hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lord &amp; Taylor
Lord & Taylor on Yhdysvaltojen vanhin luksustavaratalojen ketju.
Lord & Taylor toimi USA:n itärannikolla lähes vuosisadan ajan itsenäisenä yrityksenä, kunnes se yhdistyi Associated Dry Goods -yhtiön kanssa. Nykyisin Lord & Taylor on osa Pohjois-Amerikan vanhinta yritystä, kanadalaista Hudson's Bay Companya, jonka puolestaan omistaa NRDC Equity Partners.
Lord & Taylorilla on noin 50 myymälää USA:n itärannikolla, keskilännessä ja Floridassa. Sen tärkeimpiä kilpailijoita ovat luksustavarataloketjut Barneys New York, Neiman Marcus, Bergdorf Goodman, Bloomingdale's, sisaryritys Saks Fifth Avenue sekä Nordstrom.
Englantilaiset siirtolaiset Samuel Lord ja hänen vaimonsa serkku George Washington Taylor perustivat 1826 yhteisen naisten vaateliikkeen Manhattanin Catherine Streetille. 1800-luvun mittaan liike vaihtoi osoitetta pari kertaa, kunnes siitä tuli vuonna 1914 yksi ensimmäisistä Viidennen avenuen tavarataloista. Se myös keksi ensimmäisenä somistaa yhden näyteikkunoistaan lapsia kiehtovaksi ”jouluikkunaksi”. Arkkitehtitoimisto Starrett & Van Vleckin suunnittelema toimitalo nimitettiin 2007 yhdeksi New Yorkin kaupungin historiallisista maamerkeistä.
Vuonna 1946 Lord & Taylor nimitti pääjohtajakseen Dorothy Shaverin. Hän oli maan ensimmäinen nainen suuren vähittäiskauppayrityksen johdossa. Hän oli tullut yrityksen palvelukseen jo 1924. Hän toi liikkeen toimintaan muun muassa Personal Shopper -konseptin. 1950-luvun lopulla Lord & Taylor tuli tunnetuksi kauniista univormuihin puetuista hissitytöistään, jotka ehostettiin myymälän kosmetiikkaosastolla joka aamu.
1970-luvulla Lord & Taylor alkoi laajentua itärannikolta etelään, Atlantaan, Houstoniin ja Dallasiin. Se avasi myös neljä liikettä Illinoisin osavaltioon. 1980-luvulla perustettiin nopeaan tahtiin 11 myymälää eteläiseen Floridaan. Osa näistä ja Texasin liikkeistä kuitenkin lopetettiin 1989–1990.
1990-luvulla Lord & Taylor laajeni yhä lännemmäs, Coloradon Denveriin. Kannattavuus kuitenkin heikkeni, ja vuonna 2003 lopetettiin 32 liikettä, jotka olivat edustaneet yli kolmasosaa ketjun myymäläpinta-alasta mutta vain 19 prosenttia myynnistä. Se oli osa yrityksen uutta strategiaa keskittyä jälleen varakkaimpaan asiakaskuntaan, itärannikolle ja keskilännen Chicagoon, Detroitiin ja St. Louisiin.
Nykyisin Lord & Taylorin ydinmarkkina ulottuu Virginian osavaltiosta koillisen New Hampshireen. Sen lisäksi ketjulla on myymälöitä Chicagossa, Detroitissa ja Floridassa.
Eero Heinäkangas
Eero Juhani Mikonpoika Heinäkangas (1. helmikuuta 1799 Hauho – 18. lokakuuta 1884 Hauho) oli suomalainen 1800-luvulla elänyt tunnettu karhunkaataja ja maanviljelijä.
Hauholla Heinäkankaan kylässä Heikkilän talossa syntyneen Eero Heinäkankaan isä oli talollinen ja metsämies Mikko Heikkilä ja äiti Helena Yrjöntytär. Heinäkangas oppi paimenpoikana tuntemaan kotiseutunsa erämaat ja saatuaan 14-vuotiaana luodikon hän ampui sillä seuraavina vuosina sekä susia että ilveksiä. Ensimmäisen karhunsa Heinäkangas kaatoi 29-vuotiaana. Hän ehti kaataa 30 vuoden aikana 73 karhua ja lisäksi susia ja ilveksiä 24 kappaletta kumpaakin. Useimmiten Heinäkangas kaatoi karhunsa yksin vain pyssy, kirves ja koirat apunaan. Heinäkangas oli myös tunnettu pellonraivaajana ja hän sai Suomen Talousseuran mitalin ansioistaan.
Eräkirjailija Onni Wetterhoff kävi haastattelemassa 84-vuotiasta Heinäkangasta ja julkaisi vuonna 1887 Heinäkankaan muistelmia "Saloilta ja vesiltä" kirjansa I osassa otsikolla "Eero Juhani Heinäkangas ja hänen karhumajansa Hämeessä".
Heinäkankaan puoliso vuodesta 1827 oli Anna Maria Matintytär (k. 1862).
Koptilainen kirjaimisto
Koptilainen kirjaimisto on koptin kielen kirjoittamiseen 200-luvulla kehitetty kirjoitusjärjestelmä. Se perustuu kreikkalaiseen aakkostoon, johon lainattiin joitakin kirjaimia demoottisesta kirjaimistosta kreikan kielestä puuttuvien äänteiden esittämiseen.
1300-luvulla arabian tullessa Egyptin valtakieleksi arabialainen kirjaimisto korvasi koptilaiset kirjaimet jokapäiväisessä käytössä. Koptilaiset kristityt ovat kuitenkin säilyttäneet koptin kielen ja sen aakkoston liturgisena kielenään.
Koptilaista kirjaimistoa on koptin lisäksi käytetty andaandin, kenzin ja nobiinin kirjoittamiseen.
Seuraavat kirjaimet ovat peräisin egyptiläisestä demoottisesta kirjaimistosta:
John Nash, peliteoria ja luonnon koodi
John Nash, peliteoria ja luonnon koodi () on vuonna 2006 ilmestynyt Tom Siegfriedin kirja peliteoriasta. Teoksen on suomentanut Kimmo Pietiläinen ja julkaissut suomeksi Terra Cognita vuonna 2008.
Miro Keskitalo
Miro Antero Keskitalo (s. 16. helmikuuta 1996 Vantaa) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Hän on pelityyliltään kahden suunnan puolustaja.
Keskitalo on Jokereiden kasvatti. Hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden vuosina 2013 ja 2014, vaikkakin Keskitalo pelasi suurimman osan kaudesta 2013–2014 joukkueen A-nuorissa. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi kolmivuotisella SM-liigasopimuksella Turun Palloseuraan. Keskitalo pelasi ensimmäisen virallisen miesten sarjapelinsä Mestarien liigassa 7. syyskuuta 2014 vieraissa tšekkiläistä HC Pardubicea vastaan ja keräsi ottelussa neljä jäähyminuuttia. Liigadebyyttinsä hän teki runkosarjan kolmannella kierroksella 16. syyskuuta 2014 Espoo Bluesia vastaan. Keskitalo merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi ja hän sai jääaikaa kymmenen sekuntia. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana 20 runkosarja- ja kolme CHL-ottelua ilman tehopisteitä. Keskitalo pelasi suurimman osan kaudestaan vielä TPS:n A-nuorissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Kaudella 2015–2016 Keskitalo pelasi TPS:n SM-liigajoukkueessa 22 runkosarja- ja kolme CHL-ottelua tehden viisi syöttöpistettä. Marraskuussa 2015 seura lainasi hänet alustavasti loppukauden kestävällä sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kokkolan Hermekseen. Keskitalo kutsuttiin kuitenkin jo seitsemän ottelun jälkeen takaisin TPS:ään. Hän pelasi kauden aikana myös TPS:n A-nuorissa, joita Keskitalo vahvisti Junior Club World Cupissa. Loppukaudella hän pelasi myös yhden runkosarja- ja playoff-ottelun lainalla Savonlinnan Pallokerhossa.
