hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vallen kalliopiirrokset
Vallen kalliopiirrokset eli Finnhågenin kalliopiirrokset sijaitsevat Norjassa Nordlandissa Ballangenissa. Kohde sijaitsee Ofotvuonon lahden haaran Efjordenin rannan tuntumassa. Piirroksia pidetään Norjan vanhimpina kalliopiirroksina, ja niiden piirtäjinä pidetään jääkauden jälkeisen ajan ensimmäisiä asukkaita.
Norjassa vallitsee yleinen yksimielisyys siihen, että useimmat kalliopiirrokset on piirretty aikoinaan veden äärelle. Koska jääkauden jälkeinen maankohoaminen on nostanut piirroskentät korkealle merenpinnan yläpuolelle, voidaan tällaiset piirrokset ajoittaa maankohoamisen avulla. Vallen molemmat kuvakentät sijaitsevat 73 metriä merenpinnan yläpuolella (mpy), ja se vastaa ajoituksena 9600 BP eli 9150−8840 eaa.. Piirrokset ovat ajoituksen mukaan Norjan vanhimpia kalliopiirroksia, ja niiden piirtämisen aikoina elettiin mesoliittista kivikautta.
Vallen piirroskentät rekisteröitiin vasta vuonna 1931, ja ne tunnetaan vanhemmassa kirjallisuudessa Finnhågenin nimellä läheisen vuoren huipun mukaan. Ne sijaitsevat Efjordenin vuonon länsipuolella Vallen maatilan mailla metsärajan yläpuolella 150 metrin etäisyydellä toisistaan, ja niiden lähelle pääsee kätevimmin veneellä.
Mikäli piirroksien ajoitus on oikea, oli merenpinta piirtämisen aikoihin yli 70 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella. Silloin Vallebuktanin lahti oli merenpohjaa ja Moldforvikanpuron laakso sijaitsi veden alla. Mainittu puro laski mereen aivan kalliopiirrosten Valle 1 kohdalla. Piirrokset sijaitsivat saaren ainoan tasaisen alueen rannassa.
Kohde Valle 1 sijaitsee silokallion eteläpuolella, ja se viettää 40 asteen jyrkkyydellä kohti ohi virtaavaa Moldforvikan puroa, joka virtaa aivan kuvien alapuolella. Piirroskentässä, jonka koko on 10,5 × 1,6 metriä, näkyy viisi kuviota tai niiden katkelmaa. Selvimmin erottuvat kuviot ovat hylje (1,47 metriä pitkä) ja pyöriäinen (1,48 m), jotka sijaitsevat lännessä. Näiden lähellä sijaitsee osittain piirretyt peura (1,66 m) ja hylje (2,29 m). Itäisin kuvio on niin huonosti säilynyt, ettei siitä voi päätellä, esittääkö se hyljettä vai peuraa (1,24 m).
Kohde Valle 2 sijaitsee noin 60 metriä leveällä ja 2 metriä korkealla silokalliolla, joka viettää alas etelään 60 asteen kulmassa. Kuvakentästä erottuu vain kaksi kuviota, jotka esittävät karhua (2,26 × 1,26 metriä) ja sen itäpuolella olevaa peuraa (2,0−2,5 m leveä). Peura erottuu nykyään niin heikosti, että se luokitellaan tunnistamattomaksi maaeläimeksi. Kuviot on piirretty kallioon hiomalla sen pinta sileäksi ja vaaleaksi 2−2,5 cm leveillä viivoilla. Sekä Helge Gjessing että Hesjedal ovat sitä mieltä, että karhu on nimenomaan jääkarhu.
Kuvioiden välinen etäisyys on 29 metriä, ja esimerkiksi Anders Hesjedal on tulkinnut karhun ja peuran asettamisen etäälle toisistaan pedon ja saaliin vastakkaisasetteluna.
The Keeper: The Legend of Omar Khayyam
The Keeper: The Legend of Omar Khayyam (Isossa-Britanniassa nimellä Empire Rising) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Kayvan Mashayekhin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen historiallinen seikkailudraamaelokuva, joka kertoo intellektuelli Omar Khaijamin (1048–1131) elämästä. Elokuvan pääosia näyttelevät Bruno Lastra, Moritz Bleibtreu ja Vanessa Redgrave. Ohjaaja Mashayekh laati elokuvan käsikirjoituksen Belle Averyn kanssa. Avery oli myös tuottamassa elokuvaa Mashayekhin ja Sep Riahin kanssa. Riahi myös näyttelee pientä roolia elokuvassa. Elokuva on ohjaaja Mashayekhin ensimmäinen ohjaustyö.
"The Keeper: The Legend of Omar Khayyam" kertoo 12-vuotiaasta Kamran-nimisestä pojasta, joka saa tietää polveutuvansa 1000-luvun alussa eläneestä persialaisrunoilija, -matemaatikko ja -tähtitieteilijä Omar Khaijamista. Tarina tästä Khaijamin elämästä on kulkeutunut Kamranin suvussa sukupolvelta toiselle, ja nyt on hänen vuoronsa pitää huolta tarinan kulkeutumisesta tuleville sukupolville. Elokuvan juoni menneessä, 1000-luvun alussa, kertoo kuinka Omar Khaijamin, Hassan-i Sabbahin ja heidän yhteinen rakkautensa kauniiseen naiseen erottavat heidät ikuisesta ystävyydestään.
Alun alkaen "The Keeper: The Legend of Omar Khayyam" -elokuvan hanke aloitettiin ja lopetettiin kahteen kertaan rahoituksen puutteen takia. Syksyllä 2001 elokuvan hanke keskeytettiin syyskuun 11. päivän terroritekojen takia, koska kaikki rahoittajat vetäytyivät projektista. Tämän jälkeen kukaan ei halunnut puhua Mashayekhin kanssa elokuvaprojektista vuoteen.
"The Keeper: The Legend of Omar Khayyam" kuvattiin työnimillä "Omar" ja "The Keeper" lähes kokonaan Uzbekistanin Bukharan ja Samarkandin kaupungeissa. Elokuvan muita kuvauspaikkoja olivat Santa Clarita Kaliforniassa, Houston Texasissa ja Lontoo Englannissa. Guide Company Films Inc. oli elokuvan tuotantoyhtiönä.
"The Keeper: The Legend of Omar Khayyam" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 10. kesäkuuta 2005, jolloin se pääsi rajoitettuun teatterilevitykseen. Elokuvaa esitettiin 14:ssä Yhdysvaltain kaupungissa yli vuoden ajan. Arrival Pictures vastasi elokuvan teatterilevityksestä Yhdysvalloissa. Houstonin, New Yorkin ja Lontoon elokuvan voittoa tavoittelemattomissa esityksissä elokuva keräsi melkein 200 000 dollaria lasten syöpäsäätiöiden hyväksi. "The Keeper: The Legend of Omar Khayyam" esitettiin myös Moskovan elokuvajuhlilla 17. kesäkuuta 2005.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 41% kriitikoista on antanut "The Keeper: The Legend of Omar Khayyam" -elokuvalle positiivisen arvosanan 5,3/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 22 arviointiin. 153 käyttäjästä 43% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,3/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 12 arvostelun perusteella elokuva on saanut 43 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 15 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,9/10. Internet Movie Databasen 532 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,9/10. Arrival Pictures julkaisi elokuvan DVD:nä 5. syyskuuta 2006.
