hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Brené Brown
Brené Brown (s. ) on yhdysvaltalainen Houstonin yliopiston sosiaalityön tutkimusprofessori, sosiaalityöntekijä ja tietokirjailija. Hän on tutkinut ihmisten haavoittuvuutta, rohkeutta, omanarvontuntoa ja häpeää. Hän on esiintynyt useasti luennoitsijana myös yliopistomaailman ulkopuolella ja antanut monia haastatteluja tiedotusvälineiden edustajille sekä popularisoinut tutkimustyötä myös oman tuotantonsa välityksellä. Tietokirjailijana hän on kirjoittanut useita erittäin suosituksi tulleita ja The New York Times -sanomalehden tietokirjalistan kärkeen nousseita ja eniten myyneitä bestsellereitä. Professorin Brown on tunnettu laajalti myös haavoittuvuutta koskevasta yleisöluennostaan (Ted Talk: The Power of vunerability), jota toukokuussa 2018 oli ladattu jo yli 34 miljoonaa kertaa.
Brown suoritti alemman korkeakoulututkinnon Teksasin yliopistossa Austinissa (B.Sc., 1995). Hän opiskeli edelleen Houstonin yliopistossa, josta valmistui maisteriksi ja sittemmin tohtoriksi (M.Sc., 1996; Ph.D., 2002; alana sosiaalityö).
Brown työskenteli vuosina 1996-1999 Houstonissa Neighborhood Centers Inc.:n palveluksessa suunnitellen, kehittäen ja arvioiden paikallisen yliopiston kandidaatti- ja maisteritason sosiaalityöntekijäopiskelijoiden harjoitteluohjelmia. Hän kuului Houstonin yliopiston henkilökuntaan vuosina 1998-2002 (adjunct faculty), jona aikana hän oli hoiti apulaisprofessuuria vuoden ajan (2000-2001). Tämän jälkeen hän toimi sosiaalityön apulaisprofessorina vuosina 2002-2004. Hän on ollut sosiaalityön professori vuodesta 2004.
Hänen englanninkieliset kirjansa ovat kuuluneet myydyimpien tietokirjojen joukkoon Yhdysvalloissa. Kirjoja on käännetty laajalti, useita teoksista on myös suomennettu. Monet englanninkieliset alkuteokset on saatavilla painetun muodon ohessa e-kirjoina ja äänikirjoina. Hänen kirjansa käsittelevät muun muassa itsemyötätuntoa, ihmisen haavoittuvuutta ja takaiskuista tokenemista. Hänen 2010-luvun tuotantoonsa kuuluvat:Äänikirjoina on julkaistu lisäksi :
USS Dictator
USS Dictator oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu yksitorninen ironclad monitori.
John Ericssonin kanssa tekemänsä sopimuksen mukaan Delamater Iron Works New Yorkista laski aluksen vesille 26. joulukuuta 1863. Alus otettiin palvelukseen 11. marraskuuta 1864 päällikkönään J. Rodgers.
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen ja siten alus partioi Yhdysvaltain itärannikolla 15. joulukuuta alkaen. Alus poistettiin palveluksesta 5. syyskuuta 1865 League Islandin laivastontelakalla, missä se oli reservissä vuoteen 1869.
Alus palautettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1869, jonka jälkeen se palveli Pohjois-Atlantin laivastossa. Alus poistettiin uudelleen palveluksesta 28. kesäkuuta 1871, jolloin se sijoitettin New Yorkin laivastontelakan reserviin. Alus palautettiin palvelukseen 12. tammikuuta 1874, jolloin se aloitti palveluksen Pohjois-Atlantin asemalla. Alus poistettiin palveluksesta 1. kesäkuuta 1877 League Islandilla, missä se oli myyntiinsä saakka 27. syyskuuta 1883.
Seija Lukkala
Seija Lukkala on suomalainen toimitusjohtaja ja Globe Hope -designyrityksen perustaja. Globe Hope valmistaa ekologisia tekstiilialan tuotteita kierrätysmateriaaleista. Ennen nykyistä yritystään Lukkala suunnitteli ja valmisteli tekoturkistakkeja SL-Studio-merkilleen.
Lukkala valittiin vuonna 2004 Vuoden Uusyrittäjäksi sekä Amnesty Internationalin Vuoden 2005 suunnittelijaksi. Hän sai taiteen ja kulttuurin Suomi-palkinnon 2006. Vuonna 2010 hänet valittiin Suomen liike- ja virkanaisten liiton Vuoden naiseksi. Vuonna 2017 Lukkala valittiin Vuoden 2017 Helsingin Yrittäjänaiseksi. Lukkala on neljän lapsen äiti.
USS Puritan
USS Puritan voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
USS Puritan (1864)
USS Puritanin piti olla Yhdysvaltain laivaston vuonna 1864 vesille laskettu monitori, mutta alus ei koskaan valmistunut.
Alunperin John Ericssonin suunnittelema kaksitorninen ironclad monitori, mutta laivaston vaatimuksista se muutettiin yksitorniseksi. Laivasto ja Ericsson allekirjoittivat 28. heinäkuuta 1892 hankintasopimuksen, jonka toteuttamisen Ericsson tilasi aluksen rungon Continental Iron Worksiltä Greenpointista New Yorkista. Aluksen propulsiojärjestelmä tilattiin Allaire Worksiltä New Yorkista. Alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta, mutta valmistusviiveiden ja tykkien toimituksessa esiintyneiden ongelmien vuoksi alus ei valmistunut ja työt keskeytettiin 1865.
Sisällissodan jälkeisinä vuosina alus samoin kuin joukko muitakin monitoreita kärsivät heikon taistelukyvyn tuomasta maineesta. Laivastoministeri George Robeson päätti kunnostaa "Puritanin" ja neljä Miantonomoh-luokan monitoria. Tarkoitukseen varattuja varoja ei saanut käyttää uusien alusten hankintaan. Asiasta tuli skandaali, kun selvisi Robesonin käyttäneen vanhoja aluksia uusien osamaksuina.
"Puritan" luovutettiin John Roachille Chesteriin Pennsylvaniaan, jossa valmistettiin luvatta uusi "USS Puritan". Aluksen nimeä ei vaihdettu, jotta näyttäisi korjaukselta eikä uudisrakennukselta.
Luetaan yhdessä
Luetaan yhdessä - Vi läser tillsammans on valtakunnallinen verkosto, joka tukee Suomeen muuttaneiden, erityisesti naisten, kielen oppimista ja kotoutumista. Verkosto tarjoaa vapaaehtoistyönä lukutaidon ja suomen tai ruotsin kielen opetusta maahanmuuttajille eri puolilla Suomea.
Monet Suomeen muuttaneista henkilöistä pääsevät kunnan tarjoaman kotoutumiskoulutuksen kautta kielenopetukseen, mutta eivät kaikki. Tämän ulkopuolelle jäävät helposti esimerkiksi iäkkäämmät maahanmuuttajat ja kotiäidit. Osa maahanmuuttajista on myös luku- ja kirjoitustaidottomia.
Suomen kielen taitamattomuus sekä luku- ja kirjoitustaidottomuus jättävät ihmisen yhteiskunnan ulkopuolelle ja lisäävät tämän syrjäytymisriskiä.