Syyskuussa 2016 Keskitalo sopimusta TPS:n kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2019 saakka. Ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 2016–2017 hän teki 59 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Keskitalo teki liigauransa avausmaalin 29. lokakuuta 2016 Saimaan Palloa vastaan. Hän jakoi CHL:ssä TPS:n sisäisen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +5. Kaudella 2017–2018 Keskitalo ehti pelata TPS:ssä vain neljä SM-liiga- ja kaksi CHL-ottelua, kunnes hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä syyskuussa 2017. Lokakuussa Keskitalo siirtyi loppukauden kattavalla ja yhden optiovuoden sisältävällä sopimuksella KooKoohon. Helmikuussa 2018 seura käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki Keskitalon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Keskitalo pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin valmennus valitsi Keskitalon Suomen turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Yhdysvaltoja vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Keskitalo pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta sekä World U-17 Hockey Challengessa että Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan. Yhteensä Keskitalo on pelannut 25 nuorten ja 28 poikien maaottelua.
Otto-Pekka Jurvainen
Otto-Pekka Jurvainen (s. 1. helmikuuta 1985 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HIFK:ta. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja tai laitalinkki.
Jurvainen pelasi junioritasolla Puistolan Urheilijoissa ja Helsingin Jalkapalloklubissa ja edusti Suomea 33:ssa poikien maaottelussa. Ensimmäiset miesten pelinsä hän pelasi Atlantis FC:ssä, jota hän edusti Kakkosessa kaudella 2003. Seuraavaksi kaudeksi Jurvainen palasi HJK:n organisaatioon. Hän pelasi edustusjoukkueessa kuusi Veikkausliigan ottelua ja kakkosjoukkue Klubi 04:ssä yhdeksän Kakkosen ottelua. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Jurvainen teki 13. toukokuuta 2004, kun HJK pelasi 2–2-tasapeliin päättyneen ottelun FC KooTeePeen vieraana.
Jurvainen palasi Atlantikseen Ykkösen kaudeksi 2005, ja kauden 2006 hän pelasi Kakkosta Käpylän Pallossa. Kaudeksi 2007 Jurvainen siirtyi Ykkösen PK-35:een, jossa hän on pelannut siitä lähtien.
Jurvainen on pelannut myös futsalia aina pääsarja- ja maajoukkuetasolla asti. Hän on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa viisi ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Futsal-liigaa Jurvainen on pelannut Vantaan Veturissa.
Prestonpansin taistelu
Prestonpansin taistelu oli 21. syyskuuta 1745 käyty taistelu jakobiittien ja brittien välillä ja se oli osa vuoden 1745 jakobiittikapinaa. James Stuartille uskolliset jakobiitit hänen poikansa Charles Edward Stuartin johtamina kukistivat britit ja saivat näin haltuunsa Skotlannin.
Vuonna 1744 Ranska oli sodassa Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan Itävallan perimyssodan johdosta. Britanniassa vallasta syrjäytetyt Stuartit käyttivät tilannetta hyväkseen saadakseen valtaistuimensa takaisin. James Stuartin poika Charles Stuart matkusti kotoansa Roomasta Pariisiin pyytämään ranskalaisten tukea. Nämä lupautuivatkin auttamaan mikäli Charles saisi kirjallisen vahvistuksen hänen tukijoiltaan Britteinsaarilta siitä, että nämä liittyisivät hänen joukkoihinsa. Kirjalliset vakuutukset luettiin kuitenkin maanpetokseksi, joten niitä oli vaikea saada. Suulliset vakuutukset eivät puolestaan Ranskalle riittäneet eikä joukkoja näin annettu. Charlesille koitui kuitenkin tilaisuus brittien hävittyä Fontenoyn taistelun mantereella ja siirrettyä suurimman osan joukoista Saksaan tämän seurauksena. Britteinsaarten puolustus heikkeni näin merkittävästi.
Charles lähtikin laivalla Skotlantiin saapuen sinne 24. heinäkuuta. Paikanpäällä hän yritti lopulta onnistuen saada skottien klaanien tuen kapinalleen. Yksi joukkoihin liittyneistä oli George Murray, joka johti myöhemmin jakobiitteja useammassa taistelussa. Jakobiitit marssivat Murrayn johdolla Edinburghiin ja tällä välin brittien pienehköt joukot Skotlannissa rantautuivat John Copen johdolla Dunbariin. Sieltä Copen joukot siirtyivät Prestonpansin ja Prestonin kaksoiskylän alueelle puolustusasemiin 20. syyskuuta. Asemana toimi matala mäki, jonka edustalla oli suota. Jakobiitit saapuivat suon toiselle puolelle Tranentissa, mutta Murray ei ollut valmis hyökkäämään Copen vahvaa asemaa vastaan. Tällöin kuitenkin paikallinen mies kertoi jakobiiteille voivansa näyttää tien suon ympäri Copen joukkojen selustaan.
Copella oli käytössään noin 2 300 miestä, sekä muutamia tykkejä ja mörssäreitä. Jakobiitteja oli puolestaan noin 2 700, mutta suuri osa oli aseistautunut pelkästään kilvin, miekoin tai kirvein vastapuolen käyttäessä musketteja. Taistelu alkoi jakobiittien koukkauksen jälkeen näiden rynnäköllä. Copen tykkimiehet eivät edes ampuneet vaan pakenivat paikalta. Jalkaväki sai puolestaan ammuttua vain yhden yhteislaukauksen ennen kuin jakobiitit pääsivät lähietäisyydelle. Lähitaistelussa skottien kirveet ja miekat osoittautuivat tehokkaammiksi kuin brittien pistimet ja musketit. Vain noin 15 minuutin kahakan jälkeen taistelu oli jo ohi. Cope pakeni ratsain etelään Englannin puolelle.
Britit menettivät lyhyessä taistelussa 300 miestä kuolleina ja 700 haavoittuneina. Jakobiitit ottivat haavoittuneet ja 900 muuta vangeiksi. Vain brittien rakuunat ja pieni osa jalkaväestä pääsi pakenemaan Copen mukana. Brittien koko Skotlannin armeijan joukkojen näin tuhouduttua Charles Stuart sai alueen haltuunsa. Skotlannista hän saattoi kerätä veroja ja värvätä miehiä kapinaa jatkaakseen. Jakobiittien määrä kasvoikin 5 000:n ja he jatkoivat kapinaansa sotaretkellä Englannin puolelle 1. marraskuuta.
Moro-konflikti
Moro-konflikti oli Filippiinien hallituksen ja islaminuskoisten morojen välinen konflikti vuosina 1969–2014. Konflikti rajoittui pääasissa morojen asuttamalle Mindanaon saarelle, jonka itsenäisyyttä he ajoivat. Hallitus ja merkittävin kapinallisryhmittymä solmivat vuonna 2014 rauhansopimuksen, jonka myötä saari sai laajemman autonomian.
