hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kansainvälinen joogapäivä
Kansainvälinen joogapäivä (engl. "International Yoga Day") tai joogapäivä on Yhdistyneiden kansakuntien julistama kansainvälinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain 21. kesäkuuta ympäri maailman. YK:n mukaan päivän tarkoituksena on lisätä tietoisuutta joogan hyödyistä ja edistää siten maailman väestön terveyttä. Aloitteen joogapäivän julistamiseksi teki Intian pääministeri Narendra Modi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa vuonna 2014.
Eva Urevc
Eva Urevc (s. 2. marraskuuta 1995 Jesenice) on slovenialainen maastohiihtäjä.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Urevc oli parhaimmillaan 27:s kolmeen otteeseen: Râșnovin sprintissä 2016 ja Soldier Hollow'n sprintissä sekä yhdistelmäkilpailussa 2017. Urevc kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Planicassa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosissa joulukuussa 2016 oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 30:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut yksittäisessä maailmancupin kilpailussa 18:nneksi Davosin vapaan sprintissä joulukuussa 2018. Tour de Skillä 2018–2019 hän oli 17:s Val Müstairin vapaan hiihtotavan sprintissä.
Willem de Vos
Willem de Vos (s. 30. lokakuuta 1954, Apeldoorn) on hollantilainen Wageningenin yliopiston mikrobiologian professori, joka on toiminut tutkimusprofesorina myös Helsingin yliopistossa. Hän oli Suomen Akatemian akatemiaprofessori kaudella 2011–2015. 
Willem M. de Vos valmistui maisteriksi (biologia/biokemia) vuonna 1978 ja väitteli vuonna 1983 Groningenin yliopistosta. Molemmista tutkinnoistaan hän sai erinomaisen arvosanan. Osan väitöskirjatyöstään hän teki Max Plankin molekyyligenetiikan instituutissa Berliinissä. Tämän jälkeen hän oli tovin Englannissa, sitten käynnisti tutkimusryhmän ja eteni tutkimuspäälliköksi Alankomaiden meijerialan tutkimuslaitoksessa (Netherlands Institute for Dairy Research, nykyään NIZO Food Research) vuonna 1987. Hänet nimitettiin samana vuonna Wageningenin yliopiston bakteerigenetiikan osa-aikaiseksi professoriksi, ja vuonna 1994 mikrobiologian professoriksi. Hän on tämän professuurin rinnalla hoitanut moninaisia yliopiston ja tieteellisten laitosten johtotehtäviä. Vuodesta 2007 hänellä on ollut osa-aikainen tutkimusprofessuri Helsingin yliopistossa.
Vuonna 2008 hän sai NWO Spinoza -palkinnon uraauurtavasta työstään mikro-organismien kuten bakteerien merkityksestä ihmisruualle ja ihmisten terveydelle. Palkinto on Alankomaiden korkein tieteellinen palkinto. Vuodesta 2009 lähtien hän on ollut Alankomaiden kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen.
Professori de Vos on erittäin tuottelias tiedemies, jolla on työhänsä liittyen erittäin laaja yhteistyöverkosto. Vuoteen 2008 mennessä hänellä oli 25 patenttia tai patentoitua sovellusta ja hän oli ohjannut jo noin 75 väitöskirjaopiskelijaa. Hänen julkaisuluetteloonsa sisältyi helmikuussa 2017 yli 710 tieteellistä artikkelia tai muuta nimikettä. Hän on osallistunut myös tieteen arvostetuimmissa lehdissä kuten Naturessa julkaisujen alkuperäisartikkelien laatimiseen.
Private Property
Private Property () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Joachim Lafossen ohjaama ranskalais-belgialais-luxemburgilainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Jérémie Renier ja Yannick Renier. Joachim Lafosse ja François Pirot käsikirjoittivat elokuvan, jonka tuottajana oli Joseph Rouschop.
"Private Property" sai ensi-iltansa vuoden 2006 Venetsian elokuvajuhlilla, missä se kilpaili pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisesta leijonasta.
Kymmenen vuotta sitten eronnut Pascale (Isabelle Huppert) asuu kahden nuoren aikuisen poikansa, Thierryn ja Françoisin (Jérémie Renier ja Yannick Renier), kanssa kauniissa ja vanhassa maalaistalossa Belgian maaseudulla. Pascale on kiistellyt talosta entisen aviomiehensä Lucin (Patrick Descamps) kanssa jo vuosia, ja kun uudesta elämästä haaveileva Pascale päättää myydä talon, Thierry ja François ovat sitä vastaan. Pian rumat totuudet alkavat nousta pintaan, minkä seurauksena kaikki kääntyvät toisiaan vastaan.
"Private Property" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 1. syyskuuta 2006. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Belgiassa 24. tammikuuta 2007. Elokuvan Ranskan ensi-ilta oli Angersin elokuvajuhlilla 27. tammikuuta 2007 ja maanlaajuinen teatteriensi-ilta 21. helmikuuta 2007. Haut et Court oli elokuvan teatterilevittäjänä Ranskassa ja Cinéart Belgiassa. "Private Property" ei saanut Suomessa teatteriensi-iltaa, mutta se esitettiin Espoo Cinén elokuvajuhlilla 22. elokuuta 2007. Elokuva kiersi lisäksi useita muita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten Toronton ja Karlovy Varyn elokuvajuhlat.
"Private Property" on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 76% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,8/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 33 arviointiin. 886 käyttäjästä 66% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,5/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 11 arvostelun perusteella elokuva on saanut 78 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin viisi käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 8,2/10. Internet Movie Databasen 1 428 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,1/10.
"Private Property" julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 11. syyskuuta 2007 ja Ranskassa 13. marraskuuta 2007.
Debora Roncari
Debora Roncari (s. 17. marraskuuta 1992) on italialainen maastohiihtäjä.
Roncari kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Milanossa tammikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Toblachissa tammikuussa 2017 oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 29:s.
Edward S. Herman
Edward S. Herman () oli yhdysvaltalainen finanssitieteiden professori Pennsylvanian yliopiston Wharton School -kauppakorkeakoulussa Pennsylvaniassa. Hän oli media-analyytikko, joka oli erikoistunut yritys- ja lainsäädöllisiin kysymyksiin sekä kansantaloustieteeseen.
Samuli Tanhua
Samuli Tuomas Tanhua (s. 21. lokakuuta 1995 Oulunsalo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Imatran Ketterässä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Tanhuan aiemman seuran Kajaanin Hokin silloisen päävalmentajan Jari Laukkasen mukaan hän on kova ja fyysinen peruspuolustaja, joka tykkää kamppailla niin kulmissa kuin oman maalin edessä.
Tanhua on Oulunsalon Kiekko-Kettujen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Oulun Kärppiin. Kauden 2011–2012 Tanhua pelasi Kiekko-Laserissa lähinnä seuran B2-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja hän oli B2-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 4+14=18. Kaudeksi 2012–2013 Tanhua palasi taas Kärppiin, joiden B-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja hän oli kuudella osumallaan. Kauden 2013–2014 päätteeksi Tanhua voitti A-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015 hän nousi Kärppien A-nuorten varakapteeniksi ja kaudella 2015–2016 kapteeniksi.
