hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Dzsenifer Marozsán
Dzsenifer Marozsán (s. 18. huhtikuuta 1992 Budapest, Unkari) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 86 maaottelua, joissa hän on tehnyt 32 maalia. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana lokakuussa 2010.
Marozsán voitti EM-kultaa 2013. Hän teki Ruotsia vastaan pelatun välieräottelun ainoan maalin. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi viidessä Saksan seitsemästä ottelusta ja teki neljännesvälieräottelussa Ruotsia vastaan maalin.
Marozsán voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2010 ja saavutti saman ikäluokan MM-hopeaa 2012. Alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa hän saavutti pronssia 2008 ja oli kisojen paras maalintekijä kuudella maalilla.
Seuratasolla Marozsán edustaa 1. FFC Frankfurtia. Hänen aiempi seuransa oli FC Saarbrücken.
Lena Goeßling
Lena Goeßling (s. 8. maaliskuuta 1986 Bielefeld, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 101 maaottelua, joissa hän on tehnyt kymmenen maalia.
Goeßling esiintyi ensimmäisen kerran Saksan naisten maajoukkueessa helmikuussa 2008. Hän on voittanut alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2004 ja naisten Euroopan-mestaruuden vuonna 2013.
Seuratasolla Goeßling edustaa VfL Wolfsburgia. Hänen aiempia seurojaan ovat FC Gütersloh 2000 ja SC 07 Bad Neuenahr.
Auburnin järjestelmä
Auburnin järjestelmä on vankeinhoitojärjestelmä, jossa tavoitteena on suojella vankeja muiden vankien turmelevalta vaikutukselta pitämällä vangit öisin yksityiskopeissa. Päivisin vangit työskentelevät keskenään, mutta eivät saa keskustella keskenään. Järjestelmä on saanut nimensä New Yorkin Auburnin vankilan mukaan.
Järjestelmän kehittäjä oli yhdysvaltalainen Elam Lynds, josta tuli Auburnin vankilanjohtaja vuonna 1821.
Josephine Henning
Josephine Henning (s. 8. syyskuuta 1989 Mainz, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 42 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hän kuului Saksan kultaa voittaneeseen EM-kisajoukkueeseen 2013 mutta ei pelannut lopputurnauksessa yhtään ottelua. MM-kilpailuissa 2015 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle alkulohko-ottelussa Thaimaata vastaan.
Seuratasolla Henning on edustanut ranskalaista Paris Saint-Germainia vuodesta 2014 lähtien. Hänen aiempia seurojaan ovat 1. FC Saarbrücken, 1. FFC Turbine Potsdam ja VfL Wolfsburg. Hän on voittanut Mestarien liigan vuonna 2010 Potsdamin sekä vuosina 2013 ja 2014 Wolfsburgin joukkueessa.
Leonie Maier
Leonie Maier (s. 29. syyskuuta 1992 Stuttgart, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 63 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2011 ja naisten Euroopan-mestaruuden 2013.
Seuratasolla Maier edustaa FC Bayern Müncheniä. Hänen aiempia seurojaan ovat VfL Sindelfingen ja SC 07 Bad Neuenahr.
Svenja Huth
Svenja Huth (s. 25. tammikuuta 1991 Alzenau, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 37 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän kuului Saksan kultaa voittaneeseen EM-kisajoukkueeseen 2013 mutta ei pelannut lopputurnauksessa yhtään ottelua.
Huth edustaa 1. FFC Turbine Potsdamia. Hänen aiempia seurojaan ovat TSG Kälberau, FC Bayern Alzenau sekä vuosina 2007–2015 1. FFC Frankfurt.
Dynaaminen muistinvaraus
Dynaaminen muistinvaraus (engl. "Dynamic Memory Allocation") on muistinvarausmenetelmä, jossa tietokoneohjelma suorittaa ajon aikana muuttujan tai muistilohkon varauksen tietokoneen muistista. Dynaamista muistinvarausta käytetään, kun tarvittavan muistin määrää ei tiedetä etukäteen ohjelmaa kirjoitettaessa. Esimerkki tällaisesta tilanteesta on esimerkiksi kuvankäsittelyohjelma: ohjelmoija ei voi tietää etukäteen, minkä kokoisia kuvatiedostoja käyttäjä haluaa avata ohjelmalla.
Dynaamista muistinvarausta käytettäessä ohjelma ei voi tietää etukäteen, minkä keskusmuistin kohdan käyttöjärjestelmä sille antaa. Tämän takia dynaamisesti varattuja muistialueita käytetään epäsuorasti, yleensä osoittimen avulla.
Dynaamisesti varattu muisti varataan keosta (engl. "heap").
Dynaaminen muistinvaraus voi johtaa helposti ohjelmointivirheisiin, kuten muistivuotoihin. Lisäksi varatun muistin vapautus voi viedä ennustamattoman paljon aikaa. Riskin vuoksi dynaamista muistinvarausta vältetään luotettavuutta vaativissa tai reaaliaikajärjestelmissä.
Ilmailun laatustandardi DO-178B (Software Considerations in Airborne Systems and Equipment Certification) kieltää dynaamisen muistinvarauksen käytön turvallisuuskriittisessä ilmailujärjestelmissä.
Valkokauluskottarainen
Valkokauluskottarainen ("Grafisia torquata") on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Valkokauluskottaraista tavataan laajalla alueella Kamerunissa, Keski-Afrikassa, Tšadissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Gabonissa. Lajin on kuvattu olevan paikallinen ja harvinainen, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen levinneisyysalue on kuitenkin laaja, eikä vähentymisen katsota vielä vaarantavan lajia, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruukinkankaan koulu
Ruukinkankaan koulu on koulu Suomussalmella. Se perustettiin vuonna 1857. Ruukinkankaan koulun alkuperäinen nimi on Ämmänruukki. Koulussa on sekä ala- että yläaste. Ruukinkankaan koulu on Suomussalmen suurin koulu oppilasmäärältään. Koulussa on oppilaita yhteensä 549. Ruukinkankaan koulu sijaitsee Suomussalmen keskustaajamassa eli Ämmänsaaressa. Koulussa on liikuntahalli ja liikuntasali. Ruukin urheilukenttä on noin kahden neliökilometrin kokoinen. Ruukin liikuntahallissa pelataan syksyisin ja talvisin salibandyä, jalkapalloa ja lentopalloa. Koulun lähellä on SuPSin kotiareena eli jäähalli.
Ruukinkankaan koulun välittömässä läheisyydessä sijaitsee Suomussalmen lukio, liikuntahalli, urheilukenttä sekä jäähalli.
Lukuvuonna 2016-2017 Ruukinkankaan koulu laajentui 550 oppilaaseen, kun Piispajärven ja Taivalalasen koulut lakkautettiin
Fragging
Fragging on englannin kielen käsikranaattia ("engl. fragmentation grenade, slangi frag") tarkoittavasta sanasta johdettu termi, jolla viitataan omien esimiesten eliminointia, omien selviytymismahdollisuuksien parantamiseksi. Tämän käytännön uhreiksi joutuivat useimmiten vaarallisia käskyjä antaneet esimiehet.
