hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gaucho (albumi)
Gaucho on yhdysvaltalaisen jazz rock -yhtye Steely Danin seitsemäs studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1980. Levyn teko kesti pitkään ja tuli kalliiksi yhtyeen jäsenten (Walter Becker ja Donald Fagen) tunnetun perfektionismin takia. Albumin levytyksissä vieraili ainakin 42 sessiomuusikkoa ja studioaikaa kului toista vuotta kahden vuoden aikana. "Gauchon" jälkeen Becker ja Fagen levyttivät seuraavan Steely Dan -studioalbumin "Two Against Nature" vasta 20 vuotta myöhemmin vuonna 2000.
"Gaucho" edustaa pelkistetympää ja svengaavampaa Steely Dania "Aja"-albumin monimutkaisten sointukulkujen ja muiden jazzvaikutteiden jälkeen. Kun "Aja" tehtiin Yhdysvaltojen länsirannikolla Steely Danin tyyliin tottuneiden sessiomuusikoiden kanssa, "Gaucho" levytettiin enimmäkseen New Yorkissa, jossa etenkin jazzmuusikot vieroksuivat Beckerin ja Fagenin pakkomielteistä ”rock-kukkoilua”. Esimerkiksi albumin nimiraidan ”Gaucho” rumpuosuudet koostettiin 45 otosta.
Levyn tekoa varjostivat monet vastoinkäymiset. Walter Becker oli tuohon aikaan pahassa huumekoukussa, joutui auton kolhimaksi ja haastettiin oikeuteen kun hänen tyttöystävänsä kuoli huumeiden yliannostukseen. Keith Jarrett puolestaan haastoi Beckerin ja Fagenin oikeuteen vaatimalla osansa sävellyskrediiteistä kappaleessa ”Gaucho”, jossa selvästi lainataan Jarrettin vuoden 1974 sävellystä ”Long As You Know You’re Living Yours”. Äänitysapulainen tuhosi vahingossa albumille aiotun raidan ”The Second Arrangement” lähes valmiit nauhat, eikä kappaletta enää alettu työstää alusta uudelleen.
Kitaristi Larry Carlton kiistää olleensa mukana "Gauchon" levytyssessioissa, vaikka kitarasoolo raidalla ”Third World Man” on laitettu hänen nimiinsä.
"Gaucho" palkittiin vuoden parhaan ei-klassisen äänityksen Emmy-palkinnolla. Se nousi yhdeksänneksi USA:n ja 27:nneksi Britannian albumilistalla, ja siltä julkaistu single ”Hey Nineteen” nousi ykköseksi Kanadassa ja pääsi top teniin myös Yhdysvalloissa.
Kaikki albumin raidat ovat Walter Beckerin ja Donald Fagenin säveltämiä ja sanoittamia.
Lars Barfoed
Lars Barfoed (s. 4. heinäkuuta 1957 Frederiksberg) on tanskalainen poliitikko, joka toimi Konservatiivisen kansanpuolueen puheenjohtajana vuosina 2011–2014. Hän oli puolueen edustajana kansankäräjillä vuosina 2001–2015. Barfoed toimi perhe- ja kuluttaja-asioista vastaavana ministerinä 2005–2006, liikenneministerinä 2008–2010 ja oikeusministerinä 2010–2011.
Barfoed valittiin Konservatiivisen kansanpuolueen johtoon tammikuussa 2011 edeltäjänsä Lene Espersenin jouduttua eroamaan tehtävästä. Espersen, joka toimi ulkoministerinä, oli vuoden 2010 Arktisen neuvoston kokouksen alla mennyt perhelomalle ja jättänyt väliin tapaamisen Yhdysvaltain ulkoministerin Hillary Clintonin kanssa. Barfoedin johdolla konservatiivit kärsivät vaalitappion vuoden 2011 vaaleissa. Barfoed kertoi yllättäen eroavansa puolueen johdosta elokuussa 2014. Hän perusteli päätöstä sillä, että puolue tarvitsi sukupolvenvaihdoksen.
Barfoed on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Kööpenhaminan yliopistosta vuonna 1981.
Valtion sisäoppilaitos
Valtion sisäoppilaitos eli Niinisalon internaatti oli Kankaanpäässä Niinisalon varuskunnan tiloissa vuosina 1945–1947 toiminut sisäoppilaitos jossa sen toimintavuosina noin 4 000 kotiutettua sotilasta saattoi jatkaa sodan vuoksi keskeytynyttä lukiotaan. Aivan kaikki eivät suorittaneet ylioppilastutkintoa.
Oppilaitos aloitti toimintansa helmikuussa 1945 ja ensimmäiselle vuosiluokalle ilmoittautui virallisen tilaston mukaan 1 145 oppilasta. Opetusohjelmaa oli tiivistetty niin että lukion kolme luokkaa voitiin käydä 9 kuukaudessa, ja valittavissa oli joko humanistinen tai matemaattinen linja. Yksi vuosiluokka kesti noin kolme kuukautta. Ylioppilastutkinnossa suoritettiin kolme ainetta, äidinkieli, vieras kieli ja joko matematiikka tai reaali. Oppilaat olivat 23–25-vuotiaita, ja vanhin heistä oli 36-vuotias. Ensimmäiset ylioppilaskirjoitukset internaatissa järjestettiin kesäkuun lopulla 1945, ja niihin osallistuneista 210 kokelaasta hyväksyttiin 149.
Internaatissa oli 66 eri puolilta Suomea tullutta opettajaa muun muassa Kalle Väänänen, Anna-Liisa Heikinheimo, Anna Leinonen ja Eino Arohonka. Internaatin rehtorina oli aluksi Johannes Varsila ja sitten matematiikkaa opettanut Väinö Alava. Internaatin perustamiseen vaikutti erityisesti kouluneuvos L. Arvi P. Poijärvi.
Internaatissa järjestettiin ylioppilaskirjoitukset kaikkiaan kuusi kertaa, viimeisen kerran helmikuussa 1947, jolloin internaatin toiminta päättyi. Kaikilla kerroilla ylioppilastutkinnon läpäisseiden osuus kaikista kirjoituksiin osallistuneista oli internaatissa suurempi kuin koko maan oppikouluissa keskimäärin.
Joukko sisäoppilaitoksessa aikanaan opiskelleita kokoontui Niinisalon varuskunnassa syyskuun lopulla 1980, jolloin ns. lamellikasarmin pohjoispäädyn seinään kiinnitettiin muistolaatta kertomaan tästä vaiheesta varuskunnan historiassa.
Kankaanpään kaupunginmuseon varuskuntaosastolla esitellään myös Niinisalon sisäoppilaitoksen toimintaa.
Saarenkylä (Muurame)
Saarenkylä on Päijänteen saari ja saaren käsittävä kylä Muuramessa. Päijänteeseen kuuluvan Kivijärven rannalle Saarenkylään on kaavoitettu Kivijärven ranta-asemakaava.
Ojasenlampi
Ojasenlampi on lampi Muuramessa Muuratsalon saaressa. Sen pinta-ala on 4,59 hehtaaria ja rantaviivan pituus 0,6 kilometriä. Lammen korkeus merenpinnasta on 116,7 metriä, ja se laskee Päijänteeseen pitkin puroa, jonka suu on Ojasen talon luona Muuratsalon länsirannassa. Lammen laskupuron varressa on metsälehmuksen muodostama jalopuumetsikkö, josta on muodostettu vuonna 2003 yksityisenä luonnonsuojelualueena rauhoitettu Ojasenlammen laskupuron lehmusmetsikön luonnonsuojelualue.