Elokuvan käsikirjoitus on valittu säilytettäväksi Yhdysvaltain elokuva-akatemian käsikirjoituskokoelmassa.
Roksarsoni
Roksarsoni (CHAsNO) on arsonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty lisäaineena eläinten rehuissa kokkidien aiheuttaman kokkidioosin ehkäisyyn ja hoitoon sekä siipikarjan kasvua lisäävänä aineena.
Huoneenlämpötilassa roksarsoni on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Kiteet suurenevat ja lopulta rikkoontuvat lämmitettäessä. Yhdiste liukenee hieman kylmään veteen ja hyvin kuumaan. Se liukenee myös metanoliin ja etanoliin, mutta ei poolittomiin orgaanisiin liuotiimiin kuten dietyylieetteriin tai etyyliasetaattiin. Roksarsoni tehoaa muun muassa "Histomonas"- ja "Eimeria"-sukujen eliöihin.
Roksarsonia valmistetaan nitraamalla natrium-p-hydroksifenyyliarsonaattia väkevien typpi- ja rikkihappojen seoksella 0 °C:n lämpötilassa.
Roksarsonia on lisätty siipikarjan ja sikojen rehuun kokkidioosin ehkäisemiseksi erityisesti Yhdysvalloissa. Sen on havaittu myös parantavan eläinten ravinnon hyötyosuutta ja edistävän siipikarjan kasvua. Sitä on lisätty rehuihin tyypillisesti 44–47 ppm:n pitoisuuksina. Aine vedettiin Yhdysvalloissa markkinoilta, koska kanojen maksassa havaittiin huomattavan korkeita arseenipitoisuuksia ja aineen pelättiin siirtyvän kanojen muniin ja lihaan ja sitä kautta myös ihmiselimistöön. FDA kielsi roksarsonin käytön eläinten rehuissa yhdessa karbarsonin ja arsaniilihapon kanssa helmikuusta 2014 alkaen. Euroopan Unionin alueella arseenia sisältävien aineiden lisäys eläinten rehuihin on kielletty jo aikaisemmin. Roksarsoni on lääkeaineena käytetyn salvarsaanin valmistuksen lähtöaine.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 1101–1200
Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 1101–1200.
HMS Starkodder (51)
HMS Starkodder (runkonumerot 1 ja 51) oli Ruotsin laivaston Styrbjörn-luokan miinanraivaaja.
Akers Mekaniske Verksted A/S:n valmisti valaanpyyntialus "Grahamin", joka laskettiin vesille 1925. Ruotsin merivoimat osti 1935 aluksen Norjasta ja asetti sen palvelukseen nimellä "HMS Starkodder". Alus aseistettiin vanhalla 37 millimetrin kanuunalla.
Vuonna 1941 aluksen kanuuna korvattiin 20 millimetrin M/40 -ilmatorjuntatykillä ja M/43 raivaimella ja se liitettiin Göteborgiin muodostettuun raivaajaosastoon. Vuonna 1948 alus siirrettiin emäalukseksi. Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1959 ja se myytiin 1961 Göteborgiin Skrot & Avfallsprodukter AB:lle romutettavaksi.
HMS Styrbjörn (52)
HMS Styrbjörn (runkonumerot 2 ja 52) oli Ruotsin laivaston Styrbjörn-luokan miinanraivaaja.
Framnaes Mekaniske Verksted A/S:n valmistama valaapyyntialus "Klo" laskettiin vesille 1923. Ruotsin merivoimat osti 1935 aluksen Norjasta ja asetti sen palvelukseen nimellä "HMS Styrbjörn".
Toisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin Göteborgiin sijoitetun laivaston miinanraivaajaosastoon. Sodan aikana aluksen runkonumero muutettiin 52:ksi. Vuonna 1948 se luokiteltiin lautaksi, minkä jälkeen se kuljetti materiaalia ja henkilöstöä pitkin rannikkoa. Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1959 ja se myytiin 1961 Holmsundiin W. Andersson & Co:lle hinaajaksi, joka sai samalla uuden nimen "Björn". Alus romutettiin 1973 Ystadissa.
Sytyke
Sytyke eli virike (”syttö”) on tulen sytyttämisessä apuna käytettävä helposti syttyvä materiaali, jonka avulla tuli saadaan helpommin tarttumaan varsinaiseen polttoaineeseen, lähinnä puuhun tai hiileen. Sytykkeenä on käytetty monenlaisia asioita, kuten kuivaa ruohoa tai lehteä, ohuita risuja, tuohta, käpyjä, puunlastuja, vuoltuja kiehisiä, ja nykyaikana myös erityisesti sytykkeeksi tarkoitettuja erikoismateriaaleja kuten sytyspaloja, jotka syttyvät helposti ja palavat pitkään.
Billin ja Tedin uskomaton seikkailu
Billin ja Tedin uskomaton seikkailu ("Bill & Ted’s Excellent Adventure", VHS-videona Suomessa nimellä Bill & Ted – paluu menneisyyteen) on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut Stephen Herekin ohjaama tieteis-komedia. Sen jatko-osaksi tehtiin vuoden 1991 "Billin ja Tedin maailma" ("Bill & Ted’s Bogus Journey").
Kaksi älytöntä poikaa Bill ja Ted saavat Rufuksen avulla käsiinsä puhelinkopiksi naamioutuneen aikakoneen. Billin isä aikoo lähettää Billin Alaskaan sotilaskouluun, jos tämä ei saa täysiä pisteitä tulevasta historian esitelmästä. Bill ja Ted päättävät siis lähteä menneisyyteen ja hakea kotiinsa historian merkkihenkilöitä. Elokuvan lopussa Rufus kertoo miksi Bill ja Ted olivat valittuja: jos Bill olisi joutunut Alaskaan, he eivät voisi perustaa bändiään Wyld Stallynsia ja olisi syttynyt 3. maailmansota.
Deutsch-Nordische Schriftstellerheim
Deutsch-Nordische Schriftstellerheim eli Saksalais-pohjoismainen kirjailijakoti oli vuosina 1934–1938 Saksan Travemündessa toiminut kirjailijakoti, jonka ylläpidosta vastasi Joseph Goebbelsin johtama propagandaministeriö. Sen tarkoituksena oli maiden välisten kulttuuriyhteyksien edistäminen ja sitä kautta talossa vierailleiden kirjailijoiden saaminen myötämielisiksi kansallissosialistiselle aatteelle. Viereisessä Lyypekissä oli jo vuodesta 1921 lähtien vaikuttanut Saksan ja Pohjoismaiden välisiä kauppa- ja kulttuurisuhteita edistänyt järjestö Nordische Gesellschaft, johon myös Travemünden Saksalais-pohjoismainen kirjailijakoti kytkeytyi.
