hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ext2
Ext2 eli ext2fs on Linuxille suunniteltu tiedostojärjestelmä, jota käytettiin pitkään Linuxin oletustiedostojärjestelmänä. Nykyisin uusissa asennuksissa on siirrytty tiedostojärjestelmän uuteen ext3-versioon. Ext2:sta puuttuu ext3:n journalointiominaisuus. Puutteen vuoksi ext2:lla ei saavuteta journaloinnin tuomia etuja kiintolevyillä, joten sen käyttö ei nykyisin kannata kuin erityisistä syistä.
Edeltäjästään extfs-tiedostojärjestelmästä (joka korvasi alkuperäisen Minix-tiedostojärjestelmän) poiketen ext2 suunniteltiin alusta alkaen laajennettavaksi, ja niin esimerkiksi ext3-tiedostojärjestelmää voi käyttää myös ext2:na. Tiedostojärjestelmä sisältää tiedot käytetyistä laajennoksista ja siitä, onko jokin niistä epäyhteensopiva vanhojen järjestelyjen kanssa.
Tiedostojärjestelmän alussa on "superblock", jossa kerrotaan tiedostojärjestelmän ominaisuuksista ja sen muiden osien sijainnista. Superblokin jälkeen on varaustaulukkoja ja i-nodeja ja niiden jälkeen näihin liittyvät varsinaiset datablokit. Datablokkien jälkeen on superblokin varakopio ja seuraava erä varaustaulukkoja ja i-nodeja. Kiintolevyjen kasvaessa osa superblokkikopioista on jätetty pois.
Mikäli tiedostojärjestelmä vaurioituu, sen perustiedot ovat vielä luettavissa superblokkien varakopioissa ja näin tiedostojärjestelmän eri osat ovat löydettävissä. Kopiot ovat yleensä samoissa paikoissa ja tunnistettavissa myös maagisista numeroista.
inode-blokin rikkoontuessa sen osoittamat tiedostot eivät ole enää automaattisesti korjattavissa, mutta koska saman tiedoston datablokit pyritään pitämään yhdessä, tiedosto saattaa löytyä ehjänä yhdessä tai muutamassa osassa, kunhan nämä osat ovat tunnistettavissa (tekstitiedoston osalta helppoa käsin, joidenkin rakenteellisten tiedostojen osalta mahdollista automaattisesti). inoden rikkoontumisesta on oireena merkilliset tiedosto-oikeudet.
Hakemiston rikkoontuessa tiedoston nimeä ei löydy. Tiedostojärjestelmän korjausohjelma fsck siirtää löytyneen tiedoston osion hakemistoon lost+found ja nimeää sen siellä inode-numeron mukaan.
Vahingossa poistetun tiedoston palauttaminen onnistuu automaattisesti niin kauan, kun sen inodea ja datablokkeja ei ole otettu uusiokäyttöön. Yleensä inodeen merkitään tiedoston poistamisen aika ("dtime"), mutta muuten inode jää ennalleen (ext3 yleensä tyhjentää inoden kokonaan).
J. N. Reuter
Julio Nathaniel Reuter (7. tammikuuta 1863 Turku – 9. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä, itsenäisyysaktivisti ja professori.
Reuterin vanhemmat olivat rehtori Edvin Titus Feodor Reuter ja Aline Procopé. Hänen veljiään olivat eläintieteen professori Odo Reuter ja Enzio Reuter. Julio Reuter pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1880 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1885, lisensiaatiksi 1891 ja tohtoriksi 1897. Reuter teki opintomatkat Jenaan, Lontooseen, Oxfordiin ja Pariisiin 1886–1887 sekä Berliiniin 1889–1890.
Reuter oli Helsingin yliopiston sanskritin ja vertailevan indoeurooppalaisen kielitieteen dosentti 1891–1906 ja ylimääräinen professori 1906–1931. 1900-luvun alussa Reuter oli mukana Kagaalin toiminnassa hallituksen jäsenenä ja sihteerinä. Hän toimitti englanninkielistä "The Finland Bulletin"-julkaisua 1900-1905 ja kirjoitti Suomen tilanteesta artikkeleita englantilaisiin ja amerikkalaisiin lehtiin. Vuonna 1918 hän oli mukana lähetystössä joka kiersi Tanskan, Norjan ja Yhdysvaltain hallitusten luona pyytämässä niiden tunnustusta Suomen itsenäisyydelle.
Reuter oli Suomalais-englantilaisen seuran puheenjohtaja 1927–1931 ja Suomen itämaisen seuran varapuheenjohtaja 1917–1937. Hän oli Ruotsalaisen teatterin valtuuskunnan jäsen 1912–1930, johtokunnan jäsen 1922 ja hallituksen puheenjohtaja 1926.
Djanet
Djanet () on kaupunki Illizin maakunnassa Algeriassa. Asukkaita kaupungissa on 9 699 (1998).
Djanetissa on muun muassa tori, alueen historiaa ja ympäristöä esittelevä museo, postitoimisto, pankkeja, matkatoimistoja, hotelleja, ravintoloita, kahviloita ja sairaala. Suurempi sairaala sijaitsee seitsemän kilometrin päässä Ifrissä. Djanet Inedbirenen lentoasema sijaitsee 35 kilometrin päässä Djanetista. Lentoasemalle on lentoja Algerian pääkaupungista Algerista, Tamanrassetista ja Ouarglasta. Djanetiin on myös Ranskan Pariisista ja Marseillesta suoria lentoja.
Djanetin suurin juhla on kymmenen päivää kestävä Sebiba, johon Tassili n'Ajjerin vuoriston alueen tuaregit perinteisissä asuissaan saapuvat muistelemaan ja uusimaan muinaista rauhansopimusta. Sopimus päätti aikoinaan konfliktin kahden tuaregiheimon, Azellouazin ja El-Mihanen, välillä.
Dakar-rallin reitti on kulkenut Djanetin kautta vuosina 1983 ja 1988.
Djanet sijaitsee Algerian kaakkoisosassa ja kuuluu Illizin maakuntaan ("wilaya"). Kaupungista on matkaa Illizin kaupunkiin 400 kilometriä, Libyaan 80 kilometriä ja Ksar Azellouazin raunioalueelle 5 km. Ksar Azellouaz oli yksi alueen vanhimmista asutuskeskuksista. Djanetista pohjoiseen sijaitsee esihistoriallisista kalliomaalauksistaan tunnettu Tassili n'Ajjerin vuoristo samannimisine kansallispuistoineen.
Grenqvist
Grenqvist on suomalainen virkamies- ja sotilassuku, joka polveutuu hauholaissyntyisestä Säkkijärven kappalaisesta Anders Grenqvististä (1726-1796).
Naima Jakobson
Naima Maria Jakobson (9. joulukuuta 1866 Helsinki – 16. lokakuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kelellä kirjoittanut kirjailija.
Jakobsonin vanhemmat olivat ajuri, talonomistaja Johan Jakobsson ja Engla Gustava Lukander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 ruotsalaisesta normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1891. Jakobson toimi ruotsinkielisten tyttökoulujen opettajana Porvoossa, Haminassa ja Helsingissä.
Lentopallon SM-liigakausi 2009–2010
Lentopallon miesten Suomen mestaruuden 2010 voitti Sun Volley, joka loppuottelusarjassa voitti Pielaveden Sammon suoraan 4-0.. Pronssia otti Raision Loimu. Karsinnoissa Hurrikaani-Loimaa säilytti paikkansa lyömällä Kokkolan Tiikerit voitoin 3-1. Lentopalloseura Etta sen sijaan nousi liigaan pudottamalla Valkeakosken Isku-Veikot otteluvoitoin 3-2.