Ongelma ei ollut marginaalinen, sillä Yhdysvaltojen asevoimien arvioiden mukaan Vietnamin sodassa sai käytännön seurauksena vuosina 1970-1971 surmansa noin 60 armeijan esimiestä.
Vaikka termi yleistyikin Vietnamin sodan seurauksena, sotahistoria tuntee lukuisia varmistettuja ja varmistamattomia tapauksia käytännöstä eri puolilta maailmaa. Esimerkiksi Kaarle XII:n tapaus on mahdollisesti ollut tällainen.
Hans Luther
Hans Luther (10. maaliskuuta 1879 Berliini – 11. toukokuuta 1962 Düsseldorf) oli saksalainen poliitikko, joka toimi kahdesti (1925 ja 1926) Saksan valtakunnankanslerina Weimarin tasavallan aikana.
Luther opiskeli lakitiedettä Berliinissä, Kielissä ja Genevessä, minkä jälkeen hän työskenteli Berliinin paikallishallinnossa ja vuosina 1907–1913 Magdeburgissa. Hänet valittiin vuonna 1913 Saksan kaupunkipäivien ("Städtetag") sihteeriksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän avusti hallintoa elintarvikkeiden säännöstelyn käyttöönotossa. Vuonna 1918 Luther valittiin Essenin pormestariksi. Saavutettuaan mainetta tässä tehtävässä hänet nimitettiin joulukuussa 1922 elintarvike- ja maatalousministeriksi Wilhelm Cunon hallitukseen. Ranskalaisten käynnistäessä Ruhrin miehityksen tammikuussa 1923 Luther oli juuri palannut Essenin pormestarin virkaansa, joten hänellä oli miehityksen aikana keskeinen rooli siviiliväestön pitämisessä rauhallisena ja paikallishallinnon passiivisen vastarinnan järjestämisessä. Lokakuussa 1923 nimitetyssä Gustav Stresemannin hallituksessa Luther toimi valtiovarainministerinä ja yhdessä Hjalmar Schachtin kanssa hän onnistui pysäyttämään Saksan hyperinflaation ja vakiinnuttamaan maan valuutan. Luther jatkoi valtiovarainministerinä myös Wilhelm Marxin hallituksessa ja osallistui neuvotteluihin Dawesin suunnitelman sisällöstä.
Joulukuussa 1924 pidettyjen vaalien jälkeen Marx ei saanut enää uutta hallitusta koottua, joten Lutherista tuli kansleri tammikuussa 1925. Luherin ensimmäinen hallitus toteutti merkittäviä verotuksen ja kaupan uudistuksia, mutta sen tärkein saavutus oli ulko­ministeri Stresemannin johdolla solmitun Locarnon sopimuksen hyväksymisen varmistaminen joulukuussa 1925. Luther erosi valtakunnankanslerin paikalta välittömästi sopimuksen hyväksymisen jälkeen, mutta palasi vielä johtamaan toista hallitusta, joka toimi tammikuusta toukokuuhun 1926. Luther nimitettiin 1930 Schachtin seuraajana Reichsbankin pääjohtajaksi ja hän toimi 1933–1937 Saksan suurlähettiläänä Yhdysvalloissa. Toisen maailmansodan jälkeen hän toimi Länsi-Saksan hallituksen epävirallisena neuvonantajana.
Aavikkokottarainen
Aavikkokottarainen ("Speculipastor bicolor") on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Aavikkokottaraista tavataan laajalla alueella Itä-Afrikassa, ja sen on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Miombokottarainen
Miombokottarainen ("Neocichla gutturalis") on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Miombokottaraista tavataan laajalla alueella Angolassa, Malawissa, Tansaniassa ja Sambiassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen Angolan länsiosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kaljukottarainen
Kaljukottarainen ("Sarcops calvus") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Kaljukottaraista tavataan Filippiineillä. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Karvari
Karvari ("Prionus coriarius") on kookas sarvijäärälaji ja yksi Suomen kookkaimmista kovakuoriaisista.
Karvari on kookas, 29–37 mm:n pituinen, musta ja yläpuolelta lähes kalju kovakuoriainen. Peitinsiivet ovat mustat tai tummanruskeat ja niissä on kolme kapeaa pitkittäisharjannetta ja etuselän sivuilla kolme piikkiä, joista keskimmäinen on muita pitempi ja terävämpi. Koiraan tuntosarvet ovat leveät ja sahamaiset, naaraalla kapeammat. Koiraalla tuntosarvissa on 12 jaoketta, naaraalla yleensä vain 11. Silmät ovat suuret ja leuat voimakkaat.
Karvaria tavataan Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki Lähi-Itään ja Etelä-Siperiaan. Suomessa levinneisyys rajoittuu lounais- ja etelärannikolle painottuen lounaaseen.
Suomessa karvarin esiintymispaikat ovat tyypillisesti rannikon tai saariston lämpimät kalliomänniköt. Aikuiset kuoriaiset liikkuvat heinäkuun loppupuoliskolta elokuulle ja ovat aktiivisia iltaisin ja öisin. Kuoriaiset viihtyvät vahingoittuneiden tai kuolleiden puiden rungoilla lähellä maanpintaa tai maassa, mutta myös lentävät voimakkaasti suristen ja tulevat valolle. Pariutumisaikaan koiraat kamppailevat keskenään rajusti ja kamppailupaikalle voi jäädä irronneita jäseniä. Koiraat kuoriutuvat ennen naaraita ja ovat naaraita lyhytikäisempiä eläen vain kolmisen viikkoa.
Toukat elävät pystyyn kuolleissa puissa ja kannoissa. Etelämpänä, ja jo Ruotsissa, toukat elävät monissa lehti- ja havupuissa, mutta Suomessa ainoastaan männyissä. Naaras munii pitkällä munanasettimellaan puun rakoihin lähelle maanpintaa tai maanalaisiin juuriin. Nuoret toukat elävät kaarnan alla, mutta myöhemmin toukat siirtyvät syvemmälle puuhun ja tekevät sinne leveitä karkean purun täyttämiä käytäviä aluksi lähellä maanpintaa, myöhemmin syvemmälle juuristoon ja saattavat syödä juuret kokonaan. Toukkakehitys kestää kolmesta neljään, ehkä jopa 5 vuotta, minkä jälkeen toukka koteloituu miltei kanamunan kokoisen, soikean kotelokopan sisään muutaman senttimetrin syvyyteen maan alle.
Suomessa laji on harvinainen ja vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT). Silmälläpidettävä se on myös Ruotsissa.
Kansain murre
Kansain murre (関西弁, 関西方言 Kansai-ben, Kansai hōgen) on erilaisia murteita sisältävä murreryhmä, joita puhutaan Japanissa Kansain alueella. Kansain murre yhdistetään Japanissa suurimmaksi osaksi tyypillisesti Osakan, Japanin kolmanneksi suurimman kaupungin, puhetyyliksi, johon erityisesti viitataan termillä Osakan murre (大阪弁, "Ō"saka-ben). Osakan murre mielletään yleensä Japanin yleiskieltä Tokion murretta melodisemmaksi ja karkeammaksi.