Arabit saavuttivat Filippiinit 1300-luvulla, ja saariston eteläosa kääntyi hiljalleen islamiin. Filippiineistä tuli Espanjan siirtokunta 1500-luvulla ja saarten väestö käännytettiin katolisiksi. Ainoastaan Mindanao säilyi islamilaisena ja espanjalaiset antoivat muslimiväestölle nimen moros. Espanjalaisilla oli vaikeuksia saada moroja hallintaan, ja Mindanaon hallinnasta taisteltiin siirtomaa-ajan loppuun saakka. Filippiinien siirryttyä Yhdysvalloille 1899 morot jatkoivat kapinointia.
Vuonna 1968 Filippiinien presidentti Ferdinand Marcos määräsi 68 armeijan muslimisotilasta teloitettavaksi, sillä hän pelkäsi heidän aloittavan kapinan keskushallintoa vastaan. Tästä suivaantuneen muslimit perustivat vuonna 1969 Moron kansallisen vapautusrintaman, jonka tavoitteeksi tuli Mindanaon itsenäistyminen. Vapautusrintama aloitti samana vuonna aseellisen konfliktin keskushallintoa vastaan. Saarella oli ollut jo aiemminkin yhteenottoja muslimien ja kristittyjen välillä ja kiistat koskivat myös luonnonvaroja ja sosiaalista epätasa-arvoa.
Vuonna 1974 Jolo käytännössä poltettiin taisteluissa maan tasalle, mikä herätti kansainvälistä huomiota. Hallitus myöntyi neuvottelemaan morojen kanssa 1976, ja neuvotteluissa luvattiin antaa Mindanaon hallintoalueille autonomiaa. Presidentti Marcos perui kuitenkin lupaukset, mikä suututti moroja entisestään. Seuraavana vuonna vapautusrintaman radikaali siipi erosi ja perusti Moron islamilaisen vapautusrintaman, jonka tavoitteena oli perustaa islamilainen valtio Mindanaolle.
Marcosin syrjäyttämisen jälkeen 1986 uusi presidentti Corazon Aquino aloitti nopeasti neuvottelut kansallisen vapautusrintaman kanssa. Neuvottelujen seurauksena osaan Mindanaosta perustettiin autonominen alue. 1990-luvun alussa saarelle syntyi uusia radikaaleja kapinallisryhmittymiä, joista merkittävimmät olivat Abu Sayyaf ja Jemaah Islamiyah. Presidentti Fidel Ramos solmi pitkien neuvotteluiden jälkeen rauhansopimuksen kansallisen vapautusrintaman kanssa 1996. Sopimuksen mukaisesti autonomisen alueen päätäntävaltaa lisättiin ja vapautusrintama laski aseensa. Islamilainen vapautusrintama jatkoi kuitenkin taisteluita.
Islamilaisen vapautusrintaman kanssa päästiin neuvotteluihin vasta 2000-luvulla. Vuonna 2003 sovittiin tulitauosta, joka ei kuitenkaan kestänyt kauaa. Rauhankeskustelut kuitenkin jatkuivat ja vuonna 2012 aloitettiin lopulliset neuvottelut rauhasta ja uuden autonomisen alueen perustamisesta. Sopimuksen tekemiseen meni kaksi vuotta ja vuonna 2014 islamilainen vapautusrintama suostui laskemaan aseensa. Pienemmät kapinallisryhmät eivät kuitenkaan allekirjoittaneet sopimusta ja ovat vannoneet jatkavansa taisteluita.
Newburnin taistelu
Newburnin taistelu käytiin toisessa piispojen sodassa 28. elokuuta 1640. Taistelussa Alexander Leslien johtamat presbyteerien liiton skotit voittivat Edward Conwayn johtamat englantilaiset, mikä johti myös lopulta koko sodan loppuun.
Skotlanti ja Englanti olivat vuodesta 1603 jakaneet saman kuninkaan. Niillä oli kuitenkin erilliset armeijat, parlamentit, lait ja kirkko. Näistä jälkimmäinen johti kahteen piispasotaan vuosina 1639 ja 1640. Kaarle I yritti ajaa omia uskonnollisia näkemyksiään, joihin ei Skotlannissa kuitenkaan taivuttu. Vuonna 1639 nämä johtivat yhteenottoihin maiden välillä. Satunnaiset yhteenotot johtivat pattitilanteeseen,mutta kahakat jatkuivat taas vuonna 1640. Skotlanti kokosi kasaan 25 000 miehen armeijan, jota johti palkkasoturi Alexander Leslie. Skotit lähtivät kohti Newcastle upon Tyneä, jonne oli tarkoitus hyökätä sen linnoitusten eteläpuolelta, jossa ne olivat heikoimmat. Tämä vaati Tynejoen ylityksen, joka täytyi tehdä Newburnin kylän kahlaamon kohdalla. Skotit saapuivat paikalle 27. elokuuta ja huomasivat englantilaisten olevan puolustusasemissa kahlaamon toisella puolella. Englantilaisia oli noin 6 000 ja heitä johti Edward Conway.
27. päivän yönä englantilaisten jalkaväki oli asemissaan ja ratsuväki leiriytyneenä näiden taakse. Leslie lähetti näitä häiritsemään osastoja samalla kun hän toi yhdeksän tykkiä asemiin kahlaamolle. Yksi kevyt tykki nostettiin Newburnin kirkon torniin, josta saattoi ampua englantilaisen jalkaväen asemiin miltei kirjaimellisesti suoraan näiden päälle. Tykit aloittivat tulituksensa aamulla ja niiden suojaamina skottien jalka- ja ratsuväki rynnäköi kahlaamon yli. Englantilaisten jalkaväki ei edes yrittänyt taistella, vaan pakeni paikalta. Skotit lähtivät näiden perään, mutta tällöin he saivat vastaansa englantilaisten ratsuväen. Englantilaisten onnistuikin aiheuttaa tappioita skottien jalkaväelle, mutta ratsuväkikin pakeni skottien ratsuväen tehtyä vastahyökkäyksen ja taistelun osoittauduttua toivottomaksi.
Hävittyään taistelun englantilaiset vetäytyivät etelään ja skotit marssivat Newcastleen. Kaupunki ei tehnyt juurikaan vastarintaa vaan antautui 30. elokuuta. Muutama viikko tätä myöhemmin skotit allekirjoittivat Kaarle I:n kanssa sopimuksen, jolla uskonnollinen kiista annettiin Englannin parlamentin ratkaistavaksi. Marraskuussa kokoontunut parlamentti kieltäytyi enää rahoittamasta Kaarle I:n sotaa skotteja vastaan ja antoi näiden hallita omaa kirkkoaan tahtonsa mukaan. Parlamentin myöhemmät lisävaatimukset johtivat sittemmin Englannin sisällissotaan, Kaarle I:n teloitukseen ja Oliwer Cromwellin tasavaltaan.
Tourville-luokka
Tourville-luokka oli Ranskan laivaston kolmen tyypin F67 aluksen muodostama sukellusveneentorjuntafregattiluokka. Alusten aseistuksena olevat merimaaliohjukset ja Crotale-ilmatorjuntaohjukset mahdollistivat kuitenkin muutkin tehtävät.
Vuosina 1994-1996 "Tourville" ja "De Grasse" modernisoitiin SLASM-sukellusveneentorjuntajärjestelmällä sekä aktiivisella erittäin matalalla taajuudella toimivalla VLF-kaikuluotaimella.
