hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Anglo-Nordic
Oy Anglo-Nordic Ab on suomalainen vuonna 1935 perustettu perheyritys, joka harjoittaa konttori-, askartelu-, lahja- ja koulutarvikkeiden, työkalujen sekä urheilu- ja vapaa-ajan tuotteiden maahantuontia ja tukkukauppaa. Vuoden 2017 liikevaihto oli 10,5 miljoonaa euroa ja henkilökuntamäärä 25.
Anglo-Nordicin perustaja, Hemo C. Bensky, aloitti kansainväliseen liiketoimintaan tähtäävän yrityksen 1930-luvun laman aikana vuonna 1935, mutta sota hidasti toiminnan kehitystä. Välirauhan aikana 1940-luvulla syntyi verkosto, jossa olivat Benskyn lisäksi mukana venezuelalainen diplomaatti Reynaldo Herrera, Ruotsin kuningashuoneen jäsen Carl Johan Bernadotte ja Standard Oilin perustajan John D. Rockefellerin pojanpoika Winthrop Rockefeller (sittemmin Arkansas'n kuvernööri). Miesten ideana oli helpottaa sodasta kärsineiden Pohjois-Euroopan maiden tavarapulaa niin, että kukin aloittaisi omassa maassaan kansainvälisen tuonti- ja vientikaupan Anglo-Nordic-nimisillä yrityksillä ja samojen tuotemerkkien edustussopimuksilla. Sodat jatkuivat, miehet erkanivat toisistaan ja suunnitelmasta toteutui lopulta lähinnä vain Benskyn osuus, johon kuului yhteistyösopimuksia ruotsalaisten ja amerikkalaisten yritysten kanssa.
Aluksi Oy Anglo-Nordic Ab toi Suomeen etenkin öljypolttimia ja niiden osia sekä konttoritarvikkeita. Vuonna 1946 yhtiö sai tuontilisenssin kondomeille, mutta kansanhuoltoministeriön hintasäännöstely piti kannattavuuden melko huonona. Lisenssillä Suomessa valmistetut amerikkalaiset Reynolds-kuulakärkikynät menivät paremmin: pelkästään Helsingin Wulffilla niitä väitetään myydyn tuhannen kappaleen tuntivauhdilla.
18. marraskuuta 1950 Anglo-Nordic järjesti Suomen ensimmäisen televisioesityksen Stockmannin tavaratalossa. Siinä esiintyivät muun muassa muusikko George de Godzinsky, näyttelijä Ella Eronen ja radiokuuluttaja, kreivi Carl-Erik Creutz.
Hemo Bensky kuoli vuonna 1953 liikematkalla vain 42-vuotiaana. Yhdysvalloissa asunut veli Dave Bensky palasi Suomeen ja otti Anglo-Nordicin johtaakseen seuraaviksi 35 vuodeksi. Hänen siirryttyään hallituksen puheenjohtajaksi toimitusjohtajaksi tuli 1988 hänen poikansa Leo-Dan Bensky. Yrityksessä ovat mukana myös Daven muut pojat Hemo ja Kenneth. Dave Bensky kuoli vuonna 2010, samana vuonna jolloin Anglo-Nordic täytti 75 vuotta.
Vuonna 1990 Anglo-Nordic ryhtyi edustamaan englantilaisia Technophone-puhelimia. Pian Nokia osti Technophonen ja sulautti sen Mobiran tavoin Nokia-brändin alle 1995, jolloin Anglo-Nordicista tuli Nokian ainoa virallinen tukkumyyjä Suomessa.
Yelawolf
Michael Wayne Atha (s. 30. joulukuuta 1979 Gadsden, Alabama), taiteilijanimeltään Yelawolf, on Yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Hän on tällä hetkellä töissä Eminemin Shady Records- ja Interscope Records -levy-yhtiöissä. Yelawolf julkaisi itsenäisesti tuotetun debyyttistudioalbuminsa nimeltään Creek Water vuonna 2005. Vuosien 2005 ja 2010 välillä hän julkaisi EP-levyn ja neljä mixtapea. Viimeinen näistä mixtapeista, nimeltään Trunk Muzik, keräsi Yelawolfin ympärille vahvan kannattajakunnan, jonka seurauksena hän pääsi töihin Interscope Recordsille, joka myöhemmin samana vuonna julkaisi mixtapen uudelleen nimellä Trunk Muzik 0-60 .
Tammikuussa 2011 Yelawolf allekirjoitti sopimuksen Eminemin Shady Recordsille ja julkaisi Radioactiven 21. marraskuuta 2011. Albumi nousi USA:n Billboard 200 -listalla sijalle 27.
14. maaliskuuta 2013 Yelawolf julkaisi jatko-osan Trunk Muzik -mixtapelle. Jatko-osan nimi oli Trunk Muzik Returns, ja se sai hyvin positiivisen vastaanoton alkuperäisiltä Yelawolfin faneilta.
Atha syntyi 30. joulukuuta 1979 Gadsdenissa Alabamassa. Hän on sukujuuriltaan puoliksi valkoinen amerikkalainen ja puoliksi Cherokee-intiaani. Athan äiti oli vain 15-vuotias synnyttäessään hänet. Lapsuusvuosinaan Atha muutti usein. Hän vietti suuren osan ajastaan Antiochissa Tennesseessä. Hän kävi koulua Carter Lawrence Elementaryssa Nashvillessä, Tennesseessä, joka sijaitsi lähellä vähätuloisia alueita. Täällä Atha sanoo, että "hip hopin maailma alkoi avautua minulle"
Frédéricque Goporo
Frédéricque Rufin Goporo (s. 8. elokuuta 1966) on keskiafrikkalainen entinen koripalloilija. Hän kilpaili vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa ja kuului siellä kymmenenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen. Myös hänen veljensä Aubin-Thierry Goporo oli mukana joukkueessa.
Ahmadi
Ahmadi on Kuwaitin al-Ahmadin kuvernoraatin pääkaupunki. Vuonna 2016 kaupungin arvioitu asukasluku oli noin 31 000.
Kuwait Oil Company eli KOC löysi vuonna 1938 öljyä Burganin harjanteen eteläpuolelta ja öljykenttä osoittautui myöhemmin yhdeksi maailman suurimmista. Öljyn vienti aloitettiin vasta toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1946 ja yhtiö siirsi samaan aikaan kenttätukikohtansa harjanteen aavikkoalueelle. Paikka nimettiin Ahmadiksi silloisen Kuwaitin hallitsija Ahmad Al-Jaber Al-Sabahin mukaan. Kaupunki rakennettiin alun perin öljy-yhtiön ulkomaalaisten työntekijöiden tarpeita ajatellen. Ajan kuluessa kuwaitilaisten työntekijöiden määrä on lisääntynyt. KOC on ollut valtionyhtiö vuodesta 1975. Vuonna 1991 kaupungin öljylähteet sytytettiin tuleen Persianlahden sodan aikana.
Ahmadissa on useita puistoja ja urheilukeskuksia, mukaan lukien jalkapallostadion. Kaupungilla on oma jalkapallojoukkueensa. Kaupungissa sijaitsee myös Kuwait Oil Companyn pääkonttori.
Australian National Kennel Council
Australian National Kennel Council (ANKC) eli "Australian kennelliitto" on australialaisten koiraharrastajien kattojärjestö, joka vastaa rotujen jalostamisesta, näyttelytoiminnasta, käyttökokeista, tottelevaisuuskoulutuksesta ja muista koiratoiminnasta maan sisällä. Se perustettiin Sydneyssä vuonna 1949.
Järjestöön kuuluvat seuraavat alueelliset instanssit:
ANKC on FCI:n ainoa jäsenorganisaatio Australiassa. Sen puheenjohtaja on vuodesta 1998 lähtien ollut Hugh Gent. Aiemmat puheenjohtajat olivat A. Howie (1959–1986) ja J. G. W. Head (1986–1997).
