hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ingeborg Sjöqvist
Ingeborg Maria Sjöqvist (myöh. Ingers, 19. huhtikuuta 1912 Kalmar – 22. marraskuuta 2015 Rydebäck, Helsingborg) oli ruotsalainen uimahyppääjä.
Sjöqvist kilpaili 10 metrin kerroshypyissä. Kesäolympialaisissa hän sijoittui neljänneksi Los Angelesissa 1932 ja yhdeksänneksi Berliinissä 1936. EM-kilpailuista hän saavutti hopeaa vuosina 1931 ja 1934. Sjöqvistin Lala-sisko oli uimahyppyjen olympiamitalisti.
Sjöqvist kuoli 22. marraskuuta 2015 Helsingborgissa 103 vuoden iässä. Hän oli kuollessaan vanhimpia elossa olleita olympiaurheilijoita, epävirallisesti kuolinhetkellään vanhin vanhemman kiinalaisen Guo Jien kuoltua viikko häntä ennen. Sjöqvistin aviomies ehti myös viettää satavuotissyntymäpäiväänsä ennen tämän kuolemaa, ja he ehtivät olla naimisissa 75 vuotta.
Turaidan linna
Turaidan linna (, ) on Latvian Siguldassa, Gaujan kansallispuiston alueella sijaitseva osittain entistetty keskiaikainen linna.
Tiilirakenteisen linnan paikka on korkealla mäellä Gaujajoen varressa. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1214. Rakennuttajina olivat kalparitaristo ja Riian piispa Albert von Buxhövden. Tarkoituksena oli tehdä linnasta tukikohta kristilliselle käännytystyölle erityisesti pohjoisen suuntaan Sakalan ja Ugandin maakuntiin (nykyiset Valgamaa, Võrumaa ja Põlvamaa). Samalla paikalla oli aikaisemmin paikallisen väestön puinen linnoitus, josta uuden linnan nimi on peräisin.
1200-luvun alkupuolella Kalparitaristo kärsi suuria tappioita liettualaisten käännytystyössä, ja vuonna 1237 se sulautui saksalaiseen ritarikuntaan. Tällöin Turaidankin herruus siirtyi ritarikunnalle. Paikallisista heimoista latgallit olivat heidän liittolaisiaan. Linnan puolustussysteemin parantaminen jatkui: 1300-luvulla rakennettiin eteläinen torni muureineen ja 1400-luvulla varauduttiin tuliaseiden vaikutukseen rakentamalla pyöreä länsitorni. Rakennus- ja kunnostustöitä tehtiin 1600-luvullakin, vaikkakin linnan sotilasstrateginen merkitys alkoi olla vähäinen. Vuonna 1776 sattuneen tulipalon jälkeen linna jäi pois käytöstä ja se hylättiin.
Vuonna 1976 linnan alueella aloitettiin arkeologiset tutkimukset ja sen jälkeen rakennuksia on restauroitu.
Pentti Peitsamo
Pentti Valdemar Peitsamo (1920–1998) oli Nokialainen pelimannimuusikko ja -säveltäjä. Hän johti Nokian Musikantteja ja soitti vuodesta 1982 viulua Pinsiön Pelimanneissa. Hän oli rock-muusikko Kari Peitsamon isä.
Rift Valley -kuume
Rift Valley -kuume (RVF) on virussairaus, jonka oireet vaihtelevat lievistä vakaviin. Lieviä oireita voivat olla esimerkiksi kuume, lihaskipu ja jopa viikon kestävä päänsärky. Vakavia oireita voivat olla näkökyvyn heikkeneminen, joka alkaa ilmetä kolme viikkoa tartunnan saamisen jälkeen, aivojen tulehdus, joka aiheuttaa vakavaa päänsärkyä ja sekavuutta, sekä verenvuoto ja siihen liittyvät maksavaivat, jotka voivat ilmetä jo muutamassa päivässä. Niillä, joilla on verenvuotoa, kuoleman todennäköisyys on jopa 50 %.
Sairauden aiheuttaa Rift Valley -kuumevirus, joka on tyypiltään "flebovirus". Virus voi tarttua ihmiseen, jos hän koskettaa tartunnan saaneen eläimen verta, hengittää ilmaa tartunnan saaneen eläimen teurastuksen yhteydessä, juo tartunnan saaneen eläimen raakamaitoa tai häntä pistää tartunnan saanut hyttynen. Tauti voi tarttua esimerkiksi lehmiin, lampaisiin, vuohiin ja kameleihin. Näihin eläimiin se leviää yleensä hyttysten välityksellä. Näyttää siltä, että tauti ei voi tarttua ihmisestä toiseen. Taudin diagnosointi perustuu siihen, että verestä löydetään viruksen vasta-aineita tai itse virusta.
Taudin leviämistä ihmisiin ehkäistään rokottamalla eläimiä. Tämä on tehtävä ennen taudin esiintymistä, sillä rokottaminen epidemian aikana saattaa pahentaa tilannetta. Eläinten liikkumisen rajoittamisesta epidemian aikana voi myös olla hyötyä. Kannattaa myös vähentää hyttysten määrää ja välttää niiden pistoja. Ihmisille on olemassa rokote, mutta vuoden 2010 tietojen mukaan se ei ole yleisesti saatavilla. Tartunnan saaneille ei ole olemassa vakiintunutta lääkehoitoa.
Tautia on esiintynyt epidemioina vain Afrikassa ja Arabian niemimaalla. Epidemioita esiintyy yleensä runsaiden sateiden aikaan, jolloin hyttysten määrä lisääntyy. Tautia todettiin ensi kerran karjassa Kenian Rift Valleyssa 1900-luvun alkupuolella, ja virus eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1931.
Dellemanin oireyhtymä
Dellemanin oireyhtymä on silmien, aivojen ja ihon epämuodostumia aiheuttava oireisto. Sen mahdollisiin piirteisiin kuuluvat muiden muassa silmäkuopan kasvaimet, aivokuoren alueiden täyttyminen nesteellä, aivokurkiaisen puuttuminen, kehitysvammaisuus, epilepsia ja fokaalinen dermaalinen hypoplasia. Vammautuneiden kasvot ovat yleensä epäsymmetriset. Satunnaisen mutaation aiheuttama oireyhtymä kuvattiin ensimmäistä kertaa kahdella vammautuneella vuonna 1981. Sittemmin tapauksia on todettu kymmenittäin.
Edita Pučinskaitė
Edita Pučinskaitė (s. 27. marraskuuta 1975 Naujoji Akmenė, Šiauliain lääni) on liettualainen maantiepyöräilyn maailmanmestari ja kaikkiaan nelinkertainen MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 169 cm.
Pučinskaitė voitti maantieajon maailmanmestaruuden 1999 Veronassa 18 sekunnin erolla Anna Wilsoniin. Hän sai maannaisensa Rasa Polikevičiūtėn jälkeen maantieajon MM-hopeaa Lissabonissa 2001. MM-pronssia hän saavutti maantieajossa Duitamassa 1995 ja aika-ajossa Veronassa 1999.
Pučinskaitė voitti "naisten Ranskan ympäriajon" Grande Boucle fémininen 1998 ja "naisten Italian ympäriajon" Giro Donnen 2006 ja 2007.