Luokan alukset olivat suurennettuja versioita Aconit-luokan fregateista (tyyppi F65). Niiden propulsiojärjestelmänä oli kaksi akselinen höyryturbiinikoneisto ja ne oli varustettu kahden Lynx WG13 -helikopterin vaatimilla tiloilla. Luokka oli ensimmäinen, joka varustettiin laivakäyttöön suunnitelluin Crotale-ohjuksin. Malafon-järjestelmä asennettiin rakennettaessa, mutta se poistettiin 1980-luvun lopun modernisointien yhteydessä.
Sokerimaissi
Sokerimaissi on ihmisravinnoksi soveltuva maissi, jolla on makeat vihannesten tapaan käytettävät tähkät. Sokerimaissi vaatii lämpöä, ja sato onnistuu Etelä-Suomessa lämpimänä kesänä. Sokerimaissin sadon onnistuminen pohjoisessa lyhyen kasvukauden Suomessa on epävarmaa, ja viljely rajoittuu vain Etelä-Suomeen, ja sadon onnistuminen vaatii keskimääräistä paremman kesän. Katteet ja kausimuovihuone sekä taimien esikasvatus auttavat. Sokerimaissia voidaan valmistaa vedessä keittämällä tai esimerkiksi kevyesti grillaamalla. Sokerimaissi on yksi ainesosa herne-maissi-paprika-pakasteissa.
La Fayette -luokka
La Fayette -luokka on Ranskan merivoimien DCNS:n valmistama kevyt monikäyttöinen fregattiluokka. Hieman muutettuna alustyyppi on käytössä myös Saudi-Arabian, Singaporen ja Taiwanin laivastoilla.
Luokan aluksia pidetään häiveteknologiaa hyödyntävinä, koska niiden tutkaheijastusta on pyritty vähentämään tavanomaisesta poikkeavalla tasaisella, erilaisia kulmia tuottavilla kansirakenteella. Kansirakenteissa on lisäksi käytetty tutkaheijastusta vähentäviä materiaaleja kuten komposiitteja.
Kolme ensimmäistä alusta tilattiin heinäkuussa 1988 ja loput kolme 1992. Ronarc'hin tilaus peruutettiin 1996.
Der Knochenmann
Der Knochenmann ("Kananlihalla") on Wolfgang Murnbergerin ohjaama rikoselokuva vuodelta 2009.
Elokuva on kolmas osa Wolf Haasin romaaneihin perustuvasta trilogiasta, jonka kaksi ensimmäistä osaa ovat "Komm, süsser Tod" (2000, "Tule, suloinen kuolema"), "Silentium" (2004). Se on edeltäjiensä tavoin musta komedia. Kukin elokuva on juonellisesti itsenäinen teos.
Elokuvan tarinassa Wienin poliisista pois potkittu yksityisetsivä Simon Brenner lähtee vuoristoon autovelan perintämatkalle ja törmää julmaan murhasarjaan, jota hän ryhtyy selvittämään.
Elokuva sai vuonna 2010 Romy-palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta.
Elokuva on esitetty Suomessa Espoo Cinéssa. Yleisradio esittää sen syksyllä 2014.
Dusa McDuff
Dusa Waddington McDuff (s. 1945) on skotlantilainen matemaatikko. Hänen tutkimusalueensa on geometria. Hän on professorina Stony Brook Universityssa New Yorkissa Yhdysvalloissa.
Dusa McDuff syntyi Edinburghissa Skotlannissa vuonna 1945. Hän syntyi akateemiseen perheeseen, sillä hänen isänsä oli genetiikan professori ja äitinsä arkkitehti. Hän sai nimen Margaret Duse (lempinimeltään Dusa) Waddington. Hän osoitti matemaattista lahjakkuutta jo nuorella iällä; kuusivuotiaana hän laski kertolaskun 1534 kertaa 2876. Hän opiskeli St. George's Scholl for Girls-oppilaitoksessa 7-vuotiaasta 16-vuotiaaksi. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon Edinburghin yliopistosta vuonna 1967 ja lähti tekemään jatko-opintoja Cambridgen yliopistoon. Täällä hän meni myös naimisiin miehensä David McDuffin kanssa. Opintojensa aikana hän tutki von Neumannin algebraa.
Muutama vuosi myöhemmin hän muutti miehensä perässä Moskovaan Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli yhdessä I.M Gelfandin kanssa. Hän työskenteli Moskovassa vain puoli vuotta ennen paluutaan takaisin Englantiin, jossa hän sai postdoc-paikan Cambridgen yliopistosta. Tänä aikana hän myös synnytti tyttärensä Annan. Vuonna 1972 hän otti työn Yorkin yliopistosta. Tämän jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin ja sai töitä Massachusetts Institute of Technology-yliopistosta, jonne myös hänen miehensä muutti. 
Henkilöesittely Stony Brook Universityn internetsivuilla
Elämäkerta Agnes Scott Gollagen internetsivuilla
Organoseleeniyhdisteet
Organoseleeniyhdisteet ovat orgaanisia yhdisteitä, jotka sisältävät kovalenttisen sidoksen hiilen ja seleenin välillä. Monia organoseleeniyhdisteitä esiintyy luonnossa ja niillä on biokemiallista merkitystä. Useat organoseleeniyhdisteet ovat myös hyödyllisiä synteettisen orgaanisen kemian reaktioissa.
Seleenin hapetusluku organoseleeniyhdisteissä on tyypillisesti +II tai +IV. Monet organoseleeniyhdisteet muistuttavat rakenteeltaan vastaavia orgaanisia rikkiyhdisteitä, mutta ovat hieman rikkiyhdisteitä pysymättömämpiä ja hapettuvat helpommin. Organoseleeniyhdisteitä ovat muun muassa selenolit (RSeH), selenidit eli selenoeetterit (RSeR), diselenidit (RSeSeR), triselenidit (RSeSeSeR), selenyylihalidit (RSeX), selenoaldehydit (RCHSe), selenoketonit (RCSe), selenohapot (RCOSeH), selenoksidit (RSeO), selenonit (RSeO) ja seleniinihapot (RSe(O)OH). Tunnetaan myös seleeniä sisältäviä heterosyklisiä yhdisteitä kuten tiofeenin seleenianalogi selenofeeni.
Selenoleja voidaan valmistaa alkyyli- tai aryylihalidin ja alkalimetallivetyselenidin kuten natriumvetyselenidin avulla. Selenidien kuten natriumselenidin käyttö johtaa selenoeetterien muodostumiseen.
FS La Fayette (F710)
La Fayette (runkonumero F710) on Ranskan laivaston 1996 palvelukseen otettu La Fayette-luokan monitoimifregatti.
Alus tilattiin DCNS:ltä. Sen köli laskettiin 15. marraskuuta 1990 ja alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 1992. Alus otettiin palvelukseen 22. maaliskuuta 1996.
Alus on vuonna 2014 aktiivipalveluksessa kotisatamanaan Toulon.