Australian 20 suosituinta rotua vuonna 2012 olivat ANKC:n rekisterin mukaan seuraavat:
Muita viime lähelle 20 suosituimman listaa yltäneitä rotuja:
ANKC:n roturyhmät poikkeavat hieman FCI:n vastaavista. Myös jotkin rotunimet saattavat vaihdella.
Veikko Laine
Veikko Laine voi tarkoittaa mm. seuraavia:
Pohjola-palkinto
Pohjola-palkinto voi tarkoittaa mm. seuraavia:
Pohjola-palkinto Hyvälle Seuralle
Pohjola-palkinto Hyvälle Seuralle on vuosittain jaettava tunnustuspalkinto moniarvoiselle ja laadukkaalle urheiluseuratyölle. Pohjola haluaa yhdessä SLU:n, SLU-alueiden ja lajiliittojen kanssa nostaa Suomen Urheilugaalassa esiin ruohonjuuritason toimintaa, jossa on mukana yli miljoona suomalaista.
Balance of Power
Balance of Power voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Jaavanjalokotka
Jaavanjalokotka ("Nisaetus bartelsi") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Indonesiassa Jaavan saarella Se on aiemmin kuulunut sukuun "Spizaetus", josta se on siirretty nykyiseen.
Populaation suuruudeksi arvioidaan 600–900 yksilöä, ja määrä on vähenemässä metsäalueiden pienenemisen vuoksi. Sen elinpiiriä ovat lähinnä kosteat metsät, tavallisimmin 500–1 000 metrin korkeudessa. Se pesii joka toinen vuosi yleensä tammi-heinäkuun välisenä aikana. Poikastuotto arvioidaan vähäiseksi. Sen pääasiallista ravintoa ovat pienet nisäkkäät, mutta joskus myös linnut, käärmeet ja sisiliskot.
Sen pituus on 60 cm. Se on keskikokoinen metsälintu. Aikuisen kruunu ja viikset ovat mustat. Pitkä töyhtö, joka yleensä on vaakasuorassa, on musta, kärki valkoinen. Pään sivut ja niska ovat pähkinänruskeat, selkä ja siivet tummanruskeat, pitkä pyrstö ruskea mustin raidoin. Kurkku on kermanvalkoinen, keskellä tumma raita. Muuten alapuoli on vaalean ja punaruskean raidallinen. Nuoret linnut ovat muuten samanlaisia, mutta alta vaaleampia ja päästä tummempia.
Jaavanjalokotka on Indonesian kansallislintu. Siitä käytetään yleisesti nimitystä garuda, joka tarkoittaa hindulaisuuden ja buddhalaisuuden lintumaisia olentoja. Tieteellinen nimi on annettu Hans Bartelsin mukaan.
Helmikuussa 2012 jäljellä arvioitiin olevan noin 325 yksilöä, pääasiassa Malangbong Länsi-Jaavan metsäalueella sekä muutamia Itä-Jaavalla. Keski-Jaavan Mount Merapin metsät ovat paljaita tulivuorenpurkauksen vuoksi, ja Diengin ylängön metsäalue on hakattu paljaaksi maanviljelykselle. Lintu sopeutuu huonosti muuttuviin oloihin, koska ne suosivat kotoperäistä Rasamala-puuta ja ravinnokseen kotoperäistä jaavalaista rottaa. Populaation määrän pitäisi olla 1 450 paria, ja ilman suojelutoimia sen arvioidaan häviävän vuoteen 2025 mennessä.
United Kennel Club
United Kennel Club (UKC) on Yhdysvaltojen toiseksi vanhin ja maailman toiseksi suurin kaikkien rotujen rekisteri puhdasrotuisille koirille. Verkkosivujensa mukaan kenneljärjestö rekisteröi vuosittain 250 000 uutta koiraa. Se ei kuulu FCI:n alaisuuteen toisin kuin suurin osa muiden maiden kennelliitoista. Chauncey Z. Bennett perusti UKC:n vuonna 1898 työkoirien rekisteriksi vastalauseena American Kennel Clubin näyttelykeskeiselle jalostukselle. Jotkut vastustajat taas väittävät, että se perustettiin, jotta Bennett voisi rekisteröidä amerikanpitbullterrierinsä Bennett’s Ringin.
Bennett kehitti ja edisti ”kokonaisen” koiran käsitettä, mikä tarkoitti koiraa, joka paitsi näytti hyvältä, myös suoriutui tehtävistään yhtä hyvin; älykkyys ja työskentelyominaisuudet olivat yhtä tärkeitä kuin rodunomainen ulkomuoto. Hän löysi pyrkimystensä vuoksi markkinaraon käyttöominaisuuksia vaalivista paimen- ja metsästyskoirien omistajista. UKC oli innovatiivinen esimerkiksi DNA-testauksen käytössä koirien syntyperän todistamiseen. Myöhemmin se laajeni muihin osa-alueisiin, kuten koiraharrastuksiin ja näyttelyihin, ja nykyisin se sponsoroi näyttely-, tottelevaisuus-, metsästys- ja agilitytapahtumia.
UKC:n nykyinen puheenjohtaja Wayne Cavanaugh toimi aiemmin AKC:n varapuheenjohtajana. Vuonna 2000 B. J. Andrewsin haastattelussa thedogplace.com-sivustoa varten Cavanaugh määritteli UKC:n ”suorituskykyisten koirien rekisteriksi” ja puolsi ennemmin yhteistyötä kuin kilpailua AKC:n kanssa.
On kolme tapaa saada koira UKC-rekisteriin:
Viisi eniten rekisteröityä rotua vuonna 2008:
UKC luokittelee rodut kahdeksaan eri ryhmään: seurakoiriin, vartiokoiriin, lintukoiriin, paimenkoiriin, pohjoisiin rotuihin, ajokoiriin, vintti- ja paariakoiriin sekä terriereihin. Koska UKC ei ole FCI:n alainen organisaatio, myöskään viralliset rotunimet eivät ole aina täysin samat.
Hr. Ms. Jacob van Heemskerck (F812)
Hr. Ms. Jacob van Heemskerck (runkonumero F812) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Jacob van Heemskerck -luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Schelden laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 21. tammikuuta 1981 ja alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1983. Alus valmistui 15. tammikuuta 1986.
Alus myytiin 2005 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Almirante Latorre".
Hr. Ms. Witte de With (F813)
Hr. Ms. Witte de With (runkonumero F813) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Jacob van Heemskerck -luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Schelden laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 15. joulukuuta 1981. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1984 ja se valmistui 17. syyskuuta 1986.
Alus myytiin 2005 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Capitán Prat".
De Zeven Provinciën -luokka (fregatti)
De Zeven Provinciën -luokka on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston neljän aluksen muodostama ohjusfregattiluokka.
Kolmen valtion Alankomaiden, Saksan ja Espanjan tekemä sopimus fregattien valmistamisesta kattoi asealustan, mutta ei asejärjestelmiä. Sopimuksen tuloksena syntyi De Zeven Provinciën -luokan lisäksi Navantian Espanjan laivastolle valmistamat Alvaro de Bazan -luokka (F100) ja ARGE F124 -konsortion Saksan laivastolle valmistama Sachsen-luokka.
Suunnittelun lähtökohtana oli alusten havaitsemisen vaikeuttaminen ja siten niiden aiheuttamaa tutkakaikua, lämpösäteilyä, melua sekä sähköistä- ja magneettista seurantaa on pyritty estämään. Alusten selviytymiskyky erilaisissa olosuhteissa on korkea.
Luokan alusten taistelunjohtojärjestelmä on Thales Naval Nedelandin toimittama SEWACO XI, joka on paranneltu versio Kortenaer-luokan aluksilla käytössä olleesta SEWACO VIII -järjestelmästä. Rohde & Schwarz on toimittanut alusten viestiliikennejärjestelmän, joka sisältää salatun puhe- ja satelliittiyhteydet (Link 11 ja Link 16).
