche-de-Rouerguea Ranskan edustajainkamarissa. Hän oli 1936–1937 yleisten töiden ministeriön alivaltiosihteerinä Léon Blumin hallituksessa ja 1938–1940 työministerinä Camille Chautempsin ja Édouard Daladierin hallituksissa. Toisen maailmansodan aikana Ramadier tuki Ranskan vastarintaliikettä.
Ranskan neljännen tasavallan perustuslaki astui voimaan vuonna 1946 ja Ramadierista tuli ensimmäinen sen aikana nimitetty pääministeri tammikuussa 1947. Hänen hallituksensa oli kokoonpanoltaan keskustavasemmistolainen. Hallitusta vaivasivat sodanjälkeinen elintarvikepula, työväestön levottomuudet, kysymys siirtomaavallan palauttamisesta Indokiinassa sekä varsinkin yhteistyövaikeudet kommunistien ja muiden hallituspuolueiden välillä. Viimeisin ongelma ratkaistiin toukokuussa 1947 siten, että PCF:n ministerit erotettiin hallituksesta. Ramadier erosi lopulta itse saman vuoden marraskuussa.
Ramadier oli vielä valtiovarainministerinä Guy Mollet’n hallituksessa vuonna 1956.
Rockne
Rockne oli vuosina 1932–1933 valmistettu yhdysvaltalainen automerkki. Rockne-autoja valmisti Studebaker Corporation. Rockne oli Studebakerin halvempi ja pienempi automerkki, jonka edeltäjä oli 1927–1930 valmistettu Erskine. Rocknessa oli 6-sylinterinen moottori.
Rockne maksoi yli 600 dollaria, eli se oli edeltäjäänsä Erskineä selvästi halvempi. Yhdysvaltain 1930-luvun alun lama oli kuitenkin vaikeaa aikaa autotehtaille ja 1932 esitelty Ford V8 oli runsaasti myyty kilpailija, halpa ja nopea, sekä Rocknea selvästi parempi auto. Rocknea valmistettiin helmikuusta 1932 pääsiäiseen 1933, jolloin emoyhtiö Studebaker joutui selvitystilaan. Yhtiö selvisi, mutta Rocknen valmistus loppui. Myymättä jääneet Rocknet vietiin osina Norjaan, jossa ne koottiin ja myytiin.
Arsen Mekokišvili
Arsen Mek'ok'išvili (, , 12. huhtikuuta 1912 Georgitsminda, Tbilisin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. maaliskuuta 1972 Moskova, Venäjän SFNT) oli Neuvostoliittoa edustanut vapaapainija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Raskaimmissa painoluokissa kilpaillut Mek'ok'išvili voitti vapaapainissa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja maailmanmestaruuden Tokiossa 1954.
Mek'ok'išvili kuoli Moskovassa 9. maaliskuuta 1972, 59-vuotiaana, auto-onnettomuudesta aiheutuneisiin vammoihin.
René Pleven
René Pleven (13. tai 15. huhtikuuta 1901 Rennes – 13. tammikuuta 1993 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä kahdesti vuosina 1950–1951 ja 1951–1952. Hänet muistetaan parhaiten niin sanotusta Plevenin suunnitelmasta, jonka tarkoituksena oli luoda Euroopan puolustusyhteisö -niminen ylikansallinen puolustusjärjestelmä Länsi-Euroopalle.
Pleven suoritti lakitieteellisen tutkinnon Pariisin yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen teollisuuden parissa. Toisen maailmansodan aikana hän tuki Ranskan vastarintaliikettä ja toimi Charles de Gaullen johtamassa Vapaan Ranskan hallituksessa valtiovarain-, siirtomaa- ja ulkoasiainkomissaarina. Plevenistä tuli 1944 siirtomaaministeri ja Ranskan vapautumisen jälkeen seuraavana vuonna de Gaullen hallituksen valtiovarainministeri. Pleven toimi 1946–1953 "Union Démocratique et Socialiste de la Résistance" (UDSR, ”vastarinnan demokraattinen ja sosialistinen liitto”) -nimisen puolueen puheenjohtajana. Hän oli myös puolustusministerinä 1949–1950 sekä 1952–1954.