Cheek to Cheek
Cheek to Cheek on kahden yhdysvaltalaislaulajan, Tony Bennettin ja Lady Gagan yhteisalbumi, jonka julkaisivat Interscope Records ja Columbia Records 19. syyskuuta 2014. Bennett ja Gaga tapasivat toisensa ensimmäistä kertaa vuonna 2011 Robin Hood Foundation-gaalan kulissien takana New York Cityssä. Myöhemmin kaksikko nauhoitti uuden version kappaleesta "The Lady Is a Tramp" sekä alkoivat pohtimaan suunnitelmia yhteisen jazz-projektin työstämiseen. "Cheek to Cheek" koostuu lukuisten tunnettujen jazzmuusikkojen kuten George Gershwinin, Cole Porterin, Jerome Kernin ja Irving Berlinin jazzstandardeista. Albumin inspiraatio lähti liikkeelle Bennettin ja Gagan halusta esittää kappaleita nuoremmalle sukupolvelle, koska he uskoivat että kappaleet olisivat yleismaailmallisesti suosittuja.
Tammikuussa 2013 molemmat vahvistivat albumin olevan kehitteillä ja nauhoitus aloitettiin sen jälkeen kun Gaga oli toipunut lonkkaleikkauksesta. New York Cityssä suoritetuissa nauhoituksissa oli mukana aiemminkin molempien kanssa yhteistyötä tehneitä livebändi ja jazz-muusikoita. Gaga halusi poiketa itselleen ominaisista pop-kappaleista ja halusi sen sijaan laulaa aidolla jazz-lauluäänellä. Albumin julkaisua lykättiin lukuisia kertoja, ja lopullisen julkaisupäivän Gaga ja Bennett paljastivat The Today Showssa. Pian julkaistiin myös kappaleiden kokonaispituudet ja albumin kansikuva, ja kerrottiin vaihtoehtoisten kokonaisuuksien kappaleet.
Artistit mainostivat "Cheek to Cheekiä" lukuisissa esityksissä New Yorkissa ja sen lähiympäristössä. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "Anything Goes", "I Can't Give You Anything but Love" ja "Nature Boy". Kaksi ensimmäistä nousi Billboardin Jazz Digital Songs listalla ykköseksi. Suomessa itse albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 27.
FS Surcouf (F711)
Surcouf (runkonumero F711) on Ranskan laivaston 1997 palvelukseen otettu La Fayette-luokan monitoimifregatti.
Alus tilattiin DCNS:ltä. Sen köli laskettiin 6. heinäkuuta 1992 ja alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1993. Alus otettiin palvelukseen 7. helmikuuta 1997.
Alus on vuonna 2014 aktiivipalveluksessa kotisatamanaan Toulon.
FS Surcouf (D621)
Surcouf (runkonumero D621) oli Ranskan laivaston 1955 palvelukseen otettu Surcouf-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin heinäkuussa 1951 ja alus laskettiin vesille 3. lokakuuta 1953. Alus otettiin palvelukseen 1. marraskuuta 1955.
Palvelukseen oton jälkeen alus sijoitettiin Brestiin, mistä se siirrettiin 1961 Touloniin. Alus osallistui 1956 Suezin kriisin aikana operaatio Musketeeriin. Alukseen törmäsi 26. maaliskuuta 1960 Groizin edustalla rahtialus "Léognan". Algerian sodassa maaliskuussa 1962 alus määrättiin tulittamaan Bab el-Ouedia, mutta aluksen päällikkö capitaine de frégate Picard-Destelan kieltäytyi annetusta käskystä.
Alus muutettiin 1960-luvun alussa komentotehtäviin, jolloin etummainen 57 millimetrin tykki poistettiin sillan laajennuksen tieltä.
Neuvostoliittolainen tankkeri "General Busharov" törmäsi alukseen 6. kesäkuuta 1971 Välimerellä hieman alle 100 kilometriä Cartagenasta etelään. Alukselta lensi yhdeksän miestä mereen ja yksi paloi pahoin kuollen saamiinsa vammoihin myöhemmin. "Tartun" yrittäessä ottaa pahoin vaurioitunut alus hinaukseen "Surcouf" katkesi kahtia, jolloin keula upposi nopeasti. Perä hinattiin Cartagenan kautta Touloniin. Perä upotettiin Exocet-ohjuksella palveluksesta poiston jälkeen 5. toukokuuta 1972.
Kaikkeuden enkelit
Kaikkeuden enkelit () on islantilaisen kirjailija Einar Már Guðmundssonin romaani vuodelta 1993. Se voitti Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 1995. Samana vuonna Like julkaisi teoksen suomeksi Tuula Tuuvan kääntämänä.
Friðrik Þór Friðriksson on ohjannut romaanista elokuvasovituksen "Kaikkeuden enkelit". Se sai ensi-iltansa vuonna 2000.
Héctor Bellerín
Héctor Bellerín Moruno (s. 19. maaliskuuta 1995) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Arsenal FC:tä. Bellerínin pelipaikka on oikea laitapuolustaja.
Hänen kasvattajaseuransa on Espanjan suurseura FC Barcelona, jota Bellerín edusti vuodet 2003–2011. Vuonna 2011 hän siirtyi Arsenaliin. Kauden 2013–2014 Bellerín oli lainalla Englannin Mestaruussarjan Watford FC:ssä, jossa pelejä kertyi vain kahdeksan.
Kaudeksi 2014–2015 Bellerín palasi lainalta takaisin Arsenaliin ja teki seuradebyyttinsä virallisissa otteluissa syyskuussa 2014 Mestareiden liigan ottelussa Borussia Dortmundia vastaan, kun joukkueen laitapuolustajat Mathieu Debuchy, Calum Chambers ja Nacho Monreal kärsivät vammoista. Vuonna 2014 Bellerín rikkoi myös Theo Walcottin tekemän 40 metrin juoksuennätyksen, joka teki hänestä Arsenalin historian nopeimman pelaajan. Kaudella 2014-2015 Bellerín pelasi Valioliigassa 20 ottelua tehden kaksi maalia.
Bellerín on pelannut myös monissa Espanjan nuorten maajoukkueissa. Vuodesta 2015 hän on kuulunut Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
"Päivitetty 22. marraskuuta 2015."
Pikmin 3
Pikmin 3 on Nintendon julkaisema reaaliaikainen strategiapeli, joka julkaistiin alun perin Japanissa 13. heinäkuuta 2013 Wii U:lle. Peli on kolmas osa "Pikmin"-pelisarjaa. Peli julkistettiin E3-messuilla 2012.
Pelissä esitellään uusia Pikmin-lajeja, kuten Kivi-Pikminit, jotka pystyvät murskaamaan vihollisten suojakuoria ja lasiseiniä. Pelissä on myös uusia pelitiloja. Pelaaja pystyy pelaamaan peliä Gamepadilla, Wii U Pro Controllerilla tai Wii Remotella ja Nunchukilla.
Peli on saanut positiivisen vastaanoton. Sillä on GameRankingsissa 86.59 % keskiarvo, ja Metacriticissä 87/100. IGN antoi pelille arvosanaksi 8.8/10, Eurogamer 9/10 ja Edge 8/10. Suomessa Pelaajalehti antoi pelille arvosanaksi 9/10, Gamereactor 9/10, Dome.fi 4,5/5 ja Suomen IGN 8.5/10.
Leandro Castán
Leandro Castán da Silva (s. 5. marraskuuta 1986 Jaú) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa. Pelipaikaltaan Castán on keskuspuolustaja.
