hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Wacker-hapetus
Wacker-hapetus tai Wacker-prosessi on kemiallinen reaktio, jossa happi hapettaa palladium- ja kupariyhdisteiden katalysoimana alkeenin aldehydiksi tai ketoniksi. Erityisen tärkeä reaktio on valmistettaessa asetaldehydiä eteenistä.
F. C. Phillips havaitsi palladiumkloridin hapettavan etaanin asetaldehydiksi ja raportoi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1894. Tässä reaktiossa palladiumkloridia tarvitaan kuitenkin stoikiometrinen määrä ja reagenssin kalleuden vuoksi reaktio ei yleistynyt. 1950-luvun lopulla saksalaisten kemianalanyhtiöiden Wacker Chemien ja Hoechst AG:N tutkijat kehittivät samanaikaisesti palladium- ja kuparikatalysoitua menetelmää asetaldehydin valmistamiseksi eteenistä. Prosessin julkaisi ensimmäisen kerran Wacker Chemiellä työskennellyt Juergen Smidt ryhmineen vuonna 1959.
Wacker-hapetus sopii niin kutsuttujen terminaalisten alkeenien, joiden kaksoissidos on hiilivetyketjun päässä, hapettamiseen. Eteeni hapettuu asetaldehydiksi, mutta muut terminaaliset alkeenit muodostavat pääasiassa metyyliketoneja. Liuottimena reaktiossa toimii veden ja orgaanisen liuottimen seos. Wacker-hapetuksen reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa palladiumkloridi koordinoituu yhteen kloridi-ioniin ja alkeeniin. Tämä on reaktion reaktionopeutta rajoittava vaihe. Vesi korvaa yhden kloridiligandeista seuraavassa vaiheessa ja muodostuu hydroksyylipalladiumkompleksi. Palladium katalysoi hydroksyyliryhmän liittämistä alkeenin kaksoissidokseen ja samalla palladiumiin koordinoituu uusi vesimolekyyli. Seuraavassa vaiheessa yksi kloridi-ioneista irtoaa palladiumista ja muodostuu palladiumin ja enolin välinen kompleksi. Enoli tautomerisoituu asetaldehydiksi tai ketoniksi ja irtoaa katalyytistä. Samalla palladium pelkistyy hapetusluvullta +II hapetusluvulle 0. Reaktioseokseen on lisätty kupari(II)kloridia, jonka tehtävänä on hapettaa palladium takaisin hapetusluvulle +II. Samalla kupari itse pelkistyy itse hapetusluvulle +I, mutta happi hapettaa sen jälleen hapetusluvulle +II.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1976
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin toisen kerran vuonna 1976. Mestaruuden voitti suomalainen Yrjö Vesterinen. Mestaruus oli Vesterisen ensimmäinen.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1978
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin neljännen kerran vuonna 1978. Mestaruuden voitti suomalainen Yrjö Vesterinen. Mestaruus oli Vesterisen kolmas ja viimeinen.
Little Sister
Little Sister on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen neljänneltä albumilta "Lullabies to Paralyze" 7. maaliskuuta 2005. Kappale on Josh Hommen, Troy Van Leeuwenin ja Joey Castillon kirjoittama ja sille kuvattiin aiempien singlejen tapaan musiikkivideo.
”Little Sister” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 18. Singlen B-puolena julkaistiin remix kappaleesta ”The Blood Is Love”.
AGM-69 SRAM
Boeing AGM-69 SRAM ("Short Range Attack Missile", suom. "lyhyen kantaman rynnäkköohjus") on yhdysvaltalainen ns. ensi-iskuun tarkoitettu strategisen luokan Stand-Off -tyyppinen hyökkäysase, vihollisen ilmapuolustuksen lamauttamista varten. Tämän ohjusaseen ensisijaisiksi maaleiksi soveltuivat tutka-asemat, ilmatorjunta-asemat kuten tykkipatterit ja it-ohjusasemat, sekä mahdollisesti myös lentokentät. AGM-69 SRAM:in kehittely alkoi vuoden 1963 jälkeen, jolloin edellisena vuonna hylätylle GAM-87 Skybolt "(AGM-48)":ille alettiin hakemaan korvaajaa. Vuonna 1964 aloitettiin varsinainen suunnittelu. Vuonna 1966 tapahtui tarkempi määritys, kehitysaskelien merkeissä. Ensilaukaisu tapahtui 1969, ja käyttöönotto 1972. Osiltaan AGM-69 SRAM korvasi myös AGM-28 Hound Dogin.
Aseen kantaman maksimi oli 170-200 km. Matalalta tehdyn hyökkäyksen kantama oli vain noin 50-55 km. Enin nopeus oli 3.0 - 3.5 Machia. Suunnistustapa oli inertiasuunnistus, joskin tämä ohjus oli tutkakorkeusmittarilla varustettu. Se antoi keskiosumapistearvioksi (CEP) 430 m. Ohjuksen omamassa oli 1 010 kg. Lockheedin valmistama SR-75 rakettimoottori oli kaksivaiheinen sekä kiinteätä polttoainetta käyttävä. SRAM-ohjuksen taistelukärki oli "W-69" -tyypin ydinkärki. Se oli kaksivalintainen: joko 17 kT tehoinen fissioräjähde "(1st stage)" tai 170 kT (joidenkin lähdeviitteiden mukaan 200 kT) tehoinen lämpöydinräjähde "(2nd stage)". Asetyyppinä Boeing AGM-69 SRAM poistettiin vasta vuonna 1993. Kaiken kaikkiaan 1 500 tuotantoyksilöä valmistettiin, näistä 1 100 varustettiin ydinkärjillä.
Tämän ydinkärjellä varustetun hyökkäysohjuksen eräs huomattava käyttäjä oli 509. Bomb Wing, joka on sijoitettuna AFB Peaseen New Hampshiressa. AGM-69 SRAM oli eräs varsin merkittävä osa SAC:n eli Yhdysvaltain strategisten ilmavoimien aseistusta. Yhdysvalloissa oli kolme eri konetyyppiä, jotka kykenivät kuljettamaan AGM-69 SRAM:in, ne ovat Boeing B-52 G/H Stratofortress, General Dynamics F-111A Aardvark, sekä Rockwell B-1B Lancer.
Eräs Naton operaatiosuunnitelmista "(OPLAN 10-1 & OPLAN 100-6)" oli ydiniskujen tekeminen Suomeen, näissä lamautettaisiin lentokenttien toiminnat. Arviolta 21-23 ydinkärkeä oli tätä tarkoitusta varten varattuina. Tuolloin olisi 19 eri paikkakuntaa pommitettu ydinasein. Nuo maalituksen kohteet olivat hyvin korkealla prioriteetilla, eli suuressa vaarassa saada kokea ydinpommitushyökkäys ydinkriisin uhatessa. Boeing AGM-69 SRAM olisi ollut näihin käyttötarkoituksiin, varsin hyvin soveltuva hyökkäysase.
Tämän ohjusasetyypin seuraaja on Boeing AGM-86 ALCM, "Air Launched Cruise Missile", jonka lentotestit alkoivat vuonna 1976. Se on ollut käytössä alkaen vuodesta 1981.
Burning Bridges (Naked Eyesin albumi)
Burning Bridges on brittiläisen yhtyeen Naked Eyesin esikoisalbumi, jonka EMI julkaisi vuonna 1983. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa nimellä "Naked Eyes". Kappale ”Always Something There to Remind Me” julkaistiin singlenä ja sijoittui niin Britannian kuin Yhdysvaltainkin singlelistoille.
"Naked Eyesin" kappale ”Always Something There to Remind Me” sijoittui Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -singlelistan 8. sijalle, ”Promises, Promises” 11. sijalle ja ”When the Lights Go Out” 37. sijalle. Albumi puolestaan sijoittui Billboard 200 -albumilistan 32. sijalle.
Peter Cowie
Peter Cowie (s. 24. joulukuuta 1939) on brittiläinen elokuvakriitikko ja elokuvahistorioitsija, joka on erikoistunut Pohjoismaiseen elokuvaan. Hän toimitti pitkään vuonna 1963 ensimmäistä kertaa ilmestynyttä "International Film Guide" -vuosikirjaa, ja on julkaissut yli 30 teosta. Cowie on kirjoittanut muun muassa Ingmar Bergmanin ja Akira Kurosawan elämäkerrat.
1980-luvulla Cowie vaikutti myös Suomessa toimien Helsingissä järjestetyn Hanasaaren pohjoismaisen elokuvafestivaalin johtajana vuodesta 1983 lähtien. Vuonna 2006 hän toimitti Yleisradiolle Alexis Kourosin ohjaaman viisiosaisen televisiosarjan "Matka suomalaiseen elokuvaan".
Fuel for the Fire (Naked Eyesin albumi)
Fuel for the Fire on brittiläisen yhtyeen Naked Eyesin toinen studioalbumi, jonka Parlophone julkaisi vuonna 1984. Pohjois-Amerikassa albumin julkaisi EMI America Records.
"Fuel for the Firen" kappale ”(What) In the Name of Love”, jonka tuotti Arthur Baker, sijoittui Billboard Hot 100 -singlelistan 39. sijalle. Albumi puolestaan sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 83.
She’s Electric
She’s Electric on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kappale, joka on yhdeksäs raita yhtyeen toisella albumilla "(What’s the Story) Morning Glory?" (1995). Kappale julkaistiin uudelleen Euroopassa promosinglenä syyskuussa 2014. CD-levyn B-puolena on demoversio kappaleesta.
”She’s Electric” kuului Oasiksen soittolistaan ainoastaan "Heathen Chemistry Tour" -kiertueella vuosina 2001–2002. Se esitettiin ensimmäisen kerran livenä 7. lokakuuta 2001.
In My Head
In My Head on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen neljänneltä albumilta "Lullabies to Paralyze" 27. kesäkuuta 2005. Kappaleen on kirjoittanut Josh Homme, Troy van Leeuwen, Josh Freese, Joey Castillo ja Alain Johannes. Sille kuvattiin aiempien singlejen tapaan musiikkivideo.
”In My Head” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 44. Singlen B-puolena julkaistiin liveversiot kappaleista ”I Think I Lost My Headache” ja ”God Is in the Radio”.
Leo Engel
Leo Engel oli suomalainen graafikko, joka tunnetaan muun muassa elokuvajulisteistaan. 1960-luvulla hän teki myös levynkansia Scandia- ja Decca-levymerkeille. Lisäksi Engel on suunnittelut Helsingin juutalaiselle hautausmaalle vuonna 1953 pystytetyn "In memoriam 1939–1944" -sankaripatsaan yhdessä Sam Vannin kanssa.
Climie Fisher
Climie Fisher oli brittiläinen popmusiikkia tuottava duo, joka koostui Simon Climiesta (s. 7. huhtikuuta 1957) ja entisestä Naked Eyesin kosketinsoittajasta Rob Fisheristä (5. marraskuuta 1956 – 25. elokuuta 1999). Vuosina 1987–1988 heillä oli kaksi kansainvälistä hittisingleä, ”Rise to the Occasion” ja ”Love Changes (Everything)”.
Erik Rousi
Erik Rousi (s. 1987) on suomalainen bassolaulaja ja Eurajoki Bel Canto -festivaalin toinen taiteellinen johtaja.
Erik Rousi esiintyy sekä ooppera-, että lied-laulajana. Kaudesta 2018-2019 alkaen Rousi on kiinnitetty bassosolistiksi Ulmin oopperataloon Saksaan. Erik Rousi on toiminut myös Eurajoki Bel Canto -festivaalin toisena taiteellisena johtajana kaudesta 2017-2018 lähtien. Hänen esiintymisensä ovat saaneet laajalti kiitosta kriitikoilta niin Suomessa, kuin ulkomaillakin. Rousi työskennellyt laulunopettajana mm. Greve Opera Academyssä Italiassa.
Rousi on valmistunut oopperalaulun maisteriksi. Wienissä Rousi opiskeli mezzosopraano ja kapellimestari Niels Muusin ohjauksessa. Hän on opiskellut myös Metropolia Ammattikorkeakoulussa ja Turun Konservatoriossa, joista jälkimmäisessä yksinlaulun lisäksi sellonsoittoa. Suomessa Rousin laulunopettajina ovat toimineet mm. Seppo Ruohonen ja Marjut Hannula.
Sellisti Martti Rousi ja kapellimestari Tuomas Rousi ovat Erik Rousin enoja. Oopperalaulaja Martti Talvela on Erik Rousin isoäidin veli. Kasvitieteilijä ja professori Arne Rousi on Erik Rousin isoisä.
Everything (Climie Fisherin albumi)
Everything on brittiläisen popduon Climie Fisherin esikoisalbumi, jonka EMI julkaisi helmikuussa 1988. Albumi sisältää duon Yhdysvalloissa menestykseksi nousseen ja tunnetuimman singlen ”Love Changes (Everything)”. Albumi liikkuu purkkapopin ja syntikkapopin välimaastossa.
"Everything" sijoittui Britannian albumilistan ja Ruotsin albumilistan 14. sijalle. Suomessa albumi sijoittui Suomen virallisen listan 26. sijalle.
Símun av Skarði
Símun av Skarði (3. toukokuuta 1872 – 9. lokakuuta 1942) oli färsaarelainen kirjailija, poliitikko ja opettaja. Hän valmistui Färsaarten opettajaseminaarista 1896. Hän perusti Føroya Fólkaháskúlin (Färsaarten kansankorkeakoulu) 1899 ja toimi sen rehtorina vuodesta 1899 vuoteen 1942. Hänen puolisonsa oli opettaja Sanna av Skarði ja tyttärensä feministi ja toimittaja Sigrið av Skarði Joensen.
Hänen merkittävimpiä teoksiaan runoilijana on Färsaarten kansallishymni "Mítt alfagra land",josta käytetään yleensä nimenä sen alkusanoja "Tú alfagra land mítt". Hän oli parlamentin jäsen ja edusti Sjálvstýrisflokkurinia ("itsehallintopuolue") vuodesta 1906 vuoteen 1914.
Sigri Mitra Gaïni
Sigri Mitra Gaïni (persian kieli: سیگری میترا قائنی) (s. 15. joulukuuta 1975 Oslo, Norja) on färsaarelainen kirjailija ja näyttelijä.
Sigri Mitra Gaïnin äiti Lív Joensen on färsaarelainen ja isä iranilainen. Hänen sisarensa on sosiaaliantropologi Firouz Gaïni ja hänen isovanhempiaan ovat poliitikko Sigurð Joensen ja feministi Sigrið av Skarði ja täti Turið Sigurðardóttir.
Sigri on syntynyt Norjassa mutta viettänyt lapsuutensa sekä Norjassa että Färsaarilla. Hän on opiskellut elokuvakoulussa Ebeltoftissa 1995–1996 ja valmistui näyttelijäksi. Sen jälkeen hän jatkoi opiskelua Lontoon Academy of Live and Recording Artsissa. Hän on näytellyt elokuvissa "Bye bye bluebird" ja "Polle Fiction". Hän on opiskellut filosofiaa Kööpenhaminan yliopistossa.
Hän on julkaissut neljä runokokoelmaa fäärin kielellä, ja vuonna 2004 hän sai Färsaarten kirjallisuuspalkinnon.
Sverri Djurhuus
Sverri Djurhuus (11. heinäkuuta 1920 Kollafjørður, Färsaaret – 2003 Tórshavn, Färsaaret) oli färsaarelainen kirjailija.
Djurhuus oli toisen maailmansodan aikana vapaaehtoisena SS-joukoissa. Hän liittyi DNSAP:hen (Tanskan kansallissosialistinen työväenpuolue) 15. tammikuuta 1941. Toukokuussa hän matkusti Saksaan Hamburg-Langenhorniin. Hän palasi Färsaarille 1947.
Djurhuusin veli oli kirjailija Tummas Napoleon Djurhuus.
Eurajoki Bel Canto
Eurajoki Bel Canto on vuonna 2014 perustettu klassisen laulun festivaali. Sen toimintaan kuuluu vuosittain järjestettävä viikon mittainen festivaali ja muina vuodenaikoina järjestettävät erikoiskonsertit. Festivaalin toiminta pitää sisällään laulun mestarikurssin, konsertteja, yhteislauluiltoja, lastenkonsertteja ja koulutusta.
Eurajoki Bel Cantossa ovat esiintyneet Suomen eturivin taiteilijoita, kuten Jyrki Anttila, Mika Pohjonen, Johanna Rusanen-Kartano, Kirill Kozlovski, Tuuli Takala, Suvi Väyrynen ja Markus Suihkonen.
Eurajoki Bel Canton johdossa toimivat taiteelliset johtajat Mika Kares ja Erik Rousi sekä toiminnanjohtaja Emma Puosi.
Djurhuus
Djurhuus on fäärsaarelainen suku. Se on tullut Tanskasta, ja sen ensimmäinen tunnettu jäsen on Christen Jensen Djurhuus (1708–1775), joka oli pappi Eysturoylla. Christen Jensen Djurhuusin pojanpoika, runoilija Jens Christian Djurhuus (1773–1853) on lukuisien merkittävien Färsaarten kirjailijoiden ja poliitikkojen esi-isä:
Vatnshyrna
Vatnshyrna (suom. ”Vatnshornin kirja”) on nimitys keskiaikaiselle islantilaiselle kokoelmakäsikirjoitukselle, joka on sisältänyt islantilaissaagoja. Nimen "Vatnshyrna" käsikirjoitukselle antoi islantilainen oppinut Arngrímur Jónsson (1568–1648) todennäköisesti sen luoteisislantilaisen tilan mukaan, missä käsikirjoitus tuolloin sijaitsi (Stóra Vatnshorn). Alkuperäinen "Vatnshyrna" tuhoutui Kööpenhaminan palossa vuonna 1728, mutta lähes kaikista sen sisältämistä saagoista oli ennen paloa ehditty tehdä kopioita.
"Vatnshyrna" koottiin oletettavasti vuosien 1391 ja 1395 välisenä aikana. Käsikirjoitus on laadittu Pohjois-Islannissa, Víðidalstungassa, asuneelle Jón Hákonarsonille, joka oli myös toisen suuren kokoelmakäsikirjoituksen, erityisesti kuningassaagoja sisältävän "Flateyjarbókin" omistaja. Myöhemmin "Vatnshyrnasta" tuli osa tanskalaisen historioitsijan Peder Resenin (k. 1688) kokoelmaa, josta käsikirjoitus siirtyi Kööpenhaminan yliopiston kirjastoon.
Alkuperäinen "Vatnshyrna" on sisältänyt seuraavat saagat:
Aiemmin oletettiin, että fragmentaarisesti säilynyt käsikirjoitus AM 564 a 4to olisi ollut osa alkuperäistä "Vatnshyrnaa." Kyseinen käsikirjoitusfragmentti sisältää edellä mainittujen tarinoiden "Bergbúa þáttr", "Kumlbúa þáttr" ja "Draumr Þorsteins Síðu-Hallssonar" lisäksi seuraavat tekstit:Myöhemmin on kuitenkin todettu, että kyseinen fragmentti liittyy samalla alueella ja samoihin aikoihin laadittuun toiseen kokoelmakäsikirjoitukseen, joka tunnetaan nykyään tutkimuksessa nimellä Pseudo-Vatnshyrna. Molemmat käsikirjoitukset ovat sisältäneet osittain samoja saagoja, mutta yhdessä käsikirjoituksessa säilyneen tekstin perusteella ei voida olettaa, että kyseinen teksti olisi ollut osa myös toista käsikirjoitusta. Pseudo-Vatnshyrnasta on säilynyt myös muutamia muita fragmentteja (AM 445 b 4to ja AM 445 c I 4to). Säilyneiden fragmenttien perusteella Pseudo-Vatnshyrna on sisältänyt edellä mainittujen lisäksi myös seuraavat tekstit:
"Vatnshyrnassa" olevista saagoista ja tarinoista useimmat sisältävät runsaasti yliluonnollisia elementtejä, mikä on nähty osoitukseksi käsikirjoituksen laatijan tai työn tilaajan mieltymyksestä ihmetarinoihin. Käsikirjoituksen sisältämistä saagoista "Flóamanna saga" päättyy sukupuuhun, jossa saagan päähahmon jälkeläiset jäljitetään Jón Hákonarsoniin ja tämän vaimoon saakka. Ainakin kyseinen saaga on näin ollen ollut Jón Hákonarsonin näkökulmasta merkittävä juuri siksi, että sen voitiin katsoa kuvaavan hänen sukunsa esi-isiä.
Kertejoen valuma-alue
Kertejoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.69) on Keuruun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 146,48 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,5 %. 
Vesistön valuma-alueen alarajana on Kuorevesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kuoreveden alueelle (35.61).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Pussijoen valuma-alue
Pussijoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.64) on Keuruun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 65,86 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 6,5 %. 
Vesistön valuma-alueen alarajana on Saarijärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Tarhianjoen alueelle (35.63).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kolme aluetta tai valuma-aluetta :
Ristajoen valuma-alue
Ristajoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.65) on Keuruun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 148,66 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,91 %. 
Vesistön valuma-alueen alarajana on Ukonselkä, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Keurusselän alueelle (35.62).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1995
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 21. kerran vuonna 1995. Mestaruuden voitti espanjalainen Jordi Tarrés. Mestaruus oli Tarrésin seitsemäs.
Piešťanyn joukkotappelu (vuoden 1987 jääkiekkotapahtuma)
Piešťanyn joukkotappelu käytiin vuoden 1987 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Piešťanyssa, silloisessa Tšekkoslovakiassa. Se tapahtui turnauksen viimeisessä ottelussa, jossa olivat vastakkain Kanada ja Neuvostoliitto
Turnauksen päätöspäivä oli 4. tammikuuta 1987 ja tilanne oli tuolloin ennen otteluita seuraavanlainen: Tšekkoslovakia oli pisteen edellä Suomea ja Kanadaa sekä Ruotsi oli kahden pisteen päässä Suomesta ja Kanadasta. Aiempien otteluiden tulosten myötä Tšekkoslovakia, Suomi ja Kanada olisivat olleet ne joukkueet, jotka saavat mitalin. Oli enää ratkaisematta, mikä joukkue saisi minkäkin mitalin.
Kello 16.00 pelattiin kolme ottelua, joista Tšekkoslovakian ja Suomen välinen ottelu päättyi seuraavaan tulokseen:
Tämän ottelun tuloksen myötä Suomi nousi kisaisäntä Tšekkoslovakian ohi listaykköseksi ja oli varmistanut itselleen vähintään hopeamitalit.
Jäljellä oli enää Neuvostoliiton ja Kanadan välinen päätösottelu. Ainoastaan Kanadalla oli panoksia, koska Neuvostoliitto oli menettänyt mahdollisuutensa mitaleihin. Kanadan olisi tarvinnut voittaa Neuvostoliitto vähintään viidellä maalilla, jolloin Kanada olisi voittanut kultaa. Kultaan olisi johtanut se, että Kanadan pistesumma olisi tullut Suomen kanssa tasoihin ja viiden maalin voitto Neuvostoliitosta olisi taannut Kanadalle Suomea paremman maalieron. Vähäisemmällä voitolla Kanada olisi voittanut hopeaa ja tasapelin tai tappion jälkeen Kanada olisi joutunut tyytymään pronssimitaleihin.
Kanada oli johdossa maalein 4-2, kunnes alkoi tapahtua. Ottelu, joka oli jo valmiiksi käynyt kuumana, riistäytyi täysin käsistä, kun ensin Kanadan Everett Sanipass ja Theo Fleury sekä Neuvostoliiton Sergei Shestrikov ja Pavel Kostitshki ottivat yhteen. Pian sen jälkeen myös vaihtopenkillä istuneet pelaajat olivat rynnänneet kaukaloon tappelemaan. Kisojen järjestäjillä ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin sammuttaa jäähallista valot. Tappelu jatkui siitä huolimatta vielä valojen sytyttämisen jälkeenkin, kunnes paikalle saapui tšekkoslovakialainen miliisi, joka ampui kattoon muutaman luodin, jolloin tappelu saatiin loppumaan.
Piešťanyn joukkotappelu johti lopulta kabinettikeskusteluun siitä, mikä olisi turnauksen lopputulos. Kabinettikeskustelun tuloksena Kanadan ja Neuvostoliiton joukkueet diskattiin ja heidän välinen päätösottelunsa mitätöitiin. Sen myötä Suomi voitti nuorten maailmanmestaruuden ensimmäistä kertaa historiassaan, kisaisäntä Tšekkoslovakia voitti hopeaa ja pronssille nousi Ruotsi.
IIHF harkitsi Kanadan ja Neuvostoliiton pudottamista B-sarjaan vuodeksi 1988. Tästä ajatuksesta kuitenkin luovuttiin, koska tuohon aikaan IIHF sai rahaa Nuorten maailmanmestaruuskilpailuiden osalta vain Kanadasta ja seuraavan vuoden turnaus oli Neuvostoliitossa.
Pirkko-Liisa Summa
Pirkko-Liisa Summa (22. elokuuta 1938 Uusikirkko – 16. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Summa päätyi sodan jälkeen evakkoon Paraisille. Hän meni vuonna 1964 työhön Suomen Tietotoimiston kotimaan toimitukseen ja oli STT:n palveluksessa lähes neljäkymmentä vuotta vuoteen 2003 saakka.
Summa oli STT:n toimittajana mukana 45:llä Suomen tasavallan presidenttien valtiovierailulla tai muulla ulkomaanmatkalla ja hän raportoi myös 150-200:sta Suomeen tehdystä valtiovierailusta. Ensimmäisen kerran hän oli mukana presidentti Urho Kekkosen Turkin-vierailulla kesäkuussa 1971.
Konserttihovi
Konserttihovi on Imatralla sijaitseva, Suomen ainoa yksityisessä omistuksessa oleva konserttitalo. Sen rakensi 1970-luvun loppupuolella harrastajaviulisti ja kenkäkauppias Martti Räsänen Imatran Viraskorpeen 1950-luvulla kesken jääneen nuorisoseurantalon perustuksille lähes omin käsin.
Noin 700 neliömetrin kokoisessa rakennuksessa on konserttisalin lisäksi kellarikerroksen sauna- ja seurustelutilat ja yläkerrassa asuintiloja. Seitsemän metrin korkuinen konserttisali on paneloitu mänty- ja kuusilaudalla, ja näyttämön takaseinää koristavat Savitaipaleen kirkon vanhat urkupillit.
Akustiikaltaan erityisesti kamarimuusikkojen arvostamasta Imatran Konserttihovista on konserttitoiminnan ohella tullut myös suosittu äänitteiden tekopaikka meluttoman sijaintinsa ja yläkerran majoitustilojen ansiosta.
Musiikkineuvoksen arvonimen saanut Martti Räsänen kuoli vuonna 1995, ja talon konserttitoiminta keskeytyi kolmeksi vuodeksi kunnes talon ostivat ja kunnostivat sen nykyiset omistajat Juha ja Oili Räisänen. Vuonna 2016 heille myönnettiin 10 000 euron Etelä-Karjalan rahaston kulttuuripalkinto.
Konserttihovilla on vuonna 2000 perustettu kannatusyhdistys Konserttihovin Tuki Konsa ry.
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2017
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2017 oli Red Bull Air Race World Championship -sarjan 12. kausi. Kauden kahdeksasta kilpailusta ensimmäinen järjestettiin Abu Dhabissa 11.–12. helmikuuta ja viimeinen Indianapoliksessa 14.–15. lokakuuta. Master Class -luokan mestaruuden voitti japanilainen Yoshihide Muroya ja Challenger Classin saksalainen Florian Bergér.
Challenger Classissa kaikilla lentäjillä oli käytössään Extra 330LX.
Kausi alkoi 10.–11. helmikuuta Abu Dhabissa. Sitä seurasivat osakilpailut San Diegossa, Chiban prefektuurissa, Budapestissä, Kazanissa, Portossa ja Lausitzissa, ja kauden päätti Indianapoliksen osakilpailu 14.–15. lokakuuta. Chibassa kilpaili vain Master Class -luokka, sillä Challenger Classin osakilpailu jouduttiin perumaan järjestelysyistä. Sen sijaan Kazanissa lennettiin kaksi Challenger Classin osakilpailua.
Pisteet kymmenelle parhaalle 15–12–9–7–6–5–4–3–2–1.
Pisteet viidelle parhaalle 10–8–6–4–2. Jokainen lentäjä osallistui vähintään kolmeen ensimmäisistä seitsemästä osakilpailusta. Näistä seitsemästä kilpailuista neljä parasta tulosta laskettiin mukaan kokonaispisteisiin, ja seitsemän kilpailun jälkeen kuusi parasta lentäjää pääsi mukaan kahdeksanteen kilpailuun.
AGM-86 ALCM
Boeing AGM-86 ALCM "(Air Launched Cruise Missile)" on yhdysvaltalainen risteilyohjus. Se voidaan aseistaa ydinkärjellä. "W-80" -ydinkärjen teho eli räjähdysvoima vaihtelee välillä 5- 150 kT. Maineessa on AGM-86 ALCM suuresti jäänyt BGM-109 Tomahawkin varjoon. Ydinaseistetun B-tyypin AGM-86:n lentonopeus on n. 870 km/h eli 0.73 Mach. Ohjus kykenee lentämään pidemmälle, kuin 1 500 mailia eli noin 2 400 km. Sen omamassa on 1 417,5 kg.
AGM-86 ALCM:lla on ollut moniaita edeltäjiä, kuten AGM-28 Hound Dog, ja AGM-69 SRAM. Osa on ollut hylättyjä, taikka kokenut muutoin varsin lyhykäisen asehistorian. Näitä ovat GAM-63 RASCAL sekä GAM-87 Skybolt. Tämän ohjuksen kehittely alkoi vuonna 1974, sekä ensilaukaisu tapahtui 1979.
Asetyyppinä vuonna 1980 tuotantoon saapunut AGM-86 tuli hyväksytysti asepalveluskäyttöön vuonna 1981. AGM-86 ALCM -ohjus käyttää inertiasuunnistuksen ohella ns. "pintasuunnistus"ta, eli ohjuksen tietokoneeseen tallennettua, maaston muotoja seurailevaa karttapohjaista suunnistustapaa, TERCOMia. Myöhempiin C- ja D-tyypin versioihin on saapunut mukaan GPS-suunnistus. Ohjuksen ainut laukaisutapa on pommikoneesta tehtävä laukaisu. Tässä voisi tulla kyseeseen vain B-52 Stratofortressin H-versio. Yksi B-52H kykenee kantamaan 20 kappaletta AGM-86 -tyypin ohjuksia, 8 kpl sisäisesti pommiruumassa ja 12 kpl koneen ulkopuolisissa siipiripustimissa, "pylon"eissa.AGM-86 on käytössä vielä vuotta 2020 lähestyttäessä. Ohjuksia on valmistettu vuoteen 1987 mennessä kaikkiaan 1 715 tuotantoyksilöä.
Niin sanottua ydinaseetonta CALCM-versiota eli C-mallia käyttäen, on tätä ohjustyyppiä käytetty Persianlahden sodassa.
Thierry Michaud
Thierry Michaud on ranskalainen trial-kuljettaja. Hän voitti trialin maailmanmestaruuden vuosina 1985, 1986 ja 1988.
Eddy Lejeune
Eddy Lejeune on belgialainen trial-kuljettaja. Hän voitti trialin maailmanmestaruuden vuosina 1982, 1983 ja 1984.
Roger De Coster
Roger De Coster (s. 28. elokuuta 1944 Uccle, Belgia) on belgialainen motocrosskuljettaja. Hän voitti motocrossin maailmanmestaruuden isoimmassa eli 500-kuutioisten luokassa vuosina 1971, 1972, 1973, 1975 ja 1976. Hän saavutti 36 MM-osakilpailuvoittoa. Joukkuemaailmanmestaruuden hän voitti kuudesti, ensimmäisen kerran vuonna 1969.
Joël Robert
Joël Robert (s. 26. marraskuuta 1943 Châtelet, Belgia) on belgialainen motocrosskuljettaja. Hän voitti motocrossin maailmanmestaruuden 250-kuutioisten luokassa vuosina 1964, 1968, 1969, 1970, 1971 ja 1972. Hän saavutti 50 MM-osakilpailuvoittoa. Sekä maailmanmestaruuksien että osakilpailuvoittojen määrä olivat ennätyksiä, jotka hänen maanmiehensä Stefan Everts rikkoi vasta 2000-luvun alussa.
André Malherbe
André Malherbe on belgialainen motocrosskuljettaja. Hän voitti motocrossin maailmanmestaruuden isoimmassa eli 500-kuutioisten luokassa vuosina 1980, 1981 ja 1984.
Le Pouliguen
Le Pouliguen on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Atlantin rannikolla.
Le Pouliguen on ollut satamakaupunki jo keskiajalla. Satama kunnostettiin vuonna 1861, ja sen laituri nimettiin kaupungissa vuosien 1854 ja 1870 välisenä aikana vierailleen kirjailijan Jules Sandeaun mukaan. Hän sijoitti romaaninsa "La Roche aux Mouettes" tapahtumat Le Pouligueniin. Ennen satama toimi kalastussatamana ja siellä käytiin suolakauppaa, mutta nykyään se on suosittu huvivenesatama. Myös pitkä hiekkaranta tuo kaupunkiin matkailijoita. Laskuveden aikaan rannikolla tulee esiin useita luolia. Tunnetuin niistä on Korriganien luola. Legendan mukaan luola ulottuu aina Guéranden saakka, ja sitä vartioivat korriganit.
Dave Thorpe
Dave Thorpe on brittiläinen motocrosskuljettaja. Hän voitti motocrossin maailmanmestaruuden isoimmassa eli 500-kuutioisten luokassa vuosina 1985, 1986 ja 1989.
Georges Jobé
Georges Jobé (6. tammikuuta 1961 – 19. joulukuuta 2012) oli belgialainen motocrosskuljettaja. Hän voitti motocrossin maailmanmestaruuden 250-kuutioisten luokassa vuosina 1980 ja 1983 sekä 500-kuutioisten luokassa vuosina 1987, 1991 ja 1992. Hän voitti joukkuemaailmanmestaruuden vuonna 1980.
Eric Geboers
Eric Geboers (5. elokuuta 1962 – 6. toukokuuta 2018) oli belgialainen motocrosskuljettaja. Hän voitti ensimmäisenä kuljettajana motocrossin maailmanmestaruuden kaikissa kolmessa luokassa. Hän oli mestari 125-kuutioisissa vuosina 1982 ja 1983, 250-kuutioisissa vuonna 1987 sekä 500-kuutioisten luokassa vuosina 1988 ja 1990.
Geboers hukkui toukokuussa 2018 yrittäessään pelastaa koiraansa vedestä.
Antonio Cairoli
Antonio Cairoli (s. 23. syyskuuta 1985) on italialainen motocrosskuljettaja. Hän on voittanut motocrossin maailmanmestaruuden yhdeksän kertaa, MX2-luokassa vuosina 2005 ja 2007, MX1-luokassa vuosina 2009–2013 sekä edellisen tilalle tulleessa MXGP-luokassa vuosina 2014 ja 2017. Vain Stefan Everts on voittanut motocrossissa maailmanmestaruuksia enemmän, kymmenen kappaletta.
Puistolan terveysasema
Puistolan terveysasema on Helsingin Suutarilan kaupunginosan Tapulikaupungin osa-alueella sijaitseva kaupungin terveysasema.
Sisäänkäynti terveysasemalle löytyy aivan Puistolan rautatieaseman länsipuolella sijaitsevan punatiilisen rakennuksen alakerrasta. Vuonna 1982 valmistuneen kaksikerroksisen terveysasemarakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Laitinen & Mänttäri. Samassa rakennuksessa on liiketiloja (esimerkiksi K-Market).
Rohmukuoriainen
Rohmukuoriainen ("Tribolium destructor") on pimikkökuoriaisten heimoon ja varastopimiköiden sukuun kuuluva laji. Aikuinen rohmukuoriainen on noin 5 mm pitkä. Se on väriltään musta tai tummanruskea ja rakenteeltaan pitkänomainen ja melko litteä. Rohmukuoriaisen tuntosarvet ovat nuijamaiset ja peitinsiivissä on selvät pisterivit ja pitkittäisharjut. Rohmukuoriaisen toukka on noin 10 mm pitkä, kellertävä, kovapintainen ja lieriömäinen.
Kosketettaessa rohmukuoriaista se voi erittää voimakasta lysolimaista hajua ja sitä onkin aiemmin sanottu myös lysolikuoriaiseksi. Pahanhajuinen ja -makuinen erite pilaa elintarvikkeita.
Rohmukuoriaisen toukat ja aikuiset käyttävät ravintonaan viljatuotteita, kuten kauraryynejä, näkkileipää, makaronia ja siemeniä sekä kotieläinten kuivamuonaa. Rohmukuoriaisen aiheuttamia vahinkoja on havaittu myös tekstiileissä.
Rohmukuoriainen on Suomessa vieraslaji ja se on todennäköisesti lähtöisin Afrikan kuivilta aavikoilta. Rohmukuoriaisen torjunta voi olla vaikeaa, mutta se on herkkä kylmälle eikä pysty elämään pakkaselle alttiissa oloissa.
Suutarilan terveysasema
Suutarilan terveysasema on Helsingin Suutarilan kaupunginosan Siltamäen osa-alueella sijaitseva kaupungin terveysasema. 
Kaksikerroksisen, betonielementeistä rakennetun terveysaseman länsipuolella on Suutarilan palvelukeskus, jossa toimii kirjasto, alakoulu ja nuorisotalo.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1996
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 22. kerran vuonna 1996. Mestaruuden voitti espanjalainen Marc Colomer. Mestaruus jäi Colomerin ainoaksi ulkoratojen mestaruudeksi.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1997
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 23. kerran vuonna 1997. Mestaruuden voitti britti Dougie Lampkin, jonka isä Martin Lampkin voitti maailmanmestaruuden vuonna 1975. Mestaruus oli Dougie Lampkinin ensimmäinen.
Kaudelle 1997 sääntöjä muutettiin. Peruuttaminen jalka maassa sallittiin mutta toisaalta reittejä vaikeutettiin. Kuljettajat protestoivat uudistuksia vastaan lakkoilemalla Italian osakilpailussa.
Dougie Lampkin
Dougie Lampkin on brittiläinen trial-kuljettaja. Hän voitti seitsemän trialin maailmanmestaruutta vuosina 1997–2003. Hänen isänsä Martin Lampkin voitti trialin maailmanmestaruuden vuonna 1975.
Vielä sä syleilet mua
Vielä sä syleilet mua on suomalaislaulaja Dannyn vuonna 1995 julkaistu studioalbumi. Sillä vierailevat Armi Aavikko ja Aikamiehet. Kappale ”On lupa toisesta huolta kantaa” on tehty Aavikolle.
Ruokanen
Ruokanen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia:
Laguiole (juusto)
Laguiole on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava juusto.
Laguiole-juustoa valmistetaan Ranskan keskiylänköön kuuluvan Aubracin ylängön alueella. Juustoa on valmistettu tiettävästi jo 1100-luvulta lähtien. juusto oli vaarassa kadota maaseudulta pois suuntautuneen muuttoliikkeen takia 1900-luvulla. Juuston säilyminen oli pitkälti Jeune Montagne -nimisen osuuskunnan ansiota. Laguiole sai Euroopan unionin suojattu alkuperänimityksen vuonna 2015.
Suojatun alkuperäisnimityksen sääntöjen mukaisesti laguiolea valmistetaan vain simmental- ja aubrac-rotuisten lehmien maidosta. Karjaa saa syöttää vain heinällä käyneen rehun sijaan. Yhtä lehmää kohden saa tuottaa 6 000 litraa maitoa vuosittain ja juustoa voidaan valmistaa vuoden ympäri. Juusto puristetaan sylinterimäisiksi tahkoiksi, joilla voi olla painoa jopa 50 kiloa. Juusto kypsyy vähintään neljän kuukauden ajan, mutta sitä voidaan kypsyttää kymmenenkin kuukautta. Perinteisesti juusto kypsyi maaseudun buron-rakennuksissa. Juuston valmistuksen alkuvaiheessa sivutuotteena syntyvä "Tome Fraîche de l’Aubrac" on tärkeä ainesosa "aligot de l’Aubrac" -ruokalajissa.
Laguiolen kuori väriltään valkoinen tai vaalean harmaa. Pitkään kypsynyt juusto voi saada ruskean tai graniitinharmaan sävyjä. Sisältä juusto on norsunluunvalkoista tai hieman kellertävää. Juuston makua on kuvailtu maitoisaksi ja maku on kypsymisasteesta riippuen voimakas tai tai hieman miedompi. Juustolla voi olla myös ruohoisia tai pähkinäisiä makuvivahteita. Laguiole on pöytäjuusto, jota tarjoillaan aterian jälkeen yleensä punaviinin kera. Sitä voidaan tarjoilla myös alkupalana tai esimerkiksi salaatissa.
Falera
Falera on kunta Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Siellä oli vuoden 2016 lopulla 608 vakinaista asukasta. Falera kuuluu Surselvan hallintoalueeseen.
Falera sijaitsee Vorderrheinin laakson pohjoisrinteellä ja Glarusin Alppien etelärinteellä runsaat kilometriä Churistä länteen. Faleran kylä sijaitsee noin 1 200 metrin korkeudessa laakson ylätasangolla. Kunnan korkein vuori on Vorab Pign (2 896 m mpy.).
Retoromaani on kunnan virallinen kieli. Sitä puhuu yli puolet asukkaista (62 % vuonna 2017). Katolisia on 80 % asukkaista.
Faleraan on tieyhteys Laaxista valtatieltä 19 ().
Matkailuelinkeino on Faleran tärkein elinkeino. Falerassa sekä naapurikuntien Laaxin ja Flimsin alueella toimii yksi Sveitsin isoimmista talviurheilukeskuksista "Laax", jonka omistaa pörssinoteerattu yritys Weisse Arena Gruppe. Alueella on muun muassa 224 kilometriä laskettelurinteitä ja neljä snow parkia.
Arabiasali
Arabiasali on Helsingin Arabianrannassa sijaitseva konserttisali. Se toimii Helsingin pop- ja jazzkonservatorion ja Metropolia-ammattikorkeakoulun harjoitussalina, minkä lisäksi sitä vuokrataan ulkopuolisille konserttien ja muiden tilaisuuksien järjestämiseen.
Vuonna 1995 valmistunut sali oli Suomen ensimmäinen sähköistetyn musiikin ehdoilla rakennettu konserttisali. Se on osa Pop- ja jazzkonservatorion kiinteistöä, joka kunnostettiin Arabian vanhaan posliinitehtaaseen aiemmin Oulunkylässä toimineen musiikkioppilaitoksen uusiksi toimitiloiksi. Arabiasali on uudisrakennus, jonka arkkitehti Mauri Tommila suunnitteli sointumaan yhteen vanhojen tiilirakennusten kanssa. Salirakennuksen julkisivupintana on ruostepintainen säänkestävä teräs, ja lämpiö on lasiseinäinen.
Arabiasalissa on 236-paikkainen nouseva katsomo, joka on moottoroitu ja siirrettävissä syrjään, jolloin permannolle mahtuu jopa 500 henkilöä. Erityisesti rytmimusiikin esittämiseen varustetussa salissa on ajanmukainen digitaalinen äänentoisto- ja valaistustekniikka sekä Steinway-flyygeli. Salissa on myös kokousteknistä varustelua, joka mahdollistaa muun muassa kokousten digitaalisen monikameratallennuksen. Sali soveltuu myös musiikkiteatterin käyttöön. Salin akustiikan on suunnitellut Henrik Möller.
Arabiasalin yhteydessä on myös pienempi, noin 60-paikkainen Galleriasali sekä kahdella soittotilalla varustettu äänitysstudio.
Rob Fisher
Rob Fisher (5. marraskuuta 1956 – 25. elokuuta 1999) oli brittiläinen kosketinsoittaja ja lauluntekijä Cheltenhamista, Englannista. Hän oli uuden aallon yhtyeessä Naked Eyesissa (aiempi nimi Neon) ja myöhemmin Climie Fisherissa. Fisher kuoli 25. elokuuta 1999 vatsaleikkauksesta johtuneista komplikaatioista.
Konkurssiasiamies
Konkurssipesien hallinnon valvontaa varten on Suomen oikeusministeriön yhteydessä konkurssiasiamies.
Konkurssiasiamiehen tehtävänä on:Konkurssiasiamies voi erityisestä syystä päättää, että valtio ottaa vastatakseen osakeyhtiön, osuuskunnan ja säätiön selvitysmenettelyn kustannuksista. Konkurssiasiamies voi tällöin määrätä, että selvitysmies laatii yhtiön, osuuskunnan tai säätiön toiminnasta konkurssiasiamiehen tarkemmin määräämällä tavalla selvityksen.
Burn the Witch
Burn the Witch on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen neljänneltä albumilta "Lullabies to Paralyze" 10. tammikuuta 2006. Kappale on Josh Hommen, Troy Van Leeuwenin ja Joey Castillon kirjoittama ja sille kuvattiin aiempien singlejen tapaan musiikkivideo.
”Burn the Witch” ei aiemmista poiketen yltänyt Britannian singlelistalle.
Pretty Boy Floyd
Charles Arthur ”Pretty Boy” Floyd (3. helmikuuta 1904 Adairsville, Georgia – 22. lokakuuta 1934 East Liverpool, Ohio) oli yhdysvaltalainen pankkiryöstäjä. Hän toimi Länsi- ja Etelä-Yhdysvalloissa ja hänen rikoksensa saivat suurta näkyvyyttä mediassa 1930-luvulla. Monien muiden tuonaikaisten suurten yhdysvaltalaisten rikollisten tapaan, myös Pretty Boy Floydin tappoi Melvin Purvisin johtama ryhmä. Floyd on nykyäänkin tunnettu hahmo yhdysvaltalaisessa populaarikulttuurissa.
Sick, Sick, Sick
Sick, Sick, Sick on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen viidenneltä albumilta "Era Vulgaris" 8. toukokuuta 2007. Kappaleen on kirjoittanut Josh Homme, Troy Van Leeuwen, Joey Castillo ja Chris Goss. Sille kuvattiin aiempien singlejen tapaan musiikkivideo.
”Sick, Sick, Sick” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 165. Single menestyi Suomessa kohtalaisen hyvin ja debytoi Suomen virallisen listan sijalla 18. Singlen B-puolina julkaistiin kappaleet ”I’m Designer”, ”Goin’ Out West” ja ”Christian Brothers”. Kappaleella on vierailemassa The Strokes -yhtyeestä tunnettu Julian Casablancas.
Juho-Matti Manninen
Juho-Matti Manninen (s. 1983) on F4-ratamoottoriveneilyn moninkertainen Suomen mestari, Pohjoismaiden mestari ja Euroopan mestari sekä vuosien 2016 ja 2017 maailmanmestari. Hän aloitti kilpaveneilyn 13-vuotiaana erikoislisenssillä vuonna 1997, ja ensimmäisen Suomen-mestaruutensa hän voitti 2000-luvun alussa.
Roberto Ravaglia
Roberto Ravaglia (s. 26. toukokuuta 1957 Venetsia Italia) on uransa päättänyt italialainen kilpa-autoilija. Hän voitti urallaan muun muassa vakioautojen Euroopan mestaruuden kahdesti (1986 ja 1988) ja maailmanmestaruuden kerran (1987). Lisäksi hän voitti kolmasti Italian vakioautojen mestaruuden kolmasti. Vuonna 1989 Ravaglia kruunattiin myös Saksan vakioautosarja DTM:n mestariksi.
Ravaglia ajoi kilpauransa alkuvuosina myös Formula-autoilla. Hän aloitti vuonna 1980 Italian kansallisessa Formula Fiat Abarth -luokassa sijoittuen kauden kokonaispisteissä viidenneksi. Vuosina 1981 ja 1982 hän kilpaili Italian Formula 3 luokassa ja ajoi siinä ohessa F3:n Euroopanmestaruussarjassa. EM-loppupisteissä hän sijoittui vuonna 1983 viidenneksi. Vuonna 1985 hän siirtyi formuloista vakioautojen pariin ja kilpaili siellä uskollisesti BMW:llä aina vuoteen 1996 asti. Viimeisen aktiivivuotensa 1997 Ravaglia kilpaili GT-autojen MM-sarjassa McLaren BMW:lla. MM-sarjan loppupisteissä hän oli kahdeksas ja Le Mansin 24 tunnin ajossa autokunta Eric Helary, Peter Kox ja Ravaglia sijoittuivat toiseksi McLarenin ottaessa kaksoisvoiton. 
Vuonna 2017 Ravaglia palasi vielä kerran ajamaan yhden kilpailun Italian MINI Challenge Pro -sarjassa.
3’s &amp; 7’s
3’s & 7’s on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen viidenneltä albumilta "Era Vulgaris" 4. kesäkuuta 2007. Kappaleen on kirjoittanut Josh Homme, Troy Van Leeuwen ja Joey Castillo. Sille kuvattiin aiempien singlejen tapaan musiikkivideo.
”3’s & 7’s” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 19. Singlen B-puolena julkaistiin cover Elliott Smithin kappaleesta ”Christian Brothers”.
Lindlar-katalyytti
Lindlar-katalyytti on katalyytti, jota käytetään vedytysreaktioissa. Katalyytti koostuu kalsiumkarbonaattiin absorboidusta platinasta, lyijysuolasta ja kinoliinista. Katalyytin kehitti Herbert Lindlar ja se on nimetty hänen mukaansa.
Lindlar-katalyytti koostuu kalsiumkarbonaattiin absorboituneesta palladiumista. Palladiumia katalyytissä on noin 5 massaprosenttia. Alkyynien pelkistäminen vedyttämällä metallikatalyyttien läsnä ollessa johtaa yleensä täysin tyydyttyneiden alkaanien muodostumiseen. Tämän vuoksi Lindlar-katalyytin tehoa heikennetään lyijyoksidilla tai lyijyasetaatilla, jotka ovat niin sanottuja katalyyttimyrkkyjä. Lisäksi voidaan käyttää myös kinoliinia. Niiden tehtävänä on hidastaa alkeenin pelkistymistä alkaaniksi, jolloin alkeeni on reaktion päätuote. Käytettäessä Lindlar-katalyyttiä muodostuu vedytyksissä pääasiassa alkeenin cis-isomeeria. Tämä on merkittävää, sillä useimmat alkeeneja muodostavat reaktiot tuottavat pääasiassa trans-alkeenin. Lindlar-katalyytin käyttö onkin yksi tärkeimmistä tavasta syntetisoida cis-alkeeneja. Alkyynien pelkistyksen lisäksi Lindlar-katalyyttiä voidaan käyttää myös nitroyhdisteiden pelkistämiseen amiineiksi.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1998
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 24. kerran vuonna 1998. Mestaruuden voitti britti Dougie Lampkin, jolle mestaruus oli toinen perättäinen. Lampkin voitti kauden 18 osakilpailusta 15 ja sijoittui kolme kertaa toiseksi.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1999
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 25. kerran vuonna 1999. Mestaruuden voitti britti Dougie Lampkin, jolle mestaruus oli kolmas perättäinen. Lampkin voitti kauden kymmenenä viikonloppuna ajetuista 20 osakilpailusta 18.
Saara Leskinen
Saara Leskinen (s. 30. toukokuuta 1993) on suomalainen painonnostaja. Leskinen on kilpaillut painonnostossa vuodesta 2013 lähtien. Hän on saavuttanut urallaan kaksi naisten Suomen-mestaruutta ja rikkonut useita nuorten Suomen ennätyksiä. Vuonna 2018 hän rikkoi naisten tempauksen Suomen ennätyksen sarjaan 63kg 91 kilolla.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 2000
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 26. kerran vuonna 2000. Mestaruuden voitti britti Dougie Lampkin, jolle mestaruus oli neljäs perättäinen. Lampkin voitti kauden kymmenenä viikonloppuna ajetuista 20 osakilpailusta 17.
Möðruvallabók
Möðruvallabók (suom. ”Möðruvellirin kirja”) on keskiaikainen islantilainen kokoelmakäsikirjoitus, joka sisältää islantilaissaagoja. Käsikirjoitus on saanut nimensä siihen vuonna 1628 nimensä merkinneen omistajan, Magnús Björnssonin, asuinpaikan eli Eyjafjörður-vuonon alueella sijaitsevan Möðruvellir-nimisen tilan mukaan. Möðruvallabók on laadittu 1300-luvulla, mahdollisesti vuosisadan puolivälissä tai vuosien 1330–1370 välisenä aikana. Samalla vuosisadalla valmistui myös muita vastaavia saagojen kokoelmakäsikirjoituksia, kuten "Vatnshyrna" ja "Flateyjarbók". Möðruvallabók on yksi merkittävimmistä islantilaissaagojen käsikirjoituksista. Osa käsikirjoituksessa olevista saagoista on säilynyt vain Möðruvallabókissa tai sen pohjalta tehdyissä kopioissa.
Möðruvallabókin on pääosin kirjoittanut yksi kirjuri, jota ei tunneta nimeltä. Saman kirjurin käsiala esiintyy kuitenkin myös useissa muissa saman aikakauden käsikirjoituksissa. Lisäksi käsikirjoituksessa on muutamia toisen kirjurin kirjoittamia lisäyksiä. Myös tämän kirjurin käsiala tunnetaan muista aikalaiskäsikirjoituksista. Tutkijoiden mukaan Möðruvallabók on todennäköisesti kirjoitettu Pohjois-Islannissa. Työn on mahdollisesti alkujaan tilannut Möðruvellirin tilan silloinen omistaja.
Käsikirjoitus säilyi Möðruvellirin tilalla, kunnes islantilainen käsikirjoituskeräilijä, Kööpenhaminan yliopiston professorina toiminut Árni Magnússon (1663–1730) sai Möðruvállabókin omistukseensa 1600-luvun lopulla. Möðruvallabók sijaitsi Kööpenhaminassa vuoteen 1974 saakka, jolloin se palautettiin takaisin Islantiin osana silloista suurempaa käsikirjoitusten palautusprosessia.
Möðruvallabók sisältää seuraavat yksitoista islantilaissaagaa ja -tarinaa, joista osa on säilynyt vain osittain:
Netherbird
Netherbird on ruotsalainen, melodinen black metal -yhtye Tukholmasta. Musiikkityyli pohjautuu vahvasti 1990-luvun alun skandinaaviseen black ja death metal –musiikkiin, johon yhdistyy doom, gothic ja heavy metal.
2004 sanoittaja/laulaja Johan “Nephente” Fridell, säveltäjä/kitaristi Pontus “Bizmark” Andersson ja kitaristi Torbjörn “Grim” Jacobsson perustivat Netherbirdin Tukholmassa. He olivat jo aiemmin tehneet yhteistyötä säveltäen ja äänittäen rankkaa, mutta melodista metallimusiikkia käyttäen sessiomuusikoita varsinaisen yhtyeen sijaan.
Netherbirdin ensimmäistä singleä, "Boulevard Black", seurasivat EP:t "Blood Orchid" ja "Lighthouse Eternal (Laterna Magika)". Tähän aikaan yhtye oli puhtaasti studiobändi; he jakoivat kappaleitaan ilmaiseksi internetissä johtaen nopeasti kasvavaan seuraajamäärään verkossa. Tämän seurauksena he saivat levytyssopimuksen singaporelaisen Pulverised Records –levy-yhtiön kanssa, ja ensialbumi "The Ghost Collector" julkaistiin 2008.
Yhtyeen rumpaliksi vakiintui Adrian Erlandsson (Paradise Lost, Cradle of Filth, At the Gates). Sessiomuusikoihin kuului mm. Brice LeQlerc (Nightrage, Dissection), Janne Saarenpää (The Crown), Daniel “Mojjo” Moilanen (Katatonia, Lord Belial), Jonas “Skinny” Kangur (Deathstars) ja Kitty Saric (Decadence).
Tribuuttina yhtyeille, joiden musiikista he olivat saaneet vaikutteita, Netherbird julkaisi online EP:n "Covered in Darkness" 2009. EP:llä on tulkintoja kappaleista joiden alkuperäisesittäjinä ovat mm. Paradise Lost, Sentenced ja Annihilator.
Seuraava albumi "Monument Black Colossal" julkaistiin 2010. Tämä oli viimeinen levytys rumpali Erlandssonin kanssa.
Netherbird esiintyi ensimmäistä kertaa yleisölle myöhemmin samana vuonna, kokoonpanonaan Nephente – laulu, Bizmark – kitara/kosketinsoittimet, Johan Nord – kitara/laulu, Tobias Gustafsson (Eucharist) – basso/laulu ja Erik Röjås (Sterbhaus, Ondskapt) – rummut.
2011 Netherbird julkaisi kaksi EP:tä, "Shadows and Snow" ja "Abysmal Allure".
Seuraavina vuosina Netherbird esiintyi aktiivisemmin, ja teki kaksi kiertuetta Keski- ja Itä-Euroopassa 2012–2014, mukaan lukien lyhyen Venäjän-kiertueen.
Kolmas albumi "The Ferocious Tides of Fate" julkaistiin 2013. 2014 lopussa Netherbird piti 10-vuotis-juhlakonsertin Tukholmassa Krakenilla, ja julkisti vetäytyvänsä lavoilta.
Kahden vuoden tauon jälkeen Netherbird palasi uuden singlen/videon "Windwards" kanssa, jota seurasi single/video "Pillars of the Sky". Neljännen albumin "The Grander Voyage" julkaisi Black Lodge Records (Sound Pollution) lokakuussa 2016.
Koska monet kappaleet aiemmilta vuosilta oli julkaistu ainoastaan digitaalisesti ja limited edition -versioina, Black Lodge Records julkaisi kokoelma-albumin "Hymns from Realms Yonder" 2017. Samaan aikaan "The Ghost Collector" julkaistiin uudelleen.
Viime vuosina Netherbird on esiintynyt festivaalilavoilla, mm. Norjan Inferno Metal Festival 2017 ja Ruotsin Gamrocken Metal Festival 2018.
2018 kokoonpano on Nephente – laulu, Bizmark – soolokitara, 
Johan Nord – kitara/laulu, Tobias Jakobsson – soolokitara, Micke André – basso ja Fredrik Andersson (Amon Amarth) – rummut.
Miss Stumbling Legs
Miss Stumbling Legs on rockyhtye Plastic Tearsin single, joka julkaistiin 6. heinäkuuta 2018. Se on singlelohkaisu "Angels with Attitude" -albumilta.
Sibeliusgången
Sibeliusgången ('Sibeliuksenkäytävä') on Ruotsissa Länsi-Tukholmassa Akallan kaupunginosan asuinalueen läpi kulkeva merkittävin kävelyreitti. Se on nimetty suomalaissäveltäjä Jean Sibeliuksen mukaan ja on 900 metriä pitkä.
Käytävän varrella olevia rakennuksia:
Original Pirate Material
Original Pirate Material on brittiläisen muusikko ja tuottaja Mike Skinnerin ensimmäinen albumi The Streets -taiteilijanimellä, jonka julkaisi Locked On Records ja 679 Recordings 25. maaliskuuta 2002. Albumilta julkaistiin neljä singleä: "Has It Come to This", "Let's Push Things Forward", "Weak Become Heroes" ja "Don't Mug Yourself".
Albumi tunnetaan parhaiten omalaatuisesta UK garage-vaikutteisesta tuotannostaan ja sanoituksista, jotka käsittelevät tavallisia ja arkipäiväisiä tapahtumia. Sitä pidetään ajankuvauksena Lontoon kaupungista 2000-luvun alussa.
Albumin kansikuvassa esiintyvä rakennus sijaitsee Lontoon Islingtonissa, City Road -kadulla. Albumin kansikuvan on ottanut saksalainen valokuvaaja Rut Blees Luxembourg.
Petra Packalén
Petra Packalén (s. 1983) on suomalainen päätoimittaja ja järjestötyöntekijä, joka oli Suomen Kommunistisen Puolueen pääsihteeri ja nykyään "Tiedonantajan" päätoimittaja.
Tamperelainen Packalén on aikaisemmin työskennellyt postityöntekijänä. Vuodet 2007–2008 hän toimi Kommunistisen nuorisoliiton puheenjohtajana. Packalén valittiin SKP:n pääsihteeriksi kesäkuussa 2016, ja toukokuussa 2018 hän aloitti Tiedonantajan päätoimittajana.