Kirjailijakoti toimi aivan meren rannalla sijaitsevassa Haus Royal -nimisessä huvilassa osoitteessa Kaiserallee Nr. 6. Paikalliset asukkaat tunsivat sen oman murteensa mukaisella nimityksellä "Dat Dichterhuus" eli "Kirjailijatalo". Ajatus kirjailijakodin perustamisesta esitettiin jo ennen natsien valtaannousua vuonna 1931, mutta se aloitti toimintansa vasta kolme vuotta myöhemmin Saksan propagandaministeriön rahoittamana. Talon ensimmäisessä kerroksessa sijaitsivat yhteiset kokoontumistilat sekä kirjasto, kirjailijoiden asuinhuoneet olivat rakennuksen yläkerrassa. Jokainen kirjailija sai asua talossa ilmaiseksi kesäkautena kolmen kuukauden ajan. Pohjoismaisten lisäksi kirjailijakodissa asui myös kolme saksalaista kirjailijaa. Varsinaisen kirjoitustyön ohella Pohjoismaisten vieraiden oli tarkoitus oli myös tutustua ja vaihtaa ajatuksia paikallisten kirjailijoiden ja kulttuurihenkilöiden kanssa. Perimmäisenä tarkoituksena oli saada heidät myöhemmin kotimaissaan kirjoittamaan myötämielisesti Saksan natsihallinnosta ja sen ideologiasta. Kulttuuriväen lisäksi talossa pistäytyi myös muun muassa urheilijoita. Esimerkiksi kesällä 1934 iltapäiväteellä vieraili Travemündessä harjoitusleiriä pitänyt nyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestari Max Schmeling. Viimeiset kirjailijavieraat kävivät talossa vuonna 1938.
Suomesta Saksalais-pohjoismaiseen kirjailijakotiin kutsuttiin vuosittain kaksi kirjailijaa, joista toinen oli suomen- ja toinen ruotsinkielinen. Kesällä 1934 Travemündessa vierailivat Lauri Viljanen ja Tito Colliander, 1935 Toivo Lyy ja Ragnar Ekelund sekä 1936 Olavi Paavolainen ja Göran Stenius. Jotkut kirjailijat myös kieltäytyivät kutsusta, kuten Yrjö Jylhä 1935 ja vuotta myöhemmin F. E. Sillanpää ja Arvi Kivimaa. Heistä Kivimaa kuitenkin tunnettiin myöhemmin natsimielisenä ja hän vieraili Saksassa vuonna 1941. Paavolainen ja Stenius julkaisivat omalta vieralultaan matkakertomukset "Kolmannen valtakunnan vieraana" ja "Femte akten", joista erityisesti Paavolaisen teos on tunnettu jopa kansainvälisesti.
Liv (nimi)
Liv on alun perin norjalainen naisen etunimi, joka viime vuosi­kymmeninä on varsinkin näyttelijä Liv Ullmannin vaikutuksesta tullut laajalti käyttöön muissakin maissa. Nimi johtuu todennäköisesti joko "suojaa" tai "turvaa" tarkoittavasta sanasta "hlif" tai "elämää" tarkoittavasta sanasta "liv".
Suomessa nimi Liv on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu toukokuuhun 2015 mennessä noin 210 henkilöille, joista hieman yli puolet on 2000-luvulla syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Livin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 29. toukokuuta
Luettelo Kiinan kansantasavallan presidenteistä
Tämä on luettelo Kiinan kansantasavallan presidenteistä.
Vuosina 1954–1975 presidentin virka tunnettiin nimellä Kansantasavallan puhemies. Vuosina 1975–1982 virka oli lakkautettu ja Kiinan kansankongressin puhemiehellä oli presidentin valtuudet. Presidentin virka palautettiin vuoden 1982 perustuslakiuudistuksessa, mistä alkaen presidentti on toiminut Kiinan kansantasavallan valtionpäämiehenä.
World League for Freedom and Democracy
World Anti-Communist League (WACL, Maailman kommunisminvastainen yhdistys) on vuonna 1966 Taipeissa Taiwanissa perustettu äärioikeistolainen järjestö. Järjestö on sittemmin muuttanut nimensä World League for Freedom and Democracyksi (suomeksi ”Maailman vapauden ja kansanvallan yhdistys”). Järjestön perustamisen tarkoitus oli taistella kommunismia vastaan ”epätavallisin menetelmin”. WACL toimi yli sadassa valtiossa ja kuudessa maanosassa.
Erityisen tarmokkaita Euroopassa olivat aiemmat SS-upseerien verkostoon kuuluneet ODESSAn jäsenet. (Organisation der ehemaligen SS-Angehörigen, eli "Entisten SS:n jäsenten järjestö"). Kuuluisa SS-upseeri Otto Skorzeny johti järjestön Espanjan-konttoria.
Järjestö on yhdistetty muun muassa contrien ja kuolemanpartioiden tukemiseen Nicaraguassa ja muualla latinalaisessa Amerikassa. WACLin kokouksiin on ollut osallistumista usealta taholta, esimerkiksi korealainen Yhdistymiskirkko eli moonilaisuus miljoonien dollarien tukineen WACLille ja yhdysvaltalainen poliitikko ja senaattori John McCain on mainittu.
Tanskassa useat poliitikot ovat olleet yhteydessä WACLiin. Muun muassa Tanskan kansanpuolueen Pia Kjærsgaard oli 1988 vieraana järjestön kokouksessa Taipeissa. Tanskan WACL:n johtaja on ollut kunnallispoliitikko Erik Dissing.
Myös Ruotsissa WACLilla on ollut osasto vuodesta 1967.
Conmebolin karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018
Vuoden 2018 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Etelä-Amerikan maanosaliitosta CONMEBOL:sta 10 joukkuetta. Karsinnat alkoivat lokakuussa 2015.
Karsinnat suoritettiin siten, että kaikki maajoukkueet laitettiin samaan lohkoon. Maajoukkueet pelasivat muita joukkueita vastaan kaksi ottelua. Lohkon neljä parasta etenivät suoraan lopputurnaukseen ja viides osallistui kansainväliseen jatkokarsintaan.
Mestis-kausi 2015–2016
Kausi 2015–2016 oli jääkiekon Mestiksen 16. kausi. Mestaruuden voitti Jukurit, joka nousee kaudeksi 2016–2017 SM-liigaan.
Ennen kautta KooKoo nousi SM-liigaan ja Mestikseen palasivat Hermes, Jokipojat ja RoKi. Hallitsevana mestarina oli Jukurit. Runkosarja alkoi 16. syyskuuta 2015 ja päättyi 12. maaliskuuta 2016. Mestiksen ja Suomi-sarjan väliset karsinnat palasivat kahden vuoden tauon jälkeen.
Runkosarjassa pelataan 12 joukkueen nelinkertainen sarja ja kolmessa neljän joukkueen lohkossa kaksinkertaiset välisarjat. Kokonaisottelumääräksi tulee 50 ottelua. Myös revanssiviikonloppu pelataan edelliskausien tapaan, mutta ei ylimääräisinä otteluina.
Jos ottelu on varsinaisen peliajan jälkeen tasan, pelataan viiden minuutin jatkoaika. Aikaisemmista kausista poiketen jatkoaika pelataan kolmella kolmea vastaan. Mikäli jatkoajalla ei synny maalia, pelataan voittomaalikilpailu.
Välisarjat:
Revanssiviikonloppu 20.-21.11.
Revanssiviikonlopussa jaetaan ylimääräisiä pisteitä niin, että molempien otteluiden voittaja saa kaksi lisäpistettä. Jos voitot ovat tasan, enemmän pisteitä tai paremman maalieron saanut joukkue saa yhden lisäpisteen.
Hokki, Jukurit ja K-Vantaa saivat kaksi lisäpistettä revanssiviikonloppuna, JYP-Akatemia ja Peliitat yhden.
Vähintään 1/3 otteluista
Mestiksen puolivälieriin pääsee 8 joukkuetta. Puolivälierät pelataan otteluparein 1.-8., 2.-7., 3.-6. ja 4.-5.. Ottelut aloitetaan runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä ja jatkoon pääsyyn tarvitaan neljä voittoa (pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä). Voittajat jatkavat välieriin. Välierät aloitetaan runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä. Jatkoon päässeistä runkosarjassa parhaiten sijoittunut kohtaa runkosarjassa heikoimmin sijoittuneen ja toiseksi paras kohtaa toiseksi heikoimman.
Neljä voittoa (pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä) välierissä saavuttaneet joukkueet selviävät loppuotteluihin. Välierien hävinneet joukkueet pelaavat runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä yhden ottelun, jonka voittaja voittaa pronssia. Mestiksen loppuottelut aloitetaan runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä. Mestiksen mestaruuteen vaaditaan neljä voittoa (pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä).
Vähintään 1/3 otteluista
Suomi-sarjan voittaja nousee suoraan Mestikseen. Sijalle 11. sijoittunut kohtaa karsinnoissa Suomi-sarjan 3. sijoittuneen ja sijalle 12. sijoittunut kohtaa Suomi-sarjan 2. sijoittuneen. Otteluparit pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä (4 voittoa). Otteluparien voittajat pelaavat Mestiksessä kaudella 2016–2017.
Mikäli Jukurit ei olisi noussut SM-liigaan kaudeksi 2016-2017, karsinnat olisi pelattu otteluparein M 12. – SS 1. ja M11. – SS 2.
Gunilla Lindberg
Gunilla Lindberg (s. 6. toukokuuta 1947 Väsby) on ruotsalainen urheilujohtaja. Hän on toiminut Kansainvälisen olympiakomitean ruotsalaisedustajana vuodesta 1996 ja Kansallisten olympiakomiteoiden yhteistyöorganisaation ANOC:n pääsihteerinä vuodesta 2004. Häntä pidetään 2000-luvun alun vaikutusvaltaisimpana ruotsalaisena urheilujohtajana.
Lindbergin ura Ruotsin olympiakomiteassa alkoi jo vuonna 1969. Hän on ollut mukana Ruotsin olympiajoukkueen johtotehtävissä Sapporon talvikisoista 1972 alkaen. Vuodesta 1984 lähtien hän ollut Ruotsin olympiajoukkueen apulaisjohtajana. Hänestä tuli pääsihteerin avustaja vuonna 1984, ja pääsihteeri vuodesta 1989 alkaen.
Vuonna 1993 hänet valittiin Euroopan olympiakomiteoiden yhteistyöjärjestön EOC:n jäsen ja edelleen Kansainvälisen olympiakomitean ruotsalaisjäseneksi vuonna 1996 Atlantan kesäolympialaisten yhteydessä. Hän seurasi KOK-jäsenyydessään ruotsalaista Gunnar Ericssonia. Vuonna 2000 hänestä tuli KOK:n toimeenpanevan komitean jäsen vuosiksi 2000-2004 ja vuonna 2004 Ateenan kesäolympialaisten yhteydessä yksi KOK:n neljästä varapuheenjohtajasta. Varapuheenjohtajuuskausi kesti neljä vuotta. Vuonna 2011 hänet valittiin uudelleen KOK:n toimeenpanevaan komiteaan. Gunilla Lindberg on toiminut myös Kansallisten olympiakomiteoiden yhteistyöjärjestön ANOC:n jäsenenä vuosina 1995-2002 ja pääsihteerinä vuodesta 2004 alkaen. Hän on toiminut vuosien 2006, 2010 ja 2014 talvikisojen koordinointikomiteassa ja vuoden 2018 talvikisojen arviointi- ja koordinointikomiteoissa puheenjohtajana. Kesäkisoista hän on toiminut vuoden 2012 ja 2016 kisojen koordinointikomiteoissa.
Luettelo Sudanin ilmavoimien kalustosta
Tämä on luettelo Sudanin ilmavoimien nykyisestä kalustosta.
Etelä-Suomen Media
Etelä-Suomen Media Oy on Keskisuomalainen Oyj -konserniin kuuluva kustannusyhtiö, jonka kotiosoite on Tuusulassa, päätoimipiste Vantaalla ja laskutus hoidetaan emokonsernissa Jyväskylässä. Yhtiö julkaisee 58 sanoma- ja kaupunkilehteä. Etelä-Suomen Mediaan kuuluu 18 sanoma- ja kaupunkilehteä Uudellamaalla, Varsinais-Suomessa ja Etelä-Karjalassa. Lisäksi Etelä-Suomen Media julkaisee 17 asiakaslehteä ja neljää ammattilehteä.
Etelä-Suomen Median liikevaihdon on arvioitu olevan vuonna 2015 noin 50 miljoonaa euroa. Yhtiöllä on kolme painotaloa ja ne sijaitsevat Tuusulassa, Hämeenlinnassa ja Porvoossa.
Etelä-Suomen Median juuret ulottuvat maaliskuuhun 2013, jolloin Suomen Lehtiyhtymä siirtyi Keskisuomalaisen omistukseen. Varsinaisesti konserni syntyi vuoden 2015 alussa, kun Keskisuomalainen Oyj tiivisti yhtiörakennettaan ja siirtyi alueittaiseen malliin. Keskisuomalaisen silloiset sanoma- ja kaupunkilehtiä kustantavat yhtiöt yhdistettiin kolmeen yhtiöön: kaksi muuta yhtiötä ovat Keski-Suomen Media Oy ja Savon Media Oy. Samassa yhteydessä Suomen Lehtiyhtymä yhdistettiin lähes kokonaan Etelä-Suomen Mediaan.
Hugo ja kadonneet jalokivet
Hugo ja kadonneet jalokivet () on ITE Median kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna PlayStationille ja Windowsille. Peli sijoittuu "Hugo Viidakkoseikkailu" -peleissä esiintyneelle ”Tulivuorisaarelle”.
Kikulaisten kylä on suuressa vaarassa: ilkeä noita Skylla, tämän apuri Don Kroko, ja heidän sotilaansa ovat tukkineet kylän lähellä olevan tulivuoren kraatterin suurella kivenlohkareella. Tulivuori voi purkautua minä hetkenä hyvänsä ja tuoda kylään laavatulvan. Tuhotakseen tulivuoren kraatterin tukkineen lohkareen ja pelastaakseen kylän, kikulaisten kylänvanhin tarvitsee kolme Aurinkokiveä.
Fernando-tukaani lähtee Peikkometsään pyytämään Hugo-peikon auttamaan kikulaisia ja etsimään kivet. Hugo lentää lentokoneellaan Viidakkosaarelle ja aloittaa etsinnät. Hän löytää ensimmäisen kiven inkapyramidin raunioista sekä toisen kiven lumisilla vuorilla sijaitsevasta luolasta. Vanhasta merirosvoluolasta päästyään hän joutuu Skyllan vankityrmiin ja paettuaan hän löytää kolmannen Aurinkokiven. Huomatessaan Hugon paon, Skylla lähettää hänen peräänsä pyörremyrskyn.
Jos Hugo pääsee kylään, kikulaiset asettavat Aurinkokivet vanhaan kivipaneeliin ja niistä ammennetuilla voimilla tuhoavat tulivuoren kraatterissa olevan lohkareen ja lähettävät pyörremyrskyn takaisin Skyllan luokse. Hugo juhlii voittoa Skyllasta kikulaisten kylässä ennen paluutaan Peikkometsään.
International Association of Geodesy
International Association of Geodesy (lyh. "IAG") on geodesian tutkimuksen kansainvälinen yhteistyöelin ja Kansainvälisen geodeettis-geofysikaalisen unionin IUGG:n jäsenjärjestö.
IAG perustettiin jo vuonna 1862 nimellä "Mitteleuropäische Gradmessing" ().
Suomi on IAG:ssa ja IUGG:ssa edustettuna Suomen Geodeettis-Geofysikaalisen Kansalliskomitean kautta.
Sonic Chaos
Sonic Chaos (myös nimellä Sonic the Hedgehog Chaos ja Sonic & Tails) on Aspectin kehittämä ja Segan julkaisem tasohyppelypeli. Peli julkaistiin vuonna Sega Master Systemille ja Sega Game Gearille.
"Sonic Chaos" oli ensimmäinen 8-bittinen Sonic-peli jossa Miles ”Tails” Prower oli pelattavana hahmona.
Hugo: Ilkeä peili
Hugo: Ilkeä peili () on ITE Median kehittämä ja Namcon kanssa julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStationille, Windowsille, Game Boy Colorille ja Game Boy Advancelle.
Ilkeä noita Skylla miettii uutta suunnitelmaa Hugoliinan vangitsemiseksi. Kun hänen apurinsa Don Kroko kompastuu ja rikkoo tarjottimen, Skylla saa idean. Hugo lapsineen on viimeistelemässä taikinaa leivontaa varten, Hugoliinan ollessa hankkimassa metsämarjoja. Skylla ja Don Kroko saapuvat ja vangitsevat Hugon peilin sisään. Skylla hajottaa peilin kolmeen osaan ja lähettää ne ympäri Peikkometsää, minkä jälkeen hän lähtee etsimään Hugoliinan ja vangitsemaan tämän. Hugon lapset Rut, Rit ja Rat päättävät etsiä palaset ja koota peilin taas yhteen isänsä pelastamiseksi.
Ensimmäinen peilinpalanen päätyy Pähkinämafian haltuun ja Rut päättää hyökätä heidän päämajaansa sen saamiseksi. Toinen peilinpalanen päätyy viikinkien haltuun, jotka aikovat käyttää sitä palkintona villisika-ajokilpailussaan, johon Rit osallistuu sen voittamiseksi. Kolmas peilinpalanen päätyy roomalaisten majavien haltuun ja Rat hyökkää lumitykin kanssa linnakkeeseen sen saamiseksi. Sillä välin, Hugo oli päätynyt peilin kautta toiseen maailmaan, jossa hänen on selvitettävä tiensä siellä sijaitsevan linnan, kellotornin ja sateenkaarisillan läpi.
Hugo: Musta timanttikuume
Hugo: Musta timanttikuume () on ITE Median kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka on julkaistu vuonna Windowsille ja PlayStationille. Vuonna peli julkaistiin Game Boy Advancelle ja myöhemmin myös mobiililaitteille.
Ilkeä noita Skylla, tämän apuri Don Kroko, ja heidän sotilaansa palaavat Tulivuorisaarelle ja orjuuttavat kikulaiset louhimaan kaivoksesta mustia timantteja. Skylla tarvitsee niitä erikoiseen "pahuusreseptiin" ja yksi ainoa pisara siitä tuotettua juomaa riittää tekemään hänestä maailman mahtavimman noidan. Kikulaisten kylänvanhin kirjoittaa kirjeen Hugo-peikolle ja lähettää Fernando-tukaanin viemään sen.
Saatuaan kirjeen Hugo matkustaa lentokoneellaan Viidakkosaarelle, vapauttaa vangitut kikulaiset ja sabotoi Skyllan suunnitelmaa pysäyttämällä kaivoksen ja sulkemalla öljyputken. Tämän johdosta Skylla päättää vasten Don Krokon neuvoja nopeuttaa tuotannon tehoa, mikä alkaa vähitellen johtaa koko laitoksen romahtamiseen. Kun Hugo lopulta vapauttaa kikulaisten kylänvanhimman, heidän on vielä päästävä ulos ennen laitoksen räjähtämistä.
Ludvig Lindström
Ludvig Leander Lindström (7. helmikuuta 1879 Turku – 12. joulukuuta 1953 Turku) oli suomalainen vakuutusjohtaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Lindströmin vanhemmat olivat peltiseppä Johan Leander Lindström ja Johanna Israelintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Turun ruotsalaisesta reaalilyseosta ja valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista 1902. Myöhemin hän suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1911.
Lindström oli Paraisilla toimineen Sydvästra Finlands svenska folkhögskolanin opettajana 1902–1907, Politiken-lehden vastaavana toimittajana 1907 ja Turun ruotsalaisen työväenopiston johtajana 1908–1915. Hänet tuomittiin majesteettirikoksesta vankilaan vuonna 1909. Sittemmin Lindström oli Paraisten Kalkkivuori Oy:n palveluksessa 1915–1918, toimi Lounais-Suomen tukkuliikkeen konttoripäällikkönä 1919 ja oli Keskinäinen vakuutusyhtiö Sammon palveluksessa 1920 toimien sitten metsäpalovakuutusosaston johtajana 1921–1927. Viimeksi Lindström oli toimitusjohtajana Merimiesten keskinäisessä tapaturmavakuutusyhtiössä 1927–1953, Keskinäisessä vakuutusyhtiö Sampsassa 1935–1953 ja Säästöpankki Fortunassa 1920–1943.
Lindström oli sosialidemokraattien kansanedustajana 1914–1917 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä.
Venäläisen bolševikkijohtaja Vladimir Leninin paetessa joulukuussa 1907 piilopaikastaan Suomesta ulkomailla Lindström saattoi hänet hevoskyydillä Turusta Paraisiin.
Gunnar Ericsson (yritysjohtaja)
"Gunnar" Lennart Wilhelm Ericsson, Ruotsin parlamentissa häntä kutsuttiin sukunimellä nimellä "Ericsson i Åtvidaberg" (s. 29. kesäkuuta 1919 Tukholma – 24. joulukuuta 2013, Mölle ) oli ruotsalainen yritysjohtaja, poliitikko ja urheilujohtaja.
Gunnar Ericssonin isä oli 1930-luvun teollisuusmiehenä, ministerinä ja kansanedustajana tunnettu Elof Ericsson. Gunnar Ericsson suoritti upseerintutkinnon vuonna 1941. Sen jälkeen hän suoritti ekonomin tutkinnon Tukholman kauppakorkeakoulussa vuonna 1946 ja siirtyi sukunsa omistamaan AB Åtvidabergs Industrier-yhtiöön, joka myöhemmin on tunnettuna nimellä Facit AB. Ericsson toimi yrityksen toimitusjohtana vuosina 1957–1970 ja sen jälkeen yrityksen hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1982. Vuonna 1972 Ericsson joutui luopumaan sukuyrityksensä omistuksesta ja myymään omistuksensa Electroluxille.
Ericsson valittiin vuonna 1969 valtiopäiville, jotka olivat valintahetkellä vielä 2-kamariset. Hän tuli valituksi toiseen kamariin. Vuodesta 1970 hän oli seuraavat kaksi vuotta yksikamarisen valtiopäivien jäsenenä edustaen Kansanpuoluetta. Kansanedustajan toimessaan hän keskittyi erityisesti talouskysymyksiin, kuten verot, kilpailulainsäädäntö ja ulkomaille tehtävät investoinnit.
Ericsson oli aktiivi toimija myös urheilujärjestöissä. Hän oli Ruotsin jalkapalloliiton puheenjohtaja vuosina 1970–1975. Ruotsin olympiakomitean varapuheenjohtajana hän toimi 30 vuotta eli vuodet 1966–1996. Hänet valittiin Bo Ekelundin jälkeen Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) ruotsalaisedustajaksi vuonna 1966. KOK-jäsenyys kesti aina vuoteen 1996. KOK:ssa hän oli toimeenpanevan komitean jäsen vuosina 1988–1992 ja toimi vuosien 1984 ja 1988 kisojen arviointikomiteassa. Näin Bo Ekelundin vuonna 1962 päättynyt KOK:n toimeenpanevan komitean jäsenyys ja ruotsalaisten rooli KOK-ytimessä sai näin jatkoa. Hän toimi vuoden 1992 Barcelonan kesäkisojen koordinointikomiteassa.
Castelpetroso
Castelpetroso on kunta Italiassa olevalla Molisen alueella, Isernian maakunnassa.
Kunnan tärkein nähtävyys on kirkko "Santuario di Maria Santissima Addolorata". Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1890 paikalle, jossa kaksi vuotta aiemmin oli tapahtunut Neitsyt Marian ilmestys. Kirkko valmistui vuonna 1975. Kunnan kokoon nähden se on suurikokoinen. Kirkkoon mahtuu 10 000 henkilöä, ja sen kupolin korkeus on 54 metriä.
Parbatin piirikunta
Parbatin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Dhawalagirin vyöhykkeellä.
Piirikunta rajoittuu idässä Kaskin ja Syangjan, lännessä Gulmin ja Baglungin ja pohjoisessa Myagdin piirikuntaan.
Parbatin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 146 590 henkeä (157 826 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 494 neliökilometriä ja väestötiheys 297 as./km. Hallinnollinen keskus oli vuonna 2011 Shivalayan kyläkehityskomitean (12 470 as., 2011) keskustaajama Kusma, josta tehtiin toukokuussa 2014 piirikunnan ensimmäinen kaupunki.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta luetaan osaksi Nepalin Läntistä kumpuvyöhykettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 17,8 % voidaan katsoa ylempään trooppiseen, 66,9 % subtrooppiseen, 14,0 % lauhkeaan ja 1,4 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi.
Jan-Bas Bollen
Jan-Bas Bollen (s. 1961 Amsterdam) on alankomaalainen säveltäjä ja viulisti.
Bollen opiskeli viulunsoittoa Jan Borin johdolla Amsterdamissa vuosina 1967–72 ja sitten Herman Krebbersin johdolla Amsterdamin konservatoriossa 1972–79. Myöhemmin hän opiskeli sävellystä Joep Straesserin johdolla Utrechtin konservatoriossa (1987) sekä Gilius van Bergeijkin, Theo Loevendien ja Klaas de Vriesin johdolla Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa (1989–93). Vuonna 1991 Bollen perusti vaimonsa, säveltäjä Alison Isadoran kanssa HEX Ensemblen. Bollenin teoksia on esitetty Alankomaiden lisäksi myös Australiassa, Brasiliassa, Ranskassa, Saksassa, Indonesiassa, Italiassa, Japanissa, Uudessa-Seelannissa, Puolassa, Venäjällä, Ukrainassa ja Yhdysvalloissa.
Bollen on opettanut musiikin teoriaa ja viulunsoittoa yksityisesti Amsterdamissa vuodesta 1985. Hän on opettanut ja luennoinnut myös muualla Alankomaissa ja ulkomailla.
Myagdin piirikunta
Myagdin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Dhawalagirin vyöhykkeellä.
Piirikunta rajoittuu etelässä Parbatin ja Baglungin, lännessä Rukumin, pohjoisessa Dolpan ja Mustangin sekä idässä Manangin ja Kaskin piirikuntaan.
Myagdin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 113 641 henkeä (114 447 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 2 297 neliökilometriä ja väestötiheys 49 as./km. Hallinnollinen keskus on Arthungen kyläkehityskomitean (11 738 as., 2011) keskuskylä Beni. Vuonna 2014 Benistä tehtiin piirikunnan ensimmäinen kaupunki.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta luetaan Nepalin Läntiseen kumpuvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 0,1 % voidaan luokitella ylempään trooppiseen, 17,5 % subtrooppiseen, 28,0 % lauhkeaan, 21,1 % subalpiiniseen, 17,8 % alpiiniseen, 1,6 % Trans-Himalajan ja 13,9 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) kuuluvaksi.
Mustangin piirikunta
Mustangin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Dhawalagirin vyöhykkeellä. Pohjoisessa piirikunnan naapurina on Kiinan Tiibetin autonominen alue, idässä Manangin, etelässä Myagdin ja lännessä Dolpan piirikunta.
Mustangin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 13 452 henkeä (14 981 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 3 573 neliökilometriä ja väestötiheys 3,8 as./km. Hallinnollinen keskus on Jomsomin kyläkehityskomitean alue (1 370 as., 2011).
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta luetaan osaksi Nepalin Läntistä vuoristovyöhykettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 0,0 % voidaan luokitella subtrooppiseen, 4,0 % lauhkeaan, 4,7 % subalpiniseen, 2,7 % alpiniseen, 79,8 % Trans-Himalajan ja ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) kuuluvaksi.
Baglungin piirikunta
Baglungin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Dhawalagirin vyöhykkeellä. Piirikunta rajoittuu etelässä Gulmin ja Pyuthanin, lännessä Roplan ja Rukumin, pohjoisessa Myagdin ja idässä Parbatin piirikuntaan.
Baglungin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 268 613 henkeä (268 937 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 784 neliökilometriä ja väestötiheys 151 as./km. Hallinnollinen keskus on Baglung (29 360 as., 2011).
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta luetaan osaksi Nepalin Läntistä kumpuvyöhykettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 2,8 % voidaan luokitella ylempään trooppiseen, 37,1 % subtrooppiseen, 39,4 % lauhkeaan, 18,6 % subalpiiniseen ja 2,1 % alpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi.
Tomi Haustola
Tomi Haustola (s. 18. huhtikuuta 1982 Suolahti) on suomalainen stand up -koomikko ja käsikirjoittaja.
Haustola on tullut tunnetuksi YLEn Naurun Tasapaino (2014) sekä Nelosen Stand up! (2016, 2017) ohjelmista. Hän oli myös mukana yli 11000 lippua myyneellä Naurun Tasapaino On The Road sekä loppuunmyydyllä Noin Viikon Stand up -kiertueilla. Haustola teki historiaa olemalla ensimmäinen suomalainen stand up -koomikko, jonka livealbumi on julkaistu Spotifyssä.
Haustola keikkailee aktiivisesti ympäri Suomea tehden julkisia ja yksityisiä esiintymisiä. Hän on tullut tunnetuksi esittävästä tyylistään, jossa hän yhdistelee ennalta kirjoitettua materiaalia ja spontaania yleisöimprovisaatiota keskenään. Hänen huumorinsa kohdistuu usein häneen itseensä, parisuhteeseen sekä arkisiin huomioihin.
Stand upin lisäksi Haustola toimii käsikirjoittajana ja vakituisena vieraana Yle TV2:n Noin viikon studio ohjelmassa.
Tämän lisäksi hän on kirjoittanut kahdesti Venla palkittua Noin viikon uutiset -ajankohtaissatiiria (2014-2017), Stadi vs. Landea (2018) sekä Kuplaa (2018)
Haustola on tehnyt yleisölämmittelyjä useisiin tuotantoihin kuten muun muassa MTV3:n Tähdet Tähdet (2014, 2015) Nelosen Hyvät ja Huonot uutiset (2014) ja Dancing on Ice (2013).
Haustola on koulutukseltaan tietotekniikan diplomi-insinööri. Hän valmistui Tampereen teknillisestä yliopistosta 2010, jossa hän jatkoi tutkijana vuosina 2010-2012. Haustola on julkaissut tieteellisiä julkaisuja liittyen mm. mobiilin 3D-sisällön laatuun ja sen kokemukseen. .
Haustola on tunnustanut olevansa suuri amerikkalaisen showpainin ja stand upin fani, käyttäen vapaa-aikansa omin sanoin: "hyvin pitkälti jomman kumman katsomiseen". Hän asuu tällä hetkellä Helsingissä.
Amerikansirohaukka
Amerikansirohaukka ("Elanoides forficatus") on haukkojen heimon "Elanoides"-sukuun kuuluva lintulaji.
Amerikansirohaukkaa tavataan seuraavissa maissa: Antigua ja Barbuda, Argentiina, Bahama, Barbados, Belize, Bolivia, Brasilia, Brittiläiset Neitsytsaaret, Caymansaaret, Costa Rica, Dominica, Dominikaaninen tasavalta, Ecuador, El Salvador, Grenada, Guadeloupe, Guatemala, Guyana, Haiti, Honduras, Jamaika, Kolumbia, Kuuba, Martinique, Meksiko, Montserrat, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Puerto Rico, Ranskan Guayana, Suriname, Trinidad ja Tobago, Turks- ja Caicossaaret, Venezuela, Yhdysvallat ja Yhdysvaltain Neitsytsaaret. Vaeltavana sitä tavataan myös Aruballa, Bermudassa, Kanadassa, Kanariansaarilla ja Uruguayssa. Sen kanta on Pohjois-Amerikassa kasvamaan päin.
Hankkio
Hankkio on kaupunginosa Tampereella kaupungin itäosassa. Naapurikaupunginosia ovat Messukylä, Ristinarkku, Linnainmaa, Vehmainen, Haihara, Kaukajärvi ja Viiala. Hankkion kaupunginosa rajoittuu etelässä Kangasalantiehen (entinen valtatie 12) ja pohjoisessa Tampere–Haapamäki-rataan.
Kaupunginosa on nimetty Hankkion tilan mukaan, joka oli entinen Messukylän pappilan torppa. Aikoinaan tilalla toimi kauppapuutarha. Hankkio siirtyi Tampereen kaupunkiin Messukylän kuntaliitoksen yhteydessä vuoden 1947 alussa. Kaupunginosa kaavoitettiin vuonna 1960 teollisuus- ja omakotialueeksi. 1990-luvulla valmistunut Tampereen itäinen ohitustie halkaisi kaupunginosan ja katkaisi Hankkionkadun, jolloin kadun osat nimettiin uudelleen Etu-Hankkion kaduksi ja Keski-Hankkion kaduksi.
HMS Belos (1885)
HMS Belos oli Ruotsin laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu sukellusveneiden pelastusalus.
Bergnings AB Neptun tilasi aluksen Göteborgista Lindholmenin telakalta. Alus laskettiin vesille 1885. Ruotsin laivasto lunasti aluksen vuonna 1940 ja se liitettiin laivastoon seuraavana vuonna.
Alus osallistui vuonna 1943 sukeltajien emälaivana uponneen sukellusvene "HMS Ulvenin" etsintöihin. Alukselta lähtenyt sukeltaja Alvar Eriksson paikansi kadonneen aluksen. Alus oli laivaston palveluksessa aina 1960-luvun alkuun, jolloin uusi "HMS Belos" korvasi sen.
HMS Belos (1961)
HMS Belos oli Ruotsin laivaston sukellusveneiden pelastusalus.
Alus laskettiin vesille 1971 Kalmarin telakalta. Laivasto lunasti aluksen ja se siirrettiin Karlskronan laivastontelakalle muutettavaksi sukeltajien emälaivaksi sekä sukellusveneiden pelastustehtäviin. Se otettiin palvelukseen 29. toukokuuta 1963.
Alus modernisoitiin 1981, jolloin sille valmistui mahdollisuus sijoittaa miehittämätön sukellusvene () "Sjöugglan". Alus oli palveluksessa vuoteen 1993, jolloin uusi "HMS Belos" korvasi sen.
HMS Belos (A214)
HMS Belos (runkonumero A214) on Ruotsin laivaston sukellusveneiden pelastusalus, joka kykenee samalla toimimaan sukeltajien emälaivana.
Öljynporauslauttojen huolto- ja paloalus "NB314 Energy Supporter" tilattiin Alankomaista De Hoopilta. Se laskettiin vesille 1985. Ruotsin puolustusvoimien materiaalilaitos () osti marraskuussa 1992 aluksen sen ollessa Brasilian rannikon öljykentillä ja se otettiin Ruotsin laivaston palvelukseen muutostöiden jälkeen vuonna 1995.
Aluksen varustukseen kuuluu painekammio, sukelluskellot ja erilaiset vedenalaiset, joilla voi toimia jopa 1 000 metrin syvyydessä. Vedenalaisina ovat muun muassa "Sjöuggla", "Argus", "Mantis" ja "URF". Lisäksi aluksen varustukseen kuuluu viisi erilaista nosturia, joiden nostokyky on 5, 6, 10, 55 ja 100 tonnia. Alukselle voidaan tarvittaessa sijoittaa myös brittiläinen sukellusveneidenpelastusalus "LR-5" sekä Natomaiden kehittämä "NSRV".
Alus on osallistunut lukuisiin kansainvälisiin pelastusharjoitukseen kuten Norjassa 1994, Britanniassa 2000 sekä Yhdysvalloissa ja Puolassa 2002. Maaliskuussa 2004 alus nosti alasammutun DC-3 kuljetuskoneen ja 2006 alus nosti pienkoneen Ruotsin etelärannikolta.
Alus on palveluksessa 2015.
Termaa
Termaa (myös "Tervamaa", "Termä"; ; ) on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Seesjärven rannalla Paatenen lounaispuolella. Kylässä on 21 asukasta (vuonna 2012).
Paatenen pogostaan kuulunut Tervamaan kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopulla. Tuolloin siellä oli kuusi taloa. Tervamaa oli käytännössä osa Paatenen kyläryhmää. 1900-luvun alussa se kuului Paatenen volostin Suondalen (ven. "Sondaly") kyläkuntaan ja neuvostoaikana Paatenen kyläneuvostoon. Vuonna 1933 kylässä oli 69 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia.
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Sen nähtävyyksiin kuuluu 1800-luvulla rakennettu Georgios Voittajan tsasouna.
Venginvaara
Venginvaara (myös "Vonkavaara"; ; ) on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Volomajoen muodostaman pienen järven rannalla 42 kilometriä Paateneesta luoteeseen. Kylässä on 11 asukasta (vuonna 2012).
Venginvaara kuului 1900-luvun alussa Paatenen volostin Särkijärven kyläkuntaan. Vuonna 1905 siellä oli viisi taloa ja 31 asukasta. Neuvostoaikana kylä kuului Särkijärven kyläneuvostoon. Vuonna 1933 siellä oli 35 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia.
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Sen nähtävyyksiin kuuluu joukko vanhoja talousrakennuksia.
Särkijärvi (Paatene)
Särkijärvi (; ) on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 26 kilometriä Paateneesta luoteeseen. Kylässä on 19 asukasta (vuonna 2012).
Särkijärvi mainitaan Paatenen pogostaan kuuluneena volostina vuonna 1597. Tuolloin siellä oli viisi taloa. 1900-luvun alussa Särkijärvi lähikylineen muodosti Paatenen volostiin kuuluneen kyläkunnan, johon kuuluivat saman kyläryhmän Hirviniemi ja Mäntyniemi sekä Honkaniemi, Jukkolahti, Kilgamsaari eli Markkisensaari, Kuusiniemi, Laazari, Loskinniemi, Nesterinvaara, Petrisenvaara, Pokonvaara, Pölkkylä, Salkovaara, Tšiassalmi, Venginvaara, Vitsajärvi ja kolme Samsonvaaran kylää. Särkijärvellä oli 28 taloa, 201 asukasta ja koulu.
1920-luvulla perustettiin Seesjärven piiriin kuulunut Särkijärven kyläneuvosto, jossa oli vuonna 1933 viisitoista kylää. Asukkaita kyläneuvostossa oli 1205, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Myöhemmin kyläneuvoston keskus siirrettiin Salkovaaran taajamaan.
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Lähistöltä on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja.
Voijärvi (Paatene)
Voijärvi (; ) on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven pohjoisrannalla 56 kilometriä Paateneesta luoteeseen. Kylässä on 318 asukasta (vuonna 2012).
Voijärvi on perustettu metsätyöläisten asutukseksi vuonna 1947. Neuvostoaikana se kuului Särkijärven kyläneuvostoon.
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista sekä muutamista usean perheen asuintaloista. Palveluihin kuuluvat koulu, lääkintäasema ja kauppa. Lähistöltä on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja.
Karjalan tasavallassa on myös toinen Voijärvi sekä samanniminen entinen kylä ja kunta. Se sijaitsee Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa.
Chan Cheong Jan
Chan Cheong Jan (s. 28. joulukuuta 1969 Seremban) on malesialainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli Kiotossa, jossa hän sai kasvatustieteen kandidaatin (1994) ja maisterin (1996) arvot sävellyksessä ja musiikkipedagogiikassa. Vuonna 2002 hän sai tohtorinarvon etnomusikologiassa ja musiikkipedagogiikassa Osakan yliopistosta. Chan on muun muassa soittanut pianoa jazztriossa It in Kuala Lumpur. Hän on työskennellyt musiikintutkijana, ollut mukana järjestämässä ensimmäistä kansallista musiikinopetuskonferenssia Kuala Lumpurissa (2002) ja opettanut Universiti Putra Malaysian kuoroa Seri Kembanganissa.
Chan on luennoinut sävellyksestä ja musiikkipedagogiikasta Universiti Putra Malaysiassa vuodesta 1996. Hän on myös johtanut siellä tutkimusprojekteja.
Short Order
Short Order on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Anthony Byrnen ohjaama ja käsikirjoittama irlantilainen draamakomediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Emma de Caunes, Rade Šerbedžija, Cosma Shiva Hagen, Jack Dee, Tatiana Ouliankina, Paschal Friel, John Hurt ja Vanessa Redgrave. Brian Willis oli elokuvan tuottajana. "Short Order" kertoo nuoresta mutta taitavasta Fifi-nimisestä kokista.
"Short Order" kuvattiin lähinnä Saksan Bendestorfissa sijaitsevilla studioilla. "Short Order" sai ensi-iltansa Irlannissa 1. maaliskuuta 2005. Elokuva esitettiin Ranskan Dinardin brittiläiselokuvien elokuvajuhlilla 6. lokakuuta 2005. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa Newport Beachin elokuvajuhlilla 26. huhtikuuta 2006. Monacon elokuvajuhlilla, jossa elokuva esitettiin 8. joulukuuta 2006, elokuva voitti kaksi palkintoa. "Short Order" pääsi Yhdysvaltoihin rajoitettuun teatterilevitykseen 16. toukokuuta 2008, jolloin elokuvan nimenä oli "Life Is A Buffet". Terra Entertainment vastasi elokuvan teatterilevityksestä Yhdysvalloissa. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan nolla prosenttia kriitikoista on antanut "Short Orderille" positiivisen arvosanan 2,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu viiteen arviointiin. Teatterilevityksestäkin vastannut Terra Entertainment julkaisi elokuvan DVD:nä 15. heinäkuuta 2008.
Peter Lorentzen
Peter Lorentzen (s. 2. syyskuuta 1983 Halden, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, joka pelaa GET-ligaenin Stavanger Oilersissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Lorenzen on pelityyliltään puolustava hyökkääjä.
Lorentzen on IK Cometin kasvatti. Hän debytoi Norjan pääsarjatasolla kuitenkin Stjernen Hockeyn paidassa 17-vuotiaana kaudella 2000–2001, jolloin Lorentzen teki siellä 21 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. WHL-joukkue Tri-City Americans varasi hänet 13. pelaajana . Lorentzen vietti siellä kaksi seuraavaa kautta, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle I-divisioonajoukkue Järfälla HC:hen. Lorentzen voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 17+7=24. Kauden 2004–2005 hän aloitti sarjatasoa ylempänä Allsvenskanin Uppsala Hockeyssa, josta Lorentzen palasi kuitenkin kesken kauden kasvattajaseuraansa IK Cometiin. Hän voitti koko UPC-ligaenin kevään 2005 karsintasarjan tehotilaston lukemalla +8.
Kaudella 2005–2006 Lorentzen teki Norjan pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 23+17=40, joilla hän oli Cometin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Lorentzen jakoi koko GET-ligaenin (aik. UPC-ligaen) maalipörssin neljännen sijan Sparta Warriorsin Jonas Andersenin kanssa. Kahden Cometsissa viettämänsä vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Allsvenskan-joukkue Rögle BK:hon, jota Lorentzen oli kauden päätteeksi nostamassa Elitserieniin. Kauden 2008–2009 päätteeksi Rögle ajautui Kvalserieniin, mutta onnistui kuitenkin säilyttämään sarjapaikkansa.
Lorentzen palasi taas kaudeksi 2009–2010 kotimaahansa ja siirtyi Stavanger Oilersin riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden ja seuraava kausi 2010–2011 päättyi hopeaan. Tämän jälkeen Lorentzen voitti peräti kuusi peräkkäistä Norjan-mestaruutta. Kaudella 2013–2014 Oilers osallistui myös Continental Cupiin, jonka joukkue voitti. Helmikuussa 2014 Lorentzen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Oilersin kanssa, kuten taas huhtikuussa 2016.
Lorentzen edusti Norjaa MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2011 sekä Vancouverin olympialaisten karsinnoissa.
Lorentzen pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2002 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001 ja B-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 2000.
Inferno (vuoden 2016 elokuva)
Inferno on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Ron Howardin ohjaama jännityselokuva, joka perustuu Dan Brownin samannimiseen kirjaan vuodelta 2013. Elokuvan kuvaukset alkoivat huhtikuussa 2015 Venetsiassa. Elokuvan pääosissa ovat Tom Hanks, Felicity Jones, Omar Sy, Ben Foster ja Irrfan Khan. Elokuva julkaistiin 2D- ja 3D-formaateissa.
Robert Langdon herää firenzeläisessä sairaalassa muistinsa menettäneenä. Seurakseen Robert saa hoitavan lääkärinsä Sienna Brooksin.