Pienempi kuin kolme
Pienempi kuin kolme voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Antto Laiho
Antto Laiho (29. toukokuuta 1870 Kankaanpää – 17. joulukuuta 1942 Forssa) oli suomalainen agronomi, jota pidetään yhtenä suomalaisen maatalousopetuksen uranuurtajista.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Laiho kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta, jonka jälkeen hän opiskeli maanmittausinsinööriksi Helsingin Polyteknillisessä opistossa ja valmistui myös agronomiksi Mustialan maanviljelyskoulusta vuonna 1896. Vuosina 1904–1907 Laiho toimi Kaarinassa Tuorlan maamieskoulun johtajana, josta hän siirtyi Mustialaan yhteiskunnallisten aineiden opettajaksi. Myöhemmin Laiho valittiin Mustialan maanviljelyskoulun johtajaksi vuonna 1929, jossa tehtävässä hän oli syksyyn 1937 saakka.
Laiho oli kiinnostunut erityisesti osuustoiminta-aatteesta sekä maatalouden historiasta. Mustialan maatalousmuseon hoitajana hän toimi vuodesta 1922 lähtien, jolloin sen perustaja Gösta Grotenfelt kuoli. Laihon aikana museon kokoelmat kasvoivat huomattavasti, lisäksi hänen ansiokseen voidaan lukea 1937 valmistunut uusi museorakennus. Laiho oli jo aikaisemmin 1910-luvulla tehnyt yhdessä Grotenfeltin kanssa useita maatalousesineiden keräysmatkoja eri puolille maata.
Antto Laiho asui Tammelassa vuodesta 1908 lähtien ja oli aktiivisesti mukana pitäjän kunnalliselämässä. Kunnallisneuvoksen arvonimen hän sai 1926. Laihon kirjallinen tuotanto käsittää muun muassa maanviljelijöille tarkoitettuja lakioppaita sekä historiikkeja. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 1912 ilmestynyt "Wanhan kansan merkkipäivät", josta on myöhemmin otettu lukuisia uusintapainoksia aina 2000-luvulle saakka.
Puistolan urheilukenttä
Puistolan urheilukenttä on urheilukenttä Kotkassa Katariinan kaupunginosassa. Kenttä on tunnettu ennen myös nimellä Katariinan kenttä.
Puistolan kentän avauskilpailuna pidetään 29. kesäkuuta 1914 järjestettyjä kilpailuja, joihin osallistui muun muassa Hannes Kolehmainen. Kentällä järjestettiin Kalevan kisat vuosina 1921 ja 1935. Hiekkakenttä muutettiin nurmipäällysteiseksi vuonna 1938. Yrjö Nikkanen heitti kentällä 16. lokakuuta 1938 keihästä 78,70 metriä. Tulos säilyi maailmanennätyksenä lähes 15 vuotta.
Ensio Kytömaa
Ensio Kullervo Kytömaa (30. tammikuuta 1902 Mikkeli – 21. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen juristi ja edistyspuolueen kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan vaalikaudeksi 1945–1948 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä.
Lainvalmistelukunnan jäsenenä hän oli yli 30 vuoden ajan vuosina 1936–1969. Vuodet 1947–1948 Kytömaa oli eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtaja. Sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä hän toimi entisen pääministerin Jukka Rangellin puolustusasianajajana. Kytömaa oli myös Haagan kauppalanjohtaja vuosina 1933–1937. Hänen muita luottamustehtäviään olivat muun muassa Helsingin yliopiston Satakuntalaisen Osakunnan inspehtoorin virka 1922–1924 sekä Itsenäisyyden Liiton puheenjohtajuus vuonna 1926.
Ensio Kytömaan isä oli toimittaja Kaarlo Kytömaa.
Kalevi Virkkala
Onni Kalevi Virkkala (25. helmikuuta 1914 Humppila – 1. tammikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen geologi. Hän toimi Helsingin yliopiston geologian ja paleontologian dosenttina vuodet 1959–1980. Geologisessa tutkimuslaitoksessa Virkkala työskenteli vuosina 1945–1961 maalajigeologina, 1962–1969 valtiongeologina sekä 1969–1977 maaperäosaston johtajana ja professorina.
Virkkalan väitökirja "Glacial geology of the Suomussalmi area, East Finland" julkaistiin 1951. Hän on myös kirjoittanut muun muassa Huittisten, Jämsän, Rauman ja Ulvilan historiateoksia sekä lukuisia Satakunnan geologiaa käsitteleviä artikkeleita Satakuntalaisen Osakunnan julkaisemaan "Satakunta-sarjaan".
Virkkalalla oli monia luottamustoimia Suomen Geologisessa Seurassa ja hän toimi sen puheenjohtajana vuonna 1958.
Aarre Tuompo
Aarre Armas Aatos Tuompo (11. toukokuuta 1908 Jaakkima – 30. elokuuta 1960 Mäntsälä) oli suomalainen psykologi, joka toimi Tampereella Yhteiskunnallisen korkeakoulun psykologian professorina 1957–1960 sekä psykologian dosenttina Turun yliopistossa vuodesta 1946 ja Helsingin yliopistossa vuodesta 1954 lähtien. Huittisissa sijaitsevan Länsi-Suomen opiston johtajana hän oli vuodet 1930–1955.
Tuompo tutki muun muassa Rorschachin musteläiskätestin erilaisia käyttömahdollisuuksia ja teki aiheesta saksankielisen väitöskirjansa vuonna 1942.
Pohjajoki
Pohjajoki eli Lampinjoki on Karvianjoen vesistöön kuuluva joki Ahlaisissa Porissa Satakunnassa. Se saa alkunsa Ahlaisten Lampinjärvestä. Lampinjärveen laskee osa Isojärven vesistä Salmusojan, Poosjärven ja Poosjoen kautta. Pohjajoen valuma-alue 57,3 km, ja joki laskee Keikveden lahteen Ahlaisissa. Joki virtaa yläjuoksullaan Ahlaisten Lampin kylän kautta ja sen alajuoksu kulkee Ahlaisten Ylikylän Pohjajoen kulmakunnan kautta.
Pohjajoki on yksi useita jokibifurkaatioita sisältävän Karvianjoen vesistön kolmesta lasku-uomasta. Kaksi muuta ovat Eteläjoki eli Ahlaistenjoki eli Noormarkunjoki Ahlaisissa ja Noormarkussa Porissa sekä Merikarvianjoki Merikarvialla ja Siikaisissa. Eteläjoki saa alkunsa Inhottujärvestä Noormarkussa ja Merikarvianjoki Isojärvestä Siikaisissa.
Benjamin Thorne
Benjamin Gary Thorne (s. 19. maaliskuuta 1993) on kanadalainen kilpakävelijä, joka kilpailee 20 kilometrin kävelyssä.
Thorne saavutti MM-pronssia 20 kilometriltä vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Kanadan ennätyksellä 1.19.57. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hän oli 20:s. Vuoden 2015 kesäuniversiadeista Gwangjusta Thorne saavutti hopeaa.
Thorne opiskelee koneenrakennusta Brittiläisen Kolumbian yliopistossa Vancouverissa. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.
