hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Afrikansinisarja
Afrikansinisarja ("Agapanthus africanus") on narsissikasvien heimoon kuuluva sipulikasvi.
Afrikansinisarja kasvaa noin metrin korkuiseksi ja puoli metriä leveäksi. Sillä on ikivihreät nauhamaiset lehdet ja sinisten trumpettimaisten kukkien muodostama pallomainen kukinto.
Afrikansinisarja kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Afrikassa Western Capen provinssissa. Se on myös suosittu koristekasvi.
Afrikansinisarjaa voi lisätä joko siemenistä tai irrottamalla sipulista siihen syntyviä sivusipuleita.
Fort Clatsop
Fort Clatsop oli Lewisin ja Clarkin retkikunnan väliaikainen linnake, joka toimi tutkimusmatkaajien tukikohtana talvella 1805 - 1806. Rakennus sijaitsi Tyynenmeren rannalla Oregonissa Columbiajoen suulla ja oli nimetty alueella asuvien clatsop-intiaanien mukaan.
Nykyisen Astorian kaupungin lähellä sijaitseva paikka on yksi Lewisin ja Clarkin kansallispuiston suojelukohteista, ja tunnettu myös Fort Clatsopin kansallisena muistomerkkinä. Linnakkeen jäljennös rakennettiin 1955 kunnes se tulipalon jäljiltä rakennettiin uudelleen vuonna 2006. Uusi jäljitelmä on vähemmän viimeistelty kuin edeltäjänsä ja antaa todentuntuisemman kuvan alkuperäisestä Fort Clatsopista.
Lewisin ja Clarkin 44 jäsentä käsittänyt retkikunta oli lähtenyt St. Louista toukokuussa 1804 ja viettänyt talven Pohjois-Dakotan alueelle rakentamassaan Fort Mandanissa. Siellä ryhmä oli jakaantunut kahtia osan jäsenistä lähtiessä viemään tutkimusmateriaalia presidentti Thomas Jeffersonille. Meriwether Lewisin ja William Clarkin johtamina seurueen loput jäsenet jatkoivat suunniteltua tutkimusmatkaa Pohjois-Amerikan mantereen kartoittamattomille alueille. Matka suuntautui läpi tasankojen ja yli Kalliovuorten saavuttaen päätepisteensä Tyynenmeren rannalla 7. marraskuuta 1805.
Fort Clatsopin rakennustyöt aloitettiin joulukuun ensimmäisellä viikolla. Sateiset ja tuuliset sääolosuhteet sekä miesten sairastelu hidastivat tukikohdan valmistumista. Rakennukseen päästiin asumaan hieman ennen joulua. Alkeellinen kasarmi sisälsi kaksi eri rakennelmaa ja seitsemän huonetta, joista miehistö jakoi keskenään kolme. Retkikunnan vetäjillä oli käytössään yhteinen huone, samoin oppaana ja tulkkina toimineilla Sacagawealla ja hänen miehellään. Kuudes huone oli tehty tupakointia varten ja seitsemäs toimi vartiotupana.
Retkikunta ei onnistunut aikomuksessaan tavata mahdollisimman monia Tyynenmeren rannikolla asuvien kansojen päämiehistä. Paikalliset heimot olivat nähneet valkoisia miehiä jo aiemmin merimiesten käydessä kauppaa heidän kanssaan. Tämän vuoksi retkikunnan saapuminen ei tehnyt intiaaneihin suurta vaikutusta. Columbiajoen pohjoisia rantoja kansoittavat chinookit olivat suurin, vaikutusvaltaisin ja parhaiten aseistettu rannikon kansoista. Tutkimusmatkaajat yrittivät turhaan luoda chinookeihin hyvät suhteet. Kaiken lisäksi nämä pitivät tuotteillaan siksi kovia hintoja että amerikkalaisten oli tyydyttävä kaupankäyntiin pääasiassa heidän linnakkeensa läheisyydessä asuvien clatsopien kanssa. Missourijoen maaseudulla menestykseksi osoittautunut Yhdysvaltain diplomatia ei toiminut rannikkokansojen keskuudessa.
23. maaliskuuta 1806 retkikunta jätti Fort Clatsopin. Viimeisenä työnään Lewis ja Clark jättivät tukikohtaan täydellisen listan retkikunnan jäsenistä, tarvikkeista ja kartan suunnitellusta paluureitistä siltä varasta, että joku alueella liikkuva euro-amerikkalainen ryhmä löytäisi sen.
Tarhasinisarja
Tarhasinisarja ("Agapanthus praecox") on narsissikasvien heimoon kuuluva sipulikasvi.
Tarhasinisarja kasvaa noin 80 cm:n korkuiseksi ja 60 cm leveäksi. Sillä on tummanvihreät nauhamaiset lehdet ja sinisten trumpettimaisten kukkien muodostama pallomainen kukinto.
Afrikansinisarja kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Afrikassa Western Capen ja Eastern Capen provinssissa. Se on myös suosittu ja helposti kasvatettava koristekasvi, josta on jalostettu monia lajikkeita. Toisinaan sitä myydään taimitarhoissa afrikansinisarjan nimellä.
Jerzu
Jerzu on kunta Sardinian itäosassa Nuoron maakunnassa Italiassa. Kunnassa on runsaat 3 000 asukasta.
Alueen talous perustuu viininviljelyyn laaksoja ympäröivillä jyrkillä rinteillä olevilla viinitiloilla.
Kesäpurjo
Kesäpurjo ("Allium ampeloprasum") on sipuleiden sukuun kuuluva kasvi.
Kesäpurjo kasvaa 30-80 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat litteitä kuten purjolla, kukinnot violetteja ja pallomaisia.
Kesäpurjo on yleinen Iberian niemimaalla ja kaikkialla Välimeren ympäristössä, missä se kukkii toukokuusta heinäkuuhun.
Jan Lehtola
Jan Lehtola (s. 1972 Tampere) on suomalainen urkuri. Lehtola opiskeli urkujensoittoa Matti Hannulan ja Olli Porthanin johdolla. Hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1998 ja väitteli musiikin tohtoriksi vuonna 2005 Sibelius-Akatemiasta. Hän on opiskellut myös ulkomailla: Alankomaissa (Jacques van Oortmerssen), Saksassa ja Ranskassa. Hän on esiintynyt Radion sinfoniaorkesterin, Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin sekä Lahden, Tampereen ja Mikkelin kaupunginorkesterin kanssa. Hän on vieraillut muun muassa Kuhmon kamarimusiikissa. Vuonna 2003 hän organisoi ensimmäisen kansainvälisen Naji Hakim -festivaalin Helsingissä. Hän on Organo Novon taiteellinen johtaja ja Organum-seuran puheenjohtaja.
Lehtola on kantaesittänyt muiden muassa Harri Ahmaksen, Kalevi Ahon, Naji Hakimin ja Paavo Heinisen teoksia. Hän on levyttänyt Oskar Merikannon, Camille Saint-Saënsin, Johann Sebastian Bachin, Jouko Linjaman ja Naji Hakimin teoksia eri levy-yhtiöille; levytyksiä on yli kolmekymmentä.
Esa Furuholm
Esa Furuholm (s. 19. elokuuta 1950 Pori) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Hän pelasi urallaan yhteensä viisi kautta SM-sarjassa seuroinaan Porin Ässät, Valkeakosken Haka ja Turun Pyrkivä.
Keskikentällä pelanneen Furuholmin paras kausi pääsarjatasolla oli vuonna 1971, jolloin hän teki Hakan riveissä kuusi maalia.
Muun muassa toimittajana ja opettajana työskennellyt Furuholm siirtyi 1990-luvun alussa Suomen Palloliiton palvelukseen. Hän toimi pitkään Palloliiton kehityspäällikkönä.
Esa Furuholmin veli on entinen pääsarjatason jalkapalloilija Tapio Furuholm, joka tunnetaan myös jalkapalloselostajana.
Nykyään Esa Furuholm pelailee harrastesarjaa joukkueessa FC Lost Boys.
Hans Pieren
Hans Pieren (s. 23. tammikuuta 1962 Adelboden) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, jonka päälaji oli suurpujottelu. Hän edusti aktiiviurallaan Skiclub Adelboden -seuraa.
Pieren sijoittui suurpujottelussa kahdeksanneksi Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987, 14:nneksi Calgaryn 1988 ja 11:nneksi Albertvillen 1992 olympialaisissa sekä viidenneksi Moriokan MM-kilpailuissa 1993.
Pieren sijoittui suurpujottelun maailmancupin kokonaispisteissä toiseksi kaudella 1991–1992. Hän saavutti kolme palkintosijaa maailmancupin suurpujotteluosakilpailuissa: hän oli kolmas Alta Badiassa joulukuussa 1987 sekä toinen Kranjska Gorassa ja Adelbodenissa tammikuussa 1992.
Jalkapallon B-sarjan kausi 1932
Jalkapallon B-sarja 1932 oli jalkapallon Suomen sarjan toiseksi korkein sarjataso vuonna 1932. Sarjan pelitapa määritettiin SPL:n Liittohallituksen kokouksessa 8.5.-32: Sarjaan osallistuyivat A-sarjasta 1931 pudonneet HJK ja ViPS ja loput osallistuvat joukkueet tulivat piireistä. Maa jaettiin SPL-piireittäin 4 alueeseen, ks. ohessa alueelliset karsinnat), joiden jälkeen sarja pelattiin yhden kierroksen loppusarjana, ja sarjan kaksi parasta nousi A-sarjaan kaudeksi 1933.
Savo
Helsinki, Turku
EIF
Häme-Satakunta, Pohjanmaa
VIFK
Karjala, Viipuri, Kymenlaakso
Reipas
Uusinta mestaruudesta: HJK - EIF 3-1 (2-0)
Jalkapallon B-sarjan kausi 1933
Jalkapallon B-sarja 1933 oli jalkapallon Suomen sarjan toiseksi korkein sarjataso vuonna 1933. Sarjassa pelattiin edellisvuotta vastaavasti 6 joukkueen loppusarja, johon osallistujat karsittiin ensin piireittäin alueellisissa karsinnoissa, ja loppusarjaan kelpuutettiin piirien välisistä kaksoisotteluista 4 joukkuetta ja Helsingin piirin sarjan 2 parasta (SPL:n johtokunnan päätös 29.3.1933). Loppusarja pelattiin yhden kierroksen sarjana, ja sen kaksi parasta nousi A-sarjaan kaudeksi 1933.
Savo
Kymenlaakso
Pohjanmaa
Vaasa
Häme-Satakunta
Turku
Viipuri
Karjala
27.5. Sortavalassa
Helsinki
Savo - Kymenlaakso
Pohjanmaa - Vaasa
Häme-Satakunta - Turku
Viipuri - Karjala
Ottelut 2.7. Viipurissa sekä 9. ja 16.7. Sortavalassa
Esitetyissä lähteissä ainakin kahta erlaista tietoa: RSSSF- ja Kuopion futiksesta -lähteissä yllä esitetystä poikkeava sarjataulukko, 
TuUL:n maliero 9-5, KuPSin 3-11.
KuPS-TuUL 2-1
Jalkapallon B-sarjan kausi 1934
Jalkapallon B-sarja 1934 oli jalkapallon Suomen sarjan toiseksi korkein sarjataso vuonna 1934. B-sarjaan joukkueet osallistuivat ensin piirien alueellisiin karsintoihin ja B-sarja jaettiin sitten läntiseen ja itäiseen lohkoon, joissa kummassakin pelasi 6 joukkuetta. Läntiseen lohkoon joukkueet tulivat Helsingin (2 seuraa), Pohjanmaan (2), Turun (1) sekä Häme-Satakunnan (1) piireistä. Itäiseen lohkoon noustiin Viipurin (2), Savon (2), Karjalan (1) sekä Kymenlaakson (1) piireistä. Lohkoissa pelattiin 6 joukkueen yksinkertaiset sarjat. Molemmista lohkoista kaksi parasta pääsi loppusarjaan, josta edelleen 2 parasta nousi vuoden 1935 A-sarjaan. Sarjan pelitavasta päätettiin SPL:n edustajakokouksessa 20.1.1934.
Helsinki
Pohjanmaa
Turku
Häme-Satakunta
Viipuri
Savo
Karjala
Karsinta suoritettin ns. Karjalan sarjan yhteydessä. Kaksi ensimmäistä ottelua päättyi tasan ja B-sarjan paikka ratkesi päätösottelussa, jossa SP voitti Kalevaiset 4-3.. Kaksinkertaisen Karjalan sarjan, jossa karsintaan osallistuneiden lisäksi oli mukana Värtsilän Teräs, sen sijaan voitti SPS.
Kymenlaakso
Sarjataulukossa (Itäinen lohko) tai lähteessä on virhe (ks. Suomen Palloliiton toimintakertomus 1934, s. 5: ”ainoastaan yksi ottelu, KuPT ja KoPS, ratkaistiin poikkeuksellisten syiden nojalla luovutuksella viimeksi mainitun eduksi.” Kyseinen ottelu on taulukossa laskettu päättyneen 0-0, piti pelata Kotkassa. Voi olla, että kyse on kirjoitusvirheestä, sillä KuPS sai ilmeisesti luovutusvoiton KoPS:sta, kun vastustaja ei saapunut Kuopioon?, taulukkoon on laskettu KuPS-KoPS -tulokseksi 3-0.
Venäjän metsäteollisuus
Venäjän alueesta 45,3 % on metsän peitossa. 80 % Venäjän metsistä sijaitsee Siperiassa sekä Itä-Aasiassa ja 20 % Euroopan puolella Venäjää. Venäjän metsäteollisuudessa suurin osa myyntituloista saadaan jalostamattoman raakapuun viennistä.
Heinäkuussa vuonna 2007 Venäjän hallinto nosti pyöreän puutavaran vientitullia (ks. Venäjän puutulli) 20 prosentilla ja huhtikuussa vuonna 2008 vielä 25 prosentilla. Korotukset johtivat siihen, että venäläisten puutavaravientiyhtiöiden kilpailukyky maailmanmarkkinoilla heikkeni. Vuoden 2008 toisella puoliskolla maailmanlaajuisen talouskriisin (ks.Taantuma (2008–2009)) takia rakennustyöt vähenivät jyrkästi Japanissa, Kiinassa ja Länsi-Euroopassa. Lisäksi tuotantomäärät pienenivät huomattavasti sektoreilla, jotka käyttävät puutavaraa tuotannossaan.
Vuonna 2008 Venäjän metsäteollisuusyritysten nettotulos heikkeni huomattavasti. Tästä kertoo Venäjän metsäteollisuusyritysten top-50 tilasto, joka julkistetaan vuosittain venäläisessä Lesnaja industrija -lehdessä. Vuoden 2008 tilaston mukaan viidenkymmenen suurimman yrityksen kokonaistulos oli 216,34 miljardia ruplaa (n. 5,36 mrd. €), josta kymmenen suurimman yrityksen osuus oli 70 %. Viidenkymmenen menestyneimmän yrityksen kokonaisvoitto oli 6,26 miljardia ruplaa (n. 155,14 milj. €). Pelkästään puutuotteita valmistavien yritysten osuus kokonaistuloksesta oli 27 prosenttia ja kokonaisvoitosta 26,8 prosenttia. Loppuosa meni sellu- ja paperiyrityksille.
Venäjän WTO-jäsenyydestä käytiin historian pisimmät liittymisneuvottelut. Varsinainen liittymishakemus on jätetty jo vuonna 1993. Venäjän WTO-jäsenyys vahvistui 21.7.2012. WTO-jäsenyyden myötä havupuun tullimaksut laskivat euromääräisesti puoleen ja lehtipuun tullimaksut neljännekseen nykyisestä.
Pitkien jäsenyysneuvottelujen tuloksena Venäjälle myönnettiin myös ennätyspitkät siirtymäajat, viimeiset sitoumukset toteutetaan vuoteen 2020 mennessä. Kaikkiaan Venäjän WTO-liittymissopimuksessa on 164 erilaista sitoumusta. Suurin osa koskee ulkomaankaupan säädöksiä: tuonti- ja vientitulleja, määrärajoituksia, tuontilisenssejä ja muita kaupan asiakirjoja. Jäsenyyden myötä loppuu myös pitkä kiista raakapuun vientitulleista.
Metsien yksityisomistus on Venäjällä mahdollista vain hyvin poikkeuksellisessa tapauksessa. Venäjän oikeuskäytäntö osoittaa, että vieläkään ei ole selvää mistä asioista yksityisomistaja saa itse päättää metsää käytettäessä. Privatisoidulle maalle kasvanut uudismetsä voi olla yksityisomistuksessa. Kaupunkimetsät, puolustusvoimain metsät ja talousmetsät ovat valtionomistuksessa. Maatalousmetsät ovat alueiden hallinnoimia. Vuonna 2007 talousmetsiä tuotiin alueiden hallinnointiin.
Metsäteollisuudessa tuotetaan joka vuosi noin 0,5 miljardia tonnia biomassaa, josta jatkotuotantoon mene vain 25 prosenttia. Havu, kaarna ja oksat jäävät käyttämättä. Valmistuotteita tulee vain 11 prosentista raaka-ainetta. Syksyllä 2011 Pietarin kansainvälisessä metsäfoorumissa kuultiin, millaisia ongelmia Venäjän metsäteollisuudella mm. on:
Tower Bloxx
Tower Bloxx on Digital Chocolaten kehittämä pulmapeli, joka julkaistiin matkapuhelimille joulukuussa 2005. Pelissä on tavoitteena rakentaa korkeudeltaan ja asukasluvultaan mahdollisimman suuria taloja. Peliä on mahdollista pelata ainoastaan yksinpelinä.
"Tower Bloxxissa" pelaajan on rakennettava tornitaloja. Rakentaminen tapahtuu kerros kerrokselta, pudottamalla oikeaan aikaan nosturinkoukussa riippuva kerrospalikka edellisen päälle. Mikäli kerroksen onnistuu pudottamaan täsmälleen oikeaan kohtaan, talon asukasluku kasvaa hetkellisesti nopeammin. Pelaajalla on kolme yritystä saada kerrospalikka paikalleen; mikäli palikka putoaa talosta ohi tai sen asettaa liian reunalle, pelaaja menettää yhden yrityksen. Talosta tulee sitä heiluvampi, mitä epätasaisemin palikat on aseteltu.
Pelissä on kaksi pelimuotoa, kaupunkipeli ja pikapeli. Kaupunkipelissä kerrosten lukumäärä on rajallinen, ja suunnitellun kerrosmäärän saavutettuaan pelaajan on asetettava tornitalolleen katto. Pikapelissä puolestaan rakennetaan kerrostaloa niin kauan kun pelaajalla on yrityksiä jäljellä.
Kaupunkipelissä on tavoitteena rakentaa asukasluvultaan mahdollisimman suuri kaupunki 25 tonttia sisältävälle kartalle. Pelimuoto sisältää neljä eri rakennustyyppiä: sinisen asuintornitalon, punaisen liiketornitalon, vihreän toimistotornitalon ja keltaisen pilvenpiirtäjän. Kaupunkipelin alussa voi rakentaa vain sinisiä asuintornitaloja. Rakentamisen jatkuessa pelaaja saa käyttöönsä muita tornitaloja. Talojen sijoittelua pitää miettiä, sillä punaisen liiketornitalon voi rakentaa vain sinisen talon viereen, vihreän sinisen ja punaisen viereen sekä keltaisen sinisen, punaisen ja virheän tornitalon viereen.
Pikapeli on loputon pelimuoto, jossa yritetään rakentaa mahdollisimman monta asukasta majoittava ja korkea pilvenpiirtäjä. Ainoastaan kolme parasta tulosta pääsee huipputuloksiin. Peli loppuu vasta pelaajan menetettyä viimeisen elämänsä.
"Pelit"-lehden arvostelussa "Tower Bloxx" sai täydet viisi tähteä. Arvostelija Mika Äärilä kehui pelin kaunista grafiikkaa ja yksinkertaisen toimivaa pelattavuutta.
Toukokuussa 2006 peli sai Mobile Entertainment Award -palkinnon.
Jalkapallon B-sarjan kausi 1935
Jalkapallon B-sarja 1935 oli jalkapallon Suomen sarjan toiseksi korkein sarjataso vuonna 1935. B-sarjassa oli ensin piireissä alueelliset karsinnat. B-sarja jaettiin sitten läntiseen ja itäiseen lohkoon, joissa kummassakin pelasi 7 joukkuetta. Läntiseen lohkoon joukkueet tulivat Helsingin ja Länsi-Uudenmaan (yht. 2 joukkuetta), Turun (2), Hämeen (1), Satakunnan (1) sekä Pohjanmaan (1) piireistä. Itäiseen lohkoon noustiin Viipurin (3), Savon (2), Kymenlaakson (1) sekä Karjalan (1) piireistä. Lohkoissa pelattiin 7 (6) joukkueen yksinkertaiset sarjat. Molemmista lohkoista kaksi parasta pääsi loppusarjaan, josta edelleen 2 parasta nousi vuoden 1936 Mestaruussarjaan. Itäsarjasta luopui kesken viipurilainen Kelkkalan Kisailijat. Sarjan pelitavasta päätettiin SPL:n ylimääräisessä edustajakokouksessa 30.3.1935.
Helsinki & Länsi-Uusimaa
Turku
Häme
Satakunta
Porin Palloilijat selviytyi B-sarjaan voitettuaan karsinnoissa Porin Kärpät 5-2 ja 7-2 sekä Pallo-Iirot 3-2 ja 1-1.
Pohjanmaa
Viipuri
Savo
Kymenlaakso
Karjala
26.5. SP-SPS 4-2, 2.6. SPS-JoPS 5-2 ja 9.6. JoPS-SP 2-0
Sortavalan Palloilijat voitti 16.6. uusintaottelussa Sortavalan Palloseuran 2–1.
Two Steps from Hell
Two Steps from Hell on tuotantomusiikkiyhtiö, joka perustettiin vuonna 2006. Sen perustivat Thomas Bergersen ja Nick Phoenix. Yhtiön alkuperäinen tarkoitus oli tuottaa musiikkia elokuvien trailereihin ja sen musiikki oli saatavilla ainoastaan elokuvien tuottajille. Vuonna 2010 yhtiö kuitenkin julkaisi ensimmäisen julkisen albuminsa. Two Steps from Hellin musiikkia on käytetty useiden menestyneiden elokuvien, videopelien ja tv-sarjojen trailereissa.
Yhtiön julkaisemia näytealbumeita ovat:
Yhtiön julkaisemia julkisia albumeita ovat:
DiViA-foorumi
DiViA-foorumi on Aalto University Executive Educationin (Aalto EE) järjestämä digitaalisen liiketoiminnan, markkinoinnin ja asiakkuuksien johtamisen foorumi.
DiViA on lähtenyt liikkeelle akateemisesta tutkimusprojektista "Digitaalinen viestintä ja asiakkuudet" vuonna 2002. DiViA-foorumin puheenjohtajana toimii pitkänlinjan asiakkuus- ja digitutkija sekä konsultti Mika Raulas.
DiViA-foorumin seminaarien yleisö (divialaiset) ovat pääsääntöisesti suomalaisten suurien ja keskisuurien yritysten markkinointijohdosta sekä asiantuntijoista, myynnistä, liiketoiminnan kehittäjistä sekä liiketoimintajohtajista ja -päälliköistä. Lisäksi DiViA-foorumissa on mukana arvoketjun toimijoita kuten markkinointi- ja digitoimistoja sekä mediayrityksiä.
DiViA-foorumi kokoontuu seitsemässä seminaarissa ja yhdessä tai kahdessa pienryhmäkeskustelussa vuosittain. Seminaarien teemat ovat seuraavat: Tulevaisuus, Kuluttajakäyttäytymisen muutos, Markkinointiviestintä ja brändi, Asiakkuudet ja myynti, Uudet teknologiat ja markkinoinnin palvelut, Strategia ja liiketoimintamallit, Yhteenveto – Mitä opimme ja mitä muutimme?
Seminaareissa on paikalla aina noin 200 divialaista.
Yksikkömurtoluku
Yksikkömurtoluku on murtoluku, jonka osoittajana on luku yksi. Yleisin syy muodostaa yksikkömurtoluku on ottaa kokonaisluvusta käänteisluku:
Tämän vuoksi yksikkömurtoluvun käänteisluku on kokonaisluku. Luvulla viisi
Yksikkömurtoluvuilla laskeminen ja murtolukujen esittäminen niiden avulla on hankalaa. Tämä lienee perussyy muinaisten egyptiläisten matematiikan heikolle tasolle.
Jokainen murtoluku voidaan ilmaista yksikkömurtolukujen summana tai erotuksena. Tämä koskee myös yksikkömurtolukuja. Esimerkiksi
josta viimeinen on yleisesti
formula_4
Yksikkömurtoluvut eli käänteisluvut ovat tärkeitä lukuteoriassa, jossa lukujonojen teorian tulokset todistettiin aluksi näiden ominaisuuksien avulla. Kuuluisa on niin sanottu harmoninen sarja, jonka summa kasvaa äärettömän suureksi eli sarja hajaantuu :
Sen sijaan neliölukujen käänteislukujen sarja suppenee :
Matemaattisessa analyysissä on esitelty yksinkertainen käänteislukufunktio :
formula_7 kun formula_8.
Yksikkömurtoluvut olivat Lähi-idän muinaisissa korkeakulttuurien kirjanpitäjien, tiedemiesten ja papiston osamaa laskentoa. Murtolukulaskennassa käytettiin murtolukuina vain yksikkömurtolukuja, ja tapa periytyi kreikkalaisille ja arabeille sekä intialaisille, jotka kehittivät merkintöjä eteenpäin varsin myöhään. Yleiset murtoluvut, sellaisina kuin me suomalaiset ne tunnemme, yleistyivät vasta keskiajan jälkeen.
Aminosokerit
Aminosokerit ovat monosakkaridijohdannaisia, joissa yksi monosakkaridin hydroksyyliryhmistä on korvautunut aminoryhmällä. Yleisimmin hydroksyyliryhmä on korvautunut 2-asemasta, mutta myös muista asemista hydroksyyliryhmä voidaan korvata aminoryhmällä joskaan näitä johdannaisia ei esiinny luonnossa.
Systemaattisesti aminosokerit nimetään muodossa x-amino-x-deoksimonosakkaridi, missä x viittaa aminoryhmän paikkaan monosakkaridin rakenteessa. Tyypillisesti niistä käytetään kuitenkin triviaalinimiä, esimerkiksi 2-amino-2-deoksi-d-glukoosi on glukosamiini. Kolme yksinkertaisinta aminosokeria ovat glukosamiini, galaktosamiini ja mannosamiini, jotka ovat glukoosin, galaktoosin ja mannoosin johdannaisia. Näiden lisäksi aminosokereihin luetaan yleisesti kuuluvaksi myös hieman monimutkaisemmat N-asetyyliglukosamiini, N-asetyyligalaktosamiini ja N-asetyylineuramiinihappo eli sialihappo.
Aminosokerit esiintyvät luonnossa tärkeässä osassa glykoproteiinien, glykosaminoglykaanien ja glykolipidien rakenteessa ja toiminnassa. Lisäksi esimerkiksi kitiini koostuu toisiinsa liittyneistä N-asetyyliglukosamiinimolekyyleistä. Aminosokereita esiintyy myös monien antibioottien, kuten erytromysiinin ja karbomysiinin, rakenteessa.
The Impressions
The Impressions on chicagolainen yhtye, joka esittää soul-, rhythm and blues-, gospel- ja doo-wop-musiikkia. Yhtye perustettiin vuonna 1957 doo-wop-yhtyeenä nimeltä The Roosters. Impressions oli suosituimmillaan 1960-luvulla, jolloin sen laulusolistina ja lauluntekijänä toimi Curtis Mayfield, kunnes hän siirtyi soolouralle vuonna 1970. Yhtyeen tunnetuin kappale on "People Get Ready" (1965), josta on tullut soul-klassikko ja 1960-luvun kansalaisoikeusliikkeen tunnuslaulu.
Oikosarvet
Oikosarvet on yhteisnimitys kaikille suoran putken sisällä eläneisiin pääjalkaisiin nilviäisiin ja siihen kuuluu monenlaisia mustekalan kaltaisia eläimiä. Niiden fossiloituneita jäänteitä on löytynyt kymmeniä tuhansia ja toisinaan kokonaiset kivet muodostuvat yksinomaan niiden jäänteistä. Joihinkin fossiileihin on tallentunut kuoren alkuperäinen väri. Vaikka jotkut oikosarvet kasvoivat jättiläismäisiin mittoihin, suurin osa oli vain muutaman senttimetrin pituisia. Oikosarvia olivat esimerkiksi "Orthoceras" ja "Cameroceras". Ne kehittyivät noin 495 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä kambrikaudella ja kuolivat sukupuuttoon noin 225 miljoonaa vuotta myöhemmin myöhäisellä triaskaudella. Tuon aikakauden välissä ne olivat merten yleisimpiä eläimiä.
Kuten muilla pääjalkaisilla, oikosarvilla oli pään alapuolella sifoniksi kutsuttu voimakas ja lihaksikas putki, joka toimi samalla periaatteella kuin suihkumoottori. Kun eläin pusersi vettä kovalla paineella putken läpi, se alkoi liikkua hitaasti vastakkaiseen suuntaan. Hyponomi oli taipuisa, joten eläin saattoi liikkua sen avulla mihin suuntaan tahansa. Useimpien pääjalkaisten tavoin oikosarvet luultavasti piileskelivät päiväsaikaan meren syvänteissä ja hämärissä painanteissa. Yöllä ne tulivat matalaan veteen pyydystämään kaloja, trilobiitteja ja meriskorpioneja. Oikosarvilla oli ilmeisesti huono näkö, joten ne aistivat saaliin ehkä hajuaistinsa avulla. Saaliiseen ne tarttuivat pitkillä lonkeroillaan ja repivät sen kappaleiksi papukaijan nokkaa muistuttavalla suullaan. Niiden lonkeroissa oli urat, mutta ei samankaltaisia imukuppeja kuin nykyään elävillä mustekaloilla ja kalmareilla.
Kauppakeskus Matkus
Kauppakeskus Matkus (Matkus Shopping Center), on Kuopion eteläosassa, Hiltulanlahden kaupunginosan Matkuksen yritysalueelle rakennettu noin 90 liikkeen ostoskeskus, joka avattiin 1. marraskuuta 2012. Kauppakeskus sijaitsee Viitostien varrella Kuopiosta etelään. Kauppakeskus kuuluu Ikano-konserniin, jonka omistaa ruotsalaislähtöinen Ikea.
Matkukseen pääsee Kuopion Liikenteen linjalla 31 torilta suoraan kauppakeskukselle. Autolla torilta Matkukseen on noin 14 kilometrin matka.
Stewart vastaan Abend
Stewart vastaan Abend () oli Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1990 antama päätös, jonka mukaan tekijänoikeuden nykyisellä omistajalla on aiempien omistajien tekemistä sopimuksista riippumaton oikeus päättää johdannaisteosten luomisesta ja käytöstä.
Cornell Woolrich oli kirjoittanut novellin "It Had to Be Murder" ja myynyt sen julkaisuoikeudet Popular Publications -yhtiölle, joka julkaisi tarinan vuonna 1942 "Dime Detective Magazine" -lehden helmikuun numerossa. Kolme vuotta myöhemmin Woolrich myi tarinan filmatisointioikeudet tuotantoyhtiölle ja lupautui lisäksi sopimuksella uusimaan tuotantoyhtiön saamat oikeudet, kun Yhdysvalloissa tekijänoikeuksilla tuolloin voimassa ollut 28 vuoden suoja-aika tulisi täyteen ja tekijänoikeudet täytyisi uusia.
Vuonna 1953 näyttelijä James Stewartin ja ohjaaja Alfred Hitchcockin muodostama tuotantoyhtiö Patron osti tarinan elokuvaoikeudet 10 000 dollarilla. Novellin pohjalta Hitchcock ohjasi Stewartin tähdittämän "Takaikkuna"-elokuvan, joka ilmestyi 1954.
Woolrich kuoli vuonna 1968 ennen 28-vuotisen suoja-ajan umpeutumista, ja hänen kirjallinen perintönsä siirtyi hänen testamenttinsa toimeenpanijan, Chase Manhattan -pankin hallintaan. Chase myi "It Had to Be Murderin" filmatisointioikeudet 650 dollarilla edelleen kirjallisuusagentti Sheldon Abendille.
Abend ei suostunut noudattamaan Woolrichin tekemää sopimusta filmatisointioikeuksien uusimisesta. Kun "Takaikkuna" esitettiin televisiossa, Abend haastoi Stewartin oikeuteen.
Tuomioistuimen tuli ratkaista, rikkoiko laillisen johdannaisteoksen omistaja alkuperäisteoksen oikeuksien nykyisen omistajan tekijänoikeuksia, kun johdannaisteoksen esille saattamista jatkettiin alkuperäisteoksen suoja-ajan päätyttyä.
Teoksen oikeuksia koskeva päätäntävalta palaa suoja-ajan päätyttyä alkuperäiselle tekijälle tai tämän oikeuksien nykyiselle haltijalle. Näin turvataan alkuperäisoikeuksien omistajan mahdollisuus lunastaa teokselle ennalta arvaamatta muodostuva arvo.
Sopimus oikeuksien uusinnasta oli tekijän lupaus, joka tekijän kuoltua jäi lunastamatta; tekijän seuraajalla oli oikeus estää johdannaisteoksen käyttö.
Mari Velin
Anne Maria Velin, (o.s. Ahonen, s. 1. kesäkuuta 1956 Kiuruvesi) on karkkilalainen runoilija ja opettaja. Häneltä on julkaistu kokoelmat "Hämärä kuin kuuntelisi" (Otava, 1996) ja "Valon reuna" (Otava, 1998).
Mari Velinin isä oli kirjailija Erkki Ahonen. Mari Velin on asunut Karkkilassa 1960-luvulta lähtien. Hän on aiemmin työskennellyt perheensä maatilalla Karkkilan Haavistossa ja sittemmin opettajana peruskoulussa. Perheeseen kuuluvat aviomies ja kaksi aikuista lasta.
Elias-kirjailijasivuston haastattelussa Mari Velin kertoo kirjoittaneensa läpi elämänsä. ”Runot uusintuvat, vaihtavat väriä ja muotoa moneen kertaan. Karsin ja pelkistän. Aiheet tulevat itsestään esille prosessissa, joka on enemmän kielen kuin teeman tähden.” Velinin 1990-luvulla julkaistut kokoelmat saivat hyvän vastaanoton. Vuonna 2008 julkaistiin unkariksi suomalaisten naisrunoiljoiden kokoelma "Mikor felébredtem, nyár volt (r"), jossa mukana myös Mari Velin. Velin on ollut järjestämässä Karkkilassa runotapahtumia yhteistyössä Karkkilan kulttuuriyhdistys Lyytin kanssa.
Stroboskooppi
Stroboskooppi on pyörimisnopeuden ja mekaanisen värähtelyn taajuuden mittauslaite, jossa kirkas valo välkkyy tasaisesti. Taajuuden laskostumisen vuoksi liike näyttää pysähtyvän kun valon vilkkumisen ja liikkeen taajuudet ovat keskenään harmonisessa suhteessa.
Stroboskooppia voi käyttää myös pyörimisliikkeen vaihekulman mittaamiseen esimerkiksi ottomoottorin venttiilien ja sytytyksen keskinäisessä ajoituksessa. Tällöin valoa ohjataan sytytysjärjestelmästä saatavalla signaalilla.
Levysoittimien pyörimisnopeuden voi tarkistaa tarkoitukseen tehdyn raidallisen stroboskooppilevyn avulla. Toiminta perustuu verkkosähköllä toimivan valaisimen kirkkauden vaihteluun 100 Hz taajuudella.
Vilkkuvaa stroboskooppivaloa käytetään myös diskoefektinä.
Southampton (täsmennyssivu)
Southampton tarkoittaa seuraavia:
Mika Pieniniemi
Mika Pieniniemi (s. 1966 Oulu) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. Vuodesta 2010 lähtien hän on työskennellyt Oulun Kärppien valmennuspäällikkönä. Suomen naisten jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana hän oli lokakuusta 2012 kevääseen 2014 saakka.
Mika Pieniniemi on aikaisemmin toiminut Oulun Kärppien valmennusryhmässä vuodet 1997–2002. Sen jälkeen hän siirtyi KalPan päävalmentajaksi, jossa tehtävässä työskenteli vuosina 2002–2007. Seuraavat kaksi kautta Pieniniemi toimi Porin Ässien kakkosvalmentajana.
2000-luku (täsmennyssivu)
2000-luku tarkoittaa seuraavia asioita:
Luettelo Argentiinan lentoyhtiöistä
Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, joilla on tai on ollut Argentiinan siviili-ilmailuviranomaisen myöntämä toimilupa.
Total Recall – uskomaton elämäntarinani
Total Recall – uskomaton elämäntarinani () on itävaltalais-yhdysvaltalaisen näyttelijä, kehonrakentaja ja poliitikko Arnold Schwarzeneggerin omaelämäkerta, jonka hän on kirjoittanut yhteistyössä kirjailija Peter Petren kanssa. Kirja käsittelee Schwarzeneggerin monipuolista uraa niin menestyneenä ja palkittuna kehonrakentajana, kansainvälisenä elokuvatähtenä kuin myös Kalifornian kuvernöörinä ja poliitikkona. Teos valaisee myös Schwarzeneggerin yksityiselämän saloja.
Kustannusyhtiö Simon & Schuster julkaisi teoksen alun perin englanninkielisenä 1. lokakuuta 2012. Suomessa teos ilmestyi Otavan julkaisemana ja Jyri Raivion kääntämänä 24. lokakuuta 2012. Teos on julkaistu kovakantisena, sidottuna sekä nidottuna pehmeäkantisena painoksena ja äänikirjana. Sidottu painos on 646 sivun mittainen, kun taas kovakantisessa painoksessa sivuja on yhteensä 655.
Teoksen nimi viittaa vuonna 1990 ensi-iltansa saaneeseen tieteiselokuvaan "Total Recall – Unohda tai kuole", jossa Schwarzenegger näytteli pääosaa.
Ctenotus ora
Ctenotus ora on kuuden sentin mittainen uhanalainen lisko. Laji elää Australiassa ja viihtyy hiekkadyyneissä. Lisko on vasta löydetty, eikä siitä juuri tiedetä mitään. Englanniksi lajin nimi on "coastal plains skink", eli vapaasti suomennettuna 
rannikkotasankoskinkki.
Deniz Bavautdin
Deniz Bavautdin (s. 19. huhtikuuta 1953 Rauma) on suomalainen toimitusjohtaja ja pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija.
Bavautdin pelasi urallaan neljä kautta jääkiekon SM-sarjassa sekä SM-liigassa vuosina 1973–1977. Hänelle kertyi pääsarjatasolla yhteensä 117 ottelussa tehopistein 28+17=45. Lisäksi Bavautdin pelasi kaksi kautta Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa.
Jääkiekkouransa jälkeen Bavautdin työskenteli rengasalalla ensin Ruotsissa ja myöhemmin Saksassa. Hän on toiminut johtotehtävissä eri rengasvalmistajien palveluksessa myös muun muassa Norjassa sekä Yhdysvalloissa. 2000-luvulla Bavautdin oli Pohjoismaiden suurimman rengasalan ketjun DekkPartner AS:n hallituksen puheenjohtajana Oslossa.
Kesäkuussa 2009 Bavautdin kutsuttiin jalkapallon Veikkausliigassa pelanneen Tampere Unitedin toimitusjohtajaksi. Seura otti myöhemmin vastaan rahaa Singaporessa toimineelta vedonlyöntiyhtiöltä. Tapauksen vuoksi Veikkausliiga sulki huhtikuussa 2011 Tampere Unitedin sarjasta, ja seura ajautui konkurssiin vielä samana kesänä.
Bavautdin sai yhdessä seuran hallituksen puheenjohtajan kanssa syytteen rahanpesusta. Se hylättiin Pirkanmaan käräjäoikeudessa maaliskuussa 2012, mutta syyttäjä valitti tuomiosta Turun hovioikeuteen.
Deniz Bavautdin on taustaltaan Suomen taatareja. Hänellä on kaksi tytärtä, joista vanhempi on Suomessa asuva historioitsija Ainur Elmgren ja nuorempi Berliinissä työskentelevä sarjakuvataiteilija Tinet Elmgren.
Mee Pok Man
Mee Pok Man on singaporelainen elokuva vuodelta 1995. Sen ohjasi Eric Khoo, ja nimiosaa näytteli Joe Ng. Elokuva kertoo nuudelipuodin pitäjän ja prosituoidun kohtaamisesta.
Mirja Kuivaniemi
Mirja Inkeri Kuivaniemi on Isojoella syntynyt ja Seinäjoella asuva suomalainen kirjailija.
Kuivaniemen isä oli Eino Julius Kiviniemi ja äiti Katri Sylvia (Sylvi) o.s. Kangasjärvi. Hän on koulutukseltaan merkonomi ja asui aikoinaan jonkin aikaa Ruotsissa, sitten Kuoreveden Hallissa, Hämeenlinnassa, Ilmajoella ja vuodesta 1964 lähtien Seinäjoella. Kuivaniemi toimi pitkään asianajajien sihteerinä eri asianajotoimistoissa. Määrätietoisen kirjoittamisen hän aloitti 1980-luvun alussa ja vapaa kirjailija hän on ollut vuodesta 1996 lähtien. Hän on julkaissut romaaneja, näytelmiä, novellikokoelmia ja nuortenkirjoja sekä yhden runokokoelman. Kirjailijantyön ohella Kuivaniemi on silti toiminut kolumnistina, toimittajana sekä kriitikkona. 1980-luvulla hän oli useita vuosia kulttuurilehti Lakeuden Kutsun toimituskunnan jäsen, 1984-2002, 2006-2010 ja satunnaisesti 2011 sanomalehti Ilkan kulttuuriavustaja: muun muassa kolumnit sekä kirja- ja teatteriarvostelut. 2003-2006 ja 2008 Ortodoksiviesti -lehden kirjallisuuskriitikko.Kuivaniemi on yksi kirjoittajista mm. seuraavissa teoksissa:
Kuivaniemi on osallistunut mm. seuraaviin antologioihin:Kuivaniemi on lisäksi saanut useita palkintoja kirjoituskilpailuissa.
Luoksein jää
Luoksein jää on mallin ja laulajan Jasmin Mäntylän studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2002 levymerkillä Mediamusiikki.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Pertti Haverinen, ellei toisin mainittu.
Henry Cowell
Henry Cowell (11. maaliskuuta 1897 Menlo Park, Kalifornia – 10. joulukuuta 1965 Shady, Ulster County, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti, teoreetikko ja opettaja. Hän oli esiintymis- ja sävellysuransa alusta alkaen innovatiivinen taiteilija. Hän pyrki yhdistämään tyylissään länsimaisia, aasialaisia ja afrikkalaisia vaikutteita. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sinfonioita sekä "Hymns and Fuguing Tunes" -sarja (1941–1945).
Rhythmicon-soitin valmistui 1930-luvun alussa Cowellin ja Léon Thereminin yhteistyön tuloksena. Cowellin johdolla opiskelivat muiden muassa John Cage, Lou Harrison, George Gershwin ja Burt Bacharach.
Cowell pidätettiin vuonna 1936 homoseksuaalisesta suhteesta 17-vuotiaaseen mieheen. Cowell myönsi myös muita seksuaalisia suhteita miehiin. Hän sai vankeustuomion ja joutui San Quentiniin. Hän sai tukea Martha Grahamilta ja Percy Graingerilta, mutta Charles Ives katkaisi välinsä häneen. Cowell armahdettiin vuonna 1940, jonka jälkeen hän muutti White Plainsiin, New Yorkiin. Hän meni vuonna 1941 naimisiin etnomusikologi Sidney Hawkins Robertsonin kanssa.
Avi Avital
Avi Avital (; s. 1978 Beerseba) on israelilainen mandoliininsoittaja. Hän alkoi soittaa instrumenttiaan 8-vuotiaana ja opiskeli sitä Israelin lisäksi Padovan Cesare Pollini -konservatoriossa Italiassa. Vuonna 2007 Avital voitti pääpalkinnon solistien Aviv-kilpailussa, ja vuonna 2008 hän voitti Echo-palkinnon David Orlowsky Trion kanssa tekemästään levytyksestä. Vuonna 2010 Avital sai Grammy-ehdokkuuden "parhaan soitinsolistin" kategoriassa Avner Dormanin mandoliinikonserton levytyksestään.
Avital on julkaissut useita levytyksiä, joilla kuullaan klezmer- ja barokkimusiikkia sekä uutta taidemusiikkia.
August Söderman
Johan August Söderman (17. heinäkuuta 1832 Tukholma – 10. helmikuuta 1876) oli ruotsalainen säveltäjä.
Hän syntyi teatterin kapellimestarin poikana. Kun hän oli 11-vuotiaana keskeyttänyt koulunkäyntinsä, hänet lähetettiin merille, mutta hän joutui sairastuttuaan pian palaamaan kotiin. Tämän jälkeen hän opiskeli pianonsoittoa sekä omin päin myös viulun- ja sellonsoittoa. Vuonna 1850 hänet kiinnitettiin erään teatteriseurueen kapellimestariksi, jossa tehtävässä hän vieraili Suomessakin. Hän lähti Leipzigiin opiskelemaan viulun-, pianon- ja sellonsoittoa, ja palattuaan Ruotsiin hänet nimitettiin Ruotsin kuninkaallisen oopperan kuoromestariksi ja apulaiskapellimestariksi.
Södermanin balladeissa on havaittavissa Richard Wagnerin vaikutus. Hän sävelsi myös näyttämömusiikkia, kuten teoksen "Svenskt festspel". Kuoromusiikissa hänen huomattava saavutuksensa on hänen hieman ennen kuolemaansa säveltämä teos "Katolsk Messa".
August Södermanin poika oli oopperalaulaja (basso) Carl August Söderman (1860–1916), joka toimi myös oopperaohjaajana.
Ismo Läntinen
Ismo Läntinen (s. 1. tammikuuta 1954 Pori) on suomalainen jääkiekko- ja salibandyvalmentaja.
Jääkiekon SM-liigassa hän on valmentanut Tapparaa kaudella 1998–1999 sekä Porin Ässiä 2000–2001. Tapparan valmentajaksi Läntinen tuli lokakuun lopussa 1998, kun Rauno Korpi erotettiin tehtävästään. Ässiä hän ei ehtinyt valmentamaan kuin kuuden ottelun verran, jonka jälkeen Läntisen tilalle nimettiin Vladimir Jursinov Jr.
Vuonna 2005 Läntinen siirtyi salibandyn pariin. Hän on valmentanut SBS Poria sekä FBT Poria kahdella korkeimmalla sarjatasolla. FBT pelasi Läntisen valmennuksessa Salibandyliigassa kolme kautta vuosina 2008–2009 sekä 2010–2012.
Marraskuussa 2012 Ismo Läntisen uutisoitiin aloittavan valmennustehtävät 11.11.2012 Satakuntaliigan 1.divisioonan joukkueen 
Sbs Sibyllan penkin takana.
Läntinen aloitti FC Jazzin Ykkösen joukkueen joukkueenjohtajana kauden 2014 alla.
Läntinen on vuodesta 2013 alkaen edustanut perussuomalaisia Porin kaupunginvaltuustossa. Hän oli ehdolla eduskuntavaaleissa 2015, joissa hän sai 260 ääntä.
Joël Gaspoz
Joël Gaspoz (s. 25. syyskuuta 1956 Morgins, Valais, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Gaspoz voitti suurpujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 1985–1986 ja 1986–1987. Jälkimmäisellä kerralla hän jakoi voiton Pirmin Zurbriggenin kanssa. Hän sijoittui suurpujottelucupissa neljänneksi 1980–1981 sekä viidenneksi 1979–1980 ja 1981–1982. Hän oli kaudella 1986–1987 lisäksi neljäs sekä pujottelun maailmancupissa että maailmancupin kokonaiskilpailussa. Hän voitti suurpujottelun maailmancupissa kaikkiaan kuusi osakilpailua, oli neljä kertaa toinen ja kuudesti kolmas. Pujottelussa hän voitti yhden osakilpailun ja oli kaksi kertaa kolmas.
Gaspoz sijoittui Lake Placidin olympialaisissa 1980 suurpujottelussa seitsemänneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 1982 hän oli suurpujottelussa neljäs ja pujottelussa viides. Hän sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 suurpujottelussa kymmenenneksi, Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 pujottelussa seitsemänneksi ja Calgaryn olympialaisissa 1988 suurpujottelussa kymmenenneksi.
Pauliina Fred
Pauliina Fred (s. 1974) on suomalainen huilisti. Hän opiskeli vuosina 1994–2001 nokkahuilua, traversoa ja huilua Sibelius-Akatemiassa, josta hän valmistui musiikin masteriksi. Lisäksi hän opiskeli Utrechtin ja Amsterdamin konservatorioissa. Hän piti ensimmäisen konserttinsa vuonna 2004.
Fred on soittanut useissa kokoonpanoissa, kuten Opus X -yhtyeessä, Helsingin Barokkiorkesterissa ja Kuudennen kerroksen orkesterissa. Hän on esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona lukuisissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Hän on levyttänyt suomalaista nykytaidemusiikkia, kuten Kirmo Lintisen ja Lotta Wennäkosken teoksia. Lisäksi Fredin levytyksiin kuuluvat Naxoksen kaksi levyä Franz Xaver Richterin sonaatteja. Niillä hän soittaa yhdessä sellisti Heidi Peltoniemen ja cembalisti Aapo Häkkisen kanssa.
Mikael Kotkaniemi
Mikael Kotkaniemi (s. 30. huhtikuuta 1969 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija, ja Porin Ässien entinen päävalmentaja
Kotkaniemi on HIFK:n kasvatti, joka aloitti uransa aikuisten sarjoissa vuonna 1987 Karhu-Kissojen joukkueessa II divisioonassa. Hän pelasi seurassa aina vuoteen 1993 saakka. Kaudella 1990–1991 Kotkaniemi esiintyi HIFK:n liigajoukkueen riveissä neljässä ottelussa. Karhu-Kissoissa Kotkaniemi muodosti kuuluisan "Petolintuketjun" yhdessä Petri Variksen ja Jari Korpisalon kanssa. He kaikki aloittivat myöhemmin liigauransa Ässissä.
Vuonna 1993 Kotkaniemi siirtyi Porin Ässiin, jossa voitti SM-pronssia kaudella 1994–1995. Hän päätti liigauransa KalPassa vuonna 1999. Yhteensä Kotkaniemi pelasi SM-liigassa 218 ottelua tehopistein 29+37=66. Playoffs-otteluita hänelle kertyi 16 (2+0=2). Kauden 1995–1996 Kotkaniemi esiintyi Tanskan jääkiekkoliigassa Herning IK:n joukkueessa. Hän pelasi urallaan myös Ruotsissa ja Saksassa. Lopetettuaan jääkiekkoilun Kotkaniemi ryhtyi pelaamaan kaukalopalloa Porin Kärppien joukkueessa. Suomen mestaruuden hän voitti seurassa vuosina 2005 ja 2006.
Valmennusuransa Kotkaniemi aloitti Ässien juniorijoukkueissa vuonna 2006. Ässien liigajoukkueen kakkosvalmentajana hän toimi kahden kauden ajan. Kaudella hän toimi 2013–2014 HC Keski-Uusimaan päävalmentajana, johon tehtävään Kotkaniemi siirtyi Porin Ässien apuvalmentajan paikalta. Ässien päävalmentajan sopimus irtisanottiin marraskuussa 2018.
Mikael Kotkaniemen äiti on näyttelijä Kirsti Wallasvaara, isä teatteriohjaaja Pentti Kotkaniemi ja sisarpuoli näyttelijä Saara Kotkaniemi. Kotkaniemen molemmat pojat pelaavat jääkiekkoa Kasperi (1999) Porin Ässissä ja Jesperi (2000) pelaa jääkiekkoa Montreal Canadiensin organisaatiossa.
Osaa eläimetkin pieree
Osaa eläimetkin pieree on vuonna 2011 ilmestynyt Pertti Kurikan Nimipäivät -yhtyeen EP-levy, jonka julkaisivat Mauski Records ja Punk & Pillu.
Pentti Kotkaniemi
Pentti Mikko Antero Kotkaniemi (s. 10. elokuuta 1943 Helsinki) on suomalainen televisio- ja teatteriohjaaja. Kotkaniemi on työskennellyt ohjaajana mm. Kuopion kaupunginteatterissa, Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa sekä Lahden ja Helsingin kaupunginteattereissa.
Kotkaniemen tunnetuimpiin ohjaustöihin televisiossa lukeutuvat Ylen tuottama Lapinlahden Linnut -sketsisarja, Kuudesti laukeava, Maailman kahdeksan ihmettä ja Seitsemän kuolemansyntiä. Kotkaniemi on tullut tunnetetuksi erityisesti komedia- ja farssiohjaajana. Näyttelijänä hän on tehnyt pieniä rooleja mm. elokuvissa Asfalttilampaat ja Mies, joka ei osannut sanoa ei sekä tv-sarjassa Pakanamaan kartta.
Kotkaniemi oli naimisissa näyttelijä Kirsti Wallasvaaran kanssa vuosina 1966–1977. Heidän poikansa on entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja Mikael Kotkaniemi. Vuodesta 1979 lähtien Kotkaniemi on ollut naimisissa Lilli Kaipaisen kanssa ja tästä liitosta on kaksi lasta.
Fuzhou
Fuzhou (福州, pinyin Fúzhōu) on Fujianin maakunnan pääkaupunki Kiinassa. Kaupunki on ollut merkittävä satamakaupunki Tang-dynastia ajalta 600-luvulta saakka. Fuzhou oli yksi viidestä niin sanotusta sopimussatamasta, jotka avattiin ulkomaisille kauppiaille Nanjingin sopimuksella vuonna 1842. Fuzhou Changlen kansainvälinen lentoasema palvelee aluetta.
Arkeologien ja historioitsijoiden mukaan nykyisen Fuzhoun paikalla on ollut kaupunkiasutusta jo Minyuen kuningaskunnan ajoilta lähtien. Minyuen kuningaskuntaa seurasi Qin-dynastia 200-luvulla eaa. jolloin paikallinen hallintojärjestelmä kiinalaistui. Fuzhoun ensimmäinen kaupunginmuuri rakennettiin vuonna 202 eaa. Han-dynastian perustajan Liu Bangin valtakaudella. Tuolloin Liu antoi luvan Minyuen kuningas Wuzhulle perustaa pääkaupunkinsa Yen nykyisen Fuzhoun paikalle. Song-dynastian (960–1279 jaa.) valtakaudella kaupunki alkoi ottaa osaa kansainväliseen kauppaan. Marco Polon sanotaan vierailleen kaupungissa ja hän hämmästeli kaupungin suurta ulkomaalaisten ja etenkin eteläaasialaisten kauppiaiden joukkoa. Kaupan ohella Fuzhou oli yksi buddhalaisuuden keskuksista ja kaupungissa on edelleen jäljellä useita vanhoja temppeleitä ja pagodeja.
Fuzhoun nykyhistorian voidaan katsoa alkaneen vuodesta 1842, jolloin kaupungista tuli yksi sopimussatamista, jotka avattiin ulkomaalaisille kauppiaille Kiinan häviämän ensimmäisen oopiumisodan jälkeen. Kaupunki vaurastui ja siitä tuli myös Kiinan nykyaikaistamisen keskus. Vuonna 1867 perustettiin Fuzhoun telakka. Sen yhteydessä toimi laivastoakatemia, jossa opiskeltiin länsimaista teknologiaa ja eurooppalaisia kieliä. Eräs laitoksen opiskelija oli Yan Fu, joka toi sittemmin darwinismin Kiinaan. Fuzhou säilyi sittemmin taloudellisena keskuksena 1950-luvulle saakka ja kaupungin nopea teollistuminen alkoi vuodesta 1958. Vuonna 2004 kaupungista tehtiin erikoistalousalue.
uhoun murre, jota kutsutaan joskus nimellä hokchiew, on yksi min-kiinan itäisistä murteista. Kielitieteilijöiden mukaan murre on saanut vaikutteita Minyuen kuningaskunnassa aikanaan puhutusta kielestä ja siinä on myös säilynyt joitakin vanhoja kiinan kielen piirteitä. 1800- ja 1900-luvuilla maastamuuttajat veivät murteen mukanaan ja sitä puhutaan edelleen osissa Kaakkois-Aasiaa ja muuta maailmaa. Kouluissa opiskellaan nykyisin mandariinikiinaa ja murteen säilymisestä on esitetty huolia. Min-keittiötä Fuzhoussa pidetään yhtenä kahdeksasta suuresta keittiöstä Kiinassa.
Lamont Dozier
Lamont Dozier (s. 16. kesäkuuta 1941 Detroit) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hänet tunnetaan erityisesti työstään Brian ja Eddie Hollandin kanssa Motown-yhtiössä 1960-luvulla.
Dozier aloitti musiikkiuransa 13-vuotiaana The Romeos -yhtyeen laulajana. Hän esiintyi 1950-luvulla Detroitissa ja nauhoitti vuonna 1960 debyyttisinglensä taiteilijanimellä Lamont Anthony. Single julkaistiin Motownin perustaja Berry Gordyn sisaren omistamalla Anna Records -levymerkillä. Vuonna 1963 Gordy palkkasi Dozierin omaan levy-yhtiöönsä antaen hänelle yhteistyökumppaneiksi tuottaja-lauluntekijäveljekset Brian ja Eddie Hollandin.
Dozier ja Hollandit (nimet esitetään usein muodossa Holland–Dozier–Holland) kirjoittivat ja tuottivat 1960-luvulla suuren määrän menestyskappaleita Motown-artisteille, joista menestyneimmäksi osoittautui The Supremes. Yhtye nosti peräkkäin listaykköseksi kuusi Dozierin ja Hollandien kirjoittamaa kappaletta, joista ensimmäinen oli vuoden 1964 ”Where Did Our Love Go?”. The Four Tops -yhtyeelle he tekivät muun muassa listahitit ”I Can’t Help Myself (Sugar Pie, Honey Bunch)” ja ”Reach Out, I’ll Be There”. Myös The Isley Brothers, Marvin Gaye, The Marvelettes ja Martha and the Vandellas nauhoittivat heidän materiaaliaan.
Dozier ja Hollandit ajautuivat erimielisyyksiin Motownin kanssa rojaltien jakamisesta, ja pitkän oikeuskäsittelyn jälkeen kolmikko päätti vuonna 1968 perustaa oman yhtiönsä. He alkoivat tuottaa musiikkia omien Invictus- ja Hot Wax -levymerkkiensä alla. Dozier alkoi uudelleen nauhoittaa musiikkia sooloartistina. Vuonna 1973 hän lopetti yhteistyön Hollandien kanssa ja siirtyi ABC Recordsille.
Balladi ”Trying to Hold On to My Woman” menestyi hyvin ja Dozierin ABC-debyyttialbumi "Out Here on My Own" saavutti kultalevyrajan. Hän nauhoitti ABC:lle vielä albumit "Black Bach" ja "Love & Beauty" ennen siirtymistään Warner Bros. Recordsille vuonna 1976.
Vuonna 1980 Dozier perheineen muutti Englantiin. Hän tuotti ja kirjoitti 1980-luvulla musiikkia muun muassa Aretha Franklinille, Eric Claptonille ja Phil Collinsille.
Holland–Dozier–Holland valittiin vuonna 1988 Songwriters Hall of Fameen ja vuonna 1990 Rock and Roll Hall of Fameen.
Dozierin omalla nimellään julkaisemat sooloalbumit.
Brian Holland
Brian Holland (s. 15. helmikuuta 1941 Detroit) on yhdysvaltalainen lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hänet tunnetaan erityisesti työstään veljensä Eddie Hollandin ja Lamont Dozierin kanssa Motown-yhtiössä 1960-luvulla.
Hollandin uran ensimmäisiin hitteihin kuuluu The Marvelettesin ”Please Mr. Postman” (1961), josta tuli Motown-levymerkin ensimmäinen listaykköseksi noussut julkaisu. Holland osallistui kappaleen kirjoittamiseen ja toimi myös yhtenä singlen tuottajista. Vuonna 1963 hän aloitti yhteistyön tuottaja-laulunkirjoittaja Lamont Dozierin ja veljensä Eddie Hollandin kanssa.
Kolmikko kirjoitti ja tuotti Motown-artisteille lukuisia hittejä ja oli merkittävä tekijä pienen detroitilaislevymerkin nousussa kansalliseen menestykseen. Heidän tuotantoonsa sisältyivät Martha and the Vandellas -yhtyeen kappaleet ”Come and Get These Memories”, ”Heatwave” ja ”Quicksand”, The Isley Brothersin ”This Old Heart of Mine”, The Four Topsin ”I Can’t Help Myself” ja ”Reach Out, I’ll Be There” sekä Marvin Gayen ”Can I Get a Witness” ja ”You’re a Wonderful One”. The Supremes nauhoitti kuusi peräkkäistä Hollandien ja Dozierin kappaletta, mukaan lukien ”Stop! In the Name of Love”, ”Baby Love” ja ”You Can’t Hurry Love”.
Dozier ja Hollandit ajautuivat erimielisyyksiin Motownin kanssa rojaltien jakamisesta, ja kaksivuotisen oikeuskäsittelyn jälkeen kolmikko päätti vuonna 1968 perustaa oman yhtiönsä. He alkoivat tuottaa musiikkia omien Invictus- ja Hot Wax -levymerkkiensä alla muun muassa Freda Paynelle, Chairman of the Boardille ja Honey Conelle. Vuonna 1972 julkaistiin Hollandin laulama kappale ”Don’t Leave Me Starvin’ for Your Love”, joka menestyi kohtalaisesti. Seuraavana vuonna Lamont Dozier lähti yhtiöstä jatkaakseen laulu-uraansa. Brian ja Eddie Holland jatkoivat yhdessä joitakin vuosia, kunnes yhtiö lakkautettiin lopullisesti 1970-luvun puolivälissä. Brian Holland jatkoi 1970-luvulla musiikin tuottamista itsenäisesti, mutta ei saavuttanut enää Motown-vuosiensa vertaista menestystä.
Holland–Dozier–Holland valittiin vuonna 1988 Songwriters Hall of Fameen ja vuonna 1990 Rock and Roll Hall of Fameen.