Xuande
Keisari Xuande (, "Xuāndédì"; 16 maaliskuuta 1399 31. tammikuuta 1435), alku­peräiseltä nimeltään Zhu Zhanji (朱瞻基), oli Kiinan Ming-dynastian viides keisari, joka hallitsi vuosina 1425–1435. Nimi Xuande merkistee "hyveen julistusta".
Keisari Xuande tuli tunnetuksi myös taidemaalarina.
Xuande oli keisari Hongxin ja keisarinna Cheng Xiao Zhaon vanhin poika. Xuande piti kirjalli­suudesta ja runoudesta. Vaikka hän yhä piti Pekingiä kaikissa virallisissa asia­kirjoissa tois­sijaisena pää­kaupunkina, hän asui siellä ja hallitsi sieltä käsin samaan tapaan kuin iso­isänsä, keisari Yongle.
Xuande antoi Zheng Hen johtaa seitsemättä ja viimeistä merellistä tutkimus­matkaansa.
Xuanden setä Zhu Gaoxu, Hanin prinssi, oli ollut Yonglen suosiossa soti­laalli­sen menes­tyksensä vuoksi, mutta hän ei totellut keisarin käskyjä ja vuonna 1417 hänet karkotettiin Le'anin pienelle läänitys­alueelle Shandongiin. Kun Zhu Gaoxu kapinoi, uusi keisari Xuande hyökkäsi häntä vastaan 20 000 sotilaan voimin. Pian sen jälkeen Zhu Gaoxu antautui. Hän joutui tavallisen kansalaisen asemaan ja kuoli kidutuksiin. Kuusi­sataa kapinoivaa virka­miestä teloitettiin ja 2 200 karkotettiin. Keisari ei aluksi halunnut teloittaa setäänsä, mutta myöhemmät tapahtumat raivos­tuttivat hänet siinä määrin, että Zhu Gaoxu teloitettiin tulella kiduttamalla. Myös hänen kaikki poikansa teloitettiin. On hyvin toden­näköistä, että Zhu Gaoxun julkeus, jota monet historioitsijat ovat yksityiskohtaisesti kuvailleet, loukkasi keisaria. Erään teorian mukaan Zhu Gaoxu tahallaan sai keisarin kompastumaan, kun tämä oli tulossa vierailulle.
Keisari Xuande halusi vetää sota­joukkonsa pois Annamista, mutta muutamat hänen neuvonantajistaan olivat toista mieltä. Sen jälkeen, kun kiinalaiset varus­kunnat joutuivat kärsimään raskaita tappioita, keisari lähetti alueelle Liu Shengin sotajoukkojen kanssa. Annamilaiset voittivat Liu Shengin, joka vuonna 1427 menetti 70 000 miestä. Kiinalaiset vetäytyivät alueelta ja Xuande lopulta tunnusti Annamin itsenäisyyden. Pohjoisessa Xuande vuonna 1428 tutki rajaa ratsuväen 3000 eskadroonan avulla, ja pystyu kostamaan mongolien hyökkäyksen. Kiinalaiset antoivat Aruhgtain itä­mongolien sotia läntisiä Toghon oiratti­heimoja vastaan. Peking sai vuosittain hevosia Arughtailta, jonka oiratilaiset kuitenkin voittivat vuonna 1431 ja surmasivat vuonna 1434, kun Toghon valtasi Itä-Mongolian. Ming-hovi ylläpiti sen jälkeen ystävällisiä suhteita Oiratin kanssa. Kiinan diplomaatti­suhteita Japanin kanssa parannettiin vuonna 1432. Suhteet Koreaan olivat yleensä hyvät, paitsi milloin korealaiset loukkaan­tuivat siitä, että joutuivat ajoittain lähettämään neitoja Ming-hovin haaremiin.
Eunukkien salainen neuvosto vahvisti keskitettyä valtaa valvomalla salaista poliisia, ja heidän vaikutus­valtansa alkoi kasvaa. Vuonna 1428 korkea virkamies Liu Guan tuomittiin pakko­työhän, ja hänen tilalleen nimitettiin lahjomaton Gu Zuo (k. 1446), joka erotti 43 Pekingin ja Nankingin sensoraattien jäsentä heidän epä­pätevyytensä vuoksi. Osa heistä alennettiin arvossa, vangittiin tai karkotettiin, mutta ketään ei teloitettu. Heidän tilalleen nimitetyt uudet virkamiehet asetettiin koe­ajalle, kun sensoraatti teki selvityksen koko Ming-hallinnosta, myös sotilaallisesta. Samana vuonna keisari uudisti sota­väen­ottoa ja karkureita koskevat säännökset. Kuitenkin perinnöllinen sotilas­sääty pysyi tehottomana ja kärsi edelleen huonosta moraalista. Suuri eri­arvoisuus veron­maksussa oli edellisen 40 vuoden aikana saanut monet maan­viljelijät joillakin alueilla hylkäämään tilansa edellisten 40 vuoden aikana. Vuonna 1430 Xuande alensi veroja kaikilla keisarikunnan alueilla ja lähetti "kiertäviä rauhoittajia" koordinoimaan maa­kuntien hallintoa ja valvomaan sotilas­johtajia. He yrittivät hävittää veron­kerääjien harjoittamat laittomuudet ja korruption. Keisari määräsi usein uusinta­oikeuden­käyntejä, jotka palauttivat vapauden tuhansille syyttömille. Xuande kuoli sairauteen hallittuaan kymmenen vuotta.
Xuande hallitsi huomattavan rauhallisena aikana, jolloin ei ollut mainittavia ulkoisia tai sisäisiä ongelmia. Myöhemmät historioitsijat ovat pitäneet hänen hallitsija­kauttaan Ming-dynastian kulta-aikana.
Keisari Xuande tunnettiin moni­taitoisena taide­maalarina, joka maalasi taitavasti varsinkin eläimiä. Joitakin hänen taide­teoksiaan säilytetään Kansallisessa palatsi­museossa Taipeissa sekä Arthur M. Sacklerin museossa, joka on osa Harvardin taidemuseoita Massachusettsin Cam­bridgessä. Robert D. Mowry, kiinalaisen taiteen kuraattori Arthur M. Sacklerin museossa, kuvaili häntä "ainoaksi Ming-keisariksi, joka osoitti todellista taiteellista lahjakkuutta ja mielenkiintoa taiteeseen".
Xuande kuvattiin omana aikoinaan hovin muoto­kuvissa ja myös muissa taide­museoissa. Esimerkiksi oheisessa panoraama­maalauksessa keisari Xuande on kuvattuna oikealla ratsastamassa mustalla hevosella kypärä päässään. Erotukseksi ympärillä olevista henkivartijoista hänet on maalattu suhteettoman suureksi.