hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Matti Autio (kenraali)
Matti Jaakko Autio (10. joulukuuta 1934 Kuolajärvi – 6. toukokuuta 2017 Turku) oli suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi Suomen rajavartiolaitoksen päällikkönä.
Aution vanhemmat olivat majuri Viljo Jaakko Autio ja Vilma Lempi Laitila. Hänen puolisonsa on Lilli Mirjam Pirilä. Autio tuli ylioppilaaksi 1954 ja valmistui Kadettikoulusta 1957 ja Sotakorkeakoulusta 1969. Hän toimi ensin nuorempana upseerina Lapin rajavartiostossa 1957–1958, Rajakoulun opetusupseerina 1958–1959, Kaakkois-Suomen rajavartioston vartioupseerina 1959–1962, sitten Lapin rajavartiostossa komppanian- ja toimistopäällikkönä 1962–1971. Rajavartiolaitoksen esikunnan toimistoesiupseeri hän oli 1971–1975. Kaakkois-Suomen rajavartioston apulaiskomentajana Autio toimi 1975–1978 ja komentajana 1978–1982. Rajavartiolaitoksen esikunnassa rajaosaston päällikkö 1983–1989. Suomen rajavartiolaitoksen päällikkö Autio oli 1. helmikuuta 1989 – 31. joulukuuta 1997, hänen seuraajansa tehtävässä oli kenraali Hannu Ahonen. Autio ylennettiin vänrikiksi 1955, luutnantiksi 1958, yliluutnantiksi 1961, kapteeniksi 1964, majuriksi 1969, everstiluutnantiksi 1975, everstiksi 1979, kenraalimajuriksi 1988 ja kenraaliluutnantiksi 1989.
Autio toimi sekä Suomen Hiihtoliiton että Kansainvälisen Hiihtoliiton hallituksen jäsenenä, ensin mainitun hallituksen puheenjohtaja hän oli 1986–1989.
Leidit laukkamatkalla
Leidit laukkamatkalla on vuonna 2013 TV5-kanavalla esitetty 6-osainen viihdeohjelma, jossa Tiina Lymi ja Mari Perankoski tutustuvat Englantilaiseen laukkakulttuuriin.
Bahman Golbarnezhad
Bahman Golbarnezhad (12. kesäkuuta 1968 Abadan – 17. syyskuuta 2016) oli iranilainen vammaisurheilija, joka edusti maataan pyöräilyssä C4-luokassa Lontoon paralympialaisissa 2012 ja Rio de Janeiron paralympialaisissa 2016. Hän oli Iranin–Irakin sodan veteraani.
Golbarnezhad kuoli Rion paralympialaisissa 17. syyskuuta 2016 käydyssä maantieajon kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa.
Dan Middleton
Daniel Middleton (s. 8. marraskuuta 1991) on brittiläinen, myös nimellä TheDiamondMinecart (tai lyhyemmin DanTDM) tunnettu, tubettaja, joka tekee pelivideoita keskittyen pääasiassa Minecraftiin. Hänellä oli syyskuussa 2016 yli 12,4 miljoonaa tilaajaa kanavallaan ja hänen videonsa olivat saaneet jo yli 8 miljardia näyttökertaa. Hänen kanavansa on yksi YouTuben suosituimmista.
Savína Giannátou
Savína Giannátou (joskus "Yannátou"/"Yiannátou", , s. 16. maaliskuuta 1959 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen laulaja.
Giannátou opiskeli laulua Ateenan konservatoriossa sekä Lontoossa Guildhall School of Music and Drama -oppilaitoksessa. Hänen ohjelmistonsa koostuu pääosin välimerellisestä musiikista. Hän ottaa vaikutteita musiikkiinsa eri Välimeren maiden muiikista.
Hän on 1990-luvulta lähtien esiintynyt satunnaisesti naistriona yhdessä kreikkalaiskollegoidensa Élli Paspalán ja María Farantoúrin kanssa.
Tragoúdia diamartyrías apó ólo ton kósmo
Tragoúdia diamartyrías apó ólo ton kósmo (, ”Protestilauluja kaikkialta maailmasta”) on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin studioalbumi vuodelta 1977. Se sisältää aikakauden tunnettuja protestilauluja, nueva canciónia sekä negrospirituaaleja. Levyllä lauletaan espanjaksi, italiaksi, englanniksi sekä grikoksi.
Tiomaitohappo
Tiomaitohappo eli 2-merkaptopropaanihappo (CHSO) on tioleihin ja karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa kosmetiikassa hiusvalmisteissa.
Huoneenlämpötilassa tiomaitohappo on nestettä, jolla on epämiellyttävä haju. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja on lisäksi liukoista etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Tiomaitohappo on kiraalinen ja optisesti aktiivinen yhdiste. R-enantiomeerin ominaiskiertokyky etyyliasetaattiliuoksessa on +56,4.
Tiomaitohappoa valmistetaan tyypillisimmin 2-klooripropaanihapon ja natriumvetysulfidin tai 2-bromipropaanihapon, natriumsulfidin ja rikin välisellä reaktiolla.
Tiomaitohappoa ja sen litium-, kalsium- tai strontiumsuoloja käytetään kosmetiikassa hiusten kihartamiseen käytetyissä valmisteissa sekä ihokarvojen poistoaineissa. Sitä voidaan myös käyttää antioksidanttina ja sitä on käytetty makuaineena elintarvikkeissa ja lääkkeissä. Tiomaitohaposta voidaan myös valmistaa muita orgaanisia yhdisteitä kuten dimetenamidia ja tioproniinia.
Rosemary Harris (näyttelijä)
Rosemary Ann Harris (s. 19. syyskuuta 1927) on englantilainen näyttelijä. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Tom ja Viv" (1994). Hänet on palkittu uransa aikana Golden Globella, Emmyllä ja Tonylla. Hänen tytär Jennifer Ehle on myös näyttelijä.
Vuokko Ranin
Vuokko Marita Ranin (o.s. Rautio, vuoteen 2000 Laakso; 19. elokuuta 1937 Helsinki – 8. toukokuuta 2015 Helsinki) oli tunnettu suomalainen sisustusarkkitehti, joka oli erikoistunut laivasisustuksiin. Ranin teki vuosina 1964–1995 sisustussuunnitelua 50 alukseen. Töihin kuului niin uudisrakennusten, kuten matkustaja-autolauttojen, sekä rahti- ja rahtimatkustalaivojen sisustuksia, kuin myös erilaisia muutostöitä muun muassa risteilyaluksiin ja erikoisaluksiin. Raninin pitkäaikaisimpia yhteistyökumppaneita olivat Wärtsilän telakka, Finnlines- ja Silja Line -varustamot.
Ranin oli vuodesta 2000 naimisissa näyttelijä Matti Raninin kanssa.
