hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Alfreð Finnbogason
Alfreð Finnbogason (s. 1. helmikuuta 1989 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapallohyökkääjä, joka kesästä 2016 alkaen edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa FC Augsburgia, jossa pelasi jo edellisen kevätkauden lainasopimuksella espanjalaisesta Real Sociedadista.
Alfreð pelasi kotimaansa pääsarjassa Breiðablik UBK:ssa vuosina 2007–2010 kaikkiaan 43 ottelua, joissa teki 28 maalia. Hän voitti Islannin cupin 2009 ja Islannin-mestaruuden 2010. Hän pelasi seurassa myös kaksi Eurooppa-liigan karsintaottelua.
Alfreð siirtyi kesken kauden 2010–2011 Jupiler Pro League -seura KSC Lokereniin. Hän pelasi belgialaisseurassa pudotuspelit mukaan lukien 22 pääsarjaottelua, joissa teki neljä (toisen lähteen mukaan viisi) maalia. Kesän 2012 hän pelasi lainalla Allsvenskanin Helsingborgissa tehden 12 maalia 17:ssä pelaamassaan Ruotsin pääsarjan ottelussa. Hän voitti Ruotsin supercupin. Hän pelasi seurassa myös neljä Mestarien liigan karsintaottelua.
Alfreð Finnbogason siirtyi elokuussa 2012 alankomaalaiseen SC Heerenveeniin. Hän teki tulokaskaudellaan 31 liigaottelussa 24 maalia ollen Eredivisien kolmanneksi paras maalintekijä. Seuraavalla kaudella hän voitti sarjan maalikuninkuuden viimeisteltyään 31 ottelussa 29 maalia. Kaikkiaan hän pelasi Heerenveenissä pudotuspelit mukaan lukien 65 liigaottelua, joissa teki 53 maalia.
Alfreð siirtyi Primera División -seura Real Sociedadiin kahdeksan miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2014. Tulokaskaudellaan hän teki kaksi maalia pelaamissaan 25:ssä Espanjan pääsarjan ottelussa. Hän pelasi myös kaksi Eurooppa-liigan karsintaottelua. Kaudella 2015–2016 hän pelasi tammikuun loppuun saakka lainalla kreikkalaisessa Olympiakosissa. Hän pelasi seurassa kolme Mestarien liigan ottelua, joissa teki yhden maalin ja seitsemän Kreikan Superliigan ottelua tehden yhden maalin. Helmikuun alusta kauden loppuun hän pelasi lainalla saksalaisessa FC Augsburgissa, jossa teki seitsemän maalia 14 Bundesliigaottelussa. Hän siirtyy Augsburgiin nelivuotisella sopimuksella kesällä 2016.
Alfreð Finnbogason pelasi Islannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelua, joissa teki viisi maalia. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Färsaaria vastaan maaliskuussa 2010. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Israelia vastaan saman vuoden marraskuussa. Ensimmäisen arvokisojen karsintaottelunsa hän pelasi 0–0-tasapeliin päättyneessä EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan maaliskuussa 2011.
Alfreð on 9. kesäkuuta 2016 mennessä pelannut kaikkiaan 34 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia. Pelaamissaan kymmenessä MM-karsintaottelussa hän on tehnyt kaksi maalia, kahdeksassa EM-karsintaottelussa ei yhtään. Hän pelasi viidessä karsintaottelussa kaikkiaan 99 minuuttia Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016.
Jóhann Berg Guðmundsson
Jóhann Berg Guðmundsson (s. 27. lokakuuta 1990 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Charlton Athleticia.
Jóhann kuului juniorina englantilaisten Chelsean ja Fulhamin akatemioihin, mutta aloitti uransa aikuisten tasolla kotimaansa pääsarjaseura Breiðablik UBK:ssa, jossa teki kaudella 2008 kuusi maalia 22 ottelussa.
Hän siirtyi helmikuussa 2009 alankomaalaisen AZ Alkmaarin alle 21-vuotiaiden joukkueeseen ja kesällä 2010 edelleen seuran edustusjoukkueeseen. Hän pelasi Alkmaarissa kausilla 2010–2014 pudotuspelit mukaan lukien 119 Eredivisien ottelua, joissa teki yhdeksän maalia. Hän voitti KNVB-cupin 2013. Hän pelasi seurassa 36 Eurooppa-liigan ottelua (mukaan lukien kuusi karsintaottelua), joissa teki kahdeksan maalia. Hän siirtyi Charltoniin kesällä 2014. Kahden seuraavan kauden aikana hän pelasi Englannin mestaruussarjassa yhteensä 81 ottelua, joissa teki 16 maalia.
Jóhann Berg Guðmundsson pelasi Islannin alle 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. A-maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran maaottelussa Azerbaidžania vastaan elokuussa 2008. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi 0–2-tappioon päättyneessä Makedoniaa vastaan kesäkuussa 2009. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki maaottelussa Andorraa vastaan marraskuussa 2012. Hän teki kolme maalia Islannin ja Sveitsin pelatessa 4–4-tasapelin syyskuussa 2013.
Jóhann on pelannut 9. kesäkuuta 2016 mennessä kaikkiaan 46 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Hän on pelannut 11 MM- ja 14 EM-karsintaottelua. Hän pelasi seitsemän karsintaottelua Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016.
Primecoin
Primecoin (merkki: Ψ; lyhenne: XPM) on avoimen lähdekoodin kryptovaluutta. Primecoinin on tehnyt Sunny King - sama henkilö, joka on tehnyt myös kryptovaluutta Peercoinin. Primecoin on Bitcoinin innoittama ja se käyttääkin paljon samaa lähdekoodia kuin Bitcoin.
19. marraskuuta 2013 yhden Primecoinin arvo oli noin 0,56 USD ja Primecoin-rahavarannon kokonaisarvo noin 1,7 miljoonaa USD.
Pierre Brabant
Pierre Brabant (26. elokuuta 1925 Montreal – 29. elokuuta 2014) oli kanadalainen pianisti ja säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa Raymond Davidin ja J.-Élie Savarian johdolla vuosina 1942–1943 ennen pääsyään Conservatoire de musique du Québeciin 1951. Hän opiskeli lisäksi urkujensoittoa Marcel Duprén ja Eugène Lapierren johdolla. Brabant piti ensimmäisen resitaalinsa hyvin nuorena ja esiintyi vuonna 1942 CBC:n ohjelmassa "Young Artists of Tomorrow". Pian tämän jälkeen hän voitti ensimmäisen palkinnon CBC:n radiokilpailussa. Oleskeltuaan Pariisissa 1947–1948 Brabant esitti Kanadassa resitaalikiertueellaan monia omia sävellyksiään: "Sonatine en do", "Caprice laurentien", "Cinq Cantilènes" ja "Cinq Églogues". Brabant sävelsi musiikin Ruth Sorelin balettiin "La Gaspésienne" (1949).
Brabant kiinnostui myöhemmin myös popmusiikista ja sävelsi lisäksi musiikkia moniin lastenohjelmiin. Brabantia kuullaan monilla levytyksillä niin pianistina kuin säveltäjänäkin. Vuodesta 1987 alkaen Brabant säesti basso Joseph Rouleauta. Tässä ominaisuudessa hän osallistui varsinkin Félix Leclercin laulujen esityksiin.