Alusten tykkiaseistuksena on keulakannelle asennettu OTO Melaran valmistama 127 millimetrin 54 pituuskaliiperin tykki. Aluksella on myös kaksi Thalesin toimittamaa 30 millimetrin Goalkeeper lähitorjuntajärjestelmää, jotka on sijoitettu yläkannelle maston etupuolelle ja toinen perään helikopterikannen yläpuolelle. Lähitorjunnan tukena on vielä kaksi Oerlikonin 20 millimetrin pikatykkiä maston kohdalla kummallakin kyljellä.
Alusten ilmatorjunnan rungon muodostavat Raytheonin ESSM (Evolved Sea Sparrow Missile) -aluetorjuntaohjukset ja Raytheon Standard SM2-MR block IIIA -kohdetorjuntaohjukset, jonka kantama on 70 kilometriä. Kumpikin ohjustyyppi laukaistaan 40 siilon Mk41 pystysuoraan laukaistava ohjustenlaukaisualustalta (). Kenttä koostuu viidestä kahdeksan siilon yksiköstä, jotka on sijoitettu etukannelle tykkitornin taakse.
Merimaalien torjunnan rungon muodostavat Boeing Harpoon merimaaliohjukset, jotka on asennettu yläkannelle maston taakse. Sukellusveneidentorjuntaan aluksella on kaksiputkiset Mk32 Mod 9 323 millimetrin torpedoputket kummallakin laidalla hieman keskilaivan takapuolella. Niitä varten aluksella on 24 kappaletta Mk46 Mod 5 torpedoa varastoituna.
Aluksilla on Thales Naval Nederlandin toimittama D-kaistan SMART L -kaukovalvontatutka sekä X-kaistan APAR ilma- ja merimaalitutka, joka mahdollistaa taistelunjohtamisen. Merimaalitutkaa täydentää I-kaistan Scout LPI-tutka. Aluksella on myös Mk XII omakonetutka.
Kaikuluotaimina on Atlas Elektronikin DSQS-24C runkoon asennettu etsintä- ja tulenjohtokaikuluotain. Aluksilla on omasuojana Thales Defence Sabre sulautettu elektronisensodankäynninjärjestelmä, johon kuuluu 0,5 - 18 GHz valvontajärjestelmä sekä 7,5-18 GHz aktiivinen ECM-järjestelmä.
Alusten CODOG-järjestelmä () koostuu kahdesta erillisestä järjestelmästä. Niissä on kummassakin pääkoneena 18,5 MW:n Rolls Royce Spey SM1C -kaasuturbiinimoottori sekä risteilykoneena 8,4 MW:n Stork Wärtsilä 16V26 -dieselmoottori. Järjestelmä mahdollistaa 30 solmun huippunopeuden sekä 18 solmun risteilynopeuden, jolla aluksen toimintaetäisyys on 5000 merimailia.
Hr. Ms. De Zeven Provinciën (F802)
Hr. Ms. De Zeven Provinciën (runkonumero F802) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston De Zeven Provinciën -luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1998. Alus laskettiin vesille 8. huhtikuuta 2000 ja valmistui 26. huhtikuuta 2002.
Alus on palveluksessa 2012.
On the 13th Day
On the 13th Day on hard rock -yhtye Magnumin studioalbumi. Albumi julkaistiin Euroopassa 19.–24. syyskuuta 2012 ja Pohjois-Amerikassa 2. lokakuuta 2012. Albumista julkaistiin kolme eri versiota: tavallinen CD, rajoitettu bonus-CD:n sisältävä erikoispainos ja tupla-LP.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Maija-Leena Noppari
Marja Helena Noppari, o. s. "Pitkänen", kirjailijanimi Maija-Leena Noppari (31. elokuuta 1896 Huittinen – 3. heinäkuuta 1983 Huittinen) oli suomalainen kuvaamataidon opettaja ja lastenkirjailija.
Noppari kuuli lapsuudessaan lastenhoitajaltaan kertomuksia metsissä ja luolissa asuvasta Pentahittisestä. Myöhemmin koululaisena hän sai kuulla hieroja- ja kupparimummo Vuorenpään Kustaavalta kansantarinan Huittisten kirkosta ja Pyölönvuoresta jossa sijaitsi tarinan mukaan hiisien linna. Näiden tarinoiden pohjalta Noppari kirjoitti myöhemmin vuorenkuningas Pentahittisestä kerovat lastenkirjansa.
Erien kanava
Erien kanava () on 584 kilometrin pituinen kanava, joka yhdistää Atlanttiin laskevan Hudsonjoen Suurten järvien Eriejärveen Albanyn ja New Yorkin välillä Yhdysvalloissa. Kanavaa ehdotettiin ensimmäisen kerran vuonna 1807 ja sen rakennustyöt aloitettiin 1817. Kanava avattiin virallisesti 26. lokakuuta 1825. Kanavaa laajennettiin ja uudistettiin useaan kertaan 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Kanava on yhä käytössä.
Pohjois-Amerikan itärannikon Appalakkien vuoristo muodostaa kulkemiselle länteen suurehkon esteen, koska vuorten yli ei ole juuri yhtäkään käyttökelpoista solaa. Appalakit muodostivat pitkään esteen raskaammalle liikenteelle ja vuorijonoa kierrettiin Mississippijoen ja Floridan kautta. Vuonna 1810 New Yorkin kaupungin pormestari DeWitt Clinton alkoi ajaa kanavan rakentamista osavaltion läpi Suurille järville. Pitääkseen kaupan painopisteen etelässä presidentti James Madison kielsi antamasta liittovaltion apua hankkeelle. Lisäksi ongelmana oli, että silloisessa Yhdysvalloissa ei ollut hankkeen suunnitteluun ja johtoon tarvittavaa osaamista. Hanke oli suurin koskaan siihen mennessä rakennettu kanava. New York päätti itse rahoittaa kanavan ja sitä varten perustettiin tuomareista ja opettajista koostunut neljän henkilön ryhmä hankkeen saamiseksi käyntiin. Ryhmä onnistui tekemään pääsuunnitelmat opettelemalla itse kanavan rakentamista. Yhtenä ongelmana oli vedenkestävän laastin hankkiminen. Löytyi vapaaehtoinen, Canvass White, joka tarjoutui omalla kustannuksellaan matkustamaan Eurooppaan ja selvittämään asiaa. Englantilainen keksijä James Parker oli vuonna 1791 saanut patentin sementille, jota Parker ja hänen serkkunsa Charles Wyatt valmistivat ja markkinoivat roomalaisen sementin nimellä. White tutustui tähän ja palattuaan Yhdysvaltoihin hän kehitti oman sementtinsä, joka oli parempaa kuin Parkerin sementti. Whiten sementin avustamana Erien kanava avattiin vuonna 1825.
Kanava otettiin käyttöön useita vuosikymmeniä ennen kuin rautatiet rakennettiin. Ensimmäisenä vuonna kanavaa käytti 13 000 alusta. Rahtikustannukset putosivat niin, että tonnin jauholastin laivaaminen New Yorkiin maksoi enää kuusi dollaria, kun se aikaisemmin maksoi 120 dollaria ja kuljetusaika supistui viikkoon eli noin kolmasosaan aikaisemmasta. Tällä oli valtava vaikutus New Yorkin kehittymiselle. Kaupungin osuus Yhdysvaltojen viennistä nousi vuoden 1800 alle kymmenestä prosentista yli 60 prosentiin vuosisadan puolivälissä. Samaan aikaan kaupungin väkiluku kasvoi kymmenestä tuhannesta puoleen miljoonaan. Suurille järville on käynti myös St Lawrence -joen kautta Kanadan alueella ja todennäköisesti ilman Erien kanavaa taloudellinen painopiste olisi siirtynyt sinnepäin.