Pleven toimi kahdesti Ranskan pääministerinä, heinäkuusta 1950 helmikuuhun 1951 sekä uudelleen elokuusta 1951 tammikuuhun 1952. Ensimmäisen pääministerikautensa alussa heinäkuussa 1950 hän kutsui koolle Pariisiin kansainvälisen konferenssin laatimaan suunnitelmaa yhteiseurooppalaisesta armeijasta, joka yhdistäisi Länsi-Euroopan maiden ja Naton puolustusjärjestelmät. Kokouksen tuloksena syntyi niin sanottu Plevenin suunnitelma, jossa ehdotettiin Euroopan puolustusyhteisön perustamista. Suunnitelma ei toteutunut, koska Ranskan sosialistit, kommunistit ja gaullistit asettuivat vastustamaan sitä, eikä Ranska lopulta ratifioinut puolustusyhteisön perustamissopimusta. Pleven vaikutti myös Naton toiminnan käynnistämiseen ja ajoi Ranskan siirtomaasotaa Indokiinassa Yhdysvaltain tuella.
Pleven jätti USDR-puolueen vuonna 1958 ja asettui uudelleen tukemaan de Gaullea sekä viidennen tasavallan perustamista. Hän perusti seuraavana vuonna uuden puolueen. Pleven vastusti de Gaullen päätöstä vetää Ranska pois Naton yhteisestä päätöksenteosta vuonna 1966, mutta tuki myöhempiä gaullistihallituksia. Hän toimi vielä Ranskan oikeusministerinä 1969–1973.
Juovavaraani
Juovavaraani ("Varanus salvator") on suuri varaanilaji, joka elää eteläisessä Aasiassa. Juovavaraani on Aasian yleisin varaani. Juovavaraanit elävät vesistöjen lähellä.
Useimmat aikuiset yksilöt eivät yleensä ylitä 1,5-2 metrin pituutta mutta jotkin yksilöt voivat saavuttaa maksimissaan jopa 3 metrin pituuden. Juovavaraanin pituusennätys mitattiin olevan 321 senttimetriä. Yleensä aikuinen Juovavaraani painaa noin 19,5 kiloa. Joidenkin lajin yksilöiden on raportoitu saavuttavan 75-90 kilon painon, vaikka useimmat tällaiset kertomukset ovat vahvistamattomia ja voivat olla epäluotettavia. Juovavaraani on maailman toiseksi painavin lisko, painavin lisko maailmassa on Komodonvaraani.Juovavaraanit ovat lihansyöjiä. Niiden tiedetään syövän kalaa, sammakoita, jyrsijöitä, lintuja, rapuja ja käärmeitä. Niiden tiedetään syöneen myös kilpikonnia, nuoria krokotiileja ja krokotiilien munia. Kuten Komodonvaraani, Juovavaraanit syövät usein myös raatoja.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 2014
Vuoden 2014 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Vantaalla, Suomessa 1.–6. huhtikuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini. Kisapaikkana toimi Tikkurilan jäähalli eli Trio Areena.
Vantaa valittiin kisaisännäksi toukokuussa 2013. Sen kanssa isännyydestä kilpaili bulgarialainen Sofia. Vantaalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa EM-tasolla kansainvälisen painiliiton mittavien sääntöuudistusten jälkeen. Vantaa toimi ensimmäisen kerran EM-järjestäjänä, Suomessa EM-kilpailut järjestettiin kahdeksannen kerran.
Neljä ensimmäistä Suomen joukkueen painijaa julkaistiin helmikuussa 2014.
Räpsy &amp; Dolly eli Pariisi odottaa
Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa on Matti Ijäksen ohjaama elokuva vuodelta 1990. Se oli Ijäksen toinen teatterielokuvaohjaus "Koomikon" (1983) jälkeen. Välillä hän oli tehnyt neljä kiitettyä televisioelokuvaa. Elokuvan toisena käsikirjoittajana Ijäksen ohella oli Arto Melleri, jolta myös idea on peräisin.
Elokuvan tarina alkaa kun Räpsy (Matti Pellonpää) vapautuu vankilasta. Hänen peräänsä ilmaantuu takaa-ajajia. Lohduttajiksi hän saa naisia, muun muassa entisen tanssijan Dollyn (Raija Paalanen).
Arto Melleri on kuvannut käsikirjoituksen tekoa siten, että hän ja Ijäs työstivät tekstiä vuorotellen: ”Minä teen seuraavan, otan siitä hänen juttunsa pois ja panen omani tilalle. Tätä sanotaan yhteistyöksi, versio version päälle.” Tekijöiden mukaan elokuva on tragikoominen blues.