Naisten mestaruuden voitti ylivoimaiseen tyyliin LP Viesti.
Suomen mestarit: Anssi Hakala, Marko Aho, Teppo Heikkilä, Antti Malinen, Juha Aho, Janne Kangaskokko, Eemi Tervaportti, Petteri Parkkisenniemi, Ville Sorvoja, Danial Levent, Juha Savela, Juho Rajala, Janne Kokko, Henri Hannuniemi
Väinö Päiviö
Väinö Johannes Päiviö (sukunimi aik. "Andersén"; 2. heinäkuuta 1880 Kotka – 11. heinäkuuta 1925) oli suomalainen konttoripäällikkö ja kirjailija.
Päiviö toimi Helsingin Sanomien konttoripäällikkönä ja vuonna 1910 hänet valittiin 1. tammikuuta 1911 toimintansa aloittaneen Rautatiekirjakauppa Oy:n ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi.
Päiviö julkaisi muutamia kirjanpidon oppaita sekä siirtolaisaiheisen kertomuskokoelman nimimerkillä "Buster Brown". Hän oli Eino Leinon ystävä ja tuki runoilijaa myös taloudellisesti.
Nimimerkillä "Buster Brown":
Omalla nimellä:
Kategoriateoria
Kategoriateoria on matematiikan osa-alue, jossa käsitellään abstraktilla tavalla matemaattisia rakenteita ja niiden välisiä suhteita. Se abstrahoi joukkoja ja funktioita.
Monia tärkeitä matematiikan aloja voidaan muodollisesti käsitellä kategoriateorian käsittein. Kategoriateoria suo mahdollisuuden muotoilla ja myös todistaa monet matematiikan tulokset paljon yksinkertaisemmin kuin se voitaisiin tehdä kategorioita käyttämättä.
Useimmissa sovelluksissa kategoriat ovat joukkoja ja funktorit tietynlaisia kuvauksia joukosta toiseen. Näin ei kuitenkaan ole välttämättä laita: mitä tahansa matemaattisia käsitteitä, jotka toteuttavat kategorian muodollisen määritelmän, voidaan käsitellä kategorioina ja kaikki kategoriateorian tulokset pätevät myös niille.
"Kategorian" "C" muodostaa kolme matemaattista oliota:Lisäksi objektien ja morfismien edellytetään toteuttavan seuraavat ehdot:
Voidaan todistaa, että jokaista objektia kohti on olemassa tasan yksi identiteettimorfismi.
Kategorian muodostat esimerkiksi:
Kategoriat itsekin ovat objekteina eräässä kategoriassa, jonka morfismeja sanotaan funktoreiksi.
Kovariantin funktorin "f" kategoriasta "C" kategoriaan "D", jolle käytetään merkintää , muodostavat:
jotka lisäksi toteuttavat seuraavat ehdot:Lisäksi puhutaan "kontravarianteista" funktoreista . Ne määritellään muutoin samoin kuin kovariantitkin funktorit, paitsi että morfismit on "käännetty toisin päin". Täsmällisemmin sanottuna jokainen "C":n morfismi on liitettävä johonkin "D":n morfismiin .
Kategoriat esiintyvät nykyään useimmilla matematiikan aloilla, teoreettisessa tietojenkäsittelytieteessä ja matemaattisessa fysiikassa vektoriavaruuksien yhteydessä. Kategoriat esitteli ensimmäisinä Samuel Eilenberg ja Saunders Mac Lane vuosina 1942–1945 algebrallisen topologian yhteydessä.
Lentopallon SM-liigakausi 2008–2009
Lentopallon miesten Suomen mestaruuden 2009 voitti Pielaveden Sampo, joka loppuottelusarjassa voitti Santasportin 3-1. . Pronssia otti Tampereen Isku-Volley. Sarjan pistelaskussa siirryttiin käytäntöön, jossa 3-0 ja 3-1 voitosta hyvitetään kolmella pisteellä, 3-2 voitosta kahdella pisteellä ja 2-3 tappiosta yhdellä pisteellä.
Mestarit: Olli-Pekka Ojansivu, Enderwin Herrera, Miika Heikkinen, Tatu Säisä, Ilkka Sammelvuo, Urpo Sivula, Aki Riihimäki, Pekka Seppänen, Markus Väisänen, Tero Seppälä, Jose Perez, Simo Näkki, Lasse Räisänen, Matti Mustonen, Timo Tolvanen.
PaKa säilyi karsintojen jälkeen. Lujattaret putosi 1-sarjaan. Vanajan RC luovutti sarjapaikkansa HPK:lle.
Gennadi Šatkov
Gennadi Šatkov (27. toukokuuta 1932 - 14. tammikuuta 2009) oli neuvostoliittolainen nyrkkeilijä, Melbournen olympialaisten keskisarjan nyrkkeilyn kultamitalisti lajin kaksinkertainen euroopanmestari. Kansalaisuutensa takia hän ei koskaan ryhtynyt nyrkkeilyammattilaiseksi.
Šatkov yritti voittaa kultaa myös Rooman olympialaisissa vuonna 1960 kevyessä raskaassa sarjassa, mutta hävisi välierissä nuorelle Cassius Claylle, joka voitti kultamitalin kyseisistä kisoista ja nousi myöhemmin ammattilaisten raskaan sarjan maailmanmestariksi.
Toni Korkeakunnas
Toni Korkeakunnas (s. 15. toukokuuta 1968 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Pelaajaurallaan Korkeakunnas pelasi korkeimmillaan Ykköstä Törnävän Pallossa (1990–1993), Vaasan Palloseurassa (1994) ja Gnistanissa (1998). Kaudella 1994 hän oli nostamassa VPS:ää Veikkausliigaan (24 ottelua, kolme maalia), mutta palasi kauden jälkeen Seinäjoelle.
Korkeakunnas on koulutukseltaan kasvatustieteen maisteri. Hän suoritti Suomen korkeimman jalkapallovalmentajakurssin Jalkapallovalmentajakoulun vuosina 2004–2005. Hän aloitti valmennusuransa Gnistanissa kausina 1999–2002, jolloin joukkue pelasi Ykkösessä ja Kakkosessa.
Kaudella 2003 Korkeakunnas toimi Ville Lyytikäisen apulaisvalmentajana Veikkausliigan FC Hämeenlinnassa. Kesken seuraavan kauden hänestä tuli joukkueen päävalmentaja seuran erotettua Lyytikäisen kolmen ottelun jälkeen. Hämeenlinna voitti Korkeakunnaksen johdolla vain kaksi ottelua, ja kausi päättyi joukkueen putoamiseen. Suomen Cupissa joukkue ylsi loppuotteluun, jossa Myllykosken Pallo oli parempi maalein 1–0.
Kaudet 2008–2010 Korkeakunnas valmensi Viikinkejä Ykkösessä. Kausina 2008 ja 2010 tuloksena oli liigakarsintapaikkaan oikeuttanut toinen sija, kaudella 2009 kolmas. Liigakarsinnoissa Viikingit hävisi kaudella 2008 Kuopion Palloseuralle ja kaudella 2010 JJK Jyväskylälle.
Seurajoukkuetehtäviensä ohella Korkeakunnas on toiminut Palloliiton Uudenmaan piirin valmennuspäällikkönä ja Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkueen valmentajana.
Kaudeksi 2011 Korkeakunnas siirtyi Veikkausliiga-joukkue Myllykosken Pallon päävalmentajaksi. Hän teki seuran kanssa 1 + 2 -vuotisen sopimuksen marraskuussa 2010. Kaudella 2012 hän johti urheilumedian putoajakandidaatiksi arvioiman joukkueen liigassa sijalle kuusi, minkä myötä hänet valittiin vuoden liigavalmentajaksi. Kaudella 2013 MYPA taisteli liigan pronssimitaleista, mutta lopulta sijoittui kuudenneksi.
Kaudeksi 2014 Korkeakunnas siirtyi FC Lahteen 2 + 1 -vuotisella sopimuksella, johdattaen heti ensimmäisellä kaudellaan lahtelaiset seurahistoriansa toiseen pronssimitaliin.
HMS Rockwood
HMS Rockwood (viirinumero L39) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 23. elokuuta 1940 työnumerolla J3989 osana vuoden 1940 sota-ajan hankintaohjelmaa () Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin pian tilauksen jälkeen 29. elokuuta. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 1942 nimettynä Yorkshiressä pidetyn ketunmetsästyksen mukaan ja se valmistui vielä saman vuoden lopulla 4. marraskuuta.
Alus sijoitettiin 1946 poistolistalle ja se myytiin BISCOlle. Alus hinattiin elokuussa J. J. Kingille Gatesheadiin romutettavaksi.
HMS Stevenstone
HMS Stevenstone (viirinumero L16) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 23. elokuuta 1940 J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta työnumerolla J6056 osana vuoden 1940 sota-ajan hätäohjelmaa (). Sen köli laskettiin 2. syyskuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 23. marraskuuta 1942 nimettynä Devonshiressa järjestetyn ketunmetsästyksen mukaan. Joulukuussa esitettiin aluksen siirtoa Vapaan Ranskan laivastolle, mutta esitys peruutettiin hieman myöhemmin. Alus valmistui 18. maaliskuuta 1943.
Alus liitettiin vuoden 1945 lopulla Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueeseen. Alus kolaroi maaliskuussa 1946 "HMS Brissendenin" kanssa. "HMS Stevenstone" palasi Britteinsaarille 1947 ja se siirrettiin Harwichissa reserviin. Alus sijoitettiin marraskuussa 1958 poistolistalle ja se myytiin BISCOlle. Alus saapui 2. syyskuuta 1959 Claytonille Dunstoniin romutettavaksi.
Matamata (kilpikonna)
Matamata ("Chelus fimbriata") on Etelä-Amerikan Amazoniassa elävä kilpikonnalaji. Se on sukunsa Chelus ainoa laji.
HMS Talybont
HMS Talybont (viirinumero L18) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 22. elokuuta 1940 J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta työnumerolla J6160 osana vuoden 1940 sota-ajan hätäohjelmaa ). Sen köli laskettiin 28. marraskuuta 1941 ja alus laskettiin vesille vasta 3. helmikuuta 1943 ilmapommitusten vaurioitettua telakkaa. Se nimettiin Cardiganshiressa Walesissa järjestetyn ketunmetsästyksen mukaan. Alus valmistui 19. toukokuuta 1943.
Toisen maailmansodan päätyttyä alus liitettiin Välimeren laivastoon Maltalle. Alus vaurioitui tammikuussa 1947 pahoin törmättyään hylkyyn Haifan satamassa. Maltalla tehtyjen korjausten jälkeen alus siirrettiin Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle 1961 ja se myytiin BISCOlle 19950 punnalla. Alus saapui 14. helmikuuta hinattuna Shipbreaking Industriesille Charlestowniin romutettavaksi.
HMS Tanatside
HMS Tanatside (viirinumero L69) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 23. elokuuta 1940 Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista Glasgowista osana hätäohjelmaa. Sen köli laskettiin 23. kesäkuuta 1941 työnumerolla J1869 ja alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1942 nimettynä Pohjois-Walesissa pidetyn ketunmetsästyksen mukaan. Alus valmistui 4. syyskuuta 1942.
"HMS Tanatside" valmistui telakalta ja se siirrettiin 4. syyskuuta 1940 hyväksyntäkokeisiin läpäistyään valmistajan testit. Tätä ennen se oli jo elokuussa määrätty valmistuttuaan 15. hävittäjälaivueeseen. Alus lähti hyväksyntäkokeet suoritettuaan ja varustamisen päätyttyä Scapa Flow'hun, jossa sen koulutus aloitettiin osana Kotilaivastoa. Alus kolaroi 26. syyskuuta miinanraivaaja "HMS Bramblen" kanssa (), jolloin se vaurioitui. Se siirrettiin 28. syyskuuta Tynessä telakalle korjattavaksi.
Telakalta alus palasi 28. lokakuuta, minkä jälkeen se palasi Scapa Flow'hun jatkamaan koulutustaan. Aluksen koulutus päättyi marraskuussa, minkä jälkeen se liittyi laivueeseensa Plymouthissa. Laivueen tehtävänä oli häiritä akselivaltojen rannikkoliikennettä sekä suojata saattueita Englannin kanaalissa ja lounaisen reitin alueella. 12. joulukuuta alus pysäytti "HMS Egretin" kanssa saksalaisen tankkerin "SS Germanian", jonka miehistö upotti aluksensa ennen valtausta.
Aluksen tehtävät saattueiden suojana jatkuivat, kunnes se kolaroi 23. lokakuuta 1943 "SS Normanvillen" kanssa. Se siirrettiin 25. lokakuuta Devonportin telakalle korjattavaksi. Alus palasi palvelukseen tammikuussa 1944, jolloin se palasi laivueeseensa jatkamaan saattueiden suojaamista.
Helmikuussa taistellessaan Bretagnen rannikolla Saksan laivaston torpedoveneiden kanssa alus vaurioitui lievästi, mutta korjaus ei vaatinut telakalle siirtoa.
HMS Wensleydale
HMS Wensleydale (viirinumero L86) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 23. elokuuta 1940 Yarrow and Companyltä Scotstounista Glasgowista osana vuoden 1940 hätäohjelmaa (). Sen köli laskettiin 28. heinäkuuta 1941 työnumerolla 1870 ja alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1942. Alus valmistui vielä samana vuonna 30. lokakuuta.
Alus on nimetty Yorkshiressä järjestetyn ketunmetsästyksen mukaan.
"HMS Wensleydale" määrättiin 20. lokakuuta 1942 palvelukseen 15. hävittäjälaivueeseen. Aluksen valmistuttua 30. lokakuuta se siirrettiin hyväksyntätesteihin laivastolle. Se siirrettiin varustettavaksi, testien suorittamisen ja koulutuksen aloittamisen vuoksi Tobermoryyn. Koulutuksen päätyttyä Kotilaivastossa Scapa Flow'ssa alus siirrettiin marraskuussa suojaamaan Pohjois-Afrikan maihinnousuun matkaavia saattueita Gibraltarille.
Paluumatkalla alus suojasi Liverpooliin saattueen, josta erottuaan se liittyi laivueeseensa Plymouthissa aloittaen saattueiden suojaamisen, partioinnin ja erilaiset operaatiot Kanaalin ja Lounaisen reitin alueella.
Alus joutui 28. huhtikuuta 1943 suojatessaan saattuetta Kanaalissa taisteluun Saksan laivaston moottoritorpedoveneitä vastaan, jolloin alus kärsi vaurioita torpedon osuttua. Alus palasi telakalta toukokuun lopulla palvelukseen. Aluksella sai 29. toukokuuta surmansa yksi mies sen jouduttua omien moottoritykkiveneiden maaliksi.
"HMS Wensleydale", "HMS Melbreak" ja "KNM Glaisdale" hyökkäsivät 10. heinäkuuta Saksan laivaston moottoritorpedoveneiden suojaaman saattueen kimppuun Oussantin edustalla. Iskussa upotettiin yksi saksalainen miinanraivaaja ja brittialukset kärsivät jonkin verran vaurioita. Elokuussa korjausten päätyttyä alus palasi laivueeseensa.