Jotta kotoutuminen Suomeen olisi helpompaa, "Luetaan yhdessä" -ryhmissä opetetaan erityisesti arjessa tarvittavaa kieltä. Tunneilla painotetaan myös sosiaalisuutta ja suomalaisen yhteiskunnan ja kulttuurin tuntemusta, mikä edistää opiskelijoiden ja heidän perheensä hyvinvointia. Vapaaehtoisille ja opiskelijoille toiminta tarjoaa mukavaa yhdessäoloa sekä kulttuurien välistä vuorovaikutusta.
Verkostoon kuuluu vuonna 2018 yli 100 ryhmää ympäri Suomea. Vapaaehtoisia opettajia on yli 600 ja opiskelijoita noin 3000. Ryhmät kokoontuvat kerran viikossa kahden tunnin ajan.
Luetaan yhdessä -toiminta on alkanut vuonna 2004. Verkostoa hallinnoi Suomen Akateemisten Naisten Liitto ja toimintaa rahoittaa STEA sekä Koneen säätiö.
Prabhas Patan
Prabhas Patan (Somnath, historiallisesti "Dev Patan") on temppelikeskittymä Gujaratin osavaltiossa Intiassa. Paikka sijaitsee Saurashtran alueella seitsemän kilometrin päässä Veravalin kaupungista. Rabhas Patanissa on monia hindutemppeleitä. Paikka on myös Indus-kulttuurin ja sen jälkeisten aikojen arkeologinen löytöpaikka.
Prabhasin arkeologisten löytöjen karkea aikajako.
N’Gouraba
N’Gouraba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 85 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 17 700 ja kylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).
N’Gouraban kunta rajoittuu lounaassa Katin piirin Tiélén ja luoteessa Baguinéda-Campin sekä idässä Dioïlan piirin Dioumanin kuntiin. Kunnan alueella virtaa Fayajoki. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Niistä suurin on 3 200 asukkaan Nioko. Asukkaista valtaosa on bambaroita. Lisäksi on muun muassa fulbeja, dogoneja, boboja, miniankoja, soninkeja ja mandinkoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
N’Gourabasta on yhteys RN6-maantielle. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, maapähkinä ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Alain Grandbois
Alain Grandbois (25. toukokuuta 1900 – 18. maaliskuuta 1975) oli kanadalainen runoilija. Hän oli kotoisin Québecistä, mutta matkusteli maailmalla vuosina 1918–1939, mikä vaikutti hänen tuotantoonsa. Hänen tyylinsä oli merkityksellinen useille 1950-luvun nuorille runoilijoille. Hänen runoteoksiaan ovat "Né à Québec: Louis Jolliet" (1933), "Les voyages de Marco Polo" (1941), "Avant le chaos" (1945) ja "Visages du monde" (1971).
Québecin kirjallisuusakatemia jakaa vuosittain Alain Grandbois -palkinnon.
Vimana
Vimana Oy on maakuntien ICT-palvelukeskus, jonka tehtävänä on mahdollistaa maakuntien tarvitsemat digitalisaatioon ja ICT:hen liittyvät palvelut. Vimanan toiminta perustuu maakuntalaissa säädettävään erityistehtävään. Yhtiön omistaa Suomen valtio, mutta 90 prosenttia omistuksesta siirtyy maakunnille jos maakuntauudistus astuu voimaan 1.1.2020. Vimana on perustettu kesällä 2017, ja se toimii valtiovarainministeriön ohjauksessa.
Vimanan hankesalkku koostuu palveluaihioista, joiden toteutuksesta on sovittu valtiovarainministeriön omistajaohjauksessa, digimuutoksen hankesalkkuun liittyvässä johtoryhmässä tai ministeriöiden tai maakuntien kanssa. Palvelut ja hankesalkku täsmentyvät vuoden 2018 aikana. Painopiste on tälle hetkellä niissä palveluissa, jotka ovat välttämätöntä saada perustettua ennen maakuntien toiminnan alkamista. Palveluita kehitetään yhdessä maakuntien kanssa siten, että projekteissa on mukana pilottimaakuntia määrittelemässä ja testaamassa.
Palvelut rakentuvat seuraaville alueille:Vimana ei toimi markkinoilla, vaan tuottaa in house-periaatteella palveluita tuleville omistajilleen eli maakunnille.
Vimanan hallituksen puheenjohtaja on verotusneuvos Mirjami Laitinen, varapuheenjohtaja sosiaali- ja terveysministeriön tietojohtaja Tiina Pesonen. Jäsenet ovat Hämeen maakuntajohtaja Anna-Mari Ahonen, Business Finlandin kehitysjohtaja Harri Eskola, Pohjois-Pohjanmaan ICT-vastuuvalmistelija Juhani Heikka, HUS:n tietohallinnon johtaja Pertti Mäkelä ja Nexec Oy:n senioripartneri ja neuvonantaja Tapio Niskanen. Vimanan toimitusjohtaja on Kalle Toivonen.
Vimanalla on lisäksi asiakasneuvottelukunta, johon kuuluvat kaikkien maakuntien nimeämät edustajat.
Franz Xaver von Wulfen
Franz Xaver von Wulfen (5. marraskuuta 1782 Belgrad, Serbia – 16. maaliskuuta 1805 Klagenfurt, Itävalta), vapaaherra, oli itävaltalainen oppinut, jesuiittapappi, sotilas ja tiedemies. Hän toimi opettajana enimmäkseen Klagenfurtissa mutta myös Grazissa, Wienissä ja Ljubljanassa. Hän oli aikanaan huomattava mineralogi, kasvitieteilijä ja sienten tutkija. Hän julkaisi lukuisia luonnontieteellisiä teoksia, ja postuumisti julkaistiin vuonna 1858 hänen pääteoksekseen sanottu "Flora Norica phanerogama". Hänet valittiin vuonna 1790 Saksan keisarillisen tiedeakatemia Leopoldinan jäseneksi.
Wulfen valittiin 1796 Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian ulkomaiseksi jäseneksi. Nikolaus Joseph von Jacquin nimesi 1782 putkilokasvisuku Wulfenian hänen mukaansa.
Vepsäläisten lippu
Vepsäläisten lippu on pohjoismainen ristilippu, jonka värit ovat sininen, vihreä ja keltainen. Se on vepsäläisten kansallislippu. Keltainen symboloi peltoja, sininen järviä ja jokia, ja vihreä metsiä. Lipun suunnitteli taiteilija Vitali Dobrinin, ja se otettiin käyttöön kesäkuussa 1992 vepsäläisten kesäjuhlassa.
Lippu perustuu Akseli Gallen-Kallelan suunnittelemaan Uhtuan tasavallan lippuun.
Lippua käytettiin 16. toukokuuta 2000 ja 31. joulukuuta 2005 välisenä aikana Vepsän kansallisen volostin lippuna.
Trophy (täsmennyssivu)
Trophy voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Sinä olet elämä
Sinä olet elämä on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Mikko Harjun 25. toukokuuta 2018 julkaistu esikoisalbumi. Albumin kappaleet on tuottanut viisi eri tuottajaa: Matias Keskiruokanen, Jarkko Ehnqvist, Aki Ekqvist, Jaakko Kääriäinen sekä Samuli Sirviö. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljänneksi.
Albumin ensimmäisen singlen, ”Mä olen tässä”, Mikko Harju julkaisi omakustanteisesti lokakuussa 2015. Kappale nousi keväällä 2016 Spotifyn 50 kuunnelluimman kappaleen joukkoon ja lopulta neljä eri levy-yhtiötä tarjosi Harjulla levytyssopimusta, joista Warner Music Finlandin kanssa hän teki sopimuksen huhtikuussa 2016. Warnerin alaisuudessa albumilta on julkaistu helmikuuhun 2018 mennessä vielä neljä muuta singleä.
