hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Dominic Solanke
Dominic Ayodele Solanke-Mitchell (s. 14. syyskuuta 1997 Reading) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa AFC Bournemouthia. Pelipaikaltaan Solanke on hyökkääjä.
Solanke debytoi Chelsean paidassa Mestarien liigasa lokakuussa 2014 tultuaan vaihdosta kentälle NK Mariboria vastaan. Elokuussa 2015 Solanke siirtyi kauden 2015–2016 kattavalla lainasopimuksella Chelsean yhteistyöseuraan, Alankomaiden Eredivisien SBV Vitesseen. Hän debytoi pääsarjatasolla elokuussa 2015 Feyenoordia vastaan ja teki avausmaalinsa seuraavalla kierroksella SC Cambuurin verkkoon. 10 heinäkuuta 2017 Liverpool julkisti virallisesti hankkineensa Solanken hänen sopimuksen päätyttyä Chelseassa.
Solanke voitti kesällä 2014 alle 17-vuotiaiden EM-kultaa Englannin kanssa ollen maan paras maalintekijä turnauksessa neljällä maalillaan Maltalla järjestetyssä turnauksessa. Vuodesta 2015 alkaen Solanke on kuulunut Englannin alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen. Vuonna 2017 Solanke valittiin alle 20-vuotiaiden mm-kisojen parhaaksi pelaajaksi.
Banamba
Banamba on maalaiskunta, sen keskuskylä ja Koulikoron alueen Banamban piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen länsipuolisella tasangolla 85 kilometriä Koulikorosta maanteitse pohjoiseen. Kunnassa on 30 200 asukasta (vuonna 2009).
Banamban kunta rajoittuu lännessä Banamban piirin Benkadin, pohjoisessa Madina Sackon, idässä Toukoroban, Kibanin ja Duguwolowulan sekä etelässä Koulikoron piirin Sirakorolan kuntiin. Kuntaan kuuluu 28 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, soninkeja, fulbeja ja maureja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Banambassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Banamban kautta kulkee Koulikorosta Nionoon johtava maantie RN27. Palveluihin kuuluu joukko alakouluja, kolme yläkoulua, yhdeksän koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä piirin terveyskeskus.
Polaskia
Polaskia on meksikolainen kaktuskasvisuku, joka on saanut nimensä yhdysvaltalaisen kaktusharrastajan, Charles Polaskin mukaan.
"Polaskia"-kaktukset ovat puumaisia, 4-5 m korkeita, runsashaaraisia ja tiheän latvuksen muodostavia lajeja. Varret ovat kirkkaan vihreitä ja haarautuvat toistuvasti. Niissä on 7-12 uurretta, joiden reunat ovat aaltoilevia. Areolit eli kääpiöversot ovat kilpimaisiä ja sijaitsevat lähekkäin uurteiden reunoilla. Keskipiikit voivat puuttua, säteittäispiikkejä on kolmesta kahdeksaan, ja ne ovat harmahtavia tai mustahkoja. Kukat ovat pieniä, avoinna yötä päivää, ruukkumaisia tai kellomaisia ja valkoisia, kermanvalkeita tai kellertävänvihreitä. Hedelmä on pallomainen, punainen, mehukas ja syötävä. Siemenet ovat pieniä, päärynän tai munan muotoisia ja mustia.
Suvun kaksi lajia, "Polaskia chende" ja "Polaskia chichipe", kasvaa Etelä-Meksikossa Oaxacan ja Pueblan osavaltioiden alueella.
Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. Timber Press; Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Danny Ings
Daniel William John "Danny" Ings (s. 23. heinäkuuta 1992 Winchester) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Liverpool FC:tä. Oikeajalkaisen Ingsin pelipaikka on hyökkääjä.
Ings on AFC Bournemouthin kasvatti. Hän edusti seuran edustusjoukkuetta vuodet 2009-2011. Vuonna 2010 Ings kävi lainalla Dorchester Townissa, joka pelasi Conference Southissa. Elokuussa 2011 Ings siirtyi Englannin Mestaruussarjassa pelanneeseen Burnley FC:hen. Kaudella 2012-2013 hänestä tuli seuran ykköshyökkääjä Jay Rodriguezin siirryttyä Southampton FC:hen. Ings valittiin Mestaruussarjan kauden 2013-2014 pelaajaksi hänen pelattuaan hienon kauden Burnleyn noustua Valioliigaan. Ingsin ensimmäinen valioliigamaali tuli lokakuussa 2014 Evertonia vastaan. Kaudella 2014–2015 Ings teki 35 pelaamassaan ottelussa 11 maalia, mutta Burnley putosi takaisin Mestaruussarjaan.
Kesäkuussa 2015 Ings siirtyi Valioliigan Liverpool FC:hen. Hän debytoi seuran paidassa elokuussa 2015 West Ham Unitedia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavassa kuussa Norwich Cityä vastaan.
Ings pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa 13 ottelua vuosina 2013–2015. Noissa otteluissa syntyi neljä maalia. Vuoden 2015 ikäluokan EM-kilpailuissa Ings pelasi kolmessa ottelussa.
Leukalappuorneero
Leukalappuorneero, aikaisemmalta nimeltään puunkerääjä ("Anumbius annumbi") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Lintu on vain 23 senttiä pitkä, mutta se rakentaa oksista suuren kupupesän, joka voi olla halkaisijaltaan yli metrin. Pesä sijaitsee usein puussa, jonne lintu joutuu kantamaan suuren määrän painaviakin oksia.
Leukalappuorneeroa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pedro Eugenio Aramburu
Pedro Eugenio Aramburu Silveti (21. toukokuuta 1903 Río Cuarto, Argentiina – 29. toukokuuta 1970) oli argentiinalainen kenraali, joka johti sotilasvallankaappausta Juan Perónia vastaan 1955. Hänestä tuli Argentiinan "de facto" -presidentti marraskuusta 1955 toukokuuhun 1958. Radikaali Montoneros-järjestö kaappasi ja murhasi hänet toukokuussa 1970, väitteiden mukaan kostona peronistisen kenraali Juan José Vallen murhasta.
Perónin hallituksen kukistuttua Argentiinaa johti aluksi Eduardo A. Lonardi, joka vetäytyi syrjään marraskuussa 1955 Aramburun ja Isaac F. Rojasin annettua julkisen lupauksen Argentiinan palauttamisesta demokratian tielle, jos pääsisivät muodostamaan hallituksen. Vuoden 1958 vaaleissa presidentiksi valittiin Arturo Frondizi, ja Aramburu sai väistyä.
Kiuruorneero
Kiuruorneero, aikaisemmalta nimeltään tasankojuoksija ("Coryphistera alaudina") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se on yksi harvoista orneeroista, joilla on päässään harja.
Kiuruorneeroa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pohjanukonkorento
Pohjanukonkorento ("Aeshna caerulea") on ukonkorentoihin kuuluva sudenkorento, jonka takaruumiissa on kirkkaan sinisiä kirjailuja.
Pohjanukonkorennon keskiruumiissa on kapeat sivujuovat, joista etummainen tekee miltei suorakulmaisen mutkan. Aikuisella koiraalla sivujuovat ja takaruumis ovat erityisen heleän siniset, mikä on lajin merkittävä tuntomerkki. Naaraalla puolestaan on kellertävä tai koirasmaisen sininen kuviointi. Korennon takaruumiissa ei ole keltaista tai vihreää väriä kuten muilla ukonkorennoilla. Muutoin pohjanukonkorennon ulkonäkö on paljolti muiden ukonkorentojen kaltainen.
