hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gabrielle Meyer
Gabrielle Morère (o.s. Meyer, s. 10. toukokuuta 1947 Toulouse, Haute-Garonne, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.
Gabrielle Meyer osallistui arvokilpailuihin ensimmäisen kerran 19-vuotiaana Budapestin EM-kilpailuissa 1966. Tuolloin hän sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa kahdeksanneksi ajalla 45,7 s sekä karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ajalla 25,2 s ja 100 metrin juoksun alkuerissä ajalla 12,2 s. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui viestissä kahdeksanneksi ajalla 44,2 s ja karsiutui 100 metrin puolivälierissä ajalla 11,6 s. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän oli viestissä neljäs ajalla 44,6 s ja 200 metrillä viides ajalla 23,7 s. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui viestissä seitsemänneksi ajalla 45,5 s ja karsiutui 200 metrin välierissä ajalla 24,3 s.
Meyer voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1965, 1966 ja 1967 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1965 ja 1966. Hän sivusi 200 metrin juoksun Ranskan ennätystä 23,7 s lokakuussa 1967 Méxicossa. Hän kuului Ranskan ennätystä 4 × 100 metrin viestijuoksussa parantaneeseen joukkueeseen useita kertoja, viimeksi Méxicon 1968 olympialaisissa.
Danielle Guéneau
Danielle Ménard (o.s. Guéneau, s. 21. elokuuta 1947 Pornic, Loire-Atlantique, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.
Danielle Guéneau kilpaili 17-vuotiaana Tokion 1964 olympialaisissa ja sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa kahdeksanneksi ajalla 46,1 s sekä karsiutui 100 metrin juoksun puolivälierissä ajalla 11,8 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui viestissä kahdeksanneksi Ranskan ennätyksellä 45,7 s sekä karsiutui 80 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 11,1 s. Tämän jälkeen hän ei enää arvokisoissa esiintynyt.
Guéneau voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuonna 1964 sekä 80 metrin aitajuoksussa vuosina 1966 ja 1967. Hän kuului Ranskan ennätyksen 4 × 100 metrin viestijuoksussa juosseeseen joukkueeseen useita kertoja, viimeksi kesäkuussa 1967. Hän on pituudeltaan 162-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 52 kiloa.
Dương Văn Minh
Dương Văn Minh (16. helmikuuta 1916 – 6. elokuuta 2001) oli etelävietnamilainen kenraali ja Etelä-Vietnamin johtaja. Dương komensi Etelä-Vietnamin armeijaa presidentti Ngô Đình Diệmin aikana. Vuonna 1963 hänestä tuli maan johtaja sotilasvallankaappauksessa, jossa Ngô tapettiin. Dươngin valtakausi kesti vain kolme kuukautta ennen seuraavaa vallankaappausta. Vuonna 1975 hän oli jälleen presidenttinä muutaman päivän ennen maan antautumista Pohjois-Vietnamille.
Dương Văn Minh tunnettiin lempinimellä ”Big Minh” (”Iso-Minh”), koska hän oli huomattavasti muita maan armeijan sotilaita kookkaampi.
Minh oli kotoisin Mỹ Thosta Mekongjoen suistosta. Hän opiskeli Saigonissa huippuluokan ranskalaisessa koulussa. Hän aloitti armeijauransa 1940-luvulla Ranskan siirtomaa-armeijassa (Corps Indigène). Hän oli yksi noin 50 vietnamilaisesta, jotka kohosivat upseerin arvoon.
Liityttyään Etelä-Vietnamin armeijaan hän opiskeli myös Yhdysvalloissa Fort Leavenworthissa Kansasissa. Armeijan palveluksessa hän kukisti Hòa Hảo -uskonlahkon ja Bình Xuyên -merirosvot.
Etelä-Vietnamin toiseksi korkea-arvoisimpana komentajana hän johti vuonna 1963 Yhdysvaltain tukemaa vallankaappausta, jolla epäsuosittu Ngô Đình Diệm syrjäytettiin. Ngô teloitettiin seuraavana päivänä veljensä Ngô Ðình Nhun kanssa.
Minh nousi sotilasjuntan johtoon 6. marraskuuta 1963. Hänen valtakautensa kesti vain muutaman kuukauden ennen kuin kenraali Nguyễn Khánh syrjäytti hänet 30. tammikuuta 1964. Dương Văn Minh pakeni Bangkokiin. Hänellä oli edelleen tukijoita Yhdysvalloissa, etenkin CIA:ssa. Maanpaossa Minh kirjoitti artikkelin arvostettuun "Foreign Affairs" -lehteen, jossa hän tuomitsi kaikki neuvottelut kommunistien kanssa. Hän palasi lopulta maanpaosta Yhdysvaltain tuella.
Kotimaassaan hän vastusti kenraali Nguyễn Văn Thiệun valtaa ja oli aikeissa asettua tätä vastaan vaaleissa 1971, mutta hänkin vetäytyi muiden vastaehdokkaiden tavoin, kun kävi ilmeiseksi että vaalit olivat järjestetyt.
Huhtikuun lopulla 1975, kun Etelä-Vietnamin tappio kävi ilmeiseksi, Nguyễn Văn Thiệu pakeni maasta ja luovutti vallan varapresidentti Trần Văn Hươngille, joka yritti neuvotella pohjoisen edustajien kanssa. Kun tapaaminen epäonnistui, hän luovutti vallan 28. huhtikuuta kenraali Dương Văn Minhille. Pohjoisella ei ollut tässä vaiheessa enää mitään tarvetta neuvotella Etelä-Vietnamin edustajien kanssa. Dương Văn Minh ilmoitti 30. huhtikuuta 1975 radiossa luovuttavansa vallan ja iltapäivällä Etelä-Vietnamin hallituksen hajottamisesta.
Dương Văn Minh asui kahdeksan vuotta eristettynä huvilassaan Vietnamissa ja muutti Pariisiin poikiensa luo 1983. Myöhemmin hän siirtyi Kalifornian Pasadenaan asumaan tyttärensä lähellä.
Fingon
Fingon Fingolfinin poika on J.R.R. Tolkienin luoman fantasiataruston noldor-haltioihin kuuluva henkilö.
Fingon oli Fingolfinin vanhin poika. Kun suuri osa noldoria lähti Amanista Beleriandiin Ensimmäisen ajan alussa, Fingon oli mukana. Hän paransi noldorin huoneiden välillä olleen kaunan pelastamalla Maedhrosin Thangorodrimin vankeudesta. Fingon hallitsi elämänsä aikana alueita Hithlumissa. Hän tuli noldorin korkeaksi kuninkaaksi Fingolfinin kuoltua kaksintaistelussa Morgothia vastaan ja johti suurta haltiain ja ihmisten sotajoukkoa Nirnaeth Arnoediadissa. Noldor ja heidän liittolaisensa kuitenkin joutuivat häviölle, jolloin Fingonin armeija tuhottiin miltei kokonaan. Fingon jäi taistelemaan yksin Gothmogia, balrogien johtajaa vastaan. Hän selviytyi kamppailussa kunnes hänen takaansa tuli toinen balrog syösten hänen päälleen tulipyörteen. Lopulta Gothmog nuiji hänet maahan, jolloin Turgonista, hänen veljestään, tuli "noldor"in korkea kuningas.
GP3
GP3-sarja eli GP3 oli autourheiluluokka, joka käynnistyi vuonna 2010. GP3:n tarkoitus on olla ”kakkosluokka” GP2-sarjalle ja myös eräänlainen harjoittelusarja GP2-sarjaan. GP3-sarjassa ajetaan niin ikään GP2:sten tapaan F1 -kilpailujen yhteydessä. Sarjassa kilpailee yhdeksän tallia, joista kukin talli ajattaa kolmea autoa. Kaudesta 2012 alkaen GP3-tallien ei ole ollut pakko ajattaa kolmatta autoa. Tallien on ajatettava vähintään kahta autoa, kolmannen olleessa vapaaehtoinen. GP3- ja GP2-sarjan promoottorina toimii Bruno Michel.
Sarjan ensimmäisen kauden mestaruuden voitti meksikolainen Esteban Gutiérrez. Suomalaisille sarja tuli tunnetuksi, kun Valtteri Bottas voitti GP3-sarjan mestaruuden seuraavalla kaudella.
GP3-auton rungon on suunnitellut ja rakentanut Dallara, kuten GP2:ssakin. Dallara GP3/10 -autossa oli Renault’n 280-hevosvoimainen turbomoottori. Vaihdelaatikkona on 6-vaihteinen Hewland-vaihteisto. Autoihin renkaat toimittaa italialainen rengasvalmistaja Pirelli. Jarrut ovat Brembon valmistamat.
Kaudella 2013 GP3-auton kalusto vaihtui Dallaran GP3/13 runkoon. Samalla moottori vaihtui 400-hevosvoimaiseen vapaasti hengittävään V6-moottoriin. Uusi moottori on AER:n suunnittelema ja valmistama. Auton ulkonäkö muuttui samanaikaisesti muun muassa uudella etunokalla ja sivuponttooneilla. Kaudella 2016 GP3-autot vaihtuvat kolmannen sukupolven GP3/16 -autoihin.
Kilpailuviikonloppuun kuuluu 30 minuutin vapaa harjoitus perjantaina ja 30 minuutin aika-ajo lauantaiaamuna sekä puolituntiset kisat lauantaina ja sunnuntaina. Lauantain kilpailuun lähdetään aika-ajon tulosten mukaisessa järjestyksessä ja sunnuntain kilpailuun lauantain tulosten mukaan niin, että kahdeksan parasta lähtevät käännetyssä järjestyksessä. Pakollisia varikkokäyntejä ei kilpailuissa ole.
Nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja sai kaksi pistettä, mikäli hän on ajanut 90 % kisakierroksista ja sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon lopputuloksissa.
Maljakorallit
Maljakorallit (Caryophylliidae) on kivikorallien heimo, johon kuuluu 296 lajia, jotka jaetaan 88 sukuun. Näistä 51 suvun lajeja on edelleen elossa, muut tunnetaan fossiileista. Joukossa on sekä sellaisia lajeja, joilla on symbioottisia zooxanthellae-leviä, että sellaisia, joilla näitä leviä ei ole.
Maljakoralleja tavataan kaikilla valtamerillä Etelämantereen rannikolta pohjoiselle napapiirille asti. Monet niistä suvuista, joilla on symbioottisia leviä, osallistuvat koralliriuttojen rakentamiseen. Toisia tavataan syvältäkin merestä. 
Heimon lajien tieteellistä luokittelua uudella tavalla harkitaan, sillä se lienee polyfyleettinen.
Nguyễn Khánh
Nguyễn Khánh (8. marraskuuta 1927, Trà Vinh, Ranskan Indokiina – 11. tammikuuta 2013 San José, Yhdysvallat) oli Etelä-Vietnamin asevoimien komentaja ja maan johtaja Vietnamin sodan aikana 1964.
Khánh oli kotoisin pienestä Tra Vinhin rajakaupungista etelä-Vietnamista. Hän liittyi Ranskan siirtomaa-armeijaan vuonna 1954, samana vuonna kun Ranska vetäytyi Indokiinasta.
Hän nousi myöhemmin Etelä-Vietnamin armeijan pääesikunnan päälliköksi kenraali Dương Văn Minhin alaisuudessa. Hän oli mukana syrjäyttämässä ja teloittamassa presidentti Ngô Đình Diệmia 1. marraskuuta 1963.
Hän johti 30. tammikuuta 1964 vallankaappausta, jossa Dương Văn Minh syrjäytettiin. Tämä asetetiin kotiarestiin, vaikka hän saikin jäädä nimelliseksi valtionpäämieheksi. Nguyễn Khánhista tuli Ngô Đình Diệmin syrjäyttäneen vallankumouksellisen sotilasneuvoston puhemies. Hän johti maan hallitusta tammi–lokakuussa 1964.
Hänen valtakautensa oli epävakaa ja häntä vastaan tehtiin useita kaappausyrityksiä. Hän ehti kuitenkin saattaa voimaan uuden perustuslain, jonka Yhdysvaltain suurlähetystö auttoi laatimaan. Syyskuussa 1964 sotilasneuvosto nimitti presidentiksi Phan Khắc Sửun ja Trần Văn Hươngin pääministeriksi. Nguyễn Khánh jäi armeijan johtoon.
Nguyễn Khánh pysyi vallassa noin vuoden, kunnes Nguyễn Cao Kỳ syrjäytti hänet. Nguyễn Khánh nimitettiin lähettilääksi Ranskaan, todellisuudessa hänet ajettiin maanpakoon. Vuonna 1977 Nguyễn Khánh emigroitui vaimonsa ja kuuden lapsensa kanssa Yhdysvaltoihin.
Vuonna 2005 Khánh valittiin Anaheimissa valtionpäämieheksi Garden Grovessa Kaliforniassa toimivaan Vapaan Vietnamin hallitukseen.
Jemenin kuningaskunta
Jemenin kuningaskunta eli Pohjois-Jemen oli vuosina 1918–1962 valtio nykyisen Jemenin pohjoisosassa. Maan pääkaupunki oli Ta'izz.
Tuolla alueella oli ollut pitkään šiialaisia, jotka hangoittelivat osmanien valtaa vastaan, ja Osmanivaltakunnan romahdettua vuonna 1918 alue julistettiin itsenäiseksi. Valtio liittyi perustajajäsenenä Arabiliittoon vuonna 1945 ja YK:hon vuonna 1947. Valtiota hallitsi imaami, kunnes vuonna 1962 silloinen imaami syrjäytettiin egyptiläisten tukemalla vallankaappauksella, ja kuningaskunnan tilalle perustettiin Jemenin arabitasavalta.
Kiimingin Kiekko-Pojat
Kiimingin Kiekko-Pojat ry (lyhennettynä KKP) on kiiminkiläinen jääkiekkoseura, joka on perustettu vuonna 1991. Sitä ennen Kiimingin jääkiekkoilusta vastasi Kiimingin Riento. KKP:n edustusjoukkue pelasi II-divisioonassa vuosina 1992–1998. Sen jälkeen seura on keskittynyt ainoastaan junioritoimintaan. Kiimingissä tehtiin historiaa kaudella 2008–2009, kun -92 syntyneiden joukkue pelasi KKP:n historian ensimmäisen SM-sarja ottelun 22.11.2008 B2-nuorten SM-sarjassa Rauman Lukkoa vastaan. Edustusjoukkue ja muut juniorijoukkueet ovat pelanneet koko historiansa ajan Jäälissä sijaitsevassa Jäälihallissa.
Kesäisin KKP järjestää tunnetun puolustajan Janne Niinimaan vetämän Jannen Kiekkoleirin. KKP:n 1997-ikäluokka voitti kauden 2013-2014 päätteeksi B2-nuorten SM-pronssia, mikä oli KKP:n seurahistorian ensimmäisen SM-mitali.
Endor
Endor on kuvitteellinen planeetta "Tähtien sota" -universumissa. Planeetan kuussa asuu ewok-olentoja. Planeetta esiintyy muun muassa elokuvassa "Tähtien sota: Episodi VI – Jedin paluu", jossa Kuolemantähti rakennetaan Endorin kiertoradalla. Endorin kuussa ja sen läheisyydessä käydään Galaktisen sisällissodan viimeinen suuri taistelu, jossa Kapinaliitto saa ratkaisevan voiton Imperiumista. Darth Vaderin hautapaikka sijaitsee Endorin kuussa.
Juuret (kappale)
”Juuret” on kappale Antti Tuiskun kuudennelta albumilta "Hengitän". ”Juuret” julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä, ja se sai ensisoittonsa YleX-radiossa 5. toukokuuta 2009. Se julkaistiin digitaalisesti toukokuussa ja kaupallisesti 3. kesäkuuta 2009. Albumi "Hengitän" julkaistiin 23. syyskuuta 2009.
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Norjassa ja sen kuvasi valokuvaaja Mikko Harma ja se näytettiin ensimmäisen kerran The Voicen "Heräämössä" 2. kesäkuuta 2009.
”Juuret” on Tuiskun kuudestoista single promosinglet mukaan luettuna. Se oli hänen ensimmäinen singlensä lähes kahteen vuoteen.
Artur Brauner
Artur Brauner (1. elokuuta 1918 Łódź, Puola) on saksalainen elokuvatuottaja. Hän on Saksan merkittävimpiä toisen maailmansodan jälkeisiä itsenäisiä elokuvatuottajia. Brauner on tuottanut urallaan lähes 300 elokuvaa.
Brauner on puolanjuutalainen, joka loi elokuvayhtiönsä tyhjästä toisen maailmansodan jälkeen. Hän vuokrasi hylätyn myrkkykaasutehtaan ja perusti siihen Berliinin ensimmäisen sodan jälkeisen elokuvastudion. Braunerin ensimmäinen tuotanto omalla CCC-Film-yrityksellä oli "Morituri", joka oli taloudellinen floppi ja henkilökohtainen floppi. Se käsitteli kansallissosialistisen rotuvihan seurauksia. Brauner oli menettänyt keskitysleireillä vanhempansa, neljä sisarustaan ja yhteensä 49 sukulaistaan. Saksalaiset eivät kuitenkaan vielä vuonna 1948 olleet valmiita käsittelemään natsien tekoja, joten elokuva ei menestynyt.
Sotaelokuvansa huonon menestyksen takia Brauner keskittyi seuraavaksi viihde-elokuviin. Hänen elokuvissaan näyttelivät 1950-luvun tähdet Maria Schell, Curd Jürgens, Romy Schneider, Lilli Palmer, Ruth Leuwerik, Heinz Rühmann, Hans Albers ja O. W. Fischer. Tuon ajan elokuvista menestystä saivat esimerkiksi Falk Harnackin ohjaama "Heinäkuun 20." ja Robert Siodmarkin "Rotat". Brauner teki yhteistyötä Fritz Langin kanssa 1950-luvun lopussa. 1960-luvulla Brauner alkoi tuottaa myös seksielokuvia ja televisiotuotantoja taloudellisten syiden takia.
Brauner on keskittynyt 1980-luvulta lähtien tuottamaan poliittisia ja yhteiskuntakriittisiä elokuvia. "Hitlerjunge Salomon" oli parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -ehdokkaana.
Tumalevy
Tumalevy on tumakoteloa sisältä verhoava ja tumaa tukeva proteiinirakenne. Se on 30–100 nanometriä paksu rakenne, joka koostuu pääasiassa välikokoisista säikeistä. Tumalevyjen tehtäviin kuuluu tuman muodon ylläpitämiseksi myös mm. DNA:n ja RNA:n käsitteleminen. Tumalevyt jaotellaan rakenteensa ja toimintansa mukaan kahteen ryhmään: A-tyyppiin ja B-tyyppiin. A-tyypin tumalevy sijaitsee sisempänä tumassa ja B-tyypin tumalevyt ovat lähempänä tumakoteloa.
Nguyễn Cao Kỳ
Nguyễn Cao Kỳ (8. syyskuuta 1930 – 23. heinäkuuta 2011) oli Etelä-Vietnamin ilmavoimien komentaja, ilmamarsalkka, pääministeri 1965–1967 ja varapresidentti 1967–1971.
Hän oli kotoisin Sơn Tâysta läheltä Hanoita. Hän eteni Etelä-Vietnamin ilmavoimissa vuoden 1954 jälkeen ja kenraali Dương Văn Minhin vallankaappauksen, johon hän otti osaa, jälkeen hän sai ilmamarsalkan arvon.
Vuonna 1965 Kỳ nimitettiin pääministeriksi siviilihallitsijoiden, presidentti Phan Khắc Sửun ja pääministeri Phan Huy Quátin eron jälkeen. Hallitusjärjestelmää oli muutettu siten että suurin valta oli Kỳllä ja presidentti, kenraali Nguyễn Văn Thiệu oli lähinnä keulakuva. Kỳn valtakausi tiesi loppua maassa Ngô Đình Diệmin syrjäytyksen jälkeen tapahtuneelle vallankaappausten sarjalle.
Kỳ pyrki hakemaan Etelä-Vietnamille ja sen hallinnolle tukea ja legimiteettiä tekemällä useita valtiovierailuja.
Hän oli myös tunnettu aggressiivisista antikommunistisista lausunnoistaan ja räväköistä otteistaan, josta hän sai lempinimen "Cowboy". Kerran hänen sanotaan uhanneen haulikolla toimittajaa, jonka kysymykset ärsyttivät häntä.
Etelä-Vietnam ei silti rauhoittunut täysin, sillä sen johdon vainoamat buddhalaiset nousivat kapinaan maaliskuun lopulla 1966 Kỳn syrjäytettyä buddhalaisen kenraali Nguyễn Chánh Thin. Kapinoivat armeijan I armeijakunnan joukot ja buddhalaiset militantit valtasivat radioasemat Huếssa ja Đà Nẵngissa, jonka pormestari tuki kapinallisia. Kỳ julisti Đà Nẵngin kaupungin joutuneen "kommunistien" valtaan ja johti itse kaksi merijalkaväen pataljoonaa tukahduttamaan kansannousun.
Etelä-Vietnamiin oli tarkoitus saada siviilihallinto ja Kỳ asettui kenraali Nguyễn Văn Thiệun tueksi vuoden 1967 presidentinvaaleissa, ja hänen varapresidenttiehdokkaakseen. He voittivat vaalin saaden 38 % äänistä. Kỳ oli aiemmin uhannut armeijan väliintulolla, jos väärä ehdokas tulisi valituksi. Jouduttuaan Nguyễn Văn Thiệun varjoon Kỳ jätti politiikan ja vetäytyi maaseudulle, kun Nguyễn Văn Thiệu valittiin uudelle kaudelle 1971 ilman vastaehdokkaita.
Vuonna 1975 Kỳ pakeni Saigonista helikopterilla ja USS Blue Ridgellä Yhdysvaltoihin. Hän asettui Kaliforniaan, jossa hän avasi viinakaupan. Kỳn tytär Nguyễn Cao Kỳ Duyên on laulaja, MC ja vietnaminkielisen "Paris By Night" -show'n (Thuy Nga Paris) tähti.
Nguyễn Cao Kỳ palasi Hồ Chí Minhin kaupunkiin, entiseen Saigoniin 2004 ja vieraili myös Hanoissa ja kotikaupungissaan. Tämä suututti monet Yhdysvalloissa asuvat antikommunistiset vietnamilaiset.
Kỳ arvosteli Vietnamin sotaa ulkomaiden järjestämäksi veljessodaksi.
Kỳ kuoli sairaalassa Kuala Lumpurissa.
Euphyllia
Euphyllia on kivikorallien suku, johon kuuluu ainakin 15 lajia. Niitä ei voi erottaa toisistaan kalkkirungon perusteella vaan pitkistä ja lihaksikkaista tentakkeleistaan.
Euphyllia-lajeja tavataan indopasifisella merialueella Mosambikista Punaisellemerelle, Etelä-Japaniin. Pohjois-Australiaan ja Fidži-saarille asti. Monia lajeja pidetään meriakvaarioissa, missä ne kuuluvat suosituimpiin pitkäpolyyppisiin eli LPS-kivikoralleihin. Muotonsa perusteella niitä kutsutaan soihtukoralliksi (torch coral, "E. glabrescens"), vasarakoralliksi (hammerhead coral, "E. ancora" ) ja sammakonkutukoralliksi (frogspawn, "E. divisa") Niissä on yhteyttäviä symbioottisia leviä, minkä takia ne tarvitsevat paljon tai kohtalaisesti valoa.
Vuokkokalat saattavat pitää Euphyllia-korallia kotipaikkanaan, jos varsinaista merivuokkoa ei ole saatavana.
Euphyllia-lajien kauppaa säädellään CITES-sopimuksella. Vuonna 2006 Indonesialle oli asetettu vientikiintiöt neljälle Euphyllia-lajille: "E. ancora", "E. cristata", "E. divisa" ja "E. glabrescens"
Luettelo Suomen diplomaattisista edustustoista
Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustoista. Luettelossa ovat suurlähetystöt sekä pääkonsulaatit, muttei kunniakonsulaatteja.
Etelä-Aasian kiertävä suurlähettiläs toimii Bhutanin, Malediivien, Pakistanin ja Sri Lankan alueilla, Etelä-Kaukasian kiertävä suurlähettiläs toimii Armenian, Azerbaidžanin ja Georgian alueilla, ja Keski-Aasian kiertävä suurlähettiläs toimii Tadžikistanin, Turkmenistanin ja Uzbekistanin alueilla. Irakissa toimii oma kiertävä suurlähettilänsä.
Länsi-Afrikan kiertävä suurlähettiläs toimii Malin, Nigerin ja Norsunluurannikon alueilla.
Guyanan alueella toimii Karibian alueen kiertävä suurlähettiläs.
Antigua ja Barbudan, Bahaman, Barbadoksen, Dominican, Dominikaanisen tasavallan, Grenadan, Jamaikan, Saint Kitts ja Nevisin, Saint Lucian, Saint Vincentin ja Grenadiinien, Suriname sekä Trinidad ja Tobagon alueilla toimii Karibian alueen kiertävä suurlähettiläs.
Suomen erityisedustustoihin kuuluu viisi pysyvää edustustoa kansainvälisissä järjestöissä sekä erityisedustusto Natossa.
Veneenlaskupaikka
Veneenlaskupaikka eli veneluiska on vesistön rantaan rakennettu paikka, josta vene voidaan laskea vesille, tavallisesti auton perävaunusta tai erityisestä venetrailerista, joka peruutetaan luiskan avulla veteen.
Veneenlaskupaikan luiskan pituus on yleensä muutamia kymmeniä metrejä. Kalteva ja yleensä betonilla tai asvaltilla päällystetty luiska ulottuu muutaman metrin verran veteen. Yksinkertainen veneenlaskupaikka voidaan tehdä myös pelkästään kaivamalla vesistöön laskeutuva ura rantamaastoon.
Accel Partners
Accel Partners on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii venture capital- ja kasvurahoittajana. Yhtiön päämaja on Palo Altossa, Kaliforniassa. Sillä on toimistot myös muun muassa Bangaloressa, Lontoossa, Pekingissä ja Shanghaissa.
Accel Partners perusti alkuvaiheen yrityksiin kohdennettujen venture capital -sijoitusrahastojensa rinnalle joulukuussa 2008 myös kasvurahaston. Tähän se keräsi 480 miljoonan dollarin pääoman. Kasvurahasto sijoittaa varsin monelle toimialalle, kuten ICT, digitaalinen media, mobiilipalvelut, ohjelmistot ja verkot.
Accel Partnersin tunnetuimpia sijoituksia ovat muun muassa BitTorrent, Etsy, Facebook, JBoss, Kayak.com, Macromedia, RealNetworks ja Spreadshirt. Suomalaisista sijoituksista merkittävimmät ovat Rovio ja Supercell.
Soneran entinen toimitusjohtaja Kaj-Erik Relander on ollut vuodesta 2001 Accel Partnersin osakas. Hänen asemapaikkansa on Lontoo.
Accel Partners ja eräs Yhdysvaltain vanhimmista ja suurimmista velkavetoisiin yritysostoihin (LBO) keskittyneistä pääomasijoitusyhtiöistä, Kohlberg Kravis Roberts perustivat yhdessä vuonna 2000 Accel-KKR:n, jonka kohteena on keskisuuret yritykset. Miljardin dollarin sijoitusomaisuutta hoitava yritys hankkii määräysvaltaan oikeuttavia omistusosuuksia vakiintuneista teknologiayrityksistä, tai ostaa esimerkiksi perheomistajat ulos.
Via Karelia (albumi)
Asa & Toverit esittää: Via Karelia on suomalaisen rap-artisti Asan viides albumi, joka julkaistiin 27. toukokuuta 2009. Albumi on Aseistakieltäytyjäliiton tukilevy, jolla vierailee useita artisteja Julma-Henristä Fintelligensiin. Levy on eräänlainen paluu Avain-nimellä tehdyn "Punainen tiili" -debyyttialbumin poliittisiin teemoihin. Asa kuvaili levyn musiikkia myös slaavilaisen melankoliseksi ryssäräpiksi, amerikka-räpin vastapainoksi.
Via Karelia oli Suomen 87. myydyin albumi vuonna 2009, ja toiseksi ostetuin rap-levy Cheekin "Jare Henrik Tiihosen" jälkeen. Via Karelia oli Suomen virallisella listalla yhteensä 11 viikkoa. Parhaimmillaan albumi ylsi 4. sijalle debyyttiviikollaan (23/2009).
Kappale "Huojuvat puut" sai jonkin verran radiosoittoa YleX:llä.
Levystä julkaistiin vinyyliversio (ASE001LP) joulukuussa 2009.
Kappaleiden "Suomi Prkl" sekä "Via Karelia" biitit on käytetty musiikin tekijöiden aikaisemmin tuottamilta kappaleilta, mutta niihin on lisätty muita soittimia. "Suomi Prkl" -kappaleen biittiä on aiemmin käytetty yhdysvaltalaisen Boot Camp Clikin "Trading Places" -kappaleella, jonka on tuottanut Ken Ring. "Via Karelia" -kappaleen biittiä käytettiin Huge L:n Ghetto-Orientated mixtapen "Savotta" -kappaleella. "Jos nyrkit voisivat auttaa" -kappaleen kertosäe sisältää myös samplen Huge L:n Supermania -omakustannealbumin "Väkivaltaan" -kappaleesta. "Rauhan murhaajat" -kappaleen biitti on sama, kuin Julma-Henrin "SRJTNT vol. 1" -mixtapen "Kill for Peace" -kappaleella. Myös Henrin rap-osuus on sama kummallakin kappaleella. Raappanan lauluosuus "Huojuvat puut" -kappaleella on sama, kuin hänen omalla "Ei kunnioitusta" -kappaleella, joka löytyy hänen "Maapallo" -nimiseltä albumiltaan.
Kappaleesta "Pirii ja aseit" on julkaistu myös musiikkivideo. Videon on ohjannut Jonne Laakso. Kappaleesta "Eurovitunviisu" on kuvattu musiikkivideo Hollannissa.
Pablo Dorado
Pablo Dorado (22. kesäkuuta 1908, Montevideo, Uruguay – 18. marraskuuta 1978, Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Dorado oli yksi uruguayn pelaajista, jotka voittivat jalkapallon historian ensimmäisen maailmanmestaruuden Uruguayn MM-kisoissa 1930. Dorado teki loppuottelun ensimmäisen maalin.
Monkey Grip
Monkey Grip on toukokuussa 1974 julkaistu, tuolloin The Rolling Stonesin basistina vaikuttaneen Bill Wymanin ensimmäinen sooloalbumi.
Carlos Peucelle
Carlos Desiderio Peucelle (13. syyskuuta 1908 – 1. huhtikuuta 1990) oli argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edusti Argentiinaa Uruguayn MM-kisoissa 1930, kun Argentiina hävisi isäntämaalle loppuottelussa 4–2 Peucellen tehtyä ottelussa 1–1 tasoitusmaalin. Koko turnauksessa Peucelle pelasi 4 ottelua tehden kolme maalia. Hän on myös nelinkertainen Argentiinan mestari (1932, 1936, 1937, 1941) pelatessaan River Platessa. Hän voitti urallaan kahdesti Copa Américan (1929, 1937).
João Derly
João Derly de Oliveira Nunes Júnior (s. 2. kesäkuuta 1981 Porto Alegre, Rio Grande do Sul, Brasilia) on brasilialainen judoka, kaksinkertainen maailmanmestari.
Derly voitti vuonna 1997 alle 56 kg:n sarjan Etelä-Amerikan mestaruuden Medellinissä ja sijoittui kolmanneksi Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Guadalajarassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui kolmanneksi World Youth Games -kilpailujen alle 60 kg:n sarjassa Moskovassa ja voitti 2000 saman sarjan alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Nabeulissa.
Derly sijoittui vuonna 2001 kolmanneksi Pekingin universiadeissa ja Cordoban Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa sekä seitsemänneksi Münchenin MM-kilpailuissa, kaikki alle 60 kg:n sarjassa. Hän voitti saman sarjan mestaruuden Etelä-Amerikan kisoissa Rio de Janeirossa 2002. Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Salvodorissa 2003 hän oli 60-kiloisissa toinen.
Derly voitti alle 66 kg:n sarjan Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Caguasissa 2005. Myöhemmin samana vuonna hän voitti saman sarjan mestaruuden Kairon MM-kilpailuissa kukistettuaan loppuottelussa Japanin Masato Uchishiban. Vuonna 2007 hän uusi 66-kiloisten mestaruuden Rio de Janeiron MM-kilpailuissa voitettuaan loppuottelussa kuubalaisen Yordanis Arencibian. Aiemmin samana vuonna Derly oli voittanut samassa kaupungissa kultaa Pan Amerikan kisojen 66 kg:n sarjassa. Vuonna 2009 hän voitti Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Buenos Airesissa kultaa 66 kg:n sarjassa.
Derly on voittanut viisi maailmancupin kilpailua, ollut kaksi kertaa toinen ja kerran kolmas.
Moottoripyöräilyn Italian Grand Prix 2009
Italian Grand Prix 2009 oli kauden viides osakilpailu ja se ajettiin 29.-31. toukokuuta Mugello Circuitilla.
Bessemer Venture Partners
Bessemer Venture Partners on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii venture capital -rahoittajana. Yhtiö on alansa vanhin Yhdysvalloissa. Se perustettiin vuonna 1901 (aktiivista sijoittamista vuodesta 1911) hallinnoimaan Henry Phippsin osuutta Carnegie Steel Companyn osakkeiden myyntituloista. Phipps oli Carnegie Steelin perustajan, Andrew Carnegien liikekumppani ja hänen jälkeensä yhtiön suurin osakkeenomistaja. Carnegie Steelin alkuvaiheen menestys perustui Sir Henry Bessemeriltä lisensoidun teräksen valmistusprosessin (Bessemer-prosessi) kaupallistamiseen. Phipps nimesi uuden sijoitusyhtiönsä tämän menestyksensä taustalla olleen keksijän kunniaksi.
Vuosina 1911–1975 yrityksen toiminnot olivat osa Bessemer Securities Corporationia, joka jatkaa nykyisellään Bessemer Venture Partnersin kumppanuusyhtiönä.
Bessemer Venture Partnersin tunnettuihin sijoituksiin kuuluvat muun muassa Gartner, Ingersoll Rand, International Paper, Staples, VeriSign ja Wikia. Bessemer Venture Partners on varsin tunnettu venture capital -alan sisällä myös "anti-portfoliostaan", jossa käydään läpi tapauskohtaisesti, kuinka yritys hylkäsi eräät sittemmin erittäin kannattaviksi osoittautuneet sijoituskohteet. Näihin menetettyihin mahdollisuuksiin kuuluvat muun muassa Apple, EBay, FedEx, Google ja Intel.
Yrityksen päätoimipaikka on Menlo Parkissa, Kaliforniassa. Piilaakson lisäksi sillä on toimistot New Yorkissa, Massachusettsissa, Israelissa, Kiinassa ja Intiassa.
Moottoripyöräilyn Katalonian Grand Prix 2009
Katalonian Grand Prix 2009 oli kyseisen kauden kuudes osakilpailu, ja se ajettiin 12.-14. kesäkuuta Circuit de Catalunyalla Barcelonassa, Espanjassa.
"Lähde: MotoGP.com"
Pedro Cea
José Pedro Cea (1. syyskuuta 1900, Montevideo, Uruguay – 18. syyskuuta 1970, Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Cea on kaksinkertainen olympiavoittaja (1924 sekä 1928) sekä maailmanmestari (1930). Valmentajaurallaan hän voitti kerran Copa Américan (1942), pelaajana hänellä on kaksi Copa Américan mestaruutta (1923, 1924).
Santos Iriarte
Victoriano Santos Iriarte (2. marraskuuta 1902, Canelones, Uruguay – 10. marraskuuta 1968, Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Iriarte oli voittamassa vuoden 1930 MM-kisoissa kultaa Uruguaylle. Hän teki loppuottelussa maalin. Koko turnauksessa Iriarte pelasi neljä ottelua tehden 2 maalia.
Héctor Castro
Héctor Castro (29. marraskuuta 1904 Montevideo, Uruguay – 15. syyskuuta 1960 Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Castro oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta Uruguayn kotikisoissa 1930. Hän on myös olympiavoittaja.
Tiago Camilo
Tiago Henrique de Oliveira Camilo (s. 24. toukokuuta 1982 Bastos, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen judoka, maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiamitalisti.
Camilo voitti vuonna 1998 alle 66 kg:n sarjan sekä World Youth Games -kilpailuissa Moskovassa että alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Calissa. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän saavutti hopeaa alle 73-kiloisissa hävittyään loppuottelussa italialaiselle Giuseppe Maddalonille. Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Caguasissa 2005 hän oli alle 81 kg:n sarjassa toinen.
Camilo voitti vuonna 2007 kultaa alle 90 kg:n sarjassa sekä Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Montrealissa että Pan-Amerikan kisoissa Rio de Janeirossa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Riossa myös maailmanmestaruuden 81 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa Ranskan Anthony Rodriguezin. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai samassa sarjassa pronssia. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän oli 90-kiloisissa seitsemäs. Hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden samassa painoluokassa Rio de Janeirossa 2011.
Camilo sai kultaa 90 kg:n painoluokassa Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa 2011. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui viidenneksi. Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa San Josessa 2013 hän sai hopeaa. Seuraavana vuonna hän voitti Pan-Amerikan mestaruuden Guayaquilissa ja sai pronssia MM-joukkuekilpailussa Tšeljabinskissa.
Camilo on saavuttanut masters-, GP- ja Grand Slam -kilpailuissa yhden turnausvoiton, neljä kakkossijaa ja viisi kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on saavuttanut kaksi voittoa, kaksi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa.
Liisi Jauho
Liisi Jauho (s. 1968) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi Finnkinon toimitusjohtajana kesäkuun 2009 alusta toukokuun 2015 loppuun. Koulutukseltaan Jauho on kauppatieteiden maisteri. Hän on toiminut myös Suomen elokuvasäätiön hallituksen jäsenenä ja Filmikamarin hallituksen varapuheenjohtajana. Tällä hetkellä Jauho on Kalevala Koru Oy:n hallituksen jäsen.
Jauho on toiminut aiemmin HOK-Elannon Sokos ja Emotion -ketjunjohtajana. Lisäksi hän on työskennellyt pitkään muun muassa Sokos Helsingin tavaratalonjohtajana ja Virossa As. Prisma Peremarketin toimitusjohtajana.
American Research and Development Corporation
American Research and Development Corporation (ARD), oli varhainen ja vaikutusvaltainen yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka teki tunnetuksi uuden venture capital -tyypin rahoittamisen ensimmäisenä saavuttamansa suurmenestyksen myötä. Vuonna 1957 Digital Equipment Corporationiin (DEC) sijoitetun 70 000 dollarin arvo kasvoi yrityksen listautumiseen () vuonna 1966 mennessä 38,5 miljoonaan dollariin.
Yrityksen perustivat vuonna 1946 Harvard Business Schoolin professori ja myöhemmin INSEADin perustanut, "venture capitalin isänä" pidetty ranskalainen prikaatikenraali Georges Doriot, myöhempi senaattori Ralph Flanders ja Massachusetts Institute of Technologyn presidentti Karl Compton.
American Research and Development Corporation listautui ja oli vuosikausia ainoa julkinen yhtiö, joka oli erikoistunut alkuvaiheen yrityksiin sijoittamiseen. Yritys oli merkityksellinen erityisesti siinä, että se otti ensimmäistä kertaa yksityisiä sijoituksia vastaan muualtakin kuin perustajien omista suvuista. Näitä rahoittajia olivat muun muassa vakuutusyhtiöt ja koulutuslaitokset. Alkuperäinen yrityksen tarkoitus oli vauhdittaa yksityissijoituksia toisen maailmansodan taisteluista palaavien sotilaiden yritystoimintaan. Sijoitukset keskittyivät liki yksinomaan Yhdysvaltain itärannikolle, uusiin yrityksiin, joita nousi erityisesti MIT:n ja Harvardin yliopistoyhteisöistä.
American Research and Development Corporation sai julkisena yhtiönä tapella jatkuvasti SEC:n ja IRS:n kanssa, minkä ansiosta myöhemmät venture capital -toimijat tiesivät perustaa yksityisiä osakkuusyhtiöitä. Yritys oli saanut myös DEC:lta kohtuuttoman suuren – 70 prosentin osuuden vastineeksi 70 000 dollarin sijoituksestaan, mikä oli nostanut yhtiön listautumismenestyksestä huolimatta, tai pikemminkin sen ansiosta potista sivuun jääneissä DEC:n työntekijöissä pettymystä. Myöhemmin alkuvaiheen yritysten venture capital -toiminnassa tulikin tavalliseksi, että sijoittaja sai useimmiten vastineeksi panoksestaan vain vähemmistöosuuden. ARD:lla oli julkisena yhtiönä myös kädet turhan sidottuja sen suhteen, että yritys olisi voinut riittävästi palkita menestyksestä myös omaa avainhenkilöstöä ja osakkeenomistajiaan.
Sijoitustoimintaa jatkettiin vuonna 1971 tapahtuneeseen Doriotin eläköitymiseen asti. Vuonna 1972 yritys sulautui Textroniin. Toimintansa aikana ARD sijoitti yli 120 yritykseen. Sen entiset työntekijät ovat perustaneet sittemmin muita venture capital -yrityksiä, kuten Greylock Partnersin (vuonna 1965, perustajat Charlie Waite ja Bill Elfers).
Järjestyslaki
Järjestyslaki (, ) on Suomessa lokakuussa 2003 voimaan tullut laki, jonka tarkoitus on edistää järjestystä ja turvallisuutta yleisillä paikoilla sekä ehkäistä vaaratilanteiden syntymistä. Tullessaan voimaan se korvasi kuntien omat järjestyssäännöt, joiden sisältö vaihteli suuresti. Järjestyslaki on siis sama koko maassa riippumatta siitä, minkä kunnan tai kaupungin alueella ollaan. Yleisellä järjestyksellä tarkoitetaan, ettei rauhaa häiritä enemmistöä loukkaavalla huonolla käytöksellä, vaikka toisaalta ihmisten on siedettävä melko pitkälle sellaisiakin tapoja, jotka poikkeavat heidän omista uskomuksistaan tai käsityksistään.
Järjestyslaki koskee yleisesti käytettäviä paikkoja riippumatta siitä, kuka paikat omistaa. Tällaisia paikkoja ovat esimerkiksi kadut, tiet, torit, puistot, uimarannat, hautausmaat, yleiset kulkuneuvot, virastot ja ravintolat. Laissa käsitellään mm. kiellettyjä esineitä, lemmikkieläimiä ja yleisen turvallisuuden vaarantavaa käytöstä.
Järjestyslain rikkomisesta yleisimpiä seuraamuksia ovat sakko, rikesakko ja huomautus. Poliisi voi myös takavarikoida järjestyslain tarkoittaman vaarallisen esineen tai aineen. Päihdyttävää ainetta kielletyllä paikalla nauttivalta poliisi voi ottaa pois avatun pullon tai tölkin ja kaataa sisällön maahan. Säännöksen tiettyjen kohtien rikkomisesta, kuten toisen vahingoittamiseen soveltuvien esineiden hallussapidosta, voi saada myös vankeutta.
Järjestyslailla kielletään tietyt asiat, kuten
Järjestyslaki velvoittaa tiettyihin asioihin, kuten
Luciano Corrêa
Luciano Ribeiro Corrêa (s. 25. marraskuuta 1982 Brasília) on brasilialainen judoka, maailmanmestari.
Corrêa voitti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuden alle 100 kg:n sarjassa 2001. Hän voitti yleisen sarjan Etelä-Amerikan mestaruuden samassa painoluokassa Argentiinassa 2002. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti Santo Domingossa kultaa Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa ja pronssia Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Jejun universiadeissa 2003 hän oli kolmas sekä alle 100 kilon sarjassa että avoimessa luokassa.
Corrêa voitti 100-kiloisten Pan-Amerikan mestaruuden Caguasissa 2005. Kairon MM-kilpailuissa hän saavutti samassa painoluokassa pronssia. Rio de Janeiron Pan-Amerikan kisoissa heinäkuussa 2007 hän oli 100 kg:n sarjassa kolmas. Vajaat kaksi kuukautta myöhemmin hän voitti niin ikään Riossa järjestetyissä MM-kilpailuissa kultaa samassa sarjassa kukistettuaan loppuottelussa britti Peter Cousinsin. Myöhemmin samana syksynä hän kuului joukkuekilpailun MM-hopeaa saaneeseen Brasilian joukkueeseen Pekingissä. Pekingin olympialaisissa hän oli yhdeksäs.
Corrêa saavutti Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Buenos Airesissa 2009 kultaa avoimessa luokassa ja pronssia alle 100 kg:n sarjassa. Hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden alle 100-kiloisissa ja joukkuekilpailussa 2011. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa hän voitti alle 100 kg:n painoluokan. Vuonna 2013 hän voitti Etelä-Amerikan mestaruuden Buenos Airesissa, oli kolmas Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa San Josessa ja toinen sotilaiden MM-kisoissa Astanassa. Seuraavana vuonna hän sai hopeaa Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Guayaquilissa.
Corrêa on voittanut Masters-, Grand Slam- ja GP-kilpailuissa kaksi turnausta, ollut kaksi kertaa toinen ja kolme kertaa kolmas. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on saavuttanut viisi turnausvoittoa, ollut kolmasti toinen ja neljä kertaa kolmas.
Laivakello-palkinto
Laivakello-palkinto (myös Pertsa ja Kilu -palkinto) on suomalainen nuortenkirjallisuudelle myönnettävä palkinto, jonka perustivat Väinö Riikkilä -seura ja Pekkas-Akatemia vuonna 1996. Palkinto oli alun perin nimetty Väinö Riikkilän "Pertsa ja Kilu" -nuortenkirjasarjan mukaan.
Palkintona on messinkinen laivakello, joka jaetaan vuosittain pidettävillä Pertsa ja Kilu -päivillä. Sen jakavat vuorovuosin Kotkan Pekkas-akatemia ja Rauman Väinö Riikkilä -seura. Palkinto voidaan myöntää joko yksittäisestä teoksesta tai ansiokkaasta urasta.
Lähde
Angus T. Jones
Angus Turner Jones (s. 8. lokakuuta 1993 Austin, Teksas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin Jaken roolista televisiosarjassa "Miehen puolikkaat", mutta hän on esiintynyt myös elokuvissa, kuten "Spot". Hän on voittanut kaksi Young Artist Awardia.
Katajanokan Kasino
Katajanokan Kasino on Helsingin Katajanokalla osoitteessa Laivastokatu 1 sijaitseva, vuonna 1913 avattu ravintola. A. Nybergin suunnittelema rakennus toimi venäläisten upseerikasinona tammikuuhun 1918 jolloin punakaartilaiset valtasivat sen. Saman vuoden huhtikuussa Helsinkiin maihinnousseet saksalaiset ottivat sen käyttöönsä joulukuuhun 1918 asti.
Vuonna 1919 Suomen upseeristo otti Kasinon käyttöönsä ja maanpuolustusjärjestöt ovat käyttäneet siitä lähtien talon tiloja omiin tapahtumiinsa. Katajanokan Kasino on Kataja­nokan upseeri­kerho ry:n hallinnassa.
Toisen maailmansodan jälkeen Kasino peruskorjattiin. Sinne rakennettiin muun muassa Marski- ja Korsukabinetit, vuonna 1954 Sailor- ja 1955 Jääkärikabinetti. Rakennus peruskorjattiin 60- ja 70-lukujen vaihteessa, jolloin se oli kiinni lähes vuoden.
Vuodesta 1995 ravintolatoimintaa Kasinolla harjoitti Arctia Oy ja huhtikuusta 1998 Scandic Hotels Oy. Vuoden 1999 maaliskuusta ravintoloitsijana on toiminut Royal Ravintolat Oy.
Kulosaaren Casino
Kulosaaren Casino on Helsingin Kulosaaressa sijaitseva, vuonna 1915 perustettu ravintola. Armas Lindgrenin piirtämä rakennus on saaren eteläkärjen kallioluodolla. Ensimmäinen ravintolan pitäjä oli ruotsalainen rouva Paterson-Fahlen. Nykyisin ravintolan omistaa Royal Ravintolat Oy.
Korean Friendship Association
Korean Friendship Association on kansainvälinen Pohjois-Koreaa ja koreoiden yhdistymistä puoltava järjestö, joka muun muassa esittelee maan kulttuuria ja järjestää sinne matkoja. Sillä on jäseniä useimmista maailman valtioista sekä toimistoja Pohjois-Koreassa, Espanjassa, Norjassa ja Thaimaassa. Marraskuussa 2000 perustettu järjestö on Pohjois-Korean hallituksen tunnustama. Sitä johtaa Alejandro Cao de Benos de Les y Pérez.
Lahden Uimaseura
Lahden Uimaseura (LaUS) on lahtelainen vuonna 1916 perustettu, uintiin erikoistunut urheiluseura. Seura sai ensimmäisenä uimaseurana Nuori Suomi -sinettiseuratunnuksen vuonna 1992.
Lahden Uimaseuran ryhmät harjoittelevat pääsääntöisesti Kivimaalla, Saksalassa ja Lahden Uimahallissa sekä kesäisin Lahden maauimalassa. Muutamia ryhmiä ui myös muualla.
Uimaryhmiä on kaikenikäisille, vauvauinneista mastersuinteihin.
Ville Tuominen
Ville Tuominen (s. 5. maaliskuuta 1982 Helsinki) on suomalainen koripallovalmentaja, joka toimii Korisliiga-joukkue BC Nokian päävalmentajana. Aikaisemmin hän on toiminut valmentajana Suomessa ja tanskalaisessa Bakken Bearsissa sekä Joensuun Katajan toiminnanjohtajana. Pelaajana Torpan Poikien kasvatti Tuominen pelasi pääsarjan lisäksi kolme miesten maaottelua.
Tuominen aloitti ammattilaispelaajan uransa Torpan Pojissa. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 2002 saakka, jolloin hänet valittiin Vuoden I-divisioonapelaajaksi. Hän lähti kahdeksi kaudeksi Team Componentaan, mutta liittyi sen jälkeen uudestaan Topoon. Topossa hän voitti Vuoden I-divisioonapelaaja-palkinnon uudestaan vuonna 2005 nostettuaan joukkueen Korisliigaan. Hän pelasi Topossa vuoteen 2007 saakka, kunnes ilmoitti lopettavansa pääsarjauransa. Hän toimi myös joukkueen kapteenina vuodet 2004-2007.. Kaudella 2006–2007 tuominen pelasi I-divisioonassa BC Nokian joukkueessa kolmessa ottelussa 3,3 pisteen keskiarvolla.
Tuominen kuului Suomen maajoukkueeseen, jossa pelasi vuonna 2005 kolmessa valmistavassa maaottelussa 5,3 pisteen keskiarvolla.
Tuominen toimi kaudella 2010–2011 Torpan Poikien edustusjoukkueen apuvalmentajana ja I-divisioonassa pelanneen seuran reservijoukkue Tompan Poikien päävalmentajana. Seuraavalla kaudella hän toimi I-divisioonajoukkue BC Nokian päävalmentajana. Kaudella 2012–2013 Tuominen valmensi Korisliigassa pelannutta Tampereen Pyrintöä, joka voitti kaudella Liigacupin ja pelasi EuroChallengen lohkovaiheessa. Korisliigassa Pyrintö oli viides hävittyään puolivälierissä Kauhajoen Karhulle otteluvoitoin 1–3.
Kaudeksi 2013–2014 Tuominen teki valmentajasopimuksen tanskalaisen menestyjäjoukkue Bakken Bearsin kanssa. Bears voitti Tuomisen tulokaskaudella Tanskan mestaruuden. EuroChallengessa Bears eteni 16 parhaan joukkoon.
Helmikuussa 2015 Tuomisen uutisoitiin siirtyvän kesäkuussa Joensuun Katajan koripallon toiminnanjohtajaksi. Tuomisen mukaan siirtoon vaikutti muun muassa halu kehittyä uusissa tehtävissä. Ennen päävalmentajanuraansa Tuominen ehti toimia Torpan Pojissa junioripäällikkönä ja valmennuksen ohella ToPon reservijoukkueen toiminnanjohtajana. Katajassa Tuomisen vastuulla olivat yleisjohtaminen, miesten edustusjoukkueen toiminnan johtaminen ja kehittäminen sekä mukanaolo yhteistyökumppanuuksien hankinnassa. Tuominen siirtyi tehtävästä pois maaliskuussa 2016 perhesyiden vuoksi.
Maaliskuussa 2016 Tuominen valittiin Tanskan naisten maajoukkueen päävalmentajaksi. Toukokuussa 2016 BC Nokia ilmoitti yllättäen katkaisseensa sopimuksensa päävalmentajansa Oliver Vidinin kanssa ja tehneensä Tuomisen kanssa päävalmentajasopimuksen vuosille 2017–2019 yhdellä lisäoptiovuodella. Kauden 2016–2017 Tuomisen oli tarkoitus toimia seuran urheilutoimenjohtajana.
Tuominen työskenteli aikaisemmin IT-alalla. Hän tapasi vaimonsa valmentaessaan Tanskassa.
Kujaku Ryū Goshinjutsu
Kujaku Ryū Goshinjutsu on belgialaisen Shihan Paul Pauwelsin, 8.dan (VJJF), kehittämä tyylisuunta. Tyylisuunta pohjautuu moderniin eurooppalaiseen jujutsuun ja on ennen kaikkea itsepuolustuslaji eikä siinä ole kilpailutoimintaa.
Tekniikoita löytyy seuraavilta osa-alueilta:
Lajin on tuonut Suomeen Jussi "Luffe" Taskinen (3. dan). Taskisella oli kontakti Pauwelsiin ja alkuvaiheessa Pauwels kävi Suomessa Taskisen kutsumana pitämässä leirejä. Leirien yhteydessä virisi keskustelu kiinnostuneiden harrastajien joukossa Kujaku Ryū -tyylisuunnan seuraamisesta. Ensimmäisenä tyylisuuntaan Suomessa liittyikin vuonna 2005 Tora ry Porvoosta. Heti seuraavana vuonna tyylisuuntaan liittyi Jujutsuseura Naattijat Kuopiosta.
Lajia harrastetaan tällä hetkellä viidellä paikkakunnalla, koska vuodesta 2008 alkaen Suonenjoella on toiminut Naattijoiden alajaosto ja vuodesta 2009 saakka Iisalmessa tyylisuuntaa on harjoiteltu Jujutsuseura Viäntäjissä. Viimeisinpänä tyylisuuntaan liittyi vuoden 2012 alkupuolella Tornion jujutsuseura ry.
Birgitte Husebye
Birgitte Husebye (s. 25. lokakuuta 1973) on norjalainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa Fredrikstad SK:ta.
Invernessin MM-kilpailuissa 1999 Husebye voitti kultaa viestissä joukkuetovereinaan Elisabeth Ingvaldsen, Hanne Sandstad ja Hanne Staff. Hän voitti myös viestikultaa Truskavetsin EM-kilpailuissa vuotta myöhemmin.
Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Husebye voitti viestistä pronssia. Samana vuonna Akitan World Gameseissa hän voitti henkilökohtaisella matkalla pronssia ja sekaviestissä kultaa.
Sümegin EM-kilpailuissa Husebye voitti kultaa viestistä ja pronssia keskimatkalta ja pitkältä matkalta. Rapperswil-Jonan MM-kilpailuissa 2003 ja Västeråsin MM-kilpailuissa 2004 hän voitti viestipronssia. Västeråsissa hän saavutti myös parhaan henkilökohtaisen MM-kisasijoituksensa sijoituttuaan pitkällä matkalla viidenneksi.
Pierrot
Pierrot voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Corinne Lepage
Corinne D. M. Lepage (s. 11. toukokuuta 1951 Boulogne-Billancourt, Ranska) on ranskalainen poliitikko, CAP 21 -puolueen perustaja ja puheenjohtaja vuodesta 1996, sekä Mouvement Démocrate -puolueen (MoDem) perustajajäsen ja varapuheenjohtaja. Hän on myös geeniteknologian vaikutuksia tutkivan CRII-GEN-järjestön perustajajäsen. Vuonna 2009 Lepage tuli valituksi Euroopan parlamenttiin ja kuului siellä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään.
Nuorena lakimiehenä 1978 Lapage perusti miehensä kanssa Ranskan ensimmäisen ympäristölainsäädäntöön erikoistuneen asianajajatoimiston. Samana vuonna sattunut Amoco Cadizin haaksirikko, jossa Lepage edusti öljyonnettomuudesta kärsineitä paikkakuntia toi hänelle kuuluisuutta. Tämän jälkeen hän toimi monissa ympäristöön liittyneissä tapauksissa paikallisten järjestöjen ja ryhmien puolella.
1986 hän nousi Cabourgin kunnan valtuustoon ja 1995 hän otti poliittisesti sitoutumattomana vastaan ympäristöministerin paikan pääministeri Alain Juppén hallituksessa. Hallituksen vaihtuminen 1997 merkitsi loppua ministeriuralle, muttei Lepagen taistelulle humanistisen ekologian puolesta. Hän muutti 1996 perustetun CAP 21 -järjestönsä poliittiseksi liikkeeksi ja samaan aikaan taisteli ekologisten päämäärien puolesta Pariisin ja Brysselin asianajajajärjestöissä. Lepage oli mukana perustamassa CRII-GEN:ia, tieteellistä ryhmää, jonka tavoitteena on tutkia geenimanipuloinnin leviämisen ympäristöllisiä ja lääketieteellisiä riskejä. "International Transparency Francen" hallinnossa hän toimii poliittista ja liike-elämän korruptiota vastaan ja myös opettaa osa-aikaisesti Pariisin politiikan laitoksella, sekä Versailles-Saint-Quentin-en-Yvelinesin yliopistossa.
2002 Lepage asettui ehdolle presidentinvaaleihin ja sai 1. kierroksella 1,88 % äänistä. Median pitäessä häntä Juppén hallituksessa mukanaolon takia vihreänä oikeistolaisena, Lepague itse väittää harjoittavansa ympäristötietoista politiikkaa, joka hedelmällisesti yhdistää vasemmiston ja oikeiston parhaat arvot.
2007 hän päätti olla asettumatta ehdolle presidentinvaaleihin, ja asettui tukemaan François Bayrouta. 14. helmikuuta 2008 Lapage allekirjoitti 16 muun poliitikon kanssa "Helmikuun 14. päivän vetoomuksen" "Marianne"-lehdessä. Samana vuonna hän oli MoDem:in pääehdokas Pariisin kunnallisvaaleissa. Ja kesäkuussa hanestä tuli puolueen varapuheenjohtaja. Ranskan 2009 europarlamenttivaaleihin Lepage asettui ehdokkaaksi Ranskan luoteiselta Nord-Ouestin alueelta MoDemin ehdokkaana. Hän tuli valituksi ja toimi Euroopan parlamentissa muun muassa Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ENVIn varapuheenjohtajana. Hän kuului Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään.
Wang Ki-Chun
Wang Ki-Chun (, s. 13. syyskuuta 1988 Jeonju, Pohjois-Jeolla, Korean tasavalta) on eteläkorealainen judoka. Hän on maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Wang saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen 73 kg:n sarjassa Santo Domingossa 2006. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2007 hän voitti samassa painoluokassa aikuisten maailmanmestaruuden kukistettuaan loppuottelussa Elnur Məmmədlin. Myöhemmin samana vuonna Wang saavutti joukkuekilpailun MM-pronssia Pekingissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai 73-kiloisissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Məmmədlille.
Wang voitti Belgradin universiadeissa 2009 kultaa sarjassa 73 kg. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Rotterdamin MM-kilpailuissa alle 73-kiloisten maailmanmestaruuden kukistettuaan loppuottelussa pohjoiskorealaisen Kim Chol-Sun. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän sai samassa painoluokassa pronssia. Hän sai 73 kg:n sarjassa hopeaa Kantonin Aasian kisoissa 2010 sekä voitti painoluokan Aasian-mestaruuden Abu Dhabissa 2011 ja Taškentissa 2012.
Wang sijoittui 73 kg:n painoluokassa viidenneksi Lontoon olympialaisissa 2012. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia Aasian-mestaruuskilpailuissa Bangkokissa ja kultaa Kazanin universiadeissa.