Tampereen vanha kauppaoppilaitos
Tampereen vanha kauppaoppilaitos on Wivi Lönnin suunnittelema rakennus, joka valmistui Tampereen kauppaoppilaitoksen käyttöön vuonna 1912. Se oli kauppaoppilaitoksen toimitiloina vuoteen 1965 ja sen jälkeen kahden muun koulun käytössä. Tampereen kaupunki saneerasi siitä 2000-luvulla monitoimitalon. Rakennus edustaa 1910-luvun punatiiliarkkitehtuuria, mutta sen alkuperäistä ilmettä muutettiin Bertel Strömmerin suunnitelmien mukaan vuosina 1950–1951. Sen korotuksen yhteydessä hävisivät muun muassa kaaripäädyt.
Vanha kauppaoppilaitoksen talo on suorakulmion mallinen, ja sen läntisellä julkisivulla on puolilieriön muotoinen porrastila. Arkkitehtonisesti rakennus edustaa 1910-luvun punatiiliarkkitehtuuria, jossa on nähtävillä jugendin pelkistyminen klassismiksi. Lönn on todennäköisesti saanut virikkeitä Tanskasta, jossa arvostettiin perinteistä tiiliarkkitehtuuria. Lönn oli juuri ennen kilpailua käynyt kahdesti Tanskassa.
Näyttävin julkisivu on etelänpuoleinen, jossa graniittisesta pohjakerroksesta kohoaa tiiliseinä. Rakennuksen on sittemmin korotettu. Lönnin suunnitelmassa taitekattoon kuului kaaripääty, jonka muotoa toistavat myös toisen kerroksen ikkunoiden somisteet. Myöhemmin lisätyn kerroksen takia kaaripäädyt on poistettu ja taitekatto latistettu. Samalla Lönnin suunnittelema ylintä kerrosta rajannut siro ikkunanauha on jäänyt väärälle korkeudelle.
Tampereen kauppaoppilaitos perustettiin vuonna 1890, ja se toimi alkuun yli 20 vuoden ajan vuokrarakennuksissa. Oman rakennuksen rakentamista alettiin kuitenkin pian pitää Tampereen kaupungin velvollisuutena. Kaupunki luovuttikin koululle tontin osoitteesta Satakunnankatu 13.
Tampere antoi koulun johtokunnalle ja rahatoimikamarille tehtäväksi järjestää arkkitehtuurikilpailu koulun rakentamisesta. Vaikka rahatoimikamari oli suunnitellut valtakunnallista kilpailua, kaupunginvaltuusto muutti sen paikkakunnalliseksi. Kilpailu julistettiin joulukuussa 1910. Ohjelmassa määrättiin tarkasti kolmikerroksisen rakennuksen tilajako. Lisäksi siinä toivottiin, että rakennus olisi yksinkertainen mutta arvokas.
Palkintolautakunta, johon kuuluivat muun muassa arkkitehdit Bertel Jung, Lars Sonck ja Onni Tarjanne, valitsi voittajaksi nimimerkin TKO eli Wivi Lönnin. Tämän jälkeen aloitettiin rakennustyöt, ja uusi lukuvuosi aloitettiin rakennuksessa syksyllä 1912. Koulutalo vihittiin virallisesti käyttöön 10. maaliskuuta 1913.
Kauppaoppilaitoksen rakennusta jouduttiin muutaman vuosikymmenen käytön jälkeen korottamaan, ja lisäkerros rakennettiin 1950–1951. Korotuksen suunnitteli kaupunginarkkitehti Bertel Strömmer, ja se aiheutti muutoksia Lönnin suunnittelemaan julkisivuun. Lönniä ei kuultu muutoksista, ja hän oli niistä selvästi pettynyt.
Kauppaoppilaitos toimi rakennuksessa vuoteen 1965, jolloin koulu sai uuden rakennuksen Kalevaan. Tämän jälkeen rakennuksessa oli vuosina 1967–1983 kieli-instituutti ja 1983–2007 Tampereen steinerkoulu. Kauppaoppilaitos oli tiloissa tilapäisesti 2008–2009, kun Kalevassa tehtiin perusparannustöitä. Vanha kauppaoppilaitos peruskorjattiin 2010-luvulla, ja se avattiin vuonna 2012 Tampereen kaupungin monitoimitalona.
Robert Juvonen
Robert Juvonen (s. 13. elokuuta 1991) on suomalainen koripalloilija. Hän on saavuttanut SM-pronssia vuonna 2011 ja miesten I-divisioona B:n mestaruuden vuonna 2014.
Keravan Kori-80:n kasvatti Juvonen pelasi muutamia nuorten maaotteluita ja menestyi A-poikien SM-sarjassa. Hän voitti Järvenpään Koripalloseurassa A-poikien Suomen mestaruuden vuonna 2008 ja SM-pronssia vuonna 2010. Vuosina 2008–2010 Juvonen edusti JKS:n/Team Uusimaan miesten edustusjoukkuetta miesten I-divisioonassa.
Syyskuussa 2010 Juvonen siirtyi Korisliigassa pelanneeseen KTP-Basketiin. Helmikuussa Juvonen heitti ottelussa LrNMKY:tä vastaan viime hetken korin, joka ratkaisi KTP:lle sen pääsarjahistorian tuhannennen voiton. Juvosen rooli KTP:ssä jäi kauden aikana pieneksi, mutta kotkalaiset voittivat kauden päätteeksi SM-pronssia.
Toukokuussa 2011 Juvonen teki sopimuksen I-divisioonajoukkue FoKoPon kanssa muttei pelannut kauden aikana. Kaudella 2012–2013 Juvonen pelasi I-divisioonaa Keravalla ja vuodet 2013–2015 BC Jyväskylässä, joka nousi ensimmäisellä Juvosen kaudella M1DA:han.
Kaudella 2015–2016 Juvonen piti tauon kilpakoripallosta. Seuraavat kaksi kautta hän edusti jyväskyläläistä M1DA-joukkue JBA:ta jossa kehittyi elämänsä vireeseen. Jälkimmäisellä kaudellaan, joka jäi selkävaivojen vuoksi vain yhdeksän ottelun mittaiseksi, Juvonen pelasi 22,0 pisteen, 5,4 levypallon, 4,4 korisyötön ja 2,8 pallonriiston keskiarvoilla. Kauden jälkeen Juvonen totesi JBA:n valmennuksen kanssa tarvitsevansa kehittyäkseen kovatasoisempia otteluita.
Kesäkuussa 2018 Juvonen teki 1+1 vuotisen sopimuksen Korisliigassa pelaavaan Kobriin.
Samuel Beakes
Samuel Willard Beakes (11. tammikuuta 1861 Burlingham, New York, Yhdysvallat – 9. helmikuuta 1927 Washington DC, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Beakes valmistui Michiganin yliopistosta ja oli varsinaiselta ammatiltaan juristi. Hän toimi Ann Arborin kaupungin pormestarina vuosina 1888–1890 ja istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Michiganista vuosina 1913–1917. Hänet on haudattu Forest Hillin hautausmaalle Ann Arboriin.
