hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bouremin piiri
Bouremin piiri () on hallintoalue Gaon alueella Malissa. Sen hallinnollinen keskus on Bourem. Piirin pinta-ala on 42 000 neliökilometriä. Asukkaita on 116 400 henkeä (vuonna 2009).
Bouremin piiri muodostaa 24,6 % Gaon alueen pinta-alasta. Se rajoittuu kaakossa Gaon piiriin, lounaassa Timbuktun alueen Gourma-Rharousin ja lännessä Timbuktun piireihin sekä pohjoisessa Kidalin alueen Tessalitin ja Kidalin piireihin.
Seutu on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Hiekka muodostaa dyynejä ja paikoitellen kohoaa kalliorinteitä. Piirin eteläosassa virtaa Nigerjoki. Tilemsin laaksossa on suuri fosfaattiesiintymä.
Piiri kuuluu pääosin Sahelin vyöhykkeeseen. Pohjoisin osa on Saharan autiomaata. Ilmasto on hyvin kuiva ja kuuma. Vuotuinen sademäärä on noin 100 millimetriä. Kasvillisuus koostuu etupäässä heinäkasveista ja pensaista.
Bourem kuului vuoteen 1937 saakka Timbuktun ja sen jälkeen Gaon piiriin. Bouremin piiri on perustettu vuonna 1960.
Piiriin kuuluu Bouremin kaupunkikunta ja neljä maalaiskuntaa: Bamba, Taboye, Tarkint ja Téméra. Kaupunginosia, kyliä ja nomadiryhmiä on yhteensä 114. Kaupunkiväestön osuus on 23,6 %.
Asukkaista 70 % on Nigerjoen varrella kiinteissä asutuksissa eläviä songhaita. Lisäksi on maureja, tuaregeja, belloja ja bozoja, jotka viettävät osin nomadielämää. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on jonkin verran kristittyjä.
Bouremin kautta kulkee Gaosta Kidaliin johtava maantie, josta haarautuu Bamban kautta kulkeva tie Timbuktuun. Teiden kunto on heikko ja ajoneuvoja on vähän. Nigerillä on korkean veden aikaan jokiliikennettä. Bouremissa on käyttämätön lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely sekä laiduntamiseen ja paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelyskasvit ovat riisi, durra, tupakka ja vihannekset. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, kamelit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Tilemsin fosfaattiesiintymän hyödyntäminen on lakannut investointien puutteen ja alueen levottomuuksien takia.
Piirissä toimii 46 alakoulua ja kahdeksan yläkoulua, yhdeksän koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), 11 koraanikoulua ja naisten oppimiskeskus. Terveyspalvelut käsittävät piirin poliklinikan, 28 kunnallista terveyskeskusta ja kaksi varuskuntasairaalaa (vuonna 2011). Puhtaan juomaveden piirissä on 59 % kiinteästi asuvista ja 15 % nomadeista.
Piirissä on useita historiallisia ja luonnonnähtävyyksiä. Matkailu on täysin kehittymätöntä eikä majoituspalveluita ole.
Francisco Rodríguez (meksikolainen pyöräilijä)
Francisco Rodríguez Ledesma (10. lokakuuta 1915 Amealco de Bonfil – 1. kesäkuuta 1998 México) oli meksikolainen maantiepyöräilijä. Hän osallistui Lontoon olympialaisissa 1948 sekä maantie- että aika-ajoon, mutta joutui keskeyttämään molemmissa lajeissa.
Gerald Moore
Gerald Moore (30. heinäkuuta 1899 – 13. maaliskuuta 1987) oli brittiläinen liedpianisti. Hän esiintyi useiden maailman suurimpien laulajien, kuten Dietrich Fischer-Dieskaun kanssa. Moore teki kiertueiden lisäksi useita luentomatkoja ja kirjoitti kirjoja säestämisestä. Hän vieraili eräitä kertoja myös Helsingissä.
Griselinia
Griselinia on ainoa suku heimossaan Griseliniaceae, joka kuuluu Apiales-lahkoon. Siinä on kuusi lajia, jotka ovat kasvumuodoiltaan vaihtelevia. Pääosa on puita ja pensaita, mutta on myös kiipeileviä köynnöksiä ja päällyskasveja (epifyyttejä). Lajit kasvavat Uudessa-Seelannissa ja hajanaisesti Etelä-Amerikan eteläosissa.
"Griselinia"-lajien lehdet sijaitsevat usein kahdessa rivissä. Lavan laidat ovat hampaiset tai eheät; kanta, ruodin reuna ja adaksiaalinen palle saattavat ympäröidä varren. Kukat ovat yksineuvoisia. Emikukat saattavat olla teriöttömiä ja mesiäinen (nektaario) puuttuu. Sikiäin on yhdislehtinen ja kehänalainen. Hedelmä on marjamainen.
Kasveissa on värillisenä välkehtivää eli irisoivaa griselinosidi-nimistä yhdistettä. Ruodin johtojänteet ovat kaarevia poikkileikkaukseltaan. Lehdessä on limasoluja, ja ilmaraot ovat syklosyyttisiä, mikä tarkoittaa, että vähintään viisi pientä apusolua on huulisolujen ympärillä, ei kuitenkaan säteittäisesti. Lehden pinnalla on solukarvoja (trikoomia). Hedekukkien heteenponnet kiinnittyvät palhoihin selästään. Siemenaiheessa on sen varresta eli funikuluksesta kasvanut siltarakenne, joka helpottaa siiteputken kasvua kohden nukellusta. Kromosomiluku on n = 18.
Aiemmin "Griselinia"-sukua on pidetty kanukkakasvien (Cornaceae) sukulaisena. Nykyisten tutkimusmenetelmien johdosta se liitetään Apiales-lahkossa osaksi ryhmää, johon kuuluvat myös kielopuukasvit (Pittosporaceae), araliakasvit (Araliaceae), heimo Myodocarpaceae ja sarjakukkaiskasvit (Apiaceae). Tämän ryhmän ominaisuuksia ovat petroseleenihapon esiintyminen, tanniinien puuttuminen, erittävien karvojen harvinaisuus, tietynlainen lehden silmuasento (vernaatio) ja siemenaiheen sisäisen päällysketon (endoteelin) olemassaolo.
"Griselinia"-suvussa on kuusi tai seitsemän lajia:
Francisco Rodríguez (argentiinalainen pyöräilijä)
Francisco Rodríguez (1906 – ?) oli argentiinalainen ratapyöräilijä. Rodríguez kilpaili Amsterdamin olympialaisissa 1928 1 000 metrin aika-ajossa, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Gaon piiri
Gaon piiri () on hallintoalue Malin Gaon alueella. Sen pinta-ala on 31 288 neliökilometriä. Asukkaita on 239 900 henkeä (vuonna 2009).
Gaon piiri rajoittuu pohjoisessa Gaon alueen Bouremin piiriin ja Kidalin alueeseen, idässä Ménakan ja etelässä Ansongon piireihin sekä lännessä Timbuktun alueeseen. Se käsittää Tilemsin ja Gourman tasangot, joiden keskellä virtaa Nigerjoki. Ilmasto on erittäin kuiva ja kuuma. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Piiriin kuuluu Gaon kaupunki ja kuusi maalaiskuntaa: Anchawadi, Gabero, Gounzoureye, N’Tillit, Soni Ali Ber ja Tilemsi. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, tuaregeja ja arabeja. Lisäksi on muualta maasta siirtyneitä bambaroita ja dogoneja. Gao on myös yksi Länsi-Afrikasta Eurooppaan pyrkivien siirtolaisten pysähdyspaikoista.