Lajin koiraan väritys vaihtelee lämpötilan mukaan. Alle 16 °C:n lämpötilassa sininen väri takaruumiissa ja silmissä muuttuu ruskeanharmaaksi. Korento sinistyy uudelleen, kun lämpötila nousee. Värin vaihtaminen johtuu siitä, että harmaa on parempi suojaväri saalistajia vastaan ja todennäköisesti myös siitä, että se imee paremmin lämpöä.
Pohjanukonkorennon takaruumis on 40–49 mm pitkä ja takasiipi 34–43 mm pitkä.
Lajin lentoaika ajoittuu kesäkuun puolivälistä elokuun loppuun. Päälentoaika on heinäkuun alkupuolelta elokuun puoliväliin.
Pohjanukonkorento on muihin ukonkorentolajeihin nähden huono lentäjä. Korennon lento on katkonaista, ja se laskeutuu toistuvasti puunrungoille, kiville tai maahan lepäämään. Se saattaa laskeutua myös kelluvan vesikasvin päälle, mitä muut ukonkorennot eivät tee.
Lajia tavataan lähinnä Euraasian pohjoisissa osissa Skandinaviasta Tyynellemerelle. Laji elää jääkauden jälkeisenä reliktinä myös Skotlannissa, Kaukasuksella, Alpeilla ja muilla Keski-Euroopan vuoristoilla. Suomessa pohjanukonkorento on hyvin harvinainen, mutta pohjoisessa yleisempi ja Lapin yleisin sudenkorentolaji. Laji on Suomessa taantunut ja nykyisin monessa paikassa hävinnyt soiden ojituksen takia.
Pohjanukonkorennon elinympäristöä ovat erilaiset suot ja pohjoisessa myös metsäjärvet, tundra-alueet ja muut ympäristöt. Lajia esiintyy etenkin rimpisillä ja pienilampisilla soilla.
Arokapuaja
Arokapuaja ("Ochetorhynchus phoenicurus") eli aiemmalta nimeltään aro-orneero on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Arokapuajaa tavataan Argentiinassa ja Chilessä. Lajia on kuvattu harvinaisesta melko yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Praecereus
Praecereus on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku.
Suvun lajit ova pensasmaisia tai puumaisia, joskus ikääntyessään maanmyötäisiä, tavallisesti runsaasti haarovia ja jopa kuusi metriä korkeita. Varret ovat ohuita, pylväsmäisesti kohoavia tai kaareutuvia ja niissä on vähintään seitsemän uurretta. Varsi ei sisällä limaa. Piikkiryhmissä on neulamaisia tai naskalimaisia piikkejä, jotka kiinnittyvät pyöreisiin ja harmaisiin kääpiöversoihin eli areoleihin. Suppilomaiset tai kellomaiset kukat avautuvat yöksi ja ovat valkoisia tai kellertävän vihreitä. Pohjus on usein käyristynyt ja mehevä. Hedelmä on mehevä, munanmuotoinen, punainen ja sivultaan avautuva. Kukan jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat mustia, pitkänomaisia ja munamaisia.
Suvun kaksi lajia ("Praecereus euchlorus" ja "P. saxicola") kasvaa Boliviassa, Ecuadorissa, Perussa, Venezuelassa ja Trinidadissa.
Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Rilliorneero
Rilliorneero ("Siptornis striaticollis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Rilliorneeroa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
F1 Race Stars
F1 Race Stars on Codemastersin julkaisema Formula 1 -aiheinen videopeli. Peli on julkaistu vuonna 2012. Se pohjautuu vuoden 2012 Formula 1 -kauteen.
Pelissä on jokainen F1-kauden 2012 24 kuljettajista ja 12 talleista. Lisäksi pelissä voi ajaa neljällä keksityllä kuljettajalla, jotka ovat Ruby Power ja Jessica Chekker (tallina TecNova-Star) sekä Josh Merit ja Kira Hoshihara (Satsu-Aceler). Pelin 11 rataa pohjautuvat oikeisiin F1-ratoihin, mutta niissä on jotain radan kotimaahan liittyvää. Esimerkiksi Abu Dhabin GP:ssä ajetaan osa matkasta radan vieressä olevassa Formula Rossa -vuoristoradassa. Peliin saa lataamalla lisää ratoja. Joka radalla on myös erilaisia tavarabokseja, joista pelaajat saavat joko vauhtia itselleen tai aiheuttavat harmia vastustajilleen. Peli sai paljon kritiikkiä arvostelijoilta. Sitä on verrattu muun muassa Mario Kartiin.
Oranssiotsaorneero
Oranssiotsaorneero ("Metopothrix aurantiaca") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Oranssiotsaorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen levinneisyysalue on hyvin laaja, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kiti Luostarinen
Päivi Kristiina Elisabet "Kiti" Luostarinen (s. 7. helmikuuta 1951 Kiuruvesi) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan mm. elokuvistaan "Palnan tyttäret" (2008) ja "Naisenkaari" (1997). Hän on ollut humanististen tieteiden kandidaatti vuodesta 1980. Hän suoritti elokuva-alan opintoja Taideteollisessa korkeakoulussa, Teatterikorkeakoulussa sekä Sheridan Collegessa Kanadassa. Hän oli Elävän kuvan foorumin puheenjohtaja vuosina 1994–1996 ja Suomen elokuvakontakti ry:n puheenjohtaja 1994–1996. Hän istui Suomen ohjaajaliiton hallituksessa vuosina 1991–2001. Vuosina 1991–2008 hän sai kuusi valtion laatutukipalkintoa, vuonna 2003 Vuoden Kiila -palkinnon, vuonna 2008 Vuoden elokuvaohjaaja -palkinnon ja vuonna 2010 Aho & Soldan -elämäntyöpalkinnon.
Luostarinen oli naimisissa edesmenneen säveltäjä Toni Edelmannin kanssa, ja hänellä on vuonna 1982 syntynyt poika ja vuonna 1985 syntynyt tytär.
Henno Kamppuri
Henno Pellervo Orvo Kamppuri (28. kesäkuuta 1909 Lappeenranta – 24. joulukuuta 1980 Kuopio) oli suomalainen arkkitehti.
Kamppurin vanhemmat olivat taidekauppias Artturi Kamppuri ja Evi Hämäläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1929 Viipurin suomalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi 1935 Teknillisestä korkeakoulusta. Kamppuri opiskeli myös viulunsoittoa 1921–1926 Viipurin musiikkiopistossa. Kamppuri oli aluksi apulaisena Jalmari Lankisen arkkitehtitoimistossa Viipurissa 1936–1939 ja vuonna 1937 hän perusti myös oman toimiston Viipuriin. Hän oli 1940–1941 Askon Tehtaat Oy:n arkkitehtina ja jatkosodan aikana muun muassa armeijakunnan linnoitusosaston suunnittelutoimiston päällikkönä. Sodan jälkeen Kamppuri toimi 1947–1955 Ylä-Kokemäenjoen seutukaavoitusliiton arkkitehtina ja 1957–1974 Oikeusministeriön arkkitehtina. Hänellä oli myös vuodesta 1946 oma arkkitehtitoimisto Helsingissä.
Pseudoacanthocereus
Pseudoacanthocereus on kaksilajinen kaktuskasvisuku.
Aluksi kasvit ovat hieman pystykasvuisia, mutta muuttuvat ajan myötä tavallisesti maanmyötäisiksi. Ne haaroittuvat tyvestään. Varret ovat hoikkia, ja niissä on 3-7 syvää uurretta. Piikkejä on paljon kussakin areolissa, ja ne ovat lyhyitä, neulamaisia ja valkoisia tai ruskehtavia. Kasvit kukkivat yöaikaan, ja kukat ovat suppilomaisia, valkoisia ja jopa 15 cm:n mittaisia. Pohjuksessa on pienten piikkien ryhmiä. Hedelmä on pallomainen, toisinaan päältä litistynyt, kalpean keltainen, voimakastuoksuinen, mehevä ja avautumaton.
