hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Soul jazz
Soul jazz on 1960-luvulla yleinen jazz-musiikin tyylisuunta, joka on omaksunut vahvoja vaikutteita soulista, rhythm and bluesista ja gospelista. Kokoonpanot ovat pienehköjä, usein kolme tai neljä soittajaa. Aiemmin jazziin kuulumattomat urut ovat yleinen soitin soul jazzissa.
Tyylille tyypillisiä ovat edeltävää jazzia useammin käytetyt hieman monotoniset, tanssimaiset rytmit ja selkeät melodiat. Soul jazzin lähin sukulainen jazzin kentällä on hard bop, joka on ottanut vaikutteita samoista populaarimusiikin tyyleistä.
Soul jazz kehittyi 1950-luvun lopussa. Sen syntyä on jäljitetty saksofonisti Cannonball Adderleyn San Franciscossa levyttämään live-albumiin, jonka yhteydessä levy-yhtiö Riverside Records keksi markkinoida artistia (vastoin hänen tahtoaan) soul jazzin edustajana.
Muita tyylisuunnan merkittäviä edustajia ovat esimerkiksi saksofonistit Lou Donaldson, Stanley Turrentine, Eddie Harris ja Gene Ammons, urkurit Jimmy Smith, Lonnie Smith, Jimmy McGriff ja Big John Patton, kitaristit Kenny Burrell ja Grant Green sekä pianistit Horace Silver ja Les McCann.
Matti Honkala
Matti Honkala voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Matti Honkala (taidemaalari)
Teuvo Matias ”Matti” Honkala (5. tammikuuta 1942 Haapavesi – 7. heinäkuuta 2011 Raasepori) oli suomalainen galleristi ja taidemaalari.
Lapsuusvuotensa Keski-Pohjanmaalla viettänyt Honkala perusti oman kehysliikkeen 1960-luvun alussa Järvenpäähän. Myöhemmin liike siirtyi Helsinkiin. Honkala aloitti myös sivutoimisen taidekaupan. Vuodesta 1975 Honkala toimi Galleria Tallinvintin toiminnanjohtajana ja sen jälkeen 1981–1985 Galleria Strindbergin toiminnanjohtajana. Vuosina 1985–1992 Honkala järjesti Expohja-kesänäyttelyn Fiskarsin ruukin alueella. Expohjan näyttelyiden päätyttyä Honkala keskittyi öljyvärimaalauksiin Raaseporin Antskogissa. Honkala piti yksityisnäyttelyitä vuosittain kuolemaansa saakka ja hänen taidettaan on useiden yhteisöjen ja yritysten kokoelmissa.
Sjomin
Sjomin () on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kankaanpää (Säkylä)
Kankaanpää on kyläkeskus ja taajama Säkylässä entisen Köyliön kunnan alueella. Kankaanpäässä sijaitsee Kuninkaanlähde joka on saanut nimensä Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n ansiosta. Kankaanpää valittiin vuonna 2003 sekä Satakunnan vuoden kyläksi että koko Suomen Vuoden kyläksi. Kankaanpää on yksi ainoimpia Köyliönjärven rannalla sijaitsevia paikkoja jossa on kunnon hiekkaranta.
Sekaannusten välttämiseksi Kankaanpään kaupungin kanssa Köyliön Kankaanpään postitoimipaikan nimeksi vahvistettiin Kakkuri.
Kankaanpäässä sijaitsee enää vain muutamia palveluita joihin lukeutuu mm. Lallin koulu ja Vanhainkoti. Kankaanpäässä on sijainnut mm. keväällä 2009 ovensa sulkenut Tarmon lähikauppa sekä samassa kiinteistössä sijainnut OPn Osuuspankki. Kankaanpäässä sijaitsee myös vanha Köyliön Meijeri, joka ei ole ollut bisneskäytössä moniin vuosiin, mutta toukokuussa 2013 säkyläläinen "Maarit Markkula" osti sen ja aikoo kunnossapitää sitä sen historiallisen arvon takia.
Kankaanpäähän on hyvät tieyhteydet, sillä sen läpi menee Säkylästä alkunsa saava ja Vuorenmaalle päättyvä Yhdystie 2044. Samoin sieltä saa alkunsa Valtatie 12:lle menevä Yhdystie 2131.
The Undivine
The Undivine oli suomalainen, Lohjalla vuonna 2005 perustettu extreme metal -yhtye. Ensilevy "Face The Chaos" julkaistiin vuonna 2011. Yhtyeen "demoaika" ja ensimmäiset aktiivivuodet alkoivat vuonna 2008 julkaistulla "Metamorphosis"-demolla, jonka jälkeen yhtye keikkaili ja teki uusia levyjä aktiivisesti. Yhtye koki monta miehistönvaihdosta vuoden 2010 jälkeen, mutta löysi viimeisen kokoonpanon ja Inverse Records julkaisi teema-albumin "Delusional Noise".
Toinen perustajajäsen, kitaristi ja päävastuussa ollut säveltäjä Illman lopetti yhyeessä alkusyksystä 2012. Mupu yhtye lopetti myöhemmin samana vuonna. Yhtye nähtiin kuitenkin jo 2013 esiintymässä perustajarumpali Nevanlahden kera. Myös Illman oli palannut yhtyeeseen.
Knut Kurck (täsmennyssivu)
Knut Kurki tai Knut Kurck voi tarkoittaa seuraavia:
25-manna
25-manna on lokakuussa Tukholman lähistöllä järjestettävä viestisuunnistustapahtuma. 25-manna järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1974. Viestissä on 25 osuutta. Ensimmäisinä vuosina viesti juostiin 25 peräkkäisenä osuutena. 1980-luvulta alkaen osuuksilla 3–7 neljä suunnistajaa on suunnistanut samanaikaisesti. Viestissä on kokoonpanorajoitteita.
Viestin joukkue koostuu 25 juoksijasta, joista osa on naisia (D) ja osa miehiä (H). Joukkueen kokoonpanoa rajoittamalla pyritään siihen, että joukkueessa on paljolti veteraaneja ja junioreita. Yksittäisillä osuuksilla on omat rajoituksensa.
Osuuksilla 1–2 vain yksi juoksija juoksee kerrallaan. Toiselta osuudelta palaava juoksija lähettää kolmannelle osuudelle yhteensä neljä juoksijaa. Viimeinen seitsemännen osuuden juoksija lähettää 23. osuuden juoksijan.
Osuuksilla 3–7 (juoksijat 3–22, yhteensä 20 juoksijaa) viestiä juostaan neljässä säikeessä. Ensimmäisenä osuudelta 3 palannut juoksija lähettää heti ensimmäisen (yleensä hitaimmaksi ennakoidun) 4. osuuden juoksijan odottamatta muita. Ennakkoon ei ole kiinnitetty sitä, kuka lähettää kenetkin, vaan se, ketkä juoksevat mitäkin osuutta. Tavoitteena osuuksilla 3–7 on se, että kaikki 7. osuuden juoksijat palaavat maaliin mahdollisimman nopeasti, eli käytännössä myös yhtäaikaisesti, jolloin osuuden 23 juoksija pääsee lähtemään.
Osuudet 23–25 juostaan tavanomaisena viestinä ja viestin voittaja on ensimmäisenä osuudelta 25 palaava joukkue.
