hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
HMS Peacock (U96)
HMS Peacock (viirinumero U96) oli Britannian kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi, joka otettiin palvelukseen elokuussa 1943.
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista ja sen köli laskettiin 29. marraskuuta 1942 telakkanumerolla 4017. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1943 ja se otettiin palvelukseen 10. toukokuuta 1944. Alukselle asennettiin tyypin 276 merivalvontatutka aiemman tyypin 271 tilalle.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Kesäkuussa koeajojen ja varustamisen päätyttyä alus siirrettiin Tobermoryyn, jossa se aloitti kouluttautumisen tuleviin tehtäviin. Heinäkuussa koulutuksen jälkeen alus liittyi Kotilaivastoon Scapa Flow'ssa aloittaen saattuepalveluksen.
Alus liitettiin elokuussa 8. saattajaryhmään, jossa se täydensi saattueen JW59B sukellusveneentorjuntakykyä matkalla Kuolan niemimaalle. Alus liittyi saattueeseen 15. elokuuta. Alus suojasi paluumatkallaan saattuetta RA59A, josta se erkani 6. syyskuuta Loch Ewessä.
Alus oli huollettavana marraskuussa Chathamissa, josta palattuaan se siirtyi Liverpooliin sijoitettuun 22. saattajaryhmään suojatakseen Atlantin saattueita.
Sotatoimien päätyttyä alus jäi Välimerelle. Se valvoi laittomien siirtolaisten pyrkimistä Palestiinaan. Se jatkoi palvelustaan Maltalle sijoitetussa fregattilaivueessa aina vuoteen 1954, jolloin se palasi Portsmouthiin palveluksesta poistettavaksi. Alus oli reservilaivastossa Portsmouthissa, kunnes se sijoitettiin poistolistalle vuoden 1957 puolustusselonteon jälkeen vuonna 1958. Alus myytiin BISCOlle romutettavaksi ja se saapui hinattuna Shipbreaking Industriesin romnuttamolle lähelle Rosythiä 7. toukokuuta.
BlazBlue
BlazBlue () on Arc System Worksin kehittämä tappelupelisarja.
Sarjan pelejä ovat lokalisoineet Aksys Games ja Zen United. Sarjasta on julkaistu anime-versio vuonna 2013 sekä manga-sarjakuvaa ja online-radio ohjelma joka julkaistiin Nico Nico Douga -palvelussa.
Sarjan pelejä on julkaistu kolikkopelialustoille sekä pelikonsoleille.
Race 07 – The Official WTCC Game
Race 07 – The Official WTCC Game (lyh. Race'07) on SimBinin ajopeli, jossa simuloidaan FIA WTCC -mestaruussarjan kisoja.
Peliin on julkaistu useita lisäosia, jotka laajentavat kalustoa mm. FIA GT ja STCC luokkiin.Yksi pelin suosioon vaikuttaneista tekijöistä on sen tukemat laajat mahdollisuudet "modattavuuteen".
Luettelo lentosimulaattoreista
Tämä on luettelo lentosimulaattoreista, jotka ovat julkisesti saatavilla kuluttajille.
Yhdysvaltain ilmailuhallinto
Yhdysvaltain ilmailuhallinto (, lyh. FAA) on yhdysvaltain kansallinen ilmailuviranomainen.
Organisaatio on perustettu 23. elokuuta 1958 ja sen edeltäjä oli Civil Aeronautics Board (CAB).
Seppo Kievari
Seppo Kalevi Kievari (s. 3. joulukuuta 1943 Hämeenlinna) on suomalainen toimittaja ja yritysjohtaja, joka teki pitkän uran Sanoma-yhtiössä muun muassa Helsingin Sanomien poliittisen toimituksen esimiehenä, toimituspäällikkönä ja päätoimittajana, vuodesta 1994 lehden kustantajana ja vuosituhannen vaihteessa Sanoma Osakeyhtiön toimitusjohtajana. Hän on toiminut myös muun muassa Sanomalehtien Liiton puheenjohtajana. Vuonna 2004 Kievarille myönnettiin viestintäneuvoksen arvonimi.
Kievari sanoo lehtimiesuransa lähteneen liikkeelle sattumalta, kun hän tapasi Helsingin Rautatientorilla Leo Lähteen, joka tarjosi uutispäivystäjän sijaisuutta Helsingin Sanomista. Kievari kävi Sanomien toimittajakoulun ja teki koko uransa yhtiön palveluksessa.
Kievari on ollut vuodesta 1967 naimisissa dramaturgi ja televisiotuottaja Solja Kievarin kanssa.
Yandere Simulator
Yandere Simulator on YandereDevin kehityksessä oleva hiiviskely- ja toimintapeli. Varmaa julkaisuajankohtaa ei vielä ole tiedossa, mutta kehittäjä on arvioinut pelin julkaistavan vuosien 2019–2022 välillä. Pelistä on tällä hetkellä jaossa ilmainen debug-versio, missä pelaajat voivat testata pelin toimintoja ja ilmiantaa löytämiään bugeja.
Tämän hetkisessä pelissä pelaaja ohjaa japanilaista koulutyttöä nimeltä Ayano Aishi (Yandere-chan). Yandere-chan on ihastunut poikaan nimeltä Taro Yamada (Senpai). Lopullisessa pelissä pelaaja pystyy valitsemaan Senpain ja pelaajan hahmon sukupuolen. Kymmenen kuluvan viikon aikana kymmenen muuta oppilasta ihastuu Senpaihin. Pelaajan tulee estää Senpain ihastuminen kilpailijoihin. Pelaaja voi käyttää useita eri keinoja suoriutuakseen tehtävästä, kuten murhaamalla kilpailija, saamalla Senpai vihaamaan kilpailijaa, hankkia kilpailija erotetuksi koulusta, saada kilpailija ihastumaan johonkin muuhun oppilaaseen tai saada kilpailija tekemään itsemurhan. Pelaajan pitää onnistua tekemään tämä kuitenkin ilman, että jää teoistaan kiinni esimerkiksi poliisille tai Senpaille.
Pelimaailma sijoittuu japanilaiseen kouluun ja Yandere-chanin kotiin.
Yandere Simulaattorin kehitys alkoi vuonna 2014 huhtikuussa YandereDevin postauksesta peli-ideastaan 4chan kuvafoorumille. Idean saatua paljon positiivista palautetta päätti YandereDev aloittaa pelin kehityksen. Peli on saanut paljon vaikutteita suunittelussaan muun muassa Hitman- ja Persona -pelisarjasta.
YandereDev ilmoitti 1. maaliskuuta 2017 solmineensa kumppanuussopimukset tinyBuild Gamesin kanssa. Sopimuksen myötä tinyBuild Games olisi tullut olemaan Yandere Simulaattorin julkaisija, ja tinyBuild Games olisi auttanut pelin kehityksessä, korjaamalla pelin koodia ja suorituskykyä. Kuitenkin 10. kesäkuuta 2018 YandereDev ilmoitti yhteistyön tinyBuild Gamesin kanssa päättyneen vuonna 2017 joulukuussa, erimielisyyksien takia tinyBuild Gamesin ohjelmoijan kanssa, jonka oli tarkoitus auttaa pelin kehittämisessä.
Public Image: First Issue
Public Image: First Issue on brittiläisen post-punk -yhtye Public Image Ltd:n ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Albumia on usein pidetty post-punk -genren edelläkävijänä, vaikka ilmestyessään kriitikot lyttäsivät albumin.
Kappaleesta ”Public Image” julkaistiin single.
Asyylikantajaproteiini
Asyylikantajaproteiini on proteiini, jolla on tärkeä rooli muun muassa rasvahappojen ja polyketidien biosynteesissä ja se on osa rasvahapposyntaasientsyymikompleksia. Asyylikantajaproteiinia esiintyy kaikissa eliöissä.
Asyylikantajaproteiini on kooltaan suhteellisen pieni ja muodoltaan pallomainen proteiini. Esimerkiksi Escherichia coli-bakteerin asyylikantajaproteiini koostuu 77 aminohaposta. Asyylikantajaproteiini on niin kutsuttu hapan proteiini eli sen isoelektrinen piste on alle pH 7. Toimiakseen asyylikantajaproteiinin tulee olla liittyneenä fosfopanteteiiniin. Tämän ryhmän liittämisestä proteiiniin huolehtii entsyymi nimeltään asyylikantajaproteiinisyntaasi, joka liittää fosfopanteteiinin erääseen asyylikantajaproteiinin seriinihapon hydroksyyliryhmään.
Rasvahappojen synteeseissä asyylikantajaproteiini toimii rasvahappojen synteesin alustana. Ensimmäisessä vaiheessa joko asetyylikoentsyymi-A tai malonyylikoentsyymi-A kondensoituu asyylikantajaproteiinin fosfopanteteiiniosan tioliryhmän kanssa muodostaen asetyyliasyylikantajaproteiinin tai malonyyliasyylikantajaproteiinin. Näitä reaktioita katalysoivat entsyymit ovat asetyylitransasylaasi ja malonyylitransasylaasi. Rasvahappojen synteesin aikana rasvahappoketju on liittyneenä asyylikantajaproteiiniin, kunnes saavutetaan palmitiinihappo eli rasvahappomolekyyli, jossa on 16 hiiliatomia. Tämän jälkeen eräs tioesteraaseihin kuuluva entsyymi irrottaa palmitiinihapon asyylikantajaproteiinista.
Antti Kosola
"Andrew" "Antti" William Kosola (4. maaliskuuta 1896 Yhdysvallat – 1971) oli amerikansuomalainen hanuristi, säveltäjä ja johtaja.
Uransa alkoi vuonna 1926 ja Kosola teki levytykset hanuristina ja pianistina Leo Kaupin kanssa New Yorkissa vuosina 1927-1931. Samana aikana Kosola teki levytykset Ilmari Hautalan, Tatu Pekkarisen, Heikki Tuomisen, Matti Jurvan ja Hiski Salomaan kanssa. Kosolalla olikin omaa orkesteri ja teki sen kanssa kaksi matkoja Suomeen vuonna 1927 ja 1930. Kosola teki kokonaan yli viisikymmentä levytystä.
HMS Starling (U66)
HMS Starling (viirinumerot U66 ja F66) oli Britannian kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi, joka otettiin palvelukseen huhtikuussa 1943. Alus on eittämättä tunnetuin luokan aluksista niin sukellusveneiden torjunnassa kuuluisaksi tulleesta päälliköstään F. J. Walkerista ja hänen aluksella saavutettamistaan sukellusveneiden upotusluvuista. Lisäksi aluksen tunnettuus perustuu sen toimimiseen toisen maailmansodan jälkeen merenkulunkoulutusaluksena Portsmouthissa.
Alus tilattiin 18. heinäkuuta 1941 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista työnumerolla 11701 ja sen köli laskettiin vielä samana vuonna 21. lokakuuta telakkanumerolla 701. Alus laskettiin vesille 14. lokakuuta 1942 ja se valmistui 1. huhtikuuta 1943. Valmistuessaan aluksen ilmatorjunta-aseistuksena oli neljä kaksiputkista ja kaksi yksiputkista 20 millimetrin tykkiä, jotka korvattiin myöhemmin kahdella kaksiputkisella ja kahdella yksiputkisella 40 millimetrin sekä yhdellä kaksiputkisella ja neljällä yksiputkisella 20 millimetrin tykillä.
Koeajojen ja varustamisen jälkeen alus siirrettiin Tobermoryyn, jossa se kouluttautui tuleviin tehtäviin. Koulutuksen päätyttyä alus siirtyi Liverpooliin, jossa se liittyi 2. saattajaryhmään johtoalukseksi. Alus aloitti ensimmäisen operatiivisen tehtävänsä 29. huhtikuuta suojaten Atlantin saattueita.
Lokakuussa 1945 aluksen varastot tyhjennettiin ja se siirrettiin reserviin. Kaksi kuukautta myöhemmin alus päätettiin palauttaa palvelukseen merenkulun koululaivana Portsmouthiin, jossa sille tehtiin tehtävän vaatimat muutostyöt kuten aseistuksen poisto ja opetustilojen rakentaminen. Maaliskuussa 1946 alus aloitti uudessa tehtävässään ollen siinä aina vuoteen 1956, jolloin se palautettiin reserviin. Alus sijoitettiin 1955 poistolistalle ja se myytiin BISCOlle. Alus hinattiin Lacmotsille Queensboroughiin, jonne se saapui 26. toukokuuta 1958.
Aluksen päällikköinä toisen maailmansodan aikana olivat:
Julius Indongo
Julius Munyelele Indongo (s. 12. helmikuuta 1983 Windhoek, Namibia) on namibialainen ylemmän kevytsarjan nyrkkeilijä ja entinen IBF, ja WBA liittojen maailmanmestari. Indongo on voittanut myös pienen WBO africa liiton mestaruuden.
Indongo aloitti ammattinyrkkeilyuran vuonna 2009. Uran alkuvuodet Indongo otteli tuntemattomampia nyrkkeilijöitä vastaan. Ensimmäisen namibian ulkopuolella käydyn ottelun Indongo otteli vuonna 2016 kohdaten IBF liiton mestari Eduard Troyanovskyn. Kamppailussa Indongo tyrmäsi Troyaskyn ensimmäisellä iskullaan kamppailun vanhettua 40 sekuntia ensimmäistä erää. WBA liiton mestariksi Indongo kohosi vuonna 2017 voittamalla Ricky Burnsin kaksitoistaeräisessä ottelussa kaikin tuomariäänin. Indongo menetti IBF ja WBA liittojen mestaruudet hävitessään kolmannen erän tyrmäystappiolla Terence Grawfordille 19. elokuuta 2017 käydyssä ottelussa.
luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.comissa
Jaana Venkula
Jaana Venkula on suomalainen sosiaalipsykologi ja tietokirjailija. Hän on valtiotieteen lisensiaatti ja ollut tutkijana Helsingin yliopistossa vuoteen 2003 asti.
Venkula suhtautuu kriittisesti sosiaaliseen mediaan, ja sähköpostista hän luopui aikoinaan jättäessään tehtävät Helsingin yliopistossa. Hän on ollut useita vuosia Edistyksen päivien suunnittelijana ja toimi vuodesta 1987 Tiedepolitiikka-lehden päätoimittajana.
Marja-Terttu Kivirinta
Marja-Terttu Kivirinta on suomalainen taidekriitikko ja filosofian tohtori. Hän toimi Helsingin Sanomissa kulttuuritoimittajana 1981–2008, jolloin hän jäi eläkkeelle, ja freelance-kriitikkona 1976–80 ja vuodesta 2009. Kivirinta on väitellyt vuonna 2014 Helsingin yliopistosta taidehistorian alalta tutkimuksella "Vieraita vaikutteita karsimassa. Helene Schjerfbeck ja Juho Rissanen – Sukupuoli, luokka ja Suomen taiteen rakentuminen 1910–20-luvulla"
Skitsofreniaan liittyvät geenialueet
Laajassa kansainvälisessä skitsofreniatutkimuksessa on tunnistettu yli sata skitsofreniaan liittyvää geenialuetta. Skitsofreniaa aiheuttavat etenkin geenit, jotka ohjaavat aivojen oppimista ja muistia sekä aivosolujen välistä viestintää. Samat geenit johtavat myös tavallista vahvempaan elimistön puolustusjärjestelmään.
Tietyn dna-pätkän häviämä eli deleetio kromosomista 22 altistaa skitsofrenialle ja älyllisille kehityshäiriöille. Noin 1,5 %:lla suomalaisista on muunnos, ja erityisen yleinen se on Koillismaassa, missä muunnos on 3−5 %:lla väestöstä. Geenimuutosta kantavilla henkilöillä on todettu olevan kaksinkertainen riski sairastua skitsofreniaan ja nelinkertainen riski älyllisen kehityksen häiriöihin ja lievempiin oppimisvaikeuksiin.
Glutamaatin tuotantoa säätelevän GRM3-geenin harvinainen muunnos kaksin- ja kolminkertaistaa riskin sekä skitsofreniaan, kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön että alkoholiriippuvuuteen. ERBB4-geenin yleinen vaihtelu taas lisää sekä alttiutta sairastua skitsofreniaan että kasvattaa nikotiiniriippuvuuden riskiä 40 prosentilla. Se koodaa proteiinia, joka toimii keskushermoston välittäjäaineiden reseptorina. Skitsofreniaa aiheuttavilla geeneillä on havaittu vaikutusta myös elimistön tavallista vahvempaan puolustusjärjestelmään.
Häviämä kromosomista 17 kasvattaa riskin sairastua skitsofreniaan tai autismiin 13-kertaiseksi. Tutkijat arvelevat mutaation liittyvän myös kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön.
SETD1A-geenin muunnos kasvattaa skitsofreniariskin 35-kertaiseksi. Mutaatio aiheuttaa poikkeuksetta psykiatrisen tai neuropsykiatrisen häiriön, mutta se on harvinainen, ja vain joka tuhannella skitsofreenikolla on muunnos.
DISC-1-geenin muunnos lisää skitsofrenian, vakavan masennuksen ja kaksisuuntaisen mielialahäiriön riskiä. Geenin koodaama proteiini osallistuu keskushermoston kehitykseen sikiökaudelta varhaiseen aikuisuuteen ja on terveilläkin ihmisillä yhteydessä mielihyvän puutteeseen.
C4-geeni nostaa sairastumisriskin 30-kertaiseksi. Geeni säätelee muun muassa hermosolujen risteyskohtien eli synapsien poistumista. Liitoskohtia vähentyy tavallisesti pitkin lapsuutta ja varhaisaikuisuutta, mutta niiden liiallinen poistuminen johtaa mahdollisesti skitsofrenian puhkeamiseen.
Mutant Koala Pictures
Mutant Koala Pictures on vuonna 2011 perustettu oululainen luova tuotantoyhtiö, joka on erikoistunut kerronnallisiin ja visuaalisesti näyttäviin videotuotantoihin. Mutant Koala Pictures tuottaa elokuvia, web-sarjoja, TV-mainoksia, yritysvideoita, animaatioita ja 3D-mallinnuksia.
Tuotantoyhtiön ensimmäinen kokopitkä elokuva on Hevi reissu. Komediaelokuvan käsikirjoittajia ovat Jukka Vidgren, Juuso Laatio ja Aleksi Puranen. Elokuvan ohjaajia ovat Jukka Vidgren ja Juuso Laatio. Elokuva on yhteistuotanto Making Movies Oy:n ja Umedian kanssa. Hevi reissu (Heavy Trip Movie) on ensimmäinen suomalainen komediaelokuva, joka sai maailmanensi-iltansa SXSW-festivaaleilla Teksasin Austinissa . Suomen ensi-ilta oli 9.3.2018.
Yhtiön muita tuotantoja on muun muassa valokuvapohjaiseen Motion Novel -animaatiotekniikkaan perustuva Dr. Professor's Thesis of Evil -elokuva.
Yhtiön tuotannot ja käsikirjoitukset ovat keränneet useita palkintoja.
2/1 täyspelivaatimus
2/1 täyspelivaatimus ("Kaksi yli yhden täyspelivaatimus") on yksi bridgen tarjousjärjestelmä, joka rakentuu seuraavista vastauksista yhden tason avauksiin:
2/1-systeemi ei ole voimassa passanneelta kädeltä, eikä vastustajan välitarjouksen jälkeen. Muut vastaukset ovat kuten SAYC:ssa tai parin sovittavissa.
2/1 TPV-tarjoukset ovat: 1♦–2♣, 1♥–2♣, 1♥–2♦, 1♠
–2♣, 1♠–2♦, 1♠–2♥.
Seuraavat muutokset voidaan sopia parikohtaisesti:
Koska kahden tason tarjoukset ovat SAYC:ia vahvempia, vastaus 1NT on vaatimus ja sitä käytetään (muun muassa) heikompien käsien tarjoamiseen alemmissa väreissä. Koska 1NT vastaus on vaatimus (vaatimussangi), voi kolmen kortin tuella aloittaa sangilla. Jotkut parit pelaavat muunnosta, jossa 1NT vastaus 1♥ tai 1♠ päälle on puolivaatimus. Koska avaaja on pakotettu jatkamaan käsillä, joilla hän muuten olisi passannut, hän voi joutua tarjoamaan kolmella tai jopa vain kahdella kortilla.
2/1:n käyttö edellyttää yleensä (ainakin) seuraavat sopimukset:
What She Came For
What She Came For on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin neljäntenä singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta "" 31. elokuuta 2009. Siitä tehtiin ”Feel the Pressure” -niminen remix albumille "Blood".
La Fortaleza
La Fortaleza on Puerto Ricon kuvernöörin virka-asunto San Juanin kaupungissa. Se rakennettiin 1500-luvulla linnoitukseksi, mutta siitä tuli jo 1600-luvulla kuvernöörin virka-asunto. Nykyisen palatsimaisen ulkoasunsa La Fortaleza sai 1800-luvulla tehdyissä muutostöissä.
Espanjan Puerto Ricon -kauden varhaisvaiheissa saarella ei ollut linnoituksia, mutta vuonna 1529 Espanja määräsi pysyvän linnoituksen rakentamisesta San Juaniin. Rakennustyöt päästiin aloittamaan vasta 1537 paikallisia vastaan käytyjen taistelujen takia.
La Fortaleza valmistui vuonna 1540, ja alkuperäiseen rakennelmaan kuului ympäränmuotoinen torni, jota suojasi neljä kivimuuria. Muurit olivat yli kaksi metriä paksut, ja niiden sisäpuolelle mahtui asumaan noin 200 ihmistä. Pian tämän jälkeen rakennettiin toinen linnoitus Castillo San Felipe del Morro stragisesti tärkeämpään paikkaan lahden suulle. La Fortalezen merkitys puolustuksessa oli siksi toissijainen ja toimi täsät eteenpäin armeijan päälliköiden ja myöhemmin kuvernöörin virka-asuntona.
George Cliffordin johtamat englantilaisjoukot valtasivat La Fortalezan 1598. He joutuivat jättämään samana vuonna San Juanin paikallisten asukkaiden vastarinnan takia.
Hollantilainen kapteeni ja kaappari Boudewijn Hendricksz valtasi 1625 San Juanin 1 500 miehen turvin. Espanjan kuvernööri Juan de Haro y Sanvítores perääntyi joukkoineen San Felipe del Morron linnoitukseen. Hendricksz ei pystynyt valtaamaan sitä ja joutui pakenemaan espanjalaisten saatua vahvistuksia. Hollantilaiset polttivat San Juania ennen pakenemistaan ja vaurioittivat myös La Fortalezaa. Jälleenrakennus aloitettiin 1640.
La Fortalezaa uudistettiin useita kertoja 1800-luvulla, ja vuonna 1822 siitä tehtiin virallisesti Puerto Ricon kuvernöörin virka-asunto. Siinä tehtävässä se oli epävirallisesti ollut jo 1600-luvulta saakka. Kuvernööri Rafael Arístegui y Vélez muutti siitä 1846 palatsimaisen. Arístegui y Vélez muutostöiden jälkeen linnoitus sai nykyisen ulkoasunsa.
C More Sport 1
C More Sport 1 (aiemmilta nimiltään "MTV3 MAX Sport 1", "MTV Sport 1" ja "C More Urheilu") on MTV Oy:n maksullinen, urheiluohjelmia lähettävä kanava. Se aloitti lähetyksensä vuonna 2012. Kanavan pääohjelmistoa ovat muun muassa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut, jääkiekon mestarien liiga, yleisurheilun Timanttiliiga ja tennis. Kevään jääkiekon MM-kisojen aikaan C More Sport 1 muuttuu ympärivuorokautiseksi jääkiekkokanavaksi.
C More Sport 2
C More Sport 2 (aiemmilta nimiltään "MTV3 MAX Sport 2" ja "MTV Sport 2") on MTV Oy:n maksullinen, urheilua lähettävä kanava. Se aloitti lähetyksensä vuonna 2012. Kanavalla näytetään muun muassa jääkiekkoa, tennistä ja golfia. C More Sport 1 ja Sport 2 -kanavilla on omat teräväpiirtokanavansa, jotka otettiin käyttöön vuonna 2014. Kanavat näkyvät myös netissä.
Toyota bB
Toyota bB on Toyotan vuodesta 2000 valmistama Mini MPV (mini multi-purpose vehicle), joka on suunnattu pääasiassa Japanin markkinoille
Ashur-Dan I
Ahur-Dan I, Aš-šur-dān, oli 83. Assyrian kuningas. Hän hallitsi 46(muunnelma 36) vuotta. Nykyisen tulkinnan mukaan hän hallitsi vuosina 1179-1133 eaa. (muunnelma 1169-1133 eaa.), ja hän oli Ninurta-apal-Ekurin poika.
Kawaguchi
Kawaguchi () on Japanin kaupunki Honshūn saaren keskiosassa Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee Suur-Tokion alueella aivan Tokion metropolin pohjois- ja prefektuurin pääkaupungin Saitaman eteläpuolella. Kaupungissa on 595 495 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 61,95 neliökilometriä. Kawaguchi on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Kaupungin etelärajalla virtaava Arakawa erottaa sen Tokiosta. Edo-kaudella Kawaguchi oli pikkupaikkakunta, joka kehittyi muun muassa metallinvalun ja puidenviljelyn keskuksena. Kawaguchin kaupunki perustettiin vuonna 1933 Kawaguchin kauppalan ja kolmen kylän yhdistyessä. Myöhemmin se on kasvanut voimakkaasti Tokion asuinlähiönä. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Keihin-Tōhoku-linja ja kolmannen sektorin Saitaman pikarautatielinja, jotka liittävät sen Tokioon; JR Higashi-Nihonin itä–länsisuuntainen Musashino-linja kulkee vuorostaan kaupungin pohjoisosissa.
Risto Oja-Lipastin yhtye
Risto Oja-Lipastin yhtye, nyk. Oja-Lipasti Band, on 1960-luvulta alkaen
Risto Oja-Lipastin ohella yhtyeessä on vuosikymmenien varrella soittanut myös hänen veljiään, kuten Rauli ja Reijo. Yhtyeen laulusolistina esiintyy usein Raulin vaimo Reetta Oja-Lipasti, ja muina solisteina ovat viime vuosina vierailleet muiden muassa Anniina Mattila, Kaija Lustila, Marko Maunuksela ja Juha Hautaluoma.
Vuonna 1978 yhtye laulusolisteinaan Alpo Juvonen ja Jussi-Pekka ”Justus” Koskiranta teki Finnlevylle LP-levyn "Pohjanmaan poikia", joka sisältää muun muassa Toivo Kärjen ja Rauno Lehtisen sekä albumin tuottajan Lasse Lintalan sävellyksiä. Reetta Oja-Lipasti levytti MTV-Musiikille vuonna 1994 albumin "Nautin elämästä".
Lifesblood
Lifesblood on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Mastodonin EP-levy sekä ensimmäinen virallinen albumi. Se julkaistiin 18. syyskuuta 2001 levymerkillä Relapse Records.
Albumista julkaistiin kahden 7” vinyylin painos 31. elokuuta 2004.
Loulou – rakastettuni
Loulou – rakastettuni (televisioesityksessä käytetty nimeä Lulu; ) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut Maurice Pialatin ohjaama ranskalainen eroottisesti latautunut romanttinen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Gérard Depardieu. Elokuva kertoo sosiaalipummin ja pikkuporvarillisen naisen tuhoisasta suhteesta. Elokuvan käsikirjoittivat Maurice Pialat ja Arlette Langmann sekä tuottivat Yves Gasser ja Klaus Hellwig.
"Loulou – rakastettuni" sai ensi-iltansa vuoden 1980 Cannesin elokuvajuhlilla, missä Maurice Pialat oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva oli ehdolla myös muun muassa kolmen Césarin saajaksi.
Miehensä väkivaltaisesti ulos heittämä Nelly tapaa eräänä iltana Louloun, nuoren ajelehtijan ja taparikollisen, ja päättää muuttaa yhteen hänen kanssaan. Pian Nelly odottaa jo lasta, mutta Loulou kieltäytyy muuttamasta tapojaan ja viettää edelleen aikansa kavereidensa seurassa pikkurikoksia puuhaillen. Nelly ei kestä tilannetta eikä halua siihen enää lasta.
"Loulou – rakastettuni" kuvattiin Pariisissa ja La Queue-en-Brien kunnassa Seine-et-Marnessa Ranskassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Gaumont ja Action Films.
"Loulou – rakastettuni" sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa toukokuussa 1980. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 3. syyskuuta 1980 ja Suomessa 27. maaliskuuta 1981. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa Gaumont ja Suomessa Cine-Studio Oy. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 943 547 katsojaa ja oli Suomessa 116. katsotuin elokuva 11 514 hengen katsojamäärällään vuonna 1981. Elokuva esitettiin myös muun muassa vuoden 1980 Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 100% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,4/10 keskiarvolla. Keräys perustuu viiteen arviointiin. 773 käyttäjästä 72% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,6/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 2 035 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,8/10.
"Loulou – rakastettuni" julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 24. huhtikuuta 2001. Ranskassa elokuva julkaistiin DVD:lle 9. joulukuuta 2010 ja blu-raylle 9. tammikuuta 2013, jolloin ilmestyi myös uusi DVD-julkaisu.
Call of the Mastodon
Call of the Mastodon on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Mastodonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2006. Albumi on yhtyeen viimeinen Relapse Recordsin julkaisema albumi ennen yhtyeen kiinnittämistä Warner Musicille.
Albumin vinyylipainos julkaistiin vuonna 2014.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Pitchfork Median Brandon Stosuy piti albumia verrattain vahvana esityksenä onnistuneesta ja toimivasta varhaisesta tuotannosta. Niin ikään Imperiumin Niko Kaartinen piti albumia hyvin kasattuna kokonaisuutena sekä läpileikkauksena yhtyeen kehityksestä varhaisen tuotannon raakuudesta progressiivisempaan ilmaisuun.
Mastodon (albumi)
Mastodon on yhdysvaltalaisen saman nimisen metalliyhtyeen musiikkiboksi, joka julkaistiin 18. marraskuuta 2008. Se sisältää yhtyeen koko siihen saakka julkaistun tuotannon, ennenjulkaisemattomia livekappaleita sekä oheistarvikkeita.
Thaicom 6
Thaicom 6 on thaimaalaisen Thaicomin operoima geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla 6. tammikuuta 2014.
Thaicom 8 on Orbital ATK:n valmistama satelliitti, joka rakentuu yhtiön GEOStar-2.3-satelliittirungon ympärille.
Rod of Moses
Rod of Moses oli hämeenlinnalainen kristillinen rock -yhtye. Bändi vaikutti 1990-luvun puolesta välistä 2000-luvun alkuun.
Rod of Moseksen alkumuoto syntyi juhannusjuhlilla Keski-Suomessa 1990-luvun puolessa välissä laulaja Rände Rännälin, basisti Sami Korhosen ja rumpali Jerry Patomeren kohdatessa yhteisen tutun kautta. He perustivat yhtyeen nimeltä Underground Cover, joka kokeili parin kitaristin kanssa ja heittivät yhden keikan.
Myöhemmin remmiin tuli kitaristi Tomi Meriläinen ja koskettimiin Antti Heinonen. Tässä vaiheessa yhtyeen nimi vaihtui Rod of Mosekseksi. Nimi syntyi, kun Sami näki Akslepioksen sauva -symbolin ambulanssilelussa. Jouluna 1995 äänitettiin ensimmäinen demo. Tässä vaiheessa alkoi iso pyörä pyörimään ja keikkamäärät alkoivat nousemaan. Loppuvuodesta 1996 synaan tuli Veli-Matti Suoperä ja näin ROMin klassinen kokoonpano oli kasassa.
1997 bändi voitti SM-Gospel-tittelin. Samana vuonna ilmestyi "Rod of Moses" -debyyttialbumi, jonka tuotti Anssi Kela.
ROM nautti suosiota erityisesti nuorison parissa luovilla esiintymisillä ja ja tunki itsensä röyhkeästi
myös sinne minne muut gospelin nimeä kantaneet bändit eivät
olleet menneet ja pääsikin esiintymään Jyrki-ohjelmaan.
Vuonna 1999 yhtye siirtyi funk-, groove- ja soul-vaikutteisesta rockista suoraviivaisempaan, brittihenkiseen rockiin "Dallas"-albumillaan. Tuottajana hääri jälleen Anssi Kela.
2000-luvulla Rod of Moseksen toiminta hiipui. Vellu Suoperä ryhtyi luomaan suosittua ylistysmusiikkia. Rände julkaisi kolme soololevyä. Sami Korhonen jatkoi basistin hommia Bass'n Helenissä, sittemmin rock-yhtye Aeroflopissa ja Delay Treessissä.
Rod of Moses veti reunion-keikan Kouvolan Vappugospelissa 2006.
Hymenochaetaceae
Hymenochaetaceae on sieniheimo, joka sisältää kääpiä ja kääpämäisiä sieniä. Heimo kuuluu Polyporales-kääpälahkosta erotettuun Hymenochaetales-lahkoon. Siihen kuuluvia sukuja ovat muun muassa kangaskäävät ("Coltricia"), kätkökäävät ("Inonotopsis"), lepänkäävät ("Inonotus"), huopakäävät ("Onnia" eli "Pelloporus"), arinakäävät (Phellinus) ja kynsikäävät ("Trichaptum").
Kynsikäävät
Kynsikäävät ("Trichaptum") on sienisuku, johon kuuluu valkolahoa aiheuttavia pienikokoisia ryhmittäin esiintviä lakillisia kääpiä, joiden itiöemät ovat ohuita ja kerroksittaisia. Suomesta tunnetaan neljä lajia, joista yleisin on kuusenkynsikääpä ("T. abietinum"). Muut ovat koivunkynsikääpä ("T. biforme"), männynkynsikääpä ("T. fuscoviolaceum") ja lapinkynsikääpä ("T. laricinum").
Naissound
NaisSound -kuoro on syksyllä 2012 perustettu, korsolainen naiskuoro. Kuorossa laulaa tällä hetkellä noin 50 laulajaa. Kuoron päätavoitteena
on tuottaa monipuolisesti viihdyttävää, soinniltaan yhtenäistä ja raikasta kuoromusiikkia, niin uuden kuin myös perinteisemmänkin naiskuoro- ja viihdemusiikin saralta.
Kuoro on konsertoinut mm. Camilla Nylundin, Waltteri Torikan, Ursula Hynnisen, Lauri Mikkolan ja Matti Eskon kanssa. Kuoron johtajana toimi vuoden 2017 syksyyn kuoron
perustajajäsen Riikka Salminen, jolloin puikkohin astui kapellimestari Kaapo Ijas.
Lahta-keskus
Lahta-keskus (, "Lahta Tsentr") on Pietarissa Venäjällä rakenteilla oleva toimistorakennus ja monitoimitalo, jonka ydin on Gazprom-ryhmän pääkonttori. Rakennuskokonaisuuteen kuuluu 462 metriä korkea pilvenpiirtäjä ja monitoimikeskus. Rakennusten kokonaispinta-ala on 400 000 m². Valmistuttuaan vuonna 2018 pilvenpiirtäjä on Euroopan korkein rakennus.Vihreiden ratkaisujen ansiosta energiansäästöä on syntynyt jopa 40 prosenttia. Vuoden 2015 kesäkuussa Lahta-keskuksen suunnitteluvaiheessa hanke sai ”LEED for Core & Shell” kultatodistuksen keskuksen ympäristötehokkuudesta. Asiantuntijoiden mukaan Lahta-keskuksen vihreiden teknologioiden takaisinmaksuaika on noin 20 vuotta.
Ranskan 1. panssaridivisioona (1940)
1. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa vuonna 1940.
Yhtymä perustettiin 16. tammikuuta 1940 Châlonsin varuskunnassa. Siihen kuului kaksi pataljoonaa Renault Char B1 ja kaksi pataljoonaa Hotchkiss H-39. Näiden lisäksi divisioonaan kuului motorisoitu jalkaväkipataljoona, traktorivetoinen kenttätykistörykmentti, patteri 47 millimetrin panssarintorjuntakanuunoita jne.
Divisioona pidettiin reservissä, jotta Dylen linjalle siirtyneitä joukkoja voitaisiin tarvittaessa tukea. Se siirrettiin 11. toukokuuta alkaen erityisten tankkien kuljettamiseen suunniteltujen lavettien avulla Belgiaan Charleroin koillispuolelle Dylen-linjalle, jonne vaunut saapuivat seuravana päivänä. Kuljetusten aikana vaunut, niiden tarvitsema polttoaine ja ammukset joutuivat erilleen. Divisioona liitettiin 14. toukokuuta osaksi Ranskan 9. armeijaa, joka vastasi Dinantin puolustuksesta. Pakolaisvirrat olivat tällöin jo ruuhkauttaneet alueen tiestön ja divisioonan joukkojen siirtyminen uusiin asemiin osoittautui vaikeaksi. Etujoukko saapui Dinantiin vasta seuraavana päivänä. Se kohtasi Saksan XV armeijakuntaan kuuluneet 5. ja 7. panssaridivisioonan d’Ermetonin, Flavionin ja Florennesin rajaamalla alueella iltapäivällä vielä samana päivänä yllättäen ranskalaisjoukot niiden tankatessa panssarivaunujaan. Ranskalaisvaunut eivät siten kyenneet liikkumaan, vaan niistä tuli tuliasemia. Taistelun päätyttyä divisioonaan kuului alle 50 vaunua alkuperäisestä 158:sta.
Vaunujen määrä laski vetäytymisen aikana kahteenkymmeneen vaunujen rikkoutuessa yöllisen marssin aikana ja miehistöjen hylättyä vaununsa. Seuraavana päivänä Erwin Rommelin johtamat saksalaiset tuhosivat divisioonan loput vaunut kahakassa Avesnesissa.
Ranskan antauduttua divisioona lakkautettiin virallisesti 22. kesäkuuta 1940.Divisioonan komentajina olivat:
Ranskan 2. panssaridivisioona (1940)
2. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa vuonna 1940.
Yhtymä perustettiin 15. tammikuuta 1940 Châlonsin varuskunnassa komentajanaan kenraali Bruché. Sen kalustona oli Renault Char B1 ja Hotchkiss H-39 panssarivaunuja.
Ranskan antauduttua divisioona lakkautettiin 22. kesäkuuta 1940.
Divisioonaan kuuluivat:
Ranskan 3. panssaridivisioona (1940)
3. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa vuonna 1940.
Yhtymä perustettiin 20. maaliskuuta 1940 Chatoussa. Siihen kuului perustettaessa puoliprikaati Renault Char B1 ja puoliprikaati Hotchkiss H-39 panssarivaunuja. Näiden lisäksi siihen kuului motorisoitu jalkaväkipataljoona, tykistörykmentti sekä kuljetus- ja huoltokomppania.
Ranskan XXI armeijakunnan komentaja kenraali Flavigny antoi määräyksen tuhota saksalaisten sillanpää Sedanissa. Tehtävään määrättiin 3. panssaridivisioona, 5. kevyt mekanisoitu divisioona ja 3. motorisoitu jalkaväkidivisioona. Käskyjen toteuttamiseen liittyvät viiveet ja heikot viestiyhteydet estivät koordinoidun hyökkäyksen. Lisäksi armeijakunnan komentaja muutti käskynsä puolustukseen ryhmittymiseksi hieman ennen käskettyä hyökkäyshetkeä. Panssaridivisioonan joukot muuttuivat 14.-15. toukokuuta jalkaväen tukiryhmäksi eikä se kyennyt hyödyntämään liikkuvuuttaan ja tulivoimaansa. Hyökkäävät saksalaiset tuhosivat divisioonan vaunun kerrallaan.
Ranskan antauduttua divisioona lakkautettiin virallisesti 22. kesäkuuta 1940.
Immo Tuominen
Immo Tuominen (24. maaliskuuta 1934 Rauma – 19. syyskuuta 1985) oli suomalainen taidemaalari.
Tuominen opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1959–1960. Hänen teoksiaan oli ensimmäistä kertaa esillä Raumalla vuonna 1959. Tuominen on pitänyt yksityisnäyttelyitä mm. Helsingissä, Raumalla, Turussa ja Porissa. Hänen teoksiaan on mm. Rauman ja Porin kaupunkien taidekokoelmissa ja Kankaanpään kaupunginmuseon kokoelmissa. Tuominen kuvasi teoksissaan luontoa ja vuoden kiertoa. Hän oli kokenut luonnon läheisesti jo lapsuudessa asuessaan perheensä kanssa Rauman saaristossa Katavistossa. Tuominen käytti taiteessaan voimakkaita värejä, joiden kirkkaus kommentoi puhtaan luonnon puolesta.
Fosfopanteteiini
Fosfopanteteiini (CHPSNO) on orgaaninen yhdiste. Yhdiste on tärkeä koentsyymi muun muassa rasvahappojen ja polyketidien biosynteesissä. Fosfopanteteiini on osa koentsyymi-A:n rakennetta ja esiintyy välituotteena niin koentsyymi-A:n biosynteesissä kuin hajotuksessakin.
Fosfopanteteiinia muodostuu koentsyymi-A:sta alkalisen fosfataasin katalysoimana. Lisäksi tässä hydrolyysireaktiossa muodostuu adenosiini-3′5′-difosfaattia. Fosfopanteteiinin fosfaattiryhmä hydrolysoidaan entsymaattisesti, jolloin muodostuu panteteiinia. Koentsyymi-A:n biosynteesissä fosfopanteteiinia muodostuu fosfopantotenoyylikysteiinistä entsyymin nimeltä fosfopantotenoyylikysteiinidekarboksylaasin katalysoimana. Tämä reaktio tapahtuu solujen sytosolissa ja fosfopanteteiini kuljetetaan solujen mitokondrioihin. Mitokondrioissa fosfopanteteiini ja ATP muodostavat defosfokoentsyymi-A:ta fosfopanteteiiniadenyylitransferaasin katalysoimana.
Fosfopanteteiini on prosteettinen ryhmä asyylikantajaproteiineissa. Tämä proteiini on osa useita entsyymikomplekseja esimerkiksi rasvahapposyntaasia, polyketidisyntaaseja, gramisidiini-S-syntaasia sekä ei-ribosomaalisia peptidisyntaaseja. Näissä entsyymikomplekseissa karboksyylihappopohjainen susbtraatti on sitoutuneena fosfopanteteiinin tioliryhmään. Fosfopanteteiinin tehtävä on aktivoida näiden karboksyylihappojen karboksyyliryhmiä tekemällä niistä reaktiivisemman tioesterin.
Ninurta-apal-Ekur
Ninurta-apal-Ekur, MAŠ-A-"é-kur", toimi Assyrian kuninkaana nykyisen tulkinnan mukaan vuosina 1192–1180 eaa. tai 1183-1180 eaa. Hänen hallituskautensa on hyvin merkittävä antiikin historian kronologian kannalta, sillä hänen on todettu hallinneen samaan aikaan Babylonian kuninkaan Meli-Shipak II:n kanssa
Aarne Elomaa
Aarne Elomaa (s. 18. elokuuta 1926 Pori – 11. joulukuuta 2008) oli porilainen taidemaalari.
Hän debytoi Porissa 1948 ja esiintyi yksityis- ja yhteisnäyttelyissä mm. Voipaalan kesänäyttelyssä 1977, Porin taidemuseon avausnäyttelyssä 1979, Seinäjoen Taidehallissa 1984 ja 1990, Vaasan Taidehallissa 1984 ja Oulun taidemuseossa 1989. Elomaa on tehnyt opintomatkoja Ranskaan, Saksaan, Belgiaan, Hollaantiin ja Italiaan. Hänen teoksiaan on mm. Valtion sekä Porin, Rauman, Kankaapään ja Harjavallan kaupunkien kokoelmissa.
Pasi Laine
Pasi Laine (s. 1963) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut Valmet Oyj:n toimitusjohtajana vuodesta 2013.
Pasi Laine opiskeli sähkötekniikkaa Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui sieltä diplomi-insinööriksi vuonna 1988. Valmistumisen jälkeen hän on luonut pitkän uran suomalaisissa teollisuusyrityksissä. Vuosina 1988–1996 hän toimi eri tehtävissä Valmet Automotivella. Hän työskenteli Suomessa ja ulkomailla (Kanada, Saksa ja Iso-Britannia). Välillä hän oli 1996–1998 Elsag Bailey Hartmann & Braun Oy:n toimitusjohtajana. Sen jälkeen hän siirtyi Metso-konsernin palvelukseen.
Metsolla Laine on toiminut erilaisissa hallintotehtävissä. Hän toimi aluksi (1998–2002) "Prosessi- ja Energia" -liiketoimintayksiköstä () vastaavana johtajana. Sitten hänet nimitettiin vuosiksi 2002–2003 Metson automaatioliiketoimintasegmentin (Metso Automation) paperi- ja selluteollisuuden automaatiojärjestelmien () liiketoimintalinjan vastaavaksi johtajaksi. Hän jatkoi Metso Automationissa Field Systems-yksikön johtajana 2003–2006.
Metson johtoryhmään Laine nimitettiin vuonna 2006, kun hänet nimitettiin Metso Automationin toimitusjohtajaksi. Hän toimi siinä tehtävässä vuoteen 2011 asti. Sen ohella hän johti Metson "Energia- ja ympäristöteknologia" -liiketoimintasegmenttiä 2008–2011. Sitten hän oli vuonna 2011 lyhyen aikaa "Paperi- ja kuituteknologia" -nimisen segmentin johtajana. Joulukuusta 2011 joulukuuhun 2013 Laine oli "Massa, paperi ja voimantuotanto" -segmentin vastaava johtaja. Hän oli samalla (2011–2013) Metso Oyj:n varatoimitusjohtaja ja toimitusjohtajan sijainen tämän ollessa estynyt hoitamasta tehtäviään.
Kesällä 2013 Metso Oyj:n liiketoimintarakenne uudelleenorganisoitiin. Yhtiö jaettiin kahtia erillisiksi yhtiöiksi (Metso Oyj ja Valmet Oyj). Pasi Laine nimitettiin Valmetin toimitusjohtajaksi kesäkuussa 2013 ja hän aloitti tehtävässä joulukuussa 2013. Laineen johdolla Valmet listattiin Helsingin pörssiin tammikuussa 2014.
Ranskan 4. panssaridivisioona (1940)
4. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa vuonna 1940.
Yhtymä perustettiin 10. maaliskuuta 1940 Chatoussa. Sen kalustona oli Renault Char B1 ja Hotchkiss H-39 panssarivaunuja.
Divisioona aloitti hyökkäyksen 17. toukokuuta Montcornetin taistelussa, jossa se menestyksekkäästi työnsi saksalaisten ryhmitystä taaksepäin. Se joutui kuitenkin vetäytymään lähtöasemiinsa tuen ja ilmasuojan puutteen vuoksi. Tämän jälkeen divisioona siirtyi Abbevillen eteläpuolelle hyökätäkseen saksalaisten Aisne-joen taakse perustamia sillanpäitä vastaan. Divisioona osallistui Abbevillen taisteluun 28.-29. toukokuuta tavoitteenaan murtautua Dunkirkia piirittävien saksalaisjoukkojen rintaman läpi liittoutuneiden joukkojen luokse.
Brittiläinen 51. Ylämaan divisioona vapautti 1. kesäkuuta panssaridivisioonan, joka ryhmittyi uudelleen Marseille-en-Beauvaisisin alueelle liittyen panssariosastoon, joka koottiin kenraali Charles Delestraintin alaisuuteen. De Gaulle vapautettiin 6. kesäkuuta tehtävästä, jotta hän kykenisi siirtymään sotaministeriksi. Divisioonan komentajaksi tuli eversti Chaudesolle, joka luovutti komentajuuden seuraavana päivänä kenraali Pierre Jules de la Fontille.
Divisioona liitettiin 10. kesäkuuta Pariisin armeijaan ja 12. kesäkuuta X armeijakuntaan. Sen jälkeen se osallistui viivytystaisteluihin joukkojen vetäytyessä Loire joelle 12.-19. kesäkuuta. Tulitauko astui voimaan 26. kesäkuuta.Divisioonan komentajina olivat:
Mihail Paškin
Mihail "Misja" Andrejevitš Paškin (, s. 22. huhtikuuta 1980, Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen hyökkääjänä pelannut jääpalloilija, joka edusti nuoruudessaan Venäjän poikien maajoukkuetta ja myöhemmin Kazakstanin jääpallomaajoukkuetta. Misja Paškinin seuroja ovat olleet Ruotsissa mm. IFK Vänersborg, Gripen-Trollhättan ja Hammarby IF sekä Venäjällä Zorki Krasnogorsk, Jenisei Krasnojarsk ja Volga Uljanovsk.
Mihailin isä Andrei Paškin on Neuvostoliitossa ja vuodesta 1988 Ruotsissa pelannut Neuvostoliiton jääpallomaajoukkuetta edustanut jääpalloilija. Andrei Paškin oli ensimmäinen Neuvostoliitosta Ruotsiin tullut jääpalloilija. Neuvostoliiton mallin mukaan koko perhe ei saanut muuttolupaa. Niinpä poika-Misja joutui jäävät Neuvostoliittoon isovanhempien hoiviin Krasnojarskiin. Muu perhe muutti Vänersborgiin. Vasta vuoden kuluttua syksyllä 1989 Misjakin pääsi vanhempiensa luo Ruotsiin. Tilanne Neuvostoliitossa oli muuttumassa vapaammaksi, ja vanhoista keinoista rajata ihmisten muuttoa luovuttiin.
Asuinpaikaksi Paškineilla vakiintui Trollhättan, mutta seurat vaihtelivat eli Gripen Trollhättan BK ja kaupungin kakkosjääpalloseura Slussen BK, naapurikaupungin IFK Vänersborg ja Katrineholm SK. Keväällä 2006 Misja Paškin teki sopimuksen sen hetken Ruotsin ykkösseuran Edsbyns IF:n kanssa. Tuskin kausi syksyllä 2006 oli alkanut, kun ilmoitettiin Misja Paškinin siirtymisestä vuokralla Zorki Krasnogorskin riveihin.
Seuraavina vuosina ura jatkui melkeinpä kausikohtaisilla seurasiirroilla eli Zorki-kauden jälkeen syksyllä 2007 takaisin Ruotsiin ja Gripen-Trollhättanin riveihin, sen jälkeen syksyllä 2008 kaudeksi jälleen Zorkin riveihin ja syksyllä 2009 Ruotsiin IFK Vänersborgin riveihin. Vajaan kahden Vänersborg-kauden jälkeen tammikuussa 2011 Misja Paškin siirtyi syntymäseudulleen Krasnojarskiin huippuseura Jenisein riveihin. Keväällä 2012 oli vuorossa jälleen paluu Ruotsiin ja nyt Tukholmaan Hammarby IF:n riveihin. Matka vei vielä kerran Venäjälle ja tällä kertaa Uljanovskiin Volgan riveihin.
Toinen Hammarby-jakso alkoi keväälä 2015, kun hän palasi Venäjältä Uljanovskin Volgasta. Mihail Paškin päätti keväällä 2016, että Hammyrby IF oli hänen viimeinen aktiiviuran seuransa. Syynä uran lopettamiseen olivat selkävaivat. Misja jatkoi sen jälkeen Hammarbyn päävalmentajana toimineen isänsä Andrein apuvalmentajana.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Henkilökohtaisesti.
Sinikka Räike
Sinikka Räike (17. huhtikuuta 1925 Parkano – 26. huhtikuuta 2009) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari.
Sinikka Räike valmistui taideteollisuusopistosta vuonna 1957, lisäksi hän opiskeli Kankaanpään taidekoulussa vuosina 1966–1968. Räike debytoi vuonna 1958 Porin taiteilijaseuran 10-vuotisjuhlanäyttelyssä. Hän esiintyi uransa aikana useissa yksityisnäyttelyissä mm. Wäinö Aaltosen museossa, Rauman taidemuseossa, Satakunnan museossa, Oulun taidemuseossa ja Porin taidemuseossa. Hän osallistui Ryhmä 100:n näyttelyihin vuosien 1965–1973 välillä. Räike osallistui lukuisiin yhteisnäyttelyihin vuosina 1958–1985 ja hänen teoksiaan on mm. Keski-Suomen museon Rauman taidemuseon sekä Porin, Huittisten, Kankaanpään, Kotkan, Oulun ja Turun kaupunkien kokoelmissa. Räikkeen puoliso oli kuvanveistäjä Kauko Räike.
Sievitalo
Sievitalo Oy on rakennusalan yritys, joka valmistaa muuttovalmiita taloja ja talopaketteja. Sievitalo suunnittelee ja rakentaa omakotitaloja, vapaa-ajan asuntoja sekä täyden palvelun asunto-osakeyhtiöitä. Sievitalo on perustettu Sievissä ja sen pääkonttori sijaitsee Kokkolassa. Yrityksellä on Sievin ja Kokkolan lisäksi toimipisteet Vantaalla, Tampereella, Turussa, Vaasassa ja Kuopiossa.
Sievitalolla on noin 60 työntekijää ja yrityksen viime vuosina vahvasti kasvanut liikevaihto on yli 27 miljoonaa euroa. Sievitalo on saanut Kauppalehden Menestyjä-yritys -sertifikaatin.
Sievitalolla on useita, erilaisiin tarpeisiin ja erilaisille perheille soveltuvia talomallivaihtoehtoja. Sievitalon voi suunnitella myös itse Sievitalon Oma malli -palvelun avulla. Sievitalon yhteistyökumppaneiden kautta voi toteuttaa samalla myös esimerkiksi talon sisustus- ja keittiöratkaisut. Sievitalot rakennetaan perinteisesti paikan päällä pitkästä puutavarasta.
Sievitalo on rakentanut ja suunnitellut satojen asuntojen lisäksi asuinalueita. Sievitalo kehittää ja toteuttaa myös Täydenpalvelun asumiseen perustuvia asunto-osakeyhtiöitä eri puolille Suomea. Täydenpalvelun asunnoissa yhtiövastikkeeseen kuuluvat esimerkiksi pihanhoito, turvapalvelut ja talotekniikka.
TCL Corporation
TCL Corporation () on kiinalainen monikansallinen elektroniikkayhtiö. Se valmistaa televisioita, puhelimia, jääkaappeja, pesukoneita ja ilmastointikoneita. Vuonna 2010 TCL oli maailman 25. suurin kulutuselektroniikan valmistaja. Vuonna 2013 yhtiö oli markkinaosuuksilla mitattuna maailman kolmanneksi suurin televisiovastaanottimien valmistaja.
TCL kehittää ja valmistaa BlackBerryn ja Alcatelin brändien alla myytäviä älypuhelimia. Joillakin markkina-alueilla se myy puhelimia myös omalla nimellään.
Ranskan 3. panssaridivisioona
Ranskan 3. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä. Se kunnioittaa vuonna 1943 perustetun ja 1946 lakkautetun 3. algerialaisen jalkaväkidivisioonan perinteitä.
Divisioona perustettiin 1951 ja lakkautettiin 1991. Vuonna 1999 perustettu 3. mekanisoitu prikaati, josta muodostettiin 3. kevyt panssariprikaati, jatkaa divisioonan perinteitä. Divisioona muodostettiin uudelleen kesäkuussa 2016 Ranskan asevoimien uudelleen organisoinnin yhteydessä.
Vuonna 1951 3. divisioona muodostettiin Ranskan Saksaan sijoitettuihin joukkoihin. Yhtymään kuului lähes 15 000 miestä ja sen valvonnassa oli Saksan länsi osat. Divisioonaan kuului kolme prikaatia:
Vuonna 1978 divisioona nimettiin 3. panssaridivisioonaksi, jolloin sen kokoonpanoon kuului kolme jalkaväki-, kaksi panssari-, kaksi tykistö-, pioneeri- ja esikunta- ja huoltorykmentti. FFA:n organisaatiomuutoksen aikana divisioona lakkautettiin 1991 ja se korvattiin 3. mekanisoidulla prikaatilla, joka nimettiin 2014 3. kevyeksi panssariprikaatiksi.
3. divisioona muodostettiin uudelleen 20. kesäkuuta 2016. Siihen kuuluu kolme prikaatia ja sen esikunta on Marseillessa.Divisioona on osa maavoimia (). Perustettaessa siihen kuului kaikkiaan 25 rykmenttiä, neljä esikuntaa ja yksi sotakoulu. Sen vahvuus oli 25 000 henkeä ja noin 4 000 reserviläistä. Divisioonaan kuuluu:
Makuuhuoneen ikkuna
Makuuhuoneen ikkuna () on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut Curtis Hansonin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen psykologinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Steve Guttenberg, Elizabeth McGovern ja Isabelle Huppert. Elokuva perustuu Anne Holdenin romaaniin "The Witnesses" vuodelta 1971. Elokuvan tuottajina olivat Martha De Laurentiis ja Robert Towne.
Terry Lambertilla on suhde pomonsa vaimon Sylvia Wentworthin kanssa. Eräänä iltana firman juhlien jälkeen Terryn luona ollessaan Sylvia kuulee huutoa makuuhuoneen ikkunan alta ja näkee miehen käyvän väkivaltaiseksi naista kohtaan. Ennen kuin Terry ehtii ikkunan luo, on tekijä ehtinyt jo lähteä. Terry ja Sylvia ovat kummatkin samaa mieltä siitä, että tapahtuneesta tulisi ilmoittaa poliisille. Matkassa on vain yksi mutta: Sylvian tehdessä ilmoituksen hänen miehensä saisi tietää suhteesta. Terry tarjoutuu menemään poliisien puheille Sylvian puolesta. Aluksi kaikki sujuu hyvin, mutta sitten Terryn todistuksessa ilmenee epäselvyyksiä ja pian hän onkin itse pääepäilty. Pian paljastuu sarja raiskauksia ja murhia, joiden tekotavoissa on yhtäläisyyksiä. Terry lähtee oikeuteen todistamaan suojellakseen Sylvian henkilöllisyyttä. Syytetyn puolustus kuitenkin murtaa todistuksen ja syyllinen pääsee vapaalle jalalle. Todistaja ja päällekarkauksen uhri tutustuvat ja lavastavat tilanteen ansaksi murhaajalle.
"Makuuhuoneen ikkunan" kuvaukset alkoivat Baltimoressa Marylandin osavaltiossa 21. huhtikuuta 1986. Baltimoren lisäksi elokuvaa kuvattiin Wilmingtonissa ja Winston-Salemissa Pohjois-Carolinan osavaltiossa. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli De Laurentiis Entertainment Group.
"Makuuhuoneen ikkuna" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 1987. Elokuvan teatterilevittäjänä Yhdysvalloissa oli tuotantoyhtiönäkin toiminut De Laurentiis Entertainment Group. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa avausviikonloppunaan 2 919 657 dollaria 930 elokuvateatterissa ja teatterikierroksensa aikana yhteensä 12 640 385 dollaria yhteensä 934 elokuvateatterissa. Suomessa "Makuuhuoneen ikkuna" sai teatteriensi-iltansa 31. heinäkuuta 1987. Finnkino oli elokuvan teatterilevittäjänä Suomessa. Elokuva oli Suomessa 41. katsotuin elokuva 38 996 hengen katsojamäärällään vuonna 1987.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 86% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,0/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 14 arviointiin. 1 381 käyttäjästä 49% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,1/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 3 473 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,4/10.
"Makuuhuoneen ikkuna" julkaistiin Yhdysvalloissa ensi kerran DVD:lle 31. tammikuuta 2000. Sandrew Metronome Distribution Finland Oy on julkaissut elokuvan Suomessa DVD:lle.