Ranin sai ensimmäisen ison suunnittelutyönsä työskennellessään Aarne Ervin arkkitehtitoimistossa pian sen jälkeen kun hän oli vuonna 1960 valmistunut sisustusarkkitehdiksi. Toimisto suunnitteli Finnlines-varustamolle Finnhansa- ja Finnpartner-matkustaja-autolauttojen sisustukset. Arkkitehti Aarne Ervin palveluksessa Ranin työskenteli vuoteen 1965, jonka jälkeen perusti oman toimiston yhdessä sisustusarkkitehti Orvokki Niinirannan kanssa. Raninin työ kansainvälistyi 1970-luvulla, kun hän teki suunnittelutyötä ruotsalaiselle Tor Linelle yhdessä silloisen aviomiehensä Torsten Laakson kanssa. Samoihin aikoihin työn alla oli myös matkustaja-autolautta Finnjet, johon Vuokko ja Torsten Laakso suunnittelivat ravintolatiloja. Suunnittelutoimisto siirtyi vuonna 1977 kokonaan Vuokko Laakson nimiin. Hän oli myöhemmin mukana myös Tampereen Koskikeskuksen ja Jyväskylän yliopiston kirjaston tilojen suunnittelussa.
Vuokko Raninin elämäntyöstä oli näyttely Merikeskus Forum Marinumissa Turussa 1.12.2011–28.10.2012.
Leena Hoviniemi
Leena Marjatta Hoviniemi (vuoteen 1934 Unonius; 29. elokuuta 1932 Nurmes – 10. maaliskuuta 2002) oli suomalainen juristi. Hän oli korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos 1980–1984 ja hallintoneuvos vuodesta 1984.
Rurik (höyryfregatti, 1851)
Rurik oli Venäjän keisarikunnan laivaston siipiratashöyryfregatti, jonka Suomen suuriruhtinaskunnan senaatti tilasi Suomen meriekipaasille. Aluksen oli suunnitellut Johan Eberhard von Schantz. "Rurik"-nimensä alus sai varjagipäälliköltä.
Alus rakennettiin Turun vanhalla veneveistämöllä, laskettiin vesille vuonna 1851 ja luovutettiin tilaajalle vuonna 1853. Alus oli suurin siihen mennessä Suomessa valmistettu alus, ja sen pituus oli 58 metriä (191 jalkaa), leveys 27 jalkaa, syväys 14 jalkaa ja uppouma 1 500 tonnia. Rurikin aseistuksena oli 12 kanuunaa. Cowie & Erikssonin valmistamassa höyrykoneessa oli 300 hevosvoimaa, ja alus saavutti sen voimin 11 solmun nopeuden. Skotlantilainen insinööri William Crichton oli palkattu valvomaan höyrykoneen valmistusta.
Kate Nelligan
Patricia Colleen Nelligan (s. 16. maaliskuuta 1950 London, Ontario, Kanada), taiteilijanimeltään Kate Nelligan, on kanadalainen näyttelijä. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Vuorovetten prinssi" (1991). Samana vuonna Nelligan palkittiin parhaan naissivuosan Baftalla roolistaan elokuvassa "Frankie & Johnny" (1991). Hän on saanut myös neljä Tony-ehdokkuutta.
Itä-Timorin presidentti
Itä-Timorin presidentti on maansa valtionpäämies, jonka kansa valitsee vaaleilla viiden vuoden välein. Presidentti on maan armeijan ylipäällikkö, ja hän johtaa sisä- ja ulkopolitiikkaa.
Vicente Guterres ja Fernando de Araújo toimivat virkaatekevinä presidentteinä vuonna 2008, presidentti José Ramos-Hortan toipuessa salamurhayrityksessä saamistaan vammoista.
Ilpo Huhtaniemi
Ilpo Tapani Huhtaniemi (s. 22. toukokuuta 1947 Hämeenlinna) on suomalainen lääkäri. Hän oli Turun yliopiston fysiologian professori vuodesta 1987. Hän on tutkinut endokrinologiaa. Hänelle myönnettiin Matti Äyräpään palkinto vuonna 1999.
Huhtaniemi on ollut vuodesta 1993 Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Norma Aleandro
Norma Aleandro Robledo (s. 2. toukokuuta, 1936 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja teatteriohjaaja. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Gaby – tositarina" (1987).
Aarre Huhtikangas
Aarre Erkki Huhtikangas (s. 1938 Helsinki) on suomalainen farmakologi.
Huhtikankaan vanhemmat olivat lääketieteen tohtori Huugo Huhtikangas (s. 1906) ja hammaslääkäri Julia Märtha Margaretha Sjöstedt (s. 1908). Huhtikangas oli Kuopion yliopiston farmaseuttisen kemian professori vuodesta 1984. Hänen tutkimuskohteenaan oli erityisesti luonnonainekemia. Helsingin yliopistossa Huhtikangas oli farmasian dosentti vuodesta 1977.
Man of the Year
Man of the Year on Barry Levinsonin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen poliittinen draamakomedia vuodelta 2006. Elokuvan pääosia näyttelevät Robin Williams, Laura Linney ja Christopher Walken.
Suosittu televisiokoomikko Dobbs (Williams) tulee valituksi Yhdysvaltojen presidentiksi, kun uudessa sähköisessä äänestysjärjestelmässä on virhe. Järjestelmän tuotantoyhtiössä työskentelevä Eleanor Green (Linney) huomaa virheen juuri ennen vaaleja, mistä hyvästä hän saa potkut. Hän soluttautuu tulevan presidentin lähipiiriin, muttei saa kerrotuksi asiaansa poikamies-Dobbsille ennen kuin he ovat jo rakastuneet. Tietokoneyhtiö valehtelee julkisuudessa, että Eleanor on psyykkisesti sairas narkomaani ja manipuloinut äänestysjärjestelmää. Häntä aletaan jahdata ettei totuus tulisi ilmi, mutta Dobbs uskoo Eleanoria ja auttaa häntä. Hän selittää kaiken yleisölle television viihdeohjelman vieraana ja luopuu presidenttiydestä. Hänestä tulee suositumpi tv-koomikko kuin koskaan, ja Eleanorista tulee hänen rakastettunsa ja tuottajansa.
"Man of the Year" sai varsin huonot arvostelut. Sitä ei pidetty järin onnistuneena draamakomediana eikä myöskään onnistuneena jännityselokuvana, jollaiseksi se yhtäkkiä muuttuu. Eniten kritiikkiä sai Levinson käsikirjoituksestaan ja ohjauksestaan, mutta myös Williamsin roolisuoritusta arvosteltiin.
Antti Hynninen
Antti Antero Hynninen (11. marraskuuta 1940 Saarijärvi – 5. syyskuuta 2017 Espoo) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän oli suurlähettiläs Kairossa 1987–1989, suurlähettiläs Genevessä olevien kansainvälisten järjestöjen pysyvässä edustustossa Bernissä 1989–1995 ja sen jälkeen ulkoministeriön kauppapolitiikan alivaltiosihteeri 1995–1997. Hän oli sen jälkeen suurlähettiläänä Pariisissa 1997–2001 ja jälleen Bernissä 2001–2005. Hän jäi eläkkeelle 2005.
Pekka Hynönen
Pekka Juhani Hynönen (s. 2. joulukuuta 1944 Varkaus) on suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja varatuomari. Hän oli Rakennustyöläisten Liiton (myöh. Rakennusliitto) lakimies 1971–1987 ja puheenjohtaja 1987–2004.
Lea Hyvönen
Lea Ellen Tuulikki Hyvönen (s. 1946) on suomalainen eläinlääkäri. Hän on ollut Helsingin yliopiston elintarviketeknologian professori 1987 alkaen. Hän on tutkintu radiotaajuuskuumennusta.