Joukkueessa saa olla enintään 9 miestä ikäluokissa H21–39. Naisia pitää olla vähintään 7 joista yksi on –D14/D45– ja toinen –D18/D35–. Lisäksi joukkueessa täytyy olla vähintään yksi H/D16 tai nuorempi juniori.
Osuuspituudet ja osuuksien osallistumisrajoitukset olivat vuonna 2012 seuraavat:
21st Century
21st Century on Blue Systemin studioalbumi vuodelta 1994. Se oli parhaimmillaan Saksan listoilla sijalla 11.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dieter Bohlen.
Tuhannen markan seteli (kappale)
Tuhannen markan seteli on Leevi and the Leavings -yhtyeen esittämä instrumentaalikappale, joka on tullut tunnetuksi myös Urheiluruudun tunnusmusiikkina. Kappale ilmestyi vuonna 1980 albumilla "Suuteleminen kielletty". Kappaleen nimi on sen tekijän Gösta Sundqvistin huumoria, sillä vuonna 1980, jolloin kappale julkaistiin, Suomessa ei ollut käytössä tuhannen markan seteliä.
Vuonna 2013 Ylen järjestämässä äänestyksessä Urheiluruudun katsojat äänestivät kappaleen kaikkien aikojen suosikikseen.
Surun ja ilon kaupunki
Surun ja ilon kaupunki on Mika Waltarin vuonna 1936 julkaistu romaani, jonka kustansi WSOY. Kirja on Waltarin kirjailijanuran alkuteoksia ja heijastaa aikakautensa tulenkantajien aatemaailmaa ihmisten veljeydestä sekä romanttisesta suhtautumisesta suurkaupungin sykkeeseen. WSOY julkaisi teoksen uudestaan vuonna 2008 Waltarin syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi osana kirjailijan Helsinki-aiheisia nuoruuden teoksia (muut olivat Appelsiininsiemen ja Isästä poikaan -trilogia). Uusintapainoksiin on lisätty kirjojen kirjoitusajan Helsinki-aiheisia valokuvia.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat Helsinkiin. Henkilöhahmoja on useita; junalla kaupunkiin saapuva muukalainen, leikkauksesta toipuva pieni poika, työläinen, menestyvä liikemies, nuori kansalliskiihkoilija, huono-omatuntoinen teologi, luomisvirettä hakeva kirjailija sekä kuolemaa tekevä vanhapiika. Nämä kaikki hahmot edustavat erilaisia yhteiskuntaluokkia ja elämänvaiheita. Kirjassa henkilöt kohtaavat toisensa salaperäisellä tavalla saman päivän aikana.
Stratford High Streetin asema
Stratford High Streetin asema on Docklands Light Railwayn asema Newhamin alueella Lontoon itäosassa. Se sijaitsee 31. elokuuta 2011 avatun rataosan varrella. Nykyisen aseman kohdalla oli rautatieasema vuodesta 1847 vuoteen 1957. Tuo asema tunnettiin ensin nimellä Stratford Bridge ja myöhemmin nimellä Stratford Market. Vanha asemarakennus on säilytetty.
Asemalla pysähtyvät kaikki Stratford Internationalin ja Woolwich Arsenalin sekä Stratford Internationalin ja Becktonin välillä liikennöivät junat.
Chibly Langlois
Chibly Langlois (s. 29. marraskuuta 1958) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jacmelin hiippakuntaan 22. syyskuuta 1991 ja nimitettiin Fort-Libertén hiippakunnan piispaksi 8. huhtikuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hubert Constant, jota avustivat Guire Poulard ja Joseph Serge Miot.
Langlois sai 15. elokuuta 2011 nimityksen Les Cayesin hiippakunnan piispaksi.
Launay Saturné
Launay Saturné (s. 14. tammikuuta 1964) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Port-au-Princen arkkihiippakuntaan Joseph Lafontant 10. maaliskuuta 1991. Hänet nimitettiin Jacmelin hiippakunnan piispaksi 28. huhtikuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardito Cleopas Auza, jota avustivat Louis Kébreau ja Joseph Lafontant.
Isovahakoisa
Isovahakoisa eli vahakoisa ("Galleria mellonella") on koisien heimoon ja pesäkoisien alaheimoon kuuluva perhoslaji, jonka toukat syövät mehiläisvahaa ja ovat tämän takia mehiläistenkasvatuksen tuholaisia. Lajin toukkia kasvatetaan ruoaksi terraarioeläimille.
Isovahakoisan toukka kykenee syömään ja hajottamaan polyeteeniä, eli PE-muovia. Laboratoriokokeissa noin 100 vahakoisan toukkaa söi 92 milligramman edestä PE-muovista tehtyä muovipussia 12 tunnin aikana ja eräässä toisessa kokeessa mitattiin toukkien syöneen 14 tunnin aikana 13% PE-muovin massasta. Toistaiseksi ei ole varmuutta siitä, että hajottavatko toukat muovia omilla entsyymeillään vai suorittavatko hajottamisen toukan suoliston bakteerit. Esimerkiksi "Plodia interpunctella" koisaperhosmaisen lajin suolistosta eristetyt bakteerit "Enterobacter asburiae" ja tietyt "Bacillus" suvun bakteerit kykenevät elämään PE-muovin pinnalla ja hajottamaan sitä.
Louis Kébreau
Louis Kébreau (s. 8. marraskuuta 1938) on haitilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänestä tuli salesiaanien jäsen 1963, ja hänet vihittiin papiksi 1974. Hän sai 1986 nimitykset Port-au-Princen arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Selendetan titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 1987. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat François-Wolff Ligondé ja Léonard Pétion Laroche.
Kébreau nimitettiin 1998 Hinchen hiippakunnan piispaksi ja 2008 Cap-Haïtienin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 2014.
François-Wolff Ligondé
François-Wolff Ligondé (17. tammikuuta 1928 Les Cayes – 8. huhtikuuta 2013) oli haitilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 11. heinäkuuta 1954 ja nimitettiin Port-au-Princen arkkipiispaksi 20. elokuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Samorè, jota avustivat Albert François Cousineau ja Rémy Augustin.
Ligondé jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 2008.
Monique Lange
Monique Lange (11. syyskuuta 1926 Pariisi – 7. lokakuuta 1996 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän oli naimisissa espanjalaisen kirjailijan Juan Goytisolon kanssa. Häneltä julkaistiin vuonna 1980 laulajatar Édith Piafista kertova kirja "Histoire de Piaf". Lange kuoli Pariisissa 70-vuotiaana vuonna 1996.
Derdian
Derdian on vuonna 1998 Italian Milanossa perustettu power metal -yhtye.
Studioalbumit
New Era Part 1
New Era Part 1 on Derdian-yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005.
Joseph Willy Romélus
Joseph Willy Romélus (s. 17. tammikuuta 1931) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Les Cayesin hiippakuntaan 13. heinäkuuta 1958 ja nimitettiin Jérémien hiippakunnan piispaksi 26. huhtikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi François-Wolff Ligondé, jota avustivat Luigi Conti ja Jean-Jacques Claudius Angénor.
Romélus jäi eläkkeelle 6. elokuuta 2009.
Jean Alix Verrier
Jean Alix Verrier (s. 9. maaliskuuta 1931) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1958 ja nimitettiin Les Cayesin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 21. joulukuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. maaliskuuta 1986. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Joseph Willy Romélus ja Jean-Jacques Claudius Angénor.