Macclesfield
Macclesfield on kaupunki Luoteis-Englannissa, noin 30 kilometriä Manchesterista etelään. Kaupunki oli Englannin silkinkudontateollisuuden keskus. Ensimmäinen vesivoimalla toiminut silkkitehdas perustettiin vuonna 1774. Kaupungissa oli myös useita oppilaitoksia, joissa opetettiin silkinkudonnan lisäksi silkkikankaiden suunnittelua. Nykyään muutamissa entisissä tehtaissa on silkkiaiheisia museoita ja näyttelyitä, joissa kerrotaan silkinvalmistuksen historiaa kaupungissa.
Kaupungissa juhlitaan joka kesäkuu yhden viikonlopun ajan Barnaby Festivaalia. Siinä esiintyy koko kaupungin kulttuurikirjo. Juhlalla on vuosisatoja pitkät perinteet. Juhla juontaa nimensä Barnabasista, joka on silkkityöntekijöiden suojelupyhimys.
Kaupungissa palaa jalkapallojoukkue Macclesfield Town Football Club. Seuran peliareenana on Moss Rose.
Joy Divisionin laulusolisti Ian Curtis eli kaupungissa ja hänet on haudattu kaupungin hautausmaalle.
Flyygeli &amp; kaakeli
Flyygeli & kaakeli on suomalainen Yleisradion tuottama satiirinen televisiosarja, joka valmistui vuonna 1982. Sarjassa esiintyivät muun muassa pianisti Risto Hiltunen ja imitaattori Heikki Helakorpi.
Sarjassa piikiteltiin muun muassa neutronipommin isää, Puolan sotatilaa ja suomalaisia poliitikoita.
7. toukokuuta 1982 esitetty ohjelma näytettiin uusintana toukokuussa 2005. Jakson kuvaus oli: "Maassa ja maailmassa on suuri määrä suunnattomia ilmiöitä. Kaikella on kuitenkin mittansa ja määränsä, joita puntaroimaan on asetettu flyygeli ja kaakeli."
Bertrand Traoré
Bertrand Isidore Traoré (s. 6. syyskuuta 1995 Bobo-Dioulasso) on burkinafasolainen jalkapalloilija, joka edustaa ranskalaista Olympique Lyonnais'ta. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Englannin Valioliigassa pelaava Chelsea teki lokakuussa 2013 Traorén kanssa neljän ja puolen vuoden pituisen sopimuksen. Hän pelasi lainalla muun muassa Amsterdamin Ajaxissa ja siirtyi kesällä 2017 Ranskaan Lyonin joukkueeseen.
Maajoukkuetasolla Traoré teki debyyttinsä Burkina Fason joukkueessa syyskuussa 2011, vain 15-vuotiaana.
Eduskuntatalon pommi-isku 1950
Eduskuntatalon pommi-isku oli Suomen eduskuntataloon Helsingissä 14. helmikuuta 1950 tehty pommi-isku. Isku tehtiin juuri ennen eduskuntatalossa järjestettyä presidentinvaalia.
"Helsingin Sanomat" kirjoitti iskusta seuraavasti:
"Kymmenkunta minuuttia ennen kello yhtä toissayönä tuntematon tihutyöntekijä hiipi eduskuntatalon takaa kohti sen pääsisäänkäytävää, hyppäsi yli paikalla olevan kiviaidan ja eteni kivipilarien suojaamana pääovelle. Täällä hän kaikessa rauhassa saattoi sivullisten katseilta suojassa valmistella räjäytystä, josta seuraavana aamuna, eilen, muodostui yleinen puheenaihe. Kello 0.55 räjähti panos, joka rikkoi pääoven ikkunat ja väänsi sen rautakehykset muodottomiksi."
Poliisin tutkimusten mukaan räjäyttäjä oli käyttänyt ns. avopanosta ja räjähdysaineena oli ollut joko 3 kiloa dynamiittia tai 1,5 kiloa TNT:tä. Räjähdys aiheutti noin 200 000 markan aineelliset vahingot.
Aluksi monet tahot, esimerkiksi ruotsalainen iltapäivälehti "Expressen", epäilivät iskusta suomalaisia kommunisteja. Pian eräs helsinkiläinen mies kuitenkin tunnusti teon isälleen. Syynä iskuun oli ollut mielenhäiriö, eikä siihen liittynyt mitään poliittisia motiiveja.
Arctops
Arctops (nimen merkitys: "”karhunkasvo”") on sukupuuttoon kuollut terapsidisuku, joka eli nykyisen Etelä-Afrikan alueella myöhäisellä permikaudella. Suvun tyyppilaji on "Arctops willistoni", mutta muut sukuun luetut lajit ovat epävarmoja. Suku tunnetaan pelkistä kalloista, jotka saattavat kaikki kuulua samaan lajiin tai sitten eivät.
"Arctops" oli Gorgonopsia-alalahkoon kuuluva lihansyöjä. "A. willistoni"n kallo on noin 30 cm:n pituinen, ja koko eläin oli todennäköisesti noin 2 metriä pitkä. "Arctops" saattaa olla "Scylacognathus"-suvun aikuinen muoto, jolloin se olisi tämän synonyymi.
Scylacognathus
Scylacognathus (nimen merkitys: "”nuoren koiran leuka”") on sukupuuttoon kuollut terapsidisuku, joka eli permikaudella. Sukuun luetaan lajit "S. parvus", "S. robustus" ja "S. kitchingi".
"Scylacognathus" oli pieni Gorgonopsia-alalahkoon kuuluva lihansyöjä. Sen fossiileja on löydetty Etelä-Afrikasta. "Arctops"-sukuun luokitellut fossiilit saattavat olla "Scylacognathus"-suvun aikuisia yksilöitä. Tällöin "Arctops" olisi "Scylacognathusin" synonyymi.
Lahden Säästöhuipun sortuminen
Asunto Oy Lahden Säästöhuippu oli rakenteilla ollut 9-kerroksinen kerrostalo, joka sortui harjakorkeudessa 12. huhtikuuta 1963 Lahdessa. Turun Sanomat piti rakennussortumaa sotien jälkeisen ajan suurimpana. Kukaan ei loukkaantunut onnettomuudessa.
Rakennusliike Erkki Melkko aloitti Lahden Säästöhuipun rakentamisen Juustilankatu 9:ään Mustankallionmäelle syksyllä 1962. Rakennukseen oli anottu aravalainaa, ja 36 perheelle oli luvattu asunto marraskuussa 1962.
Rakennuksen harjannostajaiset oli jo pidetty ja peltikaton rakentaminen aloitettu hieman ennen rakennuksen sortumista. Rakennus sortui pitkänäperjantaina 12. huhtikuuta muutamaa minuuttia ennen kello 22:ta. Rakennus luhistui vain muutamassa sekunnissa, mutta henkilövahingoilta vältyttiin, koska oli pyhäpäivä. Rakennuksen lämmittäjä oli poistunut rakennuksesta kymmenen minuuttia ennen sortumista. Rakennuksella oli normaalisti töissä kolmisenkymmentä ihmistä ja sen oli tarkoitus valmistua syksyllä 1963.
Rakennussortuma oli suuri uutinen ja siitä tuli "pääsiäisnähtävyys", jota tuhannet eteläsuomalaiset kävivät katsomassa. Alue ruuhkautuikin henkilö- ja linja-autoista, jotka tulivat muun muassa Haminasta, Helsingistä, Imatralta, Kotkasta, Kouvolasta ja Tampereelta.
Sortuminen tutkittiin perusteellisesti Hämeen rikospoliisissa, rakennushallituksessa, sisäministeriössä, Aravassa ja vakuutusyhtiöissä. Valtion teknillinen tutkimuslaitos julkaisi sortumasta raportin "Betoniteknillinen tutkimus Asunto oy Lahden Säästöhuipun uudisrakennuksen sortumisesta".