Lajeista toinen ("Pseudoacanthocereus brasiliensis") kasvaa Brasiliassa, Minas Geraisin alueella, ja toinen ("P. sicariguensis") Venezuelassa.
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Abubakar Tafawa Balewa
Alhaji Sir Abubakar Tafawa Balewa (1912 – 15. tammikuuta 1966) oli itsenäistyneen Nigerian ensimmäinen pääministeri vuodesta 1960 vuoteen 1966.
Balewa kouluttautui opettajaksi ja opiskeli muun muassa Lontoon yliopistossa. Vuonna 1949 hän oli mukana perustamassa Northern People's Congress -puoluetta (NPC), jonka edustajana hänet valittiin Nigerian hallitukseen ensi kerran 1952. Vuonna 1957 hänet valittiin pääministeriksi, ja hän jatkoi tässä tehtävässä myös Nigerian itsenäistyttyä 1960 sovittuaan vallanjaosta presidentti Nnamdi Azikiwen kanssa. Balewan sovinnollinen tyyli auttoi pitämään parlamentin koossa, vaikka vastustus oli voimakasta.
Vuoden 1966 tammikuussa Balewa surmattiin Nigerian ensimmäisessä vallankaappauksessa, jonka tekivät siviilit.
Balewa tunnettiin myös kirjailijana. Hänen tunnetuin teoksensa on historiallinen romaani "Shaihu Umar".
Pseudorhipsalis
Pseudorhipsalis on muutamalajinen kaktuskasvisuku.
Kasvit ovat päällyskasveina kasvavia ja pensasmaisia kaktuksia, joilla on kaarevat ja tyvestä liereät, muutoin litteät ja lehtimäiset varret. Ne ovat piikittömiä. Kasvit ovat päiväkukkijoita, ja kukat ovat suppilomaisia tai ratasmaisia, valkoisia tai kellertäviä. Pohjuksessa on muutama pieni suomu. Hedelmä on marjamainen ja väriltään vaalea, usein purppuransävyinen. Munanmuotoiset siemenet ovat tummanruskeita.
Suku kasvaa Keski-Amerikassa ja Karibian alueella, yksi laji ("P. ramulosa") myös suuressa osassa Etelä-Amerikkaa.
Suvussa on kuusi lajia:
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Game over
Game over on videopeleissä esiintyvä viesti, joka kertoo pelaajalle, että peli on päättynyt. Näin voi käydä, jos pelaaja on esimerkiksi menettänyt kaikki elämänsä pelissä. Pelaaja joutuu usein aloittamaan pelin tai tason alusta, kun viesti on tullut. Lausetta on sittemmin käytetty myös muissa merkityksissä.
Þorsteinn Erlingsson
Þorsteinn Erlingsson (27. syyskuuta 1858 Fljótshlíð – 28. syyskuuta 1914 Reykjavík) oli islantilainen romantiikan runoilija.
Hän oli ateisti ja sosialisti.
Hän kuoli keuhkokuumeeseen. Hänet on haudattu Hólavallagarður við Suðurgötulle Reykjavíkissa.
Hän oli kahdesti naimisissa. Hänella oli kaksi lasta toisen vaimonsa kanssa.
Jalmari Lankinen
Jalmari Arvi Lankinen (1. helmikuuta 1894 Antrea – 18. toukokuuta 1970 Lahti) oli suomalainen arkkitehti. 
Lankisen vanhemmat olivat muurari Matti Lankinen ja Sohvi Tilli. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1923 oli opettaja Elina ja toinen vuodesta 1933 Siiri Jäppinen. Lankinen pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta realilyseosta 1916 ja valmistui arkkitehdiksi 1921 Teknillisestä korkeakoulusta. Lankinen oli aluksi apulaisena Uno Ullbergin arkkitehtitoimistossa Viipurissa 1921–1925 ja Viipurin kaupungin rakennustoimistossa 1925–1927. Oman toimistonsa Lankinen perusti Viipuriin 1927. Sotien jälkeen toimisto siirtyi Lahteen. Lankinen opetti myös Viipurin teollisuuskoulussa ja Viipurin taiteenystävien piirustuskoulussa.
Lankisen poika toisesta avioliitosta, arkkitehti Juha Lankinen tutki Viipurin rakennushistoriaa ja toteutti työryhmineen Etelä-Karjalan museossa sijaitsevan Viipurin kaupungin pienoismallin.
Pterocactus
Pterocactus on eteläisimmän Amerikan kaktuskasvisuku, jonka nimi tulee kreikan sanasta pteron 'siipi' ja viittaa siivellisiin siemeniin.
Lajit ovat kääpiömäisen pieniä, pensasmaisia kaktuksia. Niiden juuret ovat mukulamaisia, ja niistä kasvaa yksi tai useampia maanalaisia tai hieman maanpinnan yläpuolelle kohoavia varsia, joihin puolestaan kehittyy useita lyhytikäisiä ilmaversoja. Varret ovat pallomaisia, nuijamaisia tai lieriömäisiä ja vihreitä, ruskeita tai purppuraisia, muutaman sentin pituisia. Niiden pinta on usein nystyinen. Lehdet ovat pieniä, naskalimaisia ja lyhytikäisiä. Areoleissa on hienoja piikkejä ja väkäskarvoja (glokidioita) sekä muutama neulamainen, naskalimainen tai paperimainen piikki. Kukat sijaitsevat varren päässä terminaalisesti ja ovat vajonneet varren kärkeen. Väriltään kehälehdet ovat keltaisia tai punertavia, ja kehä on ratasmainen. Pohjus on hieman nystyinen ja siinä on pienten piikkien ryhmiä. Heteet ovat kosketusherkkiä. Hedelmä on kuiva ja kärjen tuntumasta avautuva. Siemenet ovat siivellisiä ja litteitä.
Suku on levinnyt Argentiinaan, kaikkialle Patagoniaan ja luoteessa Saltaan asti.
Suvussa on yhdeksän lajia:
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Bernard Baruch
Bernard Mannes Baruch [bəˈruːk] (19. elokuuta 1870 Camden, Etelä-Carolina – 20. kesäkuuta 1965 New York) oli amerikanjuutalainen sijoittaja, hyväntekijä, valtiomies ja poliittinen neuvonantaja.
Baruch toimi nuoruudessaan Wall Streetin pörssimeklarina ja kokosi näin myös itselleen suuren omaisuuden, jonka käytti pääosin hyväntekeväisyyteen. Vuonna 1916 presidentti Woodrow Wilson nimitti hänet kansallisen puolustuskomitean neuvonantajaksi. Siitä pitäen Baruch toimi monien demokraattipresidenttien neuvonantajana. Hän oli Versailles’n rauhanneuvotteluissa 1919 Yhdysvaltojen valtuuskunnan taloudellisena neuvonantajana.
Suurimmilleen Baruchin arvovalta nousi presidentti Franklin D. Rooseveltin aikana. Hän nimitti Baruchin toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltojen sotatoimia koordinoivan Office of War Mobilizationin johtajan neuvonantajaksi. Presidentti Harry S. Truman nimitti Baruchin Yhdysvaltojen edustajaksi YK:n ydinenergiakomiteaan. Tässä tehtävässä hän laati niin sanotun ”Baruchin suunnitelman”, joka pyrki varmistamaan ydinenergian kehittämisen ennen kaikkea rauhanomaiseen käyttöön. Suunnitelman toteuttaminen kariutui Neuvostoliiton vastustukseen.