Apilanvieras
Apilanvieras ("Cuscuta epithymum") on yksivuotinen lehtivihreätön loiskasvi, joka elää apiloiden ("Trifolium") varsiin kietoutuneena. Sitä esiintyy Euroopassa.
Apilanvieraan varsi on hento, haarova ja tavallisesti punertava. Kukinnot ovat tavallisesti tiheitä sykeröitä, joiden leveys on enintään yhden senttimetrin. Kukat ovat lyhytperäisiä. Teriössä on viisi siirottavaa liuskaa, jotka ovat jokseenkin valkoisia. Emin vartalot ovat tavallisesti kotaa selvästi pitempiä, niissä on rihmainen vartalon paksuinen luotti.
Elli-Marja Ilkka
Elli-Marja Ilkka (16. lokakuuta 1896 Suodenniemi – 1993) oli suomalainen maatalon emäntä, pakinoitsija ja uskonnollinen kirjailija.
Ilkka kävi Hämeenlinnan kiertokoulunopettajaseminaarin 1913–1914 ja toimi opettajana Kangasalla 1914-1920. Maatilan emäntänä hän oli vuodesta 1928 lähtien. Ilkka toimi Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen julkaisujen avustajana 1925–1950 ja hän oli Pellervo-lehden pakinoitsijana 1948–1965.
Rikkavuonankaali
Rikkavuonankaali ("Valerianella dentata") on yksivuotinen virmajuurikasvi, jota esiintyy Euroopassa. Se on kuin rantavuonankaali ("Valerianella locusta"), mutta ylimpien lehtilapojen tyvi on hampainen tai liuskainen. Kukinto on mykerömäisiä osakukinto sisältävä kerrannaisviuhko. Kukinnon tukilehdet ovat suippoja ja samanpituisia kukinnon kanssa, vrt. rantavuonankaalilla tukilehdet pidempiä ja pitkulaisia. Teriöt ovat pieniä ja vaaleansinisiä.
Aino Salo
Aino Sofia Salo (10. heinäkuuta 1897 Lappeenranta – 4. tammikuuta 1992) oli suomalainen opettaja ja nuortenkirjailija.
Salo pääsi ylioppilaaksi 1917 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1929. Hän oli äidinkielen lehtorina Kotkan tyttölyseossa vuosina 1937–1944 ja 1945–1953 ja oli koulun rehtorina 1953–1961.
Luettelo Valakian hallitsijoista
Valakia (; ) oli historiallinen ruhtinaskunta nykyisen Romanian eteläosassa 1200-luvun lopulta vuoteen 1859. Ruhtinaskuntaa hallittiin aluksi Târgoviștesta, kunnes ruhtinas Gheorghe Ghika siirsi vuonna 1659 pääkaupungin Bukarestiin.
Nykyisin Valakia luetaan yhdeksi Romanian historiallisista alueista. Maantieteellisesti se rajoittuu etelässä, lännessä ja idässä Tonavaan sekä pohjoisessa Etelä-Karpaatteihin. Oltjoki jakaa Valakian kahteen osaan, Munteniaan eli Isoon-Valakiaan idässä ja Olteniaan eli Vähään-Valakiaan lännessä.
Suuri Turkin sota
Suuri Turkin sota (), myös Pyhän liigan sota (), oli Euroopan valtioiden muodostaman Pyhän liigan ja Osmanien valtakunnan välinen sota vuosina 1683–1699. Sota tunnetaan parhaiten turkkilaisten tappioon johtaneesta Wienin piirityksestä vuonna 1683.
Bohdan H’melnytskyin käymien sotien seurauksena Ukrainan kasakat liittoutuivat ottomaanien kanssa Venäjää vastaan. Kasakkapäällikkö Petro Dorošenko halusi irrottaa Ukrainan Puolasta ja liittää sen ottomaanien hallitsemaan Krimin kaanikuntaan. Buczaczin rauhansopimuksessa Puola luopui eduistaan Ukrainassa ja sitoutui maksamaan korvauksia sulttaanille.
Muutaman vuoden kestäneen rauhan jälkeen Osmanien valtakunta hyökkäsi Habsburgien Itävaltaan. Turkkilaiset olivat melkein valloittaneet Wienin, mutta kristittyjen liittoutumaa johtanut Juhana III Sobieski voitti turkkilaiset Wienin taistelussa. Tappio heikensi osmanien valtaa Kaakkois-Euroopassa.
Vuonna 1684 paavi Innocentius XI perusti uuden Pyhän liigan, joka käsitti Habsburgien Itävallan johtaman Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan, Puola-Liettuan sekä Venetsian tasavallan. Myös Moskovan Venäjä liittyi mukaan vuonna 1686. Mohácsin taistelussa 1687 osmanit kärsivät toisen murskaavan tappion. Turkkilaiset kuitenkin onnistuivat sotatoimissaan Puola-Liettuaa vastaan ja pystyivät säilyttämään Podolian hallussaan taistelujen aikana.
Moskovan Venäjän osallistuminen liigaan oli ensimmäinen kerta, kun maa virallisesti liittoutui eurooppalaisten valtioiden kanssa. Suuri Turkin sota merkitsi alkua sarjalle venäläis-turkkilaisia sotia, jotka jatkuivat pitkälle 1800-lukua. Krimin ja Azovin taistelujen seurauksena Venäjä valtasi osmanien omistaman Azovin linnoituksen Mustanmeren itärannikolta.
Uusi osmaneille tappiollinen taistelu käytiin vuonna 1697 Zentassa. Seuranneiden pienempien taistelujen (esim. Pidhaitsin taistelu 1698) jälkeen liiga voitti sodan vuonna 1699.
Osmanien valtakunta joutui allekirjoittamaan raskaan Karlowitzin rauhansopimuksen, jossa turkkilaiset menettivät alueita vastustajilleen.. Ottomaanit luovuttivat useimmat Unkarin, Transilvanian ja Slavonian alueet Habsburgeille samalla, kun Podolia palasi Puolan omistukseen. Useimmat Dalmatian alueista siirtyivät Venetsialle, yhdessä Peloponnesoksen niemimaalla sijaitsevan Morean kaupungin kanssa. 1700-luvun alun sodissa osmanit valloittivat takaisin osia menettämistään alueista, kuten Azovin Moskovan Venäjältä ja Morean Venetsialta.
Portugalin laivasto
Portugalin laivasto ( tai ) on meripuolustuksesta vastaava Portugalin asevoimien puolustushaara. Laivasto osallistuu myös kansainväliseen puolustusyhteistyöhön kuten Naton toimintaan sekä erilaisiin siviilihankkeisiin. Laivastolla on kaksi erilaista päätehtävää maan itsemääräämisoikeuden ylläpito ja kansainvälisten sitoumuksien täyttäminen sekä aluevesillä merivartiostona toimiminen.
Portugalin laivasto ensimmäinen tunnettu taistelu on vuodelta 1180 maan ensimmäisen hallitsijan Alfonso I:n aikana, jolloin Fuas Roupinhon johtama Portugalin laivasto torjui muslimilaivaston lähellä Espichelin niemimaata. Laivasto teki hänen johdollaan myös vuosina 1181 ja 1182 iskut Ceutaan. Roupinho sai surmansa jälkimmäisessä iskussa yrittäessään vallata Ceutan.
1200-luvulla laivasto valtasi rannikkokaupunkeja kuten Alcácer do Salin, Silvesin ja Faron. Se kävi myös taisteluita Kastilian laivastoa vastaan Galician ja Andalusian hallinnasta käytyjen sotien aikana sekä osallistui kristittyjen laivastoon taisteltaessa muslimeja vastaan. Dinis I antoi 1317 määräyksen vakinaisen laivaston muodostamisesta ja hän kutsui Manuel Pessanhan sen ensimmäiseksi amiraaliksi. Vuonna 1321 laivasto hyökkäsi menestyksellisesti muslimien hallinnoiman Pohjois-Afrikan satamiin.
