hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Friedrich Kaiser
Friedrich Kaiser (3. huhtikuuta 1814 Biberach – 6. marraskuuta 1874 Wien) oli itävaltalainen kirjailija, jonka teoksiin kuuluu 150 näytelmää, joista 70 ei koskaan julkaistu.
Kaiser aloitti työuransa virkamiehenä, mutta erosi virastaan vuonna 1838, jolloin hänen ensimmäiset näytelmänsä olivat jo esitetty Wienin "Leopoldstädter"-teatterissa. Vuonna 1840 Kaiser solmi sopimuksen teatterin johtajan kanssa ja kirjoitti teatterille lukuisi komedioita ja farsseja perinteiseen wieniläiseen "Volksstück"-tyyliin. Myöhäistuotannossaan hän käsitteli sosiaalisia ohjelmia kuten prostituutiota ja kirjoitti sotamarsalkka Ernst Gideon von Laudonia käsitelleen isänmaallisen näytelmän.
Keiser kirjoitti myös historialliset romaanit "Ein Pfaffenleben" (1872) ja "Unter dem alten Fritz und Kaiser Joseph" (1877).
Kyle Gallner
Kyle Steven Gallner (s. 22. lokakuuta 1986 West Chester, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Cassidy Casablancas sarjassa "Veronica Mars", sekä Matt Campbell kauhuelokuvassa "The Haunting in Connecticut".
Gallner syntyi ja varttui West Chesterissä, Pennsylvaniassa. Hänellä on isosisko, pikkusisko ja pikkuveli. Gallner kävi East High School -lukiota West Chesterissä, mutta keskeytti opintonsa luodakseen uraa näyttelijänä.
Gallnerin ura käynnistyi, kun hän meni kerran siskonsa mukaan yhteen tämän koekuvauksista. Uransa alussa Gallner vieraili useissa televisiosarjoissa, kuten "Enkelin kosketus", "Amyn lailla" ja "Kodinpuolustaja". Vuonna 2004 hän sai roolin teinisarjasta "Veronica Mars", jossa hän näytteli sosiopaattista Cassidy "Beaver" Casablancasia. Cassidy esiintyi sarjan ensimmäisellä kaudella vain vähän, mutta kohosi toisella kaudella yhdeksi sarjan keskeisimmistä hahmoista.
"Veronica Marsin" jätettyään Gallner on vieraillut useissa televisiosarjoissa, joista merkittävimpiä ovat hänen useamman jakson verran kestäneet esiintymisensä sarjoissa "" ja "Smallville". Gallner on myös vieraillut muun muassa sarjoissa "Big Love", "Bones", "", "Life", "Näkijä", "Ratkaisija", "Shield – lain varjolla" ja "Todistettavasti syyllinen".
Gallner on esiintynyt useissa elokuvissa, mutta hänen uransa valkokankaalla huomioitiin vasta vuonna 2009, kun Gallner esitti pääosaa tositapahtumiin pohjautuvassa kauhuelokuvassa "The Haunting in Connecticut". Elokuvan ohjaaja Peter Cornwell on kommentoinut Gallneria vapaasti käännettynä seuraavasti:
Gallnerin voi nähdä myös Colin Grayn roolissa elokuvassa "Jennifer's Body", joka sai ensi-iltansa Suomessa 22. tammikuuta 2010. Gallnerin elokuvia ovat lisäksi muun muassa "Painajainen Elm Streetillä" -elokuvan uusi versio, jossa Gallner näyttelee Quentinin osaa, sekä "Beautiful Boy" ja "Magic Valley".
Gallner asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa parhaan ystävänsä, näyttelijä Jake Abelin kanssa. Hän harrastaa rullalautailua.
Gallnerilla on synnynäinen sydänvika, jonka vuoksi hänelle on tehty ainakin kaksi sydänleikkausta, ensimmäinen hänen ollessaan 4-vuotias.
Martti Poikolainen
Martti Poikolainen (s. 1929) on suomalainen taiteilija. Hän on toiminut aluksi mainosgraafikon, myöhemmin mainospäällikön tehtävissä mikkeliläisessä osuuskaupassa ja sarjakuvapiirtäjänä mikkeliläisessä sanomalehdessä. Hän on kuvittanut erilaisia luontokirjoja kustannusosakeyhtiö Otavalle. Hän on toiminut myös vuosia paikallisessa kansanopistossa taideopettajana.
Poikolainen on myös tehnyt 1960-luvulla useina vuosina Suomen Punaiselle Ristille joulukortteja.
Hänen taiteellinen tuotantonsa on ollut hyvin laaja. Parhaiten hänet tunnetaan ehkä madonna-aiheistaan.
Struerin kunta
Struer on Keski-Jyllannin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2012 alussa kunnassa oli 22 098 asukasta, ja sen pinta-ala oli 246,2 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Struer.
Kuntauudistuksessa 2007 kuntaan liitettiin Thyholmin kunta.
Elaninae
Elaninae on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintujen alaheimo.
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1969
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1969 Belgradissa, Jugoslaviassa. Kisojen ajankohta oli 8.–9. maaliskuuta. Kisapaikkana oli Palac Lodowy, jonka juoksurata oli 195 metrin mittainen.
Ohjasnokitiira
Ohjasnokitiira ("Onychoprion anaethetus" aiemmin "Sterna anaethetus") on maapallon lämpimien merialueiden tiira.
Linnun pituus on 30–32 cm ja paino 95–150 g. Ohjasnokitiira on keskikokoinen tiira, jonka erottaa nokitiirasta pienemmän koon ja vaaleamman höyhenpuvun perusteella. Aikuisen linnun juhlapuvussa päälaki, niska ja ohjasjuova nokasta silmän taakse ovat mustat, otsa ja silmäkulmajuovat valkoiset, selkäpuoli, siivet ja pyrstö tumman harmaanruskeat ja alapuoli valkoinen. Nokka on musta ja pitkähkö. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Ohjasnokitiira elää laajalla alueella trooppisen ja subtrooppisen merialueen saarilla: Australiassa ja muualla Oseaniassa sekä Kaakkois-Aasian saaristoissa, Intian ja Sri Lankan lounaisosissa, Arabian niemimaan ja Itä-Afrikan rannikoilla sekä Intian valtameren saarilla, lähimpänä Eurooppaa Punaisella merellä ja Mauritanian rannikolla, sekä paikoin Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikan pohjoisreunassa ja Karibianmeren saarilla. Lajin elinympäristön ala on 516 000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 610 000–1 500 000 yksilöä.
Lisääntymisaikana ohjasnokitiirat elävät tavallisesti pienehköinä alle sadan parin yhdyskuntina, mutta joskus yhdyskunnanssa on yli 2 000 paria. Yhdyskunnat ovat yleensä saarilla ja koralliriutoilla, tosinaan rannikolla.
Ohjasnokitiiran pesä on maassa, yleensä heinikon tai kivikon suojassa, ja usein yläpuolelta näkymättömissä, esimerkiksi onkaloissa, pienissä luolissa, kivenlohkareen tai pensaan juurella. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat yhteensä nelisen viikkoa. Poikaset jättävät pesän noin kolmen päivän ikäisinä ja piiloutuvat lähistön heinikkooa. Ne ovat lentokykyisiä noin kahdeksan viikon ikäisinä, minkä jälkeen emot ruokkivat niitä vielä useita viikkoja. Seychelleillä laji voi pesiä 7,5–8 kuukauden välein.
Ohjasnokitiirat saalistavat meren pinnasta pieniä kaloja, äyriäisiä, nilviäisiä ja vesimittareita.
Red River Valley (kappale)
Red River Valley on yhdysvaltalainen kansansävelmä ja cowboylaulu. Sen arvellaan olevan peräisin 1870-luvulta. Laulu tunnetaan useilla eri nimillä. Sen sanoituksesta on olemassa myös useita toisistaan hieman poikkeavia versioita.
Laulun kertosäe on:
Carl T. Sprague levytti laulun ensimmäisen kerran nimellä "Cowboy Love Song" vuonna 1925. Jules Verne Allen puolestaan 1929 nimellä "Cowboy's Love Song". Allenin versio oli suurempi menestys.
Vuosien varrella "Red River Valley" on levytetty monta kertaa. Esimerkiksi Woody Guthrie, Pete Seeger, Roy Rogers, Sons of the Pioneers ja Bill Haley ovat tehneet laulusta omat versionsa.
"Jarama Valley" on Espanjan sisällissodasta kertova laulu, jonka melodia on lainattu "Red River Valleysta". Sen on levyttänyt Woody Guthrie.
Vuonna 1959 Johnny and the Hurricanes levytti rock and roll-instrumentaaliversion laulusta nimellä "Red River Rock". Levy nousi listakärkeen sekä Yhdysvalloissa (#5) että Britanniassa (#3). 1970-luvulla Hurriganes teki oman versionsa "Red River Rockista".
1960-luvulla "Red River Valleyn" melodiaan tehtiin ruotsinkieliset sanat, joissa laulun tapahtumat siirrettiin Lappiin. Ruotsalaisen version nimi on "Vid foten av fjället", ja sen lauloi levylle Sven-Gösta Jonsson. Jonssonin hittikappale käännettiin myös suomeksi: Matti Heinivahon levyttämä "Tunturin juurella" on tarinaltaan suora käännös ruotsinkielisestä laulusta.
Red River Valley
Red River Valley on Redjoen valuma-alueen muodostama alava alue, joka ulottuu Yhdysvalloissa Pohjois-Dakotan ja Minnesotan osavaltioiden alueelle sekä Kanadassa Manitoban provinssiin. Suurimmat asutuskeskukset ovat Redjoen varrella sijaitsevat Fargo, Grand Forks, Moorhead ja Winnipeg. Alava alue muodostui viimeisen jääkauden jälkeen jättämän Agassiz-jääjärven sijaitessa alueella.
Luettelo Michael Jacksonin ja The Jackson 5:n konserttikiertueista
Tämä on luettelo Michael Jacksonin ja The Jackson 5:n konserttikiertueista. The Jackson 5 oli yhdysvaltalainen yhtye, johon kuului tunnettu poptähti Michael Jackson. Yhtyeen ensimmäinen kiertue oli vuonna 1970 ja viimeinen kiertue vuonna 1984.
Michael Jackson aloitti ensimmäisen soolokiertueensa vuonna 1987. Hänen viimeiseksi soolokiertueeksi jäi vuosina 1996-1997 kestänyt "HIStory World Tour". Michael Jacksonin oli tarkoitus tehdä 50 konserttia Lontoossa usean vuoden tauon jälkeen, mutta hän kuoli sydänkohtaukseen 25. kesäkuuta 2009.
The Runaways (elokuva)
The Runaways on 19. maaliskuuta 2010 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, joka kertoo 1970-luvulla kuuluisuuteen nousseesta samannimisestä tyttöbändistä. Elokuva nähtiin jo 24. tammikuuta 2010 Sundancen elokuvajuhlilla. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Floria Sigismondi. ja sen pääosia esittävät Kristen Stewart, Dakota Fanning, Stella Maeve, Scout Taylor-Compton, Alia Shawkat ja Michael Shannon. Alia Shawkat esittää yhtyeen basistia, fiktiivistä roolia nimeltä Robin; hahmo luotiin, kun alkuperäinen basisti Jackie Fox ei antanut lupaa nimensä käyttöön.
Elokuva pohjautuu Cherie Currien vuonna 1989 kirjoittamaan kirjaan "Neon Angel: The Cherie Currie Story", joka kertoo hänen rockelämästään ja ongelmistaan huumeiden ja alkoholin kanssa.
Elokuva kertoo 1970-luvulla perustetun The Runaways -tyttöbändin tarinan. Elokuva kertoo kahdesta ystävyksestä nimeltä Jett ja Currie, jotka raivasivat tiensä Los Angelesin kapinoivista katulapsista legendaarisiksi rocktähdiksi.
Elokuvan virallinen soundtrack julkaistiin 23. maaliskuuta 2010. Kristen Stewart ja Dakota Fanning laulavat joitain kappaleita soundtrackilta.
Ryan Bell
Ryan Bell (s. 17. huhtikuuta 1984 Orléans) on kanadalainen koripalloilija. Hän on tällä hetkellä vapaa pelaaja.
Bell pelasi yliopistokoripalloa Carletonin yliopistossa. Viimeisellä kaudellaan hän teki 8,7 pistettä ja antoi 3,5 syöttöä ottelua kohden. Bell aloitti ensimmäisen ammattilaiskautensa Pro A:ssa pelanneessa Schalkessa. Hän pelasi joukkueessa 12 ottelua, joiden aikana hän teki 5,7 pistettä. Kauden jälkeen hän siirtyi Espoon Honkaan. Hänen sopimuksensa Hongan kanssa päättyi tammikuussa 2010.
Kris Holm
Kris Holm on kanadalainen yksipyöräilijä. Hän on pyöräillyt jo vuodesta 1986 ja häntä voidaankin pitää yhtenä lajin uranuurtajista. Hänellä on vuoden 2005 Euroopan, vuoden 2002 MM ja vuoden 1999 trialin mestaruus. Krisillä oli myös vuosina 1998-2004 sivuhypyn mestaruus hallusaan. Hän on ajanut vaikeassa maastossa yli 14 maassa mukaan lukien Keski-Amerikan korkein ja Pohjois-Amerikan 3. korkein vuori ja kauppareitti Himalajan yli Bhutaniin sekä Kiinan muuri. Holmin esiintyminen sarjoissa ja elokuvissa sekä muussa mediassa on auttanut yksipyöräilyn suosion kasvua.
Which?
Which? on brittiläinen kuluttajavalistusjärjestö ja sen julkaisema samanniminen lehti. Järjestö kantoi alkujaan nimeä Association for Consumer Research, ja sittemmin Consumers' Association, kunnes se lopulta vaihtoi nimensä samaksi lokakuusta 1957 julkaistun lehtensä kanssa. Lehdessään järjestö julkaisee kuluttajille suunnattujen tuotteiden vertailuja. Järjestö on saanut virallisen aseman, jonka turvin sillä on oikeus tehdä kuluttajien puolesta valituksia viranomaisille. "Which?"-lehteä ei ole irtonumeromyynnissä.
Järjestöä kohtaan on esitetty myös kritiikkiä muun muassa sen järjestämistä kilpailuista, joiden palkintojen on pelätty vaarantavan järjestön riippumattomuuden. Myös järjestön harrastamaa massapostituksilla tapahtuvaa markkinointia on arvosteltu.
Pietari-Leningrad
Pietari-Leningrad on Olavi Paavolaisen tekemä lyhyt kaupunkiesittely-kirja. Kirjan julkaisi vuonna 1946 Sanoma Oy.
Kirjan alkuosa kertoo Pietarin ja Leningradin yleistä roolia Euroopassa, mm. sen kantamia monia nimityksiä: Pohjolan Venetsia ja Uusi Palmyra ym. Kirja kuvaa kaupungin perustamisen ja rakentamisen historian. 1700-luvun Pietarin kuvauksesta kirjoittaja hyppää kevytkenkäisen 1910-luvun Pietarin kuvaukseen. Suomalaisten osuus Pietarin historiassa kuvataan lyhyesti.
Toinen osa kuvaa Leningradin historiaa, jolloin kaupungin nimiä olivat: Vallankumouksen ja Leninin kaupunki. Paavolainen oli vuonna 1939 itse nähnyt paikan päällä mm. kaupungin teollisen roolin, uusien koulujen määrän ja uudistuneet museot.
Kirjassa on liitteenä Vera Inberin "Piiritetyssä Leningradissa talvella 1942" ja Ilja Ehrenburgin "Sinä ikuinen kaupunki", jotka molemmat kertovat neuvostoliittolaisten taistelusta Natsi-Saksaa vastaan.
Daniel Andreas San Diego
Daniel Andreas San Diego (s. 9. helmikuuta 1978) on FBI:n Most Wanted Terrorist -listalla etsittynä kahdesta vuonna 2003 tehdystä pommi-iskusta. Hänellä uskotaan olevan yhteyksiä Stop Huntingdon Animal Cruelty -järjestöön.
San Diego syntyi Kalifornian Berkeleyssä ja kasvoi San Rafaelissa. Hän opiskeli Terra Linda High Schoolissa. Kouluaikanaan hän toimi koulun radioasemalla ja kuunteli heavy metallia sekä rockia. Nuorena hän päätti luopua huumeista, lihavalmisteista ja maidosta ryhtyen vegaaniksi.
Daniel on viimeisin FBI:n Most Wanted Terrorists -listalle lisätty henkilö. Pidätykseen johtavista vihjeistä on luvattu 250 000 dollarin palkkio.
Centipede
Centipede on yhdysvaltalaisen laulaja Rebbie Jacksonin debyyttialbumi, josta myös tuli hänen ainoa .
R U Tuff Enuff
R U Tuff Enuff on Rebbie Jacksonin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988 levymerkillä Columbia Records.
Yours Faithfully
Yours Faithfully on Rebbie Jacksonin neljäs ja viimeisin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998 Rebbien veljen Michael Jacksonin MJJ Music -levymerkillä.
Jackie Jackson (albumi)
Jackie Jackson (1973) on Jackie Jacksonin esikoisalbumi. Se julkaistiin Motownin kautta. Jackson teki levyn 22-vuotiaana. Albumi julkaistiin lokakuussa 1973. Promootio oli vähäistä ja esiintymisiä kertyi vain 45. Tämä albumi jäi Jacksonin ainokaiseksi Motownin kanssa.
Single "Love Don't Want To Leave" on ilmestynyt useilla Jackson 5:n kokoelmilla (mukaan lukien "Anthology 76", "Anthology 86" ja "Soulsation"). Silti täyspitkä LP sijoittuu Jacksonin perheen julkaisuissa tuntemattomimpien joukkoon. B-puolen aloittava "Do I Owe" on merkittävä koko Jackson 5 -yhtyeen esittämän taustalaulun vuoksi.
Suursiivous eli kirjallisessa lastenkamarissa
Suursiivous eli kirjallisessa lastenkamarissa on Olavi Paavolaisen pamflettimainen kirja, joka ainakin näennäisesti hyökkää aikansa nuoria suomalaisia kirjailijoita vastaan. Näihin arvosteltuihin kuuluu myös kirjoittaja itse. Kirjan julkaisi vuonna 1932 Gummerus. Näköispainos julkaistiin vuonna 2008.
Kirja alkaa Lauri Viljasen Tulenkantajissa julkaistulla hyökkäyksellä ”dekadentteja nuoria kirjailijoita” vastaan. Kirjailijoita syytettiin ei vain teostensa kaupallistamisesta vaan kirjailijoiden tekemästä oman itsensä kaupallisesta brändäyksestä. Nuoren polven katsottiin kirjan mukaan pettäneet kaikki heihin asetetut toiveet. Kirja katsoo ”Rahaa, rahaa, rahaa” olevan nuorten kirjailijoiden vaikutin. Toisaalta esimerkiksi luku ”Laviini” toimi nuorien kirjailijoiden esittelyä, mainoksena. Eniten esillä ovat Arvi Kivimaa, Unto Karri, Mika Waltari ja Unto Seppänen. Kirjojen tematiikkaa arvostellaan myös ja tekijöiden kyvyttömyyttä aitojen kuvausten kirjoittamiseen. Lopussa on liitteitä esimerkkeinä. Kirjan kuvitus perustuu suurelta osin Paavolaisen piirroksiin.
Risto Laitinen
Risto Laitinen (s. 1952) on tekniikan tohtori, epäorgaanisen kemian professori ja kemian laitoksen johtaja Oulun yliopistossa, sekä kemian tutkija. Hän toimi Professoriliiton puheenjohtajana vuosina 2007–2010. Aiemmin hän oli liiton hallituksessa vuodesta 2001 alkaen. Hän on kirjoittanut muun muassa oppikirjan "Yleinen ja epäorgaaninen kemia".
Risto Laitinen on lisäksi toiminut Tuiran kamarikuoron johtajana vuodesta 1997. Hänet tunnetaan myös kuoromusiikkiin erikoistuneena säveltäjänä.
Pikkukotkat
Pikkukotkat ("Hieraaetus") on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku. Pikkukotkien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan seitsemän lajia.
Keuruun varikko
Keuruun varikko (lyhenne "KEUV", aik. "KeuV"), entiseltä nimeltään Keuruun Pioneerivarikko (KeuPionV), oli Puolustusvoimien räjähdekeskukseen (RÄJK) kuulunut varikko Keuruun Kalettomassa. Varikon päätehtävänä oli hankkia, tuottaa, huoltaa, varastoida sekä jakaa pioneeriräjähteitä ja -tarvikkeita. Se hankki ja valmisti pioneerialan harjoitusvälineitä sekä varastoi ja jakoi joukoille linnoittamis- ja maastoittamismateriaaleja. Räjähdekeskuksen perustamiseen asti sillä oli myös koe- ja testaustoimintaa.
Varikko muodostui varikkotoimistosta, tuotanto-osastosta ja materiaaliosastosta.
Varikosta tuli vuoden 2008 alussa Haapajärven asevarikon, Parkaneen pioneerivarikon ja Ähtärin asevarikon tavoin Räjähdelaitoksen osasto laitoksen esikunnan sijaitessa Ähtärin Inhassa.
Vuoden 2013 alusta alkaen varikko kuului osana uuteen Räjähdekeskukseen (TEKN-OS KEURUU/RÄJK).
Varikko työllisti noin 80 henkeä. Päälliköitä ovat olleet mm. seuraavat upseerit:Varikko oli perustettu vuonna 1940. Perustettaessa sen nimi oli "Pioneerivarikko 2" (PionV 2). Myöhemmin se toimi nimellä Keuruun pioneerivarikko ja Pioneerivarikko (PionV) vuoteen 1992 asti. Varikon kansanomainen nimitys on Kalettoman varikko.
Varikon toiminta lakkasi vuoden 2013 lopussa. Viimeiset toiminnot jäivät Itä-Suomen huoltorykmentin alaisiksi. 1960-luvun palvelussuhdeasunnot on purettu ja muut kiinteistöt laitettu julkiseen myyntiin.
Street Fighter IV: The Ties That Bind
Street Fighter IV: The Ties That Bind () on vuonna 2009 julkaistu japanilainen OVA-elokuva, jonka ohjasi Jiro Kanai. Elokuva perustuu samannimiseen videopeliin "Street Fighter IV".
Shadaloo organisaation hajotessa maailma muuttui hiljaisemmaksi ja kaikki jatkoivat omaa normaalia elämäänsä. Tästä huolimatta uusi vihollinen on jälleen tullut uhkaamaan Street Fightereita ja heidän täytyy jälleen ryhtyä taistelemaan. Sillä välin salaperäinen etsivä Crimson Viper yrittää löytää yksinään vaeltelevan Ryun, jolla on eräs voimavara, jota uusi uhka yrittää saada käsiinsä.
Raita Karpo
Raita Hilja Karpo (o.s. Marila; s. 12. huhtikuuta 1941) on suomalainen laulaja. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Liisa Linko-Malmion johdolla ja esiintyi Suomen Kansallisoopperassa ensi kertaa vuonna 1974 "Pohjalaisten" Liisana. Liisan roolin lisäksi hän on tulkinnut muun muassa karjalaisia kansanlauluja. Hän sai Pro Carelia -mitalin vuonna 2008.
Raita Karpo on ollut naimisissa Hannu Karpon kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Luettelo Oulun Kärppien palkituista pelaajista
Luetteloon Oulun Kärppien palkituista pelaajista on koottu kaikki palkinnot, jotka Oulun Kärppien pelaajat ovat voittaneet jääkiekon SM-liigassa. Vanhin palkinto, jota vieläkin jaetaan on Raimo Kilpiö -palkinto, joka annettiin ensimmäisen kerran kaudella 1953–1954.
Ensimmäisinä Kärppien pelaajina SM-liigassa palkittiin kaudella pistepörssin voittanut Henry Saleva ja Markku Kiimalainen, joka voitti SM-liigan maalipörssin ja oli SM-liigan paras tulokas.
codice_1=maalivahti, codice_2=puolustaja, codice_3=hyökkääjä
Väinö Hannula
Väinö Adolf Hannula (2. toukokuuta 1893 Turku – 14. elokuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja liikemies. Hannula oli Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1922–1923 sekä Rakennustyöväen liiton (1930) ja Turun kaupunginvaltuuston (1946–1947) puheenjohtaja. Hän oli vangittuna poliittisista syistä vuosina 1918, 1923–? ja 1930–1934.
Hannula aloitti työuransa liikealalla ja postinjakajana. Sisällissodan jälkeen Hannula työskenteli sähkömiehenä sekä konttorinhoitajana Työväenjärjestöjen Tiedonantaja ja Työmies -lehdissä. Viimeiset vuotensa hän piti romuliikettä Turussa.
Hannula valittiin jäsenäänestyksellä Turun sosialistisen työväen ehdokkaaksi vuoden 1923 kunnallisvaaleissa, vaikka hän oli tuolloin vangittuna. Vaalitoimikunta hyväksyi Hannulan valitsijayhdistyksen muiden joukkoon kiistelyn jälkeen.
Keväällä 1930 Hannula valittiin Rakennustyöväen liiton puheenjohtajaksi, kun järjestössä enemmistön muodostaneet kommunistit syrjäyttivät Uno Nurmisen, joka lukeutui niin sanottuihin hoipertelijoihin.
Hannula oli Suomi–Neuvostoliitto-Seuran Turun piirijärjestön puheenjohtaja.
House Un-American Activities Committee
House Un-American Activities Committee (HUAC) oli vuonna 1938 perustettu Yhdysvaltain edustajainhuoneen komitea, jonka tehtävänä oli alun perin valvoa ulkomaalaisten agenttien toimintaa Yhdysvalloissa. Komitea oli aluksi tilapäinen, mutta se vakinaistettiin vuonna 1945. Alkuaikoina komiteaa kutsuttiin usein ensimmäisen puheenjohtajansa Martin Diesin mukaan Diesin komiteaksi. Komitea tuli tunnetuksi kommunisminvastaisista tutkimuksistaan, joita komitean vastustajat luonnehtivat noitavainoksi. Vuonna 1947 HUAC käynnisti kuulemiset, joissa selvitettiin kommunistien osallisuutta elokuva-alalla. HUACin toiminta väheni 1960-luvun kuluessa, ja vuonna 1969 se sai uudeksi nimekseen Committee on Internal Security. Komitea lakkautettiin 1975.
HUAC sekoitetaan usein Yhdysvaltain senaatin alaisuudessa edelleen toimivaan Permanent Subcommittee on Investigationsiin, jonka puheenjohtajana oli vuosina 1953–1954 senaattori Joseph McCarthy.
HUAC:n toiminnan seurauksena syntyi muun muassa Hollywoodin musta lista, jolle joutuneet elokuvantekijät eivät enää voineet (omalla nimellään) työskennellä Yhdysvalloissa. Tieteilijöistä komitean toiminnan tuloksena luotettavuusluokituksensa menetti Manhattan-projektin keskeinen tutkija Robert Oppenheimer.
Evelyn Ankers
Evelyn Ankers (17. elokuuta 1918 Valparaíso, Chile – 29. elokuuta 1985 Maui, Havaiji) oli brittiläinen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi kauhuelokuvarooleillaan. Hän esiintyi myös televisiosarjojen jaksoissa. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi "No Greater Love" (1960), jossa hän esiintyi miehensä Richard Denningin kanssa. Avioliitto Denningin kanssa kesti vuodesta 1942 Ankersin kuolemaan.
Ankersin merkittävien elokuvien joukossa ovat "Ihmissusi" (1941), "Draculan poika" (1943), "Kuoleman helmi" (1944), "Näkymättömän miehen kosto" (1944) ja "Tarzan ja nuoruuden lähde" (1949).
Ankers kuoli munasarjasyöpään.
Erika Christensen
Erika Jane Christensen (s. 19. elokuuta 1982 Seattle) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Traffic" (2000), "Swimfan" (2002), "Kaikki keinot sallittu" (2004) ja "How to Rob a Bank" (2007). Hänellä oli rooli myös lyhytikäisessä "Kuuden ketju" -sarjassa ().
Christensen on ollut mukana skientologiassa jo lapsesta. Hänen vanhempansa liittyivät skientologeihin ollessaan noin 20-vuotiaita.
Hänellä on sukujuuria Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa, Walesissa ja Irlannissa.
Hope Davis
Hope Davis (s. 23. maaliskuuta 1964 Englewood, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Raja tuntemattomaan" (1990), "Kohtalon sanelemaa" (1998), "Kavahda naapuriasi!" (1999), "About Schmidt" (2002) ja "American Splendor" (2003). Hän on esiintynyt myös teatterissa ja televisiossa, muun muassa draamasarjoissa "Terapiassa" ja "Newsroom".
Davis opiskeli Vassar Collegessa vuosina 1982–1986. Hän on naimisissa näyttelijä Jon Patrick Walkerin kanssa, ja parilla on kaksi tytärtä.
Davis sai roolistaan "American Splendorissa" NYFCC:n palkinnon parhaasta naispääosasta sekä Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta. "Terapiassa" toi Davisille Emmy-ehdokkuuden 2009.
HMS Fearless (1912)
HMS Fearless oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Active-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
"HMS Fearless" liitettiin palvelukseen otettaessa Harwichiin 1. Hävittäjälaivueen johtoalukseksi. Laivueen tehtävänä oli Englannin kanaalin itäpään meriliikenteen suojaaminen. Alus johti 28. elokuuta 1914 laivuetta Helgolandin taistelussa sekä 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taistelussa.
Alus siirrettiin 1916 12. Sukellusvenelaivueen emälaivaksi Suureen laivastoon. Siirron syynä oli laivueen K-luokan höyrykäyttöisten sukellusveneiden vikaherkkyys ja siten onnettomuusalttius.
Laivaston harjoituksissa 31. tammikuuta 1918 "HMS Fearless" törmäsi sukelluksissa olevaan "HMS K.17:ään", joka upposi. Törmäyksen seurauksena muille sukellusveneille annettiin määräys siirtyä sivummalle, jolloin tapahtui lisää törmäyksiä. Lopputuloksena oli kahden sukellusveneen uppoaminen ja neljän muun vaurioituminen aiheuttaen yhteensä yli sadan merimiehen kuoleman. "HMS Fearless" joutui telakalle.
"HMS Fearless" myytiin 8. marraskuuta 1921 romutettavaksi.
HMS Blonde (1910)
HMS Blonde oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Blonde-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin Pembroken telakalta osana vuoden 1909 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 6. joulukuuta 1909 ja alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1910. Alus valmistui toukokuussa 1911.
"HMS Blonde" palveli 1911-1912 Välimeren laivastossa 7. hävittäjälaivueen johtoaluksena, mutta se oli jo 1912 vähintään 2,5 solmua hitaampi kuin johdettavansa.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin Suureen laivastoon, jossa se liitettiin erilaisiin kokoonpanoihin. Aluksen ensimmäisenä yksikkönä oli 4. taistelulaivue, jossa se palveli tiedustelu- ja yhteysaluksena. Alus ei kuitenkaan palvellut viirikössä enää Skagerrakin taistelun aikana.
"HMS Blonde" muutettiin syyskuussa 1917 miinalaivaksi, mutta se ei koskaan toiminut tehtävässä. Alus siirrettiin sotatoimien loputtua reserviin.
Alus myytiin 6. toukokuuta 1920 romutettavaksi T. C. Pasille ja se romutettiin Alankomaissa.
Reality Killed the Video Star
Reality Killed the Video Star on brittiläisen Robbie Williamsin kahdeksas studioalbumi. Albumi julkaistiin 9. marraskuuta 2009.
Studioalbumi on Robbien ensimmäinen yli kolmeen vuoteen.
Albumi on äänitetty Lontoossa, Englannissa ja sen julkaiseva levy-yhtiö on EMI.
Suomessa albumi meni ensimmäisellä listaviikollaan sijalle 9 ja parhaimmillaan albumi oli Suomen albumilistan sijalla 3. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 160.
Tor Røste Fossen
Tor Røste Fossen (19. kesäkuuta 1940 – 7. elokuuta 2017) oli norjalainen jalkapallovalmentaja ja maalivahti. Hän teki pitkän uran norjalaisen jalkapallon parissa, ja hänet muistetaan erityisesti Rosenborgin ja Norjan maajoukkueen valmentajana.
Fossen pelasi koko uransa Rosenborgin joukkueessa. Hän aloitti joukkueessa 1961 ja kuului 1960-luvun vakiomiehistöön voittaen seurassa kaksi Norjan mestaruutta. 1970 uusi RBK-veskari Geir Karlsen syrjäytti Fossenin, joka lopetti pelaamisen kauden 1971 jälkeen.Fossen aloitti valmennusuransa vuonna 1970 George Curtisin apuvalmentajana ja jatkoi 1971 Nils Arne Eggenin aisaparina. Entinen pelaajakaksikko johdatti Rosenborgin tuplamestariksi kaudella 1971, ensimmäistä kertaa seuran historiassa. Eggen jätti seuran 1972 ja Fossen jatkoi yksin päävalmentajana. Mestaruudet jäivät saavuttamatta ja kaudella 1973 seura saavutti hopeaa sekä liigassa että cupissa. Rosenborg-pestinsä ohella hän toimi Norjan liitossa juniorivalmentajana vuosina 1972–1976.
Fossen siirtyi 1975 IK Startin päävalmentajaksi, muttei onnistunut johdattamaan seuraa mestariksi. Hän nousi Nils Arne Eggenin seuraajaksi Norjan maajoukkuevalmentajaksi 1978. Fossen hoiti tehtävää yhdeksän vuoden ajan onnistumatta kuitenkaan luotsaamaan Norjaa MM- tai EM-kilpailuihin. Pientä lohtua toi paikka Los Angelesin olympialaisissa 1984.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Fossen siirtyi Frigg Oslon päävalmentajaksi ja jatkoi sittemmin FF Lillehammerin ja Strømsgodsetin päävalmentajana voittaen 1991 Norjan cupin mestaruuden. 1992 hän palasi Frigg Osloon, jota luotsasi uransa loppuun, vuoteen 2001 saakka.
Red Bull Simply Cola
Red Bull Simply Cola on Red Bull GmbH:n valmistama kolajuoma. Se tuli vuonna 2008 myyntiin useissa maissa. Vuonna 2009 se kiellettiin eräissä Saksan osavaltioissa. Syynä olivat juomasta löydetyt vähäiset merkit kokaiinista. Red Bull Simply Cola ei ole energiajuoma. Juomaa myydään Suomessa kaupoissa, jotka tuovat sitä maahan.
IFK Uleåborg
Idrottsföreningen kamraterna Uleåborg eli IFK Uleåborg (UIFK) on oululainen urheiluseura.
Seura perustettiin alun perin 15. syyskuuta 1897, ja sen ensimmäinen puheenjohtaja oli Henry Holm. Sittemmin toiminta hiipui vuosikymmeniksi kunnes syksyllä 2003 seura herätettiin uudelleen henkiin. Viralliseksi yhdistykseksi seura rekisteröityi syyskuussa 2004.
IFK Uleåborg osallistuu valtakunnalliseen jääpallon Suomi-sarjaan ja on Suomen Jääpalloliiton jäsen. Salibandyssä seura pelaa kaudella 2010–2011 II divisioonaa. Seura osallistuu myös eri lajien puulaaki- ja harrastesarjoihin Oulussa.
Seuran Futsalin edustusjoukkue nousi ensimmäisellä kaudellaan 2008–09 viitos-divisioonasta neloseen ja seuraavalla kaudella kolmoseen.
Seuran viralliset kielet ovat suomi ja ruotsi.
Allelopatia
Allelopatia on biologinen ilmiö, jossa eliö erittää kemiallisia yhdisteitä, ns. allelokemikaaleja, jotka vaikuttavat muiden eliöiden kasvuun, eloonjäämiseen tai lisääntymiseen. Allelokemikaalien muille eliöille aiheuttamat vaikutukset voivat olla joko hyödyllisiä tai haitallisia. Esimerkiksi kasvi voi juuristostaan erittää aineita, jotka ovat muille kasveille haitallisia, tai suojautua kemikaaleilla laiduntavia eläimiä tai tuholaisia vastaan.
Allelopatiaa esiintyy tietyillä kasveilla, levillä, bakteereilla, koralleilla ja sienillä.
Yle Uutiset selkosuomeksi
Yle Uutiset selkosuomeksi (aik. "Selkouutiset") on Yleisradion uutislähetys, joka toimitetaan selkokielellä eli helposti ymmärrettävällä suomen kielellä. Selkouutisissa puhenopeus on selvästi hitaampi kuin yleiskielisissä uutisissa. Ne on suunnattu suomen kielen opiskelijoille, maahanmuuttajille, koululaisille, ikäihmisille ja kaikille, jotka tarvitsevat selkeää tiedonvälitystä.
Yle aloitti selkokielisten uutisten lähettämisen vuonna 1992. "Yle Uutiset selkosuomeksi" kuullaan Yle Radio Suomi -kanavalla päivittäin. Joulukuusta 2015 lähtien Yle on esittänyt myös selkokieliset televisiouutiset Yle TV1 -kanavalla joka arkipäivä. Televisiouutisissa on mukana suomenkielinen tekstitys, joka vastaa kuultua puhetta.
"Yle Uutiset selkosuomeksi" -lähetyksiä voi seurata myös Yle Areenassa. Selkouutisilla on lisäksi oma verkkosivusto, jossa muun muassa selitetään uutisissa käytettyjä sanoja.
Jouni Pellinen
Jouni Pellinen (s. 11. toukokuuta 1983 Imatra) on suomalainen uransa lopettanut freestylelaskija, joka oli erikoistunut skicrossiin. Pellinen kilpaili aiemmin alppihiihdossa. Hän edusti Imatran Urheilijoita. Hänen valmentajanaan toimi Matti Vestman.
Pellinen laski ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Kranjska Gorassa joulukuussa 2005 ja sijoittui ainoan kerran pisteille joulukuussa 2006 oltuaan 28:s Hinterstoderin supersuurpujottelussa.
Vuonna 2007 Pellinen osallistui alppihiihdon MM-kisoihin, jossa hän sijoittui supersuurpujottelussa 33:nneksi ja syöksylaskussa 40:nneksi.
Freestylen maailmancupissa Pellinen kilpaili ensimmäisen kerran Tirolissa tammikuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai Flainessa 14. tammikuuta 2009 sijoituttuaan viidenneksi.
Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Pellinen sai 3. maaliskuuta 2011 Grindelwaldissa sijoituttuaan toiseksi. Kolme päivää myöhemmin Meiringen-Haslibergissa hän voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui skicrossin kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Hänen harjoitteluaan häiritsi loukkaantuminen kauden lopussa. Toisen osakilpailuvoittonsa Pellinen saavutti 3. maaliskuuta 2012 Branäsissa. Seuraavalla kaudella hän oli toinen Megeven kilpailussa.
Ensimmäisen arvokisamitalinsa Pellinen sai freestylehiihdon MM-kisoissa vuonna 2011 sijoituttuaan hopealle skicrossissa. Vuonna 2013 hän sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi ja vuonna 2009 kuudenneksitoista. Pellinen osallistui Sotšin olympialaisiin 2014 sijoittuen skicrossissa 13:nneksi karsiuduttuaan puolivälierissä.
Vuonna 2011 Pellinen sijoittui Aspenin X Gameseissa skicrossissa kahdeksanneksi. Vuonna 2012 hän oli neljäs.
Pasi Vainio
Pasi Vainio (s. 1959) on Kustannusosakeyhtiö Otavan toimitusjohtaja. Hän on koulutukseltaan kauppatieteen maisteri ja on ollut Otavan palveluksessa vuodesta 1996. Hän aloitti myynti- ja markkinointijohtajana 2001 ja on vastannut myös viestinnästä, graafisesta suunnittelusta sekä ryhmästä "Verkko ja uudet liiketoimintamahdollisuudet".
Vainio nousi virkaa toimittavaksi toimitusjohtajaksi Sara Mellan irtisanouduttua marraskuussa 2009, ja toimitusjohtajaksi hänet nimitettiin 16. joulukuuta 2009 alkaen. Ennen Otavaa Vainio oli Nokian palveluksessa liiketoimintavastaavana. Vainio on Like Kustannus Oy:n toimitusjohtaja ja Suuri Suomalainen Kirjakerho Oy:n hallituksen jäsen.
Mäžit Ğafuri
Mäžit Ğafuri (baškiiriksi Мәжит Ғафури, , oikealta nimeltään baškiiriksi Ғәбделмәжит Нурғәни улы Ғафуров, "Ğäbdelmäžit Nurğäni ulı Ğafurov", ven. Габдулмажит Нурганиевич Гафуров, "Gabdulmažit Nurganijevitš Gafurov"; 1. elokuuta 1880 nykyisen Baškortostanin Gafurin piirin Jelem-Karanovon kylä – 28. lokakuuta 1934 Ufa) oli tataarin- ja baškiirinkielinen kirjailija. Häntä pidetään baškiirinkielisen nykykirjallisuuden perustanlaskijana. Vuonna 1923 hän sai Baškortostanin kansanrunoilijan arvonimen.
Mäžit Ğafuri syntyi kyläkoulun opettajan perheeseen. Hän opiskeli Troitskin, Kazanin ja Ufan koraanikouluissa. Ensimmäiset runonsa hän kirjoitti tataariksi vuonna 1902. Ensimmäinen runokokoelma "Seber timer julı jäki millätneŋ xäldäre" (”Siperian rautatie”) ilmestyi Orenburgissa vuonna 1904. Vuonna 1905 Ğafuri muutti Kazaniin, jossa hän osallistui opiskelijalevottomuuksiin. Sensuuriviranomaiset takavarikoivat kokoelmat "Jäš ğümerem" (”Nuori elämäni”, 1906) ja "Millät möxäbbäte" (”Rakkaus kansaa kohtaan”, 1907). Vuonna 1906 Ğafuri palasi Ufaan, jossa hän vuodesta 1911 lähtien asui poliisin valvonnan alaisena.
Ğafurin varhaisten teosten teemoja ovat sosiaalinen ja kansallinen sorto, kansanvalistus ja vallankumousaatteet. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän laati sodanvastaisia runoja. Vuonna 1915 kirjoitetusta runosta "Juqtırhıŋ da, alla!" (”Ei ole sinua, Jumala”) hän sai päälleen muslimipapiston vihat. Tsaarinvallan kaatumista Ğafuri tervehti runolla "Xörriät irtähe" (”Vapauden aamu”, 1917).
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Ğafuri kirjoitti ajankohtaista kansalaislyriikkaa ja työskenteli Qıźıl Bašqortostan ja Kommuna -lehtien toimittajana. Runoelma "Ešse" (”Työläinen”, 1921), omaelämäkerrallinen pienoisromaani "Šağirźeŋ altın priiskehendä" (”Runoilijan kultakaivoksilla”, 1931) ja "Tormoš basqıstarı" (”Elämän portaat”, 1930) kuvaavat baškiirien ja tataarien elämää ennen vallankumousta. Pienoisromaani "Qara jözzär" (”Häväistyt”, 1927) kertoo naisen alistetusta asemasta. Näytelmän "Qıźıl jondoź" (”Punatähti”, 1926) aiheena on Venäjän kansalaissota. Ğafuri oli myös ensimmäisiä baškiirinkielisiä lastenkirjailijoita. Hänen tuotantoonsa on vaikuttanut baškiirien ja tataarien suullinen kansanperinne sekä klassinen itämainen runous.
Kirjailijan mukaan on nimetty Baškortostanin Gafurin piiri sekä baškiirinkielinen akateeminen draamateatteri. Ufassa toimii hänelle omistettu kotimuseo.
Sipoon lukio
Sipoon lukio on toinen Sipoon lukiokoulutusta tarjoavista kouluista. Toinen on ruotsinkielinen Sibbo Gymnasium. Lukion rehtorina toimii Aarne Alatalo.
Sipoon lukio sijaitsee Sipoon keskustassa Nikkilässä. Koulussa oli lukuvuoden 2017 alussa noin 210 oppilasta. Koulu toimii vuonna 2007 käyttöönotetuissa moderneissa tiloissa yhdessä ammattikoulutusta tarjoavan Keuda Sipoon kanssa. Koulutusyhteenliittymä tunnetaan nimellä Sipoon Enter. Koulurakennus on saanut useita arkkitehtuuripalkintoja, mm. Chicago Athenaeum -palkinnon vuonna 2008. Rakennuksen on suunnitellut helsinkiläinen Arkkitehtitoimisto K2S.
Sipoon lukio perustettiin vuonna 1986. Sipoon suomenkielisen väestön voimakkaasti kasvaessa myös Sipoon lukion oppilasmäärä on noussut. Ylioppilaita valmistuu vuosittain 50–60. Myös ylioppilaiden määrä on ollut nousussa. Haku lukioon tapahtuu toisen asteen opintojen yhteishaun kautta. Lukio-opintoihin on mahdollista yhdistää ammattitutkintoon valmistavia opintoja. Lukion tunnuslause on ”Yksilöllistä opastusta, keskustelevaa kulttuuria”.
Lukuvuonna 2010–2011 Sipoon lukiossa alkoi jääkiekkolinja. Siinä opiskelijalla on mahdollisuus yhdistää lukio-opinnot lajiharjoitteluun läheisessä Nikkilän jäähallissa.
Lumetus
Lumetus on lumen tuottamista johtamalla painevettä ja -ilmaa lumitykin läpi. Lumetusta käytetään pääasiassa laskettelukeskuksissa, sillä sen avulla voidaan lisätä lumikerroksen luotettavuutta ja pidentää hiihtokautta.
Lumetus tapahtuu lumitykillä. Sillä tuotettua lunta kutsutaan "tykkilumeksi", "keinolumeksi" tai "tekolumeksi". Tykkilumi on kuitenkin oikeaa lunta eikä esimerkiksi paperia tai muovia. Lumitykkiin johdetaan paineilmaa ja painevettä. Se hajottaa vesipisarat pieniksi, muutamien kymmenien mikronien kokoisiksi pisaroiksi ja ampuu ne ilmaan. Jos ilman lämpötila on 0 °C tai sen alle, pienet pisarat alkavat haihtua ja jäähtyä nopeasti muodostaen lumikiteitä. Ilmiö tapahtuu myös, jos ilmankosteus on alhainen. Paineilma ja painevesi tuotetaan vesitykkiin sähköllä, jota tarvitaan suhteellisen paljon.
Kivenhakkaajat
Kivenhakkaajat () oli ranskalaisen taiteilijan Gustave Courbetin maalaus vuosilta 1849–1850. Maalaus edusti yhteiskunnallista realismia, kuvaten kahta talonpoikaa, vanhempaa ja nuorempaa, hakkaamassa kiviä.
Maalaus oli ensi kertaa esillä Pariisin salongissa vuonna 1850.
"Kivenhakkaajat" tuhoutui toisen maailmansodan aikana yhdessä 154 muun teoksen kanssa, kun niitä Königsteinin linnoitukseen kuljettanut ajoneuvo joutui Liittoutuneiden pommittamaksi helmikuussa 1945.
MagiCAD
MagiCAD on suomalainen CAD-ohjelmisto talotekniseen suunnitteluun.
MagiCADiä kehittää raumalainen yritys nimeltä MAgiCAD Group Oy, jonka palveluksessa on tällä hetkellä noin 100 työntekijää (tilanne 2016). Yritys on pohjoismaiden suurin talotekniikka-alan ohjelmistotalo. Yrityksen on osa kansainvälistä Glodon Group -konsernia.
MagiCAD Groupin palveluihin kuuluvat tuotemallinnuspalvelut sekä asiakaskohtainen ohjelmistokehitys.
Ensimmäinen MagiCAD lanseerattiin markkinoille vuonna 1998. MagiCAD sai Bostonissa 12. maaliskuuta 2007 IFC2x3 -sertifikaatin.
MagiCAD kattaa työkalut LVI- ja sähköjärjestelmien suunnitteluun ja piirtämiseen. MagiCAD toimii AutoCAD MEPin ja Revit MEPin kanssa. 3D on MagiCADissä perusominaisuus. Se mahdollistaa suunnittelun todellisilla tuotteilla, risteilytarkastelut, leikkauskuvat sekä tarkat massaluettelot. MagiCADillä voi tehdä muun muassa mitoitus-, tasapainotus- (painehäviölaskenta), ääni-, lämpöhäviö- sekä määrä- ja massalaskennat. MagiCADillä voi tehdä suunnitelmat todellisilla tuotteilla, jolloin suunnitelmat, laskennat ja raportit perustuvat aina todellisiin tuotteisiin ja oikeisiin tuotetietoihin.
Talotekniikan tuotteiden tuotemallinnus tapahtuu omilla Qmodel- ja Qbase-teknologioilla. Tuotemalli sisältää tuotteen 3D-geometrian luomiseen liittyvän datan sekä valmistajan ilmoittaman teknisen datan. MagiCADin sisään rakennettu Qmodel-engine generoi MagiCAD-käyttäjän tarpeisiin luonnollisen näköisen ja oikeaa teknistä dataa sisältävän objektin. Näin lopputuloksena syntyvä järjestelmäsuunnitelma on mitoitettu ja piirretty oikein.
Olli Reenpää
Kari Olli Reenpää (vuoteen 1935 Renqvist, s. 25. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli Otava-Kuvalehdet Oy:n konsernijohtaja vuosina 2000–2010 ja Kustannusyhtiö Otavan hallituksen puheenjohtaja vuoteen 2014 saakka. Hän on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän toimi Otavan varatoimitusjohtajana vuosina 1968–1978 ja toimitusjohtajana vuodet 1979–1999.
Reenpää valmistui paperi-insinööriksi 1960, ja samanaikaisesti hän aloitti Otavan palveluksessa tutkimus- ja käyttöinsinöörinä ja vuodesta 1964 yhtiön teknillisenä johtajana. Hänet nimitettiin Otavan toimitusjohtajaksi 1979 Heikki A. Reenpään jälkeen. Hän oli aloittanut serkkunsa Heikki A. Reenpään kanssa Otavan kunnostamisen vakavaraiseksi yhtiöksi, kun se oli 1960-luvulta alkaen kokenut vaikeita aikoja. 1990-luvun alun yritysvaltausuhka estettiin vetämällä Otava vuonna 1991 pois pörssistä, ja siitä tuli puhtaasti sukuyhtiö. Otava-Kuvalehdet Oy:n konsernijohtajaksi hän nousi vuonna 2000, jolloin myös konserni sai nykyisen nimensä.
Reenpäälle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1996. Hän toimi Graafisen teollisuuden Työnantajaliiton puheenjohtajana vuosina 1979–1982 ja Graafisen Keskusliiton puheenjohtajana 1979–1993.
Reenpää on Kari Reenpään poika. Antti Reenpää on Reenpään poika .
Grigori Romanov
Grigori Vasiljevitš Romanov (, 7. helmikuuta 1923 nykyisen Novgorodin alueen Borovitšin piirin Zihnovon kylä – 3. heinäkuuta 2008 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko. Hänet tunnetaan parhaiten Leningradin pitkäaikaisena puoluejohtajana.
Grigori Romanov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän osallistui toiseen maailmansotaan Leningradin ja Baltian rintamilla. Vuonna 1944 hän liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen. Vuonna 1953 Romanov valmistui etäopiskelijana Leningradin laivanrakennusinstituutista. Vuosina 1946–1954 hän työskenteli suunnittelijana ja osastopäällikkönä Ždanoville nimetyssä rakennusteollisuusministeriön tehtaassa Leningradissa. Vuosina 1955–1957 hän toimi tehtaan puoluekomitean johtajana ja NKP:n keskuskomitean puolueorganisaattorina.
Vuosina 1957–1961 Romanov työskenteli Leningradissa Kirovin piirin puoluekomitean ensimmäisenä sihteerinä ja vuosina 1961–1962 puolueen kaupunkikomitean sihteerinä. Vuonna 1963 hänestä tuli NKP:n Leningradin aluekomitean toinen sihteeri. Syyskuusta 1970 aina vuoteen 1983 saakka hän toimi aluekomitean ensimmäisenä sihteerinä.
NKP:n 23. ja 24. edustajakokouksissa Romanov valittiin puolueen keskuskomitean jäseneksi. Vuodesta 1973 hän oli NKP:n keskuskomitean politbyroon ehdokasjäsen ja vuosina 1976–1985 sen varsinainen jäsen. Vuosina 1983–1985 hän toimi keskuskomitean sihteerinä.
Romanovia pidettiin yleisesti puolueen ”kovan linjan” miehenä. Juri Andropovin kuoltua häntä harkittiin keskuskomitean pääsihteeriksi, mutta lopulta virkaan valittiin eri ryhmittymien välisenä kompromissina sairas Konstantin Tšernenko, jota pian seurasi Mihail Gorbatšov. Heinäkuussa 1985 Gorbatšov erotti Romanovin politbyroosta ja sihteeristöstä.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Romanov toimi Venäjän kommunistisen puolueen keskuskomitean neuvottelukunnan jäsenenä. Hänet on haudattu Kuntsevon uudelle hautausmaalle Moskovaan.
Romanov on palkittu kolmella Leninin kunniamerkillä sekä lokakuun vallankumouksen, työn punaisen lipun ja znak potšota -kunniamerkeillä. Vuonna 1983 hän sai sosialistisen työn sankarin arvonimen.
Tāmati Wāka Nene
Tāmati Wāka Nene (~1785 – 4. elokuuta 1871) oli Uuden-Seelannin pohjoisosassa vaikuttanut maoripäällikkö eli "rangatira", joka osallistui maorisotiin brittien puolella Hone Hekeä vastaan käydyssä lipputankosodassa.
Tāmati Wāka Nene syntyi Bay of Islandsissa luultavasti vuonna 1785. Hänen sukunsa kuului alueen tärkeimpiin ja he olivat johtavassa asemassa Ngāpuhi-heimossa. Muskettisotien aikana Tāmati Wāka Nene nousi yhdeksi heimon sotapäälliköistä. Sodan aikana hän johti joukkojaan Uuden-Seelannin Pohjoissaaren eteläkärkeen saakka ja valloitti sekä osti alueita matkan varrelta. Vuonna 1828 hän nousi heimonsa johtoon sen aikaisemman päällikön kuoltua taistelussa.
Tāmati Wāka Nene uskoi kaupankäynnin eurooppalaisten kanssa hyödyttävän häntä ja hän otti suojelukseensa paikalliset lähetyssaarnaajat. Hän otti itse kasteen vuonna 1839. Nene kannatti Waitangin sopimusta ja suostutteli monet muut maoripäälliköt allekirjoittamaan sen. Hän lupasi silloiselle kuvernöörille Robert FitzRoylle pitävänsä kurissa muut paikalliset maoriheimot ja hän koki loukkauksena Hone Heken lipputangon kaadon ja lopulta hyökkäyksen Russeliin. Nenen onnistui suostutella Heke antautumaan ja sota päätyi vuonna 1846. Nene kuoli vuonna 1871 ja hänet on haudattu Russeliin.
Vastike (ositus)
Vastike on osituksessa esiintyvä omaisuuserä, jolla pyritään turvaamaan osituksen oikeudenmukaisuus. Avio-oikeuden alaiseksi on voinut siirtyä avio-oikeuden ulkopuolista omaisuutta tai toinen puoliso on voinut pienentää avio-oikeuden alaisen omaisuutensa määrää toisen puolison vahingoksi. Tällöin vastike-erien avulla pyritään ennallistamaan tilanne sellaiseksi kuin se olisi ollut ilman asiattomia muutoksia. Ennallistamista suoritetaan vain siinä määrin, kuin se on mahdollista velkojien asemaa loukkaamatta.
Oikeus vastikkeeseen syntyy esimerkiksi silloin, kun puoliso on enentänyt avio-oikeuden alaista omaisuuttaan vapaaomaisuudellaan (avioliittolaki, 234/1929, 92 §). Vastiketta saa myös silloin, kun avio-oikeusomaisuudesta on vähennetty velkaa, joka olisi pitänyt vähentää vapaaomaisuudesta. Vastikeoikeus syntyy siinäkin tapauksessa, että puoliso on vähentänyt omaisuuttaan sopimattomalla menettelyllä (avioliittolaki, 93–94 §). Vastiketta joutuu maksamaan myös puoliso, joka on hankkinut tai parantanut avio-oikeusomaisuudella vapaaomaisuutta. Samoin tapahtuu, jos on maksanut velan avio-oikeuden alaisella omaisuudellaan, vaikka se olisi pitänyt maksaa vapaaomaisuudella.
Kun osituksen syynä on puolison kuolema, syntyy vastikeoikeus ennakkoperinnöstä, joka on annettu kumman tahansa puolison avio-oikeusomaisuudesta. Ennakkoperintö vähennetään saajansa perintöosasta (avioliittolaki 94a §). Tällöin ennakkoperintö ei pienennä lesken avio-osaa. On huomattava, että se mitä pesään kuuluu ratkeaa ositusperusteen syntyhetkellä eli puolison kuolinhetkellä tai avioerohakemuksen jättöhetkellä. Jos omaisuutta hukataan tai puolison etua loukataan ositusperusteen syntyhetken jälkeen, se ei vaikuta osituslaskelmaan. Osituslaskelmassa oletetaan, että hukattu omaisuus kuuluu yhä pesään. Menettely takaa loukatulle puolisolle vastiketta paremman turvan.
Baseballin SM-sarja 1997
Baseballin SM-sarja 1997 oli lajin 16. SM-sarjakausi. Loppuottelussa kohtasivat jälleen Athletics ja Expos. Muut joukkueet sarjassa olivat Puumat ja Twins, jonka kausi jäi ainokaiseksi SM-sarjassa.
Lillian Hellman
Lillian Hellman (20. heinäkuuta 1905 New Orleans, Louisiana – 30. heinäkuuta 1984 Martha's Vineyard, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Hänen kirjoittamia näytelmiään ovat muun muassa "The Children's Hour" (1934), "The Little Foxes" (1939, suom. "Pienet ketut"), "Watch on the Rhine" ("Vartio Reinillä", 1941), "Another Part of the Forest" (1946, suom. "Perhesalaisuus") ja "Toys in the Attic" (1960, suom. "Rikotut leikit"). Hellmannilla oli pitkäaikainen suhde kirjailija  Dashiell Hammettin kanssa.
Pienet ketut näytelmän Broadway-tähdet olisivat halunneet luovuttaa näytösten tulot Suomen hyväksi talvisodan aikana, mutta Hellman kielsi lahjoituksen ja väitti käyneensä 1937 Suomessa ja nähneensä kadut täynnä Hitler-julisteita ja että Suomi olisi täysin natsi-Saksan vasalli.
Ghostbusters II
Ghostbusters II (televisioesityksessä käytetty myös nimiä "Ghostbusters II – haamujengi II" ja "Haamujengi II") on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiskomedia. Elokuva on jatkoa vuoden 1984 elokuvalle "Haamujengi". Elokuvan on ohjannut Ivan Reitman. Elokuvan pääosissa ovat Bill Murray, Dan Aykroyd, Harold Ramis, Rick Moranis, Ernie Hudson, Peter MacNicol ja Sigourney Weaver. Elokuvan menestystä esimerkiksi Suomessa siivitti "Haamujengi"-sarjakuvalehti, jota oli julkaistu vuodesta 1988. Elokuvan alkuperäinen nimi oli "Ghostbusters II: River of Slime". Nimestä luovuttiin kuitenkin pian. Avausviikollaan elokuva tuotti 29 472 894 dollaria. Tämän tuottoennätyksen rikkoi myöhemmin Batman-elokuva "Batman", jonka pääosaa esitti Michael Keaton.
Haamujengin liiketoimet eivät suju enää yhtä mallikkaasti, joten he joutuvat ansaitsemaan elantonsa muilla tavoilla, esimerkiksi viihdyttäjinä lastenkutsuilla tai heikkotasoisen keskusteluohjelman juontajina. Pian Danan (Weaver) vauva on kuolla oudossa onnettomuudessa, ja Haamujengi ryhtyy tutkimaan tapausta. Pian selviää, että muinainen karpatialainen hallitsija, Vigo von Homburg Deutschendorf on uudelleensyntymässä. Pian New Yorkin viemäreistä löytyy vihaa liman muodossa. Titanicin saapuessa satamaan oudot tapahtumasarjat ovat huipussaan, mutta niin on Haamujengikin.
Ari Paulow
Ari Paulow (s. 1954 Kajaani) on suomalainen kirjailija, jonka nykyinen kotipaikka on Kempele. Paulow tunnetaan muun muassa yksityisetsivä Jesse Hackmanin tutkimuksista kertovista rikoskirjoistaan. Hackman-dekkarit ovat pääosin kirjailijan pitkäaikaiseen kotikaupunkiin Ouluun sijoittuvia kovaotteisia toimintaromaaneja, joissa tarinan kulkua säestää hurtti huumori. Aiemmin Paulow on kirjoittanut muun muassa Jerry Cotton Spesiaaleja sekä vuodesta 2012 alkaen nuorten seikkailuromaaneja. Paulow on toiminut kolumnistina muun muassa Kalevan omistamassa Forum24-lehdessä ja avustanut useita sanoma- ja aikakauslehtiä. Varsinaiselta koulutukseltaan Paulow on konstruktioteknikko. Paulow toimi myös ravintoloitsijana Oulussa 1980-luvun lopulta vuoteen 2010.