Vuonna 1920 Baruch julkaisi kirjan "The Making of the Reparation and Economic Sections of the Treaty", jossa hän kritisoi voimakkaasti Versailles’n rauhanehtoja. Hän kirjoitti myös kaksi omaelämäkerrallista teosta, "My Own Story" (1957) ja "The Public Years" (1961).
Bernard M. Baruchin mukaan on nimetty New Yorkin kaupunginyliopiston (CUNY) Manhattanilla sijaitseva Baruch College.
H. G. Wellsin bibliografia
H. G. Wells oli tuottelias kirjoittaja sekä fiktiivisen kirjallisuuden että tietokirjallisuuden parissa. Hänen kirjailijanuransa kesti yli 60 vuotta, ja häntä pidetään ensimmäisten tieteisromaaniensa ansiosta yhtenä tieteiskirjallisuuden isistä (muiden ollessa Jules Verne ja Hugo Gernsback).
Rómulo Betancourt
Rómulo Ernesto Betancourt Bello (22. helmikuuta 1908 – 28. syyskuuta 1981) oli venezuelalainen poliitikko, joka tunnetaan ”Venezuelan demokratian isänä”. Hän oli maan presidentti 1945–1948 ja uudelleen 1959–1964 sekä Venezuelan 1900-luvun tärkeimmän puolueen Acción Democrátican perustaja ja johtaja.
Betancourt osallistui Venezuelan niin sanottuun sotilas- ja kansalliskapinaan 1928, joutui vangiksi ja eli vapauduttuaan pitkään maanpaossa. 1940-luvulla hänen kirjoituksensa El País -lehdessä herättivät huomiota läpi Etelä-Amerikan. Betancourt tunnettiin diktatuurien vastustajana.
Rómulo Betancourt syntyi Guatiressa lähellä pääkaupunkia Caracasta. Oppikoulun jälkeen hän opiskeli Venezuelan keskusyliopistossa. Hänet karkotettiin maasta poliittisen agitaation vuoksi. Hän siirtyi Costa Ricaan, jossa hän perusti ja johti kommunistisia ryhmiä. Hänestä jopa tuli 22-vuotiaana maan kommunistipuolueen johtaja.
Vuonna 1937 hän erosi kommunistipuolueesta ja palasi kotimaahansa ja perusti Partido Democrático Nacional -puolueen, jonka nimeksi vuonna 1941 otettiin Acción Democrática (AD).
Betancourt nousi ensi kerran presidentiksi vuoden 1945 sotilasvallankaappauksessa. Hän toteutti monia uudistuksia kuten yleisen äänioikeuden ja ryhtyi ottamaan maassa toimivien öljy-yhtiöiden voitosta puolet valtiolle yritettyään ensin kansallistaa ne.
Arvostetulla alueella
Arvostetulla alueella on Lasse Naukkarisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010. Elokuva kertoo tutkielmanomaisesti nykyään "arvostetun alueen" leiman kiinteistönvälittäjiltä myynninedistämistarkoituksessa saaneesta ohjaajan omasta asuinalueesta, Espoossa sijaitsevasta Tuomarilasta. Ohjaaja pohtii kuinka kiintymys omaan asuinalueeseen syntyy ja kuinka uudisrakentaminen muuttaa intiimiä asuinympäristöä jopa kyseenalaiseen suuntaan.
Puotila (sukunimi)
Puotila on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Little Boy (Jukka Kuoppamäen albumi)
Little Boy on Jukka Kuoppamäen vuonna 1972 Yhdysvalloissa ilmestynyt albumi. Sillä kuullaan englanninkielisiä versioita Kuoppamäen vanhoista hiteistä. Käännöksistä vastasi Pertti Reponen yhtä kappaletta lukuun ottamatta, jonka käänsi Frank Robson. Levyn julkaisi pienlevy-yhtiö Murbo Records ja kustansi Jukka Kuoppamäki & Co. -yritys.
Kuoppamäki lauloi versionsa vanhojen suomenkielisiä versioita varten tehtyjen nauhojen päälle, joiden oikeudet hän oli ostanut EMI:ltä. Merkittävänä apuna albumilla oli Kuoppamäen yhdysvaltalainen ystävä Warren Schatz, joka auttoi löytämään levylle julkaisijan. Sen löytäminen oli vaikeaa, sillä suurin osa heidän kokeilemistaan levy-yhtiöistä oli kiinnostunut ainoastaan heavy-musiikista. Schatz myös suunnitteli albumin kansikuvan.A-puoli
B-puoli
Stockton Kings
Stockton Kings on koripalloseura Kalifornian Stocktonista. Se pelaa NBA:n kehityssarjassa ja toimii NBA-seura Sacramento Kingsin farmijoukkueena.
Joukkue tunnettiin vuosina 2008–2018 nimellä Reno Bighorns. Bighorns varasi vuoden 2014 varaustilaisuudessa suomalaisen Joonas Cavénin.
Sacramento Kings ilmoitti huhtikuussa 2018 siirtävänsä joukkueen Stocktoniin ja uudelleennimeävänsä sen Stockton Kingsiksi.
Westchester Knicks
Westchester Knicks on koripalloseura New Yorkin White Plainsista. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura New York Knicksin farmijoukkueena.
Delaware 87ers
Delaware 87ers on koripalloseura Delawaren Newarkista. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Philadelphia 76ersin farmijoukkueena.
Sparta Team Automaailm
Sparta Team Automaailm on Viron pääsarjassa Meistriliigassa pelaava salibandyseura. Seuran toinen joukkue Sparta Team Automaailm II pelaa Viron toiseksi korkeimmalla sarjatasolla esiliigassa.
Santa Cruz Warriors
Santa Cruz Warriors on koripalloseura Kalifornian Santa Cruzista. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Golden State Warriorsin farmijoukkueena.
Laulun taika
Laulun taika on vuoden 1997 pääsiäisenä ilmestynyt albumi, jolla esiintyvät Jukka Kuoppamäki ja hänen tyttärensä Taika Kuoppamäki. Levy sisältää Jukan vuosien varrella kirjoittamia kansanmusiikkityylisiä pelimannilauluja.Kuoppamäki: s. 168–169
Jukka ja Taika Kuoppamäki olivat vuonna 1996 perustaneet Taika-nimisen kansanmusiikkiryhmän, joka esitti lauluja juhlissa ja konserteissa. Warner Musicin Timo Lindströmin hyväksynnän jälkeen kaksikko alkoi työstää yhteistä albumia. Äänityksessä käytettiin Jouni Järvelän Hollolassa johtamaa kansanmusiikkiryhmää, johon kuului muutama viulu, harmoni, kontrabasso ja haitari, minkä lisäksi Jukka Kuoppamäki itse soitti kitaraa. Kappaleiden harjoittelun jälkeen materiaali käytiin äänittämässä Hollolan Petrax-studiolla studiolivenä.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 20 toukokuussa 1997. Listaviikkoja kertyi kaikkiaan kolme. Lisäksi kappale ”Sade on mun kyyneleeni” ylsi soittolistoille. Kuoppamäki oli ollut albumilistalla edellisen kerran vuonna 1973.
Memories (Bonnie Bramlettin albumi)
Memories on yhdysvaltalaisen laulaja ja lauluntekijä Bonnie Bramlettin studioalbumi vuodelta 1978.
Levy-yhtiö on Capricorn Records, jonka pääpaikka on sijainnut osoitteessa 535 Cotton Avenue, Macon, GA. 31201.
Tuottaja ja sovittaja on Deke Richards. Jousisovitukset on tehnyt Gene Page.