Pučinskaitė valittiin Liettuan vuoden urheilijaksi 1999.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Archives
Batyr Zakirov
Batyr Karimovitš Zakirov (, (26. huhtikuuta 1936 Moskova — 23. tammikuuta 1985 Taškent, Uzbekistan, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolais-uzbekistanilainen monipuolinen taiteilija, erityisesti muusikko.
Hänellä oli monia sukulaisia taiteilijoina ja hän sai monia palkintoja sekä esiintyi myös ulkomailla erinomaisen kielitaitonsa vuoksi.
A. F. Ruissalo
Anton Fabian Ruissalo (vuoteen 1906 Fihlman; s. 25. elokuuta 1873 Tampere) oli suomalainen ammattiyhdistysmies ja sosialidemokraatti, joka vuoden 1905 suurlakon aikana kuului lyhytaikaiseksi jääneeseen Suomen väliaikaiseen hallitukseen. Ammatiltaan hän oli asemamiehenä työskennellyt rautatieläinen.
Fihlman työskenteli valtionrautateillä vuodesta 1900. Tampereen Työväenyhdistyksen aktiiveihin lukeutunut Fihlman valittiin suurlakon alettua Tampereella valtaa pitäneen suurlakkokomitean jäseneksi. Marraskuun 1. päivänä kaupungissa annettiin ns. "Punainen julistus", jota Fihlmanin sekä Vihtori Kososen, Kössi Lindströmin, Yrjö Mäkelinin ja Eetu Salinin muodostama lähetystö matkusti viemään Helsinkiin. Kolme päivää myöhemmin Helsingin Rautatientorilla järjestetyssä kansankokouksessa asetettiin Suomelle uusi väliaikainen hallitus, johon myös Fihlman nimitettiin yhtenä SDP:n edustajista. Hän sanoi myöhemmin pitäneensä sitä pilana. Hallitus ei koskaan ehtinyt aloittaa toimintaansa.
Suurlakon jälkeen A. F. Ruissalo työskenteli asemamiehenä Tampereen, Karkun ja Humppilan asemilla. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän toimi punaisten rautatiehallinnon palveluksessa Tampereen asemalla hoitaen eri tehtäviä. Hänet vangittiin Tampereen taistelun aikana 5. huhtikuuta 1918. Valtiorikosoikeus tuomitsi hänet kolmen vuoden ehdolliseen kuritushuonerangaistukseen, minkä lisäksi hänet erotettiin rautateiltä.
HMS Atlas (1782)
HMS Atlas oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1782 vesillelaskettu Duke-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Sir John Williamsin suunnittelema alus tilattiin 5. elokuuta 1777 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastaavana mestarina oli Israel Pownoll huhtikuuhun 1779 ja sen jälkeen Nicholas Phillips. Sen köli laskettiin 1. lokakuuta, ja se laskettiin vesille 13. helmikuuta 1782. Alus valmistui 30. maaliskuuta 1782, ja sen valmistuskustannukset olivat 50 350 puntaa 7 shillinkiä ja 4 pennyä, joihin sisältyi varustaminen.
Alus muutettiin 74-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi vuonna 1802. Se osallistui 6. helmikuuta 1806 San Domingon taisteluun, jolloin miehistöstä sai surmansa kahdeksan ja haavoittui 11. Vuonna 1808 alus oli kontra-amiraali Purvisin lippulaivana Cadizin edustalla joutuen useaan otteeseen rannikkopattereiden tuleen. Alus menetti näissä 50 miestä kaatuneina ja haavoittuneina. Alus myös tuhosi Fort Catalinan.
Alus poistettiin palveluksesta, ja se siirrettiin reserviin joulukuussa 1810 Plymouthissa. Alus muutettiin joulukuusta 1813 tammikuuhun 1814 Portsmouthissa väliaikaiseksi vankilalaivaksi. Lokakuussa aloitettiin Portsmouthissa aluksen muuttaminen ruutivarastoksi, mikä saatiin valmiiksi tammikuussa 1815. Alus romutettiin toukokuussa 1821 Portsmouthissa.
HMS Prince (1788)
HMS Prince oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu parannellun London-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 9. joulukuuta 1779 Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi joulukuuhun 1782 saakka John Jenner, minkä jälkeen töistä vastasi Henry Peake joulukuuhun 1785, Martin Ware maaliskuuhun 1787 ja loppuajan John Nelson. Sen köli laskettiin 1. tammikuuta 1782, ja se laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1788. Alus valmistui 25. heinäkuuta 1788. Sen valmistuskustannukset olivat 55 041 puntaa, 9 shillinkiä ja 11 pennyä, mikä sisälsi varustamisen ja takiloinnin osuuden eli 8 388 puntaa. Alusta kuparoitiin Plymouthissa lokakuusta marraskuuhun.
Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1790 Sir John Jervisin lippulaivana päällikkönään Josiah Rogers. Se poistettiin palveluksesta joulukuussa. Alus oli vuoden lopulla varustettavana Plymouthissa, ja se palasi palvelukseen helmikuussa 1793 Howen laivasto-osastoon kontra-amiraali George Bowyerin lippulaivana päällikkönään Cuthbert Collinwood. Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 1794.
Ranskan vallankumoussotien alkaessa huhtikuussa 1794 alus oli reservissä Portsmouthissa. Sen runkoa jatkettiin vuonna 1796.
Vuonna 1805 alus oli Kanaalin laivastossa päällikkönään Richard Grindall. Lokakuussa Trafalgarin taistelussa aluksen viirikkö ohitti sen, ja alukselta meni yli kaksi tuntia 2–3 merimailin matkaan saavuttaakseen taistelevat osastot. Aluksen saapuessa taistelu alueelle pääosa ranskalaisaluksista oli jo vallattu tai pakomatkalla. Alus vaihtoi laukauksia Espanjan laivaston lippulaivan "Principe de Asturiaksen" ja "Achillen" kanssa kärsimättä tappioita tai vaurioita.
Tulitoiminnan aikana "Achille" syttyi tuleen. Grindall kiersi tuhoon tuomitun aluksen laskien veneensä pelastamaan eloonjääneet. "Achille" tuhoutui ruutivaraston räjähtäessä. Taistelun jälkeen puhjenneessa myrskyssä alus oli korvaamaton sen auttaessa taistelussa pahemmin kärsineitä aluksia.
Sodan päätyttyä alus oli Portsmouthissa, kunnes se poistettiin palveluksesta. Alus romutettiin vuonna 1837.
André (nimi)
André on miehen etunimi, kreikkalais­peräisen Raamatusta tunnetuksi
tulleen Andreas-nimen ranskalainen ja portugalilainen vastine.
Samaa alkuperää ovat suomalaiset nimet Antti ja Antero.
Suomessa nimi André on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta
vuoden 2009 loppuun mennessä noin 1270 henkilölle.
Andrén nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 30. marraskuuta, joka on vanhastaan ollut 
apostoli Andreaan muistopäivä
HMS Agamemnon (1852)
HMS Agamemnon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1852 vesillelaskettu Agamemnon-luokan 91-tykkinen toisen luokan linjalaiva. Se oli laivaston ensimmäinen alus, joka suunniteltiin alusta alkaen höyryvoimaa käyttäväksi.