Vuodesta 1990 alkaen laivasto on osallistunut erilaisiin kaukaisiin operaatioihin, joissa se on tehokkaasti ajanut maan ulkopoliittisia etuja. Erityisen aktiivisesti laivasto on osallistunut rauhanpakottamistehtäviin, joihin osallistunut niin aluksia, lentokalustoa kuin merijalkaväkeäkin, kuten evakuoitaessa siviilejä Saharan eteläpuolisilta alueilta. Merkittävimpiä tehtäviä ovat olleet: Bolama Guinea-Bissaussa 1990, Luanda Angolassa 1992 ja Bissau Guinea-Bissaussa 1998 ja uudelleen 1999. Laivasto on myös osallistunut rauhanturvaamistehtäviin yhdessä muiden Natomaiden joukkojen kanssa, YK:n mandaatilla tai Euroopan unionin osastona.
Persianlahden sodassa 1990-1991 laivaston huoltoalus "NRP São Gabriel" tuki liittoutuneiden joukkoja. Jugoslavian hajoamissodissa laivasto osallistui YK:n ja Naton alaisuudessa sotatoimiin lähettämällä 1991-2000 Adrianmerelle fregatin ja sen mukana merijalkaväen osaston. Laivaston upseeri oli operation Active Endeavourin komentajana Välimerellä joulukuusta 2001 tammikuuhun 2002. Maan partioalukset ovat tukeneet Espanjaa siirtolaisvirran rajoittamisessa.
Laivaston komentajana on laivaston esikuntapäällikkö (), joka on samalla ainoa aktiivipalveluksessa oleva amiraali. Hallitus esittää CEMA:n tehtäväänsä ja presidentti hyväksyy. Hän on samalla myös kansallisen meritoiminnan johtaja, vaikka sen toiminnot ovatkin erotettu laivastosta vuonna 2014.
CEMA:n lisäksi laivastoon kuuluvat:
Laivaston alusten nimiin liittyy etuliite NRP, "Navio da República Portuguesa" (Portugalin tasavallan alus).
Portugalin laivaston tärkein kalusto on:
Iso-Britannia olympialaisissa
Iso-Britannia on yksi niistä neljästä maasta jotka ovat osallistuneet kaikkiin olympialaisiin.
Kaarina Lönn
Alma Kaarina Vaher (sukunimi vuoteen 1935 "Lönn", 8. lokakuuta 1896 Jyväskylä – 23. elokuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen runoilija. Hän syntyi sokeana, mutta lapsena tehty silmäleikkaus antoi hänelle kohtalaisen heikon näkökyvyn. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1917. Sen jälkeen hän kävi Jyväskylän seminaarin ja täydensi opintojaan Helsingin yliopistossa. Työuransa hän teki Helsingin sokeainkoulun opettajana vuosina 1928–1963.
Nimellä "Kaarina Lönn":
Nimellä "Kaarina Vaher":
Eero Eräsaari
Eero Johannes Eräsaari (22. toukokuuta 1920 Viitasaari – 20. elokuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen eversti.
Eräsaaren vanhemmat olivat opettaja Väinö Eräsaari ja Ida Hämeenaho. Hänen puolisonsa vuodesta 1944 oli Heli Pitkäpaasi (k. 1996). Eräsaari tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1939 ja suoritti varusmiespalveluksensa Keski-Suomen rykmentissä Kouvolassa 1940.
Jatkosodassa Eräsaari toimi 2. Jääkäriprikaatin Jääkäripataljoona 7:n joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä, lyhyen aikaa Jalkaväkirykmentti 56:ssa ja komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 5:ssä vuoteen 1944 asti. Eräsaari suoritti Kadettikoulu 27. kadettikurssin 1943–1944. Lapin sodassa Eräsaari toimi nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 5:ssä ja Jääkäripataljoona 4:ssä. Eräsaari haavoittui jatkosodassa kolme kertaa, Ristisalmella ja Mundjärvellä 1941 ja Talissa 1944.
Sotien jälkeen Eräsaari toimi Jääkäripataljoona 4:ssä eli Hämeen jääkäripataljoonassa komppanian päällikkönä ja koulutusupseerina, Taistelukoululla hän suoritti kapteenikurssin 1947 ja Sotakorkeakoulun yleisesikuntaupseerikurssin 1951–1952. Kevyen prikaatin aliupseerikoulun johtajana Eräsaari toimi 1950, Panssariprikaatin koulutus- ja järjestelyupseerina 1953, Panssarikoulun koulutusupseerina 1954, Pääesikunnan jalkaväkitoimiston toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina 1955–1957, Sotakorkeakoulun taktiikan opettajana 1958–1961, Panssarivaunupataljoonan komentajana 1961–1965, Pääesikunnan jalkaväkitoimiston päällikkönä 1965–1966, Aliupseerikoulun johtajana 1966–1971 ja Pohjan prikaatin komentajana Leo Saressalon jälkeen vuodesta 1971 vuoteen 1975, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta.
Eräsaari ylennettiin vänrikiksi 1940, luutnantiksi 1941, kapteeniksi 19544, majuriksi 1955, everstiluutnantiksi 1961 ja everstiksi 1966.
Eräsaari toimi "Kansa taisteli – Miehet kertovat" -lehden päätoimittajana kymmenen vuotta, 1976–1986. Tähän työhön liittyen hän toimitti teokset:
Eräsaari oli myös "Panssari"-lehden päätoimittaja 1953–1954 ja 1961–1965.
Kalastuksenvalvoja
Kalastuksenvalvoja on koulutuksen saanut henkilö, joka valvoo omaa vesialuetta. Vaatimus koulutuksesta tuli kalastuslakiin vuonna 2012, ja siinä pääpaino on lain ja asetuksen tuntemisessa. Laki astui voimaan 4. huhtikuuta 2012, ja kalastuslain täytäntöönpanoasetus 5. huhtikuuta 2012.
Iso-Britannia talviolympialaisissa 2002
Iso-Britannia osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002. Maa saavutti yhden kultamitalin ja yhden pronssimitalin. Mitalitilastossa Iso-Britannia sijoittui 18:nneksi. Lisäksi alppihiihtäjä Alain Baxterin voittama pronssimitali hylättiin hänen jäätyään kiinni dopingista.
HMS Norfolk (F230)
HMS Norfolk (viirinumero F230) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Alus tilattiin 29. lokakuuta 1984 Yarrow Shipbuildersilta. Sen köli laskettiin 19. joulukuuta 1985 ja alus laskettiin vesille 10. heinäkuuta 1987. Alus otettiin palvelukseen 1. kesäkuuta 1990.
Alus myytiin 2005 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa 2008 nimellä "Almirante Cochrane".
Romanien kansallispäivä
Romanien kansallispäivä on 8. huhtikuuta. Vuonna 1971 Lontoossa pidettiin ensimmäinen kansainvälinen romanikongressi ja hyväksyttiin romanien lippu. Kongressin avajaispäivää on vuodesta 1990 vietetty romanien kansallispäivänä. Suomessa Helsingin yliopiston almanakkatoimisto hyväksyi vuonna 2012 romanien kansallispäivän 8. huhtikuuta mukaan almanakkaan vuodesta 2014 alkaen.
Phyllis Johnson
Phyllis Wyatt Johnson (o. s. Squire, 8. joulukuuta 1886 Royal Tunbridge Wells – 2. joulukuuta 1967 Tonbridge) oli brittiläinen taitoluistelija ja olympiamitalisti.