Euroopassa LP-levyjä on valmistettu Länsi-Saksassa. Kannen on valmistanut Gerhard Kaiser GmbH, Essen.
Tämän albumin jälkeen Bonnie Bramlett on muun muassa ollut taustalaulajana Delbert McClintonin albumilla "The Jealous Kind" (1980).Jousisovitukset kappaleilla 1.2–1.4 ja 2.4 on tehnyt Gene Page.sekäTaustalaulu: Sherlie Matthews, Venetta Fields, Clydie King.
Capricorn Studios, Macon, Georgia: Sam Whiteside apulaisenaan David Pinkston.
Studio Son Quebec, Montreal, Kanada: Tim Hewlings apulaisenaan Serge Gaudet.
Mom and Pops Company Store, Studio City, Kalifornia: Steve Pouliot apulaisenaan Jim Nau.
Masteroinnin on tehnyt George Marion Sterling Soundissa.
Ydinmajakka
Ydinmajakka on majakka, joka käyttää voimanlähteenään ydinenergiaa. Ydinmajakoiden käyttämän sähkön tuottamiseen käytetään yleisimmin pieniä RTG-generaattoreita, jotka tuottavat sähköä radioaktiivisten aineiden hajotessa syntyvästä lämmöstä termoparien avulla.
Neuvostoliitto rakensi Barentisinmeren, Vienanmeren ja Suomenlahden rannoille noin tuhat RTG-käyttöistä majakkaa, joista kolmasosa oli edelleen käytössä 2008. Ydinmajakat ja niiden RTG-virtalähteet ovat osoittautuneet ongelmallisiksi niiden huonon suojauksen takia, ja niitä ryhdyttiin purkamaan Venäjän rannikoilta Norjan ja Suomen avustuksella. Viimeiset polttoaineenaan Strontium-90:ä käyttäneet ydinparistot saatiin purettua Barentsinmeren ja Vienanmeren rannoilta vuonna 2009. Norjan avustuksella ainakin 180 ydinmajakan voimanlähteet korvattiin turvallisemmilla aurinkopaneeleilla. Hanketta pyrittiin jatkamaan vuonna 2011 Koillisväylän muissa osissa ja Venäjän kaukoidässä olleiden ydinmajakoiden purkamisella.
Vastaavasti Suomenlahdella, Suomen rajan ja Koiviston välillä oli lähes 30 ydinmajakkaa, joiden turvallinen käyttöikä ylittyi vuosilla. Vielä kesällä 2011 osa majakoiden ydinparistoista oli purkamatta, joskin niiden poistaminen oli tarkoitus tehdä saman vuoden lopulla. Majakoiden sijainti haluttiin salata säteilylähdevarkauksien ja ilkivallan välttämiseksi kunnes ydinparistot olisi purettu.
Yhdysvalloissa on ollut tähän mennessä yksi ydinmajakka. Maan ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt ydinmajakka, Baltimore Harbor Light, sai RTG-reaktorin toukokuussa 1964. Se toisin poistettiin vuosi myöhemmin ja korvattiin tavallisella sähkögeneraattorilla. Majakka on nykyisin aurinkokäyttöinen.
Joulun taika
Joulun taika on vuoden 1997 lopulla ilmestynyt jouluaiheinen musiikkialbumi, jolla esiintyvät Jukka Kuoppamäki sekä hänen tyttärensä Taika Kuoppamäki. Säestäjänä toimivat Lahden kaupunginorkesterin puhaltimet ja jouset.
Projektin tekeminen oli haastavaa, sillä Kuoppamäet olivat olettaneet, että albumi tehdään edellisen "Laulun taika" -levyn tavoin pelimannihengessä. Sovittaja Luis Pasquet vei kuitenkin musiikillista linjaa enemmän big band -musiikin ja amerikkalaisen viihdemusiikin suuntaan. Taika ja Jukka Kuoppamäelle tuotti vaikeuksia laulaa kappaleita ilman perinteistä komppia. Jälkeenpäin Jukka Kuoppamäki on kuitenkin kiittänyt Pasquet’n sovittajan työtä. Kuoppamäen mukaan Pasquet osasi jalostaa hänen yksinkertaista sointumaailmaansa, minkä myötä lauluista on tullut ajattomia.
Lemmen taika
Lemmen taika on Taika ja Jukka Kuoppamäen kolmas ja viimeinen yhteinen albumi vuodelta 1998. Musiikillisesti se jatkaa samaa linjaa kuin edelliset levyt "Laulun taika" ja "Joulun taika".
Albumilta julkaistiin singlet ”Taivaalla kuu” ja ”Sinua en unohda”.Kuoppamäki: s. 254
Oscar Taveras
Oscar Francisco Taveras (19. kesäkuuta 1992 Puerto Plata – 26. lokakuuta 2014 Puerto Plata) oli dominikaanilainen baseballpelaaja.
Kopparina pelannut Taveras teki MLB-debyyttinsä St. Louis Cardinalsin paidassa toukokuussa 2014. Häntä pidettiin yhtenä ikäluokkansa parhaimmista lupauksista. Taveras ehti pelata urallaan 80 MLB-runkosarjaottelua.
Taveras menehtyi auto-onnettomuudessa kotikaupungissaan Puerto Platassa 26. lokakuuta 2014, vain pari viikkoa Cardinalsin hävittyä National Leaguen loppuottelusarjan San Francisco Giantsia vastaan. Hän oli kuollessaan 22-vuotias. Onnettomuudessa kuoli myös Taverasin tyttöystävä.
Senzo Meyiwa
Senzo Robert Meyiwa (24. syyskuuta 1987 Durban – 26. lokakuuta 2014 Vosloorus) oli eteläafrikkalainen jalkapallomaalivahti.
Meyiwan seura koko hänen ammattilaisuransa ajan oli Etelä-Afrikan pääsarjan suurseura Orlando Pirates. Hän toimi myös seuran kapteenina. Etelä-Afrikan maajoukkueessa Meyiwa pelasi 6 A-maaottelua.
Meyiwa ammuttiin kuoliaaksi hänen vieraillessaan tyttöystävänsä luona Vosloorusin townshipissä, noin 20 kilometrin päässä Johannesburgista.
Linnansilta (Viipuri)
Linnansilta (, "Krepostnoj most", vanhalta suomalaiselta nimeltään Turunsilta) on Viipurissa sijaitseva silta, joka ylittää Linnasalmen ja yhdistää vanhan kaupunkikeskustan sen länsipuoliseen Linnasaareen. Ensimmäinen puusilta paikalle rakennettiin jo 1600-luvulla ja nykyinen teräsbetonisilta valmistui 1980.
Vuonna 1293 perustettu Viipurin linna oli aluksi yhdistetty mantereeseen ja Linnasaareen kahdella vedettävällä sillalla. Ensimmäinen koko Linnasalmen ylittävä silta rakennettiin vasta 1600-luvulla. Se oli osa Turun ja Viipurin yhdistänyttä Suurta rantatietä, joten siltaa alettiin kutsumaan Turunsillaksi. Puurakenteista siltaa korjattiin lukuisia kertoja vuosien saatossa, kunnes Saimaan kanavan avaamisen yhteydessä 1856 valmistui uusi avattava silta. Laivojen kulkiessa sen kaupunginpuoleinen pää vedettiin maihin. Silta paloi vuonna 1868 ja rakennettiin uudelleen 1869–1870. Vuonna 1888 siltaa paranneltiin jälleen ja 1895 rakennettiin vetosillan tilalle käsikäyttöisesti toimiva kääntösilta, joka mahdollisti kahden aluksen yhtäaikaisen kulkemisen.