John Hayesin suunnittelema 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva tilattiin 27. helmikuuta 1841 Woolwichin telakalta. Aluksen aseistuksena piti olla alemmalla tykkikannella kahdeksan kappaletta 8 tuuman 68 naulan 65 cwt:n ja 20 kappaletta 32 naulan 56 cwt:n tykkiä. Ylemmälle tykkikannelle oli suunniteltu asennettavaksi neljä kappaletta 8 tuuman 68 naulan 65 cwt:n ja 24 kappaletta 32 naulan 50 cwt:n tykkiä. Näiden lisäksi etu- ja puolikannelle tulisi 24 kappaletta 32 naulan 41 cwt:n tykkiä. Työt kuitenkin keskeytettiin 18. joulukuuta 1844.
Tilaus uudistettiin 20. kesäkuuta 1849 Woolwichin telakalta 91-tykkisenä potkuritaistelulaivana. Sen köli laskettiin marraskuussa, ja se laskettiin vesille 22. toukokuuta 1852. Alus valmistui 9. helmikuuta 1853. Sen valmistuskustannukset olivat 141 299 puntaa, joista rungon osuus oli 74 331 puntaa ja propulsion 32 890 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 27. syyskuuta 1852 Sheernessissä päällikkönään Sir Thomas Maitland. Se siirtyi Portsmouthiin, jonne se saapui 10. helmikuuta 1853. Alus osallistui vuonna 1853 Spitheadissa pidettyyn laivastokatselmukseen, minkä jälkeen se aloitti palveluksensa Kanaalin laivastossa.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon, ja se palveli Krimin sodassa kontra-amiraali Edmund Lyonsin lippulaivana. Alus osallistui Sevastopolin pommitukseen 17. lokakuuta 1854 sekä Fort Kinburnin pommitukseen vuonna 1855.
Vuonna 1857 alus varustettiin kuljettamaan 1 250 tonnin Atlantic Telegraph Companyn kaapelikelaa pyrittäessä luomaan kiinteä lennätinyhteys Euroopasta Amerikkaan. Ensimmäinen yritys epäonnistui, mutta 29. heinäkuuta 1858 kaapelin päät saatiin yhdistettyä ja yhteys luotua.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1862, ja se myytiin vuonna 1870 romutettavaksi.
Meistriliigan kausi 2015
Meistriliigan kausi 2015 oli järjestyksessään 25. Meistriliigan kausi. Se alkoi 6. maaliskuuta ja päättyi 7. marraskuuta 2015. Hallitsevana mestarina kauteen lähti FC Levadia. Mestaruuden voitti FC Flora, jolle mestaruus oli kahdeksas.
Ensimmäinen kierros
Toinen kierros
Liigassa 9. sijoittunut Tammeka pelasi kaksiosaien karsintasarjan Esiliigan 2. sijoittunutta JK Tallinna Kalevia vastaan. Tammeka voitti yhteismaalein 4–2 ja pelaa näin seuraavalla kaudella Meistriliigassa.
Valkeajärvi (Ikaalinen)
Valkeajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sorvanperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Valkeajärvi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Järvi on 600 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,7 hehtaaria. Se sijaitsee metsäalueella eikä sen rantoihin rajaudu peltoja. Osa rannoista ovat suota ja siihen laskeekin kolme suo-ojaa. Pohjoispäästä lähtee laskuoja, joka yhtyy 600 metrin päässä Veholammen ja Saukkolammen välillä Vehonojaan. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie Ryöhiönjärven pohjoispäästä, jonne pääsee Tevaniemeltä tai Sorvanperältä seututieltä 276.
Ikaalisten pitäjänkartassa 1800-luvulta järven nimi oli kirjoitettu "Valkiajärvi".
HMS Collingwood (1841)
HMS Collingwood oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1841 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 23. kesäkuuta 1832 Pembroken telakalta. Sen köli laskettiin syyskuussa 1835, ja se laskettiin vesille 17. elokuuta 1841. Alus valmistui 20. heinäkuuta 1844 Portsmouthissa. Sen valmistuskustannukset olivat 55 910 puntaa, ja sen varustaminen maksoi 18 728 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 8. toukokuuta 1844 Portsmouthissa päällikkönään kommodori Henry Broadhead. Se oli 13. elokuuta Tyynenmeren laivaston kontra-amiraali Sir George Francis Seymourin lippulaivana päällikkönään Robert Smart. Alus poistettiin palveluksesta 20. heinäkuuta 1848, ja se makasi vuoden 1849 ankkurissa Portsmouthissa.
Aluksen muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 9. heinäkuuta 1859 Chathamin telakalta. Työt aloitettiin 23. maaliskuuta 1861, ja ne päättyivät 13. heinäkuuta. Alukselle asennettiin George Rennie & Sonsin valmistama höyrykone, joka tuotti 1 424 ihp:tä mahdollistaen 10,46 solmun nopeuden. Sitä ei kuitenkaan koskaan varustettu meripalvelukseen. Alus myytiin maaliskuussa 1867 romutettavaksi Castlelle Charltoniin.
Nevainlampi (Ikaalinen)
Nevainlampi eli Nevanlampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Nevainlampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Lampi on 200 metriä pitkä, 120 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa soistuvassa metsämaastossa. Siihen yhtyy viisi suo-ojaa, joista kaksi osallistuvat läpivirtaukseen, missä Housulammelta laskevat vedet virtaavat Veholampeen. Rantaviiva on 500 metriä pitkä ja rannan läheisyyteen on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Sille johtaa metsäautotie idästä Vahojärven ja Karpanperän yhdistävältä tieltä.
Veholampi (Ikaalinen)
Veholampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Veholampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Lampi on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä läpivirtauslammen soistuva laajentuma. Pohjoispäähän laskee kaksi ojaa, joista toinen tuo vettä Nevainlammesta. Laskuoja Veho-oja lähtee eteläpäästä ja laskee kahden kilometrin päässä Saukkolampeen. Valkeajärveltä tulee Veholammelle tie, joka ohittaa sen 100 metrin päästä. Tien varrella lammen kohdalla on rakennuksia, johon päättyy merkitty retkeilyreitti.
FC Norma Tallinn
FC Norma Tallinn oli vuosina 1959–1997 toiminut virolainen jalkapalloseura. Seura oli kotoisin Tallinnasta ja se pelasi kotiottelunsa Norma Staadionilla (nykyinen Maarjamäe staadion).
Norma Tallinn voitti Meistriliigan mestaruuden kaksi kertaa, kausina 1992 ja 1992-93. Liigassa toiseksi seura sijoittui kerran, kaudella 1993-94. Viron cupin Norma Tallinn voitti kaudella 1993-94 ja oli cupissa toinen kaudella 1992-93. Neuvostoliiton vallan aikana Norma Tallinn voitti Viron mestaruuden viisi kertaa (1964, 1967, 1970, 1979, 1988) ja Viron cupin kuusi kertaa (1962, 1965, 1971, 1973, 1974, 1989).