Foneettisesti Kansain murteelle on ominaista voimakkaat vokaaliäänteet, rinnastettuna Tokion murteen (Japanin yleiskielen) voimakkaisiin konsonanttiäänteisiin, mutta äänteiden perusta on molemmissa samankaltainen. Seuraava lista käsittelee joitakin foneettisia eroavaisuuksia:
Celebesinmaina
Celebesinmaina ("Enodes erythrophris") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Celebesinmainaa tavataan kotoperäisenä Sulawesin saarella Indonesiassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja vaikka sen levinneisyysalue onkin pieni, on se luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valdemar Diekn
Valdemar Magnuksenpoika Diekn (1400-luku) oli Hämeen linnanvouti, ja hän saattoi olla myös kihlakunnantuomari 1400-luvun alkupuolella.
Keski-Suomen luontomuseo
Keski-Suomen luontomuseo on Jyväskylän yliopiston museon osana toimiva museo.
Museon perusnäyttely "Perintönä ympäristö" esittelee Keski-Suomen luontoa vanhimmasta kallioperästä 2000-luvun kohteisiin. Museossa on myös vaihtuvia näyttelyitä. Kokoelmissa on geologisia, eläin- ja kasvitieteellisiä näytteitä sekä valokuvia. Kaloja, lintuja, nisäkkäitä ja sieniä esitellään luonnollisissa elinympäristöissään. Kokonaisnäytemäärä vuonna 2012 oli yli 280 000.
Vuonna 2012 Keski-Suomen luontomuseossa vieraili 14 707 kävijää.
Anders Donner vanhempi
Anders Donner (23. joulukuuta 1796 Kokkola – 14. marraskuuta 1857 Kokkola) oli suomalainen tupakkatehtailija ja laivanvarustaja, joka vaikutti Kokkolassa. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1840. Hän muodosti Krimin sodan aikana vapaaehtoisjoukon, joka soti Halkokarin kahakassa englantilaisia vastaan.
Halkokarin kahakka
Halkokarin kahakka oli 7. kesäkuuta 1854 Krimin sodan aikana Kokkolan edustalla käyty taistelu. Siihen osallistui suomalaisen sotilasosaston lisäksi sadan miehen suuruinen vapaaehtoisjoukko, jonka oli muodostanut kokkolalainen kauppaneuvos Anders Donner. 
Suomalaisilla vapaaehtoisilla oli käytössä n.s. hyljepyssyt, joilla pystyivät ampumaan pitempään kuin monilla venäläisillä karbiineilla. Hylkeenpyytäjä Matts Kankkonen oli tähdännyt kuulemma ja tokaissut että: "Jag ska ta han med cigarren", eli: - Minäpä nappaan tuon miehen sikarilla.
Ennen brittien tuloa Vaasasta oli tullut avuksi kaksi venäläistä komppaniaa. Oulusta ja Raahesta saadut tiedot britannian laivaston suorittamista tuhotöistä olivat saaneet kokkolalaiset varautumaan tähän taisteluun.
"HMS Vulturesta" ja "HMS Odinista" laskettiin vesille yhdeksän venettä, joista osa oli varustettu kanuunoin. Yhdellä veneellä Halkokarille rantautuneet luutnantti Wise ja luutnantti Burton vaativat satamassa olevien laivojen ja olemattoman lautan sekä Venäjän keisarikunnan laivastoa huoltavan omaisuuden luovuttamista brittiläisten haltuun. Pormestari Roos ja kauppaneuvos Donner tulkkina toimineen merikapteeni Wiklundin avustuksella torjuivat vaatimuksen.
Brittiläiset lähtivät hyökkäämään. Kenraali A. J. von Wendtin johdolla puolustajat kaatoivat makasiinien väliin pystytetyn valeaidan ja alkoivat ampua. Salmi oli katkaistu pystyttämällä puita, ja merelle näytti, että vesiväylä päättyisi. Lisäksi veneiden esteeksi oli vedetty kettinki estämään niiden pääsy Kokkolan rantaan Polttimoniemen ohitse. Maihinnousuhyökkäyksen epäonnistuessa "HMS Odin" ja "HMS Vulture" avasivat tykkitulen, mutta se ei tavoittanut puolustajia.
"HMS Odinin" laivalääkäri Edward Creen päiväkirjamerkintöjen mukaan brittiläiset eivät olleet odottaneet suomalaisten kykenevän puolustautumaan ja kuulivat myöhemmin kahden venäläisen rykmentin tulleen avuksi. Puolustajat olivat avanneet päiväkirjamerkintöjen mukaan tulen kauppamakasiinien välistä kaatamalla lauta-aidat, jotka oli siihen yllätystä ja puolustusta varten rakennettu. Kiväärien lisäksi brittiläisiä tulitettiin myös kahdella kenttätykillä. Maihinnousuveneet joutuivat perääntymään, vaikka vastasivat tuleen. "HMS Vulturen" tykillä varustettu vene, jossa oli 20 miestä, sai osuman. Brittiläisten henkilötappiot olivat kolme upseeria ja viisitoista matruusia kaatuneina ja kolme upseeria ja 31 matruusia vankeina.
Puolustajien sotasaaliiksi jäi yksi barkassi, jonka miehistö joutui vangiksi. Väestö otti sotasaalista ja nautti sotasaaliiksi saamaansa viiniä. Kasakat olivat alkoholin vaikutuksen alaisina toista päivää eivätkä kyenneet huoltamaan hevosiaan kunnolla. Voitto kulminoitui kansanjuhlaksi.
Nykyään barkassi on Kokkolassa K. H. Renlundin museon omistuksessa ja sijoitettuna Englanninpuistoon varta vasten sille tehtyyn rakennukseen, josta sitä voi tarkastalla koko seinän ikkunoista. Barkassin tykit ja lippu annettiin aikoinaan Venäjälle.
Joakim Donner
Joakim Jarlmar Donner (s. 1926) on suomalainen professori ja kvartäärigeologi. Hän oli Helsingin yliopiston geologian ja paleontologian professori vuodesta 1965.
Donnerin isä oli kielitieteilijä ja itsenäisyysmies Kai Donner. Hänen veljiään ovat eläintieteilijä Kai Otto Donner sekä kirjailija ja elokuvaohjaaja Jörn Donner.
Donner valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1973.
Jere Härkälä
Jere Härkälä (s. 10. tammikuuta 1985 Pori) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän toimii Porin Ässien apuvalmentajana. Härkälä pelasi pelaajaurallaan joukkueessa yhden ottelun puolustajana kaudella 2004–2005.
Härkälä on Ässien oma kasvatti, joka pelasi puolustajana myös yhden SM-liigaottelun kaudella 2004–2005. Kaudella 2005–2006 hän toimi Ässien A-nuorten kapteenina. Härkälä lopetti pelaajauransa kevääseen 2006 ja aloitti sittemmin valmentamaan Ässien E-junioreita, joista hän nousi ikäluokittain ylöspäin.