Vuonna 1912 Linnansilta sai raitiovaunukiskot, kun Linnasaaren ja keskustan välinen raitioliikenne aloitettiin. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä Linnansilta avattiin kesäaikana kerran tunnissa 10–15 minuutin ajaksi, mikä aiheutti isoja ruuhkia sillan molempiin päihin. Kun liikenne taas päästettiin sillalle, pyrkivät ihmiset ylittämään sen mahdollisimman nopeasti, mikä puolestaan sai usein aikaan vakavia onnettomuuksia. Erityisesti hevoset pelkäsivät vilkasliikenteistä siltaa.
Talvisodan aikana Linnansilta kärsi pommituksissa pahoja vaurioita ja jatkosodan sytyttyä neuvostoliittolaiset räjäyttivät sen elokuussa 1941, ennen kuin suomalaiset valtasivat kaupungin takaisin. Silta rakennettiin syksyn aikana uudelleen sotavankityövoimalla ja se vihittiin käyttöön marraskuun lopulla 1941. Tammikuussa 1942 alettiin Linnansillan kaupunginpuoleiseen päähän jälleen rakentamaan uutta kääntösiltaa, joka saatiin valmiiksi toukokuun aikana. Jatkosodan perääntymisvaiheen aikana 20. kesäkuuta 1944 suomalaiset joukot puolestaan räjäyttivät Linnansillan. Se tapahtui kun Suomen lippu oli noin kello 16.45 laskettu Viipurin linnan tornista ja viimeiset suomalaiset poistuneet kaupungin keskustan alueelta.
Viipurin siirryttyä syksyllä 1944 Neuvostoliiton haltuun, lakkasi liikenne Saimaan kanavalla ja kääntösilta jäi lähes kokonaan vaille käyttöä. Linnansilta purettiin lopulta 1960-luvun puolivälissä kanavan uudelleenrakentamisen yhteydessä. Liikenne siirtyi samalla modernille Pietarin sillalle, joka oli valmistunut vuonna 1960 parisataa metriä Linnansillan itäpuolelle. Nykyinen teräsbetoninen silta rakennettiin vuosina 1979–1980. Sen keskiosasta on aikaisempien siltojen tavoin kulkuyhteys Viipurin linnaan.
Tää päivä hääpäivä
Tää päivä hääpäivä on Timo Tervon studio-albumi vuodelta 1995
Tule lähemmäksi
Tule lähemmäksi on Timo Tervon studio-albumi vuodelta 1985
Calle Lindh
Calle Lindh (s. 10. maaliskuuta 1990) on ruotsalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Bergsjö Hassela AK -seuraa.
Lindh kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenin pujottelussa helmikuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti lokakuussa 2014 oltuaan 14:s Söldenin suurpujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2014 oltuaan Åren pujottelussa kuudes.
Salah al-Din al-Bitar
Salah al-Din al-Bitar (tai "Salah el Din Bitar", 1912 Damaskus, Syyria – 21. heinäkuuta 1980 Pariisi, Ranska) oli syyrialainen poliitikko, joka perusti vaikutusvaltaisen Baath-puolueen yhdessä Michel Aflaqin kanssa. Hän toimi myös Syyrian pääministerinä useita kertoja alkaen maaliskuun 1963 vallankumouksesta.
Vuonna 1966 hän joutui pakenemaan maasta, asui sitten etupäässä Euroopassa eikä enää toiminut politiikassa.
Al-Bitar salamurhattiin Pariisissa 1980. Ennen murhaa hän oli ilmoittanut Ranskan poliisille saaneesa puhelimitse useita uhkauksia, joissa hänet aioittiin surmata. Murhapäivänä al-Bitar oli saanut puhelun jossa hänet oli pyydetty antamaan haastattelu arabiankieliselle tiedotusvälineelle. Al-Bitarin odottaessa hissiä murhaaja ampui al-Bitariin kaksi laukausta. Tekijää ei ole vieläkään saatu kiinni.
Timo Tervo (albumi)
Timo Tervo on Timo Tervon studio-albumi vuodelta 1986
Katšin
Katšin on tiibetiläis-burmalainen kieli, jota puhutaan Myanmarissa Kachinin osavaltiossa ja Kiinassa Yunnanin provinssissa. Sen läheisimmät sukulaiskielet ovat Myanmarissa puhuttu taman ja Intiassa puhuttu singpho.
Katšinia puhuu äidinkielenään Myanmarissa ja Kiinassa ihmistä.
Cohiba Esplendidos
Cohiba Esplendidos on kuubalainen sikarimerkki. Sikarin pituus on 178 millimetriä, paksuus 18,65 millimetriä ja paloaika 2,5 tuntia. Tupakanlehtiä, joista sikari tehdään, kypsytellään kauemmin kuin yleensä sikareissa.
Karibi
Karibi on Etelä-Amerikan koillisosassa asuvien karibien puhuma kieli. Se kuuluu karibilaisten kielten kielikuntaan ja sitä puhuu äidinkielenään ihmistä.
Native Sons of a Far-away Country
Native Sons of a Far-away Country on Bluesoundsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1981.
Chacal-luokka (tykkivene)
Chacal-luokka oli Ranskan laivaston kahdeksan aluksen muodostama tykkiveneluokka. Dupuy de Lômen suunnittelemissa aluksissa oli kaksoispohjalla varustettu puinen runko ja kaksi prikitakiloitua mastoa.
Jätkän rakkaus
Jätkän rakkaus on Tulipunaruusujen studio-albumi vuodelta 1994
Pygmaeocereus
Pygmaeocereus on vähälajinen eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku, joka on läheistä sukua ruostekaktuksille ("Haageocerus").
Lajit ovat pienikokoisia, yksivartisia tai mätästäviä, usein tuskin maanpinnan yläpuolelle kohoavia kaktuksia, joilla on tavallisesti mehevät juuret. Varsi on pallomainen, vihreä, halkaisijaltaan yhdestä viiteen senttimetriä. Siinä on 8-15 uurretta, joiden väleissä on usein kyhmyjä. Areolit ovat pyöreitä tai pitkänomaisia ja villakarvaisia. Piikkejä niissä on useita, ja ne ovat tavallisesti erilaistuneet keski- ja säteittäispiikeiksi. Pituutta piikeillä voi olla puoli senttiä. Kasvit kukkivat yöllä, kukka on leveän suppilomainen, valkoinen ja kuusi senttimetriä leveä. Kukan tyvimalja on pitkä ja hoikka. Hedelmä on pallomainen tai päärynän muotoinen.
Suku on kotoisin Perusta.
Lajeja suvussa on kolme:
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Here Come the Golden Hearts
Here Come the Golden Hearts on Bluesoundsin kolmas ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1982.
B-puoli
Yū Aoi
Yū Aoi ( "Aoi Yū", s. 17. elokuuta 1985 Fukuokan prefektuuri, Japani) on japanilainen näyttelijä.
Kako
Kako on bantukieli, jota puhutaan Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa ja Kongon tasavallassa. Sitä puhuu äidinkielenään ihmistä.
Sandmeyer-reaktio
Sandmeyer-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa aromaattinen diatsoniumsuola reagoi kupari(I)suolan läsnä ollessa muodostaen aromaattisen halogenidin tai nitriilin. Sandmeyer-reaktio on nimetty löytäjänsä sveitsiläisen kemistin Traugott Sandmeyerin mukaan joka raportoi reaktion vuonna 1884. Sandmeyer-reaktio on yksi käytetyimmistä tavoista valmistaa aryylihalogenideja.