Verrierista tuli 9. huhtikuuta 1988 Les Cayesin piispa. Hän jäi eläkkeelle 78-vuotispäivänään 9. maaliskuuta 2009.
Jean-Jacques Claudius Angénor
Jean-Jacques Claudius Angénor (27. huhtikuuta 1916 Cap-Haïtien – 25. marraskuuta 1990) oli haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. heinäkuuta 1943 ja nimitettiin Les Cayesin hiippakunnan piispaksi 20. elokuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Samorè, jota avustivat Albert François Cousineau ja Rémy Augustin.
Angénor erosi tehtävistään 9. huhtikuuta 1988.
29 syntiä
29 syntiä – Kaikki vitun hitit on rap-artisti Petri Nygårdin 16. marraskuuta 2011 julkaistu kokoelma-albumi. Albumin julkaisi Open Records.
Léonard Pétion Laroche
Léonard Pétion Laroche (6. marraskuuta 1918 – 14. kesäkuuta 2006) oli haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. heinäkuuta 1943 ja nimitettiin Hinchen hiippakunnan piispaksi 22. toukokuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi François-Wolff Ligondé, jota avustivat Luigi Conti, Jean-Jacques Claudius Angénor, Emmanuel Constant, François Gayot ja François Colímon.
Laroche jäi eläkkeelle 30. kesäkuuta 1998 ja kuoli kahdeksan vuotta myöhemmin.
Pudding Mill Lanen asema
Pudding Mill Lanen asema on vuonna 1996 avattu Docklands Light Railwayn asema Newhamin alueella Lontoon itäosassa. Asema sijaitsee DLR:n Stratfordin haaralla Lontoon matkakortin maksualueiden 2 ja 3 rajalla.
Pudding Mill Lanen asema on kesäolympialaisten 2012 kisapuiston vieressä, mutta asema on tarkoitus pitää turvallisuussyistä kisojen ajan suljettuna, koska pienen aseman kapasiteetti ei riitä kisojen vaatimalle matkustajamäärälle.
Kanhan kansallispuisto
Kanhan kansallispuisto on kansallispuisto Madhya Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Kansallispuistossa asustaa muun muassa intianiibiksiä, harjakotkia, aksishirviä, besoaariantilooppeja, huulikarhuja, gaureja, villisikoja, apinoita, tiikereitä sekä kotoperäisiä barasingoja.
Taistelu Näsilinnasta 1918
Taistelu Näsilinnasta 1918 on Claes Olssonin draamadokumentti Tampereen taistelusta Suomen sisällissodassa. Elokuvan ensi-ilta oli 23. maaliskuuta 2012. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Robert Alftan ja Claes Olsson.
Elokuvan keskiössä on Erik Melinin johtama 212 miehen vahvuinen valkoisten komppania, joka onnistui 3. huhtikuuta 1918 ylittämään vaivihkaa Tammerkosken, ohittamaan punaisten puolustuslinjan ja etenemään keskikaupungin halki Näsikalliolle. Komppania valtasi punaisilta Näsilinnan rakennuksen ja piti sitä hallussaan päivän, kunnes joutui perääntymään yön turvin Näsijärven jään yli. Käsikirjoituksessa käytettiin lähes suoraan Konrad Vestlinin vuosina 1936–1937 tekemiä Melinin komppanian jäsenten haastatteluja.
Nils Matsson Kiöping
Nils Matsson Kiöping, (myös Matson, Mattson; noin 1630–1667), oli ruotsalainen matkakirjailija. Kiöping oli papin poika Köpingistä. Hän meni meripalvelukseen hollantilaiselle laivalle ja lähti Hollannista 1647 matruusina pitkälle merimatkalle Itä-Intiaan, Jaavalle ja Persiaan ja sai sen jälkeen eri tehtävissä tyydyttää seikkailunhalua, mutta käytyään Kiinassa 1655 hän palasi seuraavana vuonna Ruotsiin, jossa hänet palkattiin luutnanttina sotalaivastoon, ja hän osallistui seuraavien vuosien merisotaan.
Kiöping kirjoitti kuvauksen "Een reesa, som genom Asia, Africa och många andra hedniska konungarijken sampt öijar medh flijt är förrättat aff Nils Matson Kjöping" (1667), joka ilmestyi useana painoksena (1674, 1743, 1759 ja 1790). Kiöpingin omaelämäkerrallisia muistiinpanoja on Loenbomin teoksessa, "Anecdoter om namnkunnige och märkvärdige svenske män", II, s. 36 (1770–1775).
Kiöping kirjoitti 1660 ensimmäisen suuren ruotsinkielisen Aasia käsittelevän matkakuvauksen. Sen julkaisi 1667 kreivi Pietari Brahen kirjapainossa Visingsössä Vätternissä, Brahen suvun keskuspaikassa. Nils Mattsson Kiöpingin kuvausta ei ole julkaistu kokonaisuudessaan vuoden 1790 jälkeen. Vuonna 1667 julkaistu teksti on Projekt Runebergissa.
Toisten tietojen mukaan Kiöping syntyi noin 1621, vietti lapsuutena Köpingissä Västmanlandissa ja kuoli 1680 Tukholmassa. Hänen isänsä Matthias Nicolai Thunæmontanus oli pappi. Äiti Malin Carlsdotter oli luultavasti vapaaherra Carl Gustafsson Stenbockin avioton tytär. Se tarkoitti, että Nils Matsson Kiöping oli sekä kreivi Pietari Brahen että (koska aateliset avioituivat sukulaisen kanssa) tämän ensimmäisen vaimon pikkuserkku. Tämä epävirallinen sukulaisuusside ylempään aateliin näyttää olleen hyvin merkittävä siinä, miten Kiöpingin elämä muotoutui.
Opiskeltuaan Uppsalassa vuodesta 1641 Nils Matsson Kiöping sai 1647 kuningatar Kristiinan suosituksen ulkomaanmatkoihin. Siitä sai alkunsa lähes kymmenen vuoden merimatkailu pitkin Afrikan ja Aasian rannikoita vuosina 1647–1656 Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian palveluksessa. Seuraavat neljä vuotta Kiöping palveli luutnanttina Ruotsin laivastossa, kunnes hän 1660 sai eron ja kirjoitti matkakuvauksen, jonka kreivi Brahen väki painoi. Hän perusti perheen ja asui köyyhyydessä lähellä Danvikstullia Södermalmilla Tukholmassa ja sai taloudellista tukea mahtavalta serkultaan. Ironista on, että tämä maailmanmatkaaja, joka selvisi sekä meritaisteluista että haaksirikoista, kuoli juopotteluun Tukholmassa noin 59-vuotiaana.
Kiöpingin matkakuvaus käsittää 136 sivua, siis puolet ensimmäisestä painoksesta. Loput kirjasta sisältää voimakkaasti lyhennettynä (47 s.) käännöksen belgialaisen François Caronin Japanista kertovasta kirjasta (1636), toisen Japani-kirjan (62 s.) jonka on kirjoittanut Olof Eriksson Willman (noin 1620–1673), sekä kymmensivuisen tuntemattoman kirjoittajan kuvauksen venäläisen diplomaatin matkasta maanteitse Moskovasta Kiinaan. Willman oli vuonna 1658 Ruotsin laivaston lippulaivan Kronanin kapteeni.
