Finnfund
Teollisen yhteistyön rahasto Oy eli Finnfund (, ) tarjoaa pitkäaikaisia sijoituslainoja ja riskipääomaa yksityisten yritysten hankkeisiin kehitysmaissa ja Venäjällä.
Finnfund on perustettu vuonna 1980. Sen omistavat Suomen valtio (93,4 %), Finnvera (6,5 %) ja Elinkeinoelämän keskusliitto (0,1 %). Finnfund on saanut valtiolta kaikkiaan rahaa noin 165 miljoonaa euroa ja sen omaisuuden arvo oli vuonna 2016 noin 250 miljoonaa euroa. Voittoa ei jaeta osinkoina vaan käytetään aina uusiin investointeihin kehitysmaissa.
Vuoden 2016 lopulla Finnfundin sijoitusten arvo oli lähes 400 miljoonaa euroa.
Finnfund sijoittaa eri toimialoilla olevien suomalaisten yritysten tai niiden yhteistyökumppaneiden kohteisiin. Se rahoittaa myös hankkeita, joissa käytetään suomalaista teknologiaa tai osaamista, parannetaan merkittävästi ympäristön tilaa tai tuetaan kohdemaan taloudellista ja sosiaalista kehitystä. Finnfundin rahoittamilla hankkeilla tulee aina olla myönteisiä kehitysvaikutuksia kohdealueella ja hankkeisiin tulee liittyä suomalainen intressi.
Rahoitusta voi hakea vapaamuotoisella hakemuksella, johon liitetään hankesuunnitelma. Rahoitusinstrumentit ovat, oman pääoman ehtoinen rahoitus, investointilainat, välirahoitus ja joissakin tapauksissa takaukset. Finnfund on aina mukana vähemmistösijoittajana. Finnfundille on myönnetty useissa maissa lähdeverovapaus lainakoroista.
Erityisesti matalatuloisissa maissa Finnfund rahoittaa usein hankkeita yhdessä muiden eurooppalaisten kehitysrahoittajien kanssa. Finnfund on EDFIn (Association of European Development Finance Institutions) jäsen.
Vuonna 2016 Juha Sipilän hallitus antoi Finnfundille yllättäen 90 miljoonaa euroa enemmän rahaa kuin se oli pyytänyt. Eduskunnan hyväksymä budjetti myönsi 130 miljoonaa euroa rahoitusta vuodelle 2016, vaikka yhtiön hallintoneuvosto itse oli esittänyt vain 40 miljoonan euron pääoman lisäystä koko vaalikauden aikana. Rahat otetaan Suomen kehitysyhteistyörahoista. Samalla Sipilän hallitus oli leikkaamassa muusta kehitysavusta, esimerkiksi yritysten väärinkäytöksiä paljastavan Finnwatchin budjetista 30-40 prosenttia.
Finnfundia on syytetty toiminnan läpinäkymättömyydestä. Finnfundin mukaan sen asiakasyritykset maksavat verot ja se rahoittaa yleensä hankkeen rakentamisvaihetta, jolloin verotettavaa tuloa ei vielä kerry.
Finnfund hoitaa joitakin rahoitushankkeita muun muassa veroparatiisi Mauritiuksen kautta, mitä yhtiö perustelee sillä, että kohdemaan verotuslainsäädäntö ja viranomaistoiminta on kehittymätöntä tai hyvin epäselvää, eikä se halua tuhlata suomalaisten veronmaksajien rahoja.
Hondurasissa murhattiin maaliskuussa 2016 alkuperäiskansa- ja ympäristöaktivisti Berta Cáceres, joka vastusti Finnfundin Hondurasissa rahoittamaa vesivoimalahanketta. Murhan taustoista laaditun raportin mukaan Finnfundin yhteistyöyritys Desarrollos Energéticos (Desa) ja Hondurasin valtion edustajat suunnittelivat ja toteuttivat murhan ja peittelivät sitä. Raportin mukaan Finnfund ja muut voimalan rahoittajat suhtautuivat piittaamattomasti Desan toimiin, eivätkä tehneet tarpeeksi suojellakseen voimalahankkeen alueella asuvien alkuperäiskansojen ihmisoikeuksia tai Cáceresin henkeä. Raportin mukaan rahoittajat eivät tehneet tarpeeksi varmistaakseen, että murhasta tehdään asianmukainen rikostutkinta. Finnfundin toimitusjohtaja Jaakko Kangasniemi kiisti Finnfundin olleen tietoinen tai osallinen murhaan. Murhan tutkinta on kesken ja pidätettynä on muun muassa Finnfundin yhteistyökumppanin ympäristövastaava sekä turvallisuusjohtaja. Finnfund vetäytyi hankkeesta puolitoista vuotta murhan jälkeen, mutta maksoi sitä ennen voimalahankkeelle kaksi miljoonaa euroa.
Marraskuussa 2017 Paratiisin paperit -tietovuodon avulla selvisi, että Finnfund on vuonna 2012 sijoittanut kahdeksan miljoonaa euroa rahoituksestaan Iso-Britannian veroparatiisi Caymansaarille rekisteröityyn rahastoon, Tropical Asia Forest Fundiin (TAFF), jonka on määrä toteuttaa metsähankkeita Indonesiassa, Laosissa ja Malesiassa. Tietovuodon mukaan TAFF:ille oli luvattu, ettei sen tarvitse maksaa veroja seuraavaan 50 vuoteen. Finnfund itse ei luovuttanut TAFF:iin liittyviä asiakirjoja, perustellen sitä liikesalaisuudella. Toimitusjohtaja Kangasvuoren mukaan Caymansaarilla on rahastosijoittajan kannalta ennustettavat järjestelyt, eikä Caymansaarilla ole tarkoituskaan maksaa veroja, vaan tulot virtaavat valtion läpi ja hankeyhtiöt ja sijoittajat maksavat veronsa omiin maihinsa.
Veroparatiisikulttuuri haittaa eniten kehitysmaita, joita Finnfundin on tarkoitus kehittää. Kehitysmaissa veroja saadaan kerättyä erittäin vähän ja kehitysmaista laittomasti siirretystä pääomasta suuri osa viedään veroparatiiseihin, joilla on keskeinen rooli korruptiossa. Kehitysmaiden verotuskyvyn vahvistaminen on kirjattu Suomen hallitusohjelmaan. Veroparatiiseja tutkivan kansalaisjärjestö Tax Justice Networkin tutkija Alex Cobhamin mukaan olisi tärkeää, että Finnfund julkistaisi yhteistyökumppaniensa verotiedot, joista näkyisi minkälaista voittoa yhteistyökumppanit tekevät ja miten paljon niistä maksetaan veroja; sekä olla selvillä maksavatko muut sijoittajat veronsa omiin maihinsa. Kangasvuori ei tiennyt miten paljon Indonesian metsähankkeen yhteistyökumppanit maksavat veroja, mutta lupasi selvittää asiaa. Saatuaan verotiedot TAFF:ilta hän ilmoitti, että ei voi kertoa niitä.
Seuraavana päivänä uutisen julkaisusta ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Kai Mykkänen (kokoomus) sanoi, ettei Finnfund enää tee sijoituksia OECD:n listaamien veroparatiisien kautta. Hänen mukaansa linjauksia päivitetään niin, ettei Finnfund enää voi vältellä veroja aggressiivisesti ja jatkossa on voitava raportoida avoimesti kaikista järjestelyistä, joissa Finnfund on mukana.
Finnfund hallinnoi ulkoministeriön rahoittamaa Finnpartnership-liikekumppanuusohjelmaa. Se tarjoaa liikekumppanuustukea ja neuvontaa suomalaisyritysten hankkeisiin kehitysmaissa. Finnpartnership edistää toteuttamiskelpoisten ja kannattavien kumppanuuksien syntymistä suomalaisten ja kehitysmaayritysten välille.