Suomen Etelä-Amerikan linja
Suomen Etelä-Amerikan linja (AL) oli vuonna 1926 perustettu suomalainen purjehdusosuuskunta, jonka jäseniä olivat Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö (FÅA), Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy ja Höyrylaiva Osakeyhtiö Bore. Nimensä mukaisesti se hoiti rahtiliikennettä Suomen ja muiden Euroopan maiden satamien sekä Etelä-Amerikan satamien välillä. 1950-luvun alussa osuuskunta muuttui osakeyhtiöksi "Oy Suomen Etelä-Amerikan Linja – Finland–Sydamerika Linjen Ab", jonka FÅA osti vuonna 1965. Toiminta päättyi 1985.. Merenkulkijoiden keskuudessa yhtiö tunnettiin "aaellänä", koska alusten savupiipuissa oli sinisellä pohjalla valkoiset kirjaimet AL.
Vuonna 1926 perustettu Suomen Etelä-Amerikan linja jatkoi vuosikymmen aiemmin 1916 perustetun Ab Finland-Amerika Linjen Oy -varustamon työtä. Sen perustajia olivat olleet muun muassa Victor Ek, G. W. Snellman ja Erik Tötterman. Sen laiva Mercator upposi saksalaisen sukellusveneen torpedoimana Englannin kanaalissa 13. lokakuuta 1916. FÅA osti varustamon 1922, ja M/S Navigator -niminen alus siirrettiin osaksi Suomen Etelä-Amerikan linjan toimintaa.
Suomen Etelä-Amerikan linjan liikennöinnin aloitti M/S Equator Hangosta toukokuussa 1926 kohti Rio de Janeiroa. Pian liikenteeseen saatiin myös M/S Mercator, Navigator ja Boren höyrylaivat S/S Orient ja S/S Bore VIII.
Suomen Etelä-Amerikan linjan myöhempiä aluksia olivat Aconcagua, Actinia, Angra, Anja (Tropic Star), Arabia (Fernbank), Araguaya, Arica, Asynja, Atalaya, Atlanta, Aurora ja Aymara.
Juhani Härmä
Juhani Härmä (s. 21. toukokuuta 1949) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston romaanisen filologian professori 1983–1985, Helsingin yliopiston dosentti 1980–1985, apulaisprofessori 1985–1998 ja sen jälkeen professori vuoteen 2016. Hänen tutkimuskohteenaan on ollut nykyranskan lauseoppi ja tekstilingvistiikka. Härmä toimi 1970-luvulla jonkin aikaa sarjakuvalehti "Ruudun" päätoimittajana ja suomensi Morrisin ja Goscinnyn "Lucky Luke" -sarjakuvia.
Moduulitekniikka
Moduulitekniikka tarkoittaa valmistustapaa, jossa rakennettava asia osioidaan standardoituun tehdasvalmistukseen soveltuvaksi osakokonaisuudeksi. Laivanrakennuksessa moduulitekniikka otettiin käyttöön aluksi hyttien rakentamisessa, ja sitä käytetään myös konealueiden laitteiden koneikkomoduuleissa, ilmaistointihuoneiden koneikkomoduuleissa ja pakokaasukuilun piippumoduuleissa.
Moduulitekniikalla pyritään maksimoimaan sisätiloissa ja konepajaolosuhteissa tehtävä valmistustyö ja samalla standardisoimaan käytetyt rakenteet ja rakennustavat mahdollisimman pitkälle. Moduulitekniikka nopeuttaa tuotantoa, koska se mahdollistaa paremmat työolosuhteet, tasaisen työn laadun, tuotannon hajauttamisen ja samanaikaisen valmistamisen.
Tesoman jäähalli
Tesoman jäähalli on Tampereen läntisessä Tesomajärven kaupunginosassa sijaitseva jäähalli. Jäähalli on tarkalleen ottaen koostunut kahdesta hallista, vuonna 1989 rakennetusta Tesoma 1 -hallista ja vuonna 1999 rakennetusta Tesoma 2 -hallista.
Tampereen kaupungin omistuksesa ollut Tesoma 1 -halli kuitenkin purettiin muun muassa kylmätekniikan ongelmien sekä rakenteiden ja kuormituksen alimitoituksen takia. Tilalle rakennetaan uusi isompi halli, jossa on katsomo 1500:lle aiemman 800:n sijasta. Uuden hallin on tarkoitus olla käytössä elokuun 2017 alussa.
Yksityisessä omistuksessa oleva Tesoma 2 -halli on käytössä. Esimerkiksi Koovee järjestää hallissa luistekouluja lapsille syskyllä 2016 .
UUCP
UUCP (Unix-to-Unix Copy) on varhainen verkkoprotokolla tiedostojen siirtoon ja komentojen suorittamiseen etäjärjestelmässä. Sitä käytettiin myös sähköpostin ja uutisten välittämiseen.
UUCP:n kehitti AT&T Bell Laboratoriesissa työskennellyt Mike Lesk.
Vuoteen 1978 mennessä sen avulla oli luotu Bellillä 82 tietokoneen verkko, jossa sitä käytettiin enimmäkseen ohjelmien jakeluun. Ohjelmisto julkaistiin 1979 osana Version 7 Unixia.
UUCP käytettiin usein modeemilinjan yli. Ohjelmisto soitti tietyin väliajoin toisen tietokoneen modeemiin ja muodosti yhteyden, jonka yli kopioitiin tiedostoja tai suoritettiin komentoja. Tämän jälkeen linja suljettiin. Jokaisessa UUCP-verkkoon kuuluvassa koneessa oli lista puhelinnumeroista, käyttäjätunnuksista ja salasanoista, joiden avulla yhteyksiä pidettiin.
Linkit verkon eri koneiden välillä eivät välttämättä olleet suoria. Sähköpostin välittämiseen käytettiin osoitteita, jotka listasivat solmut, joiden yli viestin piti kulkea. Esimerkiksi käyttäjän codice_1 osoite koneella
codice_2 oli codice_3, jos lähettäjän kone otti sinne suoran yhteyden.
Jos koneiden välillä ei otettu suoraa yhteyttä, mutta tiedettiin että molemmat ottivat yhteyden koneeseen 
codice_4, osoite oli muotoa codice_5.
Yleisesti sähköpostiosoitteensa voi julkaista muodossa codice_6, jossa koneen codice_7 otaksutaan olevan tunnettu ja hyvin yhteyksissa muihin olevan ja olevan avoimen välityspalvelimen, joka otti vastaan muille osoitettua postia.
Eri koneiden välisten yhteyksien kartoittamiseen oli olemassa "UUCP Mapping Project" -niminen projekti, johon ylläpitäjät sähköpostilla ilmoittivat omat yhteytensä. Optimaaliset reitit eri koneiden välillä muodostettiin ohjelmallisesti ja julkaistiin kuukausittain codice_8-uutisryhmässä. Projekti lakkautettiin joulukuussa 2000.
Myöhemmin UUCP-sähköposti oli helppo yhdistää Internetin SMTP-sähköpostiin.