Kari Hevossaari
Kari Hevossaari (s. 7. marraskuuta 1979) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt eri teattereissa, elokuvissa ja tv-sarjoissa. Hän on konsertoinut muun muassa Kaj Chydeniuksen kanssa.
www.karihevossaari.fi
Terry Winter Owens
Terry Winter Owens (1941–2007) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja cembalisti. Hänen tuotantoonsa kuuluu teoksia pianolle, kahdelle pianolle, kamari- ja vokaalikokoonpanoille sekä sinfoniaorkesterille. Häneen vaikutti 1950-luvun Anton Webernistä vaikutteita ammentanut koulukunta. Sävellystyönsä ohella Owens esiintyi laajasti pianon ja cembalon soittajana
Owens sävelsi elokuvamusiikin elokuvaan "The Clearing", joka valittiin yli kolmensadan ehdokkaan joukosta vuoden 1994 New York Expoon.
Neil McNeil
Neil McNeil (23. marraskuuta 1851 – 25. toukokuuta 1934) oli kanadalainen roomalaiskatolinen pappi, joka toimi Toronton arkkihiippakunnan arkkipiispana vuosina vuodesta 1912 kuolemaansa saakka. Hän sai filosofisen ja teologisen koulutuksensa Roomassa.
McNeil sai pappisvihkimyksensä vuonna 1879. Vuonna 1904 hän sai nimityksen Saint George'sin piispaksi ja vuonna 1910 Vancouverin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes siirtyi Toronton arkkihiippakuntaan. Vihkimyksensä piispaksi McNeil oli saanut jo vuonna 1895, jolloin hänet nimitettiin Länsi-Newfoundlandin (St. George'sin) apostoliseksi vikaariksi ja Nilopoliin titulaaripiispaksi.
Aimo Nikulainen
Aimo Nikulainen (6. heinäkuuta 1949 Jyväskylä – 5. huhtikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen radiouutisten toimittaja. Nikulainen oli yksi Ylen pitkäaikaisimpia radiouutisten ankkureita. Nikulaista kuultiin ensimäisiä kertoja Yleisradion kanvavilla 1966 ja hän toimi radiouutisten lukijana lähetyksissä 2000-luvun alkuun saakka. Nikulainen jäi eläkkeelle vuonna 2012. Ennen eläkkeelle siirtymistään hän toimi Ylessä uutispäällikkönä.
Can Atilla
Can Atilla (s. 26. helmikuuta 1969 Ankara) on turkkilainen säveltäjä.
Atillan isä oli diplomaatti, joten Atilla sai osan musiikkikasvatuksestaan Moskovassa. Hän erikoistui pianon- ja viulunsoittoon. Hänet hyväksyttiin vuonna 1980 Ankaran valtionkonservatorioon, ja hän alkoi säveltää ammattimaisesti suorittaessaan koulutustaan viulistina. Sittemmin Atilla on säveltänyt lukuisia teoksia konserttia, elokuvaa, teatteria ja balettia varten. Vuosina 1988–1990 hän oli Turkin presidentillisen sinfoniaorkesterin jäsenenä.
Presidentillinen sinfoniaorkesteri kantaesitti Atillan teoksen "St. Florian -sinfonia" vuonna 2002. Naxos-levy-yhtiö on levyttänyt hänen toisen sinfoniansa ("Gallipoli – The 57th Regiment"). Levytyksellä Bilkentin sinfoniaorkesteria johtaa Burak Tüzün. Muihin säveltäjän teoksiin lukeutuvat "Mevlana"-oratorio sekä baletit "Kerbela" ja "Piri Reis". Hän on myös tuottelias elektronisen musiikin säveltäjä. Hän on voittanut monia taiteellisia palkintoja kotimaassaan.
Robert Köbler
Robert Köbler (1912 Waldsassen – 1970) oli saksalainen urkuri. Hän opiskeli kirkkomusiikkia Leipzigissä vuosina 1931–1934. Vuosina 1935–1945 hän toimi kuoromestarina ja urkurina Löbaussa, ja vuodesta 1946 hän luennoi urkujen- ja cembalonsoitosta Leipzigissä. Hän oli vuodesta 1949 myös Leipzigin yliopiston kirkon urkurina. Kommunistihallinto kuitenkin tuhosi kirkon vuonna 1968. Köbler nimitettiin professoriksi vuonna 1956.
Köbler tuli laajalti tunnetuksi urkujensoitostaan ja improvisointitaidoistaan. Hän teki konserttikiertueita eri puolilla Eurooppaa ja myös sävelsi teoksia pianolle, uruille ja lauluäänelle.
Bougoula (Koulikoron alue)
Bougoula on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 60 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 10 900 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Bougoulan kunta rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Mountougoulan, idässä Tiélén, etelässä Sanankoro Djitoumoun ja Ouélessébougoun ja lännessä Dialakoroban ja Sanankoroban kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Kunnan läpi virtaa Fayajoki. Se kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus metsä- ja pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaista valtaosa on bambaroita. Lisäksi on fulbeja, dogoneja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.
Kunnan liikennyhteydet ovat heikot. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, puuvilla, kenaf, maapähkinä, seesami, pavut, vihannekset ja hedelmät. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Bougoulassa ja kolmessa muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Julio Fernandes
Júlio César Fernandes (s. 9. marraskuuta 1996, Curitiba, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Sanankoro Djitoumou
Sanankoro Djitoumou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 90 kilometriä Bamakosta etelään. Kunnassa on 13 300 ja kylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Sanankoro Djitoumoun kunta rajoittuu lännessä Katin piirin Ouélessébougoun, pohjoisessa Bougoulan ja Tiélén, idässä Sikasson alueen Bougounin piirin Dogon ja etelässä Keleyan kuntiin. Vesistöjä ovat sadekauden jälkeen kuivuvat Kalako, Dianikor Bâ ja Banifing. Kasvillisuus on heinäsavannia.
Kuntaan kuuluu 27 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on jonkin verran fulbeja. Uskontoja ovat islam ja katolisuus.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit.
Glimpse of Love
Glimpse of Love on skotlantilaisen rockyhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin neljäntenä singlenä yhtyeen viidenneltä studioalbumilta "Always Ascending". Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 23. huhtikuuta 2018 videopalvelu YouTubessa.
Singlen B-puolena julkaistiin vaihtoehtoinen versio kappaleesta.
Miina Lindberg
Miina (Wilhelmina) Lindberg oli helsinkiläinen palvelijatar, kaupunginvaltuutettu ja ammattiyhdistysvaikuttaja. Lindberg oli yksi Helsingin palvelijataryhdistyksen, myöhemmin Helsingin taloustyöntekijäin yhdistyksen, perustajista 1898. Hän toimi pitkään ensimmäisenä rahastonhoitajana ja oli vielä 1923 mukana yhdistyksen johtokunnassa. Palvelijataryhdistys oli suomalaisen ammattiyhdistysliikkeen pioneereja ja Kirjaltajien Lukuyhdistyksen jälkeen seuraava joka perusti alakohtaisia alayhdistyksiä. Lindberg muisteli myöhemmin Palvelijataryhdistyksen perustamista todeten, että ”älkäämme unhoittako, että palvelijat siihen aikaan tuskin uskalsivat ajatellakaan, sitä vähemmän puhua oikeuksiaan koskevista asioista”. Monet emännät ja isännät olivat tyytymättömiä yhdistyksen perustamiseen, ja joillekin palvelijoille todettiin suoraan, että jos he liittyisivät, heidät erotetaan paikastaan.