Squire voitti Englannissa paikallisia kilpailuja vuosina 1902–1904 ja meni 18-vuotiaana naimisiin hiilikaivoksen omistaneen James Johnsonin kanssa. Pari luisteli yhdessä ja voitti Lontoon olympialaisissa 1908 hopeamitalin. Samana vuonna he myös saavuttivat MM-kilpailuissa hopeamitalin, jonka pari kirkasti kullaksi 1909. Johnson voitti MM-kilpailuissa miehensä kanssa vielä yhden pronssisen ja yhden kultaisen mitalin.
Avioparin yhteisen luistelu-uran katkaisivat Jamesin terveysvaikeudet, mutta Phyllis jatkoi vielä. Hän voitti yksinluistelussa kolme MM-mitalia ja otti pariluistelussa kumppanikseen Basil Williamsin. Johnson ja Williams kilpailivat vuoden 1920 olympialaisissa ja voittivat pronssia, jonka lisäksi Johnson sijoittui yksinluistelussa neljänneksi. James Johnsonin kuoleman jälkeen Phyllis meni uusiin naimisiin ja eli 80-vuotiaaksi asti.
James Johnson (taitoluistelija)
James Henry Johnson (1874 – 15. marraskuuta 1921 Paddington) oli brittiläinen taitoluistelija ja olympiamitalisti.
Johnson tuli perheestä, joka oli rikastunut hiilikaivostoiminnalla ja pystyi omistamaan paljon aikaa luistelemiselle. Hän oli naimisissa Phyllis Johnsonin kanssa, ja pari luisteli yhdessä useissa arvokilpailuissa. He voittivat vuonna 1908 hopeaa sekä olympia- että MM-kisoista ja saivat seuraavana vuonna maailmanmestaruuskultaa. Johnsonit voittivat MM-kilpailuissa vielä pronssia 1910 ja kultaa 1912, mutta Jamesin huono terveydentila esti häntä jatkamasta uraansa. Myös yksinluistelussa kohtuullisesti menestynyt Johnson kuoli vain 46 vuoden iässä 1921.
HMS Marlborough (F233)
HMS Marlborough (viirinumero F233) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1986 Swan Hunterilta. Sen köli laskettiin 22. lokakuuta 1987 ja alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1989. Alus otettiin palvelukseen 14. kesäkuuta 1991.
Alus myytiin 2005 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa 2008 nimellä "Almirante Condell". Alus saapui Valparaisoon 21. lokakuuta.
HMS Grafton (F80)
HMS Grafton (viirinumero F80) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Alus tilattiin 23. tammikuuta 1992 Yarrow Shipbuildersilta. Sen köli laskettiin 13. toukokuuta 1993 ja alus laskettiin vesille 3. joulukuuta 1994. Alus otettiin palvelukseen 29. toukokuuta 1997.
Alus myytiin 2005 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa 2008 nimellä "Almirante Lynch".
Le Maître d’école
Le Maître d’école on ranskalaisen Claude Berrin ohjaama kouluaiheinen komediaelokuva vuodelta 1981.
James Johnson
James Johnson voi viitata ainakin seuraaviin:
Dirk Verbeuren
Dirk Verbeuren (s. 1975 Wilrijk, Antwerpen) on belgialainen heavy metal -rumpali. Hän soittaa ruotsalaisessa melodisen death metalin yhtyeessä Soilwork sekä ranskalaisessa teknisen death metalin yhtyeessä Scarve.
Heinäkuussa 2016 Megadeth ilmoitti, että Dirk Verbeuren ylennetään kiertuerumpalista yhtyeen vakituiseksi jäseneksi.
James Johnson (painija)
James Evan Johnson (s. 7. huhtikuuta 1954 Cokato) on yhdysvaltalainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hänen seuransa oli saintpaulilainen Minnesota Golden Gophers.
Johnson osallistui Montréalin olympialaisissa 1976 alle 90-kiloisten sarjaan, jossa hän sijoittui jaetulle seitsemännelle tilalle. Hän voitti Pan-Amerikan kisoissa hopeaa 1991 alle 100 kilon painoluokassa ja oli samassa sarjassa MM-kilpailuissa viides 1993. Johnson sijoittui viidenneksitoista vuoden 1994 MM-kisoissa.
Suomi jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1998
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1998 kultaa voittanut joukkue.
Seppo Putkinen
Seppo Putkinen (29. maaliskuuta 1933 Viipuri – 10. kesäkuuta 1990 Iisalmi) oli suomalainen kuvaamataidon opettaja, elokuvaohjaaja, animaattori ja käsikirjoittaja.
Seppo Putkinen opiskeli Ateneumissa ja Vapaassa taidekoulussa. Hän toimi aluksi kuvataiteilijana ja oli 1970-luvun alussa kuvaamataidon ja veiston opettajana Liperin yhteiskoulussa.
Putkisen 1960-luvulla Liperiin perustama animaatiostudio Atelje Seppo Putkinen & Kni teki yhteistyössä Yleisradion kanssa monta kotimaista animaatiosarjaa, kuten "Ötökkä" (1967), "Matti ja Miisu" (1967–1988), "Joulukalenteri" (1974), "Hölmöläistarinat" (1976), "Linnun elämää" (1978), "Kirjainsatu" (1979), "Karjalaisia kertomuksia" (1982), "Meidän polku" (1982) ja "Taruja Pohjolan jumalista" (1993).
Putkinen ohjasi vuonna 1978 ensi-iltansa saaneen elokuvan "Lintumies", joka kertoo varhaisesta suomalaisesta ilmailun pioneerista Adam Walliuksesta.
Taitolentoa harrastanut Seppo Putkinen kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1990. Ateljee Seppo Putkinen & Kni lopetti toimintansa 1994.
Seneslau
Seneslau, joka tunnetaan myös nimellä Seneslav tai Stănislau, oli Valakian "voivodi". Hänet mainitaan ensimmäisen kerran asiakirjassa, jonka on myöntänyt kuningas Béla IV 2. heinäkuuta 1247. Asiakirjassa myönnettiin alueita Baanaatista ja Unkarista Johanniitain ritarikunnalle. Asiakirjan mukaan kuningas sai alueita Oltjoen länsipuolelta, lukuun ottamatta "voivodi" Seneslaun alueita.
Sesaslaun voivodi kuntaan kuului keski- ja eteläinen Muntenia, mikä tarkoitti käytännössä Argeș- ja Dâmbovițajokien varrella olevia alueita. Romanialaisen historioitsijan Ioan Aurel Popin mukaan Seneslau oli verrattain autonominen Unkarin kuninkaasta.
Patrick Kujala
Patrick Kujala (s. 15. toukokuuta 1996 Marbella, Espanja) on suomalainen moottoriurheilija. Kujala asuu Marbellassa. Hänen suosikkiratansa on Belgian Spa-Francorchamps. Kujala harrastaa tennistä, juoksua ja koripalloa.
Kujala aloitti uransa kilpailemalla karting-sarjoissa. Vuonna 2011 hän kilpaili Ranskassa Formula 4 -mestaruussarjassa voittaen yhden osakilpailun ja hän sijoittui kauden päätteeksi kokonaispisteissä viidenneksi. Seuraavana vuonna Kujala ajoi Eurocup Formula Renault -sarjaa Koiranen Motorsport -tallissa ja keräsi kymmenen pistettä sijoittuen sarjan 23:ksi. Kujala kilpaili myös vuonna 2012 Formula Renault Alps -sarjassa sijoittuen yleisen sarjan kuudenneksi, voittaen samalla Junior-luokan mestaruuden.
Vuonna 2013 Kujala kilpaili GP3-sarjassa Koiranen GP -tallissa. Hän saavutti uransa ensimmäisen GP3-pisteen sijoittumalla kymmenenneksi Monzan viikonlopun ensimmäisessä kilpailussa. Abu Dhabissa hän otti jälleen pisteitä sijoittuen ensimmäisessä (pitkässä) kilpailussa kahdeksanneksi. Sprinttikilpailuun Kujala pääsi käännetyn lähtöjärjestyksen ansiosta startattaamaan paalupaikalta. Koko kauden aikana hän keräsi GP3-sarjassa yhteensä viisi pistettä sijoittuen sarjan 20:ksi.