Kauden 2010–2011 päätteeksi Härkälä valmensi Ässien C-nuoret SM-pronsiin. Kaudella 2011–2012 hän toimi joukkueen A-nuorten apuvalmentajana ja kaudella 2012–2013 B-nuorten vastuuvalmentajana sekä luistelukoulun rehtorina. Kaudeksi 2013–2014 Härkälä liittyi vuoden mittaisella sopimuksella Pekka Virran johtaman Ässien SM-liigajoukkueen valmennustiimiin.
Härkälä toimi kaudet 2016–2017 ja 2017–2018 sekä alkukauden 2018–2019 Ässien A-nuorten vastuuvalmentajana.
Härkälän isä Jari on toiminut Kalevan Pallon, Espoo Bluesin ja Ässien päävalmentajana SM-liigassa.
Runkohaapsanen
Runkohaapsanen ("Saperda carcharias") on yleinen ja kookas kovakuoriaislaji. Se on merkittävin haavan puuainestuholainen.
Runkohaapsasen pituus on 20–27 mm ja naaraat ovat huomattavasti koiraita rotevampia. Kuoriainen on kauttaaltaan kellanruskea tai kellanharmaa ja pienten, mustien, kohollaan olevien pisteiden täplittämä. Peitinsiipien kärjet ovat terävät. Tuntosarvet ovat koiraalla hiukan ruumista pitemmät, naaraalla lyhyemmät, ja tuntosarven tyvestä lukien yhdeksän ensimmäistä jaoketta ovat kärkiosastaan mustat kahden uloimman jaokkeen ollessa yksivärisen harmaat.
Samannäköinen, mutta hieman pienempi laji on raitahaapsanen ("Saperda similis").
Runkohaapsasta tavataan Euroopasta Siperian poikki Kiinaan ja Koreaan. Suomessa se on yleinen ja pohjoisimmat havainnot ovat Keski-Lapista.
Runkohaapsanen elää valoisilla, haapoja kasvavilla paikoilla, etelämpänä Euroopassa elinympäristöksi käyvät myös poppelit. Suotuisia paikkoja ovat esimerkiksi metsänlaidat ja harvennetut taimikot. Aikuiset kuoriaiset liikkuvat kesäkuusta syyskuuhun, etenkin heinä- ja elokuussa, hämärissä tai yöllä ja niihin törmää lajin yleisyydestä huolimatta harvoin. Kuoriaiset oleskelevat lehdillä syöden niiden keskiosaan reikiä, jotka eivät ulotu lehden reunaan saakka. Pimeän aikaan haapsasia voi lentää kirkkaiden valojen luokse.
Naaras jyrsii haavan kuoreen rakoja, joihin se munii yhden munan kuhunkin. Toukka elää lyhyen aikaa kuoren alla, mutta kaivautuu pian syvälle puuainekseen ja ohuissa puissa se voi edetä puun ytimeen saakka. Toukan elinpaikaksi sopivat hyvinkin ohuet puut, mutta suurissa puissa toukkia on lukumääräisesti enemmän. Toukka tekee puuainekseen sormenpaksuisia pystysuoria käytäviä, jotka eivät ulotu nuorissa puissa yleensä puolta metriä korkeammalle maanpinnasta, mutta vanhemmissa puissa voivat yltää korkeallekin. Toukkakehitys kestää pari vuotta, ensimmäisen talven toukka viettää käytävässään maanpinnan alapuolella ja toisen kaivertamassaan kotelo-onkalossa. Täysikasvuinen toukka tekee puun pintaan poistumisaukon, jonka se tukkii puupuruilla ja rakentaa sitten kotelo-onkalon pystysuoran käytävän päähän, poistumisaukosta noin 20 cm ylöspäin.
Norjassa runkohaapsasta on tavattu jopa 20 prosentissa satunnaisesti valituista haavoista. Lajin läsnäolon huomaa kuitenkin yleensä vain haapojen tyvelle toukkakäytävistä pursunneesta puupurusta tai haapoja kaadettaessa paljastuvista käytävistä. Haapsanen elää terveissä puissa, mutta toukkien aiheuttama vioitus altistaa puut erilaisille lahottajasienille.
Runkohaapsasen saalistajiin kuuluu ainakin käpytikka ("Dendrocopos major").
Celebesinkottarainen
Celebesinkottarainen ("Scissirostrum dubium") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Celebesinkottaraista tavataan kotoperäisenä Sulawesin saarella Indonesiassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen tai paikallisesti runsaslukuinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Homelin valtionyliopisto
Homelin valtionyliopisto (, ) on yliopisto Valko-Venäjän kaakkoisosassa, maan toiseksi suurimmassa kaupungissa Homelissa (eli Gomelissa).
Yliopisto pohjautuu vuonna 1929 perustettuun maatalouspedagogiseen instituuttiin. Se kehittyi edelleen yleisemmäksi opettajankoulutusinstituutiksi 1930-luvulla. Maaliskuussa 1969 oppilaitos muutettiin Homelin valtionyliopistoksi. Vuonna 1988 yliopisto nimettiin valkovenäläisen renessanssiajan raamatunkääntäjän ja humanistin Frantsysk Skarynan mukaan.
Homelin valtionyliopisto on ottanut vastaan kansainvälisiä (alkujaan entisen Neuvostoliiton ulkopuolelta tulleita) opiskelijoita vuodesta 1985 lähtien. Yliopistossa toimii yhteensä 13 tiedekuntaa.
HC Neumarkt/Egna
HC Egna Wildgoose on italialainen jääkiekkojoukkue Egnan kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 1963 ja se pelaa Inter-National-Leaguessa.
Nils Edelman
Nils Holger Edelman (1918–2005) oli suomalainen geologi ja geologian ja mineralogian professori Åbo Akademissa.
Väitöskirjan ohella hänen tärkeimmät työnsä kohdistuvat Suoman lounaissaariston geologiaan. Vuonna 1994 häneltä ilmestyi teos "Filosofer, forskare och filurer ur geologins historia".
Hän sai nimityksen professoriksi vuonna 1964.
Ano Turtiainen
Ano Veli Samuel Turtiainen (s. 1967 Sääminki) on suomalainen entinen raskaan sarjan voimanostaja. Turtiainen aloitti uransa vuonna 1989, ja on kilpaillut uransa aikana IPF:ssä, WPC:ssa sekä WPO:ssa. Hänellä on maailmanennätys maastavedossa 405,5 kg:lla vuodelta 2002. Turtiainen toimii myös voimailuvarusteita valmistavassa Gometal Oy:ssä. Hänet valittiin Juvan kunnavaltuustoon perussuomalaisten edustajana vuoden 2017 kunnallisvaaleissa.
Turtiainen julkaisi joulukuussa 2015 Facebook-päivityksen, jossa kirjoitettiin toisten ottaneen suuria henkilökohtaisia riskejä toimiessaan eliminointitehtävissä olemassa olevien ja suunnitteilla olevien vastaanottokeskusten tuhoamisessa. Turtiainen piti Facebook-päivityksessään pahimpana vihollisena Suomen Punaista Ristiä ja kirjoitti ”onko nyt aika laajentaa toimia vihollisen pääpaikkoihin”. Asiasta nousi kohu kun kansanedustaja Laura Huhtasaari oli tykännyt päivityksestä. SPR ilmoitti myöhemmin Turtiaisen viestistä poliisille. Syyskuussa 2018 hänet tuomittiin Facebook-päivityksen takia Etelä-Savon käräjäoikeudessa 60 päiväsakkoon julkisesta kehottamisesta rikokseen.
Ryan Lewis
Ryan Lewis (s. 25. maaliskuuta 1988 Spokane, Washington) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja ja DJ. Hän nousi suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 2012 rap-artisti Macklemoren kanssa julkaistulla "The Heist" -albumilla. Se nousi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan toiselle sijalle. Lisäksi albumin single "Thrift Shop" nousi Suomen virallisen singlelistan ykköseksi, ja single "Can't Hold Us" singlelistan kolmannelle sijalle.
Pekka M. Sinisalo
Pekka Markus Sinisalo (s. 24. maaliskuuta 1969 Helsingissä) on kirkkonummelainen kunnallispolitikko ja Uudenmaan Perussuomalaisten piirin entinen puheenjohtaja, joka siirtyi sinisiin. Sinisalo on Sinisten Uudenmaan piirin puheenjohtaja ja puoluehallituksen jäsen. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.
Sinisalo asuu perheineen Kirkkonummen Veikkolassa ja on ollut virkavapaalla Euroopan yhteisöjen tuomioistuimesta Luxemburgissa. Hänen on myös työskennellyt Euroopan Parlamentissa MEP Sampo Terhon kotimaan avustajana. Sinisalo toimi Perussuomalaisten EU-vaalipäällikkönä vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa.
Sinisalo on toiminut lukuisissa erilaisissa kunnallisissa luottamustehtävissä. Hän on ollut Kirkkonummella kunnanvaltuutettu, Perussuomalaisten valtuustoryhmän pj ja kunnanhallituksen toinen varapuheenjohtaja. Työkokemusta Sinisalolla on erityisesti opettajana, sekä kotimaasta että ulkomailta. Hän on myös Suomalaisuuden liiton toiminnanjohtaja.
Sinisalo oli ehdokkaana vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Kirkonummella, sai 281 ääntä ja tuli tullen valituksi valtuustoon. Vuoden 2012 kuntavaaleissa Sinisalo sai Kirkkonummelta 399 ääntä, neljänneksi eniten koko kunnasta.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän sai Uudeltamaalta 1 375 ääntä, joista 755 tuli kotikunnastaan Kirkkonummelta. Hän ei tullut valituksi eduskuntaan. 
Sinisalo valittiin Perussuomalaisten Uudenmaan piirin eduskuntavaaliehdokkaaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vaaleissa Sinisalo sai 1 244 ääntä eikä tullut valituksi eduskuntaan. Äänistä Kirkkonummelta tuli 569 ja muualta Uudeltamaalta loput 675.
Anna mä meen
"Anna mä meen" on rap-artisti Cheekin neljäs single hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan "Sokka irti". Se julkaistiin musiikkivideona YouTubessa 31. lokakuuta 2012. Kappaleella vierailee Negative -yhtyeen Jonne Aaron, ja sen tuotannosta vastaa Sakke Aalto. Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan ja Latauslistan ensimmäiselle sijalle.
Edward Stevens
Edward Glenister "Ed" Stevens jr. (15. syyskuuta 1932 Saint Louis, Missouri – 9. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja.
Stevens kuului Yhdysvaltain olympiakultaa voittaneeseen kahdeksikkojoukkueeseen Helsingissä 1952. Toiseksi tulleen Neuvostoliiton Yhdysvallat voitti noin kuuden sekunnin erolla.
Stevens työskenteli laivastoupseerina ja ydinvoimainsinöörinä. Hän kuoli 80-vuotiaana 9. kesäkuuta 2013.
Transmar
Transmar Ab on vuonna 1961 perustettu suomalainen Maarianhaminassa pääkonttoria pitävä logistiikka-, kuljetus- ja huolintayritys. Yritys tekee tieliikenteen tavarakuljetuksia Suomessa ja Ruotsissa, sekä niiden välissä sijaitsevalla Ahvenanmaalla jossa se on suurin alallaan.
Suurin osa yrityksen toimittamasta kappaletavaraliikenteestä kulkee Maarianhaminassa sijaitsevan Vikingagrändin terminaalin kautta. Toinen terminaalin sijaitsee Naantalissa ja kummassakin terminaalissa on myös elintarvikkeiden kylmä- ja pakastetilat. Rahti kulkee M/S "Fjärdvägenillä" Ahvenanmaan Långnäsista Manner-Suomen Naantalin satamaan. Laivaan lastataan pääsääntöisesti vain kontit ja perävaunut, joten kummassakin päässä on siten eri kuljettajat.
Ahvenanmaan ja Manner-Suomen välisessä liikenteessä noin 80 % kuljetuksista suuntautuu Lounais-Suomeen tai sieltä Ahvenanmaalle. Yrityksellä on päivittäiset tavaraliikennelinjat Naantalista Turkuun, Helsinkiin, Lahteen ja Tampereelle. Pohjanmaalle tavaralinjaliikenne ajetaan kahdesti viikossa.
Ahvenanmaan pääsaaren lisäksi Transmar liikennöi päivittäinen pääsaaren, Vårdön ja Föglön välillä.
Ulkomaanliikenteestä suurin osa suuntautuu Ruotsiin, jonne on päivittäinen tavaralinjaliikenne Ahvenanmaalta Tukholmaan.
Transmarilla on neljä tytäryritystä. Ahvenanmaalla sijaitsee osakkuusyritys Ålands Budbilsservice Ab, joka tekee paketti- ja kuriiripalveluita Ahvenanmaalla sekä Ahvenanmaalle ja Ahvenanmaalta.
Ingvar Rydell
Gustav Ingvar Rydell (7. toukokuuta 1922 Bäcke – 20. kesäkuuta 2013 Västra Ingelstad, Vellinge) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti.
Rydell kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja MM-pronssia Brasiliassa 1950. Helsingin-turnauksessa hän teki yhteensä kolme maalia, joista yhden pronssiottelussa Saksaa vastaan.
Rydell kuoli Västra Ingelstadissa 91-vuotiaana 20. kesäkuuta 2013.
Savio Dominic Fernandes
Savio Dominic Fernandes (s. 29. tammikuuta 1954 Bombay) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bombayn arkkihiippakuntaan 8. huhtikuuta 1989 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Cozylan titulaaripiispaksi 15. toukokuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oswald Gracias, jota avustivat Filipe Neri António Sebastião do Rosário Ferrão ja Agnelo Rufino Gracias.
Agnelo Rufino Gracias
Agnelo Rufino Gracias (s. 30. heinäkuuta 1939 Mombasa) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1962 ja nimitettiin Bombayn arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Molicunzan titulaaripiispaksi 13. maaliskuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ivan Dias, jota avustivat Simon Ignatius Pimenta ja Lorenzo Baldisseri.
John Rodrigues
John Rodrigues (s. 21. elokuuta 1967 Bombay) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bombayn arkkihiippakuntaan 18. huhtikuuta 1998 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Deultumin titulaaripiispaksi 15. toukokuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oswald Gracias, jota avustivat Filipe Neri António Sebastião do Rosário Ferrão ja Agnelo Rufino Gracias.
Nälkiintyminen (tietotekniikka)
Nälkiintyminen (käännetty myös nääntyminen, ) on tietotekniikassa tila, jossa prosessi tai säie ei pääse etenemään muiden prosessien tai säikeiden toiminnan takia.
Nälkiintyminen muistuttaa lukkiutumista, mutta eroaa siitä siten, että nälkiintyminen voi koskea vain yhtä prosessia, eikä ohjelmallista poissulkemista tai muita vastaavia lukkiutumisen yhteydessä mainittuja ehtoja ole annettavissa. Nälkiintymiseen riittää, jos on olemassa resurssi, jonka käytöstä (epäsuorasti) kilpaillaan. Tämä resurssi on usein itse suoritin, eli vaikka prosessilla on kaikki muut sen tarvitsemat resurssit, se nälkiintyy, jos sille ei anneta ajoaikaa.
Nälkiintyminen voi tulla vastaan myös ohjelmallisena ongelmana. Tällainen on kuvattuna esimerkiksi aterioivien filosofien ongelmassa, kun ensin on estetty lukkiutuminen.
Nälkiintymistä voidaan estää ohjelmallisesti pakottamalla esimerkiksi semaforien avulla haluttu käyttäytyminen. Myös vuoronnusmenetelmä voi olla sellainen, että se estää nälkiintymisen.
Henri Légaré
Henri Légaré OMI (20. helmikuuta 1918 Willow Bunch – 19. heinäkuuta 2004) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1943 ja nimitettiin Labrador City-Scheffervillen hiippakunnan johtoon 13. heinäkuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Roy, jota avustivat Paul Dumouchel ja Patrick James Skinner.
Légaré sai 21. marraskuuta 1972 nimityksen Grouard-McLennanin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 16. heinäkuuta 1996.
Légaré oli lisäksi Ottawan yliopiston rehtori vuosina 1958–1964.
Adam Joseph Exner
Adam Joseph Exner OMI (s. 24. joulukuuta 1928 Killaly) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 7. heinäkuuta 1957 ja nimitettiin Kamloopsin hiippakunnan johtoon 16. tammikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henri Légaré, jota avustivat James Francis Carney ja Charles Aimé Halpin. Exner asetettiin virkaansa 28. maaliskuuta.
Exner sai 31. maaliskuuta 1982 nimityksen Winnipegin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. kesäkuuta. Hänet nimitettiin 25. toukokuuta 1991 Vancouverin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. tammikuuta 2004.
Pesäpallon suomensarja 1962
Pesäpallon suomensarja pelattiin kahdeksannentoista kerran kaudella 1962. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat Jyväskylän Pesä-Veikot, Keravan Pallokerho, Loimaan Palloilijat ja Sotkamon Jymy nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1963.
Putoajien ja maakuntasarjasta tilalle nousevien määrä riippui siitä, minkä lohkojen alueelta SM-sarjasta putoavat joukkueet tulevat. Tällä kertaa jokaiseen lohkoon putosi yksi joukkue, jolloin lohkoista putosi kolme joukkuetta ja maakuntasarjasta nousi vastaavasti kolme tilalle.
Itälohkossa pelasivat uusina joukkueina maakuntasarjasta nousseet Jyväskylän Kirin 2-joukkue, Harjurannan Kisa ja Pörön Urheilijat. 
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Outokummun Partio.
Etelälohkossa pelasi uusina maakuntasarjasta nousseet Hartolan Voima, Työväen Mailapoikien 2-joukkue ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet. Helsingin Pesä-Pojat vaihtui Puna-Mustien 2-joukkueeksi.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Helsingin Pallo-Toverit.
Länsilohkossa pelasivat uusina mestaruussajasta pudonneet Loimaan Palloilijat ja Vaasan Maila sekä maakuntasarjasta nousseet Hämeenlinnan Paukku ja Alajärven Ankkurit.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Nurmon Jymy.
Pohjoislohkossa uusina joukkueina olivat mestaruussarjasta pudonneet Halsuan Toivo ja Sotkamon Jymy sekä nousijat Iin Urheilijat ja Simon Kiri.
Mestaruussarjasta tähän lohkoon putosi Oulun Lippo.
Kaikki karsintalohkot pelattiin 22. - 23. syyskuuta.
Pelattiin Hankasalmella . Mukana olivat maakuntasarjavoittajat Keski-Suomesta, Suur-Savosta, Pohjois-Karjalasta ja Pohjois-Savosta.
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
Pelattiin Tervakoskella. Mukana Helsingin, Uudenmaan, Lahden, Kymenlaakson ja Etelä-Karjalan parhaat. 
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
Länsilohkoon karsittiin Toijalassa, jossa olivat mukana Hämeen, Etelä-Pohjanmaan, Varsinais-Suomen ja Satakunnan maakuntasarjojen voittajat. 
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
Pelattiin Raahessä . Mukana olivat mestarit Keski-Pohjanmaan, Pohjois-Pohjanmaan, Lapin ja Kainuun maakuntasarjoista. Länsi-Pohjan mestari Kuivaniemen Yritys joutui karsimaan Lapin mestarin kanssa. Ottelut: Lapin Lukko - Kuivaniemi 21-0, Kuivaniemi - Lapin Lukko 6-6. Lapin Lukko selvisi loppukarsintaan juoksuin 27-6.
Kolme parasta nousi Suomensarjaan kaudeksi 1963.
David Monroe
David John James Monroe (s. 14. huhtikuuta 1941 Vancouver) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Vancouverin arkkihiippakuntaan 20. toukokuuta 1967 ja nimitettiin Kamloopsin hiippakunnan johtoon 5. tammikuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adam Joseph Exner, jota avustivat Peter Joseph Mallon ja Raymond Roussin. Monroe asetettiin virkaansa 18. maaliskuuta.
James Weisgerber
James Vernon Weisgerber (s. 1. toukokuuta 1938 Vibank) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Reginan arkkihiippakuntaan 1. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Saskatoonin hiippakunnan johtoon 7. maaliskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Joseph Mallon, jota avustivat Joseph Neil MacNeil ja Joseph Faber MacDonald.
Weisgerber sai 7. kesäkuuta 2000 nimityksen Winnipegin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 24. elokuuta.
Émilius Goulet
Émilius Goulet PSS (s. 15. toukokuuta 1933 St-Isidore de Dorchester) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 24. kesäkuuta 1958 ja nimitettiin Saint-Bonifacen arkkihiippakunnan johtoon 23. kesäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Claude Turcotte, jota avustivat Maurice Couture ja James Weisgerber.
Goulet jäi eläkkeelle 3. heinäkuuta 2009.
Daniel Joseph Bohan
Daniel Joseph Bohan (8. marraskuuta 1941 Yarmouth – 15. tammikuuta 2016 Regina) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Monctonin arkkihiippakuntaan 13. toukokuuta 1967 ja nimitettiin Toronton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Migirpan titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloysius Matthew Ambrozic, jota avustivat André Richard ja James Martin Hayes.
Bohan sai 30. maaliskuuta 2005 nimityksen Reginan arkkipiispaksi.
Desiderio Elso Collino
Desiderio Elso Collino (21. maaliskuuta 1926 Firmat – 4. lokakuuta 2002) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. huhtikuuta 1953 ja nimitettiin Rosarion arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Buxentumin titulaaripispaksi 21. tammikuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Bernard Jan Alfrink ja William John Conway.
Collino sai 7. marraskuuta 1972 nimityksen Lomas de Zamoran piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. joulukuuta. Hän jäi eläkkeelle 24. huhtikuuta 2001 ja kuoli seuraavana vuonna sairastettuaan ruokatorven syöpää.
Jorge Rubén Lugones
Jorge Rubén Lugones (s. 31. heinäkuuta 1952 Veinticinco de Mayo) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi jesuiittoihin 22. huhtikuuta 1979 ja sai pappisvihkimyksensä 3. joulukuuta 1988. Hänet nimitettiin Oránin hiippakunnan johtoon 2. kesäkuuta 1999, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Mario Bergoglio, jota avustivat Carmelo Juan Giaquinta ja Juan José Iriarte. Lugones asetettiin virkaansa 6. elokuuta.
Lugones sai 14. lokakuuta 2008 nimityksen Lomas de Zamoran piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 22. marraskuuta.
Marcelo Daniel Colombo
Marcelo Daniel Colombo (s. 27. maaliskuuta 1961 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quilmesin hiippakuntaan 16. joulukuuta 1988 ja nimitettiin Oránin hiippakunnan johtoon 8. toukokuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis Teodorico Stöckler, jota avustivat Mario Antonio Cargnello ja Jorge Rubén Lugones. Colombo asetettiin virkaansa 22. elokuuta.
Luis Alberto Fernández
Luis Alberto Fernández (s. 26. lokakuuta 1946 Lomas de Zamora) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Lomas de Zamoran hiippakuntaan paavi Paavali VI 29. kesäkuuta 1975. Hänet nimitettiin Buenos Airesin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Carpin titulaaripiispaksi 24. tammikuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 27. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Mario Bergoglio, jota avustivat Agustín Roberto Radrizzani, Jorge Rubén Lugones ja José María Arancedo.
Agustín Roberto Radrizzani
Agustín Roberto Radrizzani (s. 22. syyskuuta 1944) on argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän liittyi salesiaaneihin 5. tammikuuta 1968 ja sai pappisvihkimyksensä 25. maaliskuuta 1972. Hänet nimitettiin Neuquénin hiippakunnan johtoon 14. toukokuuta 1991, ja piispaksi vihkiminen seurasi 20. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Argimiro Daniel Moure Piñeiro, jota avustivat Jaime Francisco de Nevares ja Jorge Arturo Meinvielle. Radrizzani asetettiin virkaansa 17. elokuuta.
Radrizzani sai 24. huhtikuuta 2001 nimityksen Lomas de Zamoran piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. kesäkuuta. Hänet nimitettiin 27. joulukuuta 2007 Mercedes-Lujánin arkkipiispaksi.
Juan Luis Ysern de Arce
Juan Luis Ysern de Arce (s. 2. toukokuuta 1930 Valencia) on espanjalaissyntyinen, Chilessä toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Granadan arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1953.
Ysern de Arce sai 12. huhtikuuta 1972 nimityksen Antofagastan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Guardialfieran titulaaripiispaksi. Hänet konsekroi 7. toukokuuta Eladio Vicuña Aránguiz, jota avustivat Francisco de Borja Valenzuela Ríos ja Carlos González Cruchaga. Hänet asetettiin vihkipiispan virkaan 20. toukokuuta 1972, ja virkaanasettamispäivänä hän sai lisäksi nimityksen Calaman hallitsijaksi.
13. toukokuuta 1974 Ysern de Arce nimitettiin San Carlos de Ancudin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. kesäkuuta. Hän erosi 2. kesäkuuta 1974 Calaman hallitsijan tehtävistä. Hän jäi eläkkeelle piispan tehtävistä 15. syyskuuta 2005.
Christopher O’Neill
Christopher O’Neill (s. 27. kesäkuuta 1974 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläissyntyinen, nykyään Yhdysvalloissa asuva ja työskentelevä liikemies. Hän on Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan ja kuningatar Silvian nuorimman tyttären prinsessa Madeleinen puoliso. Prinsessa Madeleine ja Christopher O’Neill vihittiin Tukholmassa 8. kesäkuuta 2013.
Lontoossa 27. kesäkuuta 1974 syntyneen Christopher O’Neillin vanhemmat ovat yhdysvaltalainen liikemies Paul Cesario O’Neill (k. 2004) ja itävaltalaissyntyinen Eva Maria o.s. Walter (s. 1940). Christopher O’Neillillä on kaksi äidinpuoleista ja kolme isänpuoleista sisarpuolta. Paul Cesario O’Neillin sukujuuret ovat skottilais-englantilais-irlantilais-italialaiset.
Christopher O’Neill kävi lontoolaista yksityistä poikakoulua ja sveitsiläistä sisäoppilaitosta. Hän opiskeli vuodesta 1992 lähtien Bostonin yliopistossa kansainvälisiä suhteita ja palasi valmistuttuaan Britanniaan. Kuuden vuoden kuluttua hän siirtyi työelämästä takaisin opiskelun pariin ja muutti New Yorkiin opiskelemaan Columbian yliopiston kauppakorkeakouluun. Valmistumisensa jälkeen hän on työskennellyt New Yorkin finanssimaailmassa. O’Neill on sekä Britannian että Yhdysvaltojen kansalainen ja uskonnoltaan katolilainen.
Prinsessa Madeleine ja Christopher O’Neill tutustuivat New Yorkissa kesällä 2010 ja kihlautuivat lokakuussa 2012. Heidät vihittiin Tukholman kuninkaanlinnan kirkossa 8. kesäkuuta 2013 noin 500 juhlavieraan läsnä ollessa. Vihkimisen jälkeen oli yksityinen iltajuhla Drottningholmin linnassa.
Kuningas Kaarle XVI Kustaa myönsi O’Neillille häiden alla Pohjantähti-ritarikunnan komentajamerkin. O’Neillin pyynnöstä hänelle ei myönnetty kuninkaallista arvonimeä, koska sen vastaanottamisen edellytyksenä olisi ollut Ruotsin kansalaisuuden ottaminen ja liike-elämässä toimimisesta luopuminen. Prinsessa Madeleine ja O’Neill aikovat jatkossakin asua New Yorkissa. Pariskunta muutti kuitenkin syksyllä 2015 Lontooseen lapsiensa kanssa, ja ovat näin ollen lähempänä Ruotsia. Prinsessa Madeleinen ja O’Neillin esikoinen Leonore Lilian Maria syntyi 20. helmikuuta 2014 New Yorkissa. Toinen lapsi, prinssi Nicolas Paul Gustaf syntyi 15. kesäkuuta 2015 Ruotsissa, ja kolmas, prinsessa Adrienne, 9. maaliskuuta 2018.
Carlos González Cruchaga
Carlos González Cruchaga (8. kesäkuuta 1921 Santiago de Chile – 21. syyskuuta 2008) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 23. syyskuuta 1944 ja nimitettiin Talcan hiippakunnan johtoon 4. tammikuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Manuel Santos Ascarza, jota avustivat Bernardino Piñera Carvallo ja Gabriel Larraín Valdivieso.
González Cruchaga jäi eläkkeelle 12. joulukuuta 1996.
González Cruchaga toimi myös Chilen piispainkonferenssin puheenjohtajana. Hän oli Alberto Hurtadon serkku. Hänellä havaittiin elokuussa 2008 terminaalivaiheen maksasyöpä.
Paul Nguyên Binh Tinh
Paul Nguyên Binh Tinh PSS (s. 30. kesäkuuta 1930 Phát Diệm) on vietnamilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. toukokuuta 1960 ja nimitettiin Ðà Nangin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 10. toukokuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi François Xavier Nguyên Quang Sách, jota avustivat Paul Bùi Van Ðoc ja Pierre Trân Thanh Chung.
Nguyên Binh Tinh jäi eläkkeelle 13. toukokuuta 2006.
François Xavier Nguyên Quang Sách
François Xavier Nguyên Quang Sách (25. toukokuuta 1925 An Ngãi – 7. heinäkuuta 2013) oli vietnamilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. elokuuta 1956 ja nimitettiin Ðà Nangin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Elephantaris in Proconsularin titulaaripiispaksi 6. kesäkuuta 1975. Hänet konsekroi Pierre Marie Pham-Ngoc-Chi.
Nguyên Quang Sáchista tuli 21. tammikuuta 1988 Ðà Nangin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 6. marraskuuta 2000.
Armando José María Rossi
Armando José María Rossi (s. 14. huhtikuuta 1945 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin dominikaanien papiksi 20. joulukuuta 1970 ja nimitettiin Concepciónin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 14. marraskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Antonio Cargnello, jota avustivat Bernardo Enrique Witte ja Jorge Rubén Lugones.
Rossista tuli 28. heinäkuuta 2001 Concepciónin piispa.
Alejandro Jiménez Lafeble
Alejandro Jiménez Lafeble (26. helmikuuta 1936 Talca – 5. tammikuuta 1998) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Talcan hiippakuntaan 28. lokakuuta 1959 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Martanae Tudertinorumin titulaaripiispaksi 21. marraskuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlos González Cruchaga, jota avustivat José Manuel Santos Ascarza ja Bernardino Piñera Carvallo.
Jiménez Lafeble sai 12. joulukuuta 1983 nimityksen Valdivian piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 29. helmikuuta 1996.
Ignacio Francisco Ducasse Medina
Ignacio Francisco Ducasse Medina (s. 8. marraskuuta 1956 Santiago de Chile) on chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan Juan Francisco Fresno Larraín 24. maaliskuuta 1984. Hänet nimitettiin Valdivian hiippakunnan johtoon 31. toukokuuta 2002, ja piispaksi vihkiminen seurasi 13. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francisco Javier Errázuriz Ossa, jota avustivat Cristián Caro Cordero ja Ricardo Ezzati Andrello.
Suora summa
Jos matematiikassa on annettu pari, joka koostuu kahdesta samantyyppisestä matemaattisesta objektista, niin näille objekteille voidaan usein määritellä suora summa, jolloin tuloksena saadaan uusi samantyyppinen objekti.
Esimerkiksi "xy"-taso on kaksiulotteinen vektoriavaruus, joka voidaan ajatella kahden yksiulotteisen vektoriavaruuden eli "x"- ja "y"-akselien suoraksi summaksi. Tällaisessa suorassa summassa avaruudet "x" ja "y" voivat leikata ainoastaan nollavektorin tapauksessa origossa. Koordinaattien mielessä suora summa yhdistää "x"-akselin koordinaatin "(x)" ja "y"-akselin koordinaatin "(y)" koordinaatiksi "(x,y)", joka sijaitsee "xy"-koordinaatistossa. Tämän esityksen perusteella on selvää, että suora summa on "x"- ja "y"-akseleita vastaavien kahden joukon karteesinen tulo. Tähän esimerkkiin liittyvä matemaattinen rakenne on vektorien yhteenlasku: formula_1
Muita esimerkkejä suorista summista ovat Abelin ryhmien suora summa, modulien suora summa, renkaiden suora summa, matriisien suora summa ja topologisten avaruuksien suora summa.
Kun "A" ja "B" ovat kaksi matemaattista objektia, niin niiden suoraa summaa merkitään formula_2. Kun on annettu perhe objekteja "A", joiden indeksit "i" ∈ "I" indeksijoukossa "I", niin näiden suora summa voidaan kirjoittaa muodossa formula_3.
Suoraan summaan liittyvä käsite on suora tulo, joka on joskus sama asia kuin suora summa, mutta joskus se voi olla aivan erilainen.
Harmaaraitahaukka
Harmaaraitahaukka ("Buteo nitidus") on haukkojen heimon Buteo-sukuun kuuluva lintu. Aiemmin se liitettiin sukuun "Asturina" sen ainoana lajina. Sitä tavataan Amerikan mantereella Argentiinassa, Belizessa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, El Salvadorissa, Ranskan Guianassa, Guatemalassa, Guyanassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa, Yhdysvalloissa ja Venezuelassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat kuivat ja kosteat metsät sekä savannit, satunnaisesti jopa 1300 metrin korkeudessa.
Ne ovat muuttolintuja Yhdysvaltojen eteläosissa, jonne ne saapuvat pesimään ja muuttavat talvikaudeksi etelämmäksi.
Harmaaraitahaukka on keskikokoinen metsissä elävä lintu. Sen siivet ovat lyhyemmät ja pyrstö pitempi kuin yleensä muilla saman suvun linnuilla. Aikuisen linnun selkä on siniharmaa, ohutjuovainen, ja alapuolelta se on valkoinen. Pyrstö on musta, ja siinä on kaksi kolme raitaa, perä on valkoinen. Nuoren linnun selkä on tummanruskea, ja alapuoli on kellanruskearaitainen, pyrstö ruskeanharmaa, ja siinä on 5-9 kapeaa mustaa juovaa. Silmäjuova on tummanruskea. Sekä aikuisella, että nuorella linnulla on nokka harmaa tai musta, iiris ruskea ja vahanahka ja koivet keltaiset. Koiraat ovat naaraita pienempiä.
"Asturina nitida" ja "Asturina plagiata" (Sibley and Monroe 1990, 1993) yhdistetty nitidukseksi AOU:n (1998) mukaan ja siirretty sukuun "Buteo" AOU:n (2006) mukaan. Nimi "Buteo nitidus" noudattaa Davidin ja Gosselinin ratkaisua (2002a).