Lindberg nousi varamiehen paikalta Helsingin kaupunginvaltuustoon SDP:n edustajana ja oli valtuutettu elokuusta 1919 vuoden 1920 loppuun.Palvelijattaren nousu yhteiskunnalliseksi vaikuttajaksi ja kaupunginvaltuutetuksi oli merkittävä saavutus ajan olosuhteissa.
Navrongo-Bolgatangan roomalaiskatolinen hiippakunta
Navrongo-Bolgatangan roomalaiskatolinen hiippakunta on katolisen kirkon hiippakunta, joka kattaa Navrongon ja Bolgatangan kaupunkien alueet Ghanassa. Se toimii Tamalen roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan alaisuudessa. Vuonna 2016 siihen kuului 19 seurakuntaa ja 140 781 jäsentä, mikä tarkoittaa noin 7% hiippakunnan alueen väestöstä. Hiippakunnan piispana on vuodesta 2011 toiminut Alfred Agyenta.
Vuonna 1926 perustettiin Ouagadougoun apostolisen vikariaatin alisuuteen Navrongon apostolinen prefektuuri. Vuonna 1934 siitä tehtiin Navrongon apostolinen vikariaatti, mutta se lakkautettiin 1950 Tamalen hiippakunnan perustamisen vuoksi. 1956 kuitenkin perustettiin Navrongon hiippakunta yhdistämällä osia Tamalen ja Ketan hiippakunnan alueista. 1977 hiippakunan nimi muutettiin Navrongo-Bolgatangan hiippakunnaksi.
Hiippakunnalla oli vuonna 2016 yhteensä 140 781 jäsentä, mikä tarkoitti noin 7% alueen väkiluvusta. Hiippakunta jakaantui tuolloin 19 seurakuntaan ja sen alueella toimi 58 pappia.
Miantonomoh-luokka
Miantonomoh-luokka oli Yhdysvaltain laivaston neljän aluksen muodostama monitoriluokka.
Alusluokan suunnitteli hankinta- ja korjaustoimisto (). Vaikka alukset olivat puurunkoisia, niitä pidettiin laivaston parhaina monitoreina. Alusten rungoissa ei ollut Ericssonin suunnittelemien monitorien laajennuksia ja niiden vapaakorkeus oli etriä. Panssarointi koostui tuuman paksuisista levyistä ja niissä oli ohjaushytti kummankin tykkitornin katolla. Tykkitornien sisähalkaisija oli etriä ja siten kaksi reilut viisi senttimetriä suurempi kuin Passaic-luokan aluksilla. Ainoastaan "USS Monadnock" osallistui sisällissotaan.
Kalamazoo-luokka
Kalamazoo-luokan piti olla Yhdysvaltain laivaston neljän aluksen muodostama monitoriluokka. Yhdysvaltain sisällissodan päättyessä työt rakenteilla olevilla aluksilla keskeytettiin marraskuussa 1865. Alusten puurakenteiden lahotessa ne päätettiin romuttaa.
Työt luokan aluksilla aloitettiin loppuvuodesta 1863 ja alkuvuodesta 1864. Ne olivat vielä kesken Yhdysvaltain sisällissodan päättyessä alkuvuodesta 1865. Työt aluksilla keskeytettiin 17. marraskuuta ja ne jäivät odottamaan lopullista päätöstä kohtalostaan. Vara-amiraali David D. Porter määräsi, että "Colossus" pitäisi muuttaa kuljettamaan kyljillään kymmentä raskasta tykkiä. Lisäksi alus piti varustaa rautaisilla mastoilla, joissa olisi ollut täystakila. Muutosta ei kuitenkaan koskaan toteutettu. Alusten rungoissa käytetty puuaines rupesi lahoamaan ja ne romutettiin vuonna 1874 lukuun ottamatta "Passaconawaytä", joka kunnostettiin kongressin 5. elokuuta 1882 antamalla päätöksellä. Alus romutettiin vasta 1884.
Lada Vesta
Lada Vesta on Ladan valmistama C-segmentin henkilöauto. Auto esiteltiin Moskovan kansainvälisessä autonäyttelyssä elokuussa 2014. Vestan sarjatuotanto alkoi 25. syyskuuta 2015 Iževskissä.
Henry Moseley
Henry Gwyn Jeffreys Moseley (23. marraskuuta 1887 Weymouth – 10. elokuuta 1915 Gallipoli) oli englantilainen fyysikko. Moseley osoitti, että alkuaineiden ominaisuudet selittyvät järjestysluvun eikä atomipainon mukaan. Moseleyn mukaan on nimetty Moseleyn laki, jonka mukaan röntgensäteilyssä emittoituvan taajuuden neliöjuuri on suoraan verrannollinen järjestyslukuun. Moseley kuoli ensimmäisessä maailmansodassa Suvlan maihinnousussa.
Lada Granta
Lada Vesta on AvtoVAZ:in valmistama C-segmentin henkilöauto. Sitä myydään Lada -brändin alla. AvtoVAZ suunnitteli mallin yhdessä Renaultin kanssa. Se suunniteltiin Lada Kalinan pohjalle. Auton myynti alkoi Venäjällä 1. joulukuuta 2011. Grantaa valmistetaan Venäjällä, Egyptissä, Ukrainassa ja Kazakstanissa.
Granta oli Venäjän myydyin auto vuosina 2013-2015.
Etaaniditioli
Etaaniditioli eli 1,2-etaaniditioli (CHS) on tioleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja luonnonkumin käsittelyssä.
Etaaniditioli on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdisteellä on erittäin voimakas ja luotaantyöntävän paha ominaishaju, joka on aistittavissa jopa erittäin pieninä pitoisuuksina. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Etaaniditioli on myrkyllistä ja sille altistumisesta voi aiheutua pääkipua, rintakipua ja huonovointisuutta.
Etaaniditiolia valmistetaan 1,2-dikloorietaanin ja natriumvetysulfidin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on etanolin, tiourean ja 1,2-dibromietaanin välinen reaktio ja muodostuvan etyleenidi-isotiuroniumbromidin hydrolyysi emäksisissä olosuhteissa.
Etaaniditiolia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. Se reagoi karbonyyliyhdisteiden kuten aldehydien ja ketonien kanssa muodostaen rengasrakenteisen tioasetaalin. Tämä on synteeseissä usein käytetty suojaryhmä. Yhdistettä voidaan käyttää myös pelkistimenä. Yhdistettä voidaan myös käyttää luonnonkumin valmistusprosesseissa.
Continuum (televisiosarja)
Continuum on kanadalainen Simon Barryn luoma scifisarja. Sen esittäminen aloitettiin Kanadassa Showcasen kanavalla vuonna 2012. Suomessa sarjaa on voinut seurata Netflixin palvelussa.
Sarjan päätösjakso esitettiin Showcasen kanavalla 9. lokakuuta 2015.
Sarjan päähenkilö Kiera Cameron (Rachel Nichols) elää normaalia elämää miehensä ja lapsensa kanssa vuonna 2077 Vancouverissa. Korporatokratisessa dystopisessa yhteiskunnassa Kiera toimii "City Protective Services" (CPS) nimisen lainvalvontaryhmän jäsenenä.
Kiera on todistamassa Liber8-nimisen terroristiryhmän kuolemantuomiota, kunnes heidän pakoyrityksen seurauksena joutuu ajassa 65 vuotta taaksepäin. Nyt väärässä ajassa oleva lainvalvoja joutuu etsimään ystäviä ja estämään myös ajassa taaksepäin joutuneiden terroristien muuttamasta historiaa.