Elektrofiilina Sandmeyer-reaktioissa toimii aromaattinen diatsoniumsuola. Koska diatsoniumsuolat ovat hyvin usein epästabiileja, valmistetaan ne tyypillisesti "in situ" aniliinijohdannaisesta ja typpihapokkeesta. Reaktion nukleofiili on kupari(I)suola kuten kupari(I)kloridi, -bromidi tai -syanidi. Käytettäessä kloridisuolaa muodostuu aromaattinen kloridi, bromidisuola ja diatsoniumsuolan reaktiotuotteena muodostuu aryylibromidi ja kupari(I)syanidin käyttö johtaa bentsonitriilijohdannaiseen. Käytettäessä kupari(I)syanidia on reaktio suoritettava neutraalissa pH:ssa, jotta ehkäistään erittäin myrkyllisen vetysyanidin muodostuminen. Kupari(I)fluoridilla ja kupari(I)jodidilla reaktio toimii huonosti. Teollisuudessa kupari(I)suolan ja diatsoniumsuolan suhteena Sandmeyer-reaktioissa käytetään 1:10–1:5. Sandmeyer-reaktion sivutuotteina voi muodostua atsoyhdisteitä ja bifenyylijohdannaisia.
Sandmeyer-reaktion mekanismista ei ole täyttä varmuutta ja sille on esitetty useita mekanismeja. Yleisesti esitetyn mekanismin mukaan ensimmäisessä vaiheessa kupari(I)ioni pelkistää diatsoniumsuolan, jolloin muodostuu typpeä, CuX-suola ja fenyyliradikaali. Seuraavassa vaiheessa fenyyliradikaali vastaanottaa halogeeni- tai syanidi atomin kupari(II)suolalta ja pelkistää sen takaisin kupari(I)suolaksi, jolloin reaktio on kuparisuolan katalysoima. Tuotteena muodostuu aromaattinen halogenidi tai nitriili. Toisen yleisesti esitetyn mekanismin mukaan Sandmeyer-reaktiossa tapahtuu hapettava additio ja muodostuu orgaaninen kupari(III)kompleksi, joka hajoaa luovuttaen halogeeniatomin aromaattiselle yhdisteelle.
Karakaktukset
Karakaktukset ("Quiabentia") on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku, joka on sukua opuntioille ("Opuntia").
Karakaktukset ovat puumaisia tai pensastavia kasveja, joilla on kiehkuroissa meheviä ja liereitä haaroja, joissa on möyheitä lehtiä. Ne ovat leveän soikeita tai lusikkamaisia, enintään seitsemän senttimetrin mittaisia. Areoleissa on väkäskarvoja (glokidioita) ja paljon piikkejä. Kukat kehittyvät varren kärkeen tai sen tuntumaan ja ovat avoinna päivällä. Kukka on kehältään ratasmainen, näyttävä, punainen tai vaaleanpunainen. Pohjuksessa on lehtiä, areoleja, glokidioita ja piikkejä. Hedelmä on pitkänomainen, mehevä ja tavallisesti sileä. Se sisältää kookkaita, litteitä ja vaipallisia siemeniä.
Karakaktuksia on kaksi lajia, joista "Q. verticillata" on kasvaa Boliviassa, Paraguayssa ja Argentiinan luoteisosassa kuivilla alangoilla. "Q. zehntneri" on puolestaan kotoisin Brasilian Bahiasta.
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Kapteeni Nemo (albumi)
Kapteeni Nemo on saman nimisen yhtyeen eponyymi esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986 levymerkillä Kräk!.
A-puoli
B-puoli
Remo Ronkainen
Remo Ronkainen (s. 1989 Helsinki) on suomalainen teologian maisteri ja pappi.
Ronkainen on myös laulaja ja työskentelee Suomen ev.lut kirkossa pastorina Turussa. Hän on aiemmin toiminut KD Nuorten puheenjohtajana. Ronkainen on koulutukseltaan teologian maisteri Helsingin yliopistosta. Vuoden 2017 kuntavaaleissa hän jäi Turussa yli 300 äänellä varavaltuutetuksi. Aiemmin Ronkainen on ollut ehdolla vuoden 2015 eduskuntavaaleissa saaden yli 500 ääntä.
Ronkainen vihittiin papin virkaan toukokuussa 2015. Sotilasarvoltaan hän on reservin luutnantti. Ronkainen on myös toiminut pop-yhtye GFM:n laulajana useamman vuoden.
Kansi pois
Kansi pois on suomalaisen blues-yhtye Kapteeni Nemon albumi. Se julkaistiin vuonna 1987 levymerkillä Kräk!.
Albumin julkaisun aikaan yhtyeen nimi oli lyhentynyt muotoon Nemo.
A-puoli
B-puoli
Rauhocereus
Rauhocereus on kaktuskasveihin kuuluva suku, jossa on vain yksi laji, "R. riosaniensis". Tieteellinen sukunimi viittaa Heidelbergin yliopiston kasvitieteen professori Werner Rauhiin, joka oli maineikas mehikasvien eli sukkulenttien tutkija. Lajin läheisin sukulainen on "Browningia"-suku.
"R. riosaniensis" on pylväsmäinen, enimmäkseen pensastava ja tyvestään haarova kaktus. Se muodostaa usein jopa neljän metrin korkuisia tiheikköjä. Varren väritys on sinertävän vihreä ja siinä viisi tai kuusi uurretta, joiden väleihin muodostuu kyhmyjä. Areoleissa on villakarvaa ja muutama tukeva piikki, jotka ovat alta punertavia, päältä kellertäviä, myöhemmin harmaantuvia, enintään viisi senttiä pitkiä. Kukat sijaitsevat varren yläpäässä, ovat avoinna päivisin; kehä on kellomainen ja jopa viisi cm leveä. Pohjuksessa on pieniä suomuja ja kiharia ruskeita karvoja. Hedelmä on munanmuotoinen, punainen ja mehevä, ja kukan jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat pieniä ja kiiltävän mustia.
Laji on kotoisin Perun pohjoisosasta. 
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Kolokani
Kolokani on maalaiskunta, sen keskuskylä ja Koulikoron alueen Kolokanin piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen länsipuolisella tasangolla 130 kilometriä Koulikorosta luoteeseen. Kunnassa on 44 200 ja keskuskylässä 13 300 asukasta (vuonna 2009).
Kolokanin kunnan pinta-ala on 1 250 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kolokanin piirin Didiénin, idässä Massantolan, etelässä Tioribougoun sekä lännessä Guihoyon ja Sébécoro I:n kuntiin.
Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 700 millimetriä. Sadekausi kestää kesäkuusta syyskuuhun. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 45 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on jonkin verran fulbeja. Yli puolet väestöstä on muslimeja, reilu kolmannes animisteja ja alle viisi prosenttia kristittyjä.
Kolokani kuuluu historialliseen Bélédougoun alueeseen. Kaivostaan nimensä saanut kylä on perustettu 1700-luvun loppupuolella. Historiallisia tapahtumia ovat Umar Tallin joukkojen hyökkäys 1800-luvulla ja ranskalaismiehityksen vastainen kapina vuonna 1915. Kolokanista tuli piirikeskus vuonna 1962.
Kolokanin kautta kulkee Bamakosta Kayesiin ja Nioroon johtava päällystetty maantie RN3. Lähistöllä on käyttämätön lentokenttä. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit, liikenne ja kaupankäynti. Palveluihin kuuluvat koulut, terveysasema ja piirin poliklinikka. Kolokanin kylässä on vesijohtoverkko, mutta ei sähköä. Kunnassa ja piirissä ei ole lainkaan teollisuutta.