M1 (moottoritorpedovene)
M1 oli Irlannin laivaston moottoritorpedovene. Aluksen tilasi alun perin Viron laivasto 12. toukokuuta 1938 John I. Thornycroft and Companyltä kokeellisena aluksena. Sen köli laskettiin 7. marraskuuta Thornycroftin Hampton-on-Thamesin veneveistämöllä telakkanumerolla 2422. Aluksen haltijaksi ilmoitettiin 24. tammikuuta 1939 Viro, mutta 16. toukokuuta aluksen tilaajaksi ilmoitettiin Irlannin valtio. Syynä tähän oli Viron valtion joutuminen Neuvostoliiton miehittämäksi.
Aluksessa oli kaksinkertainen mahonkirunko, ja siinä oli kylkikaaria tiheässä. Aluksen kolmas teakvuoraus oli pohjassa peittämässä kylkikaaria. Sen voimanlähteenä oli neljä Rolls Roycen V6-moottoria Thornycroftin RY/12-asennuksina, ja ne oli kytketty pareittain kahteen akseliin.
Aluksen koeajot aloitettiin 1. joulukuuta, ja se valmistui 15. tammikuuta 1940. Alus luovutettiin 18. tammikuuta Irlannille, jonka laivastoon se liitettiin 29. tammikuuta. Aluksen ensimmäisenä päällikkönä oli luutnantti Carey. Alus lähti merelle 31. tammikuuta, ja se saapui Irlantiin 8. maaliskuuta.
Alus yritti pysäyttää 19. huhtikuuta Irlannin aluevesillä kohtaamansa Hullissa rekisteröidyn troolarin "SS Julietin", joka avasi kuitenkin tulen. Kaksi moottoritorpedoveneen miehistönjäsentä haavoittui välikohtauksessa. Nousemassa olevan myrskyn vuoksi moottoritorpedovene joutui palaamaan satamaan eikä troolaria voitu vallata.
Kesäkuussa 1941 "M1" partioi yhdessä "Muirchun" kanssa Irlannin etelärannikolla, kun se poikkesi Falcarraghinlahteen. Lahdessa oli ankkurissa Toryn saaren edustalla miinaan ajossa vaurioitunut brittiläinen rahtialus "Erros", jonka lastina oli aseita ja ammuksia. Rahtialuksen saattajana oli hävittäjä, jonka vapautti myöhemmin sluuppi "HMS Glena" "M1":n piti ottaa vastuu rahtialuksen suojaamisesta 10. kesäkuuta. Britit toimittivat rahtialukselle hinaajan ja korjausmiehistön, joita "M1" valvoi tukenaan maissa valvova jalkaväkiosasto. Marraskuussa alus osallistui vastaavaan tapahtumaan "San Demitrion" vaurioiduttua Saksan laivaston "Admiral Scheerin" iskettyä saattueeseen. Tulipalossa pahoin vaurioitunut alus hakeutui suojaan Clewinlahteen. "M1" suojasi tankkeria, kunnes Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjä "HMS Arrow" saapui suojatakseen tankkerin Britanniaan.
Alus myytiin 15. syyskuuta 1948 eversti J. Fitzmauricelle, joka muutti sen asuntoproomuksi.
FK Krasnodar
FK Krasnodar () on jalkapalloseura Krasnodarin kaupungista Venäjältä. Sen edustusjoukkue pelaa kaudella 2015–2016 maan korkeimmalla sarjatasolla.
Miinoitettu rauha
Miinoitettu rauha on Kalle Päätalon "Juuret Iijoen törmässä" -sarjan kahdeksas osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1978 Gummeruksen kustantamana.
Kirjassa eletään välirauhan aikaa Savukoskella, johon pioneeripataljoona on komennettu. Kallen armeija-aika jatkuu ja hän toimii muonittajana. Myöhemmin pioneeripataljoona komennetaan Ouluun Heinäpään kansakoululle, ja sieltä Iin Kestilään. Kalle tapailee Oulussa ollessaan useita tyttöjä ja saavuttaa näiden suosion.
Joaquín Piña Batllevell
Joaquín Piña Batllevell (25. toukokuuta 1930 Sabadell – 8. heinäkuuta 2013) oli espanjalaissyntyinen, Argentiinassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 10. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Puerto Iguazún hiippakunnan piispaksi 16. kesäkuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Kémérer, jota avustivat Celso Yegros Estigarribia ja Miguel Esteban Hesayne.
Piña Batllevell jäi eläkkeelle 3. lokakuuta 2006.
Jorge Kémérer
Jorge Kémérer (13. syyskuuta 1908 – 26. kesäkuuta 1998) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 30. lokakuuta 1932 ja nimitettiin Posadasin hiippakunnan piispaksi 13. maaliskuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Enrique José Mühn, jota avustivat Manuel Tato ja Manuel Menéndez. Kémérer asetettiin virkaansa 6. heinäkuuta.
Kémérer osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 16. kesäkuuta 1986 ja kuoli kaksitoista vuotta myöhemmin.
Hondurasin kansallispuolue
Hondurasin kansallispuolue (, PNH) on hondurasilainen keskusta-oikeistolainen konservatistinen puolue, joka on maan merkittävin oikeistopuolue. Se hallitsee liberaalipuolueen (PLH) kanssa Hondurasin poliittista kenttää.
Kansallispuolueen perustamisvuotena pidetään vuotta 1902, jolloin perustettiin Hondurasin kansallinen progressiivipuolue. Tuleva presidentti Manuel Bonilla oli järjestämässä uuden puolueen perustamista. Bonilla voitti seuraavana vuonna vaalit. PLH ja PNH olivat Hondurasin ainoat puolueet vutoeen 1948. PNH on ollut perinteisesti suositumpi maaseudulla ja köyhemmissä eteläisissä departementeissa.
Yves-Marie Péan
Yves-Marie Péan (s. 25. toukokuuta 1954) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Pyhän Ristin kongregaation papiksi 16. lokakuuta 1983 ja nimitettiin Les Gonaïvesin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 21. toukokuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi François Gayot, jota avustivat Emmanuel Constant ja Hubert Constant.
30. heinäkuuta 2003 Péanista tuli Les Gonaïvesin piispa.
Luettelo suomalaisista amerikkalaisen jalkapallon joukkueista
Tämä on luettelo suomalaisista amerikkalaisen jalkapallon joukkueista. Luetteloituna ovat aktiiviset miesten ja naisten joukkueet, sekä toiminnan lopettaneet joukkueet. Luettelo kertoo tilanteen kaudella 2018.
Naisten amerikkalaista jalkapallo on pelattu vuodesta 2008 lähtien.
† Espoo Devils on nykyään Helsinki Wolverinesin alainen seura, joukkueen nimeä kantavat ainoastaan junioripelaajat
Jim Corbettin kansallispuisto
Jim Corbettin kansallispuisto on kansallispuisto Uttarakhandin osavaltiossa Intiassa. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1936 ja nimettiin Jim Corbettin mukaan, joka oli englantilainen metsästäjä, luonnonsuojelija, kirjailija ja luonnontieteilijä. Corbettilla oli suuri vaikutus kansallispuistoa perustettaessa. Kansallispuistossa asustaa muun muassa tiikereitä, leopardeja, huulikarhuja, villisikoja, sakaaleja ja hyeenoja. Alueella kulkevassa Ramgangajoessa elää karpin sukuista mahseer-kalaa, taimenta ja kaksi krokotiililajia. Kansallispuistossa asuu myös haikaroita, punaviidakkokanoja ja mustafrankoliineja. Alueella kasvaa intianmerantipuuta.