Raija Paalanen näytteli aikanaan elokuvissa lapsirooleja mutta työskenteli sen jälkeen Hämeenlinnan kaupunginteatterissa. "Räpsy & Dolly" -elokuvan Dollyn rooli oli siten hänen ensimmäinen roolinsa pitkässä elokuvassa.
Aikalaisarvioissa nostettiin Ijäs esille hienojen tv-elokuvien tekijänä, ja jo silloin kiinnitettiin huomiota Ijäksen ja Aki Kaurismäen yhtäläisyyksiin, mutta esimerkiksi Helena Ylänen sanoi, että ”Kaurismäki on – – ihanteellinen yhteiskuntakriitikko ja runoilija. – – Ijäs on marginaali-ihmisistä kiinnostunut humoristi [– – jonka] omin ääni onkin komiikan reunan takaa irvistelevä irvokkuus, tahallinen tyylittömyys ja sen kautta tavoitettu sisäinen kauneus”.
Erään kriitikon arviossa elokuvaa luonnehditaan syrjäytyneitä ihmisiä kuvaavaksi näkemykselliseksi tragikomediaksi. "Helsingin Sanomien" kriitikko Leena Virtanenkin huomauttaa, että vuonna 2013 katsottuna elokuva muistuttaa hyvin paljon Kaurismäen tuotantoa, jonka "Tulitikkutehtaan tyttö" valmistui samana vuonna. ”Ehkä jotakin oli silloin ilmassa, tai ainakin juuri näiden herrojen välillä”, Virtanen pohtii. Pellonpää on kuitenkin hänen mukaansa Ijäksen elokuvassa eloisampi ja reagoivampi kuin Kaurismäen hahmot. Virtanen kiittää elokuvan huolellisia visioita ja hahmoja, vaikka tarina ei aina pidäkään katsojaa otteessaan.
Treasure (Bruno Marsin kappale)
"Treasure" on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruno Marsin kappale. Kappaleen sanoittivat Mars, Philip Lawrence, Ari Levine, ja Phredley Brown. Kappaleen tuottamisesta vastasivat kolme edellistä ihmistä The Smeezingtonsin jäseninä. Kappale julkaistiin 12. kesäkuuta 2013 hänen toisen studioalbumin, Unorthodox Jukeboxin kolmantena singlenä.
German CD single
Remix EP
Humanistinen juutalaisuus
Humanistinen juutalaisuus on maallistunut juutalaisuuden suuntaus, joka on korvannut uskonnollisuuden humanismilla. Humanistisessa juutalaisuudessa korostetaan ihmisen tarpeita, empiriaa ja järkiperäisyyttä, ja siinä torjutaan yliluonnollinen. Juutalaista identiteettiä ja juutalaisen kansan säilymistä pidetään kuitenkin arvokkaana. Juutalaisia pidetään kansana, eikä ensisijaisesti uskonnollisena yhteisönä, johon kuulumisen edellytyksenä tulisi olla uskonnollisuus. Humanistijuutalaiset toivottavat juutalaisen kansan pariin tervetulleeksi jokaisen, joka haluaa jakaa juutalaisuuden kokemuksen. He pyrkivät omistautumaan koko ihmiskunnan kehittämiselle sopusoinnussa tieteellisen ja moniarvoisen ajan kanssa.
Humanististen juutalaisten mukaan juutalainen historia on ihmisten kertomus, jonka tarkoitus on ollut vahvistaa juutalaisen kansan uskoa. Liikkeen perustajan Sherwin Winen mukaan perinteinen käsitys juutalaisesta historiasta on väärä. Hänen mukaansa Abrahamia, Iisakia tai Jaakobia ei ole koskaan ollut olemassa, laajamittaista pakoa Egyptistä ei koskaan tapahtunut, eikä Mooses ollut Tooran kokoaja tai heprealaisten johtaja. Humanistijuutalaisten jumalanpalveluksissa ei käytetä sanaa "Jumala", ja kuoleman katsotaan olevan lopullinen. Myös perinteisille elämänkaareen liittyville juhlille ja juutalaisille juhlapyhille on annettu uusi humanistinen tulkinta.