Vuonna 2014 Kujala jatkoi GP3-luokassa siirtymällä Marussia Manor Racing -talliin. Hän ajoi avauskilpailun aika-ajoissa viidenteen lähtöruutuun ja kilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Kujala vaihtoi loppukaudeksi tallia siirtymällä Trident -talliin. Hän saavutti lopulta kauden aikana 22 pistettä sijoittuen sarjan 14:ksi.
Vuonna 2015 Kujala siirtyi ajamaan Lamborghini Super Trofeo -sarjan Huracán Pro-luokkaan. Hän voitti kauden viimeisen osakilpailun 20. marraskuuta Yhdysvalloissa Sebringin -radalla, varmistaen samalla sarjan mestaruuden.
Koltajärvi
Koltajärvi () on nelisen kilometriä pitkä järvi Pohjois-Norjassa Omasvuonon kunnassa. Järven pinnankorkeus on 489 metriä merenpinnasta.
Länsipäästä lähtee lasku-uoma kohti Singalanjokea (), joka laskee Storfjordeniin. Suomen Matkailijayhdistyksen matkareittikuvauksessa mainitaan myös vähäisempi lasku-uoma kaakkoon Kuokkimajärveen (nyk. maastokartassa Kuohkimajärvi) ja edelleen Kilpisjärveen. Lasku-uoma Kilpisjärveen mainitaan myös "Tietosanakirjassa" nimellä "Rajajoki" ("Radjejohka"). Nykyisessäkin Suomen vesistöaluejaossa Koltajärvi on merkitty jakautumaan Tornionjoen vesistön ja Singalanjoen vesistön valuma-alueiden kesken.
Pienellä tekosaarella Koltajärven itäpäässä sijaitsee Suomen, Ruotsin ja Norjan yhteinen Kolmen valtakunnan rajapyykki. Koltajärvi ulottuu siis myös Suomen ja Ruotsin puolelle joitain kymmeniä metrejä.
Major League Baseball -kausi 1893
Major League Baseball -kausi 1893 käsitti ainoastaan National Leaguen, virallisesti "National League and American Association". Joukkueita liigassa oli 12.
Antivety
Antivety on antimateriasta koostuva vetyä vastaava alkuaine. Antivety koostuu negatiivisesti varautuneesta antiprotonista ja sitä kiertävästä positiivisesti varautuneesta positronista. Antivedyllä on siten tavalliselle vedylle vastakkaiset sähkövaraukset ja kvanttiluvut.
Ensimmäisen kerran antivetyä luotiin mahdollisesti hiukkaskokeissa vuonna 1995, mutta niin lyhyeksi ajaksi, ettei siitä voitu tehdä tarkempaa tutkimusta. Vuonna 2011 CERNin hiukkaskiihdyttimessä antivetyä vangittiin noin 15 minuutin ajaksi. CERNin ALPHA-kokeessa antivedyn sähkövaraukseksi mitattiin nolla kahdeksan merkitsevän numeron tarkkuudella. Tulos vastaa odotuksia sillä tavallisen vedyn varaus on nolla.
Vankkurikaravaani
Vankkurikaravaani on jonona liikkuva, juhtien vetämä nelipyöräisten raskaiden vaunujen muodostama joukko, joka koostuu vankkureista. Vankkurikaravaaneilla matkusti 1800-luvulla paljon eurooppalaisia uudisraivaajia. Vankkurikaravaanit yhdistetään usein Villiin Länteen ja usein intiaaniheimojen ratsujoukot piirittivät karavaaneja hyökäten niihin.
Salmijärvi (Yykeänperänjoen vesistö)
Salmijärvi () on Yykeänperänjoen (, ) vesistöön kuuluva järvi Enontekiöllä Suomessa. Järven pinta-ala on 0,848 km² ja sen korkeus merenpinnasta on eri tiedoissa 713,5 tai 712,3 metriä.
Järveen laskee idästä Bahtasgophejávri eli Jágonajávri. Järvi laskee pohjoispäästään luoteen suuntaan Saarijärveen joka edelleen laskee Norjan ja Suomen rajalla sijaitsevaan Čoahpejávriin.
Hermann Broch
Hermann Broch (1. marraskuuta 1886 Wien, Itävalta-Unkari — 30. toukokuuta 1951 New Haven, Connecticut, Yhdysvallat) oli itävaltalainen kirjailija, yksi saksankielisen modernismin keskeisistä edustajista.
Hermann Broch syntyi juutalaisen tehdasmiehen Josef Brochin (1852–1933) ja Johanna o.s. Schnabelin (1863–1942) perheeseen. Isänsä toiveiden mukaisesti hän opiskeli tekstiilitekniikkaa Wienissä ja Mühlhausenissa ja työskenteli isänsä kutomossa mutta harrasti omin päin kirjallisuutta. Hän kääntyi juutalaisuudesta katolisuuteen vuonna 1909 avioituessaan Franziska von Rothermann kanssa; avioliitto päätyi eroon vuonna 1923.
Broch myi kutomon vuonna 1927 ja alkoi opiskella matematiikkaa, filosofiaa ja psykologiaa Wienin yliopistossa. Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat muiden muassa Karl Kraus, Robert Musil, Rainer Maria Rilke, Elias Canetti ja Franz Blei. Brochin varsinainen kirjallinen ura alkoi vasta noin 40 vuoden iässä. Hänen romaanitrilogiansa "Unissakulkijat" ("Die Schlafwandler") ilmestyi vuosina 1930–1932. Romaaneissaan hän kuvaa arvojen ja persoonallisuuden hajoamista modernissa yhteiskunnassa.
Kun Itävalta liitettiin natsi-Saksaan (Anschluss), Broch pidätettiin, mutta kansainvälisten vetoomusten jälkeen hänet vapautettiin ja hän sai muuttaa maasta – ensin Isoon-Britanniaan, sitten Yhdysvaltoihin. Kansallissosialistisessa Saksassa hänen tuotantonsa kiellettiin.
Broch viimeisteli romaaninsa "Der Tod des Vergil" (Vergiliuksen kuolema) maanpaossa, ja se julkaistiin englanninkielisenä käännöksenä sekä saksaksi vuonna 1945. Elias Canettin lailla hän ryhtyi valmistelemaan laajaa tutkielmaa joukkoilmiöistä, mutta käsikirjoitus jäi keskeneräiseksi, kun Broch kuoli Yhdysvalloissa vuonna 1951.
Brochin kootut teokset (10 nidettä) julkaistiin Sveitsissä vuosina 1952–1961 ja kriittinen editio (13 nidettä) Saksassa vuosina 1974–1981.
Skipper
Skipper on hahmo Barbie-nukketuotesarjassa. Hänet esitetään Barbien vanhimpana pikkusiskona. Skipper on teini-ikäinen ja haluaa olla samanlainen kuin Barbie. Hän tietää paljon tietokoneista ja surffaa koko ajan internetissä. Skipperin ulkonäkö on vaihdellut, mutta nykyisin hänellä on ruskeat hiukset, joissa on liila raita. Hahmo esiintyy myös elokuvissa, kuten "".
Etelä-Korea kesäolympialaisissa 1952
Etelä-Korea osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952 19 urheilijan voimin. Etelä-Korea sai kisoista kaksi pronssimitalia.
Brasilia kesäolympialaisissa 1952
Brasilia osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952 97 urheilijan voimin.
Puristekakku
Puristekakku on kuivamateriaali, joka jää jäljelle aineksesta, kun siitä puristetaan nesteet. Esimerkiksi ruokaöljyn, viinin, soija- ja kookosmaidon valmistuksessa jääviä puristekakkuja käytetään yleisesti eläinten rehuna. Joitain näistä on saatavilla myös ihmisravinnoksi.