HMS Vanguard (1835)
HMS Vanguard oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1835 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
John Edyen suunnittelema alus tilattiin 23. kesäkuuta 1832 Pembroken telakalta. Sen köli laskettiin toukokuussa 1833, ja se laskettiin vesille 25. elokuuta 1835. Se valmistui 5. heinäkuuta 1836 Portsmouthissa. Sen valmistuskustannukset olivat 56 983 puntaa ja varustamiskustannukset 20 756 puntaa.
Alus otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1836 Välimeren laivastoon päällikkönään Duncombe Pleydell Bouverie. Aluksen päällikkönä oli 25. tammikuuta 1837 alkaen Sir Thomas Fellowes ja 2. huhtikuuta 1840 alkaen Sir David Dunn. Alus oli huollettavana Portsmouthissa huhtikuusta syyskuuhun 1840, minkä jälkeen se palasi Välimerelle. Se osallistui loppuvuonna 1840 Syyrian sotatoimiinm ja se oli Lissabonin edustalla ennen kotiin paluuta vuonna 1842. Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1843.
Alus varustettiin meripalvelukseen Portsmouthissa syyskuusta 1844 toukokuuhun 1845. Se palautettiin palvelukseen 4. helmikuuta 1845 Kanaalin laivueeseen päällikkönään George Wickens Willes, ja myöhemmin se siirrettiin koelaivueeseen. Alus oli Lissabonissa vuonna 1847. Sen päällikkönä oli 6. marraskuuta 1847 George Frederick Richin, ja vuonna 1848 se oli Välimerellä. Alus poistettiin palveluksesta 28. maaliskuuta 1849.
Alukselle tehtiin huolto Plymouthissa toukokuusta 1849 huhtikuuhun 1850. Aluksen muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 9. heinäkuuta 1859 Sheernessin telakalta, mutta tilaus peruutettiin vuonna 1860. Alus palautettiin palvelukseen 18. helmikuuta 1861 Kingstownin vartiolaivana päällikkönään Edmund Heathcote. Se makasi Sheernessissä ankkurissa maaliskuussa 1862. Alus nimettiin 20. lokakuuta 1867 HMS "Ajaxiksi", mikä vapautti sen nimen ironclad-taistelulaivalle HMS "Vanguard". Alus romutus saatiin Chathamissa päätökseen 26. kesäkuuta 1875.
Housulampi (Ikaalinen)
Housulampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Housulampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Lampi on 600 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 7,0 hehtaaria. Se sijaitsee soisessa metsämaastossa erämaassa Ikaalisten ja Parkanon rajan tuntumassa. Lampi on kaksiosianen ja osia erottaa 40 metriä kapea salmi. Siihen laskee viisi suo-ojaa ja sen laskuoja on kilometrin pituinen ja se laskee Nevainlampeen. Rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Rannoille ei ole rakennettu mitään. Lammelle johtaa Vahojärven ja Karpanperän yhdistävä tie, joka ohittaa lammen eteläkärjen. Pohjoisosaan johtaa tieltä pitkospuut.
Holmenkollenin metroasema
Holmenkollenin metroasema on Oslon metron linjan 1 asema Holmenkollenin alueella Oslossa. Aseman lähellä sijaitsevat Holmenkollenin kansallisareena sekä Holmenkollbakkenin hyppyrimäki.
Mertalampi (Ikaalinen)
Mertalampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sorvanperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Mertalampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Lammen pituus on 600 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 12 hehtaaria. Se sijaitsee Röyhiönjärven kupeessa ja on itsekin puoliksi peltojen ympäröimä. Siihen laskee kuusi pelto- tai suo-ojaa. Oma laskuoja lähtee pohjoiskärjestä ja laskee 250 metriä Röyhiönjärven Salminlahteen. Pohjois- ja lounaiskulmien rannat ovat suota ja avosuota. Järvessä on kaksi saarta, joista suurempi on 100 metriä pitkä. Rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Järvellä on kolme maatilaa ja viisi vapaa-ajan asuntoa. Seututie 276 ohittaa järven 300 metriä etelästä.
Vuoden 1959 peruskartassa järvelle oli piirretty kolmas saari pohjoisesta työntyvän niemen nokkaan. Sitä ei enää näyt uusissa kartoissa.
Rasa Polikevičiūtė
Rasa Polikevičiūtė (s. 25. syyskuuta 1970 Panevėžys) on liettualainen maantiepyöräilyn maailmanmestari ja kaikkiaan nelinkertainen MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 167 cm.
Polikevičiūtė voitti maantieajon maailmanmestaruuden Lissabonissa 2001 samalla ajalla hopeaa saaneen maannaisensa Edita Pučinskaitėn kanssa. Hän saavutti sveitsiläisen Barbara Heebin jälkeen maantieajon MM-hopeaa Luganossa 1996. Joukkueaika-ajossa hän sai MM-hopeaa Liuda Triabaiten, Diana Žiliūtėn ja kaksoissisarensa Jolanta Polikevičiūtėn kanssa Agrigentossa 1994. Henkilökohtaisessa aika-ajossa hän oli MM-kilpailuissa kolmas Plouayssa 2000.
Polikevičiūtė valittiin Liettuan vuoden urheilijaksi 2001.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Archives
Yangquan
Yangquan (, pinyin: Yángquán Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shanxin maakunnan itäosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 90 kilometriä maakunnan pääkaupunki Taiyuanista itään. Kaupungin väkiluku on 1,37 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 4 451 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Xinzhoun, idässä Shijiazhuangin, etelässä Jinzhongin, sekä lännessä Taiyuanin prefektuuritason kaupunkeihin.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu viiteen osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa, asukasluvut vuonna 2010):
Yangqianissa on merkittävää kivihiilituotantoa. Yang Quan Coal Industry -yritys on Forbesin Global 2000 -listalla sijalla 1 887s vuonna 2014.
Jolanta Polikevičiūtė
Jolanta Polikevičiūtė (s. 25. syyskuuta 1970 Panevėžys) on liettualainen maantiepyöräilyn MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 165 cm.
Polikevičiūtė saavutti joukkueaika-ajon MM-hopeaa Liuda Triabaiten, Diana Žiliūtėn ja kaksoissisarensa Rasa Polikevičiūtėn kanssa Agrigentossa 1994. Maantieajossa hän sijoittui MM-kilpailuissa kerran neljänneksi ja kaksi kertaa viidenneksi sekä olympialaisissa kerran viidenneksi.
Sekä Polikevičiūtėn puoliso Viktor Manakov että heidän samanniminen poikansa ovat ratapyöräilijöitä.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Archives
Liuda Triabaite
Liuda Triabaite (s. 7. heinäkuuta 1965) on liettualainen maantiepyöräilyn MM-mitalisti.
Triabaite saavutti joukkueaika-ajon MM-hopeaa Diana Žiliūtėn, Jolanta Polikevičiūtėn ja Rasa Polikevičiūtėn kanssa Agrigentossa 1994.
HMS Goliath (1842)
HMS Goliath oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1842 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin 9. lokakuuta 1833 Chathamin telakalta. Sen köli laskettiin helmikuussa 1834, ja se laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1842. Alus valmistui 7. lokakuuta 1842, jolloin se asetettiin reserviin. Sen valmistuskustannukset olivat 56 755 puntaa, mihin sisältyi varustaminen reserviin.