Yi-kielet
Yi on nimitys Kiinassa asuvan yi-kansan puhumille kielille. Sen alle luetaan kuusi kielivarianttia, joiden puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Kaikki yi-kielet kuuluvat tiibetiläis-burmalaiseen kieliryhmään.
Puhutuin yi-kieli on pohjois- eli sichuanin-yi, jota puhuu äidinkielenään 2,5 miljoonaa ihmistä. Sichuanin-yin puhujat asuvat Sichuanissa ja Yunnanin luoteisosassa. Itä-yitä puhutaan Guizhoussa ja Yunnanin koillisosassa, kaakkois-yitä Yunnanin kaakkoisosassa, keski-yitä Yunnanin eteläosassa, länsi-yitä Yunnanin länsiosassa ja etelä-yitä Yunnanin eteläosassa ja Vietnamissa.
HPPD
HPPD eli Hallucinogen persisting perception disorder tarkoittaa hallusinogeenien käytöstä johtuvaa aistivääristymien jäännöstilaa, joka ilmenee tilan laukaisseen aineen vaikutuksen loputtua. Yleisin raportoitu laukaisija on LSD mutta myös alkoholin, kannabiksen ja stimulanttien käytön on raportoitu sekä laukaisseen vastaavan häiriötilan, että pahentavan jo olemassa olevaa häiriötä. Yleensä aistivääristymät esiintyvät näköaistissa, mutta vääristymiä on raportoitu myös kuulo- ja tuntoaistissa. Oireilu voi olla jaksoittaista; stressin, psykoaktiivisen aineen käytön tai aistiärsykkeiden laukaisemaa tai jatkuvaa. Oireilu voi kestää kuukausista vuosiin.
HPPD-häiriön diagnostiset kriteerit määriteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1986 uudistetussa DSM-III diagnoosijärjestelmässä.
Vuoden 2013 DSM-V versiossa häiriön kriteerit täyttyvät jos:
Muut lääketieteelliset syyt, joista oireet voivat johtua ovat aivoleesio, aiemmin alkanut psykoosi, epilepsia, aurallinen migreeni ilman päänsärkyä, skitsofrenia, päihteiden tai lääkkeiden vaikutus, neurologista rappeumaa aiheuttavat vaivat, aivoverenkiertohäiriöt, aivokasvaimet, tulehdukset ja lämpöhalvaus. Aivokuvauksessa ei tyyppillisesti löydetä mitään poikkeavaa.
Joillain HPPD:stä kärsivillä on raportoitu samanaikaisesti esiintyvän ahdistusta, paniikkihäiriöitä, depersonalisaatiota ja masennusta. Häiriöstä kärsivien todellisuuskäsitys ei ole heikentynyt ja he ymmärtävät että poikkeavat aistikokemukset eivät kuvasta todellisuutta, vaan johtuvat häiriöstä.
Bonnierin taidehalli
Bonnierin taidehalli () on Ruotsissa Tukholmassa sijaitseva taidemuseo. Se sijaitsee Vasastanin kaupunginosassa Bonnierhusetin vieressä. Se on ruotsalaisen ja kansainvälisen nykytaiteen keskus, jossa pidetään näyttelyitä, keskusteluja ja seminaareja. Silitysraudan muotoinen rakennus on rakennettu lasista ja teräksestä. Taidehallin lähtökohtana on toininut Jeannette Bonnierin vuonna 1985 perustama säätiö, joka perustettiin hänen auto-onnettomuudessa kuolleen tyttärensä Maria Bonnier Dahlinin muistoksi.
Niin paljon kauniita tyttöjä
Niin paljon kauniita tyttöjä on Tulipunaruusujen studioalbumi vuodelta 1982.
P21
P21 on Pitkärannan ja Prääsän välinen asfaltoitu maantie Karjalan Tasavallassa Venäjällä, jonka pituus on noin 138 kilometriä. Tie alkaa Pitkä­rannasta tieltä A131 ja päättyy Prääsässä Kuolan valtatiehen M18. Tien varrella on seitsemän kylää ja taajamaa. Tie on oikaistu ja peruskorjattu hyväkuntoinen maantie.
Marissa Mehr
Marissa Mehr (s. 1987) on helsinkiläinen kirjailija, kriitikko ja päätoimittaja. Mehr julkaisi esikoisromaaninsa "Veristen varjojen ooppera" (WSOY) syksyllä 2013. Vuonna 2012 hän sijoittui J.H. Erkon kirjoituskilpailussa toiseksi.
Mehr on opiskellut kirjallisuustiedettä, luovaa kirjoittamista sekä Venäjän ja Itä-Euroopan tutkimusta.
Mehr on ollut päätoimittaja Lumoojassa 2011–2012 sekä Särön numerossa 26–27. Lokakuussa 2014 hän aloitti Kritiikin Uutisten päätoimittajana.
Thaimaalainen paviljonki
Thaimaalainen paviljonki (, myös King Chulalongkorn Memorial) on rakennus Ruotsissa Ragundan kunnan Utanedessä. Se on ainoa Thaimaan ulkopuolella sijaitseva vastaavanlainen paviljonki.
Thaimaan kuningas Chulalongkorn vieraili Ruotsissa vuonna 1897 kuningas Oskar II:n kutsusta ja kävi myös Utanedessä. Paviljonki pystytettiin sata vuotta myöhemmin tapahtuman muistomerkiksi. Paviljongin rakentaminen aloitettiin vuonna 1997 ja se valmistui 1999. Rakentaminen maksoi noin seitsemän miljoonaa kruunua, joista kolme miljoonaa kului koristeluihin, kuten tornin kultaamiseen. Se rahoitettiin thaimaalaisten ja ruotsalaisten sponsorien sekä keräysten avulla. Vuonna 2013 paviljongista tuli kunnalle kuluja 360 000 kruunua, mutta tarkoitus olisi, että se selviäisi ilman enempiä verorahoja.
Paviljongin seinät on rakennettu jämtlantilaisesta kalkkikivestä. Lattiapinta-ala on 75 m² ja huonekorkeus seitsemän metriä. Katto kohoaa 26 metrin korkeuteen. Paviljongin sisällä on Chulalongkornin pronssipatsas luonnollisessa koossa. Se on sisätilojen ainoa koristus, muuten sisustus on yksinkertainen.
Vuosittain Chulalongkornia juhlitaan 19. heinäkuuta, ja kesäisin on myös thaimaalaisten tanssi- ja musiikkiryhmien esityksiä. Paviljongin käyttö ja matkailutoiminta on ollut yrittäjän hoidossa.
Paviljongin ympärillä on thaimaalainen puisto. Siellä on myös kasvihuone, jossa kasvatetaan tyypillisiä thaimaalaisia kasveja, kuten chiliä, banaania, kurpitsaa, maapähkinöitä ja kukkia. Vuosittain puistossa vihitään useita pareja.
Aoba-luokka
Aoba-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama raskas risteilijäluokka, jonka alukset valmistettiin vuosina 1924–1928. Luokan molemma alukset tuhoutuivat toisessa maailmansodassa.
Furutaka-luokka
Furutaka-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama raskas risteilijäluokka, jonka alukset valmistettiin vuosina 1922–1926. Luokan molemmat alukset tuhoutuivat toisessa maailmansodassa.
Amateur World Series 1939
Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseball turnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä Baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1939 Turnaus pelattiin Kuubassa, jossa isäntäjoukkueen lisäksi olivat paikalla Nicaraguan ja Yhdysvaltain maajoukkueet. Hallitseva mestari Iso-Britannia ei ollut puolustamassa mestaruuttaan.
Year One
Year One voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Midas (täsmennyssivu)
Midas voi tarkoittaa ainakin seuraavia: