Yhdysvaltain presidentinvaalit 2016
Yhdysvaltain presidentinvaalit 2016 järjestettiin tiistaina 8. marraskuuta 2016. Järjestyksessään 58. presidentinvaaleissa valittiin valitsijamiehet, jotka valitsivat seuraavan presidentin ja varapresidentin 19. joulukuuta 2016. Vaalin tulos julistettiin kongressin istunnossa 6. tammikuuta 2017. Uusi presidentti astui virkaansa 20. tammikuuta 2017. Vaalien yhteydessä valittiin 34 senaattoria ja kaikki 435 edustajainhuoneen jäsentä. Vaalien pääehdokkaat olivat demokraattien Hillary Clinton ja republikaanien Donald Trump.
Istuva presidentti Barack Obama oli istunut kaksi kautta eikä ollut enää ehdolla. Pääpuolueiden demokraattien ja republikaanien ehdokkaat nimettiin puoluekokouksissa, jotka pidettiin heinäkuun loppupuolella 2016. Puolueet järjestivät sitä ennen omille ehdokkailleen kaikissa osavaltioissa esivaalit.
Entisen presidentin Bill Clintonin puolisoa ja Obaman hallinnon ulkoministerinä työskennellyttä Hillary Clintonia pidettiin alusta asti vaalien selkeänä ennakkosuosikkina. Clinton oli pyrkinyt presidentiksi jo 2008 vaaleissa, mutta hävinnyt tuolloin esivaaleissa presidentiksi valitulle Obamalle. Obaman kausien täyttymisen myötä Clintonilla ei arvioitu olevan uskottavia vastaehdokkaita. Clinton sai kuitenkin odottamattoman kovan vastustajan Vermontin senaattori Bernie Sandersista, joka sai lopulta 43,1 % esivaalien äänistä Clintonin 55 % vastaan. Sandersin voimakas vasemmistolainen viesti houkutteli etenkin nuoria ja pääpuolueiden ulkopuolisia äänestäjiä. Myöhemmin Wikileaks-vuodot paljastivat, että demokraattinen puolue oli toiminut omien sääntöjen vastaisesti ja pyrkinyt edistämään Clintonin valintaa puolueensa ehdokkaaksi. Kohu johti Clintonin ja demokraattien puolueen suosion laskuun ja puolueen puheenjohtajan Debbie Wasserman Schultzin eroon.
Republikaaneilta puuttui ennen vaaleja selkeä ykkösehdokas. Entisten presidenttien George H. W. Bushin poika ja George W. Bushin veli Jeb Bush oli esivaalien alkaessa hienoinen ennakkosuosikki, mutta jäi nopeasti politiikan ulkopuolelta tulleen kiinteistömiljonääri ja tosi-tv -persoona Donald Trumpin varjoon. Trumpin oikeistopopulistinen kampanja synnytti esivaalien aikana kansanliikkeen, joka lopulta johdatti Trumpin ylivoimaiseen voittoon ja Trumpin nimeämiseen puolueen ehdokkaaksi. Trump sai eniten esivaalien valitsijamiesääniä sitten Ronald Reaganin 1980 esivaalivoiton.
Esivaalimenestyksestä huolimatta Trump oli alusta alkaen kiistelty hahmo. Trumpin rasistisina pidetyt puheet meksikolaisista maahanmuuttajista ja muslimeista herättivät paljon vastustusta. Toisaalta Trumpin vasemmistolainen retoriikka vapaakauppasopimusten (NAFTA, TTP) purkamisesta ja teollisten työpaikkojen palauttamisesta vetosivat perinteisesti demokraatteja kannattaneeseen työläisväestöön, kun taas Clinton oli profiloitunut vapaakaupan kannattajana. Vaaleissa oli lopulta vastakkain kaksi historiallisen epäsuosittua ehdokasta.
Clinton johti mielipidetiedusteluja muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta käytännössä koko vaalisyklin ajan. Vielä vaalipäivää edeltävänä päivänä Clintonille mitattiin selvä johto kaikissa tärkeimmissä vaa’ankieliosavaltioissa. Trump kuitenkin onnistui nousemaan vaaleissa lopulta selkeään voittoon, vaikka hävisikin kokonaisäänimäärissä selvästi. Trumpin onnistui voittaa puolelleen entiset teollisuuspaikkakunnat, joita on aiemmin pidetty demokraattien ”sinisenä muurina”: Wisconsin, Michigan, Ohio ja Pennsylvania menivät kaikki Trumpille. Trumpista tuli ensimmäinen republikaani sitten Ronald Reaganin, joka sai äänienemmistön Wisconsinissa.
Wisconsinissa vaalissa annetut äänet laskettiin uudelleen, kun vihreän puolueen ehdokas Jill Stein sitä vaati. Hän vaati myös Michiganin ja Pennsylvanian osavaltioissa uudelleenlaskentaa. Yhdysvaltain liittovaltion tuomari kuitenkin kumosi vaatimukset äänten uudelleenlaskusta Michiganissa, koska ne oltiin jo laskettu uudelleen. Pennsylvaniassa äänten uudelleenlaskua ei nähty tarpeelliseksi, sillä todisteita vaalivilpistä ei ollut.
Clintonin häviö aiheutti useissa Yhdysvaltain kaupungeissa monipäiväisiä mellakoinniksi yltyneitä mielenosoituksia. Lopullinen vaalin tulos varmistui vasta 28. marraskuuta, kun Michigan vahvisti Trumpin voittaneen osavaltiossa.
Valitsijamiesäänistä seitsemän meni muille ehdokkaille kuin joille äänet olisivat kuuluneet kansalaisten antamien äänten perusteella. Washingtonin ja Havaijin osavaltioissa viisi demokraattia äänesti muuta ehdokasta kuin Clintonia ja Texasin osavaltiossa kaksi republikaania muuta ehdokasta kuin Trumpia. Alun perin kaikki Washingtonin ja Havaijin valitsijamiehet olivat demokraattien Clintonille uskollisuutta vakuuttaneita ja kaikki Texasin valitsijamiehet republikaanien Trumpille uskollisuutta vakuuttaneita, sillä useimmissa osavaltiossa eniten ääniä saanut ehdokas saa kaikki valitsijamiehet. Valitsijamiesääniä saivat demokraattien esivaaleissa ehdokkaana ollut, vuonna 2015 puolueeseen liittynyt ja vuonna 2016 siitä eronnut Bernie Sanders, libertaarien Ron Paul, republikaanien John Kasich ja Colin Powell sekä alkuperäisväestöön kuuluva öljyputkia vastaan taistellut aktivisti Faith Spotted Eagle. Tämä on suurin uskoton äänimäärä sitten vuoden 1896.
Keväällä 2014 Hillary Clinton oli alustavien mielipidekyselyiden mukaan ylivoimainen suosikki demokraattien ehdokkaaksi. Kesän aikana sosialistiksi julistautuva riippumaton Bernie Sanders nousi Clintonin kantaan. Syyskuussa Sandersin uutisoitiin ohittaneen Clintonin Iowassa ja New Hampshiressa, jotka ovat ensimmäiset esivaaliosavaltiot. Syyskuun alussa 2015 republikaanien suosituimmat ehdokkaat olivat Donald Trump (30 %), Ben Carson (18 %) ja Jeb Bush (8 %). Trump oli myös suositumpi kuin yksikään demokraattien ehdokas.
Ensimmäinen esivaali käytiin Iowassa 1. helmikuuta 2016. Republikaanien vaalin voitti Ted Cruz, joka sai 28 % äänistä. Donald Trump sai äänistä 24 % ja Marco Rubio 23 %. Demokraattien Clintonin ja Sandersin äänet jakaantuivat hyvin tasaisesti: Clinton sai äänistä 49,8 % ja Sanders 49,6 %. Ensimmäisen esivaalin jälkeen republikaanien Mike Huckabee ja demokraattien Martin O’Malley luopuivat esivaaliehdokkuudestaan.
Toiset esivaalit käytiin 9. helmikuuta New Hampshiressa. Republikaaneista eniten ääniä sai Trump (35 %) ja demokraateista Sanders (60 %). 20. helmikuuta järjestettiin republikaanien Etelä-Carolinan esivaali, jossa Trump sai yli 32 % äänistä ja Jeb Bush vetäytyi kisasta. Samana päivänä oli demokraattien Nevadan puolueäänestys, jossa Clinton sai 53 % kannatuksen. Demokraattien Etelä-Carolinan esivaalissa 27. helmikuuta Clinton sai 74 % äänistä.
Tiistaina 1. maaliskuuta oli supertiistai, jolloin äänestettiin yhteensä 14 osavaltiossa ja territoriossa. Esivaalit järjestettiin yhdeksässä osavaltiossa: Alabamassa, Arkansasissa, Georgiassa, Massachusettsissä, Oklahomassa, Tennesseessä, Texasissa, Vermontissa ja Virginiassa.
Republikaanien vaalikokous oli Alaskassa, Coloradossa, Minnesotassa ja Wyomingissa. Demokraatit puolestaan äänestivät ehdokkaastaan samaten Coloradossa ja Minnesotassa, sekä lisäksi Amerikan Samoan territoriossa.
Supertiistain selkeitä voittajia olivat Clinton ja Trump, jotka molemmat voittivat seitsemässä osavaltiossa. Demokraattien Bernie Sanders voitti Minnesotassa, Coloradossa, Oklahomassa sekä kotiosavaltiossaan Vermontissa. Republikaaneista Marco Rubio saavutti ensimmäisen voittonsa Minnesotassa ja Ted Cruz voitti odotetusti kotiseudullaan Texasissa ja lisäksi Oklahomassa ja Alaskassa.
Republikaaniehdokkaat John Kasich ja Ben Carson jäivät ilman osavaltiovoittoja ja Carson luopui ehdokkuudesta supertiistain jälkeen. Tuossa vaiheessa kisasta luopuneista ehdokkaista sekä Chris Christie että Ben Carson asettuivat tukemaan Trumpia.
Ensimmäisen supertiistain vaaleissa valitsijamiehiä jaettiin suhteellisesti, joten myös häviäjät saattoivat saada heitä taakseen. Myöhemmin monissa osavaltioissa vain osavaltion voittaja sai valitsijamiehet itselleen.
Esivaalien jälkeen republikaaninen puolue nimesi puoluekokouksessaan heinäkuussa 2016 viralliseksi presidenttiehdokkaakseen Donald Trumpin ja demokraattinen puolue Hillary Clintonin.
Pääehdokkaat Hillary Clinton ja Donald Trump kävivät vaalikampanjansa aikana kolme keskinäistä vaaliväittelyä, joista viimeinen käytiin 19. lokakuuta 2016.
Ensimmäisessä väittelyssä 26. syyskuuta Clinton nosti esille sen. että Trump ei paljasta verotietojaan, ja esitti epäilyn, ettei Trump ole niin rikas kuin antaa ymmärtää.
Toisessa väittelyssä 9. lokakuuta Trump huudahti, että Clintonin pitäisi joutua vankilaan sähköpostiskandaalin takia. Trumpin ja Bill Clintonin naisjutut nousivat esille, ja molempien ehdokkaiden Venäjä-suhteista puhuttiin pitkään.
Kolmannen väittelyn uutispommi oli Trumpin vihjailu, ettei hän ehkä enää automaattisesti hyväksykään äänestystulosta 8. marraskuuta.
Marraskuun alun tienoilla lähellä vaalipäivää FBI julkaisi tutkivansa Clintonin sähköposteja, minkä jälkeen gallup-tutkimuksissa näkynyt Clintonin etumatka Trumpiin nähden tasoittui. Demokraattien taholta arvosteltiin FBI:n toimintaa, ja yleisesti sen uskottiin vaikuttavan vaalien tulokseen. Myös presidentti Barack Obama arvosteli tilannetta. Kaksi päivää ennen vaaleja FBI lopetti tutkinnan. Se päätyi samaan lopputulokseen kuin aikaisemminkin, ettei aihetta syytteen nostamiseen ole. Tutkinnan päättymisen ajankohdan pelättiin olevan Clintonin kannalta liian myöhäinen.
Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA, keskusrikospoliisi FBI ja tiedusteluvirasto NSA julkistivat tammikuussa 2017 raportin, jonka mukaan Venäjän presidentti Vladimir Putin järjesti hakkerointioperaation auttaakseen Trumpia nousemaan presidentiksi. Sen mukaan Venäjä oli sekaantunut Yhdysvaltain presidentinvaaleihin hakkeroimalla demokraattisen puolueen tietojärjestelmiä ja vuotamalla julkisuuteen sieltä hakkeroituja tietoja sekä maksamalla sosiaalisen median käyttäjille Trumpin tukemisesta. Hakkerit eivät raportin mukaan kuitenkaan saaneet suoraan vaikutettua presidentinvaalien äänimäärään.