Esivalmistus
Esivalmistus on teollisen tuotteen valmistusvaihe. Se on esimerkiksi rakentamistapa, jossa valmiin kokonaisuuden osat rakennetaan valmiiksi tehtaassa, verstaassa tai toisessa rakennuspaikassa ennen varsinaisen lopputuotteen rakentamista. Esivalmistuksen ideana on siirtää tuotanto sellaiseen paikkaan, jossa se on tehokkainta tehdä materiaalin saatavuuden, rakennusolosuhteiden tai hyvien tuotantotilojen vuoksi. Esivalmistusta käytetään nykyään laajasti laivanrakennuksessa, talonrakennuksessa, koneiden rakennuksessa ja leipomoteollisuudessa.
Laivanrakennuksessa esivalmisteita alettiin tehdä 1970-luvulla, ja sen käyttö yleistyi 1980-luvulla. Nykyään esivalmistetuotanto on laajennettu koskemaan koko tuotantoprosessia.
Supernatural (täsmennyssivu)
Supernatural voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Gösta Norio
Gösta Henrik Norio (sukunimi aik. "Nordström", 27. joulukuuta 1903 Raahe – 18. maaliskuuta 1937 Raahe) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Raahen kaupunginjohtaja.
Raahelaisen sekatavarakauppiaan poika Gösta Norio pääsi ylioppilaaksi Raahessa 1921 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1927. Hän oli vuodesta 1926 Raahe Oy:n palveluksessa ja sen jälkeen vuodesta 1928 Raahen kaupungin sähkölaitoksen johtajana. Norio oli Raahen ensimmäisenä kaupunginjohtajana 1930–1936. Hän oli virkaan tullessaan Suomen nuorin kaupunginjohtaja. Norio kuoli maaliskuussa 1937 33-vuotiaana umpisuolen leikkauksen jälkeen tulleeseen veritulppaan.
Vuonna 2003 paljastettiin Raahen Kirkkokadulla sijainneen Norion lapsuudenkodin seinään kiinnitetty muistolaatta.
Gösta Norio oli naimisissa lehtori Hilja Katariina Tervosen kanssa. Heidän poikansa on professori Reijo Norio (s. 1934).
Langley (Virginia)
Langley on kunnallishallinnoton alue Fairfaxin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Englannin kielellä nimeä Langley käytetään usein CIA:sta, sillä sen päämaja sijaitsee siellä.
Tess Harper
Tess Harper (s. 15. elokuuta, 1950 Mammoth Spring, Arkansas, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän sai parhaan naissivuosan Golden Globe -ehdokkuuden ensimmäisestä elokuvaroolistaan elokuvassa "Kantrin kaipuu" (1986) ja parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Kolme sydäntä" (1986). Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa "Texas Patrol" (1984), "Ishtar" (1987), "Sukulaisrakkautta" (1988) ja "Menetetty maa" (2007).
O du lieber Augustin
O du lieber Augustin on itävaltalainen kansanlaulu. Laulun on suomentanut Sauvo Puhtila nimellä Oi, sä rakas Augustin.
Perimätiedon mukaan laulun olisi säveltänyt Wienissä vaikuttanut musikantti ja balladilaulaja Marx Augustin ("lieber Augustin", ”rakas Augustin”) vuoden 1679 ruttoepidemian aikana. Tarinan mukaan hän oli eräänä yönä sammunut humalaisena katuojaan, jolloin häntä luultiin erehdyksessä ruttoon kuolleeksi ja hänet heitettiin joukkohautaan, mutta hän pelastui soittamalla säkkipilliään kunnes hänet kuultiin ja autettiin ylös. Tämän jälkeen hän olisi sepittänyt tragikoomisen laulun kuvaamaan tapahtunutta. Todellisuudessa varhaisin tunnettu versio laulusta on kuitenkin vasta vuodelta 1800, joten todennäköisesti sen on tehnyt joku muu. Tarina Marx Augustinin vastoinkäymisestä yhdistettiin ensi kertaa tähän lauluun vasta vuonna 1865 julkaistussa kirjassa. Itse melodiaa on väitetty lauletun jo vuonna 1670 Kölnin karnevaaleilla.
Muun muassa säveltäjät Johann Nepomuk Hummel, Max Reger ja Arnold Schönberg lainasivat laulun melodiaa eräissä teoksissaan. Saksassa ”O du lieber Augustin” tunnetaan ensisijaisesti lastenlauluna ja siitä esitetään usein vain kahta ensimmäistä säkeistöä. Samaan säveleen on tehty suomalainen lastenlaulu ”Kärpänen istui polvella”, jonka sanoittaja on tuntematon.
Amy Madigan
Amy Marie Madigan (s. 11. syyskuuta, 1950 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja laulaja. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Kahdesti elämässä" (1985). Hänet palkittiin parhaan naissivuosan Golden Globella roolistaan televisioelokuvassa "Roe vs. Wade" (1989). Hän on näytellyt myös elokuvissa "Lemmenlapsi" (1982), "Tilaa sydämessä" (1984), "Unelmien kenttä" (1989), "Uncle Buck" (1989), "Pimeä puoli" (1993), "Pollock" (2000) ja "Gone Baby Gone" (2007).
Madigan on ollut vuodesta 1983 naimisissa näyttelijä Ed Harrisin kanssa. Heidän tytär Lily Dolores Harris syntyi vuonna 1993.
Margaret Avery
Margaret Avery (s. 20. tammikuuta, 1944 Mangum, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Häivähdys purppuraa" (1985).
Lindsay Crouse
Lindsay Ann Crouse (s. 12. toukokuuta, 1948 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Tilaa sydämessä" (1984).
Michael Murphy
Michael George Murphy (s. 5. toukokuuta 1938) on yhdysvaltalainen elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä. Hän on usein esittänyt epäeettisiä tai moraalisesti epämääräisiä, johtavassa asemassa olevia henkilöhahmoja, kuten poliitikkoja, yritysjohtajia ja lakimiehiä. Hän on näytellyt kahdessatoista Robert Altmanin ohjaustyössä. Hänen tunnetuimpia elokuvaroolejaan on uskottoman aviomiehen rooli Paul Mazurskyn elokuvassa "Eronnut nainen" (1978) ja isoisän rooli vuoden 2009 indie-elokuvassa "Maailma Gretan silmin".
Murphy syntyi Los Angelesissa opettajan ja myyntimiehen poikana. Hän palveli merijalkaväessä ja opiskeli UCLA:ssa. Työskenneltyään pari vuotta high schoolin opettajana hän ryhtyi näyttelijäksi.
Murphy oli vuosina 1988–2008 naimisissa kanadalaisen näyttelijä Wendy Crewsonin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Lesley Ann Warren
Lesley Ann Warren (s. 16. elokuuta, 1946 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan musikaalielokuvassa "Victor/Victoria" (1982). Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Vaarallinen tehtävä". Warren on myös näytellyt Susan Mayerin äitiä televisiosarjassa "Täydelliset naiset" (2005–2011).
Martti Rekonpoika Hastig
Martti Rekonpoika (Mårten Grelsson) Hastig (10. maaliskuuta 1682 – 12. tammikuuta 1784) oli Ikaalisten ja Kyrön pitäjien jahtivouti vuosina 1726–1753. Hän syntyi Parkanon Alaskylässä Rekon taloon. Katovuosien aiheuttaman varattomuuden seurauksena hänestä tuli Porin jalkaväkirykmentin Kyrön komppanian sotilas, joka osallistui karoliiniarmeijassa suureen Pohjan sotaan Baltiassa. Hän palasi Suomeen ilmeisesti ennen Pultavan taistelua 1709. Isonvihan aikana hän oleskeli Loimaalla.
Martti Hastig nimitettiin vuonna 1726 Kyrön ja Ikaalisten jahtivoudiksi. Tehtävä oli kruunun virka ja nimityksen suoritti maaherra, kenraalimajuri Otto Reinhold Yxkull käräjien hyväksyttyä ehdokkaan. Hastig hoiti tehtävää 27 vuotta ja seuraajaksi nimitettiin hänen poikansa Gabriel Hastig, joka hänkin oli virassa 35 vuotta.
Martti Hastig toimi nimismiehen apuna muissakin asioissa kuten metsien inventoinnissa Ruotsin amiraliteetin tarkoituksia varten. Hän oli myös Kyrön Tokosen kylän Kuotila-nimisen tilan isäntä vuosina 1739–1753 pitkään jatkuneen autioajan jälkeen. Hämeenkyrön perinneraitin varrella olevan Kuotilan isäntänä jatkoi vanhin poika Mikko ja tila pysyi suvun hallinnassa seuraavalle vuosisadalle.
Martti Hastig avioitui isonvihan lopulla Loimaan Metsämaan Tuomolan talon Kirsti (myös Kristiina) Juhontyttären kanssa. Kirsti Tuomolalla (15. huhtikuuta 1696 – 24. joulukuuta 1770) ja Martti Hastigilla oli kahdeksan lasta, joista vain yksi kuoli lapsena. Vanhin tytär Anna avioitui räätäli Matti Wikbergin kanssa ja Hastigin kaksi poikaa oppivat myös räätäleiksi. Hastigin suku laajeni sittemmin Hämeenkyrössä useaan taloon.
Valheita
Valheita on Jouko Turkan kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä Turkan ohjaamana Suomen Kansallisteatterin Pienellä näyttämöllä syyskuussa 1990. Turkka myös lavasti ja puvusti esityksen. Näytelmässä esiintyivät Tea Ista, Merja Larivaara, Tero Jartti, Yrjö Järvinen ja Markku Nieminen. Musiikin sävelsi Atso Almila. Kansallisteatterissa esitetty näytelmä oli kestoltaan harvinaisen pitkä, noin neljä tuntia. Kun Turkalta kysyttiin onko esitys liian pitkä, vastasi tämä ""Ottakoot eväitä mukaan"".
Att hyra en kändis
Att hyra en kändis on Jouko Turkan kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä Turkan ohjaamana Teatteri Viiruksessa 30. syyskuuta 1994. Näytelmässä esiintyivät Marika Parkkomäki, Pia Runnakko, Johan Storgård, Mats Långbacka ja Paul Olin. Näytelmä sisälsi kohtauksen, jossa Parkkomäki oli pukeutunut ainoastaan lakritsiin ja kutsui yleisön miespuolisia katsojia eturivista syömään lakritsin päältään.
Oikeuslingvistiikka
Oikeuslingvistiikka on tieteenala, joka tutkii oikeuskielen kehitystä, ominaisuuksia ja käyttöä. Se sijoittuu tieteenalojen jaottelussa oikeustieteen ja kielitieteen osa-alueen semantiikan välille. Oikeuslingvistiikassa on tärkeää sanojen merkitysten tutkimus eli leksikologia, joka seuraa siitä, että oikeuskieli poikkeaa yleiskielestä erityisesti ammattisanojen osalta. Leksikologiaa sovelletaan muun muassa oikeussanakirjojen laatimisessa. Oikeustieteestä oikeuslingvistiikka eroaa siten, että kun oikeustieteessä mielenkiinto kohdistuu termien merkityssisältöihin, oikeuslingvistiikassa sen sijaan huomio kohdistetaan termeihin itsessään, mutta niitä tutkittaessa tarvitaan kuitenkin oikeustieteestä saatavaa tukea.
Oikeuslingvistiikassa tutkitaan lauseopin eli syntaksin suhteen sellaisia oikeuskielen rakenteita kuten lauseiden pituutta, alisteisten sivulauseiden yleisyyttä ja tekstin luettavuutta. Vähäisemmälle huomiolle jää yleensä muoto-oppi eli morfologia ja äänneoppi eli fonologia, mutta muoto-oppiakin tarvitaan esimerkiksi oikeudellisten yhdyssanojen muodostamisessa, sillä oikeuskielelle ovat tyypillisiä monimutkaiset yhdyssanat. Myös kielihistoriallinen ja kielisosiologinen näkökulma on usein hyödyksi oikeuslingvistisessä tutkimuksessa. Niiden avulla saadaan selville esimerkiksi sanaston muutokset, sanastolainojen alkuperä ja sanojen ikä.
Vertaileva oikeuslingvistiikka tutkii eri oikeuskielten kehitystä, rakennetta ja sanavarastoa. Tällaisen perustutkimuksen avulla saadaan selville eri oikeuskielten vaikutuksia toisiinsa. Tutkimuskohteena on esimerkiksi eri maissa käytettävät lakimieslatinat ja vierassanojen kulkeutuminen kielestä toiseen.
Nimityksen oikeuslingvistiikka otti käyttöön ranskalainen oikeustieteilijä François Gény 1921 julkaistussa teoksessaan "Science et technique en droit privé positif II," jossa on jakso nimeltään Observations générales, tendant à prépaper l'élaboration de la linguistique juridique eli yleisiä huomioita oikeuslingvistiikan kehittämiseksi. Suomessa oikeuslingvistiikan ja oikeudellisen leksikografian uranuurtaja on ollut Lapin yliopiston oikeuslingvistiikan professori Heikki E. S. Mattila.
Jouko Nivarpää
Jouko Nivarpää (sukunimi vuoteen 1954 "Lempinen", 1927 Ähtäri – 2011) oli suomalainen taidemaalari.
Nivarpään vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Erkki ja Signe Lempinen. Nivarpää vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Pälkäneellä jossa hänen vanhempansa olivat opettajina Laitikkalan koululla. Hän opiskeli aluksi jonkin aikaa Kajaanin opettajaseminaarissa mutta aloitti sitten taideopinnot opiskellen Helsingissä Vapaassa taidekoulussa ja sen jälkeen Suomen Taideakatemian koulussa josta hän valmistui 1950.
Kuhmoisissa vuodesta 1956 asunut Nivarpää tunnettiin muun muassa muotokuvamaalarina. Hän toimi myös 19 vuoden ajan Kuhmoisten yläasteen ja lukion kuvaamataidonopettajana.
Jouko Nivarpää oli naimisissa taidemaalari ja opettaja Raili Nivarpään (1930–2011) kanssa.
Heikki Ihantola
Heikki Kaarlo Juhani Ihantola (s. 1933) on suomalainen tekniikantutkija. Hän on ollut Turun yliopiston elektroniikan ja tietotekniikan professori vuodesta 1986. Hän on tutkinut puolijohdetekniikkaa.
Lauri Love
Lauri Love (s. 14. joulukuuta 1984) on brittiläis-suomalainen opiskelija, tietoturvaneuvonantaja ja hakkeri, jonka luovutusta Isosta-Britanniasta Yhdysvallat vaati vuonna 2015.
Yhdysvallat vaati Lovea luovutettavaksi suorittamaan noin 100 vuoden vankeusrangaistusta. Luovuttamisesta tehtiin päätös 14. marraskuuta 2016, mutta vetoomustuomioistuin kumosi päätöksen helmikuussa 2018.
Love on kotoisin Stradishallista Suffolkista. Hänen vanhempansa ovat vankilapastori Alexander Love ja Sirkka-Liisa Love. Lovella on Suomen passi, ja hän suoritti siviilipalveluksen Tampereen yliopiston alaisessa instituutissa 2008. Love kävi Nottinghamin yliopistoa ja Glasgow’n yliopistoa, mutta joutui lopettamaan opintonsa kesken molemmilla kerroilla terveyssyistä. Hän opiskelee sähkötekniikkaa Suffolkin yliopistossa.
Yhdysvallat syyttää Lovea liittovaltion ja yksityisten tietojärjestelmien ja haltuun saatujen tietojen luvattomasta käytöstä ja vaatii hänen luovuttamistaan.
Häntä syytetään tunkeutumisesta mm. seuraavien virastojen ja yhtiöiden järjestelmiin: Federal Reserve, Yhdysvaltain armeija, Yhdysvaltain puolustusministeriö, Yhdysvaltain ohjuspuolustusvirasto, Nasa, FBI:n tietotekninen rikostutkinta, Deltek inc., Forte Interactive. Hänestä on annettu pidätysmääräys kolmessa eri oikeusistuimessa: New Yorkissa, New Jerseyssä ja Virginiassa.
Loven kotiin tehtiin kotietsintä lokakuussa 2013. Yhdysvallat lähetti Britannialle nootin heinäkuussa 2015 ja vaati Loven luovuttamista. Hänet pidätettiin 15. heinäkuuta 2015, mutta vapautettiin samana päivänä takuita vastaan.
Love vastusti Yhdysvaltoihin luovuttamistaan. Puolustus vetosi hänen sairastamaansa aspergerin syndroomaan ja depressiivisyyteen. Syyskuussa 2016 brittiläinen tuomioistuin kuitenkin linjasi, että Loven Yhdysvaltoihin luovuttamiselle ei ole esteitä. Lovea uhkasi Yhdysvalloissa jopa 99 vuoden vankeusrangaistus. Loven luovuttamisesta tehtiin päätös 14. marraskuuta 2016. Vetoomustuomioistuin Lontoossa kuitenkin kumosi päätöksen 5. helmikuuta 2018.
Esko Iisalo
Esko Ilmari Iisalo (s. 7. maaliskuuta 1930 Turku) on suomalainen farmakologi ja professori.
Iisalon vanhemmat olivat rehtori Yrjö Johannes Iisalo ja Salli Maria Lehtoranta ja hänen puolisonsa vuodesta 1956 on lääketieteen lisensiaatti Ulla Marjatta Lappalainen. Iisalo tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1948 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1955, tohtoriksi hän väitteli 1962. Sisätautien erikoislääkärin pätevyyden Iisalo sai 1961.
Iisalo on ollut Turun yliopiston kliinisen farmakologian professori 1986–1992. Hän tutki hermoston farmakologiaa.
All American Open
All American Open International Karate Championships on vuosittain käytävä Kyokushinin Amerikan-mestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 1996 lähtien New Yorkissa ja se käydään avoimessa painoluokassa. Historian saatossa menestynein ottelija on ollut brasilialainen Ewerton Teixeira, joka on voittanut turnauksen viidesti.
Joonas Kalliola
Joonas Kalliola (s. 29. huhtikuuta 1991 Rauma) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. Isokokoinen Kalliola on tunnettu työteliäänä kahden suunnan hyökkääjänä. Hän tykkää pelata myös varsin fyysistä peliä ja Kalliola viihtyy maalinedustatilanteissa.
Kalliola on Rauman Lukon kasvatti. Hän oli kaudella 2006–2007 seuran C-nuorten paras syöttäjä sekä SM-karsinnoissa että SM-sarjan runkosarjassa kerättyään molemmissa 11 syöttöpistettä. Kauden 2008–2009 päätteeksi Kalliola voitti A-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2009–2010 hän nousi Lukon A-nuorten varakapteeniksi. Kesällä 2010 Kalliola harjoitteli seuran SM-liigajoukkueen mukana ja hän osallistui mm. Pitsiturnaukseen. Elokuussa Lukko lainasi Kalliolan seuran yhteistyöjoukkue KooKoohon, Mestikseen, mutta yllättäen seurojen välisen yhteistyön päätyttyä hän palasi kuitenkin Lukkoon jo ennen kauden alkua syyskuussa. Kaudella 2011–2012 Kalliola nousi takaisin Lukon A-nuorten kapteenistoon.
Kaudeksi 2012–2013 Kalliola siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Hänen tulokaskautensa sarjassa toi 33 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 4+1=5. LeKi ei käyttänyt Kalliolan sopimuksessa ollutta optiota. Hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 vuoden mittaisella sopimuksella Mikkelin Jukureihin. Kalliola voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kaudella 2014–2015 hän jakoi kuudella osumallaan sarjan pudotuspelien maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. 25. maaliskuuta 2015 toisessa välieräottelussa vieraissa Kajaanin Hokkia vastaan Kalliola ratkaisi Jukureille 2-3-voiton ylivoimalla peräti ajassa 151.31. Ottelu oli Suomen kaikkien aikojen pisin jääkiekko-ottelu. Jukurit eteni lopulta finaaliin ja Mestiksen-mestaruuteen asti. Seura nostettiin kaudeksi 2016–2017 SM-liigaan, jonka julkistamisen jälkeen Kalliola teki syyskuussa 2015 Jukureiden kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2015–2016 hän voitti koko sarjan jäähypörssin 102 minuutillaan. Kalliola voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Kalliola teki SM-liigadebyyttinsä kauden 2016–2017 avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 Vaasan Sportia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.54 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Kalliola teki kolmannessa ottelussaan 22. syyskuuta 2016 Rauman Lukkoa vastaan. Hän teki kauden aikana 55 runkosarjaottelussa tehot 8+5=13. Joulukuussa 2016 Kalliola teki Jukureiden kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2018 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Iisalo
Iisalo on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Alpo Hukka
Alpo Mauno Sakari Hukka (22. syyskuuta 1916 Sortavalan maalaiskunta – 4. heinäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen rovasti ja lähetysjohtaja.
Alpo Hukan isä oli veturinkuljettaja. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 Sortavalan lyseosta ja opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa. Hukka vihittiin papiksi 1939. Hän toimi sotavuosina 1940–1944 sotilaspastorina sekä Suomen Rautatieläisten Kristillisen Yhdistyksen sihteerinä 1939–1945. Sotien jälkeen hän lähti vuonna 1946 Suomen Lähetysseuran lähetystyöntekijäksi Lounais-Afrikkaan Ambomaalle (nykyinen Namibia) yhdessä vaimonsa Leenan kanssa. Hukka toimi Ambomaalla pappisseminaarin ja ammattikoulun opettajana sekä aluerovastina ja pappisseminaarin rehtorina. Hän oli parin vuoden ajan vuonna 1956 perustetun Ambo-Kavangon kirkon johtajana ja toimi kirkon johtajaksi ja piispaksi myöhemmin tulleen Leonard Aualan mentorina.
Hukka palasi perheineen Suomeen 1963 sen jälkeen kun Auala oli valittu Ambo-Kavangon kirkon piispaksi. Hän toimi sitten Suomen Lähetysseuran lähetysjohtajana 1967–1981. Eläkkeelle jäätyään hän opiskeli kiinan kieltä Pekingissä ja toimi sittemmin kiinan kielen opettajana ja Kiinaan suuntautuneiden retkien johtajana. 1990-luvulla hän oli aloittamassa seurakuntatoimintaa ja rippikouluja Venäjän Karjalassa ja hän kartoitti usean vuoden ajan Sortavalan vanhan suomalaisen hautausmaan hautapaikkoja.
Berndt August Paldani
Berndt August Paldani (19. syyskuuta 1823 Virrat – 10. tammikuuta 1860 Ruovesi) oli suomalainen pappi ja kansanperinteen kerääjä.
Paldanin vanhemmat olivat Virtain Vaskussa asunut kersantti Otto Paldani ja Fredrika Lilljedahl. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja Vaasan lukiota päästen ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1847. Paldani vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa vuonna 1853.
Paldani teki opiskeluaikanaan kaksi runonkeruumatkaa Pohjois-Satakuntaan. Ensimmäinen matka tapahtui talvella 1851–1852 jolloin hän kiersi Ylöjärven, Viljakkalan, Ikaalisten, Jämijärven, Hongonjoen (nykyinen Honkajoki), Karvian, Parkanon, Kihniön, Virtain ja Ruoveden pitäjissä. Toisen keruumatkansa Paldani teki keväällä 1852 kiertäen Ikaalisissa, Kankaanpäässä, Hongonjoella, Parkanossa, Kurussa ja Ylöjärvellä. Hän sai kerättyä molemmilla matkoillaan runsaasti materiaalia, muun muassa runoja, sananlaskuja, asutustarinoita, arvoituksia ja satuja. Paldanin matkakirjeet julkaistiin Länsisuomalaisen osakunnan Kaukomieli-lehdessä.
Paldani oli armovuoden saarnaajana Kakskerrassa 1853–1855 ja Pohjassa 1855–1856 sekä välisaarnaajana Huittisissa 1856 ja viimeksi hän toimi Euran kirkkoherran apulaisena vuonna 1856–1858. Hän jäi sitten virkavapaalle sairauden takia ja kuoli 1860 Ruovedellä.
M/S AIDAvita
M/S AIDAvita on saksalais-amerikkalaisen AIDA Cruises -varustamon risteilyalus. Laiva rakennettiin Saksan Wismarissa Aker MTW:n telakalla vuonna 2002. Aluksen pituus on 202,85 metriä, leveys 28,1 metriä ja suurin syväys 6,3 metriä. Laivan koneet tuottavat 18 800 kilowatin tehon ja 21 solmun enimmäisnopeuden.
"AIDAvitan" sisaralus on "AIDAaura".
Aluksen köli laskettiin 21. marraskuuta 2000, ja alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 2007. "AIDAvita" toimitettiin omistajalleen huhtikuussa 2002.
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2017
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2017 oli 27. nykyiselle Eurocup Formula Renault-sarjalle. Kausi alkoi 22. huhtikuuta Italian Monzassa ja päättyi 29. lokakuuta Espanjan Barcelonassa.
R = Sarjan tulokas kaudella 2017 
G = vieraileva kuljettaja, joka ei ole oikeutettu saamaan pisteitä.
Kaudella ajettiin yhteensä 23 kilpailua kymmenellä eri radalla. Monacon kilpailut ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n yhteydessä.
Maisan ja Nikon luksusmatkat
Maisan ja Nikon luksusmatkat on 5. syyskuuta 2016 Fox-kanavalla alkanut tositelevisiosarja, jossa Maisa Torppa ja Niko Saarinen lomailevat Espanjan kohteissa.
Martin Segerstråle
Martin Segerstråle (s. 31. elokuuta 1984 Turku) on suomalainen pianisti, kuoronjohtaja, kapellimestari ja säveltäjä.
Segerstråle on opiskellut Musical Direction and Coaching -linjalla Lontoon Royal Academy of Musicissa 2015-2016 ja suoritti kuoronjohdon ja pianonsoiton diplomitutkinnot Sibelius-Akatemialla keväällä 2015. Hän on tämän lisäksi opiskellut musiikkitiedettä Åbo Akademissa.
Martin Segerstråle on johtanut useita Turun seudun kuoroja ja oli vuoden 2010 Studentkören Brahe Djäknarin taiteellinen johtaja. Segerstråle on myös Ensemble Vidan perustajajäsen ja ensimmäinen taiteellinen johtaja. Hänelle myönnettiin lokakuussa 2014 Finlands Svenska Sång- och Musikförbundin Kurt-Erik Långbacka -palkinto nuorelle lupaavalle johtajalle. Keväällä 2015 Segerstrålelle myönnettiin Svenska Kulturfondenin jokavuotinen kulttuuripalkinto hänen työstään Suomen musiikkielämän hyväksi.
Kaudella 2017-2018 Segerstråle johti Tampereen Teatterin tuottaman Andrew Lloyd Webberin Cats-musikaalin.
Jules Sylvain
Jules Sylvain, oik. Axel Stig Hansson, (11. kesäkuuta 1900 Tukholma – 29. lokakuuta 1968 Castiglione della Pescaia, Italia) oli ruotsalainen viihdemuusikko ja -säveltäjä.
Stig Hansson oli näyttelijäperheen poika. Hänen isänsä oli Axel Hansson ja äitinsä Suomessakin vaikuttanut Valborg Hansson. Hansson aloitti uransa 18-vuotiaana kahvilapianistina. Hieman myöhemmin hän ryhtyi säveltämään lauluja Ernst Rolfin ja Karl Gerhardin suosittuihin revyyohjelmiin nimimerkillä Jules Sylvain. Uransa aikana Hansson käytti lähes kolmeakymmentä salanimeä, joita olivat Jules Sylvainin lisäksi muiden muassa Nick Layton, Einar Björke, Willy Bramsen, Otto Herrmann ja Peter Lebedjeff. Hanssonin sävellykset julkaisi hänen oma kustannusliikkeensä Edition Sylvain. 1930-luvulla Hansson oli Svensk Filmindustrin hovisäveltäjä, ja hän laati myös viisi elokuvakäsikirjoitusta. Vuonna 1943 esitettiin Tukholman oopperassa hänen operettinsa "Zorina".
Hanssonin ensimmäinen suurmenestys oli valssi "Vintergatan", jonka Sven-Olof Sandberg levytti vuonna 1927. Levyä myytiin kaikkiaan yli satatuhatta kappaletta. Suomeksi laulun levytti Georg Malmstén nimellä "Tähtivyö". Uuden version valssista teki vuonna 1960 Tapio Rautavaara nimellä "Linnunrata". Monet muutkin Hanssonin sävelmät tulivat suosituiksi Suomessa, kuten esimerkiksi "Tangokavaljeeri", "Lentäjän valssi" ja "Luutnantin sydän". Suomessa Hanssonin sävellyksiä ovat Malmsténin ja Rautavaaran lisäksi levyttäneet muiden muassa Matti Jurva, Hannu Hovi, Henry Theel ja Olavi Virta, myöhemmin myös Reijo Kallio, Topi Sorsakoski, Pirkka-Pekka Petelius ja Solistiyhtye Suomi.
Luonteeltaan levoton Hansson kyllästyi perin pohjin ruotsalaiseen byrokratiaan ja muutti vuonna 1947 Fidži-saarille, jossa hän ryhtyi banaaninviljelijäksi. Hirmumyrskyn tuhottua viljelykset hän siirtyi viisi vuotta myöhemmin asumaan Mallorcalle, jossa hän viihdytti muusikkona ruotsalaisia matkailijoita. Elämänsä viimeiset vuodet hän asui Italiassa.
Matti Autio
Matti Autio -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Uku (1944)
Uku () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 1. elokuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 12. marraskuuta. Alus otettiin palvelukseen 30. joulukuuta.
Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja se aloitti seuraavana päivänä kotiutettavien sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 4. heinäkuuta 1947 Yhdysvalloille ja se romutettiin.
Kuga (1944)
Kuga () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 1. elokuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 19. marraskuuta. Alus otettiin palvelukseen 25. tammikuuta 1945.
Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945 ja sen romutus saatiin päätökseen 30. toukokuuta 1948.
Iō (1945)
Iō () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 25. marraskuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 12. helmikuuta 1945. Alus otettiin palvelukseen 24. maaliskuuta.
Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja se aloitti kotiutettavien joukkojen kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Aluksen romutus saatiin päätökseen 2. heinäkuuta 1948.
Inagi (1944)
Inagi () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 15. toukokuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 25. syyskuuta. Alus otettiin palvelukseen 16. joulukuuta.
Alus upotettiin 9. elokuuta 1945 ilmahyökkäyksessä Hachinohenssa ja se poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta.
Habushi (1944)
Habushi () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 20. elokuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 20. marraskuuta. Alus otettiin palvelukseen 10. tammikuuta 1945.
Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta ja se aloitti kotiutettavien joukkojen kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Alus luovutettiin 6. syyskuuta 1947 Yhdysvalloille ja sen romutus saatiin päätökseen 13. lokakuuta.
Ojika (1944)
Ojika () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 7. syyskuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 30. joulukuuta. Alus otettiin palvelukseen 21. helmikuuta 1945.
Alus upposi 2. toukokuuta 1945 torpedoituna Keltaisellamerellä ja se poistettiin alusluettelosta 25. toukokuuta.
Alivuokra-asunto
Alivuokra-asunto on asunto, jonka varsinainen vuokralainen on vuokrannut eteenpäin. Alivuokra-asunnon asukasta kutsutaan alivuokralaiseksi.
Alivuokrasopimus () on yleinen asumismuoto erityisesti Ruotsin suurissa kaupungeissa, joissa asuntotilanne on heikko. Vuokralainen tarvitsee yleensä asunnon omistajan luvan asunnon alivuokraamiseksi joko asumisoikeusyhdistykseltä tai asunnon omistajalta. Asunnon käyttäjästä riippumatta varsinainen vuokralainen on aina vastuussa asunnostaan.
Suomessa alivuokrauksena pidetään tilannetta, jossa asuinhuoneistosta vuokrataan korkeintaan 50 prosenttia toisen käyttöön. Vuokranantaja ei voi kieltää alivuokrausta. Sen sijaan "jälleenvuokrauksella" tarkoitetaan vuokrasuhdetta, jossa alkuperäinen vuokralainen vuokraa koko huoneiston eteenpäin. Se on kielletty ilman vuokranantajan lupaa.
Jatkosodan jälkeisen asuntopulan aikaan alivuokrauksesta tuli monissa Suomen kaupungeissa velvollisuus. Antti Malinen selvitti väitöskirjassaan, että esimerkiksi Helsingissä otettiin käyttöön huone ja henkilö -periaate 15. lokakuuta 1944. Se tarkoitti, että asunnonhaltijalla oli oikeus pitää vain yhtä huonetta vakituista asukasta kohden. Huoneenvuokrauslautakunnat osoittivat ylimääräisiin huoneisiin alivuokralaisia. Malisen mukaan monet ottivat nurkkiinsa vapaaehtoisesti naapureita, ystäviä tai sukulaisia, usein paljon vaadittua enemmän.
Kalle Mattila
Kalle Oskari Mattila (s. 1991) on suomalainen toimittaja ja markkinoinnin ammattilainen. Hän asuu New Yorkissa.
Mattila kirjoittaa säännöllisesti amerikkalaiseen "The Atlantic" -julkaisuun sekä kansainväliseen "Monocle" - lifestylelehteen. Hänen tekstejään on myös julkaistu "Business Insiderin" sivuilla.
Mattilan ensimmäinen artikkeli ilmestyi "Helsingin Sanomissa" kun kirjoittaja oli 13-vuotias. Mattila toimi 15-vuotiaana matkailulehti "Mondon" ja "Matkaopas"-lehden avustajana, sekä "Helsingin Sanomien" NYT-liitteen nuorten TV-raadin jäsenenä.
Vuonna 2004 Mattila esiintyi Silvia Modigin toimittamassa, Yle TV2 -kanavalla nähdyssä, liki puolentunnin pituisessa "Kallen maailma" -dokumentissa.. 12-vuotiaan Mattilan elämää kuvaava dokumentti oli vuonna 2005 ehdolla parhaaksi suomalaiseksi nuorten dokumentiksi Oulun kansainvälisillä lasten- ja nuortenelokuvien festivaaleilla. Dokumentin vaikutusta käsiteltiin myös akateemisessa tutkimuksessa..
Mattila on ollut töissä suuressa englanninkielisessä Penguin Books -kustantamossa, jossa hän on ollut ehdolla useaan kansainväliseen markkinoinnin ammattilaisen palkintoon. Hän on myös luennoinut merkittävissä markkinointitapahtumissa.
Mattila pitää hallussaan kolmea hopeamitalia street-tanssin Suomen mestaruuskilpailuista vuosilta 2006 ja 2009 sekä 8. sijaa street-tanssin Euroopan mestaruuskisoista vuodelta 2006.
Kalle Mattila opiskeli kandidaatintutkintonsa Lontoon yliopistossa. Sinne hän päätyi Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun IB-linjalta. Hän on myös Suomen Kulttuurirahaston UWC-stipendiaatti vuodelta 2008.
Tällä hetkellä Mattila suorittaa stipendiaattina luovan kirjoittamisen tutkintoa Columbian yliopistossa New Yorkissa.
Kanawa (1945)
Kanawa () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 15. marraskuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 20. tammikuuta 1945. Alus otettiin palvelukseen 15. maaliskuuta.
Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja se aloitti kotiutettavien joukkojen kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Alus luovutettiin 14. elokuuta 1947 Britannialle ja se romutettiin.
Takane (1945)
Takane () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 15. joulukuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 13. helmikuuta 1945. Alus otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta.
Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja sen romutus saatiin päätökseen 27. marraskuuta 1947.
Habuto (1945)
Habuto () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Hitachi Zōsenilta Sakurajimasta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 3. joulukuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1945. Alus otettiin palvelukseen 7. huhtikuuta.
Alus poistettiin alusluettelosta 23. lokakuuta 1945 ja se aloitti kotiutuvien joukkojen kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Alus luovutettiin 17. heinäkuuta 1947 Britannialle ja se romutettiin.