Humanistisen juutalaisuuden perusti vuonna 1965 yhdysvaltalainen rabbi Sherwin Wine. Vuonna 1966 Detroitin Birmingham-temppeliin perustettiin humanistisen juutalaisuuden komitea, joka alkoi jaella jumalanpalvelus- ja opetusmateriaalia. Humanistisen juutalaisuuden seura perustettiin Detroitissa vuonna 1969. Enemmistö humanistijuutalaisista kuuluu Kanvainväliseen humanistisen ja maallisen juutalaisuuden liittoon ("International Federation for Secular & Humanistic Judaism").
Atlantis – Milon paluu
Atlantis: Milon paluu () on Disneyn piirroselokuva vuodelta 2003. Se on jatkoa vuonna 2001 ilmestyneelle piirroselokuvalle "Atlantis – kadonnut kaupunki" ja tuotettiin suoraan videolevitystä varten.
Elokuvassa käytettiin eri näyttelijöitä kuin esiosassa.
Atlantiksessa elävät Milo ja Kida ovat saaneet Atlantiksen jälleen kukoistamaan. Mutta kaikki muuttuu eräänä päivänä, kun Milon vanhat ystävät, mm. Preston Withmore, tri. Sweet, Audrey, Myyrä, Vincent, Packard ja Cookie saapuvat Atlantikseen kertomaan pinnalla tapahtuneista uusista uhkista: valtavasta merihirviö Krakenista, intiaania Chakashista ja Odinista ja Ragnarökista
Otto Lilius
Carl Otto Lilius (2. heinäkuuta 1902 Espoo – 1. helmikuuta 1979) oli suomalainen everstiluutnantti.
Liliuksen vanhemmat olivat diplomi-insinööri, Oy Industria Ab:n toimitusjohtaja Hugo Fredrik Einar Lilius (1876–1934) ja Hilda Engström (s. 1882). Lilius oli naimisissa vuodesta 1934 Gunvor Karin Selma Schaumanin (s. 1907) kanssa.
Ratsuväessä luutnanttina ja myöhemmin ratsumestarina palvellutta Liliusta rangaistiin 1930-luvulla varusmiehen sivaltamisesta ratsupiiskalla kasvoihin. Lilius oli myös kilparatsastaja ja hän osallistui muun muassa Suomen joukkueessa syksyllä 1929 Virossa pidettyihin kansainvälisiin ratsastuskilpailuihin.
Majuri Lilius toimi talvisodan aikana tammikuun 1940 lopulla lyhyen aikaa eversti Matti Laurilan JR 23:n III pataljoonan komentajana Taipaleella. Laurila siirrätti kuitenkin Liliuksen pois rykmentistään koska hän ei tullut toimeen alaistensa kanssa. Laurilan miesten tiedetään sanoneen Liliuksesta: "Kyllä me ryssästä selvitään, Liliuksesta ei".
Välirauhan tultua Lilius nimitettiin Vaasan sotilasläänin esikuntapäälliköksi Laurilan toimiessa samaan aikaan Etelä-Pohjanmaan Itäisen suojeluskuntapiirin komentajana.
Jatkosodan alkuvaiheissa Lilius toimi eversti Hannu Hannukselan komentaman 19. divisioonan esikuntapäällikkönä. Liliuksen kanssa huonoissa väleissä ollut Matti Laurila komensi nyt divisioonaan kuulunutta JR 16:ta. Hannukselan divisioona aloitti hyökkäyksen heinäkuussa 1941 kohti Sortavalaa. Laurilan rykmentti hyökkäsi 27. heinäkuuta 1941 Kumurissa linnoitetuissa puolustusasemissa olleita venäläisiä vastaan. Hyökkäys epäonnistui ja rykmentti kärsi suuret tappiot. Epäonnistumiseen vaikutti se että Laurila ei ollut saanut divisioonan esikunnasta tiedustelutietoja venäläisten asemista. Laurilan rykmentin tappiot 40 päivän hyökkäysvaiheen aikana olivat kaatuneina ja haavoittuneina arviolta 800 miestä, kolmasosa rykmentin vahvuudesta. Hannukselan kanssa konfliktiin joutunut Laurila siirrettiin elokuussa 1941 JR 22:n komentajaksi Paavo Talvelan VI Armeijakuntaan.
Lilius oli Uno Fagernäsin komentaman 3. divisioonan esikuntapäällikkönä Uhtualla 1942–1943. Hän sai syksyllä 1943 siirron Aunukseen sen jälkeen kun divisionaan uudeksi komentajaksi oli tullut Aaro Pajari. Kesällä 1944 taisteluosaston komentajana toiminut Lilius haavoittui vaikeasti Aunuksessa. Liliusta ovat jotkut pitäneet Väinö Linnan Tuntemattoman sotilaan luutnantti Lammion ja vaihtelevasti everstiluutnantti Karjulan esikuvana.
Sotien jälkeen Lilius toimi konttoripäällikkönä A. Ahlström Oy:n Pihlavan tehtaalla vuodesta 1946 alkaen.
Wye
Wye () on Iso-Britannian viidenneksi pisin joki. Se virtaa Englannissa ja Walesissa. Monin paikoin maiden välinen rajalinja kulkee jokea pitkin. Wyen kokonaispituus on 210 kilometriä.
Wye-joki alkaa Walesin vuorilta Plynlimon-nimisestä paikasta. Se virtaa muun muassa seuraavien paikkakuntien halki: Rhayader, Builth Wells, Hay-on-Wye, Hereford (ainoa iso kaupunki Wyen varrella), Ross-on-Wye, Symonds Yat, Monmouth ja Tintern. Joki laskee Severnjoen estuaariin Chepstow’n alapuolella.
Wyen sivujokia ovat muun muassa Lugg, Bachawy, Afon Edw, Trothy, Monnow ja Dulas Brook.
Wye-joen alajuoksulla oleva laakso () on tunnettu luonnonkauneudestaan: alueella on useita luonnonsuojelualueita ja virkistysalueita.
Panda, Panda!
Panda, panda! on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut Isao Takahatan ohjaama ja Hayao Miyazakin käsikirjoittama elokuva.
Troublemaker
Troublemaker on englantilaisen Olly Mursin kappale, joka julkaistiin hänen kolmannen, Right Place Right Time-studioalbumin ensimmäisenä singlenä. Kappaleella vierailee myös Flo Rida. "Troublemakerin" sanoittivat Olly Murs, Steve Robson, Claude Kelly sekä Flo Rida, ja sen tuotti Robson. Kappale soitettiin ensimmäistä kertaa 8. lokakuuta 2012 Britanniassa, Capital FM-radiokanavalla ja se tuli kansainvälisesti saataville ladattavana versiona 12. lokakuuta. "Troublemaker" oli kaupallinen menestys. Britanniassa kappale pääsi singlelistan kärkeen, joka oli Olly Mursin neljäs kyseisellä listalla kärkisijalle yltänyt single ja hänen ensimmäinen single joka pysyi yli viikon listan huipulla. Single toimi päätöskappaleena Mursin vuonna 2013 tekemällä Arena Tourilla.
Jaakko Halmekoski
Jaakko Juhani Halmekoski (s. 24. kesäkuuta 1928 Heinola) oli Helsingin yliopiston farmaseuttisen kemian professori 1967–1992. Hän tutki farmaseuttista ja analyyttistä kemiaa.
Sitä ennen hän toimi farmaseuttisen opetuksen kemian apulaisprofessorina 1964–1967.
Halmekoski valmistui ylioppilaaksi 1948, filosofian kandidaatiksi 1954 ja lisensiaatiksi 1956 ja väitteli tohtoriksi 1959 Helsingin yliopistosta.
Rovaniemen mellakka 1968
Rovaniemen mellakka tapahtui pääsiäislauantaina huhtikuussa 1968 Rovaniemen keskustassa kun 200–300 nuoren joukko kivitti poliisiautoja ja särki ikkunoita sekä sytytti roskalaatikoita tuleen. Poliisi sai joukon hajaantumaan noin parin tunnin jälkeen ja parikymmentä nuorta pidätettiin. Mellakoiden syynä arveltiin olleen protestointi Suomessa silloin voimassa ollutta rukouspäivien huvikieltoa vastaan sekä nuorison kokoontumistilojen puute Rovaniemellä.
Jakson 5 alkuaine
Jakson 5 alkuaine on alkuaine, joka sijaitsee "jaksollisen järjestelmän" viidennessä jaksossa. Viides jakso sisältää 18 alkuainetta, alkaen rubidiumista ja päättyen ksenoniin.
Viidennen ryhmän alkuaineista ovat metalleja muut paitsi antimoni ja telluuri, jotka ovat puolimetalleja, sekä epämetallit jodi ja ksenon.
Kaikilla muilla viidennen jakson alkuaineilla paitsi teknetiumilla on ainakin yksi vakaa isotooppi, tinalla peräti kymmenen. Luonnossa useimmat viidennen jakson alkuaineet ovat melko harvinaisia. Epävakaata teknetiumia maapallolta ei ole löydetty luonnosta lainkaan, mutta keinotekoisesti sitä on pystytty valmistamaan.
Vain harvoilla tämän jakson alkuaineilla tiedetään olevan biologista merkitystä. Jodi on tärkeä kilpirauhashormonin ainesosana.
Myös molybdeeni on tärkeä hivenaine. Muista tämän jakson alkuaineista varsinkin kadmium ja antimoni ovat hyvin myrkyllisiä.
Viidennen jakson alkuaineista hopea, tina ja antimoni ovat olleet tunnettuja jo esihistoriallisena aikana. Yttrium, zirkonium, molybdeeni ja telluuri löydettiin 1700-luvun lopulla, muut tämän jakson alkuaineet 1800-luvulla paitsi teknetium, jota valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1934.
(*) Poikkeus Madelungin säännöstä
Pekka Halonen (professori)
Pekka Eljas Halonen (11. syyskuuta 1927 Helsinki – 19. helmikuuta 2001 Turku) oli Turun yliopiston professori ja virustutkija.
Halosen vanhemmat olivat pääjohtaja Auno Lyytos Halonen ja Lea Rakel Margit Höglund ja puoliso vuodesta 1951 Eeva-Liisa Tuukkanen. Hän valmistui ylioppilaaksi 1946, lääketieteen kandidaatiksi 1949 ja lisensiaatiksi 1953 ja väitteli vuonna 1955 Helsingin yliopistossa lääketetieteen ja kirurgian tohtoriksi. Halonen tutki keskushermoston hitaita virusinfektioita ja virustautien vasta-aineiden muodostusta. Hän oli Helsingin yliopiston virusopin dosentti 1958–1964. Vuonna 1963 hänestä tuli Turun yliopiston virusopin professori. Halonen toimi myös Orionin mikrobiologian osaston apulaisjohtajana vuodesta 1955 ja johtajana vuodesta 1958. Hänen jäädessään eläkkeelle 1991 Turun yliopiston virusopin laitos oli kasvanut muutamasta hengestä yli 50 asiantuntijan yksiköksi. Halonen ehti toimia ennen eläköitymistään myös yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina.
Guy Mollet
Guy Alcide Mollet (31. joulukuuta 1905 Flers, Orne – 3. lokakuuta 1975 Pariisi) oli ranskalainen sosialistinen poliitikko, joka toimi sosialistisen puolueen (SFIO) puoluesihteerinä vuosina 1946–1969 ja Ranskan pääministerinä 1956–1957.
Mollet toimi alun perin lyseon englanninopettajana Arrasissa. Hän liittyi sosialistiseen puolueeseen vuonna 1921 ja hänet valittiin 1939 sosialistien johtaman opettajien ammattiliiton puheenjohtajaksi. Toisessa maailmansodassa hän jäi 1940 saksalaisten sotavangiksi ja vapauduttuaan liittyi vuonna 1942 vastarintaliikkeeseen. Sodan jälkeen Mollet valittiin 1945 Arrasin pormestariksi sekä 1946 Ranskan edustajainkamarin jäseneksi Pas-de-Calaisista. Samana vuonna hänestä tuli puolueensa pääsihteeri. Pitkän puoluesihteerikautensa aikana hän vastusti sosialistien liittoutumista kommunistisen puolueen kanssa. Heinäkuusta 1950 heinäkuuhun 1951 hän toimi Euroopan neuvostoon liittyneistä asioista vastanneena ministerinä.
Pierre Mendès-Francen johtaman keskustavasemmiston voitettua vuoden 1956 parlamenttivaalit Mollet kohosi kokoomushallituksen pääministeriksi tammikuussa 1956. Hänen hallituksensa kompastuskiveksi muodostui Ranskan siirtomaassa Algeriassa puhjennut kapina. Hallitus yritti aluksi neuvotella kapinallisten kanssa, mutta tämän epäonnistuttua se ryhtyi lähettämään ranskalaisia joukkoja kukistamaan kapinaa, joka sitten laajeni sodaksi. Saharan eteläpuolisille Ranskan siirtomaille sen sijaan annettiin osittainen itsehallinto. Ranska osallistui myös Britannian kanssa turhaksi osoittautuneeseen Suezin kanavan miehitykseen marraskuussa 1956, koska Mollet’n hallitus uskoi Egyptin tukevan Algerian kapinallisia. Suezin kriisin aikana Mollet ehdotti salaisissa neuvotteluissa Ranskan ja Britannian välille valtioliittoa sekä myöhemmin Ranskan liittymistä Brittiläiseen kansainyhteisöön, mutta Britannian hallitus torjui molemmat ehdotukset. Tiedot näistä salaisista keskusteluista tulivat julkisuuteen vasta vuonna 2007.
Mollet’n hallituksen aikana tehtiin myös periaatepäätös Ranskan ydinaseen kehittämisestä sekä allekirjoitettiin Euroopan talousyhteisön ja Euratomin perustamissopimukset. Hallitus pyrki myös toteuttamaan merkittäviä sosiaalisia uudistuksia, joiden kalleutta oikeisto-oppositio arvosteli Suezin kriisin verotettua pahasti Ranskan valtion tuloja. Tämä johti hallituksen kaatumiseen toukokuussa 1957.
Charles de Gaullen palatessa Ranskan johtoon keväällä 1958 Mollet vaimensi sosialistien vastarinnan tätä kohtaan ja toimi ministerinä de Gaullen hallituksessa kesäkuusta 1958 tammikuuhun 1959, jolloin erosi kun katsoi hallituksen talouspolitiikan olleen liian oikeistolaista. Hän toimi sitten Arrasin kaupungin pormestarina. Myöhemmin hän pyrki tekemään puolueestaan maltillisen oppositiovoiman de Gaullen sisäpolitiikalle. Mollet toimi puoluesihteerinä vuoteen 1969. Kansalliskokouksen jäsenenä hän jatkoi kuolemaansa asti.
Arno Carlstedt
Arno Samuli Carlstedt (14. heinäkuuta 1927 Oulu – 19. elokuuta 2013 Hämeenlinna) oli suomalainen musiikkikauppias, elokuvatuottaja ja festivaalijärjestäjä.
Carlstedtilla oli "Levy ja Kasetti"-niminen musiikkikauppa Hämeenlinnassa. Hän toimi tuottajana useissa Mikko Niskasen ja Jörn Donnerin ohjaamissa elokuvissa ja oli myös monissa elokuvissa tuotantopäällikkönä, tuotantosihteerinä tai studiopäällikkönä.
Carlstedt järjesti 1987 Ahvenistolla Suomen ensimmäisen suuren heavy rock-festivaalin Giants of Rock. Festivaali järjestettiin kaikkiaan kuusi kertaa. 1990-luvulla Carlstedt toimi Remu Aaltosen managerina.
Toimittaja Kimmo Miettinen julkaisi 2009 Carlstedtista elämäkertateoksen "Arno Carlstedt : AC - takapirujen kuningas" (Like 2009).
Lähde
Ulla Hamberg
Ulla Margaretha Hamberg (20. lokakuuta 1918 – 22. maaliskuuta 1985) oli suomalainen biokemisti. Hän oli Helsingin yliopiston henkilökohtainen ylimääräinen professori vuodesta 1976. Hän tutki peptidihormoneja ja veren plasmaproteiineja. Hambergin tärkein saavutus liittyi verenpainetta alentavaan eli vasoaktiiviseen bradykiniinipeptidiin.
Hamberg valmistui farmaseutiksi vuonna 1940, filosofian kandidaatiksi 1952 ja väitteli tohtoriksi 1962. Hän oli Tukholman Karoliinisen instituutin assistenttina vuosina 1948–1953 ja työskenteli sen jälkeen eri tutkimuslaitoksissa São Paulossa Brasiliassa sekä Wisconsinin ja Clevelandin yliopistoissa Yhdysvalloissa. Palattuaan Suomeen hän toimi Suomen Akatemian nuorempana tutkijana 1963–1965 sekä vanhempana tutkijana 1966–1967 ja 1968–1976. Hän oli myös biokemian dosenttina Helsingin yliopistossa 1962–1976, vt. professorina Oulun yliopistossa 1965, biokemian apulaisprofessorina Turun yliopistossa 1967–1968 ja lääketieteellisen kemian vt. professorina Helsingin yliopistossa 1967–1968. Hamberg oli Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1976.
