hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Castle (televisiosarja)
Castle on yhdysvaltalainen draamakomediasarja, jota esitettiin yhdysvalloissa vuosien 2009–16 aikana. Sarjan on luonut Andrew W. Marlowe ja sen tuottajina toimivat ABC Studios ja Beacon Pictures.
"Castle" seuraa kuuluisan rikoskirjailijan Richard Castlen (Nathan Fillion) ja NYPD:n henkirikosetsivä Kate Beckettin (Stana Katic) elämää heidän ratkoessaan erilaisia rikoksia New Yorkissa. Aluksi Beckett ei ole tästä mielissään, mutta ajan kuluessa heidän tunteensa toisiaan kohtaan lämpenevät. Yleisesti sarja keskittyy niin päähenkilöiden kehittyvään romanssiin kuin Beckettin äidin murhaajan selvittämiseen.
Suomessa sarjaa on esitetty Nelonen ja Hero-kanavilla 28. huhtikuuta 2010 lähtien.
Toukokuussa 2016 ilmoitettiin sarjan peruuttamisesta kahdeksannen tuotantokauden jälkeen.
"Castle" seuraa kuuluisan rikoskirjailija Richard Castlen elämää tämän päätettyä kirjasarjansa sen päähenkilön kuolemaan. Castle pääsee NYPD:n henkirikosetsivä Kate Beckettin matkaan tutkimaan kopiomurhaajan tapauksessa, jossa murhaaja imitoi Castlen kirjoissa tapahtuneita murhia. Castle, joka kiinnostuu Beckettista potentiaalisena hahmona uudelle kirjasarjalleen, käyttää yhteyksiään kaupunginjohtajaan ja saa luvan alkaa seurata Beckettin tiimin murhatutkimuksia. Beckett ei alun perin lämpeä Castlen idealle, mutta lopulta hyväksyy tämän osana tiiminsä tutkimuksia.
Bagrationit
Bagrationit () oli Georgian hallitsijasuku vuodesta 575 vuoteen 1810. Guaram I Kurapalate oli suvun ensimmäinen ruhtinas. Bagrationit nousivat varsinaiseen valtaan valloitettuaan alueitaan takaisin arabeilta 800-luvulla. Suvun alkuperä on kiistanalainen.
Hyvästi, Dolores Haze
Hyvästi, Dolores Haze on Johanna Kurkelan vuonna 2010 julkaistu neljäs studioalbumi.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Rakkauslaulu", jonka on säveltänyt Lauri Ylönen ja sanoittanut Paula Vesala. Kappaleen sello-osuudet soittaa Apocalyptican Eicca Toppinen. Seuraavia singlekappaleita olivat "Tuo se mulle" ja "Ainutlaatuinen". Albumin ovat tuottaneet Sampo Haapaniemi ja Markus Koskinen.
"Hyvästi, Dolores Haze" nousi ensimmäisellä listaviikollaan (viikolla 15/2010) Suomen virallisen albumilistan kärkeen. Albumia on myyty yhteensä yli 20 000 kappaletta, kultalevyyn oikeuttava määrä.
Levyllä vierailee muun muassa Nightwishin kanssa yhteistyötä tehnyt brittiläinen muusikko Troy Donockley. Donockley soittaa säkkipillejä kappaleessa "Satojen merien näkijä", jonka on säveltänyt ja sanoittanut Tuomas Holopainen, Nightwishin kosketinsoittaja-säveltäjä.
Albumin tekoa esiteltiin Yle Teeman "Näin se tehtiin" -sarjan jaksossa, joka esitettiin ensimmäisen kerran maaliskuussa 2011.
Phil Taylor (täsmennyssivu)
Phil Taylor voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä
Sahlberg
Sahlberg on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Pariisi–Roubaix 2010
Pariisi–Roubaix 2010 oli järjestyksessään 108. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 259 kilometrin reitillä Compiègnesta Roubaix'hin 11. huhtikuuta 2010. Reitti sisälsi 27 mukulakivijaksoa yhteispituudeltaan 52,9 kilometriä.
Fabian Cancellara voitti kilpailun karattuaan muilta kärkiajajilta noin 50 kilometriä ennen maalia. Hän voitti kilpailun kahden minuutin erolla toiseksi sijoittuneeseen Thor Hushovdiin, joka kukisti loppukirissä Juan Antonio Flechan.
Lähde: Yle
Lähde: letour
Kilpailussa oli mukana kaikkiaan 25 joukkuetta.
Philip Larsen
Philip Elzer Gade Larsen (s. 7. joulukuuta 1989 Esbjerg) on tanskalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelaa kaudella NHL-joukkue Vancouver Canucksissa.
Larsen pelasi jo 15-vuotiaana Ruotsissa Rögle BK:n junioriakatemiassa. Tätä ennen hän pelasi tanskalaisessa Esbjergissä. Röglessä hän pelasi ensimmäiset ottelut Allsvenskanissa jo kaudella 2005–2006. Tämän jälkeen Larsen siirtyi Elitserienissä pelaavaan Frölundaan.
Larsen pelasi monta kautta Frölundassa ja vakiinnutti paikkansa edustusjoukkueessa kaudella 2008–2009, jolloin hän muun muassa voitti joukkueen puolustajien +/– -tilaston. Tätä ennen hän oli hakenut peliaikaa Borås HC:stä. Hän voitti Ruotsin-vuosinaan muun muassa kaksi kertaa J20 SuperElit -mestaruuden. Huhtikuussa 2009 Larsen teki kolmen vuoden sopimuksen hänet varanneen Dallas Starsin kanssa.
Tästä huolimatta kahden kuukauden päästä Stars lainasi Larsenin takaisin Frölundaan, jossa hän pelasi kauden 2009–2010. Frölundan tiputtua pudotuspeleistä Stars kutsui Larsenin joukkueeseen. Hän debytoi NHL:ssä huhtikuussa Anaheim Ducksia vastaan. Larsen sai jääaikaa noin 11 minuuttia ja +/– -tilastoonsa yhden plussan. Samalla hänestä tuli ensimmäinen tanskalainen puolustaja, joka on pelannut NHL:ssä.
Larsen on pelannut Tanskan maajoukkueessa useissa nuorten arvoturnauksissa ja myös aikuisten edustusjoukkueessa. Keväällä 2006 hän pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailujen 1. divisioonassa. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi. Seuraavana vuonna Larsen oli nostamassa Tanskan 20-vuotiaiden maajoukkuetta 1. divisioonasta pääsarjaan. Hän oli mukana nuorten MM-kisoissa, mutta joukkue putosi heti takaisin 1. divisioonaan, jossa se pelasi vuonna 2009. Hän sai samana vuonna kokemusta myös miesten MM-kisoista.
Vuosina 2010–2013 Larsen pelasi Dallas Starsin organisaatiossa. NHL:n työsulun 2012–2013 ajan hän edusti SM-liigajoukkue Rauman Lukkoa. Kauden 2013–2014 Larsen pelasi Edmonton Oilersin organisaatiossa.
Kaudeksi 2014–2015 Larsen siirtyi KHL-liigaan Jugra Hanty-Mansijskin joukkueeseen. Toukokuussa 2015 Larsen solmi yksivuotisen sopimuksen KHL-joukkue Jokereiden kanssa.
Heinäkuussa 2016 Larsen solmi vuoden mittaisen sopimuksen NHL-seura Vancouver Canucksin kanssa.
Huhtikuussa Larsen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-joukkue Salavat Julajev Ufaan.
Hopealohi
Hopealohi ("Oncorhynchus kisutch") on yksi tyynenmerenlohien suvun kalalajeista.
Meressä eläessään hopealohella on tummansininen selkä ja hopeaväriset kyljet. Kutuvaiheessa alaleuka ja hampaat koukkuuntuvat. Kyljet muuttuvat kirkkaan punaisiksi, pää sinertävän vihreäksi, vatsa tummuu ja selkään ilmestyy tummia täpliä. Lisääntymiskykyisten hopelohien vatsat sävyttyvät vaalean- tai ruusunpunaisiksi ja koiraiden selät saartavat hieman kaartua. Kutuvalmiiden aikuisten väritys on kirkkaanpunainen ja selkä tumma. Naaraat saattavat olla koiraita tummempia. Sekä naaraiden että koiraiden yläleuka koukkuuntuu. Aikuinen hopealohi on keskimäärin 71 cm pitkä ja painaa 5 kiloa, suurimmillaan 16 kiloa.
Mätimunat kuoriutuvat kutupesässä talvella tai alkukeväällä 6-7 viikkoa kudun jälkeen. Kuoriutuneet poikaset jäävät lähes liikkumattomina kutupesään 1-2 viikoksi, jonka aikana ne saavat ravintonsa ruskuaispussista. Nuori hopealohi viettää 1-2 vuotta kotipurossaan ennen kehittymistään smoltiksi. Smoltit ovat tyypillisesti 10-15 cm:n pituisia ja hopeasuomuisia. Ne vaeltavat mereen maaliskuun loppupuolen ja heinäkuun välisenä aikana. Hopealohi elää meressä 1-3 vuotta, jonka jälkeen se palaa makeaan veteen kutemaan. Arvostetut "jack"-koiraat palaavat kutemaan kaksivuotiaina. Kutevilla koirailla on voimakkaasti koukkuuntunut nokka ja suuret hampaat.
Hopealohta esiintyy luontaisesti Tyynenmeren pohjoisosissa Hokkaidossa, Venäjän Tyynenmeren rannikolla, Beringinmerellä sekä Pohjois-Amerikan länsirannikolla Alaskasta Kalifornian Montereynlahteen. Hopealohta on istutettu Pohjois-Amerikassa Suuriin järviin sekä useisiin muihin järviin Yhdysvalloissa.
Neuvostoliitossa hopealohta istutettiin 1970-luvulla muun muassa Itämereen, ja sitä saatiin usein myös Suomesta, joitakin vielä 1980-luvulla. Laji ei kuitenkaan vakiintunut. Hopealohen kotiutusistutukset ovat olleet tuloksellisia vain Ranskan pohjoisrannikolla ja Chilessä.
Hopealohen osuus on lukumääräisesti keskimäärin 3.5% Alaskan vuotuisesta lohisaaliista ja painonsa puolesta 5.9%. Lohta kalastetaan troolaamalla sekä verkoilla.
Hopealohi on merkittävä virkistyskalastuskohde sekä meressä että makeassa vedessä. Lohta kalastetaan heinäkuusta joulukuuhun. Hopealohi tapaa parveentua meressä matalaan veteen ja lähelle rantoja, jolloin se on vapaa-ajan kalastajien tavoitettavissa rannalta tai veneestä.
Merestä pyydystettyä hopealohta arvostetaan ruokakalana. Liha on rasvaista ja jää jälkeen ainoastaan keväiselle kuningaslohelle ja punalohelle. Hopelohi on ollut merkittävä saaliskala alkuperäiskansoille ympäri pohjoisen Tyynenmeren ja se on usean heimon tunnuseläin. Se on myös Japanin Chiban prefektuurin kansalliseläin.
Tunisian presidentti
Tunisian tasavallan presidentti (, ) on Tunisian valtion päämies, joka johtaa maata pääministerin avustuksella. Lisäksi presidentti on myös puolustusvoimien ylipäällikkö. Tunisia itsenäistyi vuonna 1956 aluksi kuningaskuntana Ranskan vallan alta. Seuraavana vuonna 25. heinäkuuta 1957 maasta tuli tasavalta.
Presidentinvaalit käydään viiden vuoden välein. Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2014.
RhB
RHB tai RhB tarkoittaa seuraavia:
See Why
See Why on pohjoismaisen hip hop -yhtye Conscious Youthsin vuonna 2008 julkaistu studioalbumi. Albumin julkaisi EMI. Kappaleesta "Play" on julkaistu musiikkivideo. "See Why" kuulostaa lausuttuna [si: waɪ] samalta kuin yhtyeen nimikirjaimet CY.
Varkauden vaakuna
Varkauden vaakuna on Varkauden kaupungin tunnus. Sen aihe viittaa erityisesti laivanrakennukseen, mutta myös teollisuuteen yleensäkin. Samalla vaakuna muistuttaa Varkauden merkityksestä sisävesisatamakaupunkina.
Vaakunan selitys on: ”mustassa kentässä esiintyöntyvä koukistettu käsivarsi pidellen hirsittäistä ankkuria; kaikki kultaa”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Varkauden kauppalan kunnanvaltuusto hyväksyi nimimerkillä ”Työssämme on voimaa” jätetyn ehdotuksen vaakunaksi kokouksissaan 1. tammikuuta ja 8. helmikuuta 1954. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. huhtikuuta samana vuonna.
Futis+
Futis+ oli suomalainen jalkapallon erikoisohjelma, jota esitettiin perjantaisin Canal+ Urheilulla ja lauantaisin MTV3:lla. Ohjelmassa käsiteltiin viikon kohokohdat suomalaisesta Veikkausliigasta ja kansainvälisistä liigoista sekä syvennyttiin lajin ilmiöihin ja taustoihin.
"Futis+:n" tekijäryhmään kuuluivat muun muassa asiantuntijat Pasi Rautiainen ja Keith Armstrong, selostaja Tuomas Virkkunen, juontaja Tuomas Tahvanainen, toimittajat Minna Pyykkö ja Antti Salo sekä tuottaja-juontaja Markus Autero.
Ohjelman ensiesitys oli 9. huhtikuuta 2010. Vuonna 2010 esitettiin kaikkiaan 36 noin puolen tunnin mittaista jaksoa.
Bronisław Komorowski
Bronisław Maria Komorowski (s. 4. kesäkuuta 1952 Oborniki Śląskie) on puolalainen poliitikko. Hänet valittiin Puolan presidentiksi 4. heinäkuuta 2010 viisivuotiskaudeksi. Hän toimi aiemmin parlamentin alahuoneen Sejmin puhemiehenä marraskuusta 2007 alkaen presidentiksi valitsemiseen saakka, ja hän oli myös väliaikaisesti Puolan presidenttinä Lech Kaczyńskin kuoltua lento-onnettomuudessa 10. huhtikuuta 2010. Vuonna 2015 hän hävisi Puolan presidentinvaaleissa Andrzej Dudalle.
Komorowski oli Puolan kommunistivallan aktiivinen vastustaja ja nousi Sejmiin heti demokratiaan siirtymisen jälkeen. 2000–2001 hän toimi Puolan puolustusministerinä Jerzy Buzekin hallituksessa (Buzek on kesästä 2009 toiminut Euroopan parlamentin puhemiehenä).
Hän on Mykolas Romeris yliopiston, Kasimir Suuren yliopiston (Bydgoszcz, Puola), Vytautas Suuren yliopiston ja Lvivin yliopiston kunniatohtori.
Komorowskin perhe kuului vanhaan liettuanpuolalaiseen aatelissukuun, joka menetti omaisuutensa Stalinin aikaan. Komorowski opiskeli historiaa Varsovan yliopistossa ja osallistui vuonna 1968 opiskelijaliikehdintään. Myöhemmin hän oli mukana Solidaarisuus-liikkeessä. Kun Solidaarisuus lakkautettiin 1981, Komorowski joutui puoleksi vuodeksi internointileirille.
Komorowskin puoliso on Anna Komorowska. Heillä on viisi aikuista lasta.
The Jackson 5 World Tour
The Jackson 5 World Tour oli The Jackson 5 -yhtyeen viides kiertue, joka käsitti Yhdysvaltojen lisäksi Japanin, Havaijin, Afrikan, Ison-Britannian, Etelä-Amerikan, Hongkongin, Australian, Uuden-Seelannin, Filippiinit ja Länsi-Intian. Kiertue kesti maaliskuusta 1973 helmikuuhun 1975 eli lähes kaksi vuotta, mikä tekee siitä yhtyeen pisimmän kiertueen. Yhtye esiintyi kiertueen aikana yhteensä noin 180:ssä konsertissa, joista 45 kertaa yhtye esiintyi Las Vegasissa yhdessä sisarusten La Toyan, Randyn, Janetin ja Rebbien kanssa.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2006
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2006 järjestettiin Tampereella, Pirkkahallissa 25.–26.2.2006. Käytetty juoksurata oli 300 metriä pitkä.
Korppoon vaakuna
Korppoon vaakuna oli Korppoon kunnan tunnus. Vaakunan aihe on peräisin isonvihan aikaisesta pitäjän nostoväen lipusta.
Vaakunan selitys on ”kultakentässä musta, kruunupää korppi siivet koholla; kruunu ja kieli punaiset.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Korppoon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. kesäkuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 27. joulukuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Korppoon kunta yhdessä Houtskarin, Iniön, Nauvon ja Paraisten kanssa muodosti Länsi-Turunmaan (nyk. Paraisten) kaupungin.
Sławomir Skrzypek
Sławomir Skrzypek (10. toukokuuta 1963 Katowice – 10. huhtikuuta 2010 Smolensk) oli Puolan keskuspankin johtaja. Hän sai surmansa Smolenskin lento-onnettomuudessa, jossa menehtyi myös Puolan presidentti Lech Kaczyński ja 94 muuta ihmistä.
Charles Snelling
Charles Frederick Theodore Snelling (s. 17. syyskuuta 1937 Toronto) on entinen kanadalainen taitoluistelija. Hän saavutti pronssimitalin vuoden 1957 maailmanmestaruuskilpailuissa. Kanadan-mestaruuden Snelling voitti yhteensä kuusi kertaa vuosina 1954–1958 ja 1964. Hänet valittiin Kanadan taitoluisteluliiton Hall of Fameen 2004.
Snelling osallistui talviolympialaisiin kaksi kertaa. Cortina d’Ampezzossa 1956 hän sijoittui kahdeksanneksi ja Innsbruckissa 1964 kolmanneksitoista. Snelling edusti Toronton Granite Clubia. Hänen valmentajanaan toimi Marcus Nikkanen.
Snelling valmistui Toronton yliopiston lääketieteellisestä tiedekunnasta 1962, ja urheilu-uransa jälkeen hän on työskennellyt plastiikkakirurgina.
Pussin kuljettaja
Pussin kuljettaja on toimittaja Pekka Kymäläisen kirjoittama teos, jossa hän kertoo sairastumisestaan peräsuolisyöpään ja sairauden hoitamisesta sekä Kainuun keskussairaalassa että Oulun yliopistollisessa sairaalassa.
Kymäläinen kertoo kirjassaan rankoista hoitojaksoista niin sädehoidossa kuin syövän leikkauksen jälkeen, jossa hänelle jouduttiin tekemään paksusuoliavanne. Kymäläinen kirjasi vuoden ajan sairaalapäiväkirjaa, jossa hän dokumentoi erikoisen seuralaisen kohtaamisesta ja potilaan tuntemuksista hoidon edetessä.
Kirjasta on otettu kaksi painosta. Pussin kuljettaja -kirjan tyyli on päiväkirjanomainen tarkastelu, jossa sairauden lisäksi käsitellään uutisia ja tapahtumia niin Suomesta kuin ulkomailta. Kymäläinen sai Pussin kuljettaja -kirjan jälkeen Suomen Kulttuurirahaston myöntämän apurahan.
Hannu Luntiala
Hannu Veikko Luntiala (s. 12. lokakuuta 1952 Helsinki) on Väestörekisterikeskuksen entinen ylijohtaja ja Tammen sekä Aviador-kustantamon kirjailija.
Hannu Luntiala syntyi ylireviisori Birger Luntialan ja sairaanhoitaja Toini Ikosen perheeseen. Hänen aviopuolisonsa vuodesta 2006 on opettaja Soili Valonen. Ylioppilaaksi Luntiala tuli 1971 ja suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1979. Samana vuonna hän aloitti työnsä Väestörekisterikeskuksessa ja on sittemmin toiminut virastossa useissa eri tehtävissä, muun muassa osasto- ja koulutuspäällikkönä. Väestörekisterikeskuksen johtajana Luntiala aloitti vuonna 1995 ja ylijohtajana vuonna 2003. Hänet valittiin uudelle ylijohtajan viisivuotiskaudelle vuosina 2008 ja 2013. Hän jäi eläkkeelle toimesta 1. marraskuuta 2016.
Luntialan runoja ja novelleja on julkaistu useissa antologioissa ja lehdissä 1980-luvulta lähtien. Vuonna 1999 Luntiala oli yksi Suomen Kulttuurirahaston Suuren Runokilpailun voittajista. Vuonna 2002 hän voitti Toivo Pekkasen syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi järjestetyn novellikilpailun maahanmuuttajatarinallaan "Musta". Kustannusosakeyhtiö Tammi julkaisi Luntialan "Hommes"-novellikokoelman vuonna 2006. "Hommes" (ranskaksi "miehet", "ihmiset") on nimensä mukaisesti kokoelma miehistä kertovia novelleja.
Luntialan esikoisromaani "Viimeiset viestit"ilmestyi 2007. Teos rakentuu kokonaan kuviteltujen tekstiviestikeskustelujen ympärille, ja sitä onkin kuvailtu maailman ensimmäiseksi tekstiviestiromaaniksi. Viimeiset viestit oli vuonna 2008 ehdolla arvostetun European Book Prizen eli Prix du Livre Européen saajaksi. Romaani on käännetty kroatiaksi, sloveniaksi, unkariksi, venäjäksi sekä viroksi.
"In memoriam" -romaani julkaistiin vuonna 2008. Se koostuu pääosin kuvitelluista muistokirjoituksista. Kolmas romaani, nimeltään "Petri Vallin toinen elämä", ilmestyi syksyllä 2010. Se kertoo identiteettivarkaudesta ja valelääkäristä. Luntialan neljäs romaani julkaistiin syksyllä 2016. "Ihmissyöjän päiväkirja" -niminen teos kertoo kahden kosovolaisen vaatetäin maahanmuuttotarinan.
Luntialan ensimmäinen tietokirja on "Jazzia Jumalan armosta – Juhani Aaltosen tarina" (syksy 2017). Se kertoo saksofonisti-huilisti Juhani "Junnu" Aaltosesta.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2005
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2005 järjestettiin Turussa, Kupittaan urheiluhallissa 19.–20.2.2005. Käytetty juoksurata oli 170 metriä pitkä.
Natriumatsidi
Natriumatsidi (NaN) on natrium- ja atsidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä käytetään autojen turvatyynyissä, räjähdysaineiden valmistuksessa ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Natriumatsidi on huoneenlämpötilassa värittömiä tai valkoisia heksagonaalisia kiteitä, jotka liukenevat veteen ja myös ammoniakkiin sekä alkoholiin. Natriumatsidi voi räjähtää kuumennuksen tai iskujen seurauksena, jolloin muodostuu metallista natriumia ja typpikaasua. Laimeat hapot vapauttavat natriumatsidista erittäin myrkyllistä vetyatsidia.
Natriumatsidia voidaan valmistaa teollisesti natriumamidin ja dityppioksidin välisellä reaktiolla. Reaktio tapahtuu 190 °C lämpötilassa ja natriumatsidin lisäksi muodostuu natriumhydroksidia ja ammoniakkia.
Dityppioksidin sijaan reaktiossa voidaan käyttää natriumnitraattia.
Euroopan Unionin jäsenvaltioissa tuotetaan natriumatsidia vuosittain yli miljoona kiloa.
Natriumatsidia käytetään autojen turvatyynyissä. Törmäyksen sattuessa anturit antavat käskyn sytyttää seos, joka sisältää natriumatsidin lisäksi natriumnitraattia ja piidioksidia. Lämpötila nousee 300 °C, jolloin muodostuu sulaa natriummetallia ja typpikaasua, joka täyttää turvatyynyn. Sula natrium muodostaa piidioksidin kanssa natriumsilikaattilasia.
Vastaavaa reaktiota voidaan käyttää laboratoriossa valmistettaessa erittäin puhdasta natriummetallia.
Natriumatsidia voidaan käyttää sytytinräjähteenä. Siitä valmistetaan enimmäkseen kuitenkin lyijyatsidia, jota muodostuu natriumatsidin reagoidessa lyijysuolan, kuten lyijyasetaatin kanssa.
Natriumatsidia voidaan käyttää valmistettaessa primäärisiä amiineja. Atsidit reagoivat alkyylihalidien kanssa muodostaen alkyyliatsideja, jotka voidaan pelkistää primäärisiksi amiineiksi.
Natriumatsidi on hyvin myrkyllistä, lähes yhtä myrkyllistä kuin natriumsyanidi. Aine voi kulkeutua kehoon hengitettynä, ihon läpi imeytyneenä tai nieltynä. Myrkytysoireita ovat huonovointisuus, verenpaineen lasku, sydämen lyöntien hidastuminen ja tajuttomuus. Aineelle altistuminen voi aiheuttaa hermostovaurioita tai jopa kuoleman. Natriumatsidin on todettu olevan mutageeninen.
Clint Lowery
Clint Lowery (s. 15. lokakuuta 1971 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Sevendust'n kitaristi. Hänet tunnetaan myös Still Rain -yhtyeen ex-kitaristina.
Sparta (yhtye)
Sparta on yhdysvaltalainen yhtye El Pasosta, Texasista. Se perustettiin vuonna 2001. Yhtye on julkaissut kolmea studioalbumia, yhden livealbumin ja yhden EP:n. Vuonna 2008 yhtye jäi tauolle ja on tauolla yhä.
Baseball kesäolympialaisissa 1984
Baseball järjestettiin näytöslajina vuoden 1984 kesäolympialaisissa toiseksi viimeistä kertaa. Pelit pelattiin Dodger Stadiumilla 31. heinäkuuta – 7. elokuuta 1984. Joukkueita oli kahdeksan. Ensimmäiseksi sijoittui Japani, toiseksi Yhdysvallat ja kolmanneksi Kiinan Taipei.
Kosteikkokerttunen
Kosteikkokerttunen ("Amphilais seebohmi") on Madagaskarin kotoperäinen varpuslintu. Se elää saaren itäosan vuoristoissa. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Antananarivon läheltä 1879. Laji on nimetty Henry Seebohmin kunnaiksi.
Markéta Irglová
Markéta Irglová (s. 28. helmikuuta 1988 Valašské Meziříčí, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen lauluntekijä, muusikko, laulaja ja näyttelijä. Vuodesta 2009 lähtien hän on asunut Irlannissa.