Ensi arviot onnettomuuden syystä olivat, että valuvaiheessa betoni olisi päässyt jäätymään, jolloin se jäi heikoksi ja sulaessa sen kestävyys petti. Tämän takia rakennusalan yrittäjät pelkäsivätkin, että tutkinta johtaisi talvirakentamisen merkittäviin rajoituksiin koko Suomessa. Rakennusliikkeen johtaja Erkki Melkko myönsikin, että vaikka rakennusta lämmitettiin ympäri vuorokauden, oli betonivalu kovien pakkasten aikana sattanut johtaa sortumiseen. Melkko myös arveli, että yövahti olisi nukahtanut ja rakennuksen lämmitys näin katkennut.
Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen raportista käy ilmi, että rakennuksen talvibetonoinnissa tehtiin virheitä ja sortuma ei tapahtunut yllättäen. Betonirakenteiden jäätyminen huomattiin jo aikaisemmin, ja niitä yritettiin korjata vielä sortumispäivänä lämmittämällä kellarikerrosta voimakkaasti, mutta tämä vain pahensi asiaa. Tutkimuksessa myös selvitettiin talvirakentamisen ongelmia, jotta vastaavanlaiset onnettomuudet voitaisiin jatkossa ehkäistä.
Aluksi sortumisen kustannuksiksi arvioitiin 300 000 silloista markkaa. Vakuutusyhtiöt ilmoittivat, että mitään ei korvata, koska "tämän tapainen vahinko ei ole lainkaan vakuutettavissa". Samalle paikalle alettiin pian sortumisen jälkeen rakentaa uutta samanlaista tornitaloa.
Lahden Säästöhuipun sortuminen toimi väljästi innoituksena Eero Silvastin kirjoittamaan 45-minuuttiseen televisionäytelmään "Sortuma", joka ensiesitettiin Yle TV1 -verkossa 1968.
Immergo
Immergo on suomalainen, vuonna 2007 perustettu dark-, death- ja black metal -vaikutteista sinfonista metallia soittava yhtye. Immergo julkaisi esikoisalbuminsa Sunken World vuonna 2013.
Immergo on ilmoittanut esikuvikseen mm. yhtyeet Carach Angren, Dimmu Borgir ja Shade Empire.
Immergo toimi aluksi nimellä Drowlich, jonka alla julkaistiin demo nimeltä Benighted Illumination.
Inostrancevia
Inostrancevia on sukupuuttoon kuollut Gorgonopsia-alalahkoon kuuluva terapsidisuku. Nämä terapsidit olivat suurikokoisia lihansyöjiä, jotka elivät myöhäisellä permikaudella. "Inostrancevia" on nimetty paleontologi Aleksandr Inostrantsevin kunniaksi.
Sukuun luetaan kolme lajia: "Inostrancevia alexandri, Inostrancevia latifrons" ja "Inostrancevia uralensis". Näistä "I. alexandri" tunnetaan kahdesta hyvin säilyneestä luurangosta. "I. latifrons" tunnetaan huonommin säilyneestä luurangosta ja "I. uralensis" vain aivokopan kappaleista. "I. alexandri"n kallo on pituudeltaan noin 51 cm, ja koko eläimen pituus on suunnilleen 2,7 metriä. "I. latifrons" on kooltaan suurempi. "Inostrancevia"n fossiileja on löydetty Venäjältä.
Angelic Upstarts
Angelic Upstarts on vuodesta 1977 toiminut englantilainen punk rock-yhtye. Se on tunnettu antifasistisista ja vasemmistolaisista sanoituksistaan. Yhtye liitetään myös ei-rasistiseen skinhead-kulttuuriin. Angelic Upstartsia pidetään yhtenä Britannian 1970-luvun lopun punk-aallon poliittisimmista yhtyeistä.
Angelic Upstartsin kaupallisesti menestyneimmät albumit ovat yhtyeen neljä ensimmäistä julkaisua, jotka kaikki nousivat Britannian albumilistalle. Debyyttialbumi "Teenage Warning" oli korkeimmillaan sijalla 29 ja livealbumi "Angelic Upstarts Live" sijalla 27.
Los Fastidios
Los Fastidios on vuonna 1991 perustettu italialainen punk rock-yhtye, jonka yhdistetään rasismin vastaisten skinheadien RASH- ja SHARP-liikkeisiin. Yhtyeen sanoitukset käsittelevät yleensä erilaisia yhteiskunnallisia epäkohtia, muun muassa rasisimia ja eläinten oikeuksia. Osa jäsenistä on myös kasvissyöjiä.
Yhtyeen jäsenet tunnetaan innokkaina jalkapallonfaneina ja Italian neljännellä sarjatasolla pelaavan Virtus Veronan kannattajina. Los Fastidios on esiintynyt muun muassa espanjalaisen Rayo Vallecanon, saksalaisen FC St. Paulin sekä skotlantilaisen Glasgow Celticin vasemmistolaisten kannattajien järjestämissä konserteissa. Yhtye on myös levyttänyt useita jalkapalloaiheisia kappaleita, muun muassa antifasististen ultrien tunnuslauluksi nousseen kappaleen "Antifa Hooligans" sekä version Liverpoolin kannattajien tunnetuksi tekemästä hymnistä "You'll Never Walk Alone".
You’ll Never Walk Alone
You’ll Never Walk Alone on vuonna 1945 sävelletty amerikkalainen musikaalikappale, joka nykyään tunnetaan parhaiten englantilaisen Liverpool FC:n jalkapallojoukkueen kannattajien laulamana kannatuslauluna ja seuran tunnuskappaleena. Alkuperäisen laulun sävelsi "Carousel"-nimiseen musikaaliin Richard Rodgers, ja sen sanoituksen teki Oscar Hammerstein II.
Vuonna 1963 kappaleen levytti liverpoolilainen yhtye Gerry and the Pacemakers ja se nousi välittömästi Britannian singlelistan ykköseksi neljän viikon ajaksi. Liverpool FC:n kannattajat omivat kappaleen pian itselleen ja alkoivat laulaa sitä katsomossa ennen jokaisen pelin alkua. Se on myöhemmin levinnyt myös usean muun jalkapallojoukkueen kannattajien keskuuteen, sitä laulavat muun muassa skotlantilaisen Glasgow Celticin sekä useiden hollantilaisten ja saksalaisten joukkueiden fanit. Yleisesti ”You’ll Never Walk Alone” yhdistetään kuitenkin nimenomaan Liverpoolin kannattajiin.
Nykyään lause löytyy myös seuran tunnuksesta sekä kirjoitettuna yhden Anfieldin stadionille johtavan portin yläpuolelle. Se on nimetty seuran entisen managerin Bill Shanklyn mukaan ”Shankly Gateksi”. Shankly oli yksi ensimmäisistä henkilöistä, joka kuuli Gerry and the Pacemakersin levyttämän version ennen sen julkaisua.
Kappaleen ovat vuosien mittaan levyttäneet kymmenet artistit. Tunnetuimpia esittäjiä ovat Alicia Keys, Aretha Franklin, Barbra Streisand, Elvis Presley, Frank Sinatra, Johnny Cash, Kiri Te Kanawa, Louis Armstrong, Ray Charles ja Pink Floyd.
Jalkapalloaiheisena sen ovat tehneet muun muassa saksalainen Die Toten Hosen sekä italialainen Los Fastidios. Liverpoolin joukkue puolestaan levytti kappaleen 1975. Vuonna 1985 ”You’ll Never Walk Alone” ilmestyi useiden brittiläisten julkisuuden henkilöiden esittämänä hyväntekeväisyyssinglenä, jolla kerättiin rahaa Bradfordin katsomopalon uhreille.
Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1
Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1 () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Francis Lawrencen ohjaama tieteisseikkailuelokuva, joka perustuu Suzanne Collinsin samannimiseen romaaniin vuodelta 2010. "Matkijanärhi, osa 1" on "Nälkäpeli"-elokuvasarjan kolmas osa ja elokuvan "Vihan liekit" jatko-osa. Pääosissa ovat Jennifer Lawrence, Josh Hutcherson, Liam Hemsworth, Woody Harrelson, Elizabeth Banks, Julianne Moore, Philip Seymour Hoffman, Jeffrey Wright, Stanley Tucci ja Donald Sutherland.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 21. marraskuuta 2014.
10. heinäkuuta 2012 Lionsgate ilmoitti jakavansa kirjasarjan viimeisen osan Matkijanärhen
kahteen osaan. "Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1" -elokuvan ensi-ilta on 21. marraskuuta 2014 ja "Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 2" -elokuvan ensi-ilta on 20. marraskuuta 2015.
Elokuvan kuvaukset alkoivat 23. syyskuuta 2013 Atlantassa. "Osa 1" kuvattiin samanaikaisesti "Osan 2" kanssa.
Elokuvassa Plutarch Heavensbeeta näyttelevä Philip Seymour Hoffman löydettiin kuolleena kotoaan New Yorkissa 2. helmikuuta 2014. Tuotantoyhtiö Lionsgate julkaisi tiedotteen, jonka mukaan Hoffman oli kuvannut kaikki kohtauksensa "Osasta 1" ja hänellä oli viikko jäljellä "Osan 2" kuvauksista. Lionsgaten mukaan elokuvan ensi-iltaa ei jouduta siirtämään, koska suurin osa Hoffmanin kohtauksista oli saatu kuvattua.
Elokuvan virallinen teaser traileri julkaistiin 28. heinäkuuta 2014.
Ensi-iltaviikonloppunaan elokuva tuotti Yhdysvalloissa 123 miljoonaa dollaria, joka on vuoden 2014 paras avaustulos, mutta silti vähemmän kuin kaksi edellistä "Nälkäpeli"-elokuvaa. Elokuva oli avausviikonloppunaan myös Suomen katsotuin. Sen näki ensimmäisen viikonlopun aikana yli 78 tuhatta katsojaa.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 223 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 65 prosenttia oli positiivisia.
Risto Räppääjä ja liukas Lennart
Risto Räppääjä ja liukas Lennart on Risto Räppääjästä kertova suomalainen musikaalielokuva, jonka ensi-ilta oli helmikuussa 2014. Elokuvan on ohjannut Timo Koivusalo, ja käsikirjoitus perustuu osittain Sinikka ja Tiina Nopolan tarinaan "Risto Räppääjä saa isän".
Elokuvaa kuvattiin kesällä 2013 muun muassa Villilän studioilla Nakkilassa sekä Naantalin vanhassa kaupungissa. "Risto Räppääjä ja liukas Lennart" on Risto Räppääjä -sarjan neljäs elokuva. Edellisistä elokuvista poiketen elokuvan tuotti Artista Filmi, ja kaikki näyttelijät myös vaihtuivat.
Elokuva palkittiin lokakuussa 2014 Saksassa Schlingelin kansainvälisillä lasten- ja nuortenelokuvien festivaalilla (Internationales Filmfestival Schlingel) parhaan eurooppalaisen lastenelokuvan palkinnolla.
Elvi ja Rauha-täti saavat mielestään loistavan idean: heidän pitää löytää mies, joka olisi sopiva isähahmo Ristolle. Risto ei ole ideasta ollenkaan innoissaan, eikä myöskään heidän naapurinsa Lennart, joka on itse ihastunut Rauhaan. Päästääkseen Riston kiipelistä, Lennart yrittää luoda täydellisen miehen, joka täyttäisi Rauhan jatkuvasti muuttuvat toiveet. Pian Lennart saa huomata, ettei ole helppoa yrittää olla monta eri henkilöä yhtä aikaa. Kun vielä Elvi-tätikin ihastuu yhteen Lennartin luomista isähahmoista alkavat asiat mennä hulvattomasti solmuun. Tämä unohtumaton kesä on täynnä uskomattomia kiemuroita ja vauhdikkaita väärinkäsityksiä.
Kaipolan koulu
Kaipolan koulu on jämsäläinen ala-aste, joka sijaitsee osoitteessa Kaipolan koulutie 3. Rehtorina toimii Ville Lehtinen.
Kaipolan koulu on rakennettu 1939 ja on nykyisin vanhin koulukäytössä olevista koulurakennuksista.
Kaipolan koulu muodostettiin vuoden 1950 koulupiirtojaossa. Aluksi koulu toimi vuokrahuoneistossa.
Koulurakennuksessa oli tilaa myös 1960-luvulla Kaipolan keskikoululle. Rakennusta laajennettiin 1969, kun rakennettiin voimistelusali ja poikien käsityötilat.
Koulu rakennettiin 1950-luvun tyyppikoulujen mukaisesti tiilirunkoisena, kohtalaisen matalana ja pitkänä rakennuksena. Luokkatilat jäsentyivät käytävärivien varrelle vierekkäin.
Hjalmar
Hjalmar on skandinaavinen miehen etunimi. Nimi on muinaisskandinaavista alkuperää ja merkitsee kypäräpäistä sotilasta. Nimen suomen­kielisiä vastineita ovat Jalmari ja sen lyhentymä Jari.
Suomessa nimi Hjalmar on vuoden 2015 loppuun mennessä annettu Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan 4293 miehelle. Hjalmarin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 20. marraskuuta, joka suomen­kielisen kalenterin mukaan on Jalmarin ja Jarin nimi­päivä.
Bewe TuusKi
Bewe TuusKi on 2012 perustettu tuusulalainen jääkiekkoseura, joka pelasi Suomen 
kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomi-sarjassa. 
Seura muodostui vuonna 2012, kun tuusulainen KJT TuusKi ja helsinkiläinen Bewe yhdistyivät.
Bewe TuusKi on tehnyt yhteistyötä kahden Mestiksen seuran Kiekko-Vantaan ja Keravan HCK:n kanssa. Bewe TuusKi oli kahdesti lähellä nousta Mestikseen kausien 2013–2014 ja 2014–2015 päätteeksi, mutta tavoite jäi haaveeksi. Kaudella 2015–2016 Bewe TuusKi muuttui lopulta KJT Edustukseksi ja Bewe toimi tuolloin taustatukena. Kaudella 2016–2017 Bewe ilmoitti lopettaneensa yhteistyön ja keskittyi jatkossa yhteistyöhön jääpalloseura Botnian kanssa.
Bewe TuusKin sisääntulona soi "Shinedown Diamond Eyes" ja maalibiisinä "The Concert (Seven Nation Army)".
Bewe TuusKi pelaa kotiottelunsa sini-puna-valkoisella paidalla, sinisillä housuilla, sini-puna-valko sukilla sekä valkoisen kypärällä. Vierasottelut joukkue pelaa valko-punaisella paidalla sekä samanvärisillä sukilla.Bewe TuusKi pelaa kotiottelunsa Talosyke Areena Tuusulassa, mutta osa peleistä on pelattu Hyrylän jäähallilla viimeksi kaudella 2012–2013. Yleisökapasiteettia ei ole virallisesti vahvistettu, mutta arvella olevan noin 250–300.