Ghajini
Ghajini voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Jackie Marrero
Joseph ”Jackie” Marrero García (s. 4. syyskuuta 1993 San Juan) on puertoricolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Suomen Kakkosen Kultsu FC:tä ja on pelannut myös Puerto Ricon maajoukkueessa.
Marreron kasvattajaseura on Academia Quintana. Kaudella 2012 hän pelasi North American Soccer Leaguen Puerto Rico Islandersissa, jonka kanssa hän osallistui myös CONCACAF Champions Leagueen. Hänellä oli Islandersin kanssa sopimus myös kaudesta 2013, mutta seura päätti pitää välivuoden sarjasta.
Alkukauden 2013 Marrero edusti Academia Quintanaa Puerto Ricon Liga Nacionalissa. Elokuusta 2013 alkaen hän on pelannut Suomessa Kultsu FC:ssä. Hän saapui Suomeen joutsenolaislähtöisen maajoukkuetoverinsa Alex Oikkosen mukana. Kultsu FC sijoittui Kolmosen lohkonsa toiseksi ja nousi lopulta täydennysmenettelyn kautta Kakkoseen kaudeksi 2014.
Marrero oli mukana vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden Pohjois-Amerikan-, Keski-Amerikan- ja Karibian-mestaruuskilpailuihin yltäneessä Puerto Ricon nuorten maajoukkueessa.
Puerto Ricon miesten maajoukkuessa Marrero debytoi vuonna 2011, ja hän on pelannut joukkueessa vuoden 2012 Karibian-mestaruuskilpailuiden ja vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuiden karsinnoissa.
Pierre-Étienne Flandin
Pierre-Étienne Flandin (12. huhtikuuta 1889 Pariisi – 13. kesäkuuta 1958 Saint-Jean-Cap-Ferrat) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1934–1935.
Flandin oli koulutukseltaan lakimies. Hän toimi Ranskan edustajainkamarin jäsenenä 1914–1940 ja oli ministerinä useissa hallituksissa. Marraskuusta 1934 toukokuuhun 1935 hän toimi pääministerinä. Flandin oli ulkoministerinä Saksan toteuttaessa Reininmaan uudelleenmiehityksen maaliskuussa 1936 ja ehdotti tuolloin saksalaisten joukkojen häätämistä alueelta Ranskan väliintulolla. Ranskan hallituksen enemmistö kuitenkin vastusti ehdotusta eivätkä Ranska ja Britannia saaneet luotua yhteistä linjaa Saksan pysäyttämiseksi. Flandin vakuuttui tämän jälkeen siitä, että Ranskan olisi luultavasti pakko hyväksyä Saksan voimistuminen Euroopassa.
Toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana Flandin kannatti yhteistoimintaa saksalaisten kanssa, mutta hän edusti kollaboraattoreiden maltillisempaa siipeä. Hän tuli Vichyn hallituksen ulkoministeriksi Pierre Lavalin tilalle, mutta väistyi itse jo helmikuussa 1941 François Darlanin tieltä. Sodan jälkeen Flandin tuomittiin 1946 ylioikeudessa menettämään kansalaisluottamuksensa viideksi vuodeksi, mutta tuomio peruttiin, koska hänen katsottiin auttaneen myös Ranskan vastarintaliikettä.
Aleksei Puškov
Aleksei Konstantinovitš Puškov (s. 10. elokuuta 1954) on venäläinen poliitikko ja tutkija. Puškov on parlamentaarikko ja duuman ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja. Hän kuuluu valtapuolue Yhtenäiseen Venäjään. Puškov on kansainvälisten suhteiden yliopiston MGIMO:n professori ja diplomaattiakatemian ajankohtaisten kansainvälisten ongelmien instituutin johtaja. Hän on myös Venäjän delegaation johtaja Euroopan neuvoston parlamentaarisessa yleiskokouksessa. Puškov on väitellyt tohtoriksi historiasta.
Hannelius
Hannelius on seuraavien henkilöiden sukunimi: