hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Formula Renault 3.5 -kausi 2013
Formula Renault 3.5 -kausi 2013 oli Formula Renault 3.5 -sarjan yhdeksäs kausi. Kausi alkoi 6. huhtikuuta Italiasta ja päättyi 20. lokakuuta Espanjaan.
Sarjan mestaruuden voitti tanskalainen Kevin Magnussen. Toiseksi sijoittui belgialainen Stoffel Vandoorne ja kolmanneksi portugalilainen António Félix da Costa.
R = Sarjan tulokas kaudella 2013
Uudet kuljettajat
Paluun tekevät kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
DCC
DCC, Digital Compact Cassette on digitaalinen äänentallennusformaatti, joka hyödyntää magnetoituvaa nauhaa. Formaatin kehittäjinä toimivat Philips ja Matsushita vuoden 1992 loppupuolella.
DCC-kasetin markkinointi oli samantyyppistä kuin tavallisella Philipsin jo vuonna 1963 kehittämällä analogisella C-kasetilla (Compact Audio Cassette, Music Cassette).
DCC-formaatti kilpaili erityisesti Sonyn ja TDK:n kehittämän MiniDiscin (MD) kanssa, joka niin ikään tuli markkinoille vuonna 1992.
Toinen DCC:n kanssa kilpaileva formaatti oli Digital Audio Tape (DAT-nauha), mutta sekään ei saanut laajempaa menestystä ilmestyessään vuonna 1992 lukuun ottamatta lähinnä ammatti- ja harrastelijamuusikoita sekä TV- ja radiotuotantoa. DCC oli edullisempi kuin DAT ja DCC:n etuna oli myös formaatin taaksepäin yhteensopivuus eli DCC-kasettinauhureilla pystyy toistamaan myös tavallisia analogisia C-kasetteja.
Pökkelökehrääjät
Pökkelökehrääjät ("Nyctibiidae") on kehrääjälintujen lahkoon kuuluva heimo. Siihen kuuluu vain yksi suku, "Nyctibius".
Pökkelökehrääjät ovat keskikokoisia yöaktiivisia lintuja. Niillä on suuri pää, pieni ruumis, pitkät siivet ja pyrstö ja hyvin lyhyet jalat.
Pökkelökehrääjiä elää Keski- ja Etelä-Amerikassa.
Heimoon kuuluu seitsemän lajia:
Arvid Bergman
Karl Erik Arvid Bergman (1867–1944) oli suomalainen keräilijä. Hänelle myönnettiin kamarineuvoksen arvonimi. Hän oli upseeri vuoteen 1890, ja sen jälkeen hän oli rautateiden palveluksessa, ennen eläköitymistään Elisenvaaran asemapäällikkö. Hän keräsi yli 2500 esineen kokoelman pääasiassa vanhoja kartanosisustukseen liittyviä esineitä, jotka hän lahjoitti 1940 puolisonsa kanssa valtiolle, ja ne kuuluvat Kansallismuseon kokoelmiin.
Johan Gabriel Bergman
Johan Gabriel Bergman (1732 Pori – 1794) oli suomalainen lääkäri. Hän julkaisi 1766 väitöskirjan "De effectu et cura vitiorum diaeticorum generali". Hän toimi Turun piirilääkärinä, ja hänet määrättiin 1767 Turun sairashuoneen lääkäriksi. Hän julkaisi Åbo Tidningarissa terveydenhoitoa käsitteleviä artikkeleita ja suomeksi kirjasen ”rupulin” vastustamisesta.
Edvin Bergroth
Edvin Leonard Bergroth (26. joulukuuta 1836 Pihlajavesi – 29. maaliskuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja teollisuusjohtaja. Hän sai vuorineuvoksen arvon vuonna 1907 ja oli aikanaan Suomen teollisuuselämän merkittävimpiä henkilöitä.
Bergrothin vanhemmat olivat kappalainen Johan Mikael Bergroth ja Ebba Lovisa Cajanus. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1857 ja valmistui siviili-insinööriksi 1860 Hannoverin polyteknillisestä korkeakoulusta.
Bergroth toimi Helsingin kaasulaitoksen johtajana 1862–1884, ja sen jälkeen hän oli Bakussa Nobel-veljesten Branobel-öljy-yhtiön teknisenä johtajana, sittemmin pääjohtajana 1884–1890. Bergroth perusti tai organisoi uudelleen muun muassa Nokian, Pinjaisten Oravi-Haapakosken tehtaat, Hietalahden telakan ja Helsingin kunnallisen kaasulaitoksen.
Bergroth oli valtiopäivillä 1882 ja 1899 porvarissäädyn jäsen ja Helsingin kaupunginvaltuustossa valittuna ruotsalaisesta puolueesta.
Bergroth
Bergroth on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ernst Evald Bergroth
Ernst Evald Bergroth (1857–1925) oli suomalainen lääkäri ja hyönteistutkija.
Bergroth toimi Tammisaaressa piirilääkärinä, oli 1877 Luoteis-Siperissa ja 1906-1911 Yhdysvalloissa. Hänen erikoisalaansa olivat eksoottiset nivelkärsäiset ja vaaksiaiset. Hän julkaisi lähinnä hyönteistieteestä yli 300 artikkelia. Bergrothin puoliso oli Eva Sucksdorff, perheen pojasta Nils Gösta Bergrothista (s. 1894) tuli hermosairauksiin erikoistunut lääkäri.
Hugo Bergroth
Karl Hugo Bergroth (18. toukokuuta 1866 Helsinki – 1. huhtikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja yliopistonlehtori. Hän vaikutti merkittävästi suomenruotsin kielenhuoltoon.
Bergrothin vanhemmat olivat kouluylihallituksen ylitarkastaja Julius Efraim Bergroth (1819–1876) ja Charlotta Kristina Barcker. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1884 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1888.
Bergroth oli Helsingin yliopiston ruotsin kielen lehtorina 1893–1934. Hän sai professorin arvonimen 1919.
Bergroth oli naimisissa vuodesta 1893 Maria Elisabet (Elsa) Fabritiuksen kanssa.
Hänen muistoaan vaalii Hugo Bergroth -seura, joka edistää suomenruotsin kielenhuoltoa ja myöntää vuosittain Svenska kulturfondenin kielenhuoltopalkinnon.
Pikkuvyömittari
Pikkuvyömittari ("Cyclophora quercimontaria") on pienehkö tammimetsissä elävä mittariperhonen. Suomessa se on harvinainen harhailija ja vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisluokituksessa laji luokiteltiin äärimmäisen uhanalaiseksi (CR).
Pikkuvyömittarin siipien pohjaväri on vaalean punaruskea, hivenen kellertävänsävyinen, ja siivet ovat ruskeiden suomujen täplittämät. Etu- ja takasiivillä ei ole mainittavaa sävyeroa. Siiven keskivarjo näkyy selkeänä, punaruskeana viiruna häipyen siiven etureunaa kohti ja poikkiviirut muodostuvat rivistä erillisiä pisteitä. Siipien reunassa, siipiripisen tyvellä on ohut tumma juova. Etusiiven kärki ei ole muodoltaan erityisen terävä, etusiiven ulkoreuna on tasaisesti ulospäin kaareva, eikä takasiiven ulkosyrjä muodosta selkeää kulmaa. Siipiväli 24–28 mm.
Pikkuvyömittarin voi sekoittaa helposti tammivyömittariin ("Cyclophora punctaria"), mutta se on kooltaan pienempi ja yleensä sävyltään tummempi.
Pikkuvyömittarin levinneisyys ulottuu Portugalista Kaukasukselle ja pohjoisessa Skandinavian eteläosiin. Vanhin löytö pikkuvyömittarista Suomessa on vuonna 1946 pyydystetty kokoelmayksilö, joka kuitenkin tunnistettiin tammivyömittarien joukosta eri lajiksi vasta vuonna 1970. Lajia on aikaisemmin tavattu satunnaisesti Ahvenanmaalla, mutta sieltä ei ole havaintoja enää vuoden 1965 jälkeen. Manner-Suomen etelärannikolla sitä on tavattu muutamia kertoja satunnaisena harhailijana.
Etelämpänä Euroopassa pikkuvyömittarit lentävät kahtena sukupolvena huhti-toukokuusta elokuulle. Suomesta ei ole tavattu toisen sukupolven yksilöitä.
Laji elää Keski-Euroopassa lämpimissä ja valoisissa ympäristöissä, joissa kasvaa matalia, nuoria tammia. Perhoset tulevat valolle, mutta varmemmin niitä löytyy etsimällä puissa lepääviä yksilöitä päivisin. Kotelo talvehtii oksaan kiinnittyneenä.
Toukka on tammilla ("Quercus") elävä monofagi.
Hjalmar Bergman
Hjalmar Fredrik Elgérus Bergman (11. syyskuuta 1883 Örebro, Ruotsi – 1. tammikuuta 1931 Berliini, Saksa) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen maineensa perustuu erityisesti tyyliltään reheviin romaaneihin sekä näytelmiin, joissa yhdistyvät realismi ja mielikuvitus, raskasmielisyys ja huumori. Hän on kuvannut erityisesti Bergslagenia. Hän on 1900-luvun alkupuolen merkittävimpiä ruotsalaisia prosaisteja. Hän kirjoitti myös elokuvakäsikirjoituksia.
Vaahteravyömittari
Vaahteravyömittari ("Cyclophora annularia") on mittariperhoslaji. Suomessa se on erittäin harvinainen.
Siipien pohjaväri on aivan vaalean kellertävä. Sekä sisempi että ulompi poikkiviiru ovat voimakkaasti mutkittelevat ja väriltään kahvinruskeat. Keskivarjo muodostaa ulomman poikkiviirun sisäpuolelle leveän, kahvinruskean varjostuman ja rengasmaiset keskitäplät erottuvat selkeästi sekä etu- että takasiivissä. Aaltoviiru erottuu lähellä siipien ulkoreunaa himmeämmän ruskeana juovana ja aivan ulkoreunassa, ripsien tyvellä on hyvin ohut ja katkonainen, tumma viiru. Siipiväli 21–26 mm.
Vaahteravyömittaria tavataan Espanjasta ja Britteinsaarilta Kaukasukselle ja Iraniin. Suomessa vaaheravyömittarin tilanne on hieman epäselvä, sillä vaikka muutamat kymmenet havaitut yksilöt lienevät pääasiassa muualta lentäneitä harhailijoita, lajilla saattaa olla ainakin Uudenmaan ja Etelä-Karjalan alueilla paikalliset populaatiot. Suomesta perhosia on löydetty heinä-elokuussa. Keski-Euroopassa laji lentää kahtena sukupolvena huhtikuusta syyskuuhun.
Laji elää iäkkäissä, valoisissa, vaahteroita kasvavissa metsissä sekä puistoissa. Perhoset oleilevat päivät kasveilla, aloittavat lennon iltahämärässä ja tulevat valolle. Kotelo talvehtii tiiviillä verkolla lehteen kiinnittyneenä tai sammaleen seassa.
Toukan ravintokasvi on niverävaahtera ("Acer campestris"), joskus myös koivut ("Betula")
Pajuvyömittari
Pajuvyömittari ("Cyclophora pendularia") on vyömittareihin kuuluva kirjava yöperhoslaji.
Helposti tunnistettava perhonen, jonka etu- ja takasiivet ovat kuvioinniltaan samanlaiset. Siipien pohjaväri on vaalean harmaa, mutta siivet ovat kauttaaltaan tummanruskean kehnän peittämät ja perhosen väritys on levottoman kirjava. Jokaisessa siivessä on valkoinen, tummanruskean renkaan ympäröimä keskipilkku. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat tummanruskeat, voimakkaasti mutkittelevat ja niiden mutkissa on mustat pisteet. Keskivarjo on punertavan ruskea. Siipiväli 22–25 mm.
Pajuvyömittari on tummempi, ja kuvioinniltaan levottomampi kuin hieman samannäköinen koivuvyömittari ("Cyclophora albipunctata").
Pajuvyömittaria tavataan Läntisimmästä Euroopasta ja Välimereltä pohjoisrannikolta Pohjois-Aasian poikki Koreaan ja Kiinaan. Se on kuitenkin koko levinneisyysalueellaan harvinainen ja paikoitellen puuttuu kokonaan. Myös Suomessa laji on kohtalaisen harvinainen ja sitä tavataan nykyisin suunnilleen Pori-Kuopio-linjan eteläpuolella. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuun lopulta elokuun loppuun.
Perhoset viihtyvät kosteilla niityillä, kosteissa metsissä, rannoilla ja pensaikoissa, joilla kasvaa pajuja. Perhosia tavataan tavallisesti vain yksittäin. Ne lentävät yöllä ja tulevat valolle. Kotelo talvehtii.
Toukka käyttää ravinnokseen eri pajulajeja ("Salix"), mutta erityisesti tuhkapajua ("Salix cinerea").
Nicola Tiggeler
Nicola Tiggeler on saksalainen näyttelijä, joka on näytellyt Barbara von Heidenbergia saksalaisessa telenovelassa "Lemmen viemää".
Tiggeler on naimisissa teatteriohjaaja Werner Standburgin kanssa ja heillä on kaksi lasta. Tiggeler asuu Berliinissä, Saksassa.
Koivuvyömittari
Koivuvyömittari ("Cyclophora albipunctata") on kirjava mittariperhonen. Suomessa esiintyvistä vyömittarilajeista se on selvästi yleisin ja ainoa jota tavataan koko maassa.
Siipien pohjaväri on vaalean kellanharmaa ja sekä etu- että takasiivissä kuviointi on samanlaista. Sisemmän ja ulomman poikkiviirun kohdalla näkyy vain rivi mustia pisteitä. Keskipilkku on valkoinen ja sitä ympäröi selvä ruskea rengas. Aivan siiven ulkoreunassa, ripsien tyvellä on rivi tummia pisteitä.
Siipiväli 20–25 mm.
Laajalle levinnyt laji, jota tavataan Portugalista ja Irlannista Euroopan ja Pohjois-Aasian poikki Japaniin saakka. Myös Suomessa koivuvyömittari on yleinen ja sitä tavataan koko maassa. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena, joista ensimmäinen sukupolvi toukokuun lopulta heinäkuun loppuun ja toinen, yksilömäärältään huomattavasti pienempi, heinäkuun lopusta syyskuun alkupuolelle.
Koivuvyömittaria tavataan avoimissa, koivua kasvavissa metsissä, pensaikkoisilla niityillä, puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset aloittavat lentonsa iltahämärässä ja tulevat valolle, joskus myös syötille. Häirittynä perhonen lähtee helposti lentoon myös päivällä. Talvehtii tiiviin kotelokopan sisällä puun runkoon tai oksaan kiinnittyneenä.
Toukka syö koivuja ("Betula").
Oleksandr Kuzin
Oleksandr Leonidovitš Kuzin (; s. 21. lokakuuta 1974) on ukrainalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hänen seuransa oli Dinamo Donetsk.
Kuzin osallistui vuonna 1997 maastojuoksun MM-kisoihin, joissa hän oli pitkällä matkalla 142. Hän oli maratonilla kahdeksastoista MM-kilpailuissa 2001 Edmontonissa ajallaan 2.21.26. Kuzin kilpaili maratonmatkalla myös Pekingin olympialaisissa 2008, mutta joutui tuolloin keskeyttämään. Hänen ennätyksensä maratonilla on 2.07.33, jonka hän juoksi Linzissä 2007.
Siimakrotit
Siimakrotit ("Gigantactinidae") on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä ja lauhkeista meristä syvistä vesistä.
Siimakrottien heimoon kuuluu kaksi sukua ja 20–22 lajia, muun muassa siimakrotti ("Gigantactis macronema"). Heimon lajien naaraat poikkeavat kooltaan huomattavasti koiraista. Naaraat voivat saavuttaa 40 cm:n pituuden, kun koiraat jäävät korkeintaan 2,2 cm pitkiksi. Siimakrottinaaraiden ruumis on pitkulainen ja selkäevän ruoto on pidentynyt siimamaiseksi ja sen päässä on valoa tuottava elin. Tämän ruodon pituus voi olla jopa nelinkertainen kalan ruumiinpituuteen verrattuna. Aikuisilta kaloilta puuttuu vatsaevät. Siimakrottilajien silmät ovat pienet ja suu sekä hampaat kookkaat. Aikuiset koiraat kiinnittyvät naaraaseen, mutta niistä ei tule naaraiden loisia. Väriltään siimakrotit ovat tumman punaruskeita tai mustia.
Siimakrotteja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Pohjoisimpana niitä on tavattu Grönlannin läheisyydestä. Heimon kalat elävät tyypillisesti 1 000–2 500 metrin syvyydessä yleensä yksittäin. Ne houkuttelevat valoelimellään saaliseläimiä ja mahdollisesti uivat pää alaspäin saalistaessaan.
Jan Barnard
Johannes Hendrikus ”Jan” Barnard (21. lokakuuta 1929 Lichtenburg – 21. lokakuuta 2012) oli eteläafrikkalainen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyys- ja maastojuoksussa.
Barnard sijoittui brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa maratonilla kolmanneksi 1954 ja sai hopeaa 1958, mutta joutui keskeyttämään lajissa vuoden 1956 olympialaisissa. Hänen ennätyksensä maratonilla on 2.21.38, jonka hän juoksi 1956.
Bernard voitti maansa mestaruuden sekä kuuden mailin juoksussa että maratonjuoksussa vuosina 1955, 1956 ja 1958. Maastojuoksussa hän voitti maansa mestaruuden vuosina 1953, 1955, 1956, 1961 ja 1963. Urheilu-uransa jälkeen Bernard toimi valmentajana.
Johan Reinhold Bergstadi
Johan Reinhold Bergstadi, myös Bergstadius (20. syyskuuta 1820 Pälkäne – 13. tammikuuta 1850 Turku) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän matkusti 1845 Siperiaan yhdessä M. A. Castrénin kanssa. Hän käänsi latinaksi Castrénin ostjakin kieliopin ja opiskeli ostjakki-samojedilaisia murteita ja tutki Jenisei-ostjakkien kieltä. Hän palasi Suomeen 1847 ja julkaisi Suomettaressa teoksensa "Matkamuistelmia itämaisilta mailta". Hän oli Porin yläalkeiskoulun vt. toinen kollega 1847–1848. Helsingin teknillisen reaalikoulun saksanopettaja kevätlukukauden 1849. Turun lukion vt. venäjänopettaja syyslukukauden 1849.
Pälkäneen Kukkolassa syntyneen Bergstadin vanhemmat olivat auskultantti Johan Reinhold Bergstadius ja Anna Katarina Lindström. Hänen veljensä on Fredrik Bergstadi.
Aleksandr Amfiteatrov
Aleksandr Valentinovitš Amfiteatrov (, 26. joulukuuta 1862 Kaluga – 26. helmikuuta 1938 Levanto, Italia) oli venäläinen kirjailija.
Aleksandr Amfiteatrov syntyi papin perheeseen. Hän valmistui Moskovan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1885. Amfiteatrov työskenteli 1880-luvun alusta lähtien Novoje vremjan ja muiden lehtien pakinoitsijana sekä matkusteli eri maissa. Tsaariperhettä käsitelleen satiirisen pakinan takia hänet karkotettiin vuonna 1902 Minusinskiin ja sittemmin Vologdaan.
Vuosina 1904–1916 Amfiteatrov asui ja työskenteli ulkomailla. Hän kirjoitti lukuisia romaaneja, näytelmiä, kuvauksia ja kiistakirjoituksia, jotka tekivät hänestä kuuluisan ja suositun kirjailijan. Hänen teoksiaan ovat muun muassa 1800-luvun lopun sivistyneistöstä kertovat romaanit "Vosmidesjatniki" (”Kahdeksankymmentälukulaiset”, 1907–1908) ja "Devjatidesjatniki" (”Yhdeksänkymmentälukulaiset”, 1910), naiskysymystä käsittelevä "Viktoria Pavlovna" sekä vuonna 1900 aloitettu laaja historiallinen romaani "Zver iz bezdny" (”Rotkon peto”). Jälkikäteen arvioituna Amfiteatrovin realistista kuvaustapaa on pidetty pinnallisena ja triviaalina.
Amfiteatrov palasi Pietariin vuonna 1916, mutta joutui pian karkotetuksi Irkutskiin, josta hän pääsi takaisin helmikuun vallankumouksen jälkeen. Lokakuun vallankumoukseen kirjailija suhtautui jyrkän kielteisesti. Vuonna 1921 hän pakeni perheensä kanssa Suomeen ja jatkoi kirjailijan työtään Italiassa.
Jurongsaari
Jurongsaari on Singaporen pääsaaren jälkeen suurin saari. Se on rakennettu täyttömaasta kymmenen pienemmän saaren ja luodon päälle. Sen pinta-ala on noin 3 000 hehtaaria.
Saari valmistui vuonna 2009 lähes kymmenen vuoden kiivaan rakentamisen jälkeen. Alkuperäisten suunnitelmien mukaan sen piti olla valmis vasta 2030. Saarella toimii 95 kemian ja energia-alan yritystä, jotka ovat investoineet rajusti sen rakentamiseen.
Saarella toimii myös kemian alan tuotteisiin erikoistunut logistiikkakeskus, koulutuskeskus ja oma paloasema, joka on varustettu erityisesti kemikaalionnettomuuksien varalta.
Rose of England
Rose of England (suom. "Englannin ruusu") on englantilainen isänmaallinen laulu, jonka on tehnyt walesilainen säveltäjä Ivor Novello vuonna 1937. Kappaleen on levyttänyt muun muassa Vera Lynn. Kukka, johon sanoitus viittaa on yksi Englannin heraldisista symboleista nimeltä Tudor rose.
Näyttelijä Patricia Routledge lauloi kappaleen eräässä "Pokka pitää" -sarjan jaksossa.
Kerttu Bernhard
Kerttu Regina Veronica Bernhard (29. joulukuuta 1902 Kalvola – 26. maaliskuuta 1944 Vihti) oli suomalainen pianisti. Häntä pidettiin aikansa merkittävimpiin kuuluvana esittävän säveltaiteen edustajana. Hän oli arvostettu pianopedagogi, Sibelius-Akatemian pääopettajia 1937–1944. Vuodesta 1931 hänen puolisonsa oli viulutaiteilija Arno Granroth.
Käytyään tyttökoulun Bernhard opiskeli pianonsoittoa Helsingin musiikkiopistossa Ilmari Hannikaisen johdolla vuosina 1918–1922. Hän opiskeli Leipzigissa professori Robert Teichmüllerin ja Berliinissä Edwin Fischerin oppilaana 1922–1924, Pariisissa Jean Batallan ja Nadia Boulangerin oppilaana useina vuosina. Hän piti ensikonserttinsa vuonna 1921 Jyväskylässä ja esiintyi tämän jälkeen kotimaan lisäksi muun muassa Berliinissä, Pariisissa ja Tukholmassa. Bernhardin nousussa ollut ura katkesi äkilliseen kuolemaan.
Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Constant Bernhard ja Suoma Dagmar Wuolijoki.
Hakob Hakobjan
Hakob Hakobjan (, venäjästä translitteroituna "Akop Akopjan"; 29. toukokuuta 1866 Jelizavetpol, nykyinen Gəncə – 13. marraskuuta 1937 Tbilisi) oli armenialainen runoilija. Neuvostoaikana häntä pidettiin Armenian proletaarirunouden perustanlaskijana.
Hakob Hakobjan syntyi käsityöläisperheeseen. Hän opiskeli paikallisessa lukiossa ja työskenteli eri ammateissa Tbilisissä ja Bakussa. Hän osallistui Taka-Kaukasian vallankumousliikkeeseen ja liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1904.
Hakobjanin ensimmäinen runokirja ilmestyi vuonna 1899. Hän kirjoitti vallankumousrunoutta ja käänsi armeniaksi Kansainvälisen. Runoilijan maailmankuvan muodostumiseen vaikutti hänen ystävänsä Stepan Šaumjan.
Bolševikkien vallattua Georgian Hakobjan nimitettiin Georgian pankkikomissaariksi ja valittiin Taka-Kaukasian federaation toimeenpanevan keskuskomitean jäseneksi. Runoilijan pääaiheiksi muodostuivat sosialistinen rakennustyö ja neuvostokansojen ystävyys. Hakobjanin tunnetuimpia teoksia ovat runoelmat "Havasarutjun" (”Tasa-arvo”, 1917), "Avstvatsnery hosetsin" (”Jumalat alkoivat puhua”, 1922), "Šir-Kanal" (1924) ja "Volhovstroi" (1925). Vuonna 1923 hänelle myönnettiin Armenian ja Georgian kansanrunoilijan arvonimi.
Operaatio Albion
Operaatio Albion () oli ensimmäisessä maailmansodassa Saksan keisarikunnan suorittama laivasto- ja maahyökkäys, jossa valloitettiin ja miehitettiin Venäjän keisarikunnan hallitsemat Viron autonomisen kuvernementin saaret Saarenmaa, Hiidenmaa ja Muhu syys–lokakuussa 1917.
Operaatio alkoi miinanraivauksella ja rannikkotykistön kukistamisella 17. syyskuuta 1917. Varsinaiset hyökkäystoimet alkoivat maihinnousulla 11. lokakuuta Saarenmaan Tagalahteen, ja saari oli valloitettu 16. päivänä lokakuuta. Venäjän armeija evakuoitiin Muhusta 18. päivänä lokakuuta.
Kahden epäonnistuneen yrityksen jälkeen saksalaiset rantautuivat Hiidenmaalle 19. päivänä lokakuuta ja ottivat saaren hallintaansa seuraavana päivänä. Venäjän Itämeren laivasto kärsi huomattavia tappioita Muhunsalmen taistelussa.
Saksalaiset ottivat 20 000 vankia ja saivat saaliikseen sata tykkiä.
Sodan alussa saarten sotilaallinen merkitys oli ollut vähäinen, mutta Venäjän vallankumouksen jälkeen Saksan sodanjohto arveli, että saarten valloitus horjuttaisi Venäjän puolustusta ja saattaisi Pietarin alttiiksi hyökkäykselle.
Operaatio Albion oli Saksan suurin ja menestyksekkäin maihinnousuoperaatio ensimmäisessä maailmansodassa.
Bernhard (sukunimi)
Bernhard on sukunimi:
Léo Baptistão
Leonardo Carrilho Baptistão (s. 26. elokuuta 1992 Santos, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia. Baptistão on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Léo Baptistão pelasi kaudella 2011–2012 espanjalaisseura Rayo Vallecanon reservijoukkueessa Rayo Vallecano B:ssä. Pelaamissaan 17:ssä Segunda División B:n ottelussa hän teki neljä maalia.
Léo Baptistão pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 25. elokuuta 2012 Real Betisiä vastaan. Samassa ottelussa hän teki myös ensimmäisen maalinsa, joka vei Rayo Vallecanon 2–1-johtoon ja jäi ottelun voittomaaliksi. Léo Baptistão teki 21. lokakuuta 2012 kaksi maalia Espanyolin verkkoon. Léo solmi kesäkuussa 2013 viisivuotisen sopimuksen Atléticon kanssa.
Hatšatur Abovjan
Hatšatur Abovjan (, 1805 Kanakerin kylä Jerevanin lähellä – 1848) oli armenialainen kirjailija ja kansanvalistaja.
Hatšatur Abovjan syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen. Hän opiskeli Etšmiadzinin luostarissa, Nersesjan seminaarissa Tbilisissä vuosina 1824–1826 sekä Tarton yliopistossa vuosina 1830–1836. Vuonna 1837 Abovjanista tuli Tbilisin kihlakuntakoulun valvoja ja vuonna 1843 hän siirtyi vastaavaan tehtävään Jerevaniin. Abovjanin kuolema on edelleen mysteeri: hän poistui kotoaan 14. huhtikuuta 1848 ja katosi jäljettömiin.
Abovjanin tuotannolla oli suuri merkitys armenialaisen kirjallisuuden kehitykselle. Hän kirjoitti romaaneja, kertomuksia, näytelmiä, runoja sekä tieto- ja lastenkirjallisuutta. Muinaisarmenialaisen kirjakielen "grabarin" asemasta hän käytti teoksissaan elävää kansankieltä muodostaen perustan nykyarmenian kirjakielelle. Abovjanin merkittävin teos on romaani "Verk Hajastan" (”Armenian haavat”, 1841), joka kuvaa armenialaisten vapaustaistelua Venäjän ja Iranin välisen sodan aikana vuosina 1826–1828. Kirjallisen työnsä ohella Abovjan kamppaili nykyaikaisen maallisen koulutusjärjestelmän puolesta papiston ylläpitämiä kirkkokouluja vastaan.
Leea Isotalo
Leea Isotalo (13. syyskuuta 1913 Helsinki – 4. elokuuta 2009 Jyväskylä) oli suomalainen pianotaiteilija ja merkittävä pianopedagogi. Hänet tunnettiin erityisesti Franz Lisztin ja Selim Palmgrenin tulkitsijana.
Bertel Bertel-Nordström
Bertel Gustaf Adolf Engelbert Bertel-Nordström (19. huhtikuuta 1884 Helsinki – 22. elokuuta 1967 Tukholma, Ruotsi) oli suomalais-ruotsalainen kuvataiteilija.
Bertel-Nordström opiskeli ensin Helsingissä Taideteollisuuskeskuskoulussa ja muutti Ruotsiin 1914. Siellä hän opiskeli Tukholmassa, sitten Kööpenhaminassa ja Pariisissa. Hän on toiminut graafikkona ja piirtäjänä suomalaisissa ja ruotsalaisissa lehdissä, mutta hän on myös maalannut ekspressionistisia maisemamaalauksia. Maisemien ohella hän on maalannut sirkusaiheita, joissa yleissävy on romanttisen tunnelmallinen.
Bertel-Nordströmin teoksia on Moderna museetissa, Göteborgin taidemuseossa, Norrköpingissä ja Helsingissä.
Making Waves
Making Waves on suomalaisen Hay and Stone -rockyhtyeen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2006 levymerkillä SM Records Finland.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Eero Heinonen, ellei toisin mainittu.
Esapekka Lappi
Esapekka Lappi (s. 17. tammikuuta 1991 Pieksämäki) on Citroënin tehdastiimissä MM-sarjaa ajava suomalainen ralliautoilija. Hän voitti rallin SM-sarjan mestaruuden vuonna 2012 voittamalla kaikki seitsemän osakilpailua yhdessä kartturinsa Janne Fermin kanssa. Lokakuussa 2012 Lappi voitti Puolan rallikilpailun, joka oli osa rallin Euroopan-mestaruussarjaa.
Vuosina 2013–2016 Lappi kilpaili Skodan tallissa tehdaskuljettajana MM-sarjan oheisluokkana ajettavassa FIA WRC 2 Championship -sarjassa.
Lappi voitti Skodalla vuoden 2016 Suomen MM-rallissa WRC 2 -luokan.
Lapista tuli kaudelle 2017 Tommi Mäkisen johtaman Yaris WRC -autoa käyttävän Toyotan tehdastiimin kolmoskuljettaja, kahden muun suomalaisen (Jari-Matti Latvala ja Juho Hänninen) lisäksi. Lappi ei kuitenkaan tule ajamaan täyttä MM-sarjaa, vaan aloittaa sarjan omalta osaltaan myöhemmin, mahdollisesti keväällä 2017. Hän voitti ensimmäisen MM-osakilpailunsa vuoden 2017 Suomen rallissa, uransa neljännessä WRC-autolla ajetussa MM-rallissa. Ja ajoi toisen kerran palkintopallille Sardinian rallissa 2018 ollen kolmas.
Villa Jovis
Villa Jovis (tunnetaan myös nimellä Tiberiuksen huvila) on Rooman keisari Tiberiuksen rakennuttama huvila Caprin saarelle Italiassa. Tiberius rakennutti Caprille useita huviloita, mutta tämä Jupiterin mukaan nimetty oli niistä merkittävin. Se sijaitsi saaren itäosassa 334 metriä korkealla Monte Tiberiolla, joka on saanut nimensä Tiberiukselta. Huvilasta on enää jäljellä rauniot.
Scala Fenicia
Scala Fenicia (Foinikialaisten portaat) ovat Caprin saarella Italiassa sijaitsevan Anacaprin kaupunkiin johtavat kiviset portaat. Ne ovat nimestään huolimatta todennäköisesti saarella asuneiden kreikkalaisten rakentamat. Portaissa on 882 askelmaa, ja ne olivat ennen tien rakentamista ainoa kulkureitti kaupunkiin. Portaat ovat edelleen käyttökuntoiset. Ruotsalainen lääkäri Axel Munthe rakennutti lähelle portaiden ylätasannetta huvilansa Villa San Michelen.
Jelena Vesnina
Jelena Sergeevna Vesnina (; s. 1. elokuuta 1986 Lviv, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta) on venäläinen tennispelaaja. Vesninan paras sijoitus kaksinpelissä on 21 ja nelinpelissä kolmas. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä ja kymmenen turnausta nelinpelissä, joista merkittävimpänä Ranskan avointen nelinpelimestaruus vuodelta 2013. Hänen valmentajanaan toimii entinen tennispelaaja Andrei Chesnokov.
Esa-Matti Long
Esa-Matti Long (ent. Pölhö, s. 1969, Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1996.
Longilla on kiinnitys Suomen Kansallisteatteriin, jossa hän on esiintynyt muun muassa Juhanina Seitsemässä veljeksessä 1997 ja Vanhalana Tuntemattomassa sotilaassa 2007. Hänen ensimmäinen roolinsa Kansallisessa oli nuoren Alan Strangin rooli Peter Shafferin näytelmässä "Equus" vuonna 1996. 2000-luvun puolivälissä hän vieraili kahteen otteeseen ohjaajana Koko-teatterissa. Televisiossa Long on esiintynyt muun muassa "Salatut elämät", "" ja "Roba"-sarjoissa.
Ángelo Henríquez
Ángelo José Henríquez Iturra (s. 13. huhtikuuta 1994 Santiago) on chileläinen jalkapalloilija, joka edustaa kroatialaista Dinamo Zagrebia, ja on lainassa Manchester Unitedista.
Singaporen eläintarha
Singaporen eläintarha on eläintarha, joka sijaitsee Singaporen pääsaaren keskiosassa. Se on perustettu vuonna 1973. Puisto on rakennettu sademetsään tekojärven rannalle, ja sen pinta-ala on 26 hehtaaria. Siellä on 300 lajia nisäkkäitä, lintuja ja matelijoita, kaikkiaan 2800 eläinyksilöä.
Eläintarhan tunnetuin eläin oli sumatranoranki Ah Meng, jonka jälkeläisiä on syntynyt tarhassa jo kolmannessa sukupolvessa.
Orangeille ja muille eläimille on koetettu antaa mahdollisimman suuret tilat jotta ne stressaantuisivat vähemmän. Kalterien sijasta ihmiset ja eläimet on erotettu toisistaan vallihaudoilla. Vuonna 2008 eläintarhan tiikerit raatelivat siivoojan, joka oli kiivennyt niiden vallihaudan yli. Eläintarhassa järjestetään erilaisia näytöksiä, joissa eläimet esiintyvät, ja ruokintanäytöksiä.
Guelph Storm
Guelph Storm on kanadalainen A-junioreiden jääkiekkojoukkue, joka on perustettu vuonna 1991. Joukkue pelaa OHL:ssä, joka on yksi kolmesta Kanadan ylimmän tason junioriliigoista. Joukkueen 22-vuotisen historian aikana se on pelannut 1 482 ottelua voittoprosentilla 56,4%. Joukkue pelaa kotiottelunsa Guelphin kaupungissa Guelph Memorial Gardens -jäähallissa. Joukkueen otteluiden katsojakeskiarvo on ollut viimeisinä kausina hieman yli 4 000 katsojaa. Joukkue voitti OHL:n mestaruuden (J. Ross Robertson Cup) keväällä 2004. Viime vuosina joukkueen tie on katkennut jo ensimmäiseen pudotuspelikierrokseen. Yhden mestaruutensa lisäksi joukkue on edennyt finaaleihin vuosina 1995 ja 1996.
Joukkueen päävalmentaja on vuodesta 2010 ollut kanadalainen entinen NHL-hyökkääjä Scott Walker. Joukkueessa ovat ennen NHL-uraansa pelanneet muun muassa hyökkääjät Todd Bertuzzi, Dustin Brown, Ryan Callahan ja Jeff O'Neill, puolustajat Drew Doughty ja Dan Girardi sekä maalivahdit Craig Anderson ja Dan Cloutier.
Sebastian Koch
Sebastian Koch (s. 31. toukokuuta 1962 Karlsruhe, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on tunnettu muun muassa elokuvista "Operaatio Valkyrie", "Muiden elämä" ja "Black Book".
Koch syntyi Karlsruhessa mutta kasvoi Stuttgartissa. Vuosina 1982–1985 hän opiskeli Münchenissä. Esiinnyttyään Ulmissa ja Darmstadtissa Koch siirtyi berliiniläisiin teattereihin vuonna 1990. Lukuisten televisio- ja elokuvaroolien jälkeen Kochin läpimurtoelokuva oli "Die Zürcher Verlobung – Drehbuch zur Liebe" (), jossa esiintyy myös Christoph Waltz. Tämän jälkeen Koch on esittänyt muun muassa Klaus von Stauffenbergiä "Operaatio Valkyriessa" () ja Albert Speeriä dokumentaarisessa minisarjassa "Paholaisen arkkitehti" (saks. "Speer und Er").
Koch asuu Berliinissä Birgit Keller -nimisen toimittajan kanssa, ja parilla on tytär. Aiemmin Koch on seurustellut
Anna Schudt -nimisen näyttelijän kanssa, ja "Black Bookin" kuvauksissa tapaamansa Carice van Houtenin kanssa Kochilla oli suhde vuosina 2005–2009.
Vuotamittari
Vuotamittari ("Rhodostrophia vibicaria") on keltaisen ja vaaleanpunaisen kirjava mittariperhoslaji.
Etusiivet ovat muodoltaan melko terävät ja sekä ne että takasiivet ovat pohjaväriltään vaaleankeltaiset. Etusiipien poikki kulkee kolme ja takasiipien kaksi tumman ruusunpunaista poikkiviirua, minkä lisäksi kahden uloimman viirun välinen alue on sisältä ulospäin leveälti punertava. Siivissä on ruusunpunainen, viirumainen keskipilkku. Myös siipiripset ovat ruusunpunaiset. Siipiväli 25–29 mm.
Vuotamittarin levinneisyys ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta Skandinaviaan ja Keski-Aasiaan. Suomessa se on eteläinen ja erittäin paikoittainen laji, jonka havainnot painottuvat lounaissaaristoon ja Ahvenanmaalle. Idempää etelärannikolta havaintoja on vähemmän, sisämaasta hyvin vähän. Perhoset ovat lennossa kesäkuun loppupuoliskolta heinäkuun lopulle.
Vuotamittari elää kuivilla ja lämpimillä mäntykankailla, kallioilla, rantojen hiekkadyyneillä ja jopa kuivilla rämeillä. Perhoset lähtevät häirittyinä helposti lentoon päivällä, mutta muutoin lento tapahtuu illan hämärryttyä ja etenkin koiraat tulevat valolle. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Toukka elää erilaisilla kasveilla, Suomessa lähinnä kanervalla ("Calluna vulgaris").
Andrija Delibašić
Andrija Delibašić (s. 24. huhtikuuta 1981 Nikšić, Montenegro, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Delibašić pelasi vuodet 1999–2004 serbialaisessa FK Partizanissa. Pelaamissaan 100 ottelussa hän teki 48 maalia. Vuonna 2004 Delibašić siirtyi espanjalaiseen RCD Mallorcaan, jossa pelasi vuoteen 2005, mutta jonka pelaaja oli vuoteen 2008. Hänet lainattiin vuonna 2005 portugalilaiseen SL Benficaan ja kaudeksi 2005–2006 niin ikään portugalilaiseen SC Bragaan. Kauden 2006–2007 Delibašić aloitti kreikkalaisessa AEK Ateenassa ja lopetti portugalilaisessa SC Beira-Marissa. Seuraavan kauden hän vietti Espanjan Segunda Divisiónin Real Sociedadissa.
Delibašić siirtyi vuonna 2008 Mallorcasta Segunda Divisiónin Hércules CF:ään, jossa pelasi kaksi kautta tehden 65 ottelussa 20 maalia. Vuonna 2010 Delibašić siirtyi niin ikään Segunda Divisiónissa pelanneeseen Rayo Vallecanoon, joka nousi kauden 2010–2011 päätteeksi Primera Divisióniin.
Delibašić pelasi ensimmäisen ottelunsa Montenegron maajoukkuessa 10. lokakuuta 2009 Georgiaa vastaan. Samassa ottelussa hän teki myös ensimmäisen maalinsa, joka vei Montenegron 2–1-johtoon ja jäi ottelun voittomaaliksi. Delibašić teki 7. lokakuuta 2011 Englantia vastaan viime minuutin maalin, joka tasoitti loppulukemat 2–2:een. 11. syyskuuta 2012 hän teki kaksi maalia San Marinon verkkoon.
Madeira (joki)
Madeira on Amazonin pisin sivujoki. Se virtaa koilliseen Amazonasin osavaltion läpi ja yhtyy Amazoniin Manausin kaupungissa.
Joessa elää muun muassa amazonindelfiinejä ja joelle vaeltaa vuosittain kutemaan noin 750 kalalajia.
Joelle ollaan rakentamassa kahta suurta vesivoimalaa. Joella harjoitetaan yhä kullanhuuhdontaa.
Alfa Centauri Bb
Alfa Centauri Bb on mahdollinen eksoplaneetta, joka kiertää Auringon naapuritähteä Alfa Centauri B noin 4,36 valovuoden päässä Maasta, Kentaurin tähdistön suunnalla. Jos planeetan olemassaolo varmistettaisiin, löytö olisi erityisen merkittävänä, sillä se olisi Maata lähin löydetty eksoplaneetta ja pienimassaisin auringonkaltaista tähteä kiertävä planeetta.
Havainto planeetasta tehtiin La Sillan observatorion 3,6-metrisellä HARPS-teleskoopilla, ja Euroopan eteläinen observatorio ilmoitti siitä julkisesti 16. lokakuuta 2012. Havainto sai osakseen myös skeptisyyttä, ja 10. heinäkuuta 2013 julkaistun tutkimuksen mukaan sen olemassaoloa ei ehkä voi päätellä kerätyn tiedon perusteella. Kysymys on edelleen avoin.
Alfa Centauri B on K-tyypin pääsarjan tähti eli Aurinkoa hieman viileämpi ja himmeämpi oranssi kääpiö. Alfa Centauri Bb ei ole tähden elinkelpoisella vyöhykkeellä: se kiertää emotähteään noin 0,04 AU:n päässä, ja sen kiertoaika tähden ympäri on vain 3,2357 vrk. Se on todennäköisesti kuuma laavaplaneetta. Planeetan massa on hyvin lähellä Maan massaa (1,13 ± 0,09 M).
Planeetan pintalämpötilaksi on arvioitu 1 200 °C (1 473 K), joka on korkeampi lämpötila kuin yhdelläkään aurinkokunnan planeetoista. Planeetta on mahdollisesti vuorovesilukkiutunut, jolloin sen sama puolisko olisi aina kääntyneenä kohti tähteä.
Earl’s Courtin metroasema
Earl’s Court on Lontoon metron asema Kensington and Chelsean alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema on District Linen ja Piccadilly Linen käytössä ja sijaitsee Lontoon matkakortin maksualueilla 1 ja 2.
District Linella Earl’s Court on merkittävä risteysasema, josta kulkee junia länteen West Bromptonin, Kensington Olympian ja West Kensingtonin suuntiin sekä itään ja pohjoiseen Upminsteriin ja Edgware Roadille. Piccadilly Linellä asema sijaitsee Barons Courtin ja Gloucester Roadin välillä.
Alkuperäinen Earl’s Courtin asema avattiin 30. lokakuuta 1871. Se tuhoutui tulipalossa 30. joulukuuta 1875. Sen tilalle avattiin toinen, väliaikainen asema, jonka nykyinen asema tien toisella puolella korvasi valmistuttuaan 1. helmikuuta 1878.
Lontoon metron ensimmäiset liukuportaat asennettiin Earl’s Courtin asemalle vuonna 1911.
Lasse Peltonen (jalkapalloilija)
Lasse Herman Peltonen (s. 3. joulukuuta 1970 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitahyökkääjä.
Peltonen oli FC Kuusysin kasvatti. Ensimmäiset miesten ottelunsa hän pelasi III divisioonassa seuran reservijoukkue Palloseiskoissa. Peltonen oli mukana Kuusysin liigajoukkueessa jo kaudella 1991, mutta ei esiintynyt yhdessäkään ottelussa. Hän siirtyi kaudeksi 1992 Kakkosessa pelanneen yhteistyöseura Lahden Työväen Palloilijoiden riveihin. Onnistuneen kauden päätteeksi hän palasi Kuusysin liigaryhmään, mutta vietti ensimmäisen kautensa vielä enimmäkseen LTP:n mukana. Peltonen oli myös lyhyellä lainapestillä toisessa liigaseurassa, FF Jarossa.
Kolmannella liigakaudellaan Peltonen oli noussut Kuusysin vakiokokoonpanoon ja hän aloitti jokaisen liigakaudella 1995 pelaamistaan 23 ottelusta. Seura kuitenkin putosi Veikkausliigasta ja Peltonen siirtyi ulkomaille alkuvuodesta 1996 Irlannin pääsarjassa pelanneeseen University College Dublin AFC:n joukkueeseen, jossa pelasi yhden ottelun verran. Suomeen palattuaan hän siirtyi Kuusysin paikalliskilpailijaan Lahden Reippaaseen. Kaudeksi 1997 lahtelaisseurat yhdistyivät FC Lahdeksi, jota Peltonen edusti neljän kauden ajan, ollen seuran luottopelaajia nousussa pääsarjaan ja myös sen ensimmäisillä liigakausilla.
Vuonna 2001 Peltonen siirtyi sarjatasoa alemmas FC Hämeenlinnaan. Kausi päättyi onnistumiseen seuran noustessa liigaan ja Peltosen tehdessä yhteensä 14 maalia, joista neljä loppusarjassa. Hän pelasi vielä yhden pääsarjakauden Hämeenlinnassa, kunnes ammattilaisura päättyi nilkkavammaan vuoden 2002 lopussa. Hän pelasi Veikkausliigassa yhteensä 103 ottelua, joissa teki 8 maalia. Pelaajauransa jälkeen Peltonen on toiminut FC Lahden liigajoukkueen joukkueenjohtajana vuosina 2011–2013. Hän on myös suorittanut B-valmentajatutkinnon.
Koulutukseltaan Peltonen valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi sekä kasvatustieteen maisteriksi. Hän on ammattiltaan luokanopettaja. Peltonen on toiminut myös vuodesta 2012 Hollolan kunnanvaltuutettuna sekä Päijät-Hämeen maakuntavaltuutettuna.
Peltonen valittiin Muonion kunnanjohtajaksi 6.3.2017.
Red (Taylor Swiftin albumi)
Red on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2012. Albumi nousi iTunesin listaykköseksi 31:ssä maassa ensimmäisen päivän aikana. Sitä on myyty Yhdysvalloissa 4 miljoonaa ja maailmanlaajuisesti yli 6 miljoonaa kappaletta. Albumista on olemassa kaksi painosta, tavallinen ja kaksi cd:tä sisältävä Deluxe edition. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat "We Are Never Ever Getting Back Together", "I Knew You Were Trouble" ja "22".
Swift teki albumilla yhteistyötä useiden tuottajien ja lauluntekijöiden kuten Dan Wilsonin, Max Martinin, Shellbackin ja Liz Rosen kanssa. Hän sävelsi ja levytti dueton "Everything Has Changed" Ed Sheeranin kanssa ja "The Last Time" Snow Patrol -yhtyeen Gary Lightbodyn kanssa. Swift sanoi halunneensa oppia erilaisilta lauluntekijöiltä kirjoitettuaan edellisen albuminsa "Speak Now" yksin.
Useimmat Red-albumin kappaleista käsittelevät eroa tai rakastumista. Swift on sanonut, että albumin nimi Red (punainen) tulee lyriikoiden teemoista. "Kaikki erilaiset tunteet, joista olen kirjoittanut tällä albumilla, liittyvät pitkälti myrskyisiin, hulluihin intensiivisiin ja osittain myrkyllisiin ihmissuhteisiin, jotka olen kokenut viimeisen parin vuoden aikana. Kaikki nuo tunteet - intensiivinen rakkaus, turhautuminen, kateus, hämmennys - ovat mielessäni punaisia."
"Begin Again" kertoo ensimmäisille treffeille menosta vaikean eron jälkeen. Kappale "We Are Never Ever Getting Back Together" syntyi, kun Swiftin ex-poikaystävän ystävä kertoi levytysstudiossa väärästä huhusta, jonka mukaan Swift aikoi palata entisen poikaystävänsä kanssa yhteen. Swift alkoi selostaa suhteen historiaa tuottaja Max Martinille, ja he kirjoittivat siitä kappaleen.
Kappale "22" kertoo ystävyydestä ja elämästä 22-vuotiaana. "Olet tarpeeksi vanha suunnittelemaan elämääsi, mutta tarpeeksi nuori tietämään, että on monia avoimia kysymyksiä. Siitä tulee huoleton tunne, päättämättömyyttä, pelkoa ja vapaalle heittäytymistä samaan aikaan. 
Albumin ensimmäisenä singlenä levyltä julkaistiin kappale "We Are Never Getting Back Together". Kappeleen musiikkivideo keräsi nettisivusto Youtubessa ensimmäisen kahden kuukauden aikana yli 54 miljoonaa katselukertaa. Seuraavaksi julkaistut promosinglet "Red", "Begin Again", "I Knew You Were Trouble" ja "State of Grace" nousivat kaikki vuorotellen iTunesin kymmenen ostetuimman kappaleen listaan Yhdysvalloissa.
Seuraavina singleinä julkaistiin kappaleet "Begin Again", "I Knew You Were Trouble", "22", "Everything Has Changed" ja "Red". Kappaleista "We Are Never Ever Getting Back Together", "Begin Again", "I Knew You Were Trouble", "22" ja "Everything Has Changed" on kuvattu musiikkivideo. Kappaleen "Red" musiikkivideo sisältää live-otoksia Swiftin Red-kiertueelta.
Bukit Timahin suojelualue
Bukit Timahin suojelualue on luonnonsuojelualue Singaporessa. Se on maan vanhin suojelualue, perustettu 1883, ja siihen kuuluu maan suurin yhtenäinen alkuperäinen sademetsäalue. Puisto sijaitsee Bukit Timahin kukkulan ympärillä.
Pääosa alueen metsästä on alankoalueiden dipterokarpusmetsää, mutta kukkulan rinteillä on myös Singaporen ainoat alueet, joissa kasvaa dipterokarpuskasvien heimon vuoristometsään sopeutuneita lajeja. Puiston biodiversiteetti on suuri, siellä tavataan 40 % kaikista Singaporen kasveista ja eläimistä. Suurikokoinen merantipuulaji "Shorea curtisii" on alueen näkyvimpiä puulajeja. Siellä kasvaa myös durion näköinen, mutta syötäväksi kelpaamaton "Neesia synandra". Harvinaisiin eläinlajeihin kuuluvat rukoilijasirkat ja makeanveden taskuravut. Puistossa on myös muurahaiskäpyjä, jaavanliito-oravia ja kaguaaneja.
Inkojenkarvatonkoira
Inkojenkarvatonkoira ("Perro flora") on perulainen koirarotu. Se on käytännössä perunkarvattomankoiran erivärinen variaatio.
Inkojenkarvatonkoira on melko pitkärunkoinen, hoikka eläin jonka selkälinja on hieman kaartuva. Sen pää on kiilanmuotoinen ja pitkänomainen ja kallo suhteellisen leveä. Kuono on suunnilleen yhtä pitkä kuin kallo. Hampaisto on useimmiten puutteellinen, kuten muillakin karvattomillakoirilla. Korvat ovat pystyt, kookkaat, ohuet ja teräväkärkiset. Rintakehä on syvä ja vatsalinja ylösvetäytynyt. Raajat ovat kapeat ja suhteellisen pitkät, ja liikkeet ovat lyhyet mutta nopeat. Suhteellisen pitkä häntä on alaskiinnittynyt ja vaakasuoraan kannettu.
Päässä, selässä, raajoissa ja hännän päässä voi olla jonkin verran karvaa. Ihon pääväri on hyvin vaalea, lähes valkoinen, jossa on tummempia läiskiä. Sen nimitys "perro flora" eli "kukkaiskoira" johtuu juuri kyseisestä värityksestä.
Rodusta on kaksi kokomuunnosta, iso ("medio", sananmukaisesti "keskikokoinen") ja pieni ("pequeno"). Ison säkäkorkeus on 40-50 cm ja paino 8-12 kg, pienen säkäkorkeus 25-40 cm ja paino 4-8 kg.
Inkojenkarvatonkoira on eloisa, valpas ja erittäin nopea. Se on huomattavasti perunkarvatontakoiraa alkukantaisempi, ja se on usein arka ja vieraisiin epäluuloisesti suhtautuva. Se sopii parhaiten ihmisille joilla on aiempaa kokemusta alkukantaisista koirista. Rodun rooli on nykyisin useimmiten toimia seurakoirana, mutta sillä on myös erinomaisia käyttöominaisuuksia mm. vahtikoirana.
Rodun tarkkaa ikää ei tiedetä, mutta sen täytyy olla erittäin vanhaa perua. Inkat pitivät sitä pyhänä ja uskoivat sen olevan lahja jumalilta. Sitä syötiin tiettyjen rituaalien yhteydessä, sillä sillä uskottiin myös olevan parantavia ominaisuuksia. Sen sanotaan juosseen ulkona vain öisin, mahdollisesti vähäpigmenttisen ja siten myös erittäin herkän ihonsa vuoksi. Tummaihoinen perunkarvatonkoira vastaavasti pystyi oleilemaan päivisin auringossa helteisemmälläkin säällä.
Tiedemiehet ja kynologit ovat eri mieltä siitä pitäisikö perun- ja inkojenkarvatonkoira luokitella samoiksi vai eri roduiksi. Moni kennelliitto pitää niitä yhtenä rotuna, mutta monet todisteet viittaavat siihen, että kyseessä olisi erehdys. Monen mielestä ne tulisikin erottaa toisistaan myös virallisesti.
Vaalea karvaton iho on usein herkkä ja altis voimakkaalle auringonvalolle, joten kuumina kesäpäivinä se tulee suojata joko aurinkovoiteella jossa on korkea suojakerroin tai sopivanlaisella vaatetuksella. Tummaihoiset karvattomat yksilöt kuitenkin sietävät lähes yhtä paljon aurinkoa kuin karvalliset yksilöt.
Karvattomatkoirat tulee pestä aina silloin tällöin siinä missä muutkin koirat, mutta ei liian usein ja ihon herkkyyden vuoksi käytetyn shampoon tulee olla hyvin mietoa eikä siinä saa olla lisäaineita tai hajusteita.
Sungei Bulohin kosteikonsuojelualue
Sungei Bulohin kosteikonsuojelualue on luonnonsuojelualue Singaporessa. Se perustettiin lintuharrastajien vuonna 1986 tekemän aloitteen pohjalta. Siellä tavataan ympäri vuoden mangrovesoiden tyypillisiä lajeja kuten taskurapuja ja vesikäärmeitä, ja syyskuun ja maaliskuun väisenä aikana lisäksi muuttolintuja, etenkin vesilintuja ja kahlaajia.
Puisto sijaitsee Singaporen luoteisosassa katkarapukasvattamoiden keskellä. Se on tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka.
Sindhinvinttikoira
Sindhinvinttikoira on pohjoisintialainen koirarotu, jonka alkuperäinen sukulinja on todennäköisesti kuollut sukupuuttoon. Kuitenkin vielä nykyisinkin on olemassa koirapopulaatio, joka tunnetaan tällä nimellä, vaikka se onkin nykyisessä muodossaan enemmän tai vähemmän muihin rotuihin sekoittunut.
Sindhinvinttikoira on vinttikoiraksi kookas: sen säkäkorkeus on noin 75–78 cm ja se voi painaa jopa 50 kg.
Rotu on arka ja vieraita kohtaan varautunut, mutta perheelleen uskollinen ja omistautunut. Se jalostettiin alun perin villisian ja antiloopin metsästykseen, mutta sillä on metsästetty myös shakaalia ja intiansutta. Sitä on lisäksi käytetty karjanvartiointiin, ja nomadit pitävät sitä hyvänä vahtikoirana.
Sindhinvinttikoira on peräisin Rajasthanin liepeillä sijaitsevalta Thar-aavikkoalueelta läheltä Pakistanin rajaa. Heti rajan toisella puolella sijaitsee Sindhin provinssi, josta rotu on saanut nimensä. Sen nykyinen, muiden paikallisten vinttikoirien kanssa risteytynyt muoto on yhä suosittu Pohjois-Intiassa, vaikkei sitä maan ulkopuolella kovin hyvin tunnetakaan. Joitain yksilöitä on kuitenkin viety Eurooppaan. Rotu on kotimaassaan ja varsinkin Pohjois-Intiassa edelleen hyvin suosittu.
Whitby-luokka
Whitby-luokka eli tyyppi 12 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston kuuden aluksen muodostama sukellusveneidentorjuntafregattiluokka, joka valmistettiin 1950-luvun lopulla. Lisäksi valmistettiin kaksi alusta Intian laivastolle.
Intia tilasi 1956 hieman muuteltua luokan alusta. Alusten aseistuksena oli kaksiputkinen Boforsin 40 millimetrin Mk 5 ilmatorjuntatykki, johon oli liitetty CRBF tulenjohtolaite Britannian alusten STAAG Mk II -laitteen tilalle.
Ryan Stiles
Stiles syntyi viisilapsisen perheen kuopuksena, ja hänen isänsä työskenteli kalankasvattamolla. Stiles jätti koulun kesken 17-vuotiaana ja alkoi luoda uraa stand up -koomikkona. Vuonna 1986 hän liittyi tunnettuun torontolaiseen The Second City -koomikkoryhmään. Kolme vuotta myöhemmin Stiles pääsi mukaan brittiläiseen "Whose Line Is It Anyway" -improvisaatiokomediasarjaan, jossa hän esiintyi vuoteen 1998 asti. Tämän jälkeen hän siirtyi saman ohjelman yhdysvaltalaiseen versioon, jonka viimeiset jaksot tehtiin vuonna 2006.
Stiles on ollut naimisissa vuodesta 1989 ja hänellä on kolme lasta.
Mafia (täsmennyssivu)
Mafia voi tarkoittaa seuraavia:
Jaakko Haataja
Jaakko Haataja (23. heinäkuuta 1846 Oulu – 6. elokuuta 1918 Oulu) oli suomalainen Oulussa asunut perämies, runoilija ja merimieslaulujen kerääjä.
Haataja kävi Oulun ala-alkeiskoulun 1856–1857 ja Oulun merikoulun 1871–1872. Hän suoritti laivurin tutkinnon 1872 ja perämiehen tutkinnon 1883. Haataja oli merillä vuosien 1858–1888 välillä. Tämän jälkeen hän jäi maihin ja työskenteli sitten oululaisessa Åströmin nahkatehtaassa.
Haataja keräsi muistiin merimieslauluja ja -runoja sekä kirjoitti myös itsekin niitä. Hän kirjoitti todennäköisesti myös sanat "Toivon laulu" (Laiva Toivo, Oulu)-nimiseen tunnettuun merimieslauluun, jota fregatti Toivon miehet esittivät Oulussa ensi kerran 1877. Haataja oli itse toiminut Toivo-laivan aliperämiehenä 1874–1875. Haatajan keräämät kokoelmat ovat nykyisin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunousarkistossa jonne hänen poikansa Kyösti Haataja lahjoitti niitä 1905 ja 1915.
John Lurie
John Lurie (s. 14. joulukuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko, kuvataiteilija, ohjaaja ja tuottaja. Hän on The Lounge Lizards -jazzyhtyeen perustajajäsen. Hän on näytellyt useissa elokuvissa, tunnetuimpina Jim Jarmuschin ohjaamat elokuvat "Muukalaisten paratiisi", "Down by Law" ja "Mystery Train". Lurie näytteli ja toimi tuottajana televisiosarjassa "Fishing with John" (1991). Lurie on säveltänyt ja esittänyt musiikkia useisiin televisio- ja elokuvatuotantoihin. Vuonna 1996 hänen säveltämänsä musiikki elokuvaan "Get Shorty – hyvä pätkä" oli Grammy-ehdokkaana.