Siemenpuriste
Tommy Cooper
Thomas Frederick ”Tommy” Cooper (19. maaliskuuta 1921 Caerphilly, Wales, Iso-Britannia – 15. huhtikuuta 1984 Lontoo) oli brittiläinen koomikko ja taikuri, jonka ohjelmistoon kuuluivat taidokkaasti epäonnistuvat taikatemput sekä päähineenä punainen fetsi.
Tommy Cooper syntyi Walesissa sotilasisän poikana, mutta perhe muutti Devoniin, kun Tommy oli kolmivuotias. Poika oppi siellä Länsi-Englannin murteen, joka sittemmin kuului osana hänen esityksiinsä. Kahdeksanvuotiaana Tommy sai tädiltään taikurin välineet ja innostui harjoittelemaan temppuja.
Koulun jälkeen Tommy Cooper työskenteli laivanrakentajana, ja toisessa maailmansodassa hän palveli ratsusotilaana Egyptissä. Sittemmin hän liittyi viihdytysjoukkoihin. Fetsin käytön hän omaksui sattumalta Egyptissä, kun hän oli unohtanut hellekypärän, jota sketsissä tarvittiin, ja nappasi ohi kulkeneelta tarjoilijalta fetsin päähänsä.
Vapauduttuaan sotilaspalveluksesta Cooper lähti viihdealalle vuonna 1947 ja alkoi esiintyä teattereissa. Vaikka hänen esityksensä perustuivat epäonnisiin taikatemppuihin, hän oli itse asiassa taitava taikuri ja The Magic Circle -järjestön jäsen. Televisioesiintymiset BBC:ssä tekivät hänestä kuuluisan, ja hän alkoi esiintyä omissa ohjelmissaan, joihin kuuluivat muiden muassa "It's Tommy Cooper" kaudella 1969–1970 ja "Cooper's Half Hour" 1980-luvulla.
Tupakointi ja alkoholi rasittivat Cooperin terveyttä, ja hän sai sydänkohtauksen vuonna 1977 esiintyessään Roomassa. Vuonna 1980 Thames Television peruutti hänen TV-sarjansa, ja sen jälkeen hän esiintyi vierailijana eri viihdeohjelmissa.
Vuonna 1984 Cooper sai sydänkohtauksen ja kuoli suorassa TV-lähetyksessä yleisön edessä Her Majesty's Theatressa. Häntä jäivät kaipaamaan vaimo Gwen Cooper (o.s. Henty) ja heidän kaksi lastaan.
Sifonkikakku
Sifonkikakku on makea kasviöljypohjainen leivonnainen. Se valmistetaan sekoittamalla vatkatut kanamunat kasviöljyn, vehnäjauhon, sokerin ja leivinjauhon kanssa. Munien valkuaiset ja keltuaiset vatkataan yleensä erikseen. Valmiina kakku on hyvin kevyt ja ilmava. Se on myös suhteellisen kostea suuren öljypitoisuutensa vuoksi. Sifonkikakku voidaan maustaa ja koristella monin tavoin, lisäksi se voidaan myös täyttää.
Sifonkikakku keksittiin Yhdysvalloissa vuonna 1927. Reseptin keksinyt Harry Baker piti sitä pitkään omana salaisuutenaan, mutta vuonna 1948 elintarvikeyhtiö General Mills osti reseptin häneltä ja sittemmin julkaisi sen laajalevikkisessä yhdysvaltalaisessa "Better Homes and Gardens" -lehdessä.
Tuhlari
Tuhlari on Laura Närhen 26. lokakuuta 2012 julkaistu toinen sooloalbumi. Se myi kultalevyyn oikeuttavan määrän levyjä neljässä päivässä. Sitä on myyty tähän mennessä 16 223 kappaletta. Tuhlari debytoi Suomen virallisen listan sijalla 3, ja se pysyi listalla yhteensä 19 viikkoa.
Albumin ensimmäinen varsinainen single "Tuhlari" sai radioensisoittonsa 21. kesäkuuta ja se tuli digitaaliseen myyntiin 6. heinäkuuta 2012. Kappale nousi parhaimmillaan Latauslistan viidennelle sijalle ja oli Music Control -radiolistan toiseksi soitetuin kappale. Albumin toisena singlenä julkaistiin yhdessä Erinin kanssa levytetty duetto "Siskoni".
Albumin kappale "Hetken tie on kevyt" on alun perin Tehosekoitin-yhtyeen single vuodelta 2001. Närhen esittämä versio oli alkuvuodesta 2012 ensi-iltansa saaneen Vuosaari-elokuvan tunnuskappale. Versiosta tuli yksi alkuvuoden suurimmista hiteistä: se oli sekä single- että latauslistan kärjessä ja oli parhaimmillaan radioiden neljänneksi soitetuin kappale.
Fosforyylifluoridi
Fosforyylifluoridi (POF) on myrkyllinen fosforin, hapen ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste.
Fosforyylifluoridi on huoneelämpötilassa väritön kaasu. Yhdiste reagoi veden kanssa muodostaen seoksen erilaisia fluorifosforihappoja. Tavallisin tapa valmistaa yhdistettä on fosforyylikloridin reaktio vetyfluoridin, sinkkifluoridin, hopeafluoridin, lyijyfluoridin, arseenitrifluoridin tai antimonitrifluoridin kanssa. Yhdistettä voidaan valmistaa myös useilla muilla tavoilla esimerkiksi piitetrafluoridin ja fosforipentoksidin välisellä reaktiolla. Fosforyylifluoridia muodostuu myös liuotettaessa fosforipentafluoridia veteen.
Tanska kesäolympialaisissa 1952
Tanska osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952 129 urheilijan voimin.
Locked Out of Heaven
Locked Out of Heaven on yhdysvaltalaisen laulajan Bruno Marsin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä 1. lokakuuta 2012 hänen toiselta studioalbumiltaan "Unorthodox Jukebox".
Drupella
Drupella on meressä elävien kotiloiden suku. Siihen kuuluu kuusi lajia.
Tähän sukuun kuuluvat kotilot syövät koralleita, mieluiten "Acroporidae" -heimon lajeja. Kotiloiden massaesiintymiset voivat aiheuttaa laajamittaista tuhoa koralliriutoilla.
Palythoa
Palythoa on "Zoanthidea" -lahkoon kuuluvien korallien suku. Siihen kuuluu satakunta lajia. Koralleja elää sekä Atlantilla että Tyynellä valtamerellä.
Palythoa-korallien polyypit ovat lyhytvartisia ja muodostavat mattomaista kasvustoa. Niiden keskusta on laaja kiekko, ja sen reunoilla on lyhyitä tai pitempiä lonkeroita. Tyypillisiä värejä ovat kerman ja ruskean sävyt. Yksittäiset polyypit kasvavat kiinni pohjamatossa, jonka kudoksen joukossa on hiekkaa tai muuta pohjasedimenttiä jotta yhdyskunta olisi tukevampi. Yhydyskunta kasvaa halkaisijaltaan 10-30 cm kokoiseksi.
Palythoa-korallien kudoksessa elää zooksantelli-leviä, jotka huolehtivat suurimmasta osasta koralliin ravinnontarpeesta. Ne pyydystävät lonkeroillaan myös ohileijuvaa myös planktonia ja muuta syötävää.
Eräissä Palythoa-koralleissa on voimakkaita hermomyrkkyjä jotka voivat aiheuttaa hengenahdistusta. Sitä on käytetty nuolimyrkkynä halvaannuttamassa vihollisia ja saaliseläimiä.
Palythoa-koralleita kasvatetaan riutta-akvaarioissa. Voimakkaassa valossa ne kasvavat nopeasti ja lisääntyvät voimakkaasti. Ne pärjäävät vähemmälläkin valolla, mutta kasvu on silloin hitaampaa.