Leandro Castán on Atlético Mineiron kasvatti. Hän teki seurassa ammattilaisdebyyttinsä vuonna 2005. Vuonna 2007 Castán siirtyi ruotsalaiseen Helsingborgs IF:ään. Hän pelasi seurassa vietetyn kolmen kauden aikana vain neljä liigapeliä ja palasi takaisin kotimaansa alasarjoihin Barueriin kaudeksi 2009. Baruerissä Castán sai uutta nostetta uralleen ja siirtyi vuonna 2010 maan suurseuraan Corinthiansiin. Corinthiansissa Castán pelasi kolme kautta ja voitti sinä aikana Brasilian mestaruuden ja Copa Libertadoresin. Kesällä 2012 Castán siirtyi Italian suurseuraan AS Romaan. Siirtosumma oli arviolta viisi ja puoli miljoonaa euroa. Castánista tuli nopeasti seuran avainpelaaja ja hän oli suuressa roolissa kaudella 2013-14, kun Roma päästi vain 19 maalia 34 ottelussa. Sarjasijoitus oli kuitenkin toinen Juventuksen jälkeen.
Leandro Castán pelasi ensimmäisen maaottelunsa Brasilian jalkapallomaajoukkueen paidassa lokakuussa 2012 Japania vastaan Puolan Wroclawissa. Tähän mennessä Castán on pelannut maajoukkueessa kaksi ottelua. Huolimatta hänen loistavasta kaudestaan Romassa, Brasilian silloinen päävalmentaja Luiz Felipe Scolari ei valinnut Castánia vuoden 2014 MM-kisoihin.
Noonie Bao
Noonie Bao (oikealta nimeltään Jonnali Mikaela Parmenius, s. 9. elokuuta 1987) on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä.
Tultuaan täysi-ikäiseksi Noonie Bao liittyi kustantajalle lauluntekijäksi ja on sittemmin sanoittanut kappaleita Aviciille, Don Diablolle, Clean Banditille, Tove Styrkelle ja Adiam Dymottille. Lokakuun 2012 viimeisenä päivänä hän julkaisi Hybrisin lisensoiman debyyttialbuminsa nimeltään "I am Noonie Bao". Vuoden 2013 Grammisgalanissa hän oli ehdolla kategoriassa "Vuoden tulokas". Samana vuonna hän oli yksi Moraeus med Mera -televisio-ohjelman vieraista. Noonie Bao oli yksi sanoittajista Aviciin englanninkielisellä singlellä "I Could Be the One", jossa hän myös laulaa sanoitetut sanat. Noonie Bao asuu tällä hetkellä Tukholmassa.
Andreas Lambertz
Andreas "Lumpi" Lambertz (s. 15. lokakuuta 1984 Dormagen) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa Fortuna Düsseldorfia. Pelipaikaltaan Lambertz on keskikenttäpelaaja. Hän on ensimmäinen saksalainen jalkapalloilija, joka on edennyt saman seuran kanssa neljänneksi korkeimmalta sarjatasolta Bundesliigaan. Hänet tunnetaan lempinimellä Lumpi.
Juniorina Lambertz edusti muun muassa Borussia Mönchengladbachia. Hän siirtyi Fortuna Düsseldorfiin vuonna 2002, kun se pelasi vielä Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla. Lambertz toimi myös seuran kapteenina välillä ja sarjaporras kerrallaan Fortuna nousi kohti Bundesliigaa. Kaudella 2011-2012 seura onnistui nousemaan korkeimmalle sarjatasolle ja Lambertz pääsi ensimmäistä kertaa elämässään pelaamaan Bundesliigassa. Hän pelasi kauden 2012-13 aikana 28 ottelua ja teki niissä yhden maalin.. Fortuna kuitenkin putosi takaisin 2. Bundesliigaan ja Lambertz jäi seuraan.
Giitu
Giitu on vuonna 1993 ilmestynyt Angelin tyttöjen toinen studioalbumi. Sen tuottajana toimi yhtyeen debyyttilevyn "Dollan" tapaan Värttinän laulaja Sari Kaasinen. Edellisestä albumista poiketen Giitun kappaleet ovat suurimmaksi osaksi Angelin tyttöjen omaa tuotantoa. Myös yhtyeen kokoonpanoon oli tullut muutoksia, kun Ulla Pirttijärvi oli eronnut ja uudeksi jäseneksi oli liittynyt multi-instrumentalisti Alfred Häkkinen. Albumilla vierailivat norjansaamelainen joikaaja Sara Márit Gaup sekä Värttinä-yhtyeen Janne Lappalainen.
Nepalinhanhikki
Nepalinhanhikki ("Potentilla nepalensis") on hanhikkien sukuun kuuluva laji. Se on lähtöisin Himalajan alueelta. Kasvi on puoli metriä korkea. Varret ovat suoria, nukkaisia ja niissä on punertavaa väriä. Nepalinhanhikilla on pitkulaisia ja sahalaitaisia lehdyköitä. Lehdet ovat muodoltaan liuskaisia; alalehdissä liuskoja on viisi ja ylälehdissä kolme. Kukat ovat väriltään kirkkaanpunaiset tai karmiininpunaiset ja ne ovat leveydeltään enimmillään 3 cm. Nepalinhanhikki kukkii kesäkuulta syyskuulle. Laji menestyy aurinkoisella ja kuivalla kasvupaikalla. Kasvia voidaan lisätä paitsi siemenistä, myös jakamalla, mikä voidaan tehdä sekä keväällä että loppukesällä.
Colin Montgomerie
Colin Stuart Montgomerie, OBE (s. 23. kesäkuuta 1963 Glasgow) on skotlantilainen golfaaja.
Montgomerie on ollut Euroopan joukkueessa Ryder Cupissa kahdeksan kertaa. European Tourilla hänellä on yhteensä 31 turnausvoittoa, joka on neljänneksi eniten kiertueen historiassa vuoteen 2014 mennessä.
PGA Tourilla Montgomeriellä ei pitkästä ja kunnioitettavasta urasta huolimatta ole yhtään voittoa, vaikka on sijoittunut viidesti toiseksi major-turnauksissa. Vuoden 1994 US Openissa sekä 1995 PGA Championshipissä Montgomerie menetti voiton vasta playoff-rei'illä.
Montgomerie valittiin golfin Hall of Fameen vuonna 2013.
Paul Lawrie
Paul Stewart Lawrie, OBE (s. 1. tammikuuta 1969 Aberdeen) on skotlantilainen golfaaja. Vuonna 1986 ammattilaisuransa aloittanut Lawrie on voittanut yhteensä 12 ammattilaisturnausta.
Lawrien paras saavutus on vuoden 1999 British Openin voitto neljän jatkoreiän jälkeen. Kyseinen turnaus muistetaan parhaiten Jean van de Velden kolmen lyönnin johtoaseman menettämisestä viimeisellä reiällä. Lopulta Lawrie onnistui päihittämään van de Velden sekä Justin Leonardin, vaikkei ollut aiemmin neljän päivän aikana ollut kertaakaan turnauksen johdossa.
Sandy Lyle
Alexander Walter Barr "Sandy" Lyle, MBE (s. 9. helmikuuta 1958 Shrewsbury, Englanti) on skotlantilainen golfaaja.
Lyle on voittanut urallaan kaksi major-turnausta; vuoden 1985 British Openin ja 1988 US Mastersin. Yhteensä hänellä on ammattilaisurallaan 29 turnausvoittoa.
Lyle valittiin golfin Hall of Fameen vuonna 2011.
FS Furieux (1883)
Furieux oli Ranskan laivaston vuonna 1883 vesillelaskettu rannikkopanssarilaiva.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin huhtikuussa 1878. Alus laskettiin vesille heinäkuussa 1883 ja se otettiin palvelukseen helmikuussa 1887.
Alus muistutti edeltänyttä "Tonnantia", mutta kansirakenteet oli tehty yksi kerros ylemmäs panssaroinnista.
Alus modernisoitiin vuosina 1902-1904, jolloin sen aseistukseksi vaihdettiin kaksi 9,4 tuuman 40 pituuskaliiperin M1893/96 tykit yhteen keskellä alusta olevaan torneihin. Näiden lisäksi alukselle asennettiin kuusitoista 47 ja 37 millimetrin tykkiä. Aluksen kattilat vaihdettiin kahdeksaan Belleville-kattilaan ja höyrykoneeksi tuli VTE, jolloin teho oli 5 145 hevosvoimaa. Nopeus nousi samalla reilulla solmulla 14,3 solmuun. Alus siirrettiin uransa lopulla sukellusveneiden emälaivaksi. "Furieux" poistettiin alusluettelosta vuonna 1913.
Jarkko Komula
Jarkko Komula (s. 13. maaliskuuta 1976 Oulu) on suomalainen dartsinpelaaja.
Komula on kuulunut vuodesta 2009 lähtien PDC-liittoon. Hänen parhaimpiin saavutuksiin kuuluu muun muassa World Masters -turnauksen finaalipaikka vuonna 2001.
Komulan sisääntulokappale on Fleetwood Macin ""The Chain"".
Tuanku Syed Putra
Radža Sayyid Harrun Putra ibni Syed Hassan Jamalullail, oli Malesian kuningas ja Perlisin radža. Hänestä tuli Malesian kolmas kuningas edellisen hallitsijan Hisamuddinin kuoltua vuonna 1960. Putra toimi kuninkaana vuoteen 1965 asti.
Japaninesikko
Japaninesikko ("Primula japonica") on esikoiden sukuun kuuluva laji. Se on lähtöisin nimensä mukaisesti Japanista. Kasvi on 40-50 cm korkea. Lehdet ovat muodoltaan liuskaiset ja niiden reuna on sahalaitainen. Kukat ovat punaisia tai valkoisia, niissä on kukkaperät ja ne ovat päällekkäin muodostaen kiehkuroita. Japaninesikko kukkii kesäkuulta heinäkuulle. Kasvi menestyy puolivarjossa kosteassa ja multavassa maassa. Sitä voidaan lisätä paitsi siemenistä, myös jakamalla. jakaminen voidaan tehdä 3-4 vuoden välein ja oikea aika on heti kukinnan jälkeen.
XKeyscore
Xkeyscore tai XKEYSCORE (lyh. XKS) on tietokonejärjestelmä, jonka tarkoituksena on mahdollistaa maailmanlaajuisesti kerätyn Internet-datan analysointi ja tiedonhaku. Järjestelmää käytti ensimmäisenä Yhdysvaltain kansallinen turvallisuusvirasto (NSA). Ohjelmaa käyttävät myös muiden maiden tiedusteluvirastot, mukaan lukien Australian Defence Signals Directorate, Uuden-Seelannin Government Communications Security Bureau ja Saksan Bundesnachrichtendienst.
Ohjelman käyttötarkoitus tuli julki heinäkuussa 2013, kun The Sydney Morning Herald ja O Globo -lehdet kirjoittivat siitä Edward Snowdenin vuotamien asiakirjojen perusteella. Ohjelman koodinimi oli entuudestaan tunnettu, koska se on mainittu aikaisemmissa artikkeleissa ja on monen muun koodinimen tavoin nähtävissä julkisissa työkuvauksissa ja työntekijöiden ansioluetteloissa mainittuna.
3. heinäkuuta 2014, saksalainen Norddeutscher Rundfunk -yleisradioyhtiö julkaisi otteita Xkeyscoren lähdekoodista. Asiantuntijaryhmä teki lähdekoodi analysoinnin järjestelmästä ja kirjoitti siitä raportin. Hiljattain julkaistut artikkelit ovat maininneet, että Xkeyscore käyttää rodun, sukupuolen, etnisyyden ja sijainnin kaltaisia henkilötietoja liputtamaan tietynlaisia datajoukkoja.
Citizen Brain
Citizen Brain on irlantilaisen thrash metal -yhtye Gama Bombin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 9. kesäkuuta 2008 levymerkillä Earache Records.
Albumin varhainen painos sisältää bonus-DVD:n, joka käsittää kiertueella ja studiossa kuvattua videomateriaalia.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Gama Bomb.
Mehulinja
Mehulinja on Simo Ojaniemen kehittämä ja AmerSoftin vuonna 1984 julkaisema peli. Peli kehitettiin Commodore VIC-20 -tietokoneelle ja se vaati toimiakseen myös Super Expander -laajennuksen. Mehulinjaa pidetään Suomen toiseksi vanhimpana kaupallisena videopelinä.
Pelissä tehtävänä on hallita mehutehdasta täyttämällä mehupulloja niiden kulkiessa linjastoa pitkin. Korkittamista, etikettien liimaamista, porttia ja jokaista mehulaatua ohjataan omilla painikkeillaan.
Tales from the Grave in Space
Tales from the Grave in Space on irlantilaisen thrash metal -yhtye Gama Bombin kolmas studioalbumi. Se oli myös ensimmäisiä levy-yhtiölle kiinnitetyn yhtyeen internetin kautta ilmaiseksi ladattavia albumeita. Albumi julkaistiin digitaalisena 5. marraskuuta 2009 sekä vinyylilevynä 25. tammikuuta 2010.
Albumin rajoitettu kahden cd:n painos sisältää bonus-EP:n "Half Cut". Viiden kappaleen EP sisältää albumin aikaan ja sen jälkeen äänitettyä materiaalia.
Jay Harrison
Jay Harrison (s. 3. marraskuuta 1982) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Chicago Blackhawksin organisaatiossa. Aiemmin hän on pelannut myös Winnipeg Jetsissä, Toronto Maple Leafsissa sekä Carolina Hurricanesissa.
Toronto Maple Leafs varasi Harrisonin NHL:ään kolmannella kierroksella numerolla 82 . Neljän Toronton farmijoukkueessa AHL:ssä pelatun kauden jälkeen hän pääsi tekemään NHL-debyyttinsä 27. tammikuuta 2006 Montreal Canadiensia vastaan. Hän sai samassa ottelussa myös uransa ensimmäisen syöttöpisteen.
16. kesäkuuta 2008 Harrison teki vuoden mittaisen sopimuksen sveitsiläisen NLA:ssa pelanneen EV Zugin kanssa, mutta 27. marraskuuta 2009 hän palasi loppukauden mittaisella sopimuksella Torontoon.
9. heinäkuuta 2009 Harrison teki kaksisuuntaisen sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Ensimmäisen NHL-maalinsa Harrison teki 9. lokakuuta 2009, kun Carolina voitti Florida Panthersin 7–2.
Kaudella 2014–2015 joulukuussa Harrison siirtyi Carolinasta loukkaantumisista kärsineeseen Winnipeg Jetsiin, joka antoi tilalle kuudennen kierroksen varausvuoron .
26.2.2016 Harrison myytiin Andrew Laddin ja Matt Fraserin kanssa Chicagoon vaihdossa Marko Danoon ja 1.kierroksen varausvuoroon 2016.
Riley Nash
Riley Nash (s. 9. toukokuuta 1989) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Boston Bruinsissa. Hän on Edmonton Oilersin ensimmäisen kierroksen varaus .
26. kesäkuuta 2010 Nashin ensimmäisellä kierroksella varannut Edmonton Oilers kauppasi hänen oikeutensa Carolina Hurricanesiin, joka antoi tilalle 46. varauksensa . 19. heinäkuuta 2010 Nash teki Carolinan kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. 23. joulukuuta 2011 Nash teki ensimmäisen NHL-pisteensä syöttäessään Andreas Nödlin maalin Ottawa Senatorsia vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 2. maaliskuuta 2013 Florida Panthersia vastaan.
Survival of the Fastest
Survival of the Fastest on irlantilaisen thrash metal -yhtye Gama Bombin esikoisalbumi. Albumi julkaistiin omakustanteena syyskuussa 2005 sekä uudelleen levymerkillä Witches Brew vuonna 2006.
Adrian von Ziegler
Adrian von Ziegler (s. 25. joulukuuta 1989 Zürich) on sveitsiläinen säveltäjä, joka tuli kuuluisaksi YouTuben välityksellä. Adrian säveltää musiikkinsa yleensä yksin pelkillä koskettimilla käyttäen apunaan Magix Music Maker ohjelmaa, toisinaan hän myös laulaa tai soittaa kitaraa. Adrian von Ziegler julkaisi ensimmäisen albuminsa "Requiem" vuonna 2010 ja on sen jälkeen julkaissut 13 muuta albumia. Adrian von Zieglerin kappaleet ovat yleensä kelttiläis- tai fantasia- vaikutteista instrumentaalimusiikkia.
Johannes Geis
Johannes Geis (s. 17. elokuuta 1993 Schweinfurt) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa vuodesta 2017 alkaen Sevilla FC:tä. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Geis on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Geis on Greuther Fürthin kasvatti. Hän edusti seuran edustusjoukkuetta ja sen kakkosjoukkuetta vuosina 2010-2013. Vuonna 2013 Geis siirtyi Bundesliigassa pelaavan Mainzin riveihin. Hän teki debyyttinsä Bundesliigassa elokuussa 2013. Geis pelasi hienon kauden ja jalkapallolehti GOAL valitsi hänet kauden päätyttyä Bundesliigan tähtikenttään. Kaudella 2014-2015 Geis pelasi jokaisessa 34 ottelussa tehden niissä neljä maalia.
Heinäkuussa 2015 Geis siirtyi toiseen Bundesliiga-seuraan, FC Schalke 04:ään.
Geis on edustanut myös monia Saksan nuorten maajoukkueita. Nykyisin hän pelaa alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa debyytti tuli elokuussa 2013 Ranskaa vastaan. Hän kuuluu joukkueseen myös alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
CCTV-5
CCTV-5 (tunnetaan myös nimellä Sports Channel) on kiinalaisen CCTV:n julkinen pääurheilukanava. Lähetykset alkoivat 1. tammikuuta 1995. Kanava lähettää ohjelmaa ympäri vuorokauden seitsemänä päivänä viikossa.
Virallinen sivusto
Agía Paraskeví (Attika)
Agía Paraskeví () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αγίας Παρασκευής, "Dímos Agías Paraskevís"), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 7,935 neliökilometriä ja väkiluku 59 704 (vuonna 2011).
Agía Paraskeví sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Se on nimetty Pyhän Paraskevan mukaan. Agía Paraskevín kaupunginosiin kuuluu muun muassa Stavrós. Kaupungissa sijaitsevat Agía Paraskevín metroasema ja Nomismatokopeíon metroasema.
Amaroúsio
Amaroúsio (; ; eli Δήμος Αμαρουσίου, "Dímos Amarousíou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 12,938 neliökilometriä ja väkiluku 72 333 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on kaupunki nimeltä Maroúsi, mitä nimeä käytetään usein myös koko kunnasta.
Maroúsin kaupunki sijaitsee noin kymmenen kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Siellä sijaitsevat muun muassa Ateenan olympiastadion ja Ateenan olympiahalli. Kaupungissa sijaitsevat myös Ateenan metron asemat Eiríni ja Maroúsi sekä metron ja proastiakós-junien yhteinen asema Neratziótissa.
Chalándri
Chalándri (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Χαλανδρίου, "Dímos Chalandríou"), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 10,805 neliökilometriä ja väkiluku 74 192 (vuonna 2011).
Chalándri sijaitsee noin seitsemän kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Kaupungissa sijaitsee Chalándrin metroasema.
Filothéi-Psychikó
Filothéi-Psychikó ( eli Δήμος Φιλοθέης-Ψυχικού, "Dímos Filothéis-Psychikoú") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 6,2 neliökilometriä ja väkiluku 26 968 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Psychikó.
Filothéi-Psychikó sijaitsee noin kuusi kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Kunta syntyi, kun Filothéi, Néo Psychikó ja Psychikó yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Filothéi-Psychikón kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Irákleio (Attika)
Irákleio () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ηρακλείου Αττικής, "Dímos Irakleíou Attikís"), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 4,638 neliökilometriä ja väkiluku 49 642 (vuonna 2011).
Irákleio sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiskoilliseen. Kaupungissa sijaitsee Irákleion metroasema.
Kifisiá
Kifisiá () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κηφισιάς, "Dímos Kifisiás"), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Koko kunnan pinta-ala on 34,03 neliökilometriä ja väkiluku 70 600. Varsinaisen Kifisián kaupungin väkiluku on 47 332 (vuonna 2011).
Kifisiá sijaitsee noin seitsemän kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Se on Pohjois-Ateenan alueyksikön hallinnollinen keskus. Kaupunki on saanut nimensä sen alueella sijainneesta antiikin aikaisesta Kefisian demoksesta sekä Kifisós-joesta, jonka alkulähteiden lähellä se sijaitsee. Kaupungissa sijaitsevat Ateenan metron asemat Kifisiá ja KAT.
Nykyinen Kifisián kunta muodostui, kun Kifisiá, Ekáli ja Néa Erythraía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kifisián kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Lykóvrysi-Péfki
Lykóvrysi-Péfki ( eli Δήμος Λυκόβρυσης-Πεύκης, "Dímos Lykóvrysis-Péfkis") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 3,74 neliökilometriä ja väkiluku 31 002 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Péfki.
Lykóvrysi-Péfki sijaitsee noin 12 kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Kunta syntyi, kun Lykóvrysi ja Péfki yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Lykóvrysi-Péfkin kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Ali Ahamada
Ali Ahamada (s. 19. elokuuta 1991 Martigues) on ranskalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Toulouse FC:tä. Ahamada on oikeajalkainen.
Ahamada on edustanut ammattilaisurallaan vain Toulousea, vaikka on FC Martiguesin kasvatti. Hän debytoi Ligue 1:ssä helmikuussa 2011 Rennesiä vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Marc Vidalin loukkaannuttua. Nuoresta iästään huolimatta Ahamada on pelannut Ligue 1:ssä jo lähes 130 peliä. Hänellä on sopimus seuran kanssa vuoteen 2018 asti. Syyskuussa 2012 Ahamada tasoitti pelin Rennesiä vastaan 95. minuutilla tilanteeseen 2-2.
Ahamada pelasi vuosina 2011–2013 Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.