Sony Ericsson T630
Sony Ericsson T630 oli matkapuhelinvalmistaja Sony Ericssonin vuonna 2004 julkistama matkapuhelin.
Antero Manninen (muusikko)
Antero Manninen (s. 19. tammikuuta 1973) on suomalainen sellisti, joka tunnetaan muun muassa entisenä Apocalyptica-yhtyeen jäsenenä.
Olivia Munn
Lisa Olivia Munn (s. 3. heinäkuuta 1980 Oklahoma City, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli, televisiopersoona ja kirjailija. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Iron Man 2", "Date Night" ja "Magic Mike" sekä televisiosarjoissa "Perfect Couples" ja "Newsroom".
Hän on emännöinyt G4-televisiokanavan ohjelmaa "Attack of the Show".
Munnin sukujuuret ovat hänen isänsä puolelta englantilais-irlantilais-saksalaiset ja äitinsä puolelta kiinalaiset. Hän syntyi Oklahomassa Yhdysvalloissa, mutta muutti lapsena useasti ja vietti suurimman osan lapsuudestaan Japanissa. Teini-ikäisenä hän palasi Oklahomaan, jossa valmistui high schoolista ja korkeakoulusta.
Tulkoon joulu
Tulkoon joulu on Pekka Simojoen sanoittama ja säveltämä jouluaiheinen kappale.
Kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Petri Laaksonen, Musarit, Suvi Teräsniska ja Mikko Harju. Kappale on myös julkaistu Kauneimmat joululaulut -tapahtuman laulutekstivihkossa, ja nuoren seurakunnan veisukirjassa.
Simojoki on kertonut kappaleen taustasta, että "vaikka joulusta oli jo kaikki sanottu ja kirjoitettu, niin paluu lapsuuden joulumaisemaan synnytti kuitenkin uuden tekstisisällön.". Hän kuvailee kappaletta, että "se on ajatusten virta, eräänlainen sukellus lapsuusvuosien jouluihin, kuva siitä mitä lauluntekijä haluaisi jouluna tehdä.".
Kappaleen ensimmäinen versio syntyi Simojoen opiskellessa Lähetystalolla Helsingissä 1979–1980, mutta hän ei tuolloin julkaissut sitä kokonaan valmiiksi. Vuonna 1986 hän otti kappaleen uudestaan työn alle, kun yksi hänen Jakaranda-kuoronsa jäsenistä oli pyytänyt uutta joululaulua Kauneimmat joululaulut -tilaisuuteen. Alkuperäisestä laulusta muuttui sanoitus että sävellys etenkin säkeistöjen kohdalla. Kertosäkeen perusidea jäi kuitenkin laulun kantavaksi teemaksi.
Etelä-Korean naisten jalkapallomaajoukkue
Etelä-Korean naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Etelä-Koreaa kansainvälisissä naisten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se pelasi ensimmäisen ottelunsa Japania vastaan.
Etelä-Korea on pelannut kahdesti MM-lopputurnauksessa. Vuonna 2003 se hävisi kaikki kolme otteluaan: Brasilialle 0–3, Ranskalle 0–1 ja Norjalle 1–7. Vuonna 2015 Etelä-Korea hävisi alkulohkossaan Brasilialle 0–2, pelasi Costa Rican kanssa tasapelin 2–2 ja voitti Espanjan 2–1. Joukkue sijoittui alkulohkossaan toiseksi ja selviytyi neljännesvälieriin, joissa se hävisi Ranskalle maalein 0–3.
Epinephelus
Epinephelus on meriahventen heimoon ("Serranidae") ja meriahventen alaheimoon ("Epinephelinae") kuuluva kalasuku.
Sukuun kuuluu 86 lajia.
Kalix BF
Kalix BF, Kalix Bandy (virallisesti Kalix Bandyförening) on ruotsalainen jääpallojoukkue, joka pelaa kaudella 2013-2014 Elitserienissä.
Kalix Bandy perustettiin vuonna 1990 nimellä Kalix Nyborg BK kun seutukunnan kaksi jääpalloseuraa Nyborg SK ja IFK Kalix yhdistyivät uudeksi seuraksi. Kalix Bandy nimi otettiin käyttöön vuonna 2001.
Seura oli ensimmäisen kerran Ruotsin korkeimman sarjatason eli silloisen jääpallon Allsvenskanin karsinnoissa keväällä 1993. Kalix Bandy karsi myös keväällä 2006, 2007 ja 2008 noususta Eliteserieniin. Keväällä 2011 nousu tapahtui joukkueen voitettua Gustavsbergin.
Kalix Bandy kuten myös naapurikaupungin HT Bandy ovat joutuneet kokemaan pitkät pelimatkat, sillä joukkueiden vastustajat niin Elitserienissä kuin Allsvanskanissa tulevat Tukholman pohjoispuolelta yli 500 kilometrin päästä.
Valmentaja: Patrik Rönnqvist
Cities in Motion
Cities in Motion on suomalaisen Colossal Orderin kehittämä ja Paradox Interactiven vuonna julkaisema strategiapeli.
Pelin ideana on hallita omaa joukkoliikenneyritystä ja rakentaa joukkoliikennettä. Käytettävissä ovat metrot, linja-autot, raitiovaunut, lautat ja helikopterit. Sarjassa on ilmestynyt kaksi peliä. Ensimmäinen on julkaistu 2011 ja toinen 2013.
IGN antoi pelille arvostelussa arvosanan 7.0/10.
Vaaleasilmäkutoja
Vaaleasilmäkutoja ("Ploceus ocularis") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Vaaleasilmäkutojaa tavataan hajanaisella alueella Afrikan etelä-, keski ja itäosissa. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustakurkkukutoja
Mustakurkkukutoja ("Ploceus nigricollis") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustakurkkukutojaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pyövelikutoja
Pyövelikutoja ("Ploceus alienus") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pyövelikutojaa tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa ja Ugandassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltanaamakutoja
Keltanaamakutoja ("Ploceus melanogaster") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltanaamakutojaa tavataan Burundissa, Kamerunissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Keniassa, Nigeriassa, Ruandassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin on kuvattu olevan harvinainen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kapinkutoja
Kapinkutoja ("Ploceus capensis") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kapinkutojaa tavataan Lesothossa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa ja Swazimaassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Angolankutoja
Angolankutoja ("Ploceus temporalis") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Angolankutojaa tavataan Angolassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Sambiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kultakutoja
Kultakutoja ("Ploceus subaureus") on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kultakutojaa tavataan Afrikan itä- ja kaakkoisosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaslukuiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Marcus Roberts
Marcus Roberts (s. 7. elokuuta 1963 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen jazzpianisti. Hän sokeutui 5-vuotiaana ja aloitti pianonsoiton itsenäisen opiskelun muutamaa vuotta myöhemmin. Muodollista opetusta hän sai 12-vuotiaasta alkaen. Häntä opetti Floridan osavaltionyliopistossa Leonidus Lipovetski. Opiskeluaikoinaan Roberts voitti monia kilpailuja ja palkintoja. Hän aloitti 21-vuotiaana kiertelyn Wynton Marsaliksen kanssa ja jatkoi sitä kuuden vuoden ajan.
Roberts on levyttänyt solistina ja erilaisten kokoonpanojen jäsenenä. Häneltä on ilmestynyt jopa sinfoniaorkesterin kanssa tehtyjä levytyksiä alkaen Grammy-ehdokkuuden tuoneesta levystä "Portraits in Blue" (1996). Hän on saanut useita sävellystilauksia ja työskennellyt lisäksi sovittajana. Hän teki sovituksen George Gershwinin pianokonsertosta ja kantaesitti sen orkesterin kanssa. Robertsin ensimmäinen oman levy-yhtiönsä kautta julkaisema levy oli "New Orleans Meets Harlem, Volume 1" (2009).
Roberts on opettanut nuorempia muusikkoja, joihin ovat lukeutuneet Jason Marsalis, Marcus Printup, Nicholas Payton, Ronald Westray, Vincent Gardner ja Roland Guerin. Kun Roberts ei ole kiertueella, hän asuu Tallahasseessa, ja hän kuuluu Floridan osavaltionyliopiston musiikkikoulun henkilökuntaan. Robertsin pianotrion banjotähti Béla Fleckin kanssa tekemän yhteistyön tuloksena syntyi albumi "Across the Imaginary Divide" (2012).
Isohaarakiitäjä
Isohaarakiitäjä ("Panyptila sanctihieronymi") on kiitäjiin kuuluva varpuslintu. Lajia tavataan Väli-Amerikasta.
Kooltaan isohaarakiitäjä kasvaa noin 19–21 cm pitkäksi. Yleisväritykseltään lintu on musta. Lajilla on valkoinen silmäkulmajuova, kurkku ja kaulus niskassa. Siipien reunat ovat väriltään valkoiset. Isohaarakiitäjän siivet ovat pitkät ja sirpinmuotoiset. Pyrstö on haarautunut. Ulkonäöltään isohaarakiitäjä muistuttaa huomattavasti pikkuhaarakiitäjää ("Panyptila cayennensis"), mutta on tätä kookkaampi.
Isohaarakiitäjää tavataan Meksikon eteläosista Costa Ricaan ja Nicaraguaan. Lajin elinympäristöä ovat puolikuivat ylängöt ja kosteat laaksot vuorten välissä.
Filmfare Awards 2012
Filmfare Awards 2012 oli 20. tammikuuta 2013 Mumbaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2012 parhaat hindinkieliset elokuvat. Se oli järjestyksessään 58. Filmfare Awards -tilaisuus.
Tapani Kilpeläinen
Tapani Kilpeläinen (s. 1974, Kuopio) on suomalainen suomentaja ja tietokirjailija. Hän on suomentanut muun muassa Julian Bagginin, Gilles Deleuzen, Michel Foucault'n, Alexandre Kojèven, Julien Offray de La Mettrien, Michel Onfrayn, Leopold von Sacher-Masochin ja Miguel de Unamunon teoksia. Hän työskentelee niin & näin -kirjasarjan päätoimittajana.
Kilpeläisen tietokirja "Itsemurhan filosofia" julkaistiin vuonna 2012.Luettelo Tapani Kilpeläisen kontribuutioista "niin & näin" -lehteen ja niin & näin -kirjasarjaan "niin & näin" -lehden sivuilla.
Joes Teka
Joes Teka on juontaja "Summeri"-televisio-ohjelmassa. Hän myös näytteli "Uusi päivä" -televisiosarjassa hahmoa nimeltä Veeti Susimaa lokakuusta 2013 marraskuuhun 2015.
Sokos Hotels televisiomainos 2018 syksy
Operaatio Attila
Operaatio Attila oli toisessa maailmansodassa Natsi-Saksan suunnitelma Vichyn Ranskan miehittämiseksi. Suunnitelmaa ehdotettiin jo vuonna 1940 jos Ranska uudelleenliittyisi liittoutuneisiin tai jos liittoutuneet nousisivat maihin Ranskan eteläosissa. Suunnitelman tarkoituksena oli myös ottaa haltuun Ranskan laivasto ja sen hallitsemat siirtomaat. Alkuperäistä suunnitelmaa ei koskaan toteutettu, mutta vaihtoehtoinen suunnitelma (Case Anton) johon italialaiset osallistuivat toteutettiin 11. marraskuuta 1942 liittoutuneiden noustua maihin Pohjois-Afrikassa Operaatio Soihdussa. Saksalaiset eivät kuitenkaan onnistuneet valtaamaan Ranskan laivastoa Operaatio Lilassa amiraali Jean de Laborden määrättyä upottamaan Ranskan laivasto Toulonissa 27. marraskuuta. Hitler kuitenkin oli tyytyväinen siitä ettei laivasto upotuksen seurauksena joutunut Charles de Gaullen tai Vapaan Ranskan laivaston käsiin.
Charles Tunnicliffe
Charles Frederick Tunnicliffe (1. joulukuuta 1901 – 7. helmikuuta 1979) oli englantilainen taidemaalari, joka erikoistui lintujen ja muiden eläinten maalaamiseen. Hän syntyi Langleyssa lähellä Macclesfieldiä. Taidemaalarin opiskelun hän aloitti Macclesfieldin taidekoulussa ("Macclesfield School of Art") vuonna 1916. Samana vuonna hän sai stipendin Lontoossa sijaitsevaan Royal College of Art taideyliopistoon.
Tunnicliffesta tuli suosittu kirjojen kuvittaja. Niissä hän maalasi usein Cheshiren maisemia ja luontoa Macclesfieldin ympäristössä. Myöhemmin hänestä tuli "Royal Society for the Protection of Birds" (RSPB) järjestön lehden "Bird Notes" kansilehden kuvittaja. Tämän lisäksi hän teki joulu- ja onnittelukortteja.
Kirsti von Boehm
Kirsti Sofia von Boehm, o. s. "Sihtola" (11. helmikuuta 1921 Ruokolahti – 11. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija.
Kirsti von Boehmin vanhemmat olivat diplomi-insinööri Jalo Sihtola ja musiikinopettaja Ester Andersin. Hän oli naimisissa vuodesta 1943 taidemaalari Tuomas von Boehmin kanssa. Heidän lapsiaan ovat taidemaalarit Eero von Boehm ja Juhani von Boehm sekä arkkitehti Aarne von Boehm (s. 1947).
Kirsti von Boehm työskenteli pianonsoiton opettajana Espoon musiikkiopistossa ja Sibelius-akatemiassa.
Kirsti Heporauta
Heidi Kirsti Kyllikki Funk-Heporauta (s. 6. helmikuuta 1921 Helsinki) on suomalainen nuortenkirjailija.
Eila Nieminen
Eila Sargit Nieminen (13. helmikuuta 1921 Kuusankoski – 1994) oli suomalainen lastenkirjailija. Hän kävi kansakoulun ja ammattikoulun.
Jason Marsalis
Jason Marsalis (s. 4. maaliskuuta 1977 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen jazzrumpali ja -vibrafonisti. Hän on pianisti ja musiikinopettaja Ellis Marsaliksen nuorin poika. Veljessarjan muita tunnettuja muusikoita ovat vanhemmat veljet Branford, Wynton ja Delfeayo. Jason Marsalis aloitti rumpujensoiton 3-vuotiaana ja opiskeli 6-vuotiaana jo James Blackin johdolla. Valmistuttuaan New Orleans Center for the Creative Arts -high schoolista hän opiskeli Loyolan yliopistossa New Orleansissa.
Marsalis aloitti kiertämisen pianisti Marcus Robertsin kanssa marraskuussa 1994. Häntä kuullaan kaikilla vuoden 1995 jälkeen ilmestyneillä Robertsin levytyksillä, joilla tämä esiintyy trion, suurten yhtyeiden tai sinfoniaorkesterin kanssa. Omalla nimellään Marsalis on lisäksi tehnyt kolme albumia: "Year of the Drummer" (1998), "Music in Motion" (2000) ja "Music Update" (2009). Useilla levytyksillä hän on esiintynyt yhdessä isänsä kanssa.
Peter Stock
Peter Stock (s. 12. marraskuuta 1974 Söderfors) on ruotsalainen jääpalloilija, joka toimii pelaajavalmentajana Elitserienissä pelaavassa Kalix Bandyssa.
Peter Stock pelasi eni vuodet Kalixin alueen Karlsborg BK:ssa, josta hän siirtyi syksyllä 1999 Suomen Bandyliigassa pelaavan Tornion Palloveikkojen keskikentälle. Hän oli voittamassa Suomen mestaruutta keväällä 2000.
Syksyllä 2000 Stock siirtyi Elitserienin Skutskärs IF:ään, josta hän seuraavana vuonna siirtyi Uppsalaan Siriuksen riveihin kolmeksi kaudeksi. Syksyllä 2004 alkoi viisi kautta kestänyt ura Bollnäsin riveissä. Syksyllä 2005 Stock oli voittamassa Maailmancupia joukkueen riveissä.
Vuonna 2009 Stock palasi kotiseudulleen ja jatkoi uraansa uudesa haaparantalais-torniolaisessa yhteisseurassa HT Bandy, jossa hän pelasi kaksi seuraavaa kautta, jolloin seura oli Elitserienissä. HT Bandy putosi kauden 2010-2011 päätteeksi Elitserienistä, ja Stock siirtyi Allsvenskanissa pelanneeseen naapurikaupungin Kalix Bandyyn.
Kalix Bandyssä Stock siirtyi valmennuksen tueksi kaudella 2013 jatkaen kuitenkin pelaamistaan.
Seurajoukkueissa
Luettelo pikkuplaneetoista: 376001–377000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
376001:stä ja päättyen 377000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 377001–378000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
377001:stä ja päättyen 378000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 378001–379000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
378001:stä ja päättyen 379000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 379001–380000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
379001:stä ja päättyen 380000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Brian Cherney
Brian Cherney (s. 4. syyskuuta 1942 Peterborough, Ontario) on kanadalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija. Hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1967 ja sai filosofian tohtorin arvon 1974. Hän opiskeli The Royal Conservatory of Musicissa pianonsoittoa Margaret Miller Brownin sekä Jacques Abramin ja sävellystä Samuel Dolinin johdolla. Maisterintutkintoaan varten hän sävelsi teoksensa "Variations for Orchestra" John Weinzweigin valvomana. Vuosina 1966–1969 Cherney osallistui Darmstadtissa György Ligetin, Karlheinz Stockhausenin, Mauricio Kagelin ja muiden luennoille. Hän opetti teoriaa ja sävellystä Victorian yliopistossa vuosina 1971–1972 ja aloitti tämän jälkeen samojen aineiden opettamisen McGill-yliopistossa. Cherneyn kirjoitusten joukossa on ainoa huomattava Harry Somersille omistettu elämäkertateos (1975).
Cherneyn sävellysten joukossa ovat "Mobile" (sarja, 1960-luvulta), "Jousikvartetto nro 2" (1970, McMaster-palkinto kamarimusiikkisävellyksestä 1971), "Tangents I" sellolle (1975), "Jousitrio" (1976), "Group Portrait - with Piano" (1978), "Playing for Time" (1981), "In Stillness Ascending", "Illuminations" ja "Into the Distant Stillness" (1984). Varhaisiin teoksiinsa Cherney sai vaikutteita 1900-luvun alkupuoliskon avantgardesta. 1980-luvun teoksissa Debussyn vaikutus kasvoi huomattavaksi. Se kuuluu Cherneyn orkestroinnissa, pianotekstuurissa ja yleisessä värissä.
Cherneyn "Jousitrio" ja "Into the Distant Stillness" saivat tunnustusta kansainvälisessä säveltäjärostrumissa Pariisissa; ensin mainittu sai jaetun ensimmäisen sijan. Vuonna 1985 Cherney voitti Jules Léger -palkinnon uudesta kamarimusiikista teoksellaan "River of Fire". Cherneyn musiikkia on esitetty ja lähetetty Kanadan lisäksi Yhdysvalloissa, Etelä-Amerikassa, Japanissa, Euroopassa ja Israelissa.
Cherneyn veli on oboisti Lawrence Cherney.
Lawrence Cherney
Lawrence Cherney (s. 1. toukokuuta 1946 Peterborough, Ontario) on kanadalainen oboisti. Hän opiskeli vuosina 1959–1964 Perry Baumanin johdolla The Royal Conservatory of Musicissa. Tämän jälkeen hän aloitti filosofian opinnot Toronton yliopistossa; hän sai vielä samanaikaisesti niiden kanssa opetusta Baumanilta. Cherney lähti Ford Foundationin apurahan (1966) ja Canada Councilin palkinnon (1967–1970) turvin Yhdysvaltoihin opiskelemaan John Mackin, Ray Stillin ja muiden johdolla.
Cherney oli National Arts Centre Orchestran alkuperäisjäsen (1969–1972) ja oli mukana perustamassa myös York Winds -kokoonpanoa, johon kuului vuosina 1972–1982. Hän on esiintynyt York Windsin kanssa ja vuodesta 1982 lähtien solistina laajalti Kanadassa, Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Israelissa. Hän on esiintynyt myös monien muiden kokoonpanojen, kuten Vancouverin CBC-orkesterin ja Manitoban kamariorkesterin kanssa. Cherney tunnetaan sekä perinteisen ohjelmiston että nykymusiikin tulkitsijana. Hän on omistautunut uudelle kanadalaiselle ohjelmistolle, ja hän on tilannut tai kantaesittänyt kymmeniä teoksia kanadalaisilta, eurooppalaisilta ja yhdysvaltalaisilta säveltäjiltä. Vuonna 2009 Cherney sai nimityksen Canadian Music Centren lähettilääksi. Hän pääsi Kanadan ritarikuntaan vuonna 2003.
Cherney perusti vuonna 1981 konserttisarjan Music at Sharon, jonka ensimmäinen taiteellinen johtaja hän oli. Hän on opettanut oboensoittoa ja kamarimusiikkia Ottawan yliopistossa, Yorkin yliopistossa, The Royal Conservatory of Musicissa ja Toronton yliopistossa. Hänen veljensä on säveltäjä Brian Cherney.
Carlo Senoner
Carlo Senoner (s. 24. lokakuuta 1943 Selva di Val Gardena, Bolzanon maakunta, Italia) on italialainen alppihiihtäjä, pujottelun maailmanmestari.
Senoner sijoittui Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 pujottelussa 13:nneksi ja suurpujottelussa 17:nneksi. Chamonix'n MM-kilpailuissa 1962 hän oli alppiyhdistetyssä neljäs ja suurpujottelussa kuudes. Hän voitti pujottelun maailmanmestaruuden Portillon MM-kilpailuissa 1966.
Senoner sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan viidenneksi Berchtesgadenin pujottelussa tammikuussa 1967.
Babruiskin linnoitus
Babruiskin linnoitus (, ) oli Venäjän keisarikunnan vuosina 1807—1836 rakentama, nykyisen Valko-Venäjän Babruiskin kaupungissa Dneprin sivuhaaran Berezinan länsirannalla sijainnut suuri linnoitus. Se oli yksi keisarikunnan länsiosien keskeisiä linnoitusrakenteita. Linnoituksen rakennustöiden vastuullisena linnoitusinsinöörinä toimi alkujaan saksalainen, sittemmin venäläistynyt ja kenraalimajuriksi noussut Karl Opperman (1765-1831). Hän vastasi myös Väinänlinnan linnoitustöistä.