Gaossa on kansainvälinen lentokenttä sekä maantieyhteys Bamakoon, Bouremiin ja Nigerin rajalle. Nigerillä jokiliikennettä. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely sekä laiduntamiseen ja paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelyskasvit ovat riisi, durra ja hirssi. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä sekä käsityö- ja palveluammatteja. Gaon kaupunki on Malin tärkeimpiä matkailukohteita.
BA CityFlyer
BA CityFlyer on British Airwaysin omistama alueellinen lentoyhtiö. Yhtiö operoi reittiverkostoa Eurooppaan ja Iso-Britanniaan London City Airportilta. Yhtiö on täysin British Airwaysin omistuksessa ja operoi BA:n väreissä, nimillä ja lennonnumeroin.
British Airwaysin kauppa BA Connectista Flybelle vuonna 2007 ei sisältänyt London City Airportilla olevia kymmentä Avro RJ100 -suihkukonetta. Tämä johti BA:n päätökseen elvyttää entinen Gatwick-pohjainen CityFlyer-express, joka oli integroitu osaksi BA:ta 2001.
BA CityFlyer:in laivaston keski-ikä on 7,3 vuotta (kesäkuu 2014):
Ennen vuotta 2009 BA CityFlyer operoi Avro RJ85- ja Avro RJ100- koneilla. Joulukuussa 2008 yhtiö allekirjoitti sopimuksen Embraerin kanssa laivaston nykyaikaistamiseksi tilaten 11 E-Jet -lentokontta sisältäen 6 Embraer E-170- ja Embraer E-190- konetta. Toimitukset alkoivat syyskuussa 2009.
BA CityFlyer lentää seuraaviin kohteisiin:
Espanja
 Italia
 Portugali
 Ranska
 Ruotsi
 Saksa
 Sveitsi
 Yhdistynyt kuningaskunta
 Yhdistyneen kuningaskunnan erillisalueet
BA CityFlyer on lentänyt säännöllisiä lentoja myös seuraaviin kohteisiin:
Irlanti
 Italia
 Puola
 Ranska
 Tanska
Bozot
Bozot ovat mandelaista bozon kieltä puhuva kansa Malissa. He asuvat hajanaisina ryhminä Nigerin ja sen sivujokien varrella. Kieleltään ja kulttuuriltaan bozot ovat lähellä soninkeja. Songhaiden keskuudessa elävästä ryhmästä käytetään nimitystä sorko. Samankaltainen bambararyhmä ovat somonot. Bozoja arvioidaan olevan lähes 250 000 henkeä.
Bozojen pääelinkeinot ovat kalastus ja jokiliikenne. Heillä katsotaan olevan etuoikeus jokien ja niiden rantojen hyödyntämiseen. Kalastusta ja metsästystä harjoitetaan verkoilla, merroilla, ongilla, harppunoilla ja jousipyssyillä. Veneet ovat kymmenen metriä pitkiä puisia kanootteja. Vastineeksi pyytämästään kalasta bozot saavat fulbeilta maitoa ja lihaa, bambaroilta, soninkeilta ja songhailta viljaa, vihanneksia ja juureksia ja dogoneilta sipulia.
Bozot asuvat väliaikaisissa siirrettävissä asutuksissa sekä erillisinä ryhminä muiden kansojen muodostamissa kylissä. Perinteinen asumus on pyöreä olkimaja. Suurperheet muodostavat yhdessä kalastusta harjoittavia ryhmiä. Naisilla on huomattava yhteiskunnallinen rooli. Patrilateraalisen sukulaisuusjärjestelmän ohella bozot muodostavat fiktiivisiä sukulaissuhteita fulbejen ja dogonien kanssa. Perinteinen uskonto käsittää samankaltaista jokihenkien palvontaa kuin bambaroilla ja dogoneilla. Osa kansasta harjoittaa islamia.
Nykyään Moptin alueen bozot ovat järjestäytyneet kalastusosuuskunniksi, jotka käyttävät perämoottoreita ja nykyaikaisia säilöntämenetelmiä. Bozojen pyydystämä kala on Malin tärkeimpiä vientituotteita.
Francisco Rodríguez (soutaja)
Francisco Rodríguez Márquez (s. 19. toukokuuta 1953) on kuubalainen entinen soutaja. Rodríguez kilpaili Montréalin olympialaisissa 1976, joissa Kuuba sijoittui pariaironelikoissa kymmenenneksi.
Ansongon piiri
Ansongon piiri () on paikallishallintoalue Gaon alueella Malissa. Sen pinta-ala on 23 614 neliökilometriä. Piirissä on 132 000 asukasta (vuonna 2009).
Ansongon piiri rajoittuu pohjoisessa Gaon alueen Gaon ja idässä Ménakan piireihin, kaakossa Nigeriin, lounaassa Burkina Fasoon sekä lännessä Timbuktun alueen Gourma-Rharousin piiriin. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä hiekkaista tasankoa, jonka halki virtaa Nigerjoki. Luonnonalueita ovat joen oikean rannan Gourma ja vasemman rannan Haoussa. Laaksoihin muodostuu ajoittain kuivuvia järviä. Hyötykaivannaisiin kuuluu mangaani.
Ilmasto on erittäin kuiva ja kuuma. Pohjoisin osa on autiomaata ja loput Sahelin vyöhykettä. Nigerjoella on oma pienoisilmastonsa. Kasvillisuus koostuu egyptintokopuista, matalista pensaista ja jokikananhirssin kaltaisista heinäkasveista. Eläinkuntaan kuuluvat gasellit, harvinaiset kirahvit ja strutsit sekä Nigerin jokilaakson virtahevot, manaatit ja krokotiilit. Ansongon–Ménakan eläintensuojelualue kattaa lähes puolet piirin pinta-alasta.
Ansongon piiriin kuuluu seitsemän maalaiskuntaa: Ansongo, Bara, Bourra, Ouattagouna, Talataye, Tessit ja Tin-Hama. Hallinnollinen keskus on Ansongo. Kyliä ja nomadiryhmiä on yhteensä 87.
Piiri käsittää 13,9 % alueen pinta-alasta ja 24,3 % sen väestöstä.
Kaksi kolmasosaa väestöstä asuu Nigerjoen varrella. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, tuaregeja, fulbeja, arabeja, dawsahakeja ja bozoja. Lisäksi on hausoja, dogoneja ja bambaroja. Vallitseva uskonto on islam.
Tärkeimmät liikenneväylät ovat Gaosta Ansongon kautta Labbézangaan Nigerin rajalle johtava maantie RN17, Ansongon, Ménakan ja Andéramboukanen välinen RN20 sekä Burkina Fason rajalle johtava RN43. Gaon ja Ansongon välillä on ympärivuotista jokiliikennettä. Ansongon ja Labbézangan väli on liikennöitävissä vain syyskuusta helmikuuhun. Ansongon lähellä Zakoïréssa on vähän käytetty huonokuntoinen lentokenttä.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit, kaupankäynti ja keräily. Tärkeimmät viljelyskasvit ovat riisi, durra, hirssi, lehmänpapu ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, kamelit, ja siipikarja. Karjaa viedään Nigeriin, Nigeriaan ja Burkina Fasoon. Hyvin pienimuotoinen teollisuus jalostaa maataloustuotteita ja kalaa. Osa väestöstä hakeutuu ansiotöihin Malin kaupunkeihin ja naapurimaihin.
Piirissä toimii 51 alakoulua, kymmenen yläkoulua, lyseo, kahdeksan koraanikoulua, 32 lukutaitokeskusta, 18 koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja opetuksen tukikeskus. Terveyspalveluihin kuuluvat piirin poliklinikka, 11 terveyskeskusta, 17 terveysasemaa ja kaksi apteekkia. Kulttuurilaitoksia ovat Ansongon kulttuuritalo, kirjasto ja nuorisotalo. Sotelman lankapuhelinverkko sekä Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot kattavat osan piiristä. Ansongossa on vesijohto, mutta ei sähköverkkoa.
Seudun nähtävyyksiä ovat Labbézangan kosket, Ansongon–Ménakan eläintensuojelualueen strutsit ja kirahvit, Nigerjoen virtahevot sekä Kukian kuninkaanpalatsin rauniot Bentian saarella. Matkailupalveluja ei ole käytännössä lainkaan.
PIAT
PIAT ("Projector, Infantry, Anti Tank") on brittiläinen toisen maailmansodan aikana kehitetty panssarintorjunta-ase. Sen nimi muodostuu asetyypin määritelmästä, käyttäjistä ja käyttökohteesta (). Se kehitettiin vuonna 1942 vastaamaan brittiarmeijan jalkaväen panssarintorjuntatarpeisiin ja otettiin käyttöön 1943.
PIAT oli ensimmäistä kertaa käytössä Sisilian maihinnousussa kesällä 1943 ja säilyi palveluskäytössä Britannian ja Kansainyhteisön asevoimissa aina 1950-luvun alkuun saakka. Asetta toimitettiin Neuvostoliittoon tuhat kappaletta ja 100 000 ammusta, Ranskan vastarintaliikkeelle, Puolan vastarintaliikkeelle ja juutalaisten puolisotilaallisille joukoille Haganah'lle.
Toisen maailmansodan alussa vuonna 1939 brittiläisillä jalkaväkimiehillä oli käytössään ainoastaan kahdenlaisia panssarintorjunta-aseita, Boys-panssarintorjuntakiväärejä ja 68 AT -panssarintorjuntakranaatteja. Kumpikaan näistä ei ollut käytännössä tarpeeksi tehokas panssarintorjuntaan. Ensin mainittu oli liian raskas jalkaväkimiesten liikuteltavaksi ja se kykeni läpäisemään vain kevyttä panssarointia lähietäisyydeltä ammuttaessa. Jälkimmäinen, kivääristä ammuttavaksi tarkoitettu kranaatti oli aivan liian kevyt läpäistäkseen panssaria. Marraskuussa 1941 operaatio Crusaderin aikana brittiupseerit joutuivat toteamaan ettei Boys-pst-kiväärillä kyetty vahingoittamaan lainkaan vihollisen panssarivaunuja. Uuden panssarintorjunta-aseen kehittämistarve tuli entistä polttavammaksi. Sveitsiläinen insinööri Henry Mohaupt oli 1930-luvulla kehittänyt suunnattuun räjähdysvaikutukseen perustuvan panssaria helposti läpäisevän onteloammuksen. Ammus teki osuessaan hyvin pienen reiän panssariin, tuottaen valtavan paine- ja metallihiukkasvaikutuksen panssariajoneuvon sisätiloihin. Tämä tekniikka oli käytössä jo 68 AT -kranaatissa, mutta tarvittiin uusi ase lennättämään kyllin suuri ammus tarpeeksi pitkälle.
Aseen muodosti tähtäimillä ja liipaisinkoneistolla varustettu putki, johon sijoitettu voimakas jousi laukaisi aseessa käytettävän onteloammuksen. Aseen viritystä on mahdoton tehdä makuuasennossa ja se vaatii suurta lihasvoimaa. Liipaisinta vedettäessä iskuri laukaisi ammuksen ajopanoksen, jonka rekyyli puolestaan viritti laukaisukoneiston jousen uudelleen. Aseen liipaisimen painamiseen on käytettävä neljää sormea sen vaatiman voiman vuoksi. Tehokas ampumaetäisyys oli noin sata metriä panssaroituun kohteeseen ja 300 metriä ammuttaessa esimerkiksi rakennusta. Ammuksen osuessa maaliin iskusytytin laukaisi taistelulatauksen. Ase oli yhden jalkaväkimiehen operoitavissa mutta tavallisesti aseella oli kaksi miestä, toisen toimiessa lataajana ja ammusten kantajana.
Lätkäboogie Vol 20
Lätkäboogie Vol 20 on Smurffien 20. studioalbumi. Se julkaistiin 13. huhtikuuta 2012 levymerkillä EMI.
Burman rata
Burman rata eli Thaimaan–Burman rautatie on yli 400 kilometriä pitkä rautatie Myanmarin (eli entisen Burman) Yangonista (entinen Rangoon) Thaimaan pääkaupunkiin Bangkokiin. Radasta vain osa on nykyään käytössä. Historiansa vuoksi rata tunnetaan myös ”Kuoleman rautatienä”.
Japanilaiset rakensivat radan toisen maailmansodan aikana vuosina 1942–1943 mahdollistaakseen tarvikkeiden kuljettamisen Bangkokin ja Rangoonin välillä. Radan rakennustöissä käytettiin sotavankeja ja pakkotyöläisiä. Noin 180 000 aasialaisesta pakkotyöläisestä jopa 90 000 kuoli joko onnettomuuksissa, surmattuna, nälkään tai sairauksiin. Pakkotyössä oli myös 60 000 vangittua liittoutuneiden sotilasta, joista kuoli arviolta 16 000. Sodan lopulla vuonna 1945 liittoutuneet pommittivat radan käyttökelvottomaksi.
Thaimaan puolella radasta on käytössä 130 kilometrin mittainen osuus Ban Pongin ja Namtokin välillä. Myös Myanmarissa harkitaan 105 kilometrin mittaisen osuuden kunnostamista ja ottamista käyttöön. Kunnostustöihin on luvassa ulkomaista tukea.
Radan rakennustyöstä ja rakentajien kovasta kohtelusta kertoo vuoden 1957 elokuva "Kwai-joen silta", joka perustuu Pierre Boullen samannimiseen romaaniin.
Myodocarpaceae
Myodocarpaceae on aitokaksisirkkaisheimo Apiales-lahkossa. Se on sarjakukkaiskasvien lähisukulainen. Siihen kuuluu kaksi sukua, "Myodocarpus" ja "Delarbrea", joissa on yhteensä 19 lajia. Lajit ovat kotoisin Uudesta-Kaledoniasta, Malaijien saariston itäosista ja Australian koillisosista.
Kasvit ovat puuvartisia, ja niiden lehdet ovat parilehdykkäisiä, harvoin yksinkertaisia. Lavan laita on ehyt, toisinaan sahalaitainen. Kukat sijaitsevat nivelikkäiden perien päissä. Hedelmät ovat sileitä ja meheviä tai kuivia ja siivellisiä.
Heimo muodostaa kladin eli evoluutiopuun haaran yhdessä lähimmän sukulaisensa, sarjakukkaiskasvien heimon kanssa (vrt. Apiales-lahkon kladogrammi). Kladin ominaisuuksia ovat furanokumariinien esiintyminen ja heteiden taipuminen sisäänpäin kukkanupussa. Furanokumariinit antavat kasveille ominaistuoksun. Kehityshaaran ikäarvioita ovat 29, 32, 33, 38 ja 91 miljoonaa vuotta.
Aiemmin heimo on yhdistetty sarjakukkaiskasveihin tribuksena Myodocarpeae.
Puun anatomialtaan "Myodocarpus" muistuttaa ehkä enemmän kanukkakasveja (Cornaceae) kuin sukulaisiaan aralia - (Araliaceae) ja sarjakukkaiskasveja (Apiaceae), mutta on muiden ominaisuuksien suhteen sarjakukkaiskasvien kaltainen. "Myodocarpus"-suvulla on joukko omintakeisia kukan ja lohkohedelmän piirteitä. Lohkohedelmän hedelmykset ovat kauniita, pieniä ja sivuilta litistyneitä siivellisiä pähkylöitä, jotka ensi näkemältä tuovat mieleen saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluvan suvun "Serjania".
Cardiopteridaceae
Cardiopteridaceae on Aquifoliales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisheimo. Siihen kuuluu viisi sukua ja 43 lajia, joista puolet kuuluu sukuun "Citronella". Heimo kasvaa kaikilla trooppisilla mantereilla ja Tyynenmeren saarilla.
Cardiopteridaceae-heimo on melko epäyhtenäinen ryhmä sukuja. Yhteinen ominaisuus löytyy emin vartaloista. Niitä on tavallisesti yksi, joskus kaksi, ja ne ovat melko ohuita. Hedelmä on enemmän tai vähemmän litteä ja/tai särmikäs luumarja.
Heimon kasvit ovat puuvartisia, eräät liaaneja. Kasveihin kerääntyy alumiinia ja niissä on eräitä välkehtiviä yhdisteitä (iridoideja). Lehiruodin poikkileikkauksessa näkyy rengasmaisia johtojänteitä. Lehden ilmarakotyypit ovat vaihtelevia. Lavan reuna on tavallisesti ehyt, harvoin hampainen, ja suonitus on yleensä sulkasuoninen, harvoin kourasuoninen. Yleensä kasvit ovat yksikotisia, joskus kaksikotisia tai sekasopuisia siten, että yhdessä kasviyksilössä on sekä kaksineuvoisia että hedekukkia (andromonoeekkisyys). Kukinto on tavallisesti haaraton; haaraisten kukintojen osakukinnot voivat olla viuhkomaisia. Kukinnossa on tavallisesti suojuslehtiä. Verholehdet ovat kasvaneet yhteen tyvestään, ja hetiö voi olla yhtynyt teriöön. Kukassa on tavallisesti mesiäinen. Emilehdet sijaitsevat tiiviinä rykelmänä. Vartalo on tavallisesti kapea ja noin sikiäimen mittainen, ja vartaloita voi olla yhdestä kolmeen. Joskus vartalo kiinnittyy lateraalisesti. Luotti on tylppä tai pallomainen. Siemenaiheita on tavallisesti enemmän kuin yksi, ja niiden sydämessä eli nukelluksessa on kahden solukerroksen paksuinen laitasolukko. Hedelmän poikkileikkauksessa endokarppi eli seinämän sisäkerros on C:n muotoinen. Siemenkuori on ohut ja siemenvalkuainen on toisinaan kirjava.
"Citronella"-suvussa putkiloelementeissä on vain tikapuumaisia perforaatioita. Suvussa "Cardiopteris" esiintyy nivelikkäitä maitiaisputkia, ja siemenaiheet ovat kalvottomia. Suvun lajit muistuttavat ulkonäöltään jamsseja ("Dioscorea"), vaikka eivät tietenkään ole niille sukua. "Gonocaryum"-lajeilla on siemenessään pitkä alkio, jossa on lehtimäiset alkeislehdet.
Cardiopteridaceae-heimo jaetaan viideksi suvuksi. Luettelossa synonyymit ovat suluissa.
Agent provocateur
Agent provocateur (monikossa "agents provocateurs", ”yllyttävä agentti”) on ranskankielinen termi, jolla viitataan poliisin tai muun entiteetin väkijoukkoon soluttamaan henkilöön, jonka tarkoituksena on yllyttää muita ihmisiä rikkomaan lakia.
Agent provocateureja käytetään erityisesti Yhdysvalloissa poliittisten radikalistiryhmien vangitsemiseksi, jolloin agent provocateur yllyttää väkivallatonta ryhmää toimimaan laittomasti, esimerkiksi terrori-iskun muodossa. 2000-luvulla useiden eri maiden, muun muassa Yhdysvaltain, Kanadan ja Ison-Britannian, on väitetty käyttäneen agent provocateureja suurissa mielenosoituksissa.
Lima (täsmennyssivu)
Lima voi tarkoittaa seuraavia:
Stemonuraceae
Stemonuraceae on Aquifoliales-lahkoon lukeutuva kasviheimo, jossa on 12 sukua ja 95 lajia, jotka kasvavat tropiikissa keskittyen indomalaijilaiselta alueelta Australian Queenslandiin ulottuvalle alueelle.
Stemonuraceae-kasvit ovat puuvartisia ja niiden lehdet ovat ehyitä, korvakkeettomia ja kuivuneina lähes suonettoman näköisiä. Kukat ovat melko pieniä ja sijaitsevat viuhkomaisissa kukinnoissa. Terälehdet ovat tavallisesti erillisiä ja ovat kärjestään taipuneet sisäänpäin. Tukevat heteenpalhot ovat usein silmiinpistävän karvaisia. Leveä emin luotti on vartaloton, ja sikiäin näyttää muodostuneen yhdestä emilehdestä. Hedelmä on vaihtelevissa määrin litistynyt ja särmikäs luumarja, jonka yksi sivu on toisinaan ulkonäöltään muusta hedelmästä poikkeava sekä väriltään että rakenteeltaan.
Heimon noin 12 suvusta suurimmat ovat "Gomphandra" (55 lajia) ja "Stemonurus" (15 lajia).Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website. http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/
Phyllonoma
Phyllonoma on 4-lajinen kasvisuku, ainoa heimossa Phyllonomaceae (syn. Dulongiaceae). Lajit kasvavat Meksikosta Peruun ulottuvalla alueella.
"Phyllonoma"-lajit ovat pensaita tai pieniä puita, jotka voi tunnistaa niiden lehdistä, joiden yläpintaan kukinto on kasvanut kiinni (ns. epifylliset kukinnot); korvakkeet ovat vähäpätöiset. Sikiäin on kehänalainen ja sen päällä on huomiota herättävä mesiäiskehrä (diskus). Marjamainen hedelmä sisältää muutaman siemenen.
Kasveihin kertyy alumiinia. Nuorten varsien johtojänteet ovat erillään toisistaan. Ruodin johtojänteen poikkileikkaus on rengasmainen. Kasvit ovat karvattomia. Kukinto on terttumainen, usein haaroittunut; siinä ei ole kukkien tukilehtiä. Kukat ovat kaksineuvoisia, ja niissä on neljä tai viisi verholehteä, joiden reunoissa on erityskarvoja, ja kolmesta viiteen terälehteä, joiden yläpinnalla on heikko köli. Heteiden palhot ovat ponsia lyhyempiä. Sikiäimessä on kutakin emilehteä kohden kuusi tai seitsemän siemenaihetta laitaistukoissa. Hedelmä on muutamasiemeninen marja, ja siemenkuoren anatomiassa on erotettavissa monikerroksinen ulkokerros eli testa, jonka uloin kerros koostuu kookkaista ja paksuseinäisistä limasoluista. Endospermi eli siemenvalkuainen on hemiselluloosainen.
"Phyllonoma"-suvun ja herukkakasvien (Grossulariaceae) siementen välillä on havaittu samankaltaisuuksia. Cronquistin (1981) järjestelmässä "Phyllonoma" onkin sijoitettu herukkakasveihin. Takhtajan (1997) liitti suvun omana heimonaan lahkoon Hydrangeales.
Lajeja suvussa on neljä tai viisi:
Helwingia
Helwingia on omaan heimoonsa (Helwingiaceae) kuuluva kasvisuku, jossa on kolme lajia. Lajit ovat kotoisin Himalajalta Japaniin ulottuvalta alueelta.
Kasvit ovat ainavihantia pensaita tai pieniä puita. Lehden yläpinnalla on siihen kiinni kasvanut kukinto. Korvakkeet ovat pienet ja ripsuiset. Kukissa on vain yksi kehälehtikiehkura, sikiäin on kehänpäällinen, ja hedelmä on luumarja.
"Helwingia"-lajit ova tavallisesti ainavihantia. Kasveissa on flavoneja ja iridoideja. Varressa on syysoluja, jotka muodostavat kuituja, ja piijyväsiä. Tavallisesti kasvia peittää vahainen pintakelmu eli kutikula, mutta se voi puuttuakin. Kasvit ovat kaksikotisia, hede- ja emikukat sijaitsevat eri kasviyksilöissä. Kukat sijaitsevat viuhkomaisissa rykelmissä, ja niissä on yksikiehkurainen kehä, jossa on kolmesta viiteen kehälehteä, joiden kärjet ovat enemmän tai vähemmän taipuneet. Hedekukissa ei ole näkyvissä emiön jäänteitä eikä emikukissa joutoheteitä. Ensinmainituissa on heteiden välissä mettä erittävä pohjuskehrä. Sikiäin on yhdislehtinen, tavallisesti neljän, joskus kahden tai kolmen, emilehden muodostama. Siemenaihe on apotrooppinen (taipunut poispäin sikiäimen keskustasta), sen varsi ja kalvo ovat paksuja. Siemenkuori on ohut ja endospermi on heikosti kirjava. Kromosomiluku on n = 19.
Takhtajan (1997) sisällytti Helwingiales-lahkon ylälahkoon Aralianae, ja Cronquist (1981) vei suvun heimoon Cornaceae (kanukkakasvit). Nyt heimoa pidetään orjanlaakerikasvien (Aquifoliaceae) sukulaisena.
Suvussa on kolme tai neljä lajia:
Viitasaaren kirkko
Viitasaaren kirkko on Viitasaaren evankelis-luterilaisen seurakunnan pääkirkko Viitasaarella Keski-Suomessa. Kirkko sijaitsee Haapasaaressa kaupungin keskustan eteläpuolella. Kirkko valmistui vuonna 1878 vuonna 1877 perustetun hautausmaan viereen. Kirkko on järjestyksessä (kirjoitetun tiedon mukaan) seurakunnan neljäs.
Viitasaaren seurakunnan ensimmäinen kirkko sijaitsi Viitasaaressa, kuten kaksi seuraavaa kirkkoa. Ensimmäinen kirkko oli rakennettu noin vuonna 1600. Saarta kutsutaan Vanhaksi Kirkkosaareksi. Siellä sijaitsee myös Viitasaaren vanhin hautausmaa, joka on perustettu 1590-luvulla. Saaressa sijaitsee myös Viitasaaren vanha mestauspaikka. Seuraavat kirkot rakennettiin samaan paikkaan vuosina 1653 ja 1777. Maaherra Anders Ramsay oli määrännyt vuonna 1775, että uusi kirkko olisi rakennettava Ristiharjunmäelle (nykyisen Suihkosenmutkan paikkaan), mutta seurakuntalaiset pitivät paikkaa sopimattomana, ja kirkko rakennettiin entiselle paikalle Viitasaareen.
Kun kirkko alkoi olla rapistunut, alettiin 1870-luvulla suunnitella uutta kirkkoa. Sijaintipaikaksi esitettiin Ukonkalliota (nyk. Hakamäki), Käräjämäkeä (nyk. Koulunmäki), Ristinmäkeä (nyk. Viestinmäki) ja Haapasaarta, ja viimeksi mainittu paikka vei voiton. Kirkko purettiin ja rakennettiin uudelleen suurennettuna ja eräitä muitakin muutoksia tehden 1877–1878 mantereen puolelle Haapasaareen, jossa se nykyään sijaitsee.
Viitasaaren nykyinen kirkko on malliltaan ristikirkko, jonka ristikeskuksen sisäkulmat oli viistetty.
Päätytornillinen ristikirkko valmistui vuonna 1878 Haapasaareen haapajärveläisen rakennusmestarin Mikko Karjalahden johdolla. Rakennus koki perusteellisen muutoksen vuonna 1925 arkkitehti Alvar Aallon laatimien korjaussuunnitelmien pohjalta. Kirkon uusgoottilainen muotokieli muuttui klassisistiseksi. Korjaustyön urakoivat kurikkalaiset rakennusmestarit Anton Hakola ja Iisakki Ruuska. Seuraava kunnostus toteutettiin arkkitehti Paavo Riihimäen piirustusten perusteella. Vuoden 1970 korjaussuunnitelmat laati Aslak Sarre. Kirkkorakennus on suojelukohde.
Vuonna 2017 havaittiin kirkon rakenteissa liikkeitä. Katon todettiin painuneen alas noin 30 senttimetriä sekä kirkon seinien taipuneen ulospäin. Syyksi osoittautuivat korjaustöissä tehdyt virheet, jotka olivat heikentäneet tukirakenteita: Aallon johtamassa saneerauksessa oli poistettu pystyhirsien sidepultteja ja 1990-luvulla katkaistu pystypilari. Kirkon todettiin tarvitsevan välittömästi tukirakenteita. Kirkko tuettiin väliaikaisilla tukitangoilla. Väliaikaisratkaisun toteutus maksoi yli 92 000 euroa. Korjauskustannusten arvioidaan nousevan miljooniin euroihin. Vielä syksyllä 2016 rakennusta tutkineet asiantuntijat pitivät rakennusta hyväkuntoisena ja suorana. Rakennusta tutkittiin sen takia, että wc-tiloja suunniteltiin tehtäväksi itse kirkkoon, kun nyt ne ovat huonokuntoisessa päärakennuksessa.
Kirkon ympäristöä uudistettiin kesällä 2008. Haapasaaren itärannalle tehtiin 1596 hautapaikan uusi hautausmaa-alue. Arkkuhautojen lisäksi alueelle tehtiin uurnapaikkoja 187 ja sirottelualue tuhkalle. Uudelle hautausmaa-alueelle tuli myös tunnustukseton hauta-alue.
Jean-Baptiste Bui Tuân
Jean-Baptiste Bui Tuân (s. 24. kesäkuuta 1928) on vietnamilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. syyskuuta 1955 ja nimitettiin Long Xuyênin koadjuuttoripiispaksi sekä Tabunian titulaaripiispaksi 15. huhtikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michel Nguyên Khác Ngu, jota avusti Réginald-André-Paulin-Edmond Jacq. 30. joulukuuta 1997 Bui Tuânista tuli Long Xuyênin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. lokakuuta 2003.
Francisco Carlos da Silva
Francisco Carlos da Silva (s. 30. syyskuuta 1955) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi São Carlosin hiippakuntaan Constantino Amstalden 11. joulukuuta 1982. Hänet nimitettiin Ituiutaban hiippakunnan johtoon 19. syyskuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 22. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joviano de Lima Júnior, jota avustivat Paulo Sérgio Machado ja Bruno Gamberini.
Joseph Mukasa Zuza
Joseph Mukasa Zuza (2. lokakuuta 1955 Malembo – 15. tammikuuta 2015) oli malawilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mzuzun hiippakuntaan 25. heinäkuuta 1982 ja nimitettiin sen johtoon 3. maaliskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Leanza, jota avustivat Felix Eugenio Mkhori ja Tarcisius Gervazio Ziyaye.
Flavio Roberto Carraro
Flavio Roberto Carraro (s. 3. helmikuuta 1932 Sandon di Fossò) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 16. maaliskuuta 1957 ja nimitettiin Arezzo-Cortona-Sansepolcron hiippakunnan johtoon 8. kesäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Silvano Piovanelli, jota avustivat Francesco Gioia ja Giovanni D'Ascenzi.
Carraro sai 25. heinäkuuta 1998 nimityksen Veronan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. toukokuuta 2007.
Oskar Pihl
Oskar Pihl oli kultaseppäsukua sekä äitinsä että isänsä puolelta. Hänen vanhempansa olivat kultaseppä Knut Oscar Pihl ja Fanny Florentina Holmström. Hänen siskonsa Alma Pihl oli yksi Fabergén tunnetuimmista korusuunnittelijoista.
Oskar Pihl aloitti uransa piirtäjänä enonsa, kultaseppämestari Albert Holmströmin (1876 - 1925) liikkeessä Pietarissa. Holmström oli Fabergén jalokiviseppämestari, jonka työhuone valmisti suurimman osan yrityksen jalokivikoruista. Pihl sai kultasepän koulutuksen Holmströmin työhuoneella. Fabergélle hän suunnitteli useita pieniä esineitä työskennellessään Holmströmin työpajassa, kuten emaloituja solmioneuloja. Hänen leimansa Fabergélle tekemissään esineissä oli "OP". Venäjän vallankumouksen jälkeen Oskar Pihl muutti Suomeen. Pihl opiskeli 1922 - 1925 Taideteollisuuskeskuskoulussa Helsingissä. Hän tuli kultaseppä Alexander Tillanderin yrityksen palvelukseen 1925. Pihl toimi Tillanderilla kultaseppänä ja suunnittelijana ja sittemmin yrityksen taiteellisena johtajana aina kuolemaansa 1959 saakka. Hänen tunnetuimmat suunnittelutyönsä ovat Suomen Leijonan Ritarikunnan kunniamerkit sekä Suomen Olympialainen ansioristi ja -mitali. Lisäksi hän piirsi Mannerheim-ristin Akseli Gallen-Kallelan suunnittelemien Vapaudenristien pohjalta.
Kunnianosoitukset: Suomen Leijonan R I; Suomen Valkoisen Ruusun R.
Kuivaniemen junaturma (1943)
Kuivaniemen junaturma tapahtui jatkosodan aikana 2. lokakuuta 1943, kun saksalaisia sotilaita kuljettanut lomalaisjuna törmäsi toiseen junaan Kuivaniemen ratapihalla -rataosalla. Onnettomuudessa kuoli kymmenen lomalaisjunassa matkustanutta saksalaissotilasta, ja lisäksi 25 sotilasta sai vakavia ja 19 lieviä vammoja.
Saksalaisia kuljettanut lomalaisjuna oli lähtenyt Simosta kello 17.21. Junan saapuessa Kuivaniemen ratapihaa edeltävälle suoralle veturinkuljettaja huomasi, että toinen juna oli tulossa vastaan samalla raiteella, ja teki hätäjarrutuksen. Junat törmäsivät yhteen ratapihan pohjoispäässä olleen tasoristeyksen kohdalla niin, että veturit nousivat tosiaan vasten pystyyn ja vetureita lähinnä olleet vaunut murskaantuivat. Useat härkävaunujen ovilla kurkistelleet sotilaat menettivät henkensä, kun auki olleet vaunujen ovet paukahtivat kiinni törmäyksen voimasta.
Loukkaantuneet saivat ensiavun lähitaloissa. Itse rata ei kärsinyt suuria vaurioita, ja se saatiin avattua liikenteelle melko pian sen jälkeen, kun raivaustyöt oli saatu tehtyä. Onnettomuudesta ei kerrottu tiedotusvälineissä sotasensuurin vuoksi.
Onnettomuuden syynä oli Kuivaniemen liikennepaikasta vastanneen liikenneoppilaan tekemä virhe. Hän oli juuri saapunut Helsingistä, valvonut useita vuorokausia yhteen menoon eikä tuntenut vielä Kuivaniemen ratapihaa ja paikallisia olosuhteita. Liikenneoppilas tuomittiin myöhemmin vankeusrangaistukseen, minkä lisäksi hän menetti virkansa ja joutui maksamaan vahingonkorvauksia.
Konad
Konad CO. ltd on korealainen yritys, joka valmistaa kosmetiikkaa ja kynsituotteita. Se perustettiin vuonna 2002 Konadin tuotteita myydään yli 100 maassa. Kaikkein tunnetuin Konadin tuote on Konad Stamping Nail Art, jonka ideana on, että kynsiin leimataan kuvioita. Yritys myy myös meikkejä, kosteusvoiteita ja muuta kosmetiikkaa.
Suomen virallinen maahantuoja on Cesars Finland Oy.
Serpentiiniankeriaat
Serpentiiniankeriaat (Derichthyidae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan valtameristä lämpimistä ja lauhkeista vesistä.
Serpentiiniankeriaiden heimoon kuuluu kaksi sukua ja kolme lajia. Lajit ovat serpentiiniankerias ("Derichthys serpentinus"), pitkäkaula-ankerias ("Nesorrhamphus ingolfianus") ja "Nesorrhamphus danae". Ne ovat keskikokoisia kaloja ja saavuttavat 40–60 cm:n pituuden. Ruumis on pitkulainen ja kaula on pitkä ja kapea. Kuono on serpentiiniankeriaalla lyhyt ja "Nesorrhamphus"-suvun lajeilla pidempi. Pitkä selkäevä alkaa melko takaa ja on yhtynyt pyrstö- ja peräevien kanssa. Päässä on useita huokosia, jotka ovat osa aistijärjestelmää. Serpentiiniankeriaat ovat suomuttomia ja väriltään yksivärisen ruskeita tai mustia ja evät ovat muuta ruumista vaaleammat.
Serpentiiniankeriaslajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta lämpimistä ja lauhkeista vesistä. Ne elävät avomerellä yleensä yli 500 metrin syvyydessä. Serpentiiniankeriaiden elintavoista tiedetään vain hyvin vähän.
Boryaceae
Boryaceae on Australiassa hajanaisesti kasvava yksisirkkaisheimo, joka kuuluu lahkoon Asparagales. Heimossa on kaksi sukua ja 12 lajia.
Boryaceae-heimon kasvit ovat kuivien kasvupaikkojen kseromorfisia ruohoja, joista jotkut näytettyään kuoliaaksi kuivuneilta voivat vielä kosteutta saatuaan herätä eloon. Kasvit ovat verrellisia ja niillä on pönkkäjuuria. Kukinto on vanallinen ja siinä on suojus. Kukat ovat vaatimattomia ja huomaamattomia.
Kasvit ovat lyhytjuurakkoisia ja sienijuurellisia. Keskuslieriön sisäketto on hyvin paksuuntunut, ja johtojänteissä on lateraalinen nila. Lehdet ovat kierteisesti järjestyneet, ja niiden tyvi on tupellinen. Kukinto on vanallinen ja suojuksellinen terttu tai tähkä. Kukassa on lyhyt kehälehtien muodostama putki, johon heteet ovat yhtyneet suvussa "Borya"; suvussa "Alania" hetiö on kehästä irrallaan. Ponnet ovat hieman leveyttään pidempiä. Sikiäimen väliseinissä on mesiäisiä. Siemenaiheen siitereikä on molempien integuenttien muodostama. Kehälehdet ovat jäljellä hedelmässä, ja siemenissä on tärkkelyksetön ravintovarasto eli endospermi ja lyhyt, munamainen alkio. Kromosomiluku on n = 11, 14.
Heimon kaksi sukua on usein sisällytetty hietaliljakasveihin (Anthericaceae), joka sijoittuu nykyisessä fylogeneettisessä luokittelussa laajasti ymmärretyn parsakasvien heimon (Asparagaceae) alaheimoon Agavoideae.
Heimoon kuuluu seuraavat 12 lajia:
Punikkililjat
Punikkililjat ("Blandfordia") on itäaustralialainen kasvisuku, joka kuuluu omaan heimoonsa (Blandfordiaceae) lahkossa Asparagales. Suvussa on neljä lajia, mm. koristekasvina kasvatettava punikkililja ("B. grandiflora").
Kasvit ovat lyhytjuurakkoisia ja juuripurjeisia, karvattomia. Lehtiasento on kaksirivinen. Lehdessä on vahva keskisuoni. Kukinto on terttu, kukkaperät nivelikkäät ja kukassa on suuri putkimainen kehä. Emiö on varrellinen, siinä on mesiäisiä, lyhyt vartalo ja pienehkö luotti. Sikiäimessä on paljon siemenaiheita. Kota on liiteluomainen. Kromosomiluku n = 17, 27.
Punikkililjat muistuttavat morfologialtaan läheisesti sukulaisheimoaan Boryaceae. Sen kanssa ne kuuluvat Asparagales-lahkon kehityslinjaan (kladiin), jonka muodostavat niiden lisäksi heimot Lanariaceae, Asteliaceae ja iirikkikasvit (Hypoxidaceae).
Punikkililjalajeja on neljä:
Karl Gustaf Hjalmar Armfelt
Karl Gustaf (Carl Gustav) Hjalmar Armfelt (s. 1873-1959) oli suomalaissyntyinen kultaseppä Fabergén palveluksessa.
Armfelt syntyi Suomessa vuonna 1873 joko Hangossa tai Artjärvellä. Vuonna 1886 hän meni oppipojaksi suomalaisen kultaseppä Paul Sohlmanin työpajaan Pietariin. Hänestä tuli kisälli vuonna 1891. Fabergén mestarina hän työskenteli vuodesta 1895 alkaen. Fabergélla hän käytti esineissään merkkiä "ЯА". Armfeldt työskenteli myös kultaseppä Anders Nevalaisen alaisuudessa. Hänen uransa jatkui Pietarissa aina vuoteen 1916 asti. Hänen tunnetuimpia tuotteitaan olivat erilaiset metalli-, puu- tai kivikehykset.
Venäjän vallankumouksen jälkeen hän muutti Suomeen ja työskenteli Hämeenlinnassa kultaseppänä vuosina 1925–1937.
Lanaria plumosa
Lanaria plumosa on Asparagales-lahkoon kuuluva yksisirkkaiskasvi, joka on heimonsa (Lanariaceae) ainoa laji. Se kasvaa Etelä-Afrikan Kapmaassa.
Lajin tuntomerkkeihin kuuluu erityisesti sen lyhythaarainen kukinto, joka on kauttaaltaan puumaisesti haarovien karvojen peittämä. Kukat ovat säteittäissymmetrisiä, ja niiden kehälehdet ovat kasvaneet yhteen puolitiehen asti.
Lanariaceae muodostaa heimon Asteliaceae ja iirikkikasvien ("Hypoxidaceae") kanssa Asparagales-lahkossa kladin, jota luonnehtivat monisoluiset, usein haaroittuvat karvat, parasyyttiset ilmaraot, enemmän tai vähemmän kehänalainen sikiäin, mesiäisen väliseinien mesiäiset ja siemenaiheen siitereikä eli mikropyle, jonka molemmat siemanaiheen kalvot eli integumentit muodostavat.
Kickstart My Heart
Kickstart My Heart on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen kappale. Kappale on julkaistu vuoden 1989 albumilla Dr. Feelgood (albumi). Kappale kertoo basisti Nikki Sixxn huumeiden yliannostuksesta, jolloin hänet elvytettiin kahdella sydämeen annetulla adrenaliinipiikillä. Kappale sijoittui Billboardin Hot 100 listalla sijalle 18.
Profilointi (ohjelmointi)
Profilointi tarkoittaa ohjelmointiterminä menetelmää, jossa profilointityökalu analysoi ohjelmaa suorituksen aikana samalla tallentaen sen muistin kulutusta, suorituskykyä ja niin edelleen. Näin saadaan selville esimerkiksi mahdollisia pullonkauloja, virheitä, ylimääräistä virran ja muistin kulutusta ohjelmasta. Profiloinnin lisäksi tai vaihtoehtona sille voidaan tehdä staattista analyysiä.
Amdahlin lain mukaan nopeiden ja tehokkaiden ohjelmien kehittämisessä on keskityttävä ohjelman kalleimpaan (raskaimpaan) kohtaan.
Profilointityökalut voivat toimia eri periaatteilla kuten suorituksen mittauksilla, simuloimalla ja instrumentoimalla. Instrumentoinnilla tarkoitetaan ohjelman muokkaamista lisäämällä siihen itseensä laskureita. Profilointi voi käyttää mittauksiin laskureita kuten funktiokutsujen laskureita tai aikaperusteisia mittauksia.
Tyypillisesti mittaukset suoritukset paljastavat "kuumia kohtia" () kahdella tavalla: paikkoja, joita kutsutaan usein, sekä paikkoja, joissa vietetään paljon suoritusaikaa. Molemmissa tapauksissa on arvioitava erikseen onko koodin suoritusta muutettava, muutettava kutsukohtia vai onko suoritus normaalia maksimikapasiteetin hyödyntämistä. Profilointiohjelmat voivat tallettaa kerätyn tapahtumajoukon () tai yhteenvedon () profiloinnista.
Alustasta riippuen myös laitteistotason laskureita voi olla mahdollista käyttää profilointiin.
Asteliaceae
Asteliaceae on yksisirkkaisheimo Asparagales-lahkossa. Sen 36 lajia kasvaa Uudesta-Seelannista Uuteen-Guineaan ulottuvalla alueella, Tyynenmeren saarilla, Chilessä ja Maskareeneilla Intian valtamerellä.
Kasvit ovat enemmän tai vähemmän juurakollisia ja sisältävät myrkyllisiä saponiini-yhdisteitä. Kasvia peittävät pienet suomut tai tähtikarvat. Lehtiasento on kierteinen, lehtikanta toisinaan tupellinen. Kukat ovat yleensä yksineuvoisia ja sijaitsevat kaksikotisesti. Kukinto on haarainen terttu tai tähkä, ja siinä on kookkaat ylälehdet. Kukat ovat melko pieniä, ja kehälehdet ovat yleensä tyvestään kasvaneet yhteen. Heteet voivat kiinnittyä kehän tyvelle. Emiössä on toisinaan haarainen vartalo. Sikiäimessä on paljon siemenaiheita. Hedelmä on marja. Kromosomiluku n = 8, 30, ?35.
Heimo on evoluutiopuussa iirikkikasvien (Hypoxidaceae) sisarhaara. Yhdessä ne muodostavat kladin, jonka kasvit ovat lehtiruusukkeellisia tai mätästäviä sekä flavonoleja ja limakanavia sisältäviä. Kussakin emilehdessä on muutama tai paljon siemenaiheita. Siemenessä on ohutsoluseinäinen endospermi. Taimen sirkkalehti ei yhteytä ja siinä on pitkä kieleke.
Heimossa on perinteisesti erotettu useita sukuja, mutta nykyinen kladistisiin menetelmiin perustuva mielipide tuntuu kallistuvan siihen, että sukuja on vain yksi. Perinteisempi sukujako on seuraava:
Rodger Bain
Rodger Bain (s. 1945) on englantilainen levytuottaja.
Bain muistetaan parhaiten brittiläisen heavy metal -yhtyeen Black Sabbathin kolmen ensimmäisen albumin tuottajana. Hänen tyyliinsä kuului tuottaa albumit suoraan livenä vailla juurikaan päällekkäisnauhoituksia lyhyessä ajassa.
Bain tuotti myös Judas Priest -yhtyeen ensilevyn "Rocka Rollan", tosin Priestin jäsenet olivat pettyneitä lopputulokseen. Tiettävästi Bain hylkäsi Priestin ehdottamien ja myöhemmin yhtyeen toisella albumilla julkaistujen kappaleiden, kuten ”The Ripper”, ”Genocide” ja ”Tyrant”, sisällyttämisen albumille. Kappaleet ovat ajan myötä nousseet yhtyeen klassikkokappaleiksi.
Muita Bainin tuottamia yhtyeitä ovat esimerkiksi Barclay James Harvest ja Budgie. 1970-luvun puolivälin jälkeen Bain lopetti tuottajan työt. 1980-luvun alkupuolella hän perusti oman levymerkin Blue Chip/Cygnet Records.
Sarsuinmäen tykkipatterit
Sarsuinmäen tykkipatterit ovat toisen maailmansodan aikaiseen puolustuslinja Salpalinjaan kuuluneita betonirakenteita, jotka sijaitsevat Sulkavan Partalansaaressa.
Paikalle löytää opaskylttien avulla. Patterit sijaitsevat korkealla mäellä, mutta puut peittävät näkymää alhaalta katsoen. Pattereista on poistettu aseistus. Niiden betonirakenteet ovat muotoilultaan samanlaisia, kuin muidenkin Salpalinjalle rakennettujen kiinteiden tykkipatterien. Patterien rakenteet ovat välttyneet ilkivallalta.
Tom Allom
Tom Allom on englantilainen tuottaja ja ääniteknikko, joka enimmäkseen oli aktiivisena 1970- ja 1980-luvuilla. Pääasiassa Allom on työskennellyt hard rock/heavy metal-yhtyeiden kanssa.
Tom Allom muistetaan parhaiten Judas Priest-yhtyeen 1979-1988 välisen ajan albumien tuottajana. Yhtye teki myydyimmät albuminsa tuona aikakautena. Hän tuotti myös yhtyeen vuoden 2009 livealbumin "".
Allom oli myös ääniteknikkona ja nauhoittajana Black Sabbath-yhtyeen viidellä ensimmäisellä albumilla. Muita Allomin tuottamia yhtyeitä ovat olleet mm. Def Leppard, Doc Holliday, Pat Travers, Strawbs, Krokus, Y&T ja Rough Cutt.
Häntä kutsutaan lempinimellä "Colonel" (suom. eversti).
Hirsutismi
Hirsutismi tarkoittaa naisilla esiintyvää liiallista karvankasvua kehon alueilla, joissa tyypillisesti kasvaa karvaa lähinnä miehillä. Näitä alueita ovat esimerkiksi ylähuuli, leuka, rintakehä, alavatsa ja selkä.
Hirsutismin toteaminen on jossain määrin tulkinnanvaraista, sillä normaalin karvoituksen ja liikakarvoituksen ero on jossain määrin makuasia. Joidenkin arvioiden mukaan sitä esiintyy 5-10%:lla naisista, mutta joidenkin arvioiden mukaan esiintyvyys on jopa 15-50%. Tyypillinen syy on hirsutismille on munasarjojen monirakkulaoireyhtymä, jota esiintyy noin 5-15 prosentilla naisista.
Hirsutismi ei useimmiten ole merkki mistään vakavammasta ja sitä voidaankin hoitaa yksinkertaisesti karvoja poistamalla. Toisin kuin jotkut luulevat, karvojen poistaminen ei kiihdytä niiden kasvua. Karvankasvua voi hillitä myös eflornitiiniä sisältävällä voiteella. Eflornitiini hoitaa kuitenkin vain oiretta, ei sen taustalla olevaa syytä. Tämä tarkoittaa sitä, että karvankasvu palaa ennalleen, kun voiteen aktiivinen käyttö lopetetaan.
Runsas karvankasvu naisilla ei yleensä vaadi lääkärin hoitoa. Lääkäriin kannattaa kuitenkin hakeutua, mikäli karvankasvu on alkanut nopeasti tai mikäli karvankasvun ohella esiintyy muita oireita, kuten äänen madaltumista, hiustenlähtöä tai kuukautiskierron häiriöitä. Tällöin taustalla saattaa olla hormonitoiminnan häiriö.
Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta
Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta (tšekiksi ja , lyh. "ČSSR") oli kylmän sodan aikainen valtio Euroopassa.
Neuvottelut Tšekkoslovakian perustamisesta Eduard Benešin johdolla alkoivat Moskovassa vuonna 1943.
Toisen maailmansodan lopulla 1945 pääasiassa Neuvostoliitto vapautti tasavallan saksalaisten miehityksestä. Josif Stalin oli tyytyväinen kommunistien osuuteen "Kansallisen rintaman" työläisten ja talonpoikien muodostamassa hallituksessa vuonna 1945. Kommunistien kannatus oli hyvä vuoden 1946 vaaleissa ja kommunistit pysyivät "Kansallisen Rintaman" hallituksessa. Klement Gottwald valittiin Tšekkoslovakian pääministeriksi kommunistien vaalivoiton myötä vuonna 1946. Kuitenkin, toive Moskovassa oli hiipumassa kommunistien voittoon seuraavissa vaaleissa 1948 toukokuussa 1947. Kremlin raportissa todetaan, että "taantumukselliset elementit" ylistävät länsimaista demokratiaa oli vahvistunut. Klement Gottwaldin johtama kommunistien vallankaappaus tapahtui helmikuussa 1948. Tšekkoslovakia oli kommunistien vallassa helmikuusta 1948 lähtien. Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta syntyi vuonna 1960, kun hyväksyttiin sosialistinen perustuslaki.
Prahan kevät oli vuonna 1968 poliittisesti liberaali ajanjakso kommunistisessa Tšekkoslovakiassa. Tilanne päättyi Varsovan liiton miehitykseen.
Kommunistivalta loppui rauhanomaisesti loppuvuonna 1989 olleen Samettivallankumouksen seurauksena ja syntyi Tšekin ja Slovakian liittotasavalta.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2014 – miesten karsinnat
Jääkiekon olympiakarsinnat vuoden 2014 Sotšin turnaukseen alkoivat marraskuussa 2012 Karsintojen lopputurnaukset pelattiin helmikuussa 2013 ja niiden voittajat Itävalta, Latvia sekä Slovenia etenivät Sotšin olympiaturnaukseen.
Ennakkokarsinta pelattiin Zagrebissa, Kroatiassa 17.- 19. syyskuuta 2012, ja sen voittaja Kroatia pääsi G-lohkon esikarsintaan.
Esikarsinta pelattiin 8. marraskuuta - 11. marraskuuta 2012 kolmessa eri lohkossa ja esikarsinnan lohkovoittajat pääsivät karsinnan lopputurnaukseen. 
G-lohkon turnaus pelattiin Budapestissä, Unkarissa.
Ottelut
H-lohkon turnaus pelattiin Kiovassa, Ukrainassa.
Ottelut
J-lohkon turnaus pelattiin Nikkōssa, Japanissa.
Ottelut
Karsinnan lopputurnaus pelattiin 7. helmikuuta - 10. helmikuuta 2013 ja lohkojen voittajat pääsevät olympialaisiin.
D-lohkon turnaus pelataan Bietigheim-Bissingenissä, Saksassa.
Ottelut
E-lohkon turnaus pelattiin Riiassa, Latviassa.
Ottelut
F-lohkon turnaus pelattiin Vojensissa, Tanskassa.
Ottelut
Sijoituksilla on merkitystä IIHF:n maailmanrankingeihin 2014-2017.
Tšekin ja Slovakian liittotasavalta
Tšekin ja Slovakian liittotasavalta (, , lyh. "ČSFR") oli valtio Euroopassa. Se syntyi rauhanomaisesti Tšekkoslovakian sosialistisesta tasavallasta loppuvuonna 1989 olleen Samettivallankumouksen seurauksena. Liittotasavallan olemassaolo loppui Samettierossa 1993, kun Tšekki ja Slovakia erosivat ja niistä tuli itsenäisiä valtioita.