Aluksen muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 20. elokuuta 1856 Chathamin telakalta. Työt aloitettiin 16. lokakuuta 1856, ja ne saatiin päätökseen 30. marraskuuta 1857. Aluksen varustaminen saatiin päätökseen Sheernessissä 30. huhtikuuta 1858. Muutostöiden aikana alukselle asennettiin John Penn & Sonsin valmistama 1 438 ihp:tä tuottanut höyrykone, mikä mahdollisti 9,16 solmun nopeuden. Töiden kustannukset olivat 47 400 puntaa ilman koneistoa.
Aluksen koeajot järjestettiin 12. toukokuuta 1858, mikä jäi aluksen ainoaksi meripalvelukseksi. Alus makasi koeajojen jälkeen ankkurissa Sheernessissä. Se lainattiin marraskuussa 1870 Forest Gate School Ships Committeelle Graysiin koululaivaksi. Aluksen päällikkönä oli William Sutherland Bouchier. Alus tuhoutui tulipalossa 22. joulukuuta 1875 ollessaan ankkurissa Thames-joella lähellä Grays'ä. Noin 500:sta aluksella olleesta 23 sai palossa surmansa.
HMS Superb (1842)
HMS Superb oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1842 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Alus tilattiin Pembroken telakalta. Sen köli laskettiin marraskuussa 1838, ja se laskettiin vesille 6. syyskuuta 1842. Se valmistui Plymouthista 26. huhtikuuta 1845 meripalvelukseen. Aluksen valmistuskustannukset olivat 54 979 puntaa, ja lisäksi sen varustaminen maksoi 25 313 puntaa.
Palvelukseen ottamisen jälkeen alus liitettiin Kanaalin laivastoon päällikkönään Armar Lowry Corry. Helmikuussa 1845 alus siirrettiin kahdeksan aluksen muodostamaan koelaivueeseen. Palattuaan Kanaalin laivastoon alus osallistui Portugalin pieneen sisällissotaan vuonna 1847 kuningatar Maria II:n tueksi lähetetyn Sir William Parkerin laivasto-osaston mukana. Toukokuussa osasto vaati kapinallisen Conde das Antasin meritse Tagus-joen suuhun siirrettävää joukko-osastoa antautumaan. Antasin kieltäydyttyä antautumasta brittien veneet valtasivat kuljetusalukset huolimatta rannikkopattereiden tulesta. Noin 3 000 kapinoivaa sotilasta vangittiin, ja heidät siirrettiin Fort St. Julianiin merijalkaväen vartioimana, kunnes portugalilaisjoukot ottivat vastuun vartioinnista.
Marraskuussa 1848 alus siirrettiin Välimeren laivastoon, missä se oli palveluksesta poistoonsa saakka kesäkuussa 1852. Alus romutettiin vuonna 1869.
Matti Weckström
Matti Weckström (3. heinäkuuta 1959 Helsinki – 24. lokakuuta 2015 Oulu) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän valmistui lääkäriksi Oulun yliopistosta ja jatkoi siellä tutkijana. Vuosina 1988–1989 hän oli vierailevana tutkijana Cambridgen yliopistossa. 1990 hänet nimitettiin Ouluun neurofysiologian dosentiksi. 1998 alkaen hän hoiti biofysiikan professuuria, ja hänet nimitettiin virkaan vakituiseksi 2004. Weckströmin aikana Oulun yliopistosta tuli biofysiikan keskeinen opinahjo Suomessa.
Viheltäjäpeukaloinen
Viheltäjäpeukaloinen ("Microcerculus philomela") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Viheltäjäpeukaloista tavataan Keski-Amerikassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 178 000 km. Laji kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Andrea
Andrea on tavallisimmin naisen, Italiassa kuitenkin miehen etunimi. Miehen nimenä se on kreikkalais­peräisen, Raamatusta tunnetuksi tulleen Andreas-nimen italialainen muoto. Naisen nimenä se on saman nimen naispuolinen vastine ja sellaisena käytössä muun muassa englannin- ja saksan­kielisissä sekä Skandinavian maissa. Englannissa se on ollut käytössä 1600-luvulta lähtien, mutta yleistynyt vasta 1900-luvulla..
Suomessa nimi Andrea on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä 1025 naiselle ja noin 300 miehelle. Andrean nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 30. marraskuuta.
Jarmo Rastas
Jarmo Heikki Tapio Rastas (s. 1952) on suomalainen balettitanssija. Hän kuului Kansallisbalettiin vuodesta 1969, oli sensolistitanssija vuodesta 1975. Hän tanssi pääosan muun muassa baleteissa "Joutsenlampi", "Spartacus", "Romeo ja Julia" ja "Seitsemän veljestä" (Juhanin rooli). Myöhemmin hänet nostettiin tähtitanssijaksi, ja hän toimii Kansallisbaletissa balettimestarina.
Diana Žiliūtė
Diana Žiliūtė (s. 28. toukokuuta 1976 Rietavas) on liettualainen maantiepyöräilyn maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Žiliūtė voitti maantieajon maailmanmestaruuden Valkenburgissa 1998 samalla ajalla hopeaa saaneen Leontien Zijlaard-van Moorselin kanssa. Hän saavutti joukkueaika-ajon MM-hopeaa Liuda Triabaiten, Jolanta Polikevičiūtėn ja Rasa Polikevičiūtėn kanssa Agrigentossa 1994. Maantieajon MM-pronssia hän sai Veronassa 1999 ja olympiapronssia Sydneyssä 2000.
Žiliūtė voitti maailmancupin kokonaiskilpailun vuosina 1998 ja 2000 sekä "naisten Ranskan ympäriajon" Grande Boucle Fémininen 1999.
Žiliūtė valittiin Liettuan vuoden urheilijaksi 1998.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Jussi Rastas
Jussi Kalevi Rastas (s. 1927) on suomalainen tekniikantutkija ja emeritusprofessori. Hän oli Teknillisen korkeakoulun fysikaalisen kemian dosentti vuodesta 1977, Suomen Akatemian tutkijaprofessori 1982–1985. Hänen tutkimusalaansa ovat olleet prosessimetallurgia, vaahdotuskemia ja termodynamiikka.
Jānis Timma
Jānis Timma (s. 2. heinäkuuta 1992 Krāslava) on latvialainen koripalloilija.
Timma edusti vuoteen 2015 asti kotimaansa seurajoukkueita ja pelasi niissä muun muassa Baltian liigaa voittaen sarjan vuonna 2013. Latvian mestaruuden hän voitti vuosina 2014 ja 2015. Vuonna 2015 hän siirtyi Venäjälle, Pietarin Zenitiin. Memphis Grizzlies varasi Timman NBA:han 60. vuorolla . Hänen NBA-pelioikeutensa siirtyivät kesäkuussa 2015 tehdyssä kaupassa Orlando Magicille.
Latvian miesten maajoukkueessa Timma sijoittui kahdeksanneksi vuoden 2015 EM-kilpailuissa.
Sulfisoksatsoli
Sulfisoksatsoli eli sulfafuratsoli (CHSNO) on sulfonamideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina muun muassa korva- ja virtsatieinfektioissa.
Huoneenlämpötilassa sulfisoksatsoli on valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee hieman veteen ja enemmän etanoliin.
Muiden sulfonamidiantibioottien tavoin sulfisoksatsolin antibakteeriset ominaisuudet perustuvat bakteerin tarvitseman foolihapon biosynteesin estoon. Yhdiste tehoaa niin grampositiivisiin kuin gramnegatiivisiinkin bakteereihin. Sulfisoksatsolia käytetään muun muassa korvatulehduksen ja virtsatientulehduksien hoitoon sekä "Haemophilus vaginalis" -bakteeria vastaan. Yhdistettä voidaan käyttää dietanoliamiinisuolana tai mauttomana asetyylijohdannaisena. Itsessään sulfisoksatsolilla on karvas maku. Sulfisoksatsolia voidaan käyttää yhdistelmävalmisteena erytromysiinietyylisukkinaatin kanssa.
Sulfisoksatsolia syntetisoidaan 3,4-dimetyyli-5-aminoisoksatsolin ja p-asetaminobentseenisulfonyylikloridin välisellä reaktiolla. Näiden tuotteena muodostuva yhdiste hydrolysoidaan sulfisoksatsoliksi.
Liisa Oviir
Liisa Oviir (s. 1. maaliskuuta 1977 Tallinna) on virolainen poliitikko, joka on toimi Viron yrittäjyysministerinä 2015–2016.
Oviir syntyi poliitikkovanhemmille Siiri ja Mihkel Oviirille. Hän toimi asiantuntijatehtävissä Viron Lontoon-suurlähetystössä vuosina 1997–1998. Hän suoritti oikeustieteen opinnot Tarton yliopistossa vuonna 2000. Oviir työskenteli Tallink Groupin lakimiehenä vuosina 1998–2008 ja toimi tämän jälkeen Eesti Energian johtavana lakimiehenä 2008–2015.
Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen kuuluva Oviir oli ehdokkaana Viron parlamenttivaaleissa 2015. Hän toimi Rõivasin II hallituksen yrittäjyysministerinä 2015–2016.
Oviir on eronnut, ja hänellä on kaksi lasta.
Valdemaras Chomičius
Valdemaras Chomičius (, s. 4. toukokuuta 1959 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla sekä Neuvostoliittoa että Liettuaa.
Chomičius kuului Neuvostoliiton maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Soulissa 1988, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982 ja MM-hopeaa Espanjassa 1986. EM-kilpailuista Chomičius voitti Neuvostoliiton joukkueessa viisi mitalia, joukossa mestaruudet vuosilta 1979 ja 1985. Neuvostoliiton hajottua Chomičius ehti edustaa pelaajana Liettuan maajoukkuetta ja voittaa sen jäsenenä olympiapronssia Barcelonassa 1992 ja EM-hopeaa Kreikassa 1995.
Chomičius on toiminut pelaajauransa jälkeen päävalmentajana Venäjän ja Ukrainan pääsarjoissa.
Alvydas Pazdrazdis
Alvydas Pazdrazdis (s. 20. heinäkuuta 1972 Kretinga, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Pazdrazdis kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Barcelonassa 1992.
Arūnas Visockas
Arūnas Visockas (s. 7. joulukuuta 1965 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Visockas kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Barcelonassa 1992 ja EM-hopeaa Kreikassa 1995.
Kaia Wøien Nicolaisen
Kaia Wøien Nicolaisen (s. 23. marraskuuta 1990 Trondheim) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. 170 senttimetriä pitkän ja 63 kilogrammaa painavan Nicolaisenin valmentajana toimi Arild Askestad ja hän edusti Asker-seuraa.
Nicolaisen debytoi maailmancupissa kaudella 2013–2014 Holmenkollenilla. Avauspisteensä hän saavutti joulukuussa 2014 Pokljukan pikakilpailusta ollen 29:s. Marraskuussa 2015 Nicolaisen voitti Lars Helge Birkelandin kanssa pariviestin Östersundissa. Ensimmäistä kertaa Nicolaisen sijoittui kymmenen parhaan joukkoon helmikuussa 2016 Presque Islen pikamatkalla ollen yhdeksäs. Seuraavan päivän takaa-ajossa hän saavutti toistaiseksi parhaan maailmancupsijansa oltuaan kahdeksas.
Nicolaisen on saavuttanut EM-kilpailuista pronssia sekaviestistä 2018. MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan 21:s takaa-ajokilpailussa Hochfilzenissä 2017. Nuorten MM-kilpailuista hän sai yhden viestihopean ja nuorten EM-kilpailuista yhden henkilökohtaisen hopean.
Nicolaisen lopetti uransa amumahiihtäjänä keväällä 2018.
Darius Dimavičius
Darius Dimavičius (s. 8. huhtikuuta 1968 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Dimavičius kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Barcelonassa 1992.
Gintaras Krapikas
Gintaras Krapikas (s. 6. heinäkuuta 1961 Kretinga, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Krapikas voitti Liettuan maajoukkueessa olympiapronssia Barcelonassa 1992 ja EM-hopeaa Kreikassa 1995.
Pelaajauransa jälkeen Krapikas on työskennellyt valmentajana pääasiassa liettualaisissa seurajoukkueissa ja on johdattanut joukkueitaan Liettuan mestariksi ja cup-mestariksi. Hän on saavuttanut myös EM-mitaleita Liettuan maajoukkueen apuvalmentajana.
Warehouse club
Warehouse club () on noutotukkukaupan muoto, joka myy tukkuhintaista tavaraa tukkukokoisissa erissä yksityisille asiakkaille ja pienille ja keskisuurille yrityksille. Suuria tukkuvarastoja muistuttavat liikkeet houkuttelevat penninvenyttäjiä ja pienyritysten omistajia. Päästäkseen asiakkaaksi täytyy olla kaupan jäsenkortti ja jäsenmaksut suoritettu. Yhdysvalloissa tunnetuimpia tämänlaisia kauppoja edustaa Costco ja Sam’s Club. Tuotteet ovat useimmiten ilman merkkejä.
Esimerkiksi Costco-ketjun myymälät ovat keskipinta-alaltaan 13 359 neliömetriä., mikä on noin puolitoista jalkapallokenttää.
Euroopassa warehouse clubeja on ainakin kahdella yrityksellä; Costcolla ja Metro/Makro-noutotukkuketjulla. Makro-liikkeitä omistavat eri yritykset sijainnista riippuen, ja toisaalta niitä on myyty ja sulautettu toisiin yrityksiin lakkauttaen samalla tuotemerkin käyttö.
Mattia Casse
Mattia Casse (s. 19. helmikuuta 1990 Moncalieri) on italialainen alppihiihtäjä. 182 senttimetriä pitkä ja 83 kilogrammaa painava Casse edustaa GS Fiamme Oroa.
Casse debytoi maailmancupissa joulukuussa 2009 Bormiossa ollen syöksylaskun 31:s. Avauspisteensä hän saavutti maaliskuussa 2010 Garmisch-Partenkirchenistä ollen syöksylaskussa 22:s. Cassen paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on neljäs tila, jonka hän saavutti Beaver Creekin supersuurpujottelusta joulukuussa 2015. Hän jakoi sijan yhdessä Adrien Théaux'n kanssa.
Casse saavutti vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuista kultaa syöksylaskusta ja pronssia super-G:stä.
Ainārs Podziņš
Ainārs Podziņš (ven. Айнарс Гинтович Подзиньш, s. 16. maaliskuuta 1992 Jūrmala, Latvia) on latvialais-venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa VHL-joukkue Metallurg Novokuznetskissa.
Latvialaisella Podziņšilla on myös Venäjän passi ja hän on edustanut maan alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta. Kesällä 2010 liityttyään KHL-joukkue Dinamo Riikaan, Podziņš haki itselleen takaisin Latvian kansallisuuden.
Hanno Pevkur
Hanno Pevkur (s. 2. huhtikuuta 1977 Iisaku) on virolainen Reformipuolueen poliitikko, joka on toiminut urallaan Viron sosiaali-, oikeus-, ja sisäministerinä vuosina 2009–2016. Pevkur valittiin Reformipuolueen puheenjohtajaksi tammikuussa 2017.
Pevkur liittyi Reformipuolueeseen vuonna 2000. Hän valmistui Tarton yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta työskennellen lakimiehenä vuoteen 2000 saakka, minkä jälkeen hän aloitti poliittisen uransa toimimalla Tallinnan Nõmmen kaupunginosan aluehallinnossa 2000–2005, ensin hallintosihteerinä, lopuksi aluejohtajana. Pevkur oli jäsenenä Tallinnan kaupunginvaltuustossa 2005–2007 ja tuli valituksi Riigikoguun kevään 2007 vaaleissa. Andrus Ansipin hallituksessa hän toimi sosiaaliministerinä 2009–2012, oikeusministerinä 2012–2014 ja tämän jälkeen Taavi Rõivasin hallituksessa sisäministerinä 2014–2016.
Taavi Rõivasin ilmoitettua eroavansa Reformipuolueen johdosta joulukuussa 2016 asettui Pevkur ehdokkaaksi puolueen johtoon. Reformipuolueen puoluekokouksessa tammikuussa 2017 Pevkur valittiin uudeksi puheenjohtajaksi äänin 1084–635. Äänestyksessä hänen vastaehdokkaansa oli puolueen parlamenttiryhmän puheenjohtaja ja entinen ministeri Kristen Michal.
Pevkurin kautta Reformipuolueen johdossa rasittivat puolueen sisäiset ristiriidat ja lopulta joulukuussa 2017 vain vajaan vuoden jälkeen hän ilmoitti luopuvansa puheenjohtajan tehtävistä. Pevkur kertoi tukevansa puolueen europarlamentaarikkoa ja varapuheenjohtajaa Kaja Kallasta uudeksi puheenjohtajaksi, ja myöhemmin Kallas tiedotti itse virallisesti asettuvansa ehdolle Reformipuolueen johtoon.
Pevkurin perheeseen kuuluvat vaimo ja kaksi lasta: poika ja tytär.
Sergėjus Jovaiša
Sergėjus Jovaiša (, s. 17. joulukuuta 1954 Anykščiai, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla sekä Neuvostoliittoa että Liettuaa.
Jovaiša kuului Neuvostoliiton maajoukkueeseen, joka voitti olympiapronssia Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982 ja MM-hopeaa Filippiineillä 1978. EM-kilpailuista Jovaiša voitti Neuvostoliiton joukkueessa neljä mitalia, joukossa mestaruudet vuosilta 1981 ja 1985. Neuvostoliiton hajottua Jovaiša ehti edustaa pelaajana Liettuan maajoukkuetta ja voittaa sen jäsenenä olympiapronssia Barcelonassa 1992.
Rodrigo Ābols
Rodrigo Ābols (s. 5. tammikuuta 1996 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa WHL-joukkue Portland Winterhawksissa.
Hänen isänsä on entinen jääkiekkoilija Artis Ābols, joka toimii nykyisin päävalmentajana Lada Toljatissa.
Ābols pelasi lapsena juniorikiekkoa Ruotsissa, jossa hänen isänsä tuolloin pelasi.
Ābols liittyi MHL:ssä pelanneeseen Dinamo Riian juniorijoukkue HK Riikaan kaudella 2013–2014, kun joukkue oli varannut hänet numerolla 143. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa KHL:ssä isänsä valmentamassa Riian joukkueessa 27. joulukuuta 2014, jolloin Riika hävisi jatkoajalla Dinamo Minskille. Tammikuussa 2015 Ābols teki ensimmäisen pisteensä, kun sai syöttöpisteen Riian voittaessa Torpedo Nižni Novgorodin. Ensimmäisen maalinsa hän teki voitetussa ottelussa Severstal Tšerepovetsia vastaan.
Ābols pelasi Latvian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2013 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Aikuisten tasolla Ābols debytoi maajoukkueessa vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa Prahassa.
Tomas Pačėsas
Tomas Pačėsas (s. 11. marraskuuta 1971 Alytus, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Pačėsas voitti Liettuan maajoukkueessa olympiapronssia Atlantassa 1996. Vuoden 1998 MM-kilpailuissa hän sijoittui Liettuan joukkueessa seitsemänneksi.
Vladas Garastas
Vladas Garastas (s. 8. helmikuuta 1932 Linkuva) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripallovalmentaja.
Garastas valmensi urallaan muun muassa Neuvostoliiton maajoukkueen ja Liettuan maajoukkueen arvokisamitaleille. Liettuan päävalmentajana hän johdatti joukkueen olympiapronssille Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996.
Disco:wax
Disco:wax on tanskalainen tanssimusiikin jakeluun keskittyvä levymerkki. Yhtiön perustivat Keld Lybecker ja Morten Vilhelm vuonna 1999. Yhtiö julkaisi myös suosittua eri tyylilajien tanssimusiikkiin keskittyvää kokoelmaa nimeltä Bass Power. Yhtiö kuuluu vuodesta 2010 "Sony Music Entertainment Denmark"iin.
Yhtiön tavoitteena on julkaista omien artistien lisäksi tanssimusiikin muuta kokoelmaa maailmalta pohjolassa asuville. Levymerkki edustaa elektronista tanssimusiikkia kuten Hard Dance, Hard Trance, Dance ja Electro-house. Yhtiön päämaja sijaitsee Tanskassa ja sen pääkaupungissa Kööpenhaminassa.
Suurin osa disco:waxin julkaisuista ovat digitaalisia.
1. līga
1. līga on Latvian on jalkapallon toiseksi korkein sarjataso. Sarjassa pelaa 15 joukkuetta. Kauden päätteeksi liigan voittaja nousee Virslīgaan. Toiseksi sijoittunut karsii pääsarjan toiseksi viimeisen kanssa. Liigassa viimeiseksi sijoittunut putoaa 2. līgaan.
FK Liepājas Metalurgs
FK Liepājas Metalurgs oli latvialainen jalkapalloseura Liepājan kaupungista. Se perustettiin vuonna 1997 ja se voitti kaksi Latvian mestaruutta vuosina 2005 ja 2009. Latvian cupin se voitti kerran vuonna 2006. Seura lakkautettiin vuonna 2013 konkurssin takia. Sen toiminnot yhdistettiin uuteen FK Liepājaan.
Annie Wilkes
Annie Wilkes on kuvitteellinen hahmo Stephen Kingin romaanissa "Piina" ja siihen perustuvassa samannimisessä elokuvassa, jossa häntä esittää Kathy Bates. American Film Institute listasi hänet elokuvahistorian 17. suurimmaksi elokuvaviholliseksi sarjassa "" ja Kathy Bates voitti Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon roolistaan Wilkesinä.
Kirjan mukaan Annie Wilkes syntyi 1. huhtikuuta 1943 Bakersfieldissä, Kalifornian osavaltiossa. Hän valmistui sairaanhoitajaksi vuonna 1966. Työskenneltyään useita vuosia sairaaloissa eri puolella maata, hän asettui asumaan syrjäiselle paikalle Coloradossa.
Hän pelasti auto-onnettomuudessa molemmat jalkansa menettäneen kirjailija Paul Sheldonin ja vei tämän kotiinsa toipumaan. Sheldonin ollessa yhä tajuttomana hän kertoo olevansa tämän "ykkösfani" ja hieman myöhemmin rakastavansa tätä. Lisäksi hän väittää käyneensä hotellissa, jossa Sheldon lopettaa kirjansa. Wilkes ei vaikuta haluavan viedä Sheldonia sairaalaan. Psyykkisiä häiriöitä tutkinut Sheldon epäilee Wilkesin olevan henkisesti epävakaa.
Myöhemmin Wilkes raivostuu Sheldonille luettuaan tämän tuoreimman romaanin, jossa tämän ihailema hahmo Misery kuolee ja pakottaa Sheldonin herättämään tämän henkiin keinolla tai toisella. Selviää, ettei Wilkes ole soittanut sairaalaan lainkaan, vaan aikoo pitää Sheldonia väkisin kotonaan.
Annie kiduttaa Sheldonia sekä henkisesti että fyysisesti ja pakottaa tämän polttamaan uuden kirjansa ainoan kopion.
Sheldon onnistuu karkaamaan huoneestaan useita kertoja Annien ollessa poissa ja eräällä kerralla hän löytää tämän vanhan leikekirjan, josta selviää, että Annie on mielisairas sarjamurhaaja. Leikekirjan viimeisessa leikkeessä kerrotaan Sheldonin katoamisesta, joka saa tämän pelkäämään, että on itse Annien seuraava uhri.
Sheldonin tietämättä Annie on tietoinen siitä, että tämä on paennut huoneestaan tämän ollessa poissa. Hän päättää katkaista tämän jalan kirveellä ja polttaa sitä puhalluslampulla (elokuvassa Wilkes taittaa tämän nilkat lekalla). Myöhemmin hän myös katkaisee tämän peukalon.
Myöhemmin Annie murhaa poliisin ajamalla tämän päältä ruohonleikkurilla (elokuvassa paikallinen sheriffi löytää Sheldonin ja Annie ampuu tämän haulikolla). Sitten Wilkes sanoo, että heidän tulisi "juhlia" Sheldonin uuden kirjan onnistumista tekemällä itsemurhan, ja Sheldon väittää suostuvansa. Hän ehdottaa, että sitä ennen he joisivat lasillisen samppanjaa. Sitten hän liottaa kirjansa käsikirjoituksen kellarista löytämällään sytytysnesteellä ja se syttyy palamaan. Kun Wilkes yrittää sammuttaa tulta, Sheldon iskee tätä päähän kirjoituskoneella ja tunkee kirjan tyhjät sivut tämän suuhun. Wilkes yrittää nousta ylös, mutta liukastuu ja hänen kallonsa murtuu.
Kun poliisit tulivat, Wilkesin ruumista ei löytynyt. Selvisi, että tämä oli yrittänyt paeta, mutta kuoli ladossa.
Uleåborg A.I.K
Uleåborg A.I.K on vuonna 2012 perustettu oululainen jääkiekkoseura. Joukkueen kotiareena on Oulunsalon jäähalli.
Joukkueen ensimmäinen kausi oli kausi 2014–2015, jolloin joukkue pelasi jääkiekon II-divisioonassa. U.A.I.K oli runkosarjassa Pohjois-lohkon viides, mutta voitti lopulta lohkon mestaruuden ja ansaitsi nousun Suomi-sarjaan kaudeksi 2015–2016. Runkosarjassa joukkueen paras pistemies oli Jaako Järvilehto (12ot, 10+21=31), pudotuspeleissä Kimmo Koskenkorva (4ot, 8+3=11) sekä Jari Löfman (6ot, 5+6=11).
FK Liepāja
Futbola klubs Liepāja on jalkapalloseura Liepājan kaupungista. Se pelaa Latvian korkeimmalla sarjatasolla Virslīgassa. Se perustettiin vuonna 2014 FK Liepājas Metalurgsin jouduttua konkurssiin. Se voitti toisella kaudellaan 2015 Latvian mestaruuden.
Luettelo golfin olympiamitalisteista
Golf on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuosina 1900 ja 1904, sekä uudestaan vuodesta 2016. Menestynein maa olympialaisten golfissa on Yhdysvallat.
Osmo Vihanto
Osmo Olavi Vihanto (11. helmikuuta 1909 – 2. maaliskuuta 1979) oli suomalainen kauppaneuvos ja turkulaisen Vihannon Sähkö Oy:n perustaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Nyt yritys on kolmannen sukupolven hallussa ja siihen kuuluu muun muassa kodinkoneiden ja valaisimien suurmyymälä Turun Satakunnantiellä.
Osmo Vihanto syntyi turkulaiseen kauppiasperheeseen ja kiinnostui 1930-luvulla sähköasennusten urakoinnista. Hän osti 1946 Turusta Laurenin sähkö- ja radioliikkeen, jonka nimeksi vaihdettiin Vihannon Sähkö Oy. Leskeksi jäänyttä Osmo Vihantoa auttoi liikkeenpidossa hänen teini-ikäinen poikansa Jukka (s. 1932). Osmo Vihanto avioitui 1940-luvun lopulla uudelleen, ja perheeseen syntyivät pojat Tapio (1948) ja Juha (1952). Vihanto jäi toisen kerran leskeksi 1959 ja luovutti sen jälkeen toimitusjohtajan tehtävät esikoispojalleen Jukalle.
Vihannon Sähkö Oy kasvoi 1950- ja 1960-lukujen mittaan Lounais-Suomen suurimmaksi ja valtakunnallisestikin merkittäväksi vähittäis- ja asennusliikkeeksi. Yhtiöllä oli 1970-luvulla asennustoiminnan ohella viisi kulutuselektroniikan ja sähköalan vähittäismyymälää, huoltopalvelut ja valomainosverstas Turun Valoputki. Turun keskustaan valmistui 1964 Vihannon Sähkön 9 000 kuutiometrin suuruinen Tukkutalo, ja yritys työllisti noin 200 henkilöä.
Osmo Vihanto oli mukana sähköalan ammattikoulutuksen kehittämisessä ja tuki aktiivisesti turkulaista kulttuurielämää sekä urheilu- ja nuorisotoimintaa. Turun NMKY:n yhteyteen perustettiin 1984 kauppaneuvos Osmo Vihannon rahasto stipendien jakamiseksi nuorille lahjakkaille urheilijoille.
Osmo Vihannolle myönnettiin kauppaneuvoksen arvo 1969.