Chenopodioideae
Chenopodioideae on revonhäntäkasvien heimoon kuuluva alaheimo.
Aiemmin savikkakasvit ("Chenopodiaceae") luokiteltiin omaksi kasviheimoksi, mutta ne on yhdistetty revonhäntäkasveihin. Osa entisistä savikkakasvien suvuista muodostaa nykyisin "Chenopodioideae"-alaheimon. Toinen osa entisistä savikkakasvisuvuista kuuluu nykyisin muihin revonhäntäkasvien alaheimoihin, esimerkiksi juurikkaat ("Beta") "Betoideae"-alaheimoon, kurmiot ("Corispermum") "Corispermoideae"-alaheimoon, suolayrtit ("Salicornia") "Salicornioideae"-alaheimoon, kilokit ("Suaeda") "Suaedoideae"-alaheimoon, otakilokit ("Salsola") "Salsoloideae"-alaheimoon ja rustoruohot ("Polycnemum") "Polycnemoideae"-alaheimoon.
"Chenopodioideae"-alaheimoon kuuluu kymmenen sukua, suurimpina maltsat ("Atriplex") ja savikat ("Chenopodium").
Autenttinen oppiminen
Autenttinen oppiminen on oppimista koskeva näkemys, joka korostaa opiskelijan sitoutumista ja aitouden kokemusta suhteessa omaan oppimiseensa. Autenttisessa oppimisessa opiskelija on oppimisensa omistaja ja subjekti, ei kohde. Autenttinen oppiminen liittyy käsitteenä myös kysymykseen siitä vastaavatko jotakin aihepiiriä tai toimintaa koskeva opetus ja oppiminen niiden kohteen, esimerkiksi ammatillisen käytännön, sisältöä ja luonnetta. Toiminnan oppimisen kannalta tämä merkitsee kosketusta asiantuntijan toimintaan. Autenttisen oppimisen osatekijöinä nähdään aidot tiedonlähteet, työelämässä esiintyvät tehtävät sekä oppijan omat ideat ja käsitykset. Eräät tutkijat epäilevät autenttisten oppimiskokemusten suunnittelun mahdollisuuksia, koska autenttisuutta ei voi ennaltamäärätä.
Autenttinen oppiminen nähdään vaihtoehtona yhteyksistään irrotettujen faktojen ja taitojen opiskelulle. Näkökulma korostaa syväoppimista ja elinikäistä oppimista.
Oppimisen autenttisuuteen liitetään seuraavanlaisia ominaisuuksia:
Autenttisuus ilmenee tärkeältä osalta nimenomaan tilanteen kokijassa ja on siis riippuvainen hänen asennoitumisestaan tilanteeseen. Autenttiseen kokemukseen liittyy se, että kokija Samuel Taylor Coleridgen sanoin "vapaaehtoisesti vaimentaa epäuskonsa" (willing suspension of disbelief): autenttinen kokemus mahdollistuu, kun kokija hyväksyy tapahtumaympäristön säännöt ja rajoitukset. Autenttisuuden kokemusta on jäsennetty tällä tavoin kirjallisuuden, musiikin, elokuvan ja esimerkiksi tietokonepelien yhteydessä.
Chrysochromulina
Chrysochromulina on tarttumalevien suku, jonka lajeja esiintyy maailman kaikilla meri- ja rannikkoalueilla. Sukuun luetaan yhteensä 55 nanoskooppisen pientä yksisoluista levälajia, jotka voidaan erottaa toisistaan vain tutkimalla elektronimikroskoopilla niiden pintasuomuja. Molekyylianalyysien perusteella "Chrysochromulina"- ja "Prymnesium "-suvut muistuttavat suuresti toisiaan, joten niiden taksonominen luokittelu saattaa vielä muuttua.
"Chrysochromulina"-levät ovat miksotrofisia eli ne pystyvät yhteyttämisen lisäksi käyttämään hyväksi pieniä, vedessä leijuvia hiukkasia. Muiden tarttumalevien tapaan niiden uimasiimojen välissä on kierteinen siima eli "haptonooma", joka on tällä suvulla tunnusomaisesti pitkä ja sisäänvedettävä. Tiettyjen "Chrysochromulina"-levien myrkylliset kukinnat voivat tappaa kaloja ja aiheuttaa tappioita kalankasvatukselle.
Sukuun luetaan seuraavat lajit:
Lentopallon SM-liigakausi 2006–2007
Lentopallon miesten SM-liigassa kaudella 2006–2007 pelattiin 12 joukkueen kaksinkertainen sarja paikalliskierroksin, jonka jälkeen peräti kymmenen parasta jatkoi pudotuspeleihin kahden viimeisen siirtyessä liigakarsintaan.
Mestarit: Antti Ahokumpu, Jarmo Kaaretkoski, Jussi Kolehmainen, Ugis Krastins, Olli Kuoksa, Jukka Lehtonen, Aki Mikkola, Ismo Moilanen,
Kalle Määttä, Mikko Oivanen, Markus Peltonen, Pekka Sairanen, Henri Tuomi, Normunds Veinbergs. Valmentaja: Ismo Tuominen.
Santasport hajosi mestaruuskauden jälkeen heti, kun Napapiirin Palloketut sanoi irti yhteistyösopimuksen Perungan Poikien kanssa. Perungan Pojat jatkoivat edelleen silti SM-liigassa koska Napapiirin Palloketut eivät halunneet liigaan vaan jatkoivat edustustoimintaansa ykkössarjassa. Liigaan jääneen Perungan Poikien joukkueen nimi säilyi edelleen Santasportina.
Liigakarsinnassa liigan kaksi heikointa joukkuetta sai vastaansa Ykkössarjan kaksi parasta. Kummankin sarjan parempi joukkue sai sarjaan yhden lähtöpisteen.
KNM Eskdale
KNM Eskdale (viirinumero L36) oli Norjan laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 23. elokuuta 1940 Cammell Lairdilta Birkenheadista osana vuoden 1940 hätäohjelmaa. Sen köli laskettiin 18. tammikuuta 1941 telakkanumerolla 1080 ja työnumerolla J3249. Alus laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1942 nimettynä Cumberlandissa pidetyn ketunmetsästyksen mukaan "HMS Eskdaleksi". Se siirrettiin kesäkuussa Norjan laivastolle korvaamaan Yhdysvaltain laivastolta saatua palveluskelvotonta Town-luokan hävittäjää "HMS Newportia". Alus valmistui 31. heinäkuuta 1942 Norjan laivaston alaisuudessa palvellen osana Kuninkaallista laivastoa.
"Eskdale" määrättiin kesäkuussa palvelukseen otettaessa Portsmouthin 1. Hävittäjälaivueeseen. Alus siirtyi koeajojen ja varustamisen jälkeen Scapa Flowhun koulutukseen, jonka aikana se määrättiin suojaamaan Jäämeren saattueita.
Alus liittyi 2. syyskuuta Loch Ewessä saattueeseen PQ18 "HMS Campbellin", "HMS Malcolmin" ja "HMS Farndalen" kanssa. Alus erkani 6. syyskuuta saattueesta palaten Portsmouthiin, jossa se liittyi paria päivää myöhemmin laivueeseensa.
Alus oli 13. lokakuuta etsimässä Saksan laivaston saarronmurtajaa "Kometia" yhdessä "HMS Cottesmoren", "HMS Quornin", "HMS Albrightonin" ja Norjan laivaston "KNM Glaisdale" kanssa. Alukset muodostivat etsintöjen aikana ryhmä A:n. Osasto A upotti "Kometin" tykkitulella.
"Eskdalen" silta ja tulenjohtojärjestelmä vaurioituivat pahoin 12. marraskuuta Dieppeen tehdyssä kommandoiskussa. Alus palasi satamaan hätäohjauksen varassa. Alus siirrettiin 15. marraskuuta Portsmouthissa telakalle, mistä se palasi palvelukseen 16. tammikuuta 1943.
Alus suojasi 14. huhtikuuta sisaraluksensa "Glaisdalen" ja viiden troolarin kanssa kanaalin saattuetta PW232. Saattueen jouduttua Saksan laivaston 3. Schnellboote laivueen E-veneiden hyökkäyksen kohteeksi alukseen osui kaksi "S90":n laukaisemaa torpedoa menettäen liikuntakykynsä. Alukseen osui kaksi "S112":n laukaisemaa torpedoa upottaen sen.
Marie-Pier Préfontaine
Marie-Pier Préfontaine (s. 18. lokakuuta 1988 Sainte-Agathe-des-Monts, Québec) on kanadalainen alppihiihtäjä.
Préfontaine teki debyyttinsä alppihiihdon maailmancupissa Aspenissa 28. joulukuuta 2006. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on yhdeksäs sija suurpujottelusta, jonka hän saavutti sekä Zwieselissä tammikuussa 2011 että Beaver Creekissä joulukuussa 2013. Kanadan-mestaruuskilpailuissa Préfontaine on saavuttanut kultaa suurpujottelussa vuonna 2014 ja hopeaa supersuurpujottelussa (2008), suurpujottelussa (2010, 2013) sekä syöksylaskussa (2014).
Préfontaine osallistui Vancouverin olympialaisissa 2010 suurpujotteluun, jossa hän oli 29:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän oli sekä supersuurpujottelussa että suurpujottelussa 24:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Préfontaine sijoittui supersuurpujottelussa 28:nneksi ja Sotšin olympialaisissa 2014 samassa lajissa 20:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Préfontaine saavutti hopeaa joukkuekilpailussa. Suurpujottelussa hän sijoittui 27:nneksi.
Préfontaine ilmoitti uransa lopettamisesta toukokuussa 2016.
Lentopallon SM-liigakausi 2005–2006
Lentopallon miesten SM-liigassa pelasi kaudella 2005–2006 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kuusi parasa jakoi ylemmässä ja loput joukkueet alemmassa jatkosarjassa. Lopulta kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.
Mestarit: Juha Aho, Markus Flinck, Jussi Heino, Sami Juvonen, Tapio Kangasniemi, Jukka Lehti, Kari Lehtola, Mika Pyrhönen, Tommi Roininen, Tuomas Tihinen, Anssi Vesanen, Ossi Vesanen, Ahti Viita, Tero Viitanen. Valmentaja: Kai Mattila.
Liigakarsinta huipetui viimeiseen otteluun, jossa Riento oli veitsi kurkulla neljännessä erässä, jonka selvitti lopulta pistein 45-43 useiden vastustajan ottelupallojen jälkeen. Tämän jälkeen Riennon oli vielä voitettava viides erä liigasopimuksensa uusimiseksi (sen hetkisen tiedon mukaan). Lopulta myös kolmanneksi sijoittunut Korson Veto sai pitää liigapaikkansa, kun Perungan Pojat ja Napapiirin Palloketut yhdistivät voimansa ja pelasivat kaudella 2006-2007 Santasport -nimisenä joukkueena.
Nuolisiipi
Natsi-Saksa alkoi kehitellä toisen maailmansodan loppuvaiheissa nuolisiipeä sotilaslentokoneisiinsa. Ensimmäinen tutkimustyön tulos oli nopea suihkuhävittäjä Me-262, jonka siipien kärjet olivat taaksepäin kallistetut. Kone kykeni n. 850 km/h nopeuteen, siinä missä potkurihävittäjien nopeuskatto oli n. 700 km/h.
Sodan jälkeen sekä neuvostoliittolaiset että amerikkalaiset saivat käyttöönsä hankitun tietouden, jota kummatkin käyttivät tehokkaasti hyväkseen. Molemmilla oli kehiteltyinä suorasiipisiä suihkuhävittäjiä, joiden siivet modifioitiin uudelleen. Neuvostoliiton MiG-9 ""Fargo""sta kehiteltiin MiG-15 ""Fagot"", josta tulikin Varsovan liiton maiden tärkein suihkuhävittäjä yli vuosikymmeneksi. Yhdysvaltain F-84 "Thunderjet"stä syntyi niin ikään nopeampi F-84-F "Thunderstreak", jossa oli nuolisiivet. Samankaltaisen muutoksen kävi lävitse North American F-86 Sabre. Alun perin koneesta piti tulla suorasiipinen. Myös jo aikanaan sinänsä mainion hävittäjäkoneen, ranskalaisen Dassault Ouraganin siivet virtaviivaistettiin: syntyi pitkän palvelusuran saavuttanut Mystère.
Muutosten myötä koneiden lento-ominaisuudet paranivat sekä huippunopeus kasvoi. Myös korkealla lentämisen ominaisuudet tulivat paremmiksi. Yhdessä suihkumoottorin kehittämisen kanssa, osoittautui nuolisiiven käyttö ylivertaiseksi muihin aikaisempiin siipiprofiileihin verrattuna. Hävittäjä- ja pommituskoneiden ohella, nykyisin myös valtaosassa matkustajalentokoneista on nuolimuotoiset siivet.
Joitain nuolisiipisiä suihkukoneita: Folland Gnat, MiG-15, F-86 Sabre, sekä Saab J-29 ""Tunnan"".
Nuolimuotoisesta siivestä kehiteltiin vieläkin aerodynaamisempi deltasiipi. Tässä työssä toimi uranuurtajana Saksasta Yhdysvaltoihin muuttanut lentokonesuunnittelija, professori Alexander Lippisch.
Erityisesti sakkausominaisuuksien parantamista varten siipiin saatettiin muotoilla ns. "dogteeth" eli "koiranhampaat". Tämä tarkoitti ennen siiven jättöreunaa olevaa pykälöintiä, eli hammastusta. Esimerkiksi neuvostoliittolaisen Mikojan-Gurevitš MiG-21:in siivissä on "dogteeth"-muotoilu. MiG-21:n siivet eivät ole nuolimuotoiset. Toisena mallikoneena kelvannee ranskalainen Dassault Super Mystère IV. Niin ikään vertailua varten kelpoisa esimerkkikone saattaisi olla Boeing (ent. McDonnell Douglas) F-15 Eagle.
Käänteisen nuolisiiven idea suunniteltiin ensimmäisen kerran 1936 Saksassa. Se mahdollistaa suuren ketteryyden mutta on teknisesti hankala, vaativa ja kallis toteuttaa.
Kerstin Knabe
Kerstin Claus-Knabe (s. 7. heinäkuuta 1959 Oschatz) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pika-aitajuoksussa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC DHfK Leipzigiä. Knabe voitti 100 metrin aidoissa hopeaa MM-kisoissa 1983 ja pronssia vuoden 1982 EM-kisoissa. Hän sai myös kolme mitalia 60 metrin aitajuoksusta sisäratojen EM-kisoista. Knabe osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1980 ja 1988. Hän oli neljäs 100 metrin aidoissa Moskovan kisoissa 1980, mutta ei selvinnyt samalla matkalla finaaliin saakka Soulin kisoissa 1988.
Knabe voitti yhteensä neljä maansa mestaruutta, joista kaksi sisä- ja kaksi ulkoradoilta.
Castlevania (videopeli)
Castlevania () on Konamin kehittämä tasohyppely, joka julkaistiin alun perin vuonna 1986 Japanissa Family Disk System -laitteelle. Vuotta myöhemmin vuonna 1987 peli julkaistiin pelimoduulilla Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa vuonna 1988 Nintendo Entertainment Systemille. Se julkaistiin Japanissa uudelleen vielä vuonna 1993 uudestaan pelimoduulina Famicomille.
Pelin Famicom Disk System -versio on Castlevania -pelisarjan ensimmäinen julkaisu. Castlevania oli ilmestyessään suuri menestys ja lukeutuu yhdeksi NES-alustan tunnetuimpien pelien joukkoon ja tämän myötä syntyi yksi Konamin menestyneistä pelisarjoista "Metal Gear" -pelisarjan oheella.
Pelin tapahtumat sijoittuvat vuoden 1691 Transylvaniaan. Jälleen, kuten joka sadas vuosi, koittaa aika, jolloin Kristuksen voiman uskotaan heikentyneen ja pahat voimat pääsevät valloilleen. Pahat rukoilevat niiden puolesta ja sen seurauksena pimeyden prinssi, kreivi Dracula, ilmestyy maan päälle aloittaakseen maailman valloituksen pimeyden olentojen ja hirviöiden avustuksella.
Mutta toivoa kumminkin löytyy, jotta Dracula voitaisiin kukistaa. Nimittäin sata vuotta aiemmin hänet kukisti Christopher Belmont, arvostetun vampyyrintappajista koostuvan Belmont-klaanin perheenjäsen. Jälleen on koittanut aika turvautua Belmontien apuun ja nyt koko Transylvanian toivo on klaanin perillisen, nuoren Simon Belmontin käsissä. Näin Simon aloittaa päättäväisenä matkansa kohti Draculan synkkää linnaa, aseenaan suvussa hänelle kulkeutunut myyttinen taikaruoska, "Vampyyrintappaja".
Samaa ensimmäisen Castlevanian tarinaa on käytetty useaan otteeseen. Ennen Castlevaniaa Konami julkaisi MSX2-alustalle pelin "Vampire Killer", joka poikkesi Castlevaniasta ainoastaan tutkintapainotteisuudella ja avainten keräämisellä. Koska tämä ei odotetusti menestynyt Japanin ulkopuolelle, teki Konami länsimaita varten NESille suoraviivaisemman ja toiminnallisemman pelin.
SNES-alustalle Konami julkaisi pelin nimeltään "Super Castlevania IV", joka on päivitetympi versio ensimmäisestä Castlevaniasta. Myös X68000:lle julkaistu "Akumajō Dracula" ja PlayStationille tehty "Castlevania Chronicles" ovat uusintaversioita.
Peli oli yksi marraskuussa 2016 julkaistun Nintendo Classic Mini -pelikonsolin peleistä.
Kenain niemimaa
Kenain niemimaa sijaitsee Alaskan osavaltion etelärannikolla Yhdysvalloissa. Niemimaa ulottuu noin 240 kilometriä lounaaseen Chugachvuorista ja rajoittuu lännessä Cook Inletiin ja idässä Prince William Soundiin ja Alaskanlahteen. Niemimaan pinta-ala on noin 23 000 neliökilometriä. Niemimaan nimi juontuu sanasta "Kenajskaja", jolla venäläiset alkoivat kutsua sen länsipuolella sijaitsevaa Cook Inletiä 1700-luvun lopulla.
Noin 190 kilometrin pituiset Kenaivuoret kulkevat pitkin niemimaan kaakkoisosaa Alaskanlahden rannalla. Niemimaan suurimmat järvet ovat Skilak Lake ja Tustumena Lake. Urheilukalastus lohikannoistaan tunnetulla Kenaijoella on lisääntynyt viime vuosikymmenien aikana hurjasti, ja joki onkin nykyään osavaltion suosituin urheilukalastuspaikka. Muita tärkeitä jokia ovat Russian River, Kasilof River ja Anchor River. Kenain niemimaan tärkeimpiä kaupunkeja ovat Seward, Soldotna, Kenai ja Homer. Alaskan osavaltion suurin kaupunki Anchorage sijaitsee noin 25 kilometriä niemimaasta pohjoiseen.
Marcel Schelbert
Marcel Schelbert (s. 26. helmikuuta 1976) on sveitsiläinen entinen yleisurheilija, joka kilpaili 400 metrin aitajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Leichtathletik Club Zürichiä. Schelbert voitti pronssia Sevillan MM-kisoista 1999 ja saman vuoden universiadeista. Hän osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1996. Tuolloin Schelbert sijoittui alkuerässään kuudenneksi eikä päässyt jatkoon.
Schelbert pitää hallussaan Sveitsin ennätystä ajallaan 48,13 sekuntia. Hän voitti maansa mestaruuden yhteensä viisi kertaa vuosina 1996–2002.
Lentopallon SM-liigakausi 2004–2005
Lentopallon miesten SM-liigassa pelasi kaudella 2004–2005 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kuusi parasta jatkoi ylemmässä ja loput joukkueet alemmassa jatkosarjassa. Lopulta kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.
Mestarit: Salvis Cielavs, Sergei Ivanov, Jarmo Korhonen, Markku Lehto, Saku Määttä, Petteri Penttinen, Jari Salokangas, Ilkka Sammelvuo, Pekka Seppänen, Jani Säisä, Tatu Säisä, Timo Tolvanen, Mika Turkka. Valmentaja: Jukka Tuovinen
Muuramen Lentopallo voitti ykkössarjan mestaruuden ja onnistui karsintasarjasta nousemaan seuraavalle kaudelle SM-liigaan, jossa Vaasan Kiisto säilytti paikkansa. Kempeleen Pyrintö jäi ykkössarjaan, johon putosi myös Lentopalloseura Etta.
Irina Belova
Irina Belova (omaa sukua Iljitšova, s. 17. helmikuuta 1968 Angarsk) on venäläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili moniotteluissa. Hän edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa sen hajoamiseen saakka ja seuratasolla Spartak Irkutskia. Belova voitti seitsenottelussa hopeaa Barcelonan olympialaisista 1992 ja pronssia Tokion MM-kisoista 1991. Viisiottelussa hän sai hopeaa sisäratojen MM-kisoista 1999 ja vuoden 1998 sisäratojen EM-kilpailuista. Belova voitti myös sisäratojen MM-kisoissa 1993 näytöslajina olleen viisiottelun, mutta jäi kiinni dopingin käytöstä ja joutui neljän vuoden kilpailukieltoon.
Belova otteli vuonna 1992 viisiottelun sisäratojen maailmanennätyksen 4991 pistettä. Natalja Dobrynska rikkoi ennätyksen vuonna 2012 oteltuaan 5013 pistettä. Belova voitti yhteensä kolme maansa mestaruutta, yhden seitsenottelusta Neuvostoliiton ulkoratojen mestaruuskilpailuista ja yhden viisiottelusta sekä Neuvostoliiton että Venäjän sisäratojen mestaruuskilpailuista.
Olkainpalokärki
Olkainpalokärki ("Dryocopus lineatus") on amerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue käsittää Keski-Amerikan Meksikosta alkaen, sekä Etelä-Amerikan mantereen pohjoisemman osan Luoteis-Peruun, Pohjois-Argentiinaan, Paraguayhin ja kaakkoiseen Brasiliaan asti. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1766.
Nokipalokärki
Nokipalokärki ("Dryocopus schulzii") on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue käsittää mantereen keskiosia Bolivian eteläosissa, Keski-Paraguayssa sekä Argentiinassa. Jean Cabanis kuvaili lajin holotyypin Tucumánista Argentiinasta vuonna 1883.
Emil Post
Emil Post (11. helmikuuta 1897 Augustów, Puola - 21. huhtikuuta 1954 New York City, Yhdysvallat) oli matemaatikko ja loogikko, joka syntyi Puolassa mutta muutti perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1904. Hän on parhaiten tunnettu työstään, joka myöhemmin tuli tunnetuksi laskettavuuden teoriana.
Aasianpalokärki
Aasianpalokärki ("Dryocopus javensis") on aasialainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Intiasta eteläiseen Kiinaan, Korean niemimaalle, Filippiineille, Myanmariin, Thaimaahan, Indokiinaan ja Indonesiaan. Se on aikaisemmin pesinyt Japanissa Tsushiman saarella, mutta on sieltä hävinnyt. Lajista tunnetaan 14 alalajia. Thomas Horsfield kuvaili lajin holotyypin Jaavata vuonna 1821.
Lentopallon SM-liigakausi 2003–2004
Lentopallon miesten SM-liigassa pelasi kaudella 2003–2004 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kuusi parasta jakoi ylemmässä ja loput joukkueet alemmassa jatkosarjassa. Lopulta kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.
Mestarit: Salvis Cielavs, Antti Esko, Sergei Ivanov, Olli Kunnari, Markku Lehto,
Saku Määttä, Esa Penttinen, Jari Salokangas, Ilkka Sammelvuo, Tatu Säisä,
Timo Tolvanen, Mika Turkka, Tero Viitanen. Valmentaja: Timo Hoivala.
Vaasan Kiisto nousi kolmantena joukkueena, kun East Volley joutui luopumaan sarjapaikastaan.
Andamaanienpalokärki
Andamaanienpalokärki ("Dryocopus hodgei") on Intialle kuuluvan Andamaanien saariryhmän kotoperäinen tikka. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Andamaaneilta vuonna 1860.
Walter Krüger
Walter Krüger (s. 11. huhtikuuta 1930 Altenpleen) on saksalainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla Schweriner SC:tä. Krüger voitti hopeaa Rooman olympialaisissa 1960 tuloksellaan 79,36 metriä.
Krüger voitti maansa mestaruuskilpailuissa kaksi mitalia, kultaa vuonna 1960 ja pronssia vuonna 1958.
STS-133
STS-133 (lento ULF5) oli Nasan 35. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) ja avaruussukkula Discoveryn 39. ja samalla viimeinen lento. Sukkulan lähtöä lykättiin toistuvasti teknisten ongelmien vuoksi. Discovery laukaistiin 24. helmikuuta 2011 kello 23.53 Suomen aikaa matkaan. Lento oli 12. huhtikuuta 1981 alkaneen avaruussukkulaohjelman 133. lento. Discovery laskeutui 9. maaliskuuta 2011 kello 18.58,4 Suomen aikaa Kennedyn avaruuskeskukseen, Floridaan.
Discoveryn pääasiallisena hyötykuormana ISS-avaruusasemalle oli rahtikontti Multi-Purpose Logistics Module Leonardosta pysyvään avaruudessa oleskeluun muunnettu Permanent Multipurpose Module Leonardo ja suurikokoinen paineistamaton ExPRESS Logistics Carrier kuljetusalusta (ELC3).
Discovery kuljetti avaruusasemalle myös ihmisenkaltaisen robotin, Robonaut 2:n eli R2:n. Aluksi R2 toimii vain sisätiloissa, mutta myöhemmät mallit saattavat avustaa miehistöä avaruuskävelyllä. Lennolle oli suunniteltu kaksi avaruuskävelyä, Bowen ja Drew avaruuskävelijöinä, mikä myös toteutui.
Discovery telakoitui ISS-avaruusasemaan 26. helmikuuta 2011 kello 21.14 Suomen aikaa. Avaruusasemaa ja sukkulaa yhdistävät luukut avattiin kello 23.16 Suomen aikaa ja kuusihenkinen sukkulamiehistö ja kuusi avaruusaseman Retkikunta 26:n miehistön jäsentä tervehtivät toisiaan. Kaksi päivää aikaisemmin asemaan oli telakoitunut myös Euroopan avaruusjärjestön huoltoalus ATV-02 Johannes Kepler. Discovery irtautui avaruusasemasta 7. maaliskuuta 2011 kello 14.00 Suomen aikaa.
Lennon jälkeen Discovery kuljetetaan Smithsonian-instituuttiin Washingtoniin näytteille. Discoveryn jälkeen tehtiin vielä kaksi sukkulalentoa: STS-134 "Endeavour" huhtikuussa ja STS-135 "Atlantis" kesäkuussa 2011.
Boven korvasi polkupyöräonnettomuudessa loukkaantuneen Timothy Kopran lennolla.
Amerikankäpytikka
Amerikankäpytikka ("Picoides villosus") on amerikkalainen tikka. Sen laaja esiintymisalue ulottuu pohjoisessa Alaskasta Kanadaan, pääosaan Yhdysvaltoja, Meksikoon ja Keski-Amerikassa Panaman länsiosiin. Se elää myös Bahamalla, Puerto Ricossa ja eräillä muilla alueen saarilla. Lajista tunnetaan 14 alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin New Jerseystä vuonna 1766.
Meksikonkirjotikka
Meksikonkirjotikka ("Picoides scalaris") on kirjotikkojen sukuun kuuluva amerikkalainen tikkalaji. Sen esiintymisalue ulottuu Yhdysvaltojen eteläisistä osavaltioista Meksikoon ja Keski-Amerikassa Nicaraguan koillisosaan. Lajista tunnetaan kahdeksan alalajia. Johann Georg Wagler kuvaili lajin holotyypin Veracruzin osavaltion keskiosista vuonna 1829.
Taksim-aukio
Taksim-aukio on Turkin Istanbulissa oleva turistien ja paikallisten asukkaiden suosima liikenteen keskipiste, jonka läheisyydessä on hotelleja, kauppoja ja ravintoloita.
Vuonna 2000 Istanbulin liikennettä helpottamaan saatiin uusi metro, jonka M2-linjan asema on Taksim-aukiolla. Aukiolla sijaitsee Atatürkin kulttuurikeskus Atatürk Kültür Merkezi, monien mahdollisuuksien kulttuurikeskus ja oopperatalo. Aukion keskellä on Tasavallan monumentti Cumhuriet Anıtı.
Historiallinen raitiovaunu kuljettaa matkustajia pitkin İstiklal Caddesi -kävelykatua Galatan tornin juurelle Tüneliin. Parin kilometrin matkan voi kulkea hyvin jalkaisinkin satojen muiden tavoin.
Adipocere Records
Adipocere Records on entinen ranskalainen itsenäinen levy-yhtiö, joka lopetti toimintansa vuonna 2008.
Levy-yhtiö ehti julkaista mm. yhtyeiden Moonspell ja Christ Agony levytyksiä.
Living Dead Dolls
Living Dead Dolls on sarja yhdysvaltalaisia Ed Longin ja Damien Glonekin suunnittelemia kauhunukkeja. Vuodesta 2000 lähtien niitä on valmistanut Mezco Toyz.
Ensimmäiset "Living Dead Dolls" -nuket ilmestyivät myyntiin Yhdysvalloissa vuonna 1998. Ne olivat käsin tehtyjä, ja ne oli tehnyt Ed Long tai Damien Glonek.
Näitä nukkeja kutsutaan fanien ja keräilijöiden keskuudessa käsintehdyiksi. Long teki ensimmäisen nuken ja näytti sen sitten Glonekille, ja yhdessä he tekivät 12 lisää. Kun nuket ostettiin heti päättivät Long ja Glonek tehdä lisää myyntiin. Näitä alkuperäisiä käsintehtyjä nukkeja myytiin yksinoikeudella Glonekin postimyyntikauppa Unearthly Possessionsissa. Mezco Toyzin perustaja Mike Markowitz osti yhden näistä nukeista ja otti heti yhteyttä Longiin ja Glonekiin puhuakseen nukkejen valmistamisesta ja levittämisestä kaupallisesti.
Living Dead Dolls -sarjan ensimmäinen kaupallinen sarja, Sarja 1, julkaistiin vuoden 2001 alussa. Siitä lähtien uusia sarjoja ollaan julkaistu suunnilleen kolme vuodessa sillä mukaan otetaan myös Halloweennuket jotka ilmestyvät yleensä Halloweenin aikaan.
Nämät nuket suunnittelivat henkilökohtaisesti Ed Long ja/tai Damien Glonek. Alkuperäisillä nukeilla ei ollut nimiä, mutta ne voidaan erotella suunnittelun ja vaatetuksen perusteella. Seuraavat nuket voidaan liittää yleiseen tuotantoon otettuihin nukkeihin:Näitä aikaisia käsintehtyjä nukkeja ei tuotu yleiseen tuotantoon.Nukkejen mentyä tuotantoon oli mahdollista pyytää käsintehtyä suoraan luojilta. Nämä käsintehdyt maksoivat alun perin 666 dollaria kappale, mutta hinta nostettiin 800 dollariin. Vuonna 2004 Long ja Glonek ilmoittivat etteivät enää ottaneet vastaan pyyntöjä, vaan sen sijaan tarjosivat silloin tällöin käsintehtyjä eBayssa korkeimman tarjouksen tekijälle.
Living Dead Dolls -nuket ovat noin 28 cm pitkiä muovinukkeja, joita myydään hauta-arkun muotoisissa laatikoissa. Suurimman osan nukeista mukana tulee kuolintodistus, mutta Sarja 5:n mukana tuli oikeuslääkärin todistus.Sarjan teemana olivat Zombit.The Living Dead Dollies -nuket olivat kauhuvauvanukkeja, jotka perustuivat päänukkeihin.
Toukokuusta 2002 vuoteen 2004 Crystal Etching Co valmisti kolme settiä juomalaseja. Ne esittivät Damien Glonekin alkuperäistä Living Dead Dolls -taidetta. Tuotantojärjestyksessä ne olivaT:
Living Dead Dollsista tehtiin ainakin kolme lounaslaatikkoa vuonna 2002.
Living Dead Dollsista tehtiin paperitavarasetti, jossa oli 6.66 tuuman (6.9cm) viivotin, pyyhekumeja, kirjoituspaperia ja kirjekuoria. Setissä oli mukana miniatyyrikokoinen "School Time Sadie".
"Poseyn" ja "Sadien" päihin perustuen tehtiin kaksi kynänteroitin. Kynä laitettiin tyhjään silmän aukkoon, ja roskat tulivat ulos suusta. Posey-teroitin näkyy yhdessä Mr. & Mrs. Smith -elokuvan kohtauksessa.
Matthew Nuccio suunnitteli Living Dead Dolls -lautapelin, ja se ilmestyi vuoden 2003 loppupuolella.
Vuonna 2003 tehtiin noin 45 cm korkeat posliininuket Poseysta ja Abigail Cranesta. Niillä oli posliiniset kädet, jalat ja päät. Posliinista Abigail Cranea sai vain Mezco Toyzin sivuilta, ja 4000 kappaleeseen rajoitettua Poseyta jaettiin maailmanlaajuisesti.
Nunivak
Nunivak () on Yhdysvalloille kuuluva saari, joka sijaitsee Beringinmeressä noin 50 kilometriä Alaskan länsirannikolta länteen. Saaren pinta-ala on noin 4 200 neliökilometriä ja se on Yhdysvaltojen kahdeksanneksi suurin saari. Siellä asui vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan yhteensä 210 ihmistä. Saaren koko väestö on keskittynyt Mekoryukin kaupunkiin saaren pohjoisosassa.
Nunavik syntyi pleistoseenikaudella vulkaanisen toiminnan seurauksena. Purkaukset alkoivat noin 6,1 miljoonaa vuotta sitten, ja suurin osa saaresta syntyi kahden arviolta 300 000 vuotta sitten päättyniden purkausjaksojen seurauksena.
Mystic Production
Mystic Production on puolalainen levy-yhtiö, joka on yksi maansa suurimmista itsenäisistä levy-yhtiöistä.
Yhtyeitä:
Goljathaikara
Goljathaikara ("Ardea goliath") on suurikokoinen haikaralaji.
Goljathaikara on suurikokoinen lintu; sen pituus on 135-150 cm ja siipien kärkiväli 210-230 cm. Linnun vatsapuoli, pää sekä kaulan takaosat ovat punaruskeat. Kaulan etupuoli taas on valkoinen ja mustien juovien koristama. Siivet ovat harmaat. Jalat ja nokka ovat väriltään mustat. Vanhoilla yksilöillä on lisäksi punaruskea töyhtö takaraivollaan. Nuorilta se puuttuu ja ne ovat lisäksi vähän himmeämmän värisiä kuin vanhat yksilöt.
Tuomas Teppoinen
Tuomas Teppoinen (k. 1609, syntymäaika ja -paikka tuntemattomat) oli ratsumestari ja knaappitalollinen Karjalankannaksen Äyräpäästä.
Teppoisen vanhempia ei tunneta. Hän asui vuosien 1522-1523 tietämissä Kivennavalla ja hänet mainitaan vuodesta 1572 venäläissotien eli ns. pitkän vihan aikana vakoojana, mistä hän sai 1573 palkinnoksi verovapauden Muolaan Valkiapään kylässä olleeseen tilaansa.
Teppoisen ratsujoukot kunnostautuivat 1576 useissa taisteluissa siinä määrin, että useimpien osallistujien määrä-aikainen verovapaus muutettiin 19. syyskuuta 1594 elinikäiseksi. Heidän oli oltava aatelismiesten tavoin valmiit ratsupalvelukseen verovapaiden tilojensa edestä.
Vuodesta 1578 muodostetun lippueen ratsumestarina toiminut Teppoinen oli miehineen 1580 valloittamassa Pontus De la Gardien kanssa Käkisalmen lääniä, 1599 Kaarle-herttua lähetti hänelle Helsingistä suosiollisen kirjeen, jossa kehotti Teppoista valvomaan itärajan turvallisuutta. Hänen ratsumieslipuston vahvuus oli enimmillään 400 miestä.
Teppoinen sai palkaksi ansioistaan hallitukselta neljä savua läänitysmaata sekä kaupunkiasunnon Viipurista.
Teppoisen puoliso oli Anna Svennintytär.
Istro-romania
Istro-romania on romaaninen kieli, jota puhutaan Istrian niemimaan koillisosissa Kroatiassa. Kieli on rakenteelisesti erilainen kuin romanian kieli, ja se erosi muista romanialaisista kielistä 500−1 000 vuotta sitten. Kieltä ei tule sekoittaa istriotin kieleen. UNESCO on listannut istro-romanian vakavasti vaaraantuneeksi kieleksi. Arviot kielen puhujien määrästä vaihtelevat 560–1 500 välillä.
Five Live Yardbirds
Five Live Yardbirds on englantilaisen The Yardbirdsin albumi vuodelta 1964.