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 1909
Vuoden 1909 painonnoston maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Wienissä painin maailmanmestaruuskilpailujen yhteydessä.
Raskaansarjan mestaruuden voitti itävaltalainen Josef Grafl yhteistuloksella 583,1 kg. Kevyessä sarjassa voiton vei niin ikään itävaltalainen Johann Eibl. Itävalta vei myös kaikki muut mitalit.
Déspoina Achladióti
Déspoina Achladióti (, s. 1893/1898 – k. 13. toukokuuta 1982) oli kreikkalainen, pienellä Ron saarella lähellä Turkin rannikkoa asunut nainen, joka nosti vuosikymmenten ajan joka aamu säästä riippumatta Kreikan lipun salkoon, ja veti sen illan tullen alas. Lippu oli selvästi nähtävissä Turkista. Achladióti tunnetaan kreikaksi nimellä ”Kyrá tis Ro” () eli ”Ron rouva”.
Achladióti syntyi vuonna 1893 tai toisen lähteen mukaan vasta vuonna 1898, pienellä Turkin edustalla sijaitsevalla Kastelórizon saarella. Tuolloin saari oli osa osmanien valtakuntaa. Vuonna 1927 Achladióti yhdessä Kóstas-nimisen puolisonsa ja ikääntyneen äitinsä kanssa purjehtivat läheiselle Ron saarelle. Achladiótilla ei ollut mitään siteitä saareen, eikä hän milloinkaan kertonut miksi hän muutti sinne. Rolla Achladióti piti vihannestarhaa sekä kasvatti muutamia kanoja ja vuohia. Achladiótin puoliso kuoli vuonna 1940. Samaten äiti menehtyi toisen maailmansodan aikana, ja hänet Achladióti itse souti Kastelórizon saarelle haudattavaksi. Lapsia Achladiótilla ei ollut.
Ron saarella Achladióti alkoi nostaa joka aamu säästä riippumatta Kreikan lipun salkoon ilman, että kukaan käski näin tehdä. Auringon laskiessa hän laski lipun. Lippu oli selvästi nähtävissä Turkista. Achladióti jatkoi lipunnostoa vuosikymmenet aina kuolemaansa asti vuonna 1982. Kuollessaan hän oli 89-vuotias tai toisen lähteen mukaan 84-vuotias.
Achladióti sai täydet sotilaalliset hautajaiset, ja hänet haudattiin Rolle. Muun muassa Kreikan presidentti Károlos Papoúlias on vieraillut hänen haudallaan. Nykyisin saarella on pieni sotilasyksikkö, joka nostaa ja laskee Achladiótin tavoin lipun päivittäin. Saaren luoteisosan Aï-Giórgiksen lahdessa sijaitsee pieni satama, jossa sijaitsee kaksi pientä taloa. Achladióti on asunut näissä.
Achladiótia on Kreikassa verrattu Boudiccaan ja Jeanne d’Arciin, sillä tämän aseena oli vain hulmuava Kreikan lippu. Achladióti onkin pitkään ollut kreikkalaisen uhmakkuuden symboli Turkin kanssa käydyissä Egeanmeren aluekiistoissa. Achladiótin tunnettavuus levisi laajemmalle 1970-luvun puolivälissä, kun Kreikka ja Turkki olivat ajautumassa sotaan Kyproksen kriisin vuoksi. Tällöin esimerkiksi joitain turkkilaisia toimittajia saapui Rolle ja nosti sinne Turkin lipun.
Achladióti oli aiheena vuonna 1983 julkaistussa postimerkissä. Lokakuussa 1989 Ródoksen kaupungissa sijaitsevalle aukiolle pystytettiin Achladiótin rintakuva.
Dr. Horrible’s Sing-Along Blog
Dr. Horrible’s Sing-Along Blog on vuonna 2008 internetissä julkaistu kolmiosainen musikaali. Musikaalin pääosissa ovat superroisto Tohtori Kamala (Neil Patrick Harris), hänen perivihollisensa Kapteeni Vasara (Nathan Fillion) sekä Penni (Felicia Day), johon molemmat ovat ihastuneet.
"Dr. Horrible’s Sing-Along Blogin" ovat käsikirjoittaneet Joss Whedon, Zack Whedon, Jed Whedon ja Maurissa Tancharoen, ja sen on ohjannut Joss Whedon. Musikaali voitti People’s Choice -palkinnon kategoriassa ”Favorite Online Sensation” ja Hugo-palkinnon parhaasta dramaattisesta esityksestä. Vuoden 2009 Stream Awards -gaalassa se voitti peräti seitsemän palkintoa.
Riian asema (Moskova)
Riian asema () on yksi Moskovan yhdeksästä päärautatieasemasta. Se palvelee länteen, esimerkiksi kohti Velikije Lukia tai Latvian Riikaa suuntautuvaa henkilöliikennettä. Hallinnollisesti asema on Venäjän rautateiden Moskovan seudusta ja läntisestä alueesta vastaavan tytäryhtiön alaisuudessa (Moskovan rautatiet). Kaukoliikenteen osalta Riian asema on Moskovan pienimpiä päärautatieasemia
Rautatieasema sijaitsee Moskovan ydinkeskustan pohjoispuolella, linnuntietä 4,4 kilometriä Punaiselta torilta. Moskovan metron oranssin linjan (linja 6) "Rižskaja"-asema on aseman edustalla 200 metrin päässä.
Latvian pääkaupungin Riian päärautatieasemaa voidaan myös kutsua "Riian asemaksi".
Felicia Day
Felicia Day (oik. Kathryn Felicia Day, s. 28. kesäkuuta 1979 Huntsville, Alabama) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa vierailevista rooleistaan televisiosarjoissa "Buffy, vampyyrintappaja", "Eureka" ja "Supernatural", elokuvista "Anna palaa 2" ja "June" sekä internetmusikaalista "Dr. Horrible’s Sing-Along Blog". Hän on websarja "The Guildin" pääosanäyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja. Vuonna 2011 Day ohjasi ja näytteli websarjassa "".
Day oli "International Academy of Web Television" -järjestön hallituksessa vuosina 2009–2012.
Day syntyi Alabamassa vuonna 1979. Hän kävi kotikoulua, kunnes pääsi collegeen 16-vuotiaana. Day pääsi Texasin yliopistoon saatuaan apurahaa viulistin taidoillaan. Opintojen jälkeen hän muutti Los Angelesiin.
Day aloitti näyttelijänuran ollessaan kahdeksanvuotias osallistumalla "Kuin surmaisi satakielen" -näytelmään. Koulujen jälkeen Los Angelesissa hän pääsi indie- ja lyhytelokuviin sekä mainoksiin.
Vuonna 2004 Day sai ensimmäisen suuren roolinsa Penelope Hopen hahmona teinikomediasta "Anna palaa 2". Paremmin televisioruutuihin hän pääsi saatuaan roolin "Buffy, vampyyrintappaja" -sarjasta.
Vuosina 2007–2013 Day käsikirjoitti, tuotti ja näytteli websarjassa "The Guild". Maaliskuussa 2012 Day perusti YouTube-kanavan "Geek & Sundry", joka jatkoi "The Guildin" kuudetta kautta. Vuonna 2014 Legendary Entertainment liitti "Geek & Sundry" -kanavan oman brändinsä alle, mutta Day säilytti vastuun sisällöntuotosta.
Awn Shawkat Al-Khasawneh
Awn Shawkat Al-Khasawneh (s. 22. helmikuuta 1950) on Jordanian pääministeri 24. lokakuuta 2011 lähtien. Hän oli tätä ennen Kansainvälisen tuomioistuimen tuomari Haagissa vuodesta 2000.
Al-Khasawneh opiskeli Queens' Collegessa Cambridgen yliopistossa historiaa ja lakia, sekä jatkotutkinnon kansainvälisestä oikeudesta. Hän oli vuodesta 1975 eri tehtävissä Jordanian ulkoministeriössä ja 1991–1994 rauhanneuvotteluissa Israelin kanssa.
Zvjagino
Zvjagino () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kunnan pinta-ala on 161 neliökilometriä. Asukkaita on 350 henkeä (vuonna 2010).
Zvjaginon kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Vologdan alueeseen, idässä Novgorodin alueen Pestovon piiriin, etelässä Mošenskojen piiriin ja lännessä Hvoinajan piirin Kabožan kuntaan. Pinta-alasta suurin osa on metsää. Kunnan alueella sijaitsee Starskoje-järvi. Hyötykaivannaisia edustaa turve.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Bugryn rautatieasema ja 12 kylää: Baslovo, Bugry, Iljino, Jakovlevo, Krasnaja Gorka, Nikitino, Novinka, Paltsevo, Prokšino, Staroje, Triznovo ja Tšudskoje.
Bugrysta on linja-autoyhteys Nikitinon kautta Hvoinajaan sekä päivittäiset paikallisjunayhteydet Hvoinajaan ja Pestovoon. Asemalla pysähtyy myös Pietarin ja Pestovon välinen kaukojuna.
Seudun pääelinkeino on maatalous, jota edustaa neljä karjanhoitoon keskittynyttä yksityistilaa sekä joukko henkilökohtaisia aputalouksia. Lisäksi on muutamia yksityisiä liikkeenharjoittajia. Nikitinossa on lastentarha ja kauppa, Zvjaginossa kulttuuritalo ja ensiapuasema, Bugryssa kerhotalo, ensiapuasema ja kauppa. Nähtävyyksiin kuuluu Starojen kylän hautakumpu.
Kuvaohjelma
Kuvaohjelma voi tarkoittaa kaikkea liikkuvana kuvana esitettyä mediaa. Kuvaohjelmia ovat televisio-ohjelmat, elokuvat ja digitaaliset pelit. Suomessa tarjottavat kuvaohjelmat tulee luokitella ja merkitä ennen kuin niitä voidaan julkisesti esittää, vuokrata tai myydä. Kuvaohjelman luokittelun voi tehdä vain Mediakasvatus- ja kuvaohjelmakeskuksen kouluttama luokittelija.
Kuvaohjelmalaissa kuvaohjelmat määritellään seuraavasti:Kuvaohjelma luokitellaan katsomalla tai pelaamalla luokittelematonta televisio-ohjelmaa, elokuvaa tai peliä samalla arvioiden sen haitallisuutta lapsen kasvulle ja kehitykselle. Kuvaohjelma arvioidaan valmiiden kriteerien pohjalta ja sille annetaan ikäraja kuvaohjelman haitallisimman sisällön mukaan. Kuvaohjelmien luokittelut kirjataan julkiseen tietokantaan, jonka jälkeen kuvaohjelmaa esitettäessä on sen yhteydessä ilmoitettava kuvaohjelman saama ikäraja sekä enintään kaksi kuvaohjelman haitallisesta sisällöstä kertovaa varoitusmerkintää.
Kuvaohjelmien tarjoaminen Suomessa
Kuvaohjelman tarjoaja on taho, joka saattaa kuvaohjelman yleisön katseltavaksi. Kuvaohjelman tarjoajan tehtävänä on varmistaa, että tarjottava kuvaohjelma on luokiteltu ja merkitty kuvaohjelmalain mukaisesti ikärajoilla ja sisältösymboleilla.
Ennen kuin luokiteltuja ja merkittyjä kuvaohjelmia saa tarjota yleisölle, tulee tarjoajan ilmoittautua Mediakasvatus- ja kuvaohjelmakeskuksen ylläpitämään tarjoajarekisteriin. Tarjoajat joutuvat maksamaan vuosittaisen valvontamaksun, jonka suuruus riippuu tarjoamistavoista.Jos tarjoajalla on useita tarjoamistapoja, peritään maksu kaikista.
Myrkkyraiheinä
Myrkkyraiheinä ("Lolium temulentum") on myrkyllinen yksivuotinen heinälaji raiheinien suvussa. Se kasvaa 30–90 senttimetriä korkeaksi. Myrkkyraiheinän lehtilavat ovat karheita ja korvakkeet pitkiä. Kukintona on 8–20 cm pitkä kerrannaistähkä.
Suomessa myrkkyraiheinä on Etelä-Lapin korkeudelle asti harvinainen, satunnainen uustulokas, jota on tavattu muun muassa satamissa, myllyillä ja kaatopaikoilla.
Myrkkyraiheinän siemenet sisältävät temuliini (CHNO) ja loliini (CHNO) nimisiä alkaloideja sekä varsi perloliinia (CHNO).
Kuvaohjelmien ikärajat Suomessa
Kuvaohjelmien ikärajat tarkoittavat elokuvissa, televisio-ohjelmissa ja videopeleissä käytettyjä merkintöjä, joilla kuluttajia varoitetaan ohjelmien lapsen kehitykselle haitallisista sisällöistä. Vuosina 2001–2011 käytössä olleet Valtion elokuvatarkastamon asettamat ikärajat ja niiden merkinnät muuttuivat vuoden 2012 alussa. Ikäraja-asteikko muuttui samaksi kuin peleissä käytössä olevassa PEGI-järjestelmässä. Kuvaohjelmien tarjoaminen ilman ikärajamerkintää (ja sisältösymbolia) on kiellettyä. Merkintöjä ei saa käyttää, jos kuvaohjelma ei ole Mediakasvatus- ja kuvaohjelmakeskuksen tai sen kouluttaman luokittelijan luokittelema.
Kaikille sallittujen ohjelmien sisältöjä ei voida pitää lapsen kehitykselle haitallisena. Kaikille sallituiksi luokitellut ohjelmat merkitään kirjaimella S niin kuin sallittu (ruotsinkielisissä ohjelmissa voidaan käyttää myös kirjainta T niin kuin tillåten). Kaikille sallituille ohjelmille ei anneta sisältömerkintöjä. Ikärajat eivät ole suosituksia tietyn ikäisille. Kaikille sallittu ohjelma ei tarkoita lastenohjelmaa, vaan että ohjelmassa ei ole lapsille haitallista väkivaltaa, seksiä, ahdistavuutta tai päihteidenkäyttöä. Ohjelmassa saattaa kuitenkin olla kiroilua, rikollisuutta tai rankkojakin teemoja, joita käsitellään puhuen.
Julkisissa esityksissä (esimerkiksi elokuvateattereissa) voidaan 7, 12, ja 16 vuoden ikärajoista joustaa kolme vuotta silloin, kun lapsi on aikuisen seurassa. Ikäjousto ei kuitenkaan koske vain aikuisille tarkoitettuja ohjelmia.
Valtion elokuvatarkastamon tarkastusmerkinnöillä merkittyjä kuvaohjelmia (lähinnä tallenteita) saa tarjota vanhoilla merkinnöillä, mutta näitä tarjottaessa tulee noudattaa uusia ikärajoja. K-11 ja K-13 merkittyjä kuvaohjelmia voi tarjota 12 vuotiaille ja K-15 merkittyjä kuvaohjelmia 16-vuotiaille. Kun kuvaohjelma tuodaan uudelleen markkinoille, tulee se luokitella uudelleen, joilloin sille annetaan myös uudet sisältösymbolit.
Kun kuvaohjelman sisältö on kaikille sallittussa mainittua voimakkaampaa, annetaan kuvaohjelmalle korkeampi ikäraja ja ikärajan syistä kertova sisältömerkintä/-merkinnät. Sisältömerkintä kertoo ikärajan perusteen eli lapsille haitallisen sisällön aiheen. Lapsille haitallista sisältöä on väkivaltainen, seksuaalinen, ahdistusta aiheuttava tai muu näihin rinnastettava sisältö, kuten päihteiden käyttö.
Suomen lainsäädäntö ja kuvaohjelmien ikärajoja koskevat asetukset eivät päde kaikissa suomenkielisissä suoratoistopalveluissa. Tämä johtuu siitä, että vaikka palvelu olisikin saatavilla suomenkielisenä, itse palvelu voi olla perustettuna toiseen maahan, jolloin sitä koskee sen kyseisen maan lainsäädäntö, josta käsin yritys toimii.
Netflix-tilausvideopalvelu on toiminnassaan pyrkinyt seuraamaan maiden ja alueiden ikärajakäytäntöjä. Valtuutetut organisaatiot, jotka päättävät, onko jokin sisältö lapsille sopivaa vai ei, asettavat ikärajat. Netflix ei käytä Mediakasvatus- ja kuvaohjelmakeskuksen ikäraja- ja sisältömerkintöjä, vaan omaa merkitsemistapaansa. Alla olevassa taulukossa nähdään suomenkielisen Netflixin elokuvien ja TV-ohjelmien ikäsuositukset.
Kanarianhelpi
Kanarianhelpi ("Phalaris canariensis") on yksivuotinen heinälaji helpien suvussa. Etelä-Euroopasta ja Luoteis-Afrikasta kotoisin olevaa heinää viljellään viljakasvina. Sen siemeniä eli "kanariansiemeniä" käytetään lemmikkilintujen ruokana.
Kanarianhelpi kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat 0,5–1,5 cm leveät. Kukintona on 2–3 cm pitkä ja 1–2 cm leveä tähkämäinen röyhy.
Ostahnovo
Ostahnovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kylä sijaitsee kaksi kilometriä Hvoinajasta pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 946 neliökilometriä. Asukkaita on 380 henkeä (vuonna 2010).
Ostahnovon kunta rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Leningradin alueeseen, koillisessa Vologdan alueeseen, idässä Hvoinajan piirin Mintsyn, kaakossa Hvoinajan, etelässä Pesin ja Borovskojen sekä lounaassa Antsiferovon kuntiin ja lännessä Novgorodin alueen Ljubytinon piiriin. Pinta-alasta valtaosa on metsää ja suota. Seudulla on lukuisia järviä, joista suurimmat ovat Berezoradinskoje, Švarkovskoje ja Zademenskoje. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora, turve ja kalkkikivi. Kunnan alueella sijaitsee 166 neliökilometrin laajuinen Hvoinajan rauhoitusalue.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 16 kylää: Babje, Demidovo, Kamenka, Latšino, Mjatšino, Myšino, Obetšištši, Podsosna, Pogorelovo, Potolokovo, Šipilovo, Slatino, Švarkovo, Zaozerje, Zaretšje ja Žiloi Bor.
Ostahnovon kautta kulkee Žiloi Borin ja Hvoinajan välinen linja-autoreitti. Seudun pääelinkeino on maatalous, jota edustaa lihaa ja maitoa tuottava maatalousyritys Rodina sekä henkilökohtaiset aputaloudet. Lisäksi on muutamia yksityisiä liikkeenharjoittajia. Ostahnovossa on lastentarha, kulttuuritalo, esiapuasema ja yksi kauppa. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset hautapaikat, Zaozerjen tsasouna sekä 1800-luvulta peräisin olevat Šipilovon ja Ostahnovon asuin- ja liikerakennukset.
KY-Dealing
KY-Dealing Oy on Turun kauppatieteiden ylioppilaat ry:n omistama yritys, joka harjoittaa muun muassa kirjakauppa-, valmennus-, ja yritysvalmennustoimintaa. Tämän lisäksi KY-Dealing Oy tarjoaa Opiskelijankaupunki.fi-palvelua.
Yritys työllistää vuoden aikana eri tehtävissä yli 30 työntekijää niin kokopäiväisissä työtehtävissä kuin lyhyemmissä projektiluontoisissa työtehtävissäkin.
KY-Dealing Oy on perustettu kahden opiskelijan voimin vuonna 1989. KY-Dealing Oy aloitti toimintansa käytettyjen atk-laitteiden välittäjänä. Yritys sittemmin siirtyi kokonaisuudessaan Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan omistukseen. KY-Dealing Oy siirtyi kokonaisuudessaan Turun kauppatieteiden ylioppilaat ry:lle kun TuKY ry jatkoi Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan vahvoja perinteitä.
Vuonna 2010 KY-Dealing Oy ja Valmennusakatemia Proffa Oy sulautuivat, jolloin valmennusliiketoiminta tuli osaksi KY-Dealing Oy:n liiketoimintoja.
www.paasykoekirjat.fi
www.valmennusakatemia.com
www.verkkoakatemia.com
www.opiskelijankaupunki.fi
www.Wanhanarikka.fi
www.ky-dealing.fi
European Border Breakers Awards
Vuosittain jaettavien EBBA-palkintojen (European Border Breakers Awards) tarkoituksena on antaa tunnustusta kymmenelle artisti- tai yhtyetulokkaalle, jonka ensimmäinen kansainvälinen albumijulkaisu on menestynyt kuluneena vuonna myös esiintyjän kotimaan ulkopuolella. Adele, Tokio Hotel, The Baseballs, Zaz, Lykke Li, Milow, Katie Melua, Damien Rice, Caro Emerald, Stromae and Mumford & Sons.
EBBA-palkinnon perustaja on Euroopan komissio ja se on Euroopan unionin laajuinen. Palkinnon saajat valitsee ja palkintotilaisuuden järjestää Noorderslag-säätiö, jonka tarkoituksena on edistää eurooppalaisen populaarimusiikin levitystä.EBBA-palkintoehdokkaat (artistit tai yhtyeet) valitaan seuraavin perustein:
Vuodesta 2010 lähtien yleisö on saanut valita EBBA-ehdokkaista nettiäänestyksessä suosikkinsa, joka siis saa EBBA-palkinnon lisäksi myös yleisöpalkinnon. Ensimmäisen yleisöpalkinnon sai belgialainen laulaja-lauluntekijä Milow. Vuonna 2011 yleisön suosikki oli saksalainen rock and roll -yhtye The Baseballs.
Vuodesta 2009 palkintotilaisuus on järjestetty tammikuussa Eurosonic Noorderslag -festivaalin yhteydessä Hollannin Groningenissa. Juontajana toimii brittiläinen muusikko ja tv-persoona Jools Holland. Palkinnon saajat esiintyvät sekä palkintogaalassa että itse festivaaleilla. Palkintogaalassa esiintyy tähtivieraina myös aiempia EBBA-voittajia. Tilaisuuden taltioivat Alankomaiden yleisradioyhtiöt NOS/NTR ja se esitetään Ned3-kanavan lisäksi monien muiden Euroopan maiden yleisradiokanavilla.
EBBA-palkinto perustettiin vuonna 2004 Euroopan komission aloitteesta. Komissio haluaa edistää palkinnoilla eurooppalaisen populaarimusiikin kansainvälistä levitystä ja tuoda esiin Euroopan musiikin laajaa kirjoa. Palkintoja rahoitetaan EU:n kulttuuriohjelmasta, jolla halutaan tukea esiintyvien taiteilijoiden ja muiden kulttuurialan ammattilaisten kansainvälistä liikkuvuutta, kulttuuri- ja taidealan tuotannon kansainvälistä levitystä ja kulttuurienvälistä vuoropuhelua.
Migološtši
Migološtši () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kunnan pinta-ala on 299 neliökilometriä. Asukkaita on 430 henkeä (vuonna 2010).
Migološtšin kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Se rajoittuu lännessä Hvoinajan piirin Antsiferovon, pohjoisessa Pesin ja idässä Borovskojen kuntiin sekä etelässä Borovitšin piiriin. Pinta-alasta suurin osa on metsää. Kunnan alueella sijaitsee lukuisia järviä, joista suurimpia ovat Vjalets, Orehovo, Sjezžeje, Dubno ja Jamnoje. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora, kalkkikivi ja turve.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 22 kylää: Arkadjevka, Bereg, Botnevo, Dubinina Gorka, Dubje, Gorka, Jamnitsa, Karpovo, Kljonovo, Kolmošino, Krepugino, Krivuha, Kurkovo, Molodilno, Narotovo, Oparino-1, Oparino-2, Peršutino, Požarjo, Sitnitsa, Smjonkovo ja Spasovo. Asukkaista 71 % elää Migološtšin kylässä.
Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. Krepuginon ja Oparinon kylät mainitaan karjalaisten asuttamina Peter von Köppenin 1800-luvun puolivälissä laatimassa Euroopan-puoleisen Venäjän etnografisessa kartassa. Krepugino ja Smjonkovo kuuluivat Aleksandr Suvorovin omistamiin Sopinyn karjalaiskyliin. Samaan kyläryhmään kuului myös lähistöllä sijaitseva Kontšanskoje-Suvorovskoje.
Migološtšista on linja-autoyhteydet Hvoinajaan ja Borovitšiin. Seudun pääelinkeino on maatalous, jota edustavat vain henkilökohtaiset aputaloudet. Migološtšissa on lastentarha, keskikoulu, kerhotalo, kirjasto, ensiapuasema ja elintarvikemyymälä, Spasovossa ensiapuasema ja kauppa. Nähtävyyksiä ovat keskiaikaiset asuin- ja hautapaikat, uhrikivet sekä 1800-luvulta peräisin olevat Migološtšin ja Molodilnon pogostan kirkot.
Kaboža
Kaboža () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kabožan aseman kautta kulkee Pietarin ja Moskovan välinen sivurata, josta on yhteys Pietarin ja Vologdan väliselle radalle Podborovjeen. Kunnan pinta-ala on 321 neliökilometriä. Asukkaita on 1 800 henkeä (vuonna 2010).
Kabožan kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Vologdan alueeseen, kaakossa Hvoinajan piirin Zvjaginon kuntaan, etelässä Novgorodin alueen Mošenskojen piiriin sekä lounaassa Hvoinajan piirin Dvorištšin ja luoteessa Mintsyn kuntaan. Alueen keskellä on Jubileinyin kunta. Pinta-alasta suurin osa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat savi ja turve.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Gornyn rautatieasema ja 21 kylää: Berežok, Demidovo, Gorka, Gorny, Jemeljanovskoje, Kašino, Komarovo, Krestsy, Krivošeino, Levotša, Makarjino, Noskovo, Otrada, Perfiljevo, Poptsovo, Ramenje, Savkino, Sjohino, Stremkovo, Suholžino ja Timoškino.
Kabožasta on linja-autoyhteys Hvoinajaan sekä päivittäiset paikallisjunayhteydet Hvoinajaan, Pestovoon ja Podborovjeen. Asemalla pysähtyy myös Pietarin ja Pestovon välinen kaukojuna. Kabožan ja Jubileinyin välillä on yksityisen turvetuontantoyhtiön kapearaiteinen rautatie.
Tärkeimmät elinkeinot ovat metsäteollisuus ja maatalous. Kunnan alueella toimii useita puunhankintayrityksiä, maidon, viljan ja rehun tuotantoon erikoistunut matalousyritys Levotšski, kuusi yksityistilaa ja 880 henkilökohtaista aputaloutta. Lisäksi on parikymmentä palvelualojen yrittäjää.
Palveluihin kuuluvat Kabožan ja Levotšan lastentarhat, Levotšan keskikoulu, Kabožan, Levotšan ja Gorkan kerhotalot, Kabožan, Levotšan ja Ramenjen ensiapuasemat sekä parikymmentä kauppaa. Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat, 1800-luvulta peräisin olevat Jemeljanovskojen kartanoalueet, Levotšan pyhän Nikolaoksen kirkko ja kaksi 1900-luvun vaihteen asuinrakennusta.
Borovskoje
Borovskoje () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kunnan pinta-ala on 271 neliökilometriä. Asukkaita on 340 henkeä (vuonna 2010).
Borovskojen kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Se rajoittuu lännessä Hvoinajan piirin Migološtšin, luoteessa Pesin, pohjoisessa Ostahnovon, koillisessa Hvoinajan ja idässä Dvorištšin kuntiin sekä etelässä Mošenskojen piiriin. Pinta-alasta suurin osa on metsää. Kunnan alueella on paljon järviä, joista suurimmat ovat Vidimirskoje, Bolšoje Kuzino, Vanjovskoje, Burulets ja Granitšnoje. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora, kalkkikivi ja turve. Seudulla sijaitsee Igorevskije mhin rauhoitusalue.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuluu 18 kylää: Filistovo, Gusevo, Kleimiha, Lezgino, Maklakovo, Mjakiševo, Mutišino, Novinka, Orjol, Peski, Rjabkovo, Šilovo, Taškovo, Terehovo, Vanjovo, Zadelje, Zihnovo ja Žirovo.
Borovskojesta on linja-autoyhteys Zadeljen kautta Hvoinajaan. Seudun pääelinkeino on maatalous. Borovskojen kylässä toimii lihaa ja maitoa tuottava Molodilnon maatalousyritys. Lisäksi on neljä yksityistilaa, 177 henkilökohtaista aputaloutta ja muutamia palvelualojen yrittäjiä.
Mjakiševossa on koulu ja sen yhteydessä toimiva oppilasasuntola, Borovskojessa kulttuuritalo ja ensiapuasema. Lisäksi on kaksi kirjastoa ja kolme kauppaa. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin-, hauta- ja palvontapaikat, Borovskojen lähellä Vidimirin pogostalla sijaitseva pyhän kolminaisuuden kirkko (1824–1853) sekä kaksi 1800-luvun alun asuinrakennusta Zadeljen kylässä.