Dimedoni
Dimedoni (CHO) on rengasrakenteinen diketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina analyyttisessä kemiassa ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Dimedoni on huoneenlämpötilassa valkoista tai keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukoisuus on suurempi lämpimään kuin viileään veteen. Lisäksi se liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, etikkahappoon, kloroformiin ja bentseeniin. Dimedonin vesiliuoksest hapettuvat hitaasti ilman hapen ja valon vaikutuksesta. Dimedoni on heikko happo ja sen pK-arvo on 5,15.
Muiden 1,3-dikarbonyyliyhdisteiden tavoin dimedonilla esiintyy keto-enolitautomeriaa ja enolimuotoa stabilisoi resonanssi. Kloroformiliuoksessa noin 66 % dimedonimolekyyleistä esiintyy diketonina ja noin 33 % enolina. Kloroformi liuoksessa yhdiste esiintyy osittain dimeereinä, jotka ovat linkittyneet toisiinsa vetysidoksin. Kiinteänä yhdiste esiintyy enolina niin kutsutussa kirjekuorikonformaatiossa ja molekyylit ovat linkittyneet toisiinsa vetysidoksin ketjuksi.
Dimedonia valmistetaan dietyylimalonaatin ja mesityylioksidin välisellä reaktiolla. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa tapahtuu Michael-additio dietyylimalonaatin enolaatin ja mesityylioksidin olefiinisen kaksoissidoksen välillä ja muodostuva välivaihe syklisoituu Claisen-kondensaatiolla muodostaen etyyli-5,5-dimetyyli-1,3-sykloheksaanidioni-4-karboksylaattia, joka hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa 5,5-dimetyyli-1,3-sykloheksaanidioni-4-karboksyylihapoksi. Tästä yhdisteestä eliminoituu hiilidioksidi happokäsittelyn seurauksena ja muodostuu dimedonia.
Dimedonia käytetään analyyttisessä kemiassa tunnistamaan aldehydejä ketoneista. Aldehydien kanssa dimedoni reagoi muodostaen liukenemattoman kiteisen yhdisteen, jota kutsutaan dimetoniksi. Ketonit eivät reagoi dimedonin kanssa samoin. Dimedonista ja ketonista muodostuva dimetoni voidaan muuttaa happokäsittelyn avulla heterosykliseksi dimetonianhydridiksi. Orgaanisissa synteeseissä dimedonia voidaan käyttää suojaamaan amiineja ja heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää syanidi-ionien spektrofotometriseen määritykseen. Dimedoni läpäisee solukalvon ja sen enolimuoto reagoi hapettuneiden proteiinien sulfeenihapporyhmien kanssa muodostaen konjugaatin. Näitä konjugaatteja voidaan käyttää proteiinien merkitsemiseen reversiibelisti, joko ennen tai jälkeen solujen hajottamisen. Dimedoniin voidaan myös liittää fluoresoiva ryhmä, jolloin dimedonin kanssa konjugaatin muodostaneet proteiinit voidaan tunnistaa fluoresenssin perusteella.
Aulis Blinnikka
Aulis Blinnikka (2. syyskuuta 1927 Sortavala – 28. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja. Hän aloitti uransa Laatokka-lehden kirjeenvaihtajana vuonna 1950. Vuosina 1972–1992 hän toimi Lehdistön Sanomapalvelun päätoimittajana ja toimitusjohtajana.
Blinnikka eli lapsuutensa ja nuoruutensa Suistamon Jalovaarassa. Evakkotaival vei häntä eri puolille Suomea. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylästä ja jatkoi opintojaan Helsingissä, jossa valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi.
Blinnikan puoliso oli kirjastoalalla elämäntyönsä tehnyt Vuokko Blinnikka.
Rusheen McDonald
Rusheen McDonald (s. 17. elokuuta 1992 Mandeville) on jamaikalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin juoksussa. Hän on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 77 kilogrammaa.
McDonald oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa, jossa hän jäi alkueriin. Vuoden 2013 MM-kilpailuista Moskovasta hän saavutti hopeaa pitkästä viestistä. Vuoden 2015 MM-kilpailuiden alkuerissä hän juoksi uuden Jamaikan ennätyksen 43,93, mutta karsiutui välierissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja juoksi alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä, jonka loppukilpailussa Jamaika sai toisella kokoonpanolla hopeaa.
Rafik Zekhnini
Rafik Zekhnini (s. 12. tammikuuta 1998 Skien) on marokkolaisia sukujuuria omaava norjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Fiorentinaa. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Zekhnini on laitahyökkääjä.
Zekhnini nousi Odds BK:n Tippeligaenissa pelaavaan edustusjoukkueeseen kaudeksi 2015 ja hän tekikin pääsarjadebyyttinsä saman vuoden heinäkuussa. Elokuussa 2015 Zekhnini pelasi erittäin hyvin Eurooppa-liigan karsintaottelussa Borussia Dortmundia vastaan ja näin monet suurseurat, mukaan lukien Manchester United, kiinnostuivat hänestä. Vuonna 2017 hän siirtyi italialaisseura Fiorentinaan.
Zekhnini debytoi Norjan alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 2015.
Tor-Magnus Enari
Tor-Magnus Enari (8. lokakuuta 1928 Turku – 6. lokakuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen (VTT) professori. Hän johti VTT:n biotekniikan laboratoriota, jossa sovellettiin geenitekniikkaa jo hyvin varhaisessa vaiheessa.
Enarin isä oli toimittaja Reino Enari (entinen Engman). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Svenska Normallyceumista vuonna 1946, opiskeli biokemiaa, valmistui filosofian kandidaatiksi 1954 ja väitteli tohtoriksi 1958. Hän työskenteli Helsingin yliopiston biokemian laboratorion assistenttina 1954–1958, Oy Panimolaboratorion toimitusjohtajana 1958–1967, VTT:n bioteknillisen laboratorion johtajana 1967–1983 ja VTT:n prosessitekniikan tutkimusosaston tutkimusjohtajana professorin arvolla 1983–1994. Hän oli myös Helsingin yliopiston biokemian dosentti 1960–1991 ja Suomen akatemian tutkijaprofessori 1979–1983. Enari kuului Teknillisten Tieteiden Akatemiaan.
Reijo Ikäheimonen
Reijo Juhani Ikäheimonen (2. lokakuuta 1943 Savonlinna – 6. elokuuta 2015 Espoo) oli suomalainen ulkomainosalan toimija ja toimitusjohtaja.
Vuonna 2011 Ikäheimonen sai yhtenä 12 henkilöstä liikenneturvallisuusalan ansiomitalin pitkäjännitteisestä työstään liikenneturvallisuuden hyväksi.
Maunu Knaapinen
Maunu Kustaa Aadolf Knaapinen (5. marraskuuta 1863 Perniö – 18. heinäkuuta 1954 Perniö) oli suomalainen kouluneuvos ja paikallishistorioiden kirjoittaja.
Knaapisen vanhemmat olivat tilanomistaja, lautamies Abraham Johansson ja Lovisa Gustava Herlin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Turun yksityislyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1890.
Knaapinen toimi Länsi-Suomen kansanopiston johtajana Huittisissa 1892–1904 ja hän oli sen jälkeen kansakouluntarkastajana Rauman ja Turun piireissä 1902–1929. Knaapinen sai kouluneuvoksen arvon vuonna 1944.
Knaapinen kirjoitti Kiskon, Perniön ja Piikkiön paikallishistoriasta sekä teki yhteisöhistoriikkejä. Hän oli myös perustamassa "Perniö Tunnetuksi"-yhdistystä ja toimi sen puheenjohtajana.
Knaapinen oli naimisissa 1895–1920 Laina Sofia Stenborgin (k. 1920) kanssa.
Enno Littmann
Enno Littmann (1875–1956) oli saksalainen orientalisti. Hän oli professori Strasbourgissa, Göttingenissä, Bonnissa ja vuosina 1921–1951 Tübingenissä. Hän oli etiopialaisten kielten erikoistuntija. Hän julkaisi ensimmäisen täydellisen Tuhannen ja yhden yön käännöksen arabiasta saksaan, "Erzählungen aus den Tausendundein Nächten" (kuusi osaa 1921–1928, 2. p 1953–1954).
Paul Laband
Paul Laband (1838–1918) oli saksalainen lainoppinut, jonka tutkimusaloja olivat erityisesti yksityisoikeus, oikeushistoria ja myöhemmin valtio-oikeus. Hän teki uraauurtavaa työtä myös julkisoikeuden alalla. Laband toimi professorina Königsbergissä vuodesta 1865 ja Strasbourgissa vuodesta 1872. Hänen pääteoksensa on "Das Staatsrecht des Deutschen Reichs".
Broms
Broms on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Vertaisohjaus
Vertaisohjaus eli "peer instruction" on näyttöön perustuva, interaktiivinen opetusmenetelmä, jonka on kehittänyt Harvardin yliopiston professori Eric Mazur 1990-luvun alussa. Alun perin menetelmää käytettiin parantamaan Harvardin yliopiston perustutkinto-opiskelijoiden fysiikan oppimista, mutta nykyisin vertausohjausta käytetään eri tieteenalojen ja instituutioiden opetuksessa ympäri maailmaa. Vertaisohjaus on opiskelijakeskeinen opetusmenetelmä, jossa sovelletaan käänteistä opetusmenetelmää, eli perinteisiä luentoja ei pidetä, vaan opiskelijat perehtyvät aiheeseen katsomalla videoita tai lukemalla kirjaa ennen luentoja. Luentoaika käytetään tiedon syventämiseen kysymysten avulla. Opiskelijat vastaavat kysymyksiin sähköisesti esimerkiksi älypuhelimillaan ja keskustelevat niistä toistensa ja opettajan kanssa. Hyvät kysymykset ovat avainasemassa: kysymysten on oltava kiinnostavia ja niiden täytyy pureutua opittavaan aiheeseen.
Menetelmän perusajatus on, että opiskelija, joka tietää oikean vastauksen opettajan esittämään kysymykseen, osaa perustella vastauksensa vakuuttavammin kuin se opiskelija, jolla on väärän vastaus. Lisäksi opiskelija, joka on juuri äsken oppinut opittavan asian, pystyy useimmiten selittämään asian opiskelijatovereilleen paremmin kuin opettaja (joka ei kykene asettumaan opiskelijan tasolle). Peer instruction -työskentelyssä pyritään luomaan olosuhteet, jossa opiskelijat voivat ohjata toisiaan.
Tyypillinen vertaisohjausluennon rakenne voi olla esimerkiksi seuraava: Tyypillisesti alussa on aiheesta pieni alustus, jonka jälkeen äänestetään aiheeseen liittyvästä kysymyksestä itsenäisen pohdinnan jälkeen. Luento pohjautuu yleensä 4–6 kysymykseen (Concept Test), joihin opiskelijat vastaavat älypuhelimillaan (tai niin kutsutuilla klikkerillä eli palautelaitteilla, "äänestyskapuloilla"). Jos äänestyksestä havaitaan, että asia on hyvin hallinnassa, siirrytään seuraavaan aiheeseen. Muussa tapauksessa asian käsittelyä jatketaan oheisen kaavion mukaisesti. Seuraavassa vaiheessa voidaan kertoa äänestystulosten jakautuminen opiskelijoille, mutta oikeaa ratkaisua ei paljasteta vielä tässä vaiheessa. Äänestystulos auttaa opettajaa havaitsemaan opiskelijoiden harhakäsitykset opittavasta asiasta. Tämän jälkeen seuraa pienryhmäkeskustelu eli varsinainen vertaisohjaus. Keskustelun aikana opettaja kiertelee salissa, kuuntelee, kyselee ja osallistuu keskusteluihin. Keskustelun jälkeen äänestetään aiheesta uudelleen ja tässä vaiheessa tyypillisesti havaitaan opiskelijoiden vastausten siirtymä kohti oikeaa ratkaisua, joka saattaa olla jopa 30 % eli jo muutaman minuutin vertaisohjaus voi selkiyttää aihetta suurelle osalle opiskelijoista. Lopuksi oikea ratkaisu paljastetaan ja aiheesta keskustellaan vielä tarvittaessa koko ryhmänä. Vertaisohjaus toimii parhaiten silloin, kun kysymys on sopivan vaikea. Liian helpolla kysymyksellä vertaisohjaus ei ole mielekästä eikä tarpeellista ja toisaalta liian vaikeaan kysymykseen ei löydy riittävästi opiskelijoita, jotka voisivat ohjata tovereitaan.
Ashraf Amgad Elseify
Ashrad Amgad Elseify (, s. 20. helmikuuta 1995) on egyptiläinen Qataria edustava moukarinheittäjä. Elseify pitää hallussaan kuusikiloisen moukarin nuorten maailmanennätystä 85,57.
Elseify oli mukana vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa, jossa hän jäi karsintaan. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän selviytyi finaaliin sijoittuen yhdeksänneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli kuudes tuloksella 75,46. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017.
Elseify voitti kultaa Aasian kisoissa 2018 tuloksella 76,88. Vuoden 2015 Aasian-mestaruuskilpailuista Elseify saavutti hopeaa ja vuoden 2013 Frankofonisista kisoista pronssia.
Elseifyllä on kaksi alle 20-vuotiaiden MM-kultaa vuosilta 2012 ja 2014. Vuoden 2012 MM-kilpailuissa hän heitti nykyisinkin voimassa olevan nuorten maailmanennätyksen. Hän voitti vuosina 2012 ja 2014 myös nuorten Aasian-mestaruuden.
Elseify on syntynyt Egyptissä, ja hän voitti 15-vuotiaana maan nuorten mestaruuden. Hänet kutsuttiin sen jälkeen Qatariin harjoittelemaan, ja hän edusti maata ensimmäisen kerran vuonna 2012.
Judith Leyster
Judith Leyster (1609–1660) oli alankomaalainen taidemaalari, joka maalasi laatukuvia, asetelmia ja henkilökuvia. Hän oli Frans Halsin oppilas, ja seurasi taidokkaasti tämän käsitys- ja maalaustapaa. Leyster oli naimisissa vuodesta 1636 taidemaalari J. M. Molinaerin kanssa.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja 2015
Vuonna 2015 Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja pelattiin kahtena erillisenä turnauksena. Lohkojen voittajat Ruotsi ja Kroatia selvisivät pääsarjan turnaukseen 2016 ja vastaavasti lohkojen viimeiset Puola ja Slovenia putosivat C-sarjan turnaukseen kesäksi 2016.
Wien, Itävalta
- 5–8
Karlovac, Kroatia
- 6–4
Martti Salmi
Martti Jaakko Salmi (24. syyskuuta 1908 Vähäkyrö – 9. joulukuuta 1997) oli suomalainen filosofian tohtori, professori ja valtiongeologi.
Salmen vanhemmat olivat herastuomari Jaakko Vilhelm Salmi ja Maria Serafina Härö. Hän pääsi ylioppilaaksi 1931 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1936, maisteriksi 1936 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1942. Hän teki tutkimusmatkoja useisiin Euroopan maihin sekä oli mukana Väinö Auerin johtamassa retkikunnassa jotka tutki Argentiinassa Patagonian soita ja kasvillisuutta vuosina 1937–1938.
Salmi toimi Helsingin yliopistossa tutkimusassistenttina 1939 ja 1940. Hän oli geologisella tutkimuslaitoksella ylimääräisenä geologina 1941–1948 ja toimi valtiongeologina vuodesta 1949 alkaen. Salmi oli myös Helsingin yliopiston maantieteen laitoksella assistenttina 1939 ja turvegeologian dosenttina 1951–1961 sekä geologian ja paleontologian dosenttina 1961–1972. Hän toimi sittemmin Turun yliopiston maaperägeologian professorina. Salmi oli Suomen geologisen seuran sihteerinä ja rahastonhoitajana 1942–1943, Suoseuran sihteerinä 1949–1950 sekä turveteollisuuden keskusvaliokunnan jäsenenä vuodesta 1942 ja varapuheenjohtajana vuodesta 1949.
Salmi oli naimisissa vuodesta 1943 professori, toimitusjohtaja Eljas Sandelinin tyttären lääketieteen lisensiaatti Birgit Sandelinin kanssa.
Heikki Somersalo
Heikki Antero Somersalo (16. helmikuuta 1936 Helsinki – 27. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hänen teoksiaan on muun muassa Kiasman ja Suomen valtion kokoelmissa. Hän toimi Taideteollisen Korkeakoulun opettajana 1973–2001.
Somersalon vanhemmat olivat agronomi Artturi Somersalo ja kuvaamataidonopettaja Margit o.s.Roos.
Wojciech Nowicki
Wojciech Nowicki (s. 22. helmikuuta 1989 Białystok) on puolalainen moukarinheittäjä. 190 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Nowicki edustaa KS Podlasie Białystokia.
Nowicki saavutti pronssia vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä tuloksella 78,55. Hän nousi pronssisijalle viimeisellä kierroksella ohitettuaan Krisztián Parsin. Tadžikistanin Dilšod Nazarov saavutti hopeaa samalla tuloksella Nowickin kanssa. Hän sai pronssia myös Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 77,53 ja Rio de Janeiron olympialaisissa viimeisen kierroksen heitollaan 77,73. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli niin ikään kolmas kolmannen kierroksen heitollaan 78,03. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Berliinissä 2018 tuloksella 80,12.
Puolan-mestaruuskilpailuissa Nowicki on saavuttanut kultaa vuosina 2017 ja 2018, hopeaa vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016, sekä pronssia vuosina 2011 ja 2012.
Hyvinkään Hangon radan rautatieasema
Hangon radan Hyvinkään rautatieasema (, ) oli yksityisen Hanko–Hyvinkää-radan pääteasema Helsinki–Hämeenlinna-radan lähellä Hyvinkäällä. Asema avattiin 8.10.1873. Asemalla oli Knut Nylanderin suunnittelema asemarakennus ja kuusipaikkainen veturitalli. Asema lakkautettiin 30.4.1875 radan jouduttua valtion omistukseen ja sen toiminnot yhdistettiin Valtionrautateiden Hyvinkään asemaan. Lakkautetun aseman tilat jäivät Valtionrautateiden muuhun käyttöön ja nykyään niissä toimii Suomen rautatiemuseo.
Hyvinkään asemarakennus on yksi kolmesta Hyvinkää–Hanko-radan alkuperäisestä, nykypäiviin saakka säilyneestä asemarakennuksesta; muut ovat Mustion ja Tammisaaren asemat. Henkilöliikenne Hyvinkään ja Karjaan välisellä rataosalla lopetettiin vuonna 1983.
Hyvinkään aseman läheisyydestä lähti myös yksityinen kapearaiteinen Hyvinkään–Karkkilan rautatie, joka lakkautettiin vuonna 1967. Hangon ja Karkkilan ratojen välissä oli suuri siirtokuormausalue, jossa tavarat siirrettiin Karkkilan junista VR:n juniin ja päinvastoin.
Risto Mäkitalo
Risto Pekka Mäkitalo (1. syyskuuta 1929 Tornio – 31. heinäkuuta 2015 Oulu) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli Teknillisen korkeakoulun yhdyskuntasuunnittelun apulaisprofessori 1978–1996. Hänen suunnittelutöitään on Meltosjärven kirkko.
Ritva Grunberg
Ritva Mirjam Grunberg (15. huhtikuuta 1943 Ruokolahti – 21. heinäkuuta 2015 Lappeenranta) oli suomalainen keraamikko. Hän asui Lappeenrannassa, jossa hänellä oli työpaja. Hän on työskennellyt myös farmaseuttina. Hänen töitään on Suomen valtion kokoelmassa.
Brita Heikkilä
Brita Heikkilä (30. kesäkuuta 1925 – 2. heinäkuuta 2015) oli Helsingin kaupunginvaltuutettu vuosina 2001–2007. Hän oli terveydenhuollon maisteri. Hänet palkittiin vuonna Vuoden kellokkaana ansioistaan Ihmisarvoinen vanhuus -työrymän jäsenenä, ja Vuoden kaupunkilaisena.
Kalamaraton
Kalamaraton on Suomessa vuosittain järjestettävä kalastuskilpailu, jonka päämääränä on 2–3-henkisin joukkuein pyydystää mahdollisimman monta eri kalalajia vuorokauden aikana. Ensimmäinen Kalamaraton järjestettiin Helsingissä vuonna 2001. Helsingin lisäksi Kalamaratonia on järjestetty Kotkassa vuodesta 2008 alkaen, Joensuussa vuodesta 2012 alkaen ja Turussa vuodesta 2014 alkaen. Kilpailu järjestetään kerran vuodessa; Helsingin ja Kotkan kilpailut samanaikaisesti toukokuussa, Turun kilpailu viikko Helsingin kilpailun jälkeen ja Joensuun sisävesikilpailu kesäkuussa. Kilpailun järjestää Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseura ry, tuttavallisemmin SKES.
Käytetyin kalastusväline Kalamaratonissa on mato-onki. Lisäksi virveli ja pilkki kuuluvat monien joukkueiden vakiovälineistöön. Perhovälineilläkin ovat jotkut joukkueet kalastaneet. Käytettyjen välineiden tulee kilpailun yleissääntöjen mukaan olla nk. aktiivivälineitä, eli pyydykset eivät ole sallittuja, vaan kala on koukutettava suusta. Kilpailun aikana kalastetaan yleensä useissa eri paikoissa, koska useat kalalajit ovat kovin paikkasidonnaisia. Itse kalastuksen pitää tapahtua rannalta käsin, mutta kalapaikasta toiseen saa liikkua haluamallaan tavalla, vaikka veneellä niin halutessaan.
Saaliskalan koolla ei kilpailussa ole merkitystä, mutta kalojen alamittasäädöksiä on kuitenkin noudatettava. Esimerkiksi kolmen sentin pituinen liejutokko ja metrin pituinen hauki ovat kilpailussa samalla viivalla.
Kilpailun voittaa joukkue, joka vuorokauden aikana onnistuu pyytämään suurimman määrän eri kalalajeista saatavia lajipisteitä. Tasapistetilanteissa sijoitukset ratkaistaan sen mukaan, milloin joukkueen ensimmäiset kymmenen kalalajia (Joensuussa seitsemän) on käyty hyväksyttämässä tuomaristolla.
Tähän mennessä suurin Kalamaratonissa saavutettu lajipistemäärä on 32. Kyseiseen lajimäärään ylsi SKES-Taimentiimi Helsingin Kalamaratonissa vuonna 2014. Suomessa on tavattu 103 kalalajia, mutta useat näistä kaloista ovat hyvin harvinaisia tai eivät edes liiku siellä, missä Kalamaraton-kilpailuja järjestetään.
Sijoitukset Helsinki, suluissa saatujen lajien määrä
Sijoitukset Kotka, suluissa saatujen lajien määrä
Sijoitukset Joensuu, suluissa saatujen lajien määrä
Sijoitukset Turku, suluissa saatujen lajien määrä
Joe Broekhuizen
Joseph "Joe" Broekhuizen (s. 8. heinäkuuta 1991 Grand Rapids, Michigan) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Pelipaikaltaan Broekhuizen on hyökkääjä.
Broekhuizen edusti vuosina 2009-2012 yhdysvaltalaisen Calvinin yliopiston Knights-joukkuetta pelaten 66 ottelua, joissa syntyi 30 maalia. Vuodet 2013-2014 hän pelasi United Soccer Leaguen Dayton Dutch Lionsissa 36 ottelua tehden kaksi maalia.
Elokuussa 2015 Broekhuizen solmi loppukauden kattavan ja kaudesta 2016 option sisältävän sopimuksen Suomen Veikkausliigassa pelaavan Vaasan Palloseuran kanssa.
Ursus leijonien laaksossa
Ursus leijonien laaksossa () on vuonna 1961 ensi-iltansa saanut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Carlo Ludovico Bragaglia. Sen sankaria Ursusta esittää yhdysvaltalainen Ed Fury.
Vallananastaja Ajakin murhaaman kuninkaan poika eksyy erämaahan, jossa leijonat kasvattavat hänet aikuiseksi. Eräänä päivänä Ursus kohtaa orjatar Anian, ja he rakastuvat toisiinsa. Ursuksen perheeltään saama medaljonki päätyy Ajakille, joka ymmärtää oikean kruununperillisen olevan elossa. Ajak yrittää tappaa Ursuksen, mutta lopulta tyranni saa surmansa ja Ursus ja Ania nousevat valtaistuimelle.
Carlo Ludovico Bragaglian ohjaustyö on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin ja Olimpian studiolla Roomassa. Ulkokuvissa näkyvät Tor Caldaran maisemat, Grotte Di Salonen luolat, Monte Gelaton vesiputoukset ja Roomalaisen sivilisaation museo Rooman EURin kaupunginosassa. Ed Furyn sijaisnäyttelijänä toimii eläintenkesyttäjä Orlando Orfei.
"Ursus leijonien laaksossa" on tehty Bragaglian ja Furyn erinomaisesti menestyneen "Ursus – orjien vapauttajan" (1960) vanavedessä. Sen jälkeen valkokankaalle oli ilmestynyt kaksi muutakin Ursus-elokuvaa, joista varteen otettavan kilpailijan muodosti Luigi Capuanon ja Samson Burken "Ursuksen kosto" (1961). Bragaglian elokuvan mainoslauseen mukaan ”on olemassa vain yksi Ursus – Ed Fury elokuvassa "Ursus leijonien laaksossa". Koskaan ennen ei ole nähty yhtä suurenmoista Ursusta!”
Elokuva on vaatimattomasti toteutettu toimintaseikkailu, joka tavanomaisten peplum-teemojen ohella lainaa aineksia Tarzan-elokuvista ja Alessandro Blasettin "Rautakruunusta" (1941). Sen kohokohtia ovat kesyt leijonat, lihaksikkaan sankarin kamppailut hyeenojen ja norsujen kanssa ja juoksuhiekkaan vajoava nainen.
Kaupallisesti kohtalaisen hyvin menestynyt elokuva tuotti Italiassa 446 miljoonan liiran pääsylipputulot. Ranskassa sen näki yli 900 000 katsojaa.
Paavo Latva-Rasku
Paavo Sakari Latva-Rasku (s. 5. toukokuuta 1944 Ilmajoki) toimi Lapuan kaupunginjohtajana vuosina 1993–2012.
Sitä ennen hän toimi Salon kaupungin tutkimus- ja suunnittelusihteerinä 1971–1973 sekä sivutoimisesti Salo-Uskelan seurakunnan suunnittelusihteerinä 1972–1973, Kannuksen kunnanjohtajana 1973–1989 ja Vaasan läänin seutukaavaliiton seutukaavajohtajana 1989–1992.
Jäätyään elokuun lopussa 2012 eläkkeelle Latva-Rasku on toiminut perustamansa Lapuan Renessanssi Oy:n toimitusjohtajana. Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 2001 ja Suomen kulttuurirahaston H. G. Porthan -mitalin vuonna 2004.
Pesäpallon naisten Suomenmestaruuskilpailut 1954
Pesäpallon naisten Suomenmestaruuskilpailu 1954 oli viimeinen PEVA:n järjestämä naisten SM-kilpailu. Yhteistoiminta liittojen välillä päättyi tähän kauteen ja vuodesta 1955 lähtien on Pesäpalloliitto järjestänyt naisten SM-kilpailun, joka on pelattu sarjamuotoisena.
Naisten Suomen mestaruuskilpailussa Pesäpalloliitto ja Työväen Urheiluliitto ratkaisivat ensiksi liittokohtaiset mestaruudet omissa kilpailuissaan. Suomen mestaruus ratkaistiin liittojen mestareiden välisessä finaalissa:
SVUL:n piirien mestarit jaettiin kuuteen alkulohkoon, joista jokaisesta voittaja jatkoi välieriin.
Semifinaali 1 - Kuopio 22. elokuuta
Semifinaali 2 - Helsinki 22. elokuuta
Pallo-Toverit: Anja Riski,
Irmeli Krogerus,
Leila Kyröjärvi (o.s. Liusvaara),
Maj-Lis Rehell,
Marja Muukkonen,
Merja Murto,
Pirkko Mäntylä,
Seija Knuutila,
Sinikka Takasalo,
Urpu Kosonen,
Vilja Valtonen,
Sinikka Koskela
Helsingin Veto. - TUL:n Mestarijoukkue: Annikki Aarnio, Kyllikki Leino, Tyyne Huttunen, Helve Suomalainen, Maire Viberg, Leena Ahvenainen, Laina Ekholm, Agda Tiilikainen, Saara Malmberg ja Sirkka Löfström.
Jeffery Gibson
Jeffery Gibson (s. 15. elokuuta 1990 Nassau) on bahamalainen aitajuoksija, joka kilpailee 400 metrin aitajuoksussa. Gibson pitää hallussaan matkan Bahaman ennätystä.
Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa Gibson jäi välieriin. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä hän saavutti pronssia juostuaan finaalissa uuden Bahaman ennätyksen 48,17. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoista hän saavutti pronssia. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoissa Torontossa Gibson voitti 400 metrin aidat ajalla 48,51. Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuista hänellä on kaksi hopeamitalia.
Anna Kashfi
Anna Kashfi (alkujaan: "Joan O'Callaghan", (30. syyskuuta 1934 – 21. elokuuta 2015) oli lyhyen uran 1950-luvulla Hollywoodissa tehnyt intialaissyntyinen näyttelijä. Ensisijaisesti hänet tunnetaan parin vuoden avioliitosta Marlon Brandon kanssa. Heillä oli yhteinen poika Christian Brando, joka joutui vankilaan ammuttuaan sisarpuolensa poikaystävän. Christian Brando kuoli 49-vuotiaana.
Kashfin syntyperä ei ole koskaan selvinnyt. Muistelmissaan hän sanoo, että syntyi äitinsä avioliitonulkopuolisesta suhteesta.
Iso-Hirvanen
Iso-Hirvanen on pitkänomainen, pohjois-eteläsuuntainen järvi Laukaan kunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 170,29 hehtaaria, keskisyvyys 6,91 m ja suurin syvyys 21 m, tilavuus: 11 767 500 m³, rantaviiva: 9,44 km ja korkeustaso: 122,1 m. Järvi on rehevähkö. Vesi on lievästi humuspitoista. Järven länsirannan myötäisesti kulkee Nelostie. Järvi laskee Hovilanjokea Pieneen-Hirvaseen.
Sali (romaani)
Sali on Jarkko Tontin vuonna 2011 ilmestynyt romaani. Teos ilmestyi uudestaan e-kirjana vuonna 2014 Otavan kustantamana.
Virkamiesjuristi Sami ja kansanedustajan avustaja Karoliina ovat juuri eronneet. Eläkkeelle jäänyt hammaslääkäri Pirkko taas etsii uutta sisältöä elämäänsä. Kaikkia kolmea yhdistää yksi asia – sama kuntosali. Etäältä katsottuna Sami ja Karoliina näyttävät pinnallisilta uraohjuksilta, joiden suurin suru on odotettavissa oleva läskisodan tappio, henkilökohtaisen Tali-Ihantalan taistelun häviäminen. Heidän elämäänsä seuraava Pirkko on löytänyt eläkepäiviinsä sisällön aktiivisena blogikirjoittajana ja osapäiväisenä stalkkerina, salakatselijana. Salilla kaikki ei kuitenkaan ole sitä, miltä ensi alkuun näyttää.
Sali piirtää kuvan tyhjästä elämästä, joka ei täyty samaantahtiin kalenterin kanssa. Elämästä, jossa oman kropan kiinteänä pitämisestä on tullut synonyymi elämänhallinnalle. Tontti kurkistaa politiikan vinoutuneen maailman kulisseihin ja itseensä rakastuneihin pelureihin. Sali on myös kertomus siitä, kuinka Suomen historian kipupisteet voivat herätä henkiin vielä useiden sukupolvien jälkeen. Ja kuinka kaikkia ihmisiä yhdistää kaipuu rakkauteen, rakastamisen vaikeudesta huolimatta.
Sali on tarina maailmasta, jossa elämän- ja painonhallinta sekoittuvat ja ihminen on varmuudella olemassa vain nostaessaan rautaa - mutta myös tarina rakkaudesta, politiikan kulisseista ja historian pitkistä varjoista.
“Mielet kyllä häilähtelevät, hetkin peräti lyyrisesti, ja Tontin kieli on antelias. Päähenkilöt Tontti kuitenkin rakentaa ihan viehättävästi. He eivät juuri kohtaa, paitsi satunnaisesti, tovin, ja ovat sitten taas yksin. Tämmöinen alakuloinen perusvärinä on Tontissa kauneinta. Se ei tunnu koristeelta. Sitä on Tontin lyriikassa paljon.” – Parnasso 5/2011.
“…ilahduttavan raikasta kerrontaa, jossa juoni etenee kuin leikitellen oivaltavan kielenkäytön tukemana.” - Turkulainen 15.10.2011. Vantaan Sanomat 15.10.2011.
“Pienessä sivumäärässä Tontti onnistuu luomaan suurta draamaa.” - Oulun ylioppilaslehti 9/2011.
“Nautittavimmillaan Sali on kuntoilun kuvailussa, jossa Tontti taitaa olennaisen. Lukija samalla ymmärtää ja pudistelee epäuskoisesti päätään mielipuolisina rehkiville raukoille….Aivan kuten Tontin esikoisromaanissa Luokkakokous, myös Salissa naiset vievät ja miehet vikisevät. Sympaattista.” – Käkriäinen 4/2011.
“Sujuvasti kirjoitettua proosaa.” – Lakimiesuutiset 7/2011.
“Hauska, ajatuksia herättävä teos.” – Iltalehti Ilona 21.9.2011.
Myllyjoki (Jyväskylä)
Myllyjoki on joki Jyväskylän Vesangassa. Se virtaa Kotasesta Vesankajärveen Myllynperän alueen läpi. Jyväskylästä Keuruulle vievä valtatie ja Myllyperäntie kulkevat Myllyjoen yli.
Elsa Triolet
Elsa Triolet (oik. "Elsa Blick", 1896–1970) oli venäläissyntyinen ranskalainen kirjailija. Hän asui Ranskassa vuodesta 1918 lähtien. Triolet oli mukana toisen maailmansodan aikaisessa vastarintaliikkeessä, ja sai siitä aiheita teoksiinsa. Trioletin tuotannosta on suomennettu romaani "Ruusuja velaksi". Trioletin puoliso oli kirjailija Louis Aragon.
Väinö Horelli
Väinö Valpas Horelli (5. lokakuuta 1882 Kokemäki – 18. elokuuta 1973 Harjavalta) oli suomalainen ylilääkäri ja professori.
Horellin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Fredrik Horelli ja Amanda Giers. Hän pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta 1902 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1909, lääketieteen lisensiaatiksi 1914 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1930.
Horelli toimi Ruoveden kunnanlääkärinä 1914–1918, Uudenkaupungin kaupunginlääkärinä ja Lounais-Suomen piirimielisairaalan lääkärinä 1918–1923, vakuutusyhtiö Tarmon ylilääkärinä 1923–1924 sekä Satakunnan parantolan (Satalinna) ylilääkärinä 1924–1952. Suomen sisällissodan aikana Horelli oli ambulanssi- ja sotasairaalan lääkärinä, talvisodan aikana hän oli sotasairaalan ylilääkärinä ja jatkosodan aikana sotasairaalan päällikkölääkärinä. Hän sai professorin arvonimen 1948. Horelli oli myös Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston ja Harjavallan kunnanvaltuuston jäsenenä.
Horellin veljiä olivat pankinjohtaja ja ministeri Toivo Horelli ja lääkintöneuvos Edvard Horelli.
Lynn Hill
Carolynn Marie ”Lynn” Hill (s. 3. tammikuuta 1961) on amerikkalainen kalliokiipeilijä. Hänen on sanottu olevan yksi maailman parhaita naiskiipeilijöitä ja yksi kaikkien aikojen parhaita kalliokiipeilijöitä. Hill on muokannut kalliokiipeilyä naisille sopivaksi ja ollut lajin julkinen puolestapuhuja, edistäen sen suosiota. Hän on myös puhunut kalliokiipeilyn tasa-arvoisuuden puolesta. Hill on tehnyt lajia tunnetuksi esiintymällä eri televisio-ohjelmissa ja dokumenteissa sekä kirjoittamalla omaelämäkerran.
Hill harrasti voimistelua jo lapsena, miltei rikkoen painonnoston maailmanennätyksen. Hän harrasti myös kilpajuoksua. Hän ryhtyi harrastamaan kiipeilyä nuorena ja tuli osaksi kiipeilyharrastajayhteisöä Etelä-Kaliforniassa ja Yosemiten kansallispuiston Camp 4:ssä. Hän matkusteli 1980-luvun alussa pitkin Yhdysvaltoja kiiveten yhä vaikeampia reittejä sekä rikkoen ennätyksiä. Vuosina 1986–1992 Lynn Hill oli yksi maailman huippukiipeilijöistä. Hän voitti yli 30 kansainvälistä kilpailua, mukaan lukien viisi voittoa Arco Rock Master -kilpailussa. Tämä tapahtui samaan aikaan, kun johtavat naiskiipeilijät saavuttivat tasossa johtavat mieskiipeilijät.
Hill on ollut useissa televisio-ohjelmissa, kuten esimerkiksi ohjelmassa "Survival of the Fittest", jonka neljä tuotantokautta hän voitti peräkkäin vuosina 1980 – 1984; hän löi olympiaurheilijat köysikiipeilyssä ja maastojuoksussa. Kalliokiipeilijälegenda Beverly Johnson pyysi häntä ensimmäisenä osallistumaan ohjelmaan. Kilpailuohjelman ensimmäisenä vuonna miesten ensimmäisen palkinnon arvo oli 15 000 dollaria ja naisten 5000 dollaria. Hill pyysi suuttuneena tasapuolisuutta palkintojen arvon välille sanoen, että naisten tulisi saada palkinnoksi vähintään 10 000 dollaria, koska naiset kilpailivat neljässä lajissa ja miehet kuudessa. Hän ehdotti boikottiin osallistumista muille naiskilpailijoille, ja neuvotteli ohjelman tuottajan kanssa sopimuksen, että seuraavana vuonna palkinnon arvoa korotetaan ja Hill voisi kilpailla uudestaan. Elämäkerrassaan Hill kirjoittaa kuulleensa huhun, että NBC lopetti naisten osuuden ohjelmasta, koska tuottajat eivät pystyneet löytämään ketään, joka olisi voinut voittaa hänet. Hill esiintyi 1980-luvun alussa myös ohjelmissa "The Guinness Game, That's Incredible!" ja "Ripley's Believe it or Not".
Vuonna 1999 Hill esiintyi Imax-formaatin elämysurheiluelokuvassa "Extreme".
Kimmo Karttunen
Kimmo Lauri Karttunen (27. maaliskuuta 1934 Viipuri – 30. toukokuuta 2000 Helsinki) toimi Lapuan kauppalan- ja kaupunginjohtajana vuosina 1968–1992. Karttunen suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon toukokuussa 1963 ja sai varatuomarin arvonimen toukokuussa 1966. Hän toimi Mäntyharjun tuomiokunnan notaarina 1963-1964 ja Heinolan kaupunginsihteerinä 1964-1968.
Lapuan kauppalan- ja kaupunginjohtajana Karttunen toimi 1968-1992. Hän jäi eläkkeelle keväällä 1992. Karttunen sai kaupunkineuvoksen arvonimen jäätyään eläkkeelle 1992.
Pettymys
Pettymys on rap-artisti Pyhimyksen studioalbumi, joka julkaistiin digijulkaisuna, cd:nä ja vinyylinä 14. elokuuta 2015. Pyhimys sai vision uudesta albumista heinäkuussa 2013 ja teki albumia muun muassa matkustellessaan Argentiinassa tammikuussa 2014. Albumin julkaisukeikka oli Blockfestissä 21. elokuuta 2015.
"Pettymys" nousi julkaisunsa jälkeen viikolla 34 Suomen virallisen listan ykkössijalle ja Rumban listan ensimmäiseksi.
Albumin kappaleista "Ei unta ennen Maltsuu" ja "Häiriintyny" julkaistiin tuplasinglenä.
Aili Nurminen
Aili Linnea Nurminen (16. heinäkuuta 1896 Pori – 27. marraskuuta 1972 Barcelona) oli suomalainen meteorologi, joka oli suomalaisen ilmailumeteorologian uranuurtaja. Elämäntyönsä hän teki Ilmatieteellisen keskuslaitoksen palveluksessa vuosina 1926–1963. Vuonna 1955 Nurminen väitteli tohtoriksi maailman ensimmäisenä naisena ilmatieteen alalta. Häntä pidetään myös Suomen ensimmäisenä arvostettuun asemaan nousseena teknillisten tieteiden naistutkijana.
Porilaisen vaatturin perheeseen syntynyt Nurminen kirjoitti ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta vuonna 1918 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1927. Myöhemmin maisterin tutkinnon suorittanut Nurminen työskenteli Ilmatieteellisellä keskuslaitoksella virkaatekevänä apulaisena, kunnes hänet valittiin joulukuussa 1936 Malmin lentokentälle perustetun erityisen lentosääaseman hoitajaksi lentometeorologin virkaan. Uutta lentosääpalvelua tarvittiin muun muassa Malmin lentokentän myötä alkaneen yölentotoiminnan vaatimia entistä tarkempia sääennustuksia varten.
Nurminen ryhtyi tehtävässään aktiivisesti kehittämään vasta alkuvaiheessa ollutta suomalaista ilmailumeteorologiaa. Hän oli jo aikaisemmin vuonna 1936 vieraillut opintomatkalla Ruotsissa ja Saksassa, joista saatuja oppeja Ilmatieteellisen keskuslaitoksen lisäksi hän sovelsi käytäntöön myös ilmavoimat. Saksasta Malmille hankittiin uudet havaintolaitteet, joiden käyttäjäksi Nurminen opetteli aikaisemmin täysin miesten hallitsemassa maailmassa. Vuonna 1938 hänestä tuli Suomen ensimmäinen päälentometeorologi. Nurmisen ansiosta Suomen lentosääasemilla otettiin käyttöön kaukokirjoittimet jo vuonna 1939, Posti- ja lennätinlaitos avasi oman kaukokirjoitinliikenteensä vasta sodan jälkeen 1946.
Talvisodan aikana Nurminen toimi Vaasan lentoaseman meteorologina ja jatkosodan aikana 1941–1942 Porin lentoasemalla, jossa tuolloin oli suuri saksalaisten tukikohta. Nurmista pidettiin niin taitavana, että esimerkiksi Tukholmasta otettiin huonolla säällä häneen yhteyttä ja kysyttiin, voiko lentokoneet lähettää kohti Suomea. Nurmisen väitöskirjan aiheena olivat Suomen sumuolot (”Some aspects of fog with special reference to South Finland”). Väitöskirjansa lisäksi Nurminen julkaisi yli 30 tieteellistä tutkimusta.
Vuonna 1959 Suomen liike- ja virkanaisten liitto valitsi hänet vuoden naiseksi. Aili Nurminen kuoli 76-vuotiaana lomamatkalla Barcelonassa. Hänen mukaansa on nimetty Suomen Kulttuurirahaston alainen rahasto, jonka tehtävänä on tukea naistutkijoiden väitöskirjatyötä fysiikan ja meteorologian aloilla.