Linnoitus rakennettiin aiemman puolalaisten rakentaman varustuksen ja jesuiittatalon paikalle. Kesäkuussa 1810 Venäjän keisari Aleksanteri I antoi bastiljonilinnoituksen rakentamista koskevan määräksen ja hyväksyi linnoitusinsinööri Karl Oppermanin suunnitelman Babrusikin linnoituksesta.
Vaikka linnoitus oli vielä osin rakenteilla, vuoden 1812 kesään mennessä pystyssä oli 8 bastionia käsittänyt ja 300 tykillä varustettu, 4 000 hengen varuskunnan sisältänyt vahva rakennelma. Napoleonin vuoden 1812 Venäjän retken eli isänmaallisen sodan alkuvaiheessa kenraalimajuri Gavriil Ignatjevin johtama linnoitus tarjosi tärkeän suoja- ja huoltopaikan päähyökkäyslinjan eteläpuolisten venäläisjoukkojen heinäkuiselle vetäytymiselle kohti Smolenskia. Itse Babrusikin kaupunki vallattiin, ja se tuhoutui osin seuraavien kuukausien aikana ranskalaisjoukkojen käsissä. Linnoituskin vaurioitui, vaikka se kestikin yli neljä kuukautta jatkuneen piirityksen ranskalaisjoukkojen vetäytymiseen saakka.
Sodan jälkeen linnoituksen rakennustöitä jatkettiin ja suunnitelmia täydennettiin merkittävästi. Linnoituksen rakennettakin kehitettiin. Syyskuussa 1817 Aleksanteri I tutustui silloiseen varuskuntakaupunkiin ja sen linnoitukseen.
1900-luvulle tultaessa linnoitus menetti sotilaallisen merkityksensä. Tiloja käytettiin vankilana jo 1800-luvulla. Paikalla toimi vankileiri vuosina 1919-20 ja saksalaisjoukkojen keskitysleiri 2. maailmansodan aikana. Linnoitus tuhoutui pääosin 1944 saksalaisten ja neuvostojoukkojen välisessä taistelussa.
1900-luvun alussa alueelle rakennettiin kasarmirakennuksia. Neuvostovuosina paljolti tuhoutunutta varsinaista linnoitusaluetta käytettiin sotilas- ja varastoalueena. Sittemmin parhaimmin säilyneitä linnoituksen osia on kunnostettu muun muassa 2000-luvulla, tilapäisiä rakenteita on purettu ja Valko-Venäjän puolustusministeriön aluetta on siirretty Babruiskin kaupungille ja avattu yleisö- ja museokäyttöön. Laajan linnoitusalueen kunnostustyöt jatkuvat. Alue on osin suojeltu, mutta alueelle on rakennettu myös suuri jää- ja monitoimihalli Babruisk-Arena.
Niemenkylä (täsmennyssivu)
Niemenkylä voi tarkoittaa seuraavia paikkoja Suomessa:
Ronald de Kant
Ronald de Kant (s. 30. lokakuuta 1931 Lancaster, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen klarinetisti. Hän sai taiteilijadiplomin Juilliard School of Musicista vuonna 1953. Hänen opettajansa siellä oli Daniel Bonade. Opintojensa jälkeen de Kant toimi itse opetustehtävissä laivaston musiikkikoulussa Washington DC:ssa. Vietettyään vuoden Torontossa baletin orkesterin kanssa de Kant oli vuosina 1956–1965 New Orleansin filharmonisen orkesterin ensiklarinetistina. Hän toimi ensiklarinetistina myös Vancouverin sinfoniaorkesterissa (1965–1980) ja Vancouverin CBC-kamariorkesterissa (1967–1983). Hän soitti Santa Fen oopperassa kesäisin 1970–1972.
De Kant on toiminut kamarimuusikkona muun muassa New Orleansin ja Vancouverin puhallinkvintettien jäsenenä. Hän on esiintynyt myös solistina orkesterien kanssa. 22. syyskuuta 1968 hän kantaesitti John Weinzweigin "Divertimenton nro. 4". Hän levytti Wolfgang Amadeus Mozartin klarinettikvinteton Purcell-jousikvartetin kanssa, Aaron Coplandin klarinettikonserton Vancouverin CBC-kamariorkesterin kanssa ja kamariteoksia Vancouverin puhallinkvintetin kanssa.
De Kant opetti Brittiläisen Kolumbian yliopistossa osa-aikaisesti vuosina 1965–1980 ja täysiaikaisesti 1980–1983. Hän on myös opettanut muun muassa Vancouverin musiikkiakatemiassa sekä Arizonan osavaltionyliopistossa, jossa hän oli klarinetin professorina 1983–1987. Cincinnatin yliopiston College-Conservatory of Musicissa hän aloitti opettamisen vuonna 1987, ja hänestä tuli siellä puu- ja vaskipuhallinjaoksen puheenjohtaja vuonna 1989.
Harold Ousley
Harold Ousley (23. tammikuuta 1929 Chicago, Illinois – 13. elokuuta 2015) oli yhdysvaltalainen hard bop- ja soul jazz -muusikko, jonka pääsoitin oli tenorisaksofoni. Hän soitti myös huilua.
Ousley varttui Chicagossa, jossa hän aloitti ammattimaisen soittamisen 1940-luvun lopussa. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Billie Holidayn, Dinah Washingtonin, Gene Ammonsin, Jack McDuffin, George Bensonin, Lionel Hamptonin ja Count Basien kanssa. 1960-luvun aikana Ousley alkoi levyttää myös kokoonpanon johtajana. Hänen albuminsa "Tenor Sax" ilmestyi Bethlehem-levymerkillä vuonna 1961, ja Ousley levytti myös Muselle 1970-luvulla. Tammikuussa 2000 hän palasi studioon ja levytti albumin "Grit-Gittin’ Feelin’" Delmark-levymerkille.
Cacareco
Cacareco ("suom. "Roskaa"") (1954-1962) oli São Paulon kunnallisvaaleissa vuonna 1959 viidentoista prosentin (noin 100 000 ääntä) äänisaaliilla parhaiten menestynyt ehdokas. Samainen Cacareco oli myös paikallisen eläintarhan viisivuotias naarassarvikuono, jonka joukko paikallisia opiskelijoita oli asettanut ehdolle motolla: ""Parempi äänestää sarvikuonoa kuin aasia!"" Parantaakseen kandidaattinsa menestymismahdollisuuksia opiskelijat painattivat 200 000 äänestyslipuketta, joihin Cacarecon nimi oli valmiiksi painettu.
Cacarecon menestys oli suora seuraus äänestäjien turhautumisesta paikallisten poliitikkojen korruptoituneisuuteen. Cacareco ei kuitenkaan päässyt valtuustoon, sillä vaalitulos mitätöitiin ja uudet vaalit - tällä kertaa ilman Cacarecoa - järjestettiin. Protesti jätti kuitenkin jälkensä maan politiikkaan: Sanontaa ""Voto Cacareco" (suom. Ääni Cacarecolle)" käytetään Brasiliassa yhä synonyyminä protestiäänelle.
Kanadassa vuonna 1963 perustettu protestipuolue "The Rhinoceros Party of Canada (Kanadan sarvikuonopuolue)" otti nimensä Cacarecon tapauksesta. Kyseinen puolue oli vuonna 1984 Kanadan neljänneksi suurin. Puolue lakkautettiin vuonna 1993.