Kaudeksi 2016–2017 Tanhua siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hänen tulokaskautensa toi 43 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8 ja kahdeksassa karsintasarjan ottelussa kaksi syöttöpistettä. Helmikuussa 2017 Hokki lainasi Tanhuan Kärppien SM-liigajoukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi ottelua. Tanhua sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa näin ollen 10. helmikuuta 2017 Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin Kärppien seitsemänneksi puolustajaksi, eikä Tanhua saanut lopulta peliaikaa. Ensimmäiset jääaikansa hän sai seuraavassa ottelussa 14. helmikuuta 2017 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Tanhua sai ottelussa peliaikaa 8.59 minuuttia.
Tanhua siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Imatran Ketterään. Hänen sopimuksessaan on myös yhden vuoden optio SM-liigasopimuksesta seuran yhteistyöjoukkueen, Saimaan Pallon kanssa. Tanhua nimettiin Ketterän varakapteeniksi. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Kärppien SM-liigajoukkueessa helmikuussa 2018 tehden niissä yhden syöttöpisteen, kun seura paikkasi Pyeongchangin olympiakisoihin lähteneiden Lasse Kukkosen ja Miika Koiviston sekä loukkaantuneen Teemu Kivihalmeen jättämää aukkoa.
Tanhua valmistui ylioppilaaksi Oulunsalon lukiosta keväällä 2015.
Furore
Furore on kunta Salernon maakunnassa, Campanian alueella Italiassa, noin 20 km Sorrentosta itään. Se sijaitsee Sorrenton niemimaalla, Salernonlahden pohjoisrannalla. Kunnassa on noin 800 asukasta, ja sen pinta-ala on 1,88 neliökilometriä.
Furore on osa Amalfin rannikkoa (), joka on Unescon maailmanperintökohde.
Conca dei Marini
Conca dei Marini on kunta Salernon maakunnassa, Campanian alueella Italiassa, noin 20 km Sorrentosta itään. Se sijaitsee Sorrenton niemimaalla, Salernonlahden pohjoisrannalla. Kunnassa on noin 700 asukasta, ja sen pinta-ala on 1,13 neliökilometriä.
Conca dei Marini on osa Amalfin rannikkoa (), joka on Unescon maailmanperintökohde.
Honky-tonk
Honky-tonk on countrymusiikin tyylilaji. Honky-tonkissa yleisimpiä soittimia ovat akustinen kitara, sähkökitara, steel-kitara, bassokitara ja jousisoittimet, erityisesti viulu.
Honky-tonk on myös baari, jossa country-musiikkia esitetään.
Honky-tonk-termin alkuperä on epäselvä. Se liitetään usein William Tonk & Bros of Chicago and New York -nimiseen yritykseen, joka alkoi valmistaa Ernest A. Tonk -merkkisiä pystypianoja vuonna 1889. Yhtä usein väitetään, että honky-tonk liittyy newyorkilaiseen Tin Pan Alleyhin, jonka sanotaan ottaneen käyttöönsä Tonkin pianoja 1890-luvulla. Tätä oletettua yhteyttä on käytetty selityksenä sille, miksi honky-tonkista tuli ragtime-tyylisen pianomusiikin nimitys. Kuitenkin honky-tonkia levytettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1889. Termi oli selvästi jo riittävän tunnettu, joten sitä ei tarvinnut selittää. Se tarkoitti halpaa viihdettä.
”Variety show” oli kiertoilmaus, jonka huvittelupaikkojen omistajat ottivat käyttöön esitelläkseen niitä hyvämaineisina. Villissä lännessä honky-tonkit olivat rivon varieteen, kasinon, saluunan, halvan tanssihallin ja bordellin sekoituksia, jotka usein liitettiin laittomuuteen ja väkivaltaan. Ne olivat työväenluokan miehille tarkoitettuja halpoja kapakoita, jotka saivat mainetta asiakkaiden kynimisestä. Tästä johtuen honky-tonk tuli myöhemmin tarkoittamaan huonomaineista ja alhaista. Honky-tonk-sanan alkuperää ei tiedetä, mutta se perustuu todennäköisimmin kapakoiden remuisaan olemukseen.
Mahdollisesti ensimmäinen merkittävä honky-tonk-muusikko oli Ernest Tubb, joka julkaisi hitiksi muodostuneen ”Walking the Floor Over You” -kappaleensa vuonna 1941. Myöhemmin Tubbin innoittamana mm. Hank Williams, Lefty Frizzell, George Jones, Jerry Lee Lewis, Justin Tubb ja Merle Haggard nousivat erittäin suureen suosioon 1940-, 1950- ja 1960-luvuilla.
Tunnettuihin honky-tonk-kappaleisiin lukeutuvat ”Walking the Floor Over You”, ”Your Cheatin’ Heart”, ”Thanks a Lot”, ”Old Black Joe”, ”A Hard Act to Follow”, ”Sleepy Eyed John”, ”Jackson”, ”I Walk Alone”, ”Sugar Bee” ja ”Half a Man”.
Sant’Egidio del Monte Albino
Sant’Egidio del Monte Albino on kunta Salernon maakunnassa, Campanian alueella Italiassa, noin 30 km Napolista kaakkoon. Se sijaitsee Sorrenton niemimaalla, Lattarivuorten pohjoisrinteellä, moottoritie A3:n varrella. Kunnassa on noin 9 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 7,25 neliökilometriä.
Osa Sant’Egidio del Monte Albinosta on Amalfin rannikkoa (), joka on Unescon maailmanperintökohde.
Your Cheatin’ Heart
Your Cheatin’ Heart on Hank Williamsin kappale. Se oli yksi Williamsin viimeisistä kappaleista, ja se julkaistiin tammikuussa 1953. Kappale menestyi loistavasti – se oli "Billboard"-lehden countrylistan ykkössijalla kuusi viikkoa ja sitä myytiin lyhyehkössä ajassa yli miljoona kappaletta. Myös kappaleen lukuisat cover-versiot olivat menestyksekkäitä. "Rolling Stonen" 500 suurimman kappaleen listassa se on 217. sijalla, ja ylsi viidennelle sijalle Country Music Televisionin 100 suurimman countrykappaleen listassa.
Esimerkiksi Elvis Presley, James Brown ja Jerry Lee Lewis ovat tehneet kappaleesta omat tulkintansa.
Kappaleen mukaan jopa nimettiin Hank Williamsin elämästä kertova elokuva.
Kappaleen eräässä säkeistössä (”you’ll walk the floor, the way I do”) on viittaus Ernest Tubbin kappaleeseen ”Walking the Floor Over You”.
Men and Women
Men and Women on Simply Redin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987.
Wamos Air
Wamos Air , aiemmin Pullmantur Air, on espanjalainen tilauslentoyhtiö. Sen kotikenttä on Madrid-Barajasin lentoasema. Suuren osan lennoistaan se operoi sisaryhtiö Pullmantur Cruisesin puolesta.
Kallangin metroasema
Kallang on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Kallangissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 4. marraskuuta 1989. Asemaa käyttävät East West Linen junat.
Andreas Elgfoth
Andreas (Anders) Elgfoth, sukunimi esiintyy myös muodossa Elgfooth (28. maaliskuuta 1725 Loimaa – 30. kesäkuuta 1784 Säkylä) oli suomalainen kirkkoherra ja uskonnollisen kirjallisuuden suomentaja.
Elgfothin vanhemmat olivat Alastaron kappalainen Olof Elgfoth (k. 1743) ja Maria Gummerus. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1742. Elgfoth vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1747.
Elgfoth oli Säkylässä krkkoherran apulaisena vuodesta 1747 ja kirkkoherrana vuodesta 1755.
Elgfoth suomensi 1763 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virren 58 "Kas Karitsata Jumalan!" sanat.
Elgfoth oli naimisissa vuodesta 1747 Katarina Laihianderin (k. 1796) kanssa jonka isä oli Säkylän kirkkoherra Henrik Laihiander (1682–1753). Heidän poikansa oli Kokemäen pitäjänapulainen Johan Jakob Elgfoth (1761–1809).
Al-Fayyumin kuvernoraatti
Al-Fayyum () on yksi Egyptin kuvernoraateista. Alueen pinta-ala on 6 068,0 km² ja väkiluku 3 170 150 (2015). Kuvernoraatin hallinnollinen keskus on Al-Fayyum. Unescon maailmanperintökohde Wadi Al-Hitan sijaitsee alueella.
Trafigura
Trafigura on monikansallinen yhtiö, jonka pääkonttori on Singaporessa. Se on yksi maailman suurimmista raaka-aineiden välittäjistä.
Ranskalainen Claude Dauphin perusti yhtiön vuonna 1993. Se välitti öljyä Angolasta Venäjälle ja myi metallia ja mineraaleja Sambiasta Mongoliaan.
Trafigurasta voi tulla Talvivaarassa toimivan Terrafamen omistaja. Helmikuun 10. päivänä 2017 ilmoitettiin, että Trafigura-konserni ja sen sijoitusrahasto Galena ostavat 15,5 prosenttia Terrafamen osakkeista ja Trafigura sitoutuu ostamaan sen koko koboltti- että nikkelituotannon sekä 80 % sinkistä seitsemän vuoden ajan. Suomen valtion omistusosuudeksi jää 84 prosenttia.
Vuonna 2005 Trafigura nimettiin YK:n Ruokaa öljystä -ohjelman puitteissa tapahtuneita väärinkäytöksiä tutkineen komission mukaan yhdeksi Irakin pakotteiden vastaista kauppaa järjestäneistä ja siitä hyötyneistä yrityksistä.
Vuonna 2006 Trafiguran omistamasta säiliöaluksesta purettiin suuri määrä myrkyllistä jätettä Abidjanin satamassa Norsunluurannikolla. Jätettä ei käsitelty asianmukaisesti, vaan se kuljetettiin kaupungin kaatopaikoille. Satatuhatta ihmistä sairastui, ainakin 15 kuoli. Yhtiö joutui maksamaan suuria korvauksia.
BMW 3-sarja (E21)
BMW E21 on BMW 3-sarjan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1975–1983. Se korvasi edeltäneen 02-sarjan ja korvaajaksi tuli E30.
BMW E21 esiteltiin syksyllä 1975. Alkuperäisessä mallivalikoimassa olivat 316, 318, 320 ja 320i. 320/320i-malleissa oli neljä ajovaloa, muissa kaksi. Korimalliltaan malli oli edeltäjänsä tavoin kaksiovinen sedan, ja takaistuintilat olivat auton kokoon nähden ahtaat.
Vuosimalliin 1977 oli tehty muutoksia kaasuttimeen, minkä ansiosta polttoaineenkulutus laski. Jousitusta oli jäykennetty edessä ja pehmennetty takana. Ohjauspyörä oli uusi ja istuimet muuttuivat kokonaan kangasverhoilluiksi.
Syksyllä 1977 2,0-litraiset nelisylinteriset moottorit (320/320i) korvattiin uusilla kuusisylinterisillä malleilla 320 (2,0 l 122 hv) ja 323i (2,3 l 143 hv).
Syksyllä 1980 316-mallin moottori kasvoi 1,8-litraiseksi ja 318 korvattiin 318i:llä. 1,6-litrainen oli uudelleen tarjolla vuodesta 1981 lähtien perusmalli 315:ssä.
Karosserie Baur GmbH valmisti vuosina 1978–1981 BMW E21 -mallin targakattoista avomallia. Sen B-pilarit olivat normaalia paksummat ja alas laskettava katto kankainen. Kaikkiaan Baur valmisti 4 595 autoyksilöä.
Luettelo baseballin olympiamitalisteista
Baseball on ollut olympialaisten kisaohjelmassa virallisena lajina vuosina 1992-2008. Menestynein maa olympialaisten baseballissa on Kuuba.
Robbin Sellin
Robbin Sellin (s. 12. huhtikuuta 1990 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Sellin edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia.
Sellin pelasi vuosina 2010–2012 Bragessa 63 Superettanin ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Vuosina 2012–2016 Sellin edusti GIF Sundsvallia, jossa hän pelasi 60 Allsvenskanin ottelua tehden kolme maalia ja 28 Superettanin ottelua tehden kaksi maalia.
Luettelo softballin olympiamitalisteista
Softball on ollut olympialaisten kisaohjelmassa virallisena lajina vuosina 1996-2008. Menestynein maa olympialaisten baseballissa on Yhdysvallat.
Un barrage contre le Pacifique
Un barrage contre le Pacifique (kansainvälisesti "The Sea Wall") on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Rithy Panhin ohjaama ranskalais-kambodžalais-belgialainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Gaspard Ulliel ja Àstrid Bergès-Frisbey. Rithy Panh ja Michel Fessler käsikirjoittivat elokuvan, jonka tuottajina olivat Catherine Dussart ja Cati Couteau.
"Un barrage contre le Pacifique" perustuu Marguerite Durasin romaaniin "Un barrage contre le Pacifique" (1950) ja on uudelleenfilmatisointi René Clémentin ohjaamasta "Katkera maa" (, 1957) -elokuvasta.
"Un barrage contre le Pacifique" sijoittuu vuoden 1931 Kambodžaan, Ranskan Indokiinaan. Leskeksi jäänyt rouva Dufresne (Isabelle Huppert) yrittää selviytyä kahden aikuistuvan lapsensa, 20-vuotiaan Josephin ja 16-vuotiaan Suzannen (Gaspard Ulliel ja Àstrid Bergès-Frisbey), kanssa Siaminlahden rannalla. Heidän riisiviljelmänsä menestyvät huonosti, sillä ne tulvivat joka vuosi ollessaan liian lähellä merta. Heidän ainoana toivonaan on rantavallin rakentaminen, jotta sato säästyy jatkossa tulvilta. Rouva Dufresne alkaa taistella epätoivoisesti sekä meren että korruptoituneiden siirtomaan byrokraattien kanssa – ja kieltäytyy luovuttamasta.
"Un barrage contre le Pacifiquen" lähes 11-viikkoiset kuvaukset alkoivat 8. lokakuuta 2007. Elokuva kuvattiin Kambodžassa ja Ranskassa 6,2 miljoonan euron budjetilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Diaphana Films, France 2 Cinéma, Canal+, Arte France Cinéma, Catherine Dussart Productions, Orange Studio ja Scope Pictures. "Un barrage contre le Pacifiquen" virallinen traileri julkaistiin 9. joulukuuta 2008.
"Un barrage contre le Pacifique" sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 9. syyskuuta 2008. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 7. tammikuuta 2009 ja Belgiassa 11. helmikuuta 2009. Diaphana Films oli elokuvan teatterilevittäjänä Ranskassa ja Cinéart Belgiassa. Elokuva kiersi useita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten Italiassa vuoden 2008 Rooman elokuvajuhlat, missä Rithy Panh oli ehdokkaana parhaan elokuvan "Kultaisen Marc’Aurelion" saajaksi. Vuoden 2008 Croisicin elokuvajuhlilla läntisessä Ranskassa elokuva voitti kaksi palkintoa parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta; toinen oli tuomariston "Kultainen ikkuna" ja toinen nuorten äänestämä yleisöpalkinto. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 185 479 katsojaa ja tuotti noin 1,6 miljoonan dollarin lipputulot. "Un barrage contre le Pacifique" on saanut ranskalaisilta elokuvakriitikoilta lähinnä myönteisen vastaanoton.
"Un barrage contre le Pacifique" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 20. elokuuta 2009.
Al-Suwaisin kuvernoraatti
Al-Suwais () on yksi Egyptin kuvernoraateista. Alueen pinta-ala on 9 002,21 km² ja väkiluku 622 859 (2015). Kuvernoraatin hallinnollinen keskus on Suez.
Shavasana
Shavasana (sanskritiksi शवासन "śavāsana") tai kuolleen asento on joogassa harjoitettava asana. Sitä kuvaillaan usein kaikkein vaikeimmaksi asanaksi. "Hatha Yoga Pradipikassa", eräässä joogan perusteoksessa, shavasanan kerrotaan poistavan väsymyksen ja antavan mielelle levon. Shavasana suoritetaan perinteisesti joogaharjoituksen lopussa.
"Shava" (sanskritiksi शव "śava") tarkoittaa ruumista ja "asana" (sanskritiksi आसन "āsana") puolestaan tarkoittaa asentoa tai istumatapaa. Nimi perustuu shavasanan tarkoitukseen opettaa kuolemaan. Kuolema tulee tässä yhteydessä ymmärtää siten kuin se monissa Aasian uskonnoissa ja filosofisissa perinteissä käsitetään; kehosta, persoonasta ja egosta luopumisena. Shavasanan perimmäisenä ideana on tehdä ero asanassa olevan kehon ja todellisen itsen tai olemuksen välille.
Joskus shavasanasta käytetään myös nimeä "mrtasana", jossa "mrta" (sanskritiksi मृत "mṛta") tarkoittaa kuolemaa.
Shavasanassa maataan selällään silmät suljettuina. Kehon on tärkeää olla symmetrisessä ja suorassa asennossa. Jalkojen annetaan olla suorina ja suunnilleen lantion leveyden verran erillään. Jalkaterät osoittavat yleensä ulospäin. Kädet asetetaan niin ikään suorina sivuille, erilleen ylävartalosta. Kämmenet osoittavat ylöspäin. Koko keho - myös niska, hartiat ja kasvolihakset - ovat rentoina. Alaselän tulee antaa säilyttää luonnollinen kaarensa shavasanan aikana.
Jos perinteinen shavasana tuntuu esimerkiksi selkävaivojen vuoksi epämiellyttävältä, suositellaan koukistamaan jalat tai nostamaan ne ylös tuolille.
Shavasanasta poistutaan yleensä hitaasti oikealle kyljelle kääntymällä.
Luettelo haavipallon olympiamitalisteista
Haavipallo on ollut olympialaisten kisaohjelmassa virallisena lajina kaksi kertaa, vuosina 1904 ja 1908. Molempina kertoina olympiakultaa voitti kanadalainen joukkue.
Bani Suwaifin kuvernoraatti
Bani Suwaif () on yksi Egyptin kuvernoraateista. Alueen pinta-ala on 10 954,0 km² ja väkiluku 2 856 812 (2015). Kuvernoraatin hallinnollinen keskus on Bani Suwaif.
Janub Sina’
Janub Sina’ () on yksi Egyptin kuvernoraateista. Alueen pinta-ala on 31 272,0 km² ja väkiluku 167 426 (2015). Kuvernoraatin hallinnollinen keskus on El-Tor. Unescon maailmanperintökohde Pyhän Katariinan luostari sijaitsee alueella.
Mestareiden kisa 1997
Mestareiden kisa 1997 oli järjestyksessään 10. Mestareiden kilpailu. Kilpailu käytiin 7. joulukuuta Gran Canarialla Espanjassa. Tapahtuma järjestettiin kuudennen kerran peräkkäin Gran Canarialla. Kilpailun voitti espanjalainen Carlos Sainz.
A New Flame
A New Flame on Simply Redin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1989. Albumi oli valtava menestys maailmanlaajuisesti ja yhtyeen ensimmäinen albumi, joka saavutti ensimmäisen sijan Britannian albumilistalla.
Luettelo Unkarin puolueista
Tämä on luettelo Unkarin puolueista, jotka ovat vaikuttaneet Unkarin politiikassa. Suurin puolue maan parlamentissa () on määräenemmistöinen Fidesz – Unkarin kansalaisliitto, suurimman oppositiopuolueen ollessa Unkarin sosialistinen puolue.
Kari Astala
Kari Astala (26. heinäkuuta 1953, Helsinki) on professori Helsingin yliopiston Matematiikan ja tilastotieteen laitoksella, joka on Suomen suurin matemaattisten tieteiden yliopistollinen laitos. Hän oli akatemiaprofessori kaudella 2006–2011.
Kari Astala valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1977 matemaatiikka pääaineenaan. Hän väitteli matematiikasta vuonna 1980 ja eteni alan dosentiksi Helsingin yliopistossa vuonna 1984. Hän oli erilaisissa Helsingin ja Jyväskylän yliopiston ja Suomen Akatemian assistentin ja tutkijan tehtävissä, ja oli virkaatekevä apulaisprofessori kaksi jaksoa vuosina 1990-1993. Vuosina 1995–2002 Jyväskylän yliopiston matematiikan professori. Vuodesta 2002 Helsingin yliopiston professori, jona aikana toimi akatemiaprofessorina viisivuotiskauden 2006–2011. Professori Astala toimii vuodesta 2014 alkavalla kaudella muun muassa ryhmänjohtajana akatemiaprofessori Antti Kupiaisen johtamaassa Analyysin ja dynamiikan tutkimuksen huippuyksikössä (2014–2019).
Vuonna 1994 hän sai Salem-palkinnon (Salem Prize). Vuodesta 1997 lähtien ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin Suomen Tiedeseuran Magnus Ehrnroothin palkinto. Vuonna 2011 Astala sai Suomen Kulttuurirahaston palkinnon (30 000 eur) hänen "matemaattisista läpimurroistaan, tieteen luovasta soveltamisesta". Kutsuttuna esitelmöijänä matematiikan maailman ja Euroopan konferensseissa (ICM-98, Berlin; ECM-96, Budapest; ECM-2012, Krakow). Hän on ohjannut seitsemän väitöskirjatyötä.
Hunter (televisiosarja)
Hunter () on vuosina 1984–1991 NBC:llä esitetty yhdysvaltalainen etsiväsarja, jonka pääosissa ovat Rich Hunteria esittävä Fred Dryer ja Dee Dee McCallia esittävä Stepfanie Kramer. Sarjasta tehtiin myöhemmin televisioelokuvia. Suomessa sarjaa ovat esittäneet Yle TV1 ja MTV3 Sarja.
Hajautettu käyttöjärjestelmä
Hajautettu käyttöjärjestelmä on käyttöjärjestelmätyyppi, jossa sovellukset ja käyttöjärjestelmäpalvelut ovat hajautettu useammalle fyysiselle tietokoneelle. Jokainen yksittäinen tietokone ajaa käyttöjärjestelmän ydintä laitehallintaan, mutta käyttöjärjestelmän palvelut toimivat rinnakkain.
Yksittäisen tietokone"solmun" () resurssien ja kapasiteetin hallinnointi läpinäkyvästi on merkittävin ero muun tyyppisiin käyttöjärjestelmiin.
Hajautettujen resurssien käyttö vaatii mm. tietoisuuden resurssien etäisyydestä kuten solmukohtaisen muistin ja suorittimen läheisyydestä viiveiden minimointiin.
Yksi keskeisistä ongelmista liittyy rinnakkaisuuden ja synkronoinnin hallintaan.
Esimerkkejä hajautetuista käyttöjärjestelmistä ovat Apollo Computer -yrityksen Domain/OS sekä Bell Labsin Plan 9.
Aatto Sonninen
Aatto Albanus Sonninen (24. joulukuuta 1922 Kuopion maalaiskunta – 31. maaliskuuta 2009 Jyväskylä) oli lääkäri ja foniatrian ja logopedian vaikuttaja puolen vuosisadan ajan.
Sonnisen vanhemmat olivat opettaja Albanus Sonninen ja Edla Maria Nuutinen ja puoliso vuodesta 1946 opettaja Eeva Katri Reunanen. Sonninen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1942 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1950. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1956, jolloin hän sai myös puhe- ja äänihäiriöiden sekä korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkärin pätevyydet. Uransa alkuvuosina Sonninen toimi useiden eri sairaaloiden palveluksessa ja teki alansa opintomatkoja Yhdysvaltoihin ja lukuisiin maihin Euroopassa. Professorin arvonimi Sonniselle myönnettiin 1981.
Petteri Tiippana
Petteri Tiippana (s. 1972) on suomalainen diplomi-insinööri. Hän toimii Säteilyturvakeskuksen pääjohtajana vuodesta 2013. 
Tiippana suoritti perustutkintonsa Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa 1997, ja on työskennellyt Säteilyturvakeskuksessa opiskeluajoistaan alkaen.
Hän on työskennellyt myös Yhdysvaltojen ydinturvallisuusvirastossa (NRC) 2000-luvun alussa.
Paavo Kettunen
Paavo Kettunen (s. 27. marraskuuta 1949) on Itä-Suomen yliopiston käytännöllisen teologian professori. Hän on kansainvälisesti tunnetuimpia häpeän tutkijoita. Kettusen tutkimusaloihin kuuluvat myös sielunhoito ja diakonia. Tieteellisen tuotannon lisäksi Kettunen on toiminut luennoitsijana ja kouluttajana Suomen lisäksi muun muassa Unkarissa ja Yhdysvalloissa.
Kettunen opiskeli Helsingin yliopistossa, Kielin yliopistossa sekä Unkarin luterilaisen teologian akatemiassa. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1990. Hän oli mukana Joensuun yliopiston läntisen teologian perustamisvaiheessa käytännöllisen teologian yliopistonlehtorina vuodesta 2000 alkaen ja sittemmin professorina vuodesta 2002 alkaen. Joensuun yliopiston Läntisen teologian laitoksen johtajana Kettunen toimi koko laitoksen toimiajan. Kettunen on myös käytännöllisen teologian dosentti Helsingin yliopistossa.
Teoksissaan Kettunen on painottanut ihmisenä olemisen ongelmien tutkimista erityisesti häpeän näkökulmasta.
Kettunen sai vuonna 2017 Budapestissa sijaitsevan luterilaisen teologisen yliopiston kunniatohtorin arvon.
Johanneksen kirkko (Tartto)
Jaanin kirkko eli Johanneksen kirkko on luterilainen kirkko Tartossa. Se on yksi neljästä säilyneestä keskiaikaisesta rakennuksesta Tartossa. Huomattava piirre kirkossa ovat sen vanhat terrakottahamot sisä- ja ulkotiloissa.
Nykyisen kirkon kohdalla on sijainnut 1100-luvun lopussa tai 1200-luvun alussa pitkä itä-länsisuuntainen puurakennelma, josta länteen sijaitsee hautoja. On mahdollista, että kyseessä oli kirkko, mikä tekisi rakennelmasta vanhiman kirkkorakennuksen Virossa ja sellaisena ainoan ainoan ennen 1200-luvun valloituksia. Nykymuodonsa Jaanin kirkko on kuitenkin saanuht monessa eri rakennusvaiheessa vasta myöhemmin. Ensimmäinen maininta Tarton seurakunnasta on vuodelta 1323. Jaanin kirkon rakennuttivat Tarton alakaupungin porvarit, jotka halusivat oman kirkkonsa ja se valmistui 1300-luvulla.
Jaanin kirkko kärsi merkittäviä tuhoja suuren Pohjan sodan aikana, jolloin vuonna 1708 vetäytyvät venäläisjoukot hävittivät mennessään Tartoa. Kirkon tornin yläosa kaatui kirkkosalin päälle, minkä lisäksi kirkon keskilaiva ja kuorin holvit hävisivät. Sen sisätiloja uudistettiin arkkitehti G. F. W. Geistin johdolla vastaamaan historiallista kirkkoa vuosien 1820 ja 1830 välillä. Tuolloin tosin hävitettiin suuri osa vielä säilyneistä sisäpatsasista. Nykypäiviin säilyneet rapattiin piiloon. Vuosien 1899 ja 1904 välillä kirkon ulkkosivua restauroitiin arrkitehti W. Bockslaffin johdolla, jolloin sen ulkopatsaista poistettiin rappaukset. Tarkoituksen aoli restauroida myöps kirkon sisätiloja, mutta suunnitelmat tästä tyssäsivät ensimmäisene maailmansotaan. Kirkko tuhoutui tulipalossa toisessa maailmansodassa vuonna 1944 ja Neuvosto-Viron aikana suunniteltiin nyt säiden armoille päätyneiden raunioiden hävittämistä, jota ei kuitenkaan toteutettu. Kirkon korjaukset aloitti puolalainen yritys vuonna 1989 ja korjauksia jatkettiin virolaisvoimin vuoden 1991 jälkeen.Vuonna 1997 perustettiin uudelleen Tarton Johannaksen seurakunta ja ensimmäinen jumalanpalvelus pidettiin saman vuoden jouluna. Korjaustyöt saatiin päätökseen 2000-luvun lopussa.
Jaanin kirkon ainutlaatuinen piirre muihin Pohjois-Euroopan kirkkoihin verrattuna ovat sen alun perin noin tuhat terrakottahahmoa, jotka kotristivat kirkon sisä- ja ulkotiloja. Noin puolet niistä on säilynyt nykypäiviin saakka. Kirkon tornissa sijaitsee yleisölle avoin näköalatasanne. Tornin huipulle johtavat portaat ja sen korkeus on noin 30 metriä.
Myllyniemi
Myllyniemi on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Myllyniemiä:
Stian Hoelgaard
Stian Hoelgaard (s. 25. syyskuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä, joka on erikoistunut pitkille matkoille.
Hoelgaard on kilpaillut vuodesta 2013 Ski Classics -sarjassa, jossa hän edustaa Team LeasePlania. Kaudella 2015–2016 Hoelgaard saavutti ensimmäiset palkintopallisijansa sijoittuen toiseksi Vaasahiihdossa ja kolmanneksi Marcialongassa. Kaudella 2016–2017 Hoelgaard on sijoittunut kolmanneksi Kiinan Vaasahiihdossa ja Kaiser Maximilian Laufissa.
Hoelgaard ei ole kilpaillut maailmancupissa. Skandinavia Cupissa hän hiihti kolme kilpailua vuonna 2012 ollen parhaimmillaan 63:s. NM-kilpailuissa Hoelgaardin paras tulos on 56. sija 15 kilometrin vapaan kilpailussa Vossissa 2012.
Higonokami
Higonokami (jap. 肥後守 tai ひごのかみ) on japanilainen taitettava taskuveitsi. Se on lähtöisin Mikin kaupungista Hyōgon prefektuurista Japanista vuodelta 1896. Puukossa ei ole perinteistä lukitsemisjärjestelmää, vaan kitkaan perustuva lukitsemisjärjestelmä, jossa terän saa taitettua riittävällä voimalla takaisin.
Matangi
Matangi (sanskritiksi मातङ्गी "Mātaṅgī") on hindulainen jumalatar. Hän on äitijumalatar Devin ilmentymä eli yksi kymmenestä mahavidyasta. Matangia kuvaillaan muun muassa synkäksi, pahaenteiseksi, mystiseksi ja villiksi. Hänen sanotaan olevan kaiken epätavallisen hallitsija ja kielletyn ruumiillistuma.
Matangin palvonnan erityispiirre ovat hänelle uhrattavat ruoantähteet. Perinteisesti ruoantähteitä pidetään todella epäpuhtaina hindulaisuudessa, joten niitä uhraamalla pyritään tietoisesti päästämään irti maallisista arvoista. Tämän vuoksi Matangi liitetään saastuneisuuteen ja vastoin yhteiskunnan normeja toimimiseen, mutta toisaalta myös vapautumiseen.
Matangia sanotaan myös kastittomien jumalattareksi, sillä kastittomat tekevät usein työtä, jossa ollaan tekemisissä lian ja epäpuhtauden kanssa.
Ululointi
Ululointi on korkea, ujeltava kurkkuääni, jonka aikana kieltä liikutellaan nopeasti. Se on ilon tai muun vahvan tunteen ilmaus, jota käytetään etenkin Lähi-idässä, Afrikassa sekä Aasiassa Intian itäosiin saakka. Ululointia harjoittavat etupäässä naiset. Ululoinnista on mainintoja jo Herodotoksen ja Homeroksen teoksissa ensimmäiseltä vuosituhannelta eaa. sekä 2300-luvun eaa. Egyptin faaraoiden Unaksen ja Pepi I Meryren pyramidien hieroglyfeissä.
Sabrina Simader
Sabrina Simader (s. 13. huhtikuuta 1998) on kenialainen Itävallassa asuva alppihiihtäjä
Simader osallistui Sankt Moritzin maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 supersuurpujotteluun sijoittuen 39:nneksi, suurpujotteluun ollen 60:s ja pujotteluun laskien 50:nneksi. Maailmancupdebyytin hän teki Mariborissa tammikuussa 2017 suurpujottelussa. Hän karsiutui kisassa toiselta kierrokselta ollen 1. laskun 61:s.
Nuorten talviolympialaisissa 2016 Hafjellissa hän oli alppiyhdistetyssä 20:s, supersuurpujottelussa 23:s ja suurpujottelussa 26:s. Pujottelussa hän laski ulos.
Termopyle (Pyynikki)
Termopylen sola on Tampereen Pyynikinharjulla sijaitseva Pyhäjärven suuntaan laskeutuva kalliorotko joka on saanut nimensä 1800-luvun lopulla antiikin Kreikan Thermopýlesin solasta joka oli tunnettu siellä käydystä Thermopylain taistelusta. Solasta tuli yleinen kulkuväylä kun Pyhäjärven rantaan rakennettiin asutusta ja teollisuutta. Kulkemisen helpottamiseksi solaa louhittiin ja sinne hakattiin porrasaskelmia. Termopyleen solan itäseinämän kallio tunnetaan "Nimikallion" nimellä koska tamperelaiset ovat aikojen kuluessa kaivertaneet kallioon nimikirjoituksiaan.
Termopylen solan ja Pyynikin näkötornin välissä sijaitsee Termopyleen kenttänä tunnettu alue. Kentällä järjestettiin 1880-luvulta alkaen Kansanvalistusseuran juhlia sekä lähetysjuhlia ja siellä on yhä näkyvissä vuonna 1962 rakennetun laululavan jäänteet. Kenttä toimi myös vuodesta 1906 alkaen aina 1950-luvulle saakka sosialidemokraattien vapputapahtumien pitopaikkana. Vuoden 1945 vapputapahtumassa oli 25000 henkeä . Suomen sisällissodan aikana punaiset hautasivat kentälle kaatuneitaan mutta ruumiit siirrettiin sieltä sodan jälkeen Kalevankankaan hautausmaalle.
Olavi Jäntti
Lauri Olavi Aapeli Jäntti (3. marraskuuta 1911 Vilppula – 23. tammikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kemisti.
Jäntti valmistui ylioppilaaksi Tampereen Lyseosta 1930, filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1937 ja filosofian tohtoriksi 1960. Hän oli Teknillisen korkeakoulun analyyttisen kemian dosentti 1963. Hän sai professorin arvonimen 1970. Pääosan työurastaan Jäntti teki Puolustusvoimien Tutkimuskeskuksessa kemistinä ja laboratorionjohtajana. Hän jäi eläkkeelle 1971. Sen jälkeen hän työskenteli vielä tietokoneohjelmoijana VTT:n turvelaboratoriossa ja Seismologisessa laitoksessa.
Hopeasulfadiatsiini
Hopeasulfadiatsiini (CHSNOAg) on orgaaninen yhdiste ja sulfadiatsiinin hopeasuola. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä vakavien palovammojen hoitoon.
Hopeasulfadiatsiini vaikuttaa niin grampositiivisiin kuin gramnegatiivisiin bakteereihin, muun muassa "Escherischia"- ja "Staphylococcus"- suvun lajeihin. Lisäksi se vaikuttaa moniin alkueläimiin ja sieniin. Sen antibioottiset ominaisuudet johtuvat sekä hopeaioneista että sulfadiatsiinista. Hopeasulfadiatsiini estää palovammaa infektoitumasta, mikä nopeuttaa paranemista. Yhdistettä käytetään voiteena, jota levitetään vamman alueelle tyypillisesti kahdesti päivässä toisen tai kolmannen asteen palovammojen hoidossa.
Tyypillisin hopeasulfadiatsiinin haittavaikutus on allerginen ihottuma. Ainetta ei suositella henkilöille, jotka ovat yliherkkiä sulfonamidiantibiooteille. Harvinaisempia haittavaikutuksia voivat olla methemoglobiinin muodostuminen vereen eli methemoglobinemia ja leukopenia eli vähäinen valkosolujen määrä veressä.
Mäyhäjärvi
Mäyhäjärvi on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 209 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 94,4 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvi sijaitsee Lempäälän kirkosta 4,5 kilometriä kaakkoon maatalousvaltaisella seudulla. Se on alueensa huomattavin järvi. Sen sijainti on kuitenkin sellainen, että sillä on vain yhdeksän lyhyttä tulo-ojaa. Mäyhäjärven laskujoki on Myllyoja, joka lähtee järven pohjoispäästä. Se alittaa valtatien 3 ennen kuin se yhtyy kuivatettua Tervajärveä kiertävään kanavaan sen alajuoksulla noin 1,3 kilometriä ennen sen laskemistaan Vanajaveden Ahtialanjärveen.
Järvi on 3,2 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 11,6 kilometriä. Järven rannat ovat savipohjaista peltomaata, moreeni- tai hiekkapohjaista metsämaata. Järven yli kulkee harju, joka saapuu luoteisrantaan Lempäälän kirkon suunnalta, ja kulkee järvenpohjassa näyttäytyen välillä Pitkäsaarena, ja kiipeää kaakkoisrannassa Leponokan kohdalta ylös järvestä jatkaen siellä kohoavalle mäelle. Vastakkaisella rannalla harjua ovat Eevansaari ja Tupsuluhta niminen luoto. Näiden lisäksi järvessä on vielä kaksi pientä rannanläheistä luotoa.
Rannoilla on toiminut kahdeksan maatilaa, joiden pellot ovat edelleen viljelyssä. Rantaan on rakennettu muutakin asutusta ja niiden lisäksi siellä sijaitsee lähes 60 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdysteiltä 3041 ja 13773. Valtatie 3 ohittaa järven 800 metrin etäisyydeltä.
Jääkauden loppupuolella seudulla virtasi ohenevan mannerjäätikön alla jäätikköjoki, joka keräsi uomaansa ympäristön moreenista huuhtoutunutta savea, hiekkaa ja kiviä. Niistä muodostui jäätikköjoen tunneliin harjumainen muodostuma, joka jäi myöhemmin jäljelle jäätikön sulaessa pois. Hajujakso on varsin matala ja se on paikoin peittynyt jälkeenpäin ympäristöön syntyneiden savikoiden alle. Harjujaksoa on jäljitetty Mäyriältä Lempäälän kirkolle ja siitä Mäyhäjärven rantaan ja ylös Leukamaalle. Se on pahoin vahingoittunut hiekan- ja soranotossa.
Mäyhäjärven ympäristössä oli vielä 100 vuotta sitten muitakin suuria järviä, mutta ne on kuivatettu pois. Niitä olivat Nääjärvi, Tervajärvi ja Koivistonjärvi. Itse Mäyhäjärvelläkin on merkkejä pienestä järvenlaskusta. Itärannalla on niemi, jonka kärkeä kutsutaan edelleen Karjusaareksi. Edelleen, vanhassa Tampereen seudun taloudellisessa kartatassa järven Pitkäsaari on piirretty kaksiosaisena. Saman vaikutelman saa Kalmbergin kartastosta, joka on painettu 1855–1856.
Vuoden 1959 peruskartassa oli rannoille rakennettu muutamia mökkejä. Järven itärannoille ei silloin johtanut teitä, mutta vuoden 1976 kartassa oli mökkiteitä alettu rakentaa pohjoisesta alkaen. Kun itäpuolen metsiä hyödynnettiin, parani itäpuolen tieverkko.
Evocatus
Evocatus (monikko Evocati, "esiin kutsutut") oli Rooman tasavallan aikana sotaveteraani, joka palasi vapaaehtoisesti takaisin palvelukseen ja sai sen vuoksi sotapäälliköltä joitain etuoikeuksia. Evocati Augusti olivat puolestaan pretoriaanien joukosta värvättyjä valiosotilaita, joilla oli pääasiassa hallinnollisia tehtäviä.
Renforsin neulatehdas
Renforsin neulatehdas oli vuosina 1847–1863 Tampereella toiminut manufaktuuripaja. Viktor Leopold Renfors perusti vuonna 1847 konepajan Tammerkosken alapäähän paikkaan, jossa koski laskee Ratinan suvantoon. Konepaja laajensi toimintaansa neulojen valmistukseen, ja tehtaan sijaintipaikkana ollutta pientä saarta alettiin kutsua "Neulasaareksi".
Renforsin neulatehtaan toiminta päättyi konkurssiin 1863. Entisen tehtaan osti 1871 värjärimestari Henrik Liljeroos, joka perusti paikalle villakehruu- ja kutomatehtaan. Paikkaa alettiin kutsua "Kehräsaareksi", ja H. Liljeroos Oy:n kehruutoimintaa jatkui 1980-luvulle saakka. Nykyisin entisissä tehdasrakennuksissa toimii Kehräsaaren liikekeskus.
Viktor Nestrašil
Viktor Nestrašil (s. 31. joulukuuta 1996 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Tapparaa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Nestrašil osaa pelata myös laidassa. Hän pelaa lähinnä Tapparan A-nuorissa.
Nestrašil pelasi kaudella 2012–2013 HC Letňanyn B-nuorista, josta hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 HC Slavia Prahan B-nuoriin. Kaudella 2014–2015 Nestrašil oli seuran A-nuorten paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+24=43. Hän oli myös pudotuspeleissä Slavian paras pistemies tehoilla 5+4=9. Nestrašil debytoi kauden aikana myös seuran miesten joukkueessa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligassa, jossa hän pelasi 11 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Nestrašil pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla sarjatasoa alempana 2. česká hokejová ligan KLH Jindřichův Hradecissa.
Kesällä 2016 Nestrašil etsi uutta seuraa mm. USHL-junioriliigasta. Lopulta hän teki 1+1-vuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue Tapparan kanssa. Nestrašil vietti kauden 2016–2017 lähinnä seuran A-nuorissa. Hän teki SM-liigadebyyttinsä 10. helmikuuta 2017 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Nestrašil merkittiin Tapparan nelossentteriksi ja hänen laidoillaan pelasi kaksi muuta liigadebytanttia; Rasmus Smedberg ja Jere-Matias Alanen. Nestrašil sai ottelussa jääaikaa 9.41 minuuttia. Koko kolmikolla avautui paikka joukkueen kokoonpanosta, kun Tapparan pelaajista viisi sai maajoukkuekutsun ja neljä muuta oli toipilaana. Nestrašil pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua.
Nestrašil on pelannut kolme nuorten maottelua.
Nestrašilin isoveli Andrej pelaa NHL-joukkue Carolina Hurricanesin organisaatiossa.
Tervajärvi (Lempäälä)
Tervajärvi on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 126 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 115,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvi sijaitsee Lempäälän itärajan tuntumassa metsäalueella Tuljamon ja Kulikankulman itäpuolella. Siinä on yhdeksän saarta, joista suurin on toinen kahdesta Suosaarista, toiseksi suurin on toinen Honkasaarista ja näiden lisäksi on kajusaaret, kalliosaaret ja pieni Säkisaari. Kolmessa saaressa on rakennuksia. Järveen laskee 9 metsä- tai suo-ojaa, jotka ovat yleensä lyhyitä. Pisin tulo-oja on Haapalammin laskuoja Varkaanoja, joka laskee Varkaanojanlahteen. Samaan ojaan yhtyvät pohjoisesta pieni Kangaslammi sekä yhteistä ojaa myöten Kirveysjärvi ja Yräysjärvi. Tervajärven oma laskuoja Tuljamonoja lähtee sen kaakkoispäästä Ketkanlahdesta. Se laskee Tuljamon ja Paattakaisjärven läpi ennen kuin se muuttuu Myllyojan nimiseksi. Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 11,1 kilometriä. Järven leveys ei missään ylitä 800 metriä, vaan pitkät mitat syntyvät järven muodosta, joka muistuttaa L-kirjainta. Järven rannalla on sijainnut maatila, jonka rannan läheisiä peltoja viljellään edelleen. Rannoilla ja kolmessa saaressa on lähes 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 3110 tai Lastustenkulmalta lähtevältä tieltä. Ketkanlahdella sijaitsee Tervajärven leirikeskus.
Vuoden 1954 peruskartassa järven länsirannassa näkyy merkintä ”Partiol. maja”. Silloin, ja vielä vuoden 1963 kartassakin, Tervajärven maatalossa oli järven ainoat asukkaat. Tilanne oli muuttunut vuoden 1975 kartassa, koska metsäteiden jatkeiden päissä järven lounais-, pohjois- ja itärannoilla oli uusia mökkejä. Jopa saarista kaksi oli mökitettyjä. Mökkiasutuksen muuttuessa myöhemmin taajemmaksi, alettiin rakentamaan myös järven etelärannalle.
Yräysjärvi
Yräysjärvi on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 17 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 121,9 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee metsäalueella neljän mäen välissä. Siihen laskee vain yksi pieni suo-oja ja järven laskuoja lähtee sen etelään työntyvästä lahdesta. Laskuoja laskee Kirveysjärven kautta Tervajärveen. Järvi on 850 metriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä. Ympäristössa ei ole peltomaata tai laajoja soita. Sen rannoille on rakennettu vain vapaa-ajan asuntoja, joita on lähes parikymmentä. Niille johtaa tiet yhdystieltä 3110.
Vuosien 1954 ja 1963 peruskartoissa järven ympäristö oli erämaata, vaikka Lempäälän ja Kangasalan kirkonkylien välinen maantie ohitti järven tuolloin. Tilanne muuttui äkillisesti, kun tilanne vuoden 1975 kartassa oli aivan toinen.
Ilvankajärvi
Ilvankajärvi on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.
Järven pinta-ala on 14 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 96 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee seitsemän lyhyttä metsäojaa, joista osa on suon kuivatusojia. Huomattavin tulo-oja laskee järveen sen kaakkpoispäähän. Se on pienten Kaakkolammin ja Ruokolammin yhteinen laskuoja. Järven oma laskuoja lähteen järven luoteispäästä ja se on kaivettu koneellisesti viivasuoraksi ojaksi, joka yhtyy Myllyojaan 900 metrin päässä. Järvi on 900 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Järven ympäristössä on sijainnut kolme maatilaa, joiden peltoja on edelleen olemassa. Rannoilla sijaitsee toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet yhdystieltä 13773.
Haulinkallio
Haulinkallio on Tampereen Pyynikinharjulla sijaitseva etelään Pyhäjärven suuntaan laskeutuva näköalapaikkana tunnettu kalliojyrkänne. Paikka on saanut nimensä jyrkänteen juurelle vuonna 1859 rakennetun puisen haulitornin ja siihen liittyneen haulitehtaan mukaan. Kallion laella on sijainnut myös haulitehtaan rakennuksia. Haulitehtaan perusti kaupungin notaari H. J. Bergman ja sen omisti vuodesta 1895 alkaen "Tampereen Haulitehdas Osakeyhtiö" jonka olivat perustaneet tamperelaiset kauppiaat Rudolf Winter ja Karl Frans Hjorth. Pyynikin haulitehtaan toiminta päättyi vuonna 1908 kun haulien valmistui siirtyi uudelle Pispalan haulitehtaalle. Pyynikin haulitehtaan haulitorni purettiin heti tuotannon siirron jälkeen mutta muut tehtaan rakennukset säilyivät 1950-luvulle saakka. Nykyisin niistä ei ole jäljellä näkyviä jäännöksiä maastossa.
Väärinmaja
Väärinmajan kylä sijaitsee Ruovedellä noin 12 kilometriä kunnan keskustaajaman itäpuolella Vilppulaan johtavan seututie 344:n varrella. Se tunnetaan muun muassa vuoden 1918 sisällissodan aikana käydyistä Väärinmajan taisteluista. Väärinmajassa on ajettu myös Suomen MM-rallin erikoiskokeita.
Puutarhurin talo
Puutarhurin talo on arkkitehti Konstantin Kiseleffin suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. Puutarhurin talo on Taavettilan riihen lisäksi ainoita seminaarin alueen purkamiselta säästyneitä vanhoja puutaloja. 
Puutarhurin talo rakennettiin seminaarin johtajan leivintuparakennukseksi johtajan asuinrakennuksen, Oppion läheisyyteen. Alun perin rakennuksessa oli leivin- ja pesutupa, sekä toisessa päässä keittiö ja kahden asuinhuoneen kokoinen asunto. Rakennusta laajennettiin vuonna 1910 arkkitehti A.W.Stenforsin piirustusten pohjalta.
Talo toimi pitkään, vuoteen 1975 Jyväskylän yliopiston henkilökunnan asuinrakennuksena. Alun perin Puutarhurin talossa asusti yliopiston taloudenhoitaja ja ensimmäisinä vuosina taloa nimitettiin taloudenhoitajan rakennukseksi vuositarkastuskertomuksissa. Kun seminaarin puutarhanhoidon opetus alkoi vuonna 1899, puutarhurin talo rupesi nimensä mukaisesti asuttamaan pääosin puutarhureita. Viimeinen asukas oli kuitenkin alkuaikojen tapaan taloudenhoitaja, jonka eläköitymisen jälkeen 1975 rakennus toimi parikymmentä vuotta toimistotiloina. 1995 Puutarhurin talo kunnostettiin kokous- ja edustustilaksi.