Sarjan pilottijakso esitettiin 27. toukokuuta 2012 Showcasen kanavalla ja siitä tuli kanavan eniten katsojia saanut televisiosarjan jakso.
Showcase ilmoitti elokuussa 2012 tilanneensa toisen tuotantokauden ja kesäkuussa 2013 kolmannen tuotantokauden.
Neljännen kauden tilauksen yhteydessä joulukuussa 2014 ilmoitettiin viimeiseksi jääneen kauden olevan vain kuuden jakson mittainen.
Sarjan luoja Simon Barry on kertonut, että koko suunnitellun tarinan kertomiseen olisi tarvittu 7–10 tuotantokautta.
Vuonna 2014 Zeros 2 Heroes Media julkaisi muutaman vuoden toimineen vaihtoehtotodellisuuspelin "Continuum the Game". Kyseisellä sivustolla julkaistiin kahdeksanosainen sarjakuvaromaani "Continuum: The War Files", joka oli saatavilla vain Kanadassa.
Rittenhouse julkaisi televisiosarjaan liittyvän keräilykorttipakan vuonna 2014.
Casco-luokka (monitori)
Casco-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kahdenkymmenen aluksen muodostama pienellä syväyksellä oleva monitoriluokka, joka oli suunniteltu toimimaan Yhdysvaltain sisällissodassa Mississippijoella.
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2002
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2002 pelattiin Saksassa 30. elokuuta – 15. syyskuuta. Kilpailukaupunkeina olivat Berliini, Bremen, Dresden, Leipzig, Münster, Riesa, Schwerin ja Stuttgart. Kisoihin osallistui 24 maata. Mestaruuden voitti Italia, joka kukisti Berliinissä pelatussa loppuottelussa Yhdysvallat erin 3–2. Pronssiottelussa Venäjä voitti Kiinan lukemin 3–1. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Italian Elisa Togut.
Sara Anzanello, Valentina Borrelli, Paola Cardullo, Manuela Leggeri, Eleonora Lo Bianco, Anna Vania Mello, Darina Mifkova, Paola Paggi, Francesca Piccinini, Simona Rinieri, Rachele Sangiuliano, Elisa Togut; päävalmentaja Marco Bonitta.
Yandex Maps
Yandex Maps on venäläinen Yandexn tuottama karttapalvelu. Se tarjoaa katseltavaksi katu- ja satelliittikarttoja sekä mahdollisuuden matkareitin suunnitteluun ja paikallisten yritysten etsimiseen.
Yandex Maps on saatavissa myös kännyköihin. Kännykkäsovellukseen sisältyy myös navigointitoiminto.
Kilven jako
Kilven jako tarkoittaa heraldiikassa vaakunan kilven tai kilven osan jakamista erivärisiksi kentiksi. Toisin kuin airutkuviot ja yleiskuviot, niiden katsotaan kuuluvan osaksi kilpeä, eikä niitä siksi esitetä kolmiulotteisina esimerkiksi vaakunaa veistettäessä. Kilven jaosta on kyse, jos sen tuloksena kilvelle syntyy parillinen määrä keskenään suurin piirtein samankokoisia värikenttiä. Parillisuussääntö ei tosin aina päde, mikäli kilvessä on useampia värejä.
Perusjakoina pidetään neljää jakoa: katkoinen, halkoinen, lohkoinen ja vastalohkoinen. Kaikki muut jaot ovat näiden neljän jaon yhdistelmiä tai monikertoja. Lisäksi näihin neljään rinnastetaan polvi- ja kaksoispolvijako, jotka ovat tarkkaan ottaen vain polvi- tai kaksoispolvikorolla katkaistuja kilpiä, mutta joille on annettu oma nimensä.
Perusjakoja yhdistämällä saadaan monikenttäisiä kilpiä. Niistä tärkeimmät ovat nelijakoinen, nelilohkoinen, viirijakoinen, katkoisnelilohkoinen ja halkoisnelilohkoinen.
Kilpi on mahdollista jakaa myös toistamalla jotakin perusjakoa useaan kertaan. Tällöin kilven sanotaan olevan kolmesti, viidesti tai seitsemästi katkoinen, halkoinen, lohkoinen jne. Jos jakoja on yli seitsemän, aletaan puhua raitaisesta kilvestä (poikkiraitainen, pystyraitainen, vinoraitainen oikealle tai vasemmalle jne.), koska jakojen lukumäärää on vaikea hahmottaa silmämääräisesti. Sääntö jaetun kilven kenttien parillisuudesta pätee tällöinkin. Jos kenttiä on pariton määrä, kilpi ei ole jaettu, vaan kilvellä on airutkuvioita. Myös viirijaolla on eräänlaisia toistomuunnelmia, joissa kenttien lukumäärä muuttuu. Niissä nimi kertoo jakoviivojen sijasta kenttien lukumäärän, esimerkiksi viirijakoinen kahteentoista. Toistojakoihin kuuluvat myös jaot, joissa esimerkiksi kolmesti katkoinen kilpi halkaistaan.
Myös ruudutuksia pidetään kilven jakoina. Niissä kenttien lukumäärän ei tarvitse olla pariton, kuten muissa jaoissa. Ruudutetut kilvet jaetaan shakkiruutuisiin, vinoruutuisiin ja kärkiruutuisiin. Shakki- ja vinoruuduissa ruutujen määrä mainitaan, jos ruutuja on tasan yhdeksän (shakkiruutuinen yhdeksään), muuten jätetään yleensä mainitsematta. Kärkiruutuiset kilvet taas jaetaan ruutujen pidemmän lävistäjän suunnan mukaisesti kärkiruutuisiin (lävistäjä pystysuorassa) sekä hirsittäisesti, palkittaisesti ja vastapalkittaisesti kärkiruutuisiin.
Kilven jaon tuloksena voi olla pariton määrä kenttiä, mikäli kilpi on kolmivärinen. Yleisintä tällöin on jakaa kilpi kahdesti eli kolmeen osaan. Lisäksi yhdistetyissä vaakunoissa on käytössä joitakin erikoisjakoja, joissa tuloksena on kolme kenttää. Niistä tärkeimmät ovat haarujako, haarujako alhaalta, katkoinen ja ylä/alakenttä halkoinen sekä halkoinen ja vasen/oikea kenttä katkoinen.
USS Roanoke (1855)
USS Roanoke oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1855 vesillelaskettu Colorado-luokan potkurifregatti.
Alus tilattiin Norfolkin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 13. joulukuuta 1855 ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1857 päällikkönään John B. Montgomery.
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Kotilaivueen lippulaivaksi. Aluksen ensimmäisenä tehtävänä oli tuoda Yhdysvaltoihin entinen Nicaraguan presidentti William Walker ja 205 hänen kannattajaansa takaisin Yhdysvaltoihin. Alus purjehti 30. toukokuuta 1857 Aspinwalliin Kolumbiaan, mistä se palasi 4. elokuuta matkustajat mukanaan. Pian tämän jälkeen alus siirrettiin Bostonin laivastontelakalle, missä se poistettiin palveluksesta 24. syyskuuta.
Alus palautettiin 18. elokuuta 1858 palvelukseen Kotilaivueen lippulaivaksi.
New Yorkissa Novelty Iron Works muutti aluksen monitoriksi. Aluksen tykkikannet leikattiin, jotta vapaakorkeus saatiin laskettua. Aluksen aseistukseksi asennettiin keskilinjaan kolme tykkitornia. Aluksella säilyi savuhormi, mutta takila poistettiin. Aluksen muutostyöt hyväksyttiin 16. huhtikuuta 1863 New Yorkin laivastontelakalla. 31. elokuuta päivätty varusluettelo listaa aluksen aseistukseksi etummaisessa tornissa viidentoista tuuman ja 150 naulan tykit, keskimmäisessä tornissa viidentoista ja yhdentoista tuuman tykit ja perän tornissa yhdentoista tuuman ja 150 naulan tykit.
Avomerikokeissa aluksen raskaat tornit aiheuttivat vaarallista keinuntaa ja aluksen rungon olevan liian heikko kestääkseen tornien painon ja tykkien laukausten aiheuttaman paineen. Alus palautettiin palvelukseen 29. kesäkuuta 1863 ja se sijoitettiin Hampton Roadsin sataman suojaksi, missä tehtävässä se oli sisällissodan päättymiseen saakka.
Alus poistettiin palveluksesta 20. kesäkuuta 1865 New Yorkin laivastontelakalla ja se sijoitettiin reserviin. Aluksen ainoa tehtävä oli olla New Yorkin satama-amiraalin lippulaivana. Alus palautettiin palvelukseen 13. tammikuuta 1874 ja se oli vajaalla miehistöllä reserviin siirtoonsa saakka 12. kesäkuuta 1875. Alus poistettiin alusluettelosta 5. elokuuta 1882 ja myytiin romutettavaksi 27. syyskuuta 1883 Chesterissä Pennsylvaniassa E. Stannard and Companylle Westbrookiin Connecticutiin.
Sobra
Sobra on maalaiskunta Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sandama sijaitsee 115 kilometriä Bamakosta länteen. Kunnassa on 9 800 ja keskuskylässä 3 400 asukasta (vuonna 2009).
Sobran kunnan pinta-ala on 948,72 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Katin piirin Bossofalan, idässä Sibyn ja lounaassa Nioumamakanan, etelässä Kangaban piirin Narénan ja Balan Bakaman ja luoteessa Kayesin alueen Kitan piirin Makanon kuntiin. Maisemaa leimaavat Mandinguevuoret. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja ja bambaroita. Yleisin kieli on mandinka.
Sandamasta on huonokuntoinen tieyhteys Sibyyn. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siipikarja ja vähäisessä määrin aasit.
Dombila
Dombila on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Katista länteen. Kunnassa on 13 500 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).
Dombilan kunta rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Dio-Garen ja Diagon, idässä Doubabougoun, etelässä Sibyn ja lännessä Bossofalan kuntiin. Maisemaa leimaavat Mandinguevuoret tasankoineen ja laaksoineen. Kasvillisuus on savannia.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaista 59 % on bambaroita. Lisäksi on muun muassa fulbeja ja mandinkoja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadeaikana. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla, maapähkinä, riisi, lehmänpapu sekä vihannekset ja juurekset. Varsinkin fulbet harjoittavat karjanhoitoa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja.
Toyota Tundra
Toyota Tundra on Toyota Motor Corporationin valmistama lava-auto. Autoa valmistetaan nykyään San Antoniossa, Texasissa. Vuoteen 2009 asti sitä valmistettiin Toyota Motor Manufacturing Indiana -tehtaalla, Indianan osavaltiossa.
Dio-Gare
Dio-Gare on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Katista länteen. Kunnassa on 12 700 ja kylässä 4 200 asukasta (vuonna 2009).
Dio-Garen kunnan pinta-ala on 180,3 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Diédougoun ja Kalifabougoun, idässä Diagon etelässä Dombilan ja lännessä Bossofalan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, soninkeja, maureja ja mandinkoja. Yleisin kieli on bambara. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.
Dio-Garen kautta kulkee Bamakosta Senegalin rajalle johtava maantie RN24 sekä Dakarin–Nigerin rautatie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnassa toimii vuonna 2013 avattu sementtitehdas.
Kypäränkoriste
Kypäränkoriste on vaakunakokonaisuudessa kypärästä nouseva kolmiulotteinen tunnus tai muu merkki. Kypäränkoristeiden alkuperäisenä tehtävänä oli usein lähinnä mahtailu, mutta sen merkitys ritarin tunnistamisessa kasvoi turnajaisten kukoistuskaudella, kun koristeena alettiin käyttää kilvellä olevia tunnuksia. Kypäränkoristeina on myös käytetty vaakunasta riippumattomia tunnuksia esimerkiksi viittauksena sukujuuriin, ja heraldiikan rappiokaudella kypäränkoristeissa saattoi olla jopa vallattomia piirteitä. Etenkin Saksassa kypäränkoristeita on käytetty erotuksena saman suvun eri haarojen välillä.
Heraldisten kypäränkoristeiden juuret ovat ritareiden kypärissään käyttämissä koristeissa. Niistä ensimmäiset tehtiin kovetetusta nahasta, joka kiinnitettiin kypärään nahasta neulotun kalotin avulla, joka taas puolestaan kätkettiin lakipunoksella. Turnajaisten aikakauden päätyttyä kypäränkoriste kehittyi aidosta esineestä pelkäksi piirrokseksi. Se kuitenkin säilytti kolmiulotteisen luonteensa, mikä erottaa sen esimerkiksi vaakunakilpien kuvioista. Aluksi kypäränkoriste oli luultavasti henkilökohtainen, mutta siitä on sittemmin tullut yhtä lailla perinnöllinen sukuvaakunan osa kuin muutkin tunnukset.
Kypäränkoristeiden käyttöä säätelevät tavat ovat eri maissa erilaisia. Suomessa kypäränkoriste kuuluu vaakunaan, mikäli siinä on kypärä. Irrallisena sitä ei sen sijaan voi käyttää, toisin kuin esimerkiksi Englannissa. Jos koriste toistaa kilvellä olevan tunnuksen, on se yleensä vaakunan pääväreissä. Muuten kypäränkoristeen värejä ei ole erityisesti määrätty.
Kaaresuvannon seurakunta
Kaaresuvannon seurakunta () on Luulajan hiippakuntaan ja Pohjois-Norrbottenin rovastikuntaan kuuluva Ruotsin kirkon seurakunta, joka toimii Kiirunan kunnassa Kaaresuvannon piirin alueella.
Kaaresuvanto oli aiemmin samaa seurakuntaa Enontekiön alueen kanssa, mutta vuonna 1813 ne erkanivat seurakunnallisesti valtionrajan tullessa niiden väliin. Vuosien 1813-1907 seurakunnan nimi kuitenkin vaihteli ollen välillä Enontekiö (Enontekis) tai Kaaresuvanto (Karesuando). Vasta 1907 vakiintui seurakunnan nykyinen nimi ainoaksi nimeksi.
Kaaresuvannon ensimmäinen kirkko rakennettiin vuosina 1813-1816.Se oli yksinkertainen puurakennus matalalla kivijalalla. Kirkonkylässä oli ainoastaan viisi tilaa ja koko seurakunnan väkiluku oli 625. Vuosina 1826-1849 seurakunnan kirkkoherrana toimi Lars Levi Laestadius. Kaaresuvannon kirkosta myös alkoi joulukuussa 1845 herätys, joka tultiin tuntemaan lestadiolaisuuden nimellä.
Köyhä seurakunta ei kyennyt ylläpitämään kirkkoaan, mistä johtuen se rapistui korjauskelvottomaksi. Vuonna 1905 purettiin vanha kirkko ja samana vuonna vihittiin myös uusi kirkko käyttöön. Se restauroitiin vuosina 1953-1954.
Wanuri Kahiu
Wanuri Kahiu on kenialainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja kirjailija. Hän on saanut useita palkintoja ohjaamistaan elokuvista ja lisäksi ollut useita kertoja palkintoehdokkaana. Hänen elokuvansa "From a Whisper" on saanut vuonna 2009 Afrikan elokuva-akatemian parhaan ohjaajan, parhaan käsikirjoituksen ja parhaan elokuvan palkinnon. Cannesin elokuvajuhlilla 2018 esitettävä elokuva "Rafiki" on kielletty ohjaajan kotimaassa Keniassa sen sisältämän lesbosuhteen vuoksi.
Doubabougou
Doubabougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Katista lounaaseen. Kunnassa on 9 900 ja kylässä 3 500 asukasta (vuonna 2009).
Doubabougoun kunnan pinta-ala on 151,88 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Diagon, idässä Kambilan, etelässä Mandén ja lännessä Dombilan kuntiin. Maisemaa leimaavat Mandinguevuoret. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on pensassavannia ja metsää.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Valtaosa asukkaista on bambaroita. Lisäksi on jonkin verran fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Doubabougousta on ymärivuotinen tieyhteys Katiin. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, maapähkinä, pavut, bataatti, durra ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Mirella Cortès
Mirella Cortès i Gès (s. 1958 Sallent) on Katalonian tasavaltalaista vasemmistoa edustava katalonialainen poliitikko. Hän toimi Sallentin kunnanjohtajana vuosina 2003–2007 ja vuonna 2016 hän oli Katalonian parlamentin nimittämänä edustajana Espanjan senaatissa. Vuonna 2018 hänet nimitettiin uudelleen senaattiin.
8. toukokuuta 2018 Cortès yritti vannoa uskollisuudenvalansa Espanjan perustuslaille neljä kertaa katalaaniksi, mutta senaatin puheenjohtaja keskeytti Cortèsin joka kerta ja vaati tätä käyttämään espanjan kieltä Kansanpuolueen edustajien huudellessa samaan aikaan Cortèsille ja taputtaessa puheenjohtajan vaatimukselle. Lopulta Cortès suostui vannomaan valan espanjaksi mutta lausuen sen kuitenkin vielä kerran katalaaniksi ennen espanjankielistä käännöstä. Hän sisällytti valaansa kohdan, jossa hän lupasi toimia sen eteen, että "poliittiset vangit vapautettaisiin, poliittiset pakolaiset voisivat palata ja Katalonian tasavalta perustettaisiin". Valaa vannottaessa senaatin puheenjohtaja kysyy edustajalta, lupaako edustaja kunnioittaa Espanjan perustuslakia, ja tähän kysymykseen riittää vastaukseksi pelkkä ”lupaan”, mutta on muodostunut tavaksi, että poliitikot saattavat tehdä omia lisäyksiään valaan. Esimerkiksi osa Podemos-puolueen edustajista lupasi vuonna 2016 ”kunnioittaa perustuslakia ja pyrkiä muuttamaan sitä”.
Suomalais-ugrilaisten kansojen lippu
Suomalais-ugrilaisten kansojen lippu on suomalais-ugrilaisten kansojen yhteinen lippu. Se on pohjoismainen ristilippu, jonka vasemmalla puolella on punainen tähti. Lipun suunnitteli puolalainen suomalais-ugrilaisten kielten tutkija Szymon Pawlas.
Lipun värikkyys symboloi suomalais-ugrilaisten kansojen monimuotoisuutta. Lisäksi värit symboloivat suomalais-ugrilaisia maita ja alueita:
DENIS-P J082303.1-491201 b
DENIS-P J082303.1-491201 b (alias 2MASS J08230313-4912012 b) on substellarinen esine, joka on luokiteltu eksoplaneetaksi tai ruskeaksi kääpiöksi, joka kiertää DENIS J082303.1-491201, L1.5-tyyppinen ruskea kääpiö Purjeen tähdistössä.
Huhtasaari (saari Hämeenlinnassa)
Huhtasaari on saari Hämeenlinnassa Kuohijärvessä. Saari on luonnonsuojelualuetta, ja järvi on luontomatkailun kehittämisen kohdealuetta.
Huhtasaari (saari)
Huhtasaari on yleinen saaren nimi. Karttapaikan mukaan sen nimisiä saaria on ainakin viisitoista. Huhtasaaria ovat muun muassa:
Tjärvenin majakka
Tjärvenin majakka on vuonna 1973 rakennettu majakka Pohjois-Itämerellä Tukholman saaristossa. Majakka toimii Kapellskärin , Norrtäljen ja Tukholman satamiin purjehtevien laivojen opasteena.
Majakka näyttää valkoista ja vihreää valoa, valkoinen sektori kohti Ahvenanmerta.
Gaiziņkalns
Gaiziņkalns on Latvian korkein kohta. Kukkula on 311,6 metriä korkea ja sijaitsee Vidzemessä Madonan kaupungin lähellä.
Tallinnan vaakahuone
Tallinnan vaakahuone () oli Tallinnan Raatihuoneentorilla sijainnut vuonna 1555 valmistunut vaakahuone. Rakennus tuhoutui Tallinnan ilmapommituksissa vuonna 1944.
Ensimmäinen vaakahuone Tallinnan Raatihuoneentorille valmistui ilmeisesti jo 1300-luvulla ja vuonna 1555 valmistui uusi aumakattoinen vaakahuone. Rakennus oli kaksikerroksinen ja se oli koristeltu stukkoreliefein. Vaakahuoneessa punnittiin torille myytäväksi tuotavat tuotteet. Tuotteet ajettiin rattailla sisään ensimmäiseen kerrokseen, jossa ne punnittiin ja mitattiin. Samalla niille määrättiin kaupunginraadin säätämä vero, joka oli tärkeä tulonlähde kaupungille. Toinen kerros on toiminut ehkä varastona ja kauppaiden tiloina. Vuodesta 1583 vaakahuoneen kellarissa oli Tallinnan kaupungin viinikellari. 1830-luvulla rakennuksen nurkkiin kohosi savupiiput. Vaakahuone tuhoutui toisen maailmansodan aikana Tallinnan ilmapommituksissa maaliskuussa 1944.
Aukštojas
Aukštojas on Liettuan korkein kohta. Valko-Venäjän rajan tuntumassa sijaitseva mäki on 294 metriä korkea. Aiemmin oletettiin että Juozapine Kalnas on Liettua korkein kohta. Vilnan Gediminasin teknillisen yliopiston vuonna 2004 tekemissä tarkemmissa tutkimuksissa selvisi että se on vain 292,7 metriä korkea. Noin puolen kilometrin päästä löytyi kukkula jonka korkeus on 293,84 metriä. Loppujen lopuksi Juozapine Kalnas ei ollut edes toiseksi korkein kukkula, vaan noin 10 kilometrin päässä sijaitseva Kruopine on 293,65 metriä korkea.
Vasta löydetyllä Liettuan korkeimmalla kohdalla ei ollut nimeä ja siitä järjestettiin yleisökilpailu saman vuonna 2004. Nimeksi valittiin joka on liettualaisen mytologian ylin jumala. Uusi nimi tuli viralliseen käyttöön 18.11.2005.