Irglová aloitti soittamisen seitsenvuotiaana. Vanhemmat ostivat hänelle pianon, kun hän oli kahdeksan. Hän alkoi soittaa sitä ja pääsi soittotunneille. Yhdeksänvuotiaana hän sai isältään kitaran alkaen välittömästi soittaa sitä ja opetella kappaleita korvakuulolta. Äiti halusi Markétan soittavan pianoa, koska lapsena hänen omat vanhempansa eivät olleet pystyneet sitä hankkimaan, vaikka hän rakastikin soitinta kovasti.
Irglová ja irlantilaismuusikko Glen Hansard muodostavat duon The Swell Season, jonka samanniminen debyyttialbumi "The Swell Season" ilmestyi vuonna 2006. Vuonna 2007 he esiintyivät pääosissa John Carneyn käsikirjoittamassa ja ohjaamassa indie-elokuvassa "Once". Irglová ja Hansard kirjoittivat yhtä lukuun ottamatta kaikki elokuvan kappaleet. "Once" voitti draamaelokuvan World Cinema Audience Awardin Sundancen elokuvajuhlilla.
Yksi Irglován ja Hansardin "Oncea" varten kirjoittamista kappaleista on ”Falling Slowly”, joka voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon. Irglovásta tuli ensimmäinen Oscarilla palkittu tšekkiläisnainen, ja yhdeksäntoistavuotiaana hän oli myös nuorin Oscarin musiikkikategoriassa voittanut henkilö. Irglová ja Hansard esittivät kappaleensa 24. helmikuuta 2008 Oscar-gaalassa Los Angelesin Kodak-teatterissa.
Irglová ja Hansard esiintyivät myös vuoden 2007 "I’m Not There" -elokuvan soundtrackilla versiollaan Bob Dylanin kappaleesta ”You Ain’t Goin’ Nowhere”.
"Oncen" teon aikana Irglová ja Hansard alkoivat tapailla toisiaan. Tammikuussa 2009 he kertoivat kuitenkin päättäneensä seurustelunsa, mutta säilyneensä hyvinä ystävinä.
Eduard Geyer
Eduard Geyer (s. 7. lokakuuta 1944) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän on tehnyt pitkän ja vaihtelevan uran pelaajana ja valmentajana toimien muun muassa viimeisenä DDR:n maajoukkueen päävalmentajana.
Geyer aloitti jalkapallouransa Aufbau Dresden-Mitten juniorijoukkueessa 1950-luvulla. Hän siirtyi 1956 SC Einheit Dresdeniin, jossa aloitti myös uransa aikuisten tasolla 1962. Edellisenä vuonna Geyer oli ollut Einheitin joukkueessa voittamassa DDR:n juniorien cup-mestaruutta. Vuonna 1968 Geyer siirtyi Einheit Dresdenistä kaupungin suurseuraan Dynamo Dresdeniin. Hän edusti Dynamoa seitsemän kauden ajan ja oli voittamassa kahta DDR:n mestaruutta 1971 ja 1973. Geyer lopetti uransa Dynamossa 1975.Valmennusuransa insinöörin koulutuksen omannut Geyer aloitti Dynamo Dresdenin juniorivalmentajana 1975. Hän työskenteli seuran organisaatiossa sittemmin myös edustusjoukkueen apuvalmentajana 1979–1983 ja jälleen juniorivalmentajana 1983–1986. Hän johdatti Dynamon DDR:n juniorimestariksi 1985 sekä cupin voittajaksi 1985 ja 1986.
Kesällä 1986 Geyer nousi Dynamon edustusjoukkueen päävalmentajaksi Klaus Sammerin jätettyä tehtävät. Hänen johdollaan Dynamo onnistui vielä murtamaan DDR:n liigan loppuvuosia dominoineen Berliner FC Dynamon ylivallan luotsaamalla seuran mestariksi kaudella 1988–1989. Tämän menestyksen johdosta Geyer nousi heinäkuussa 1989 DDR:n maajoukkuevalmentajaksi. Hän jatkoi edelleen Dynamo Dresdenin peräsimessä jättäen nämä tehtävät huhtikuussa 1990. Maajoukkuevalmentajana Geyer jäi historiaan viimeisenä DDR:n maajoukkueessa. Hänen johdollaan DDR voitti kahdeksan ottelua, pelasi kahdesti tasan ja hävisi vain kaksi ottelua. Tehtävä lakkasi olemasta syyskuussa 1990.
Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Geyer jatkoi valmennusuraansa unkarilaisessa BFC Siófokissa, mutta pesti päättyi potkuihin jo helmikuussa 1992. Tämän jälkeen Geyer palasi Saksaan ja jatkoi uraansa kolmannella sarjatasolla pelanneessa FC Sachsen Leipzigissa, jonka johdatti Oberliga Nordostin voittoon 1993. Seura ei kuitenkaan kyennyt lunastamaan lisenssiä 2. Bundesliigaan. Seuraavan kauden tulokset olivat paljon vaatimattomampia ja Geyer sai potkut huhtikuussa 1994.
Samana kesänä Geyer jatkoi uraansa Energie Cottbusin päävalmentajana. Geyerin johdolla Energie nousi 1997 2. Bundesliigaan ja kolme vuotta myöhemmin 1. Bundesliigaan. Pääsarjavisiitti jäi Cottbusin osalta kolmeen kauteen, joista paras toi sijan 13. Lisäksi seura oli Geyerin johdolla Saksan cupin loppuottelussa 1997. Hän sai kuitenkin jatkaa päävalmentajana putoamisesta huolimatta, mutta kehnon kauden 2003/04 jälkeen meno oli entistä takkuisampaa ja Geyerin pitkä pesti Cottbusissa päättyi potkuihin marraskuussa 2004.
Cottbus-pestinsä jälkeen Geyer toimi puolisen vuotta Al-Nasrin päävalmentajana Dubaissa. Marraskuussa 2006 hän siirtyi FC Sachsen Leipzigin peräsimeen toistamiseen urallaan. Pesti päättyi kuitenkin heinäkuussa 2007 seuran taloudellisten vaikeuksien seurauksena. Syyskuussa 2007 hän palasi entiseen seuraansa Dynamo Dresdeniin. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo kesäkuussa 2008 Geyerin ja seurajohdon riitojen seurauksena.
Australiankerttunen
Australiankerttunen ("Poodytes carteri") eli aiemmalta nimeltään australiankerttu on Australian kotoperäinen varpuslintu. Sitä esiintyy laikuittain mantereen länsirannikolla ja sieltä itään Queenslandiin. Alfred John North kuvailivat lajin holotyypin North Cape Westistä vuonna 1900.
Timorinkerttu
Timorinkerttu ("Buettikoferella bivittata") on Timorin kotoperäinen varpuslintu. Charles Lucien Bonaparte kuvaili lajin holotyypin Timorista 1850.
Lymykerttu
Lymykerttu ("Megalurulus rufus"), myös "Trichocichla rufa", on Fidžin kotoperäinen varpuslintu. Se elää Vanua Levulla (alalaji "kluniei") ja Viti Levulla (nimialalaji "rufus"). Anton Reichenow kuvaili lajin holotyypin Viti Levulta vuonna 1890.
Hyrsylä (Nummi)
Hyrsylän kylä sijaitsee Lohjan Nummella. Kylän halkaisee kahtia Seututie 110, joka ennen oli Ykköstie. Hyrsylän keskustassa sijaitsi ennen jopa 3 kauppaa, ja viimeinenkin niistä lakkautettiin 2000-luvulla. Kylä sijaitsee pohjoispäässä Koisjärven vieressä ja eteläpäässä se rajoittuu Saukkola-Lohja- tielle
Hyrsylässä on viisi päätilaa: Mäkilä, Lonkala, Langi, Uro ja Mikkola. Uron maatila sijaitsee 110-tien pohjoispuolella ja se on enemmäkseen keskittynyt naudan kasvatukseen. Muilla maatiloilla ei ole nykyään eläimiä sekä viljely on loppunut Mäkilässä ja Mikkolassa.
Vuonna 2015 lakkautettu Hyrsylän koulun entinen ala-aste sijaitsee Langin maatilan lähellä. Ala-asteella annetiin opetusta noin 60 oppilaalle. Koulussa panostettiin erityisesti taito- ja taideaineisiin.
Punanaamakerttu
Punanaamakerttu ("Megalurulus rubiginosus") on Papua-Uuden-Guinean kotoperäinen varpuslintu. Se elää Uuden-Britannian saarella Bismarckinsaaristossa. Philip Lutley Sclater kuvaili lajin holotyypin Uudesta-Britanniasta 1881.
Olga Bergholtz
Olga Fjodorovna Bergholtz (; 16. toukokuuta 1910 Pietari – 13. marraskuuta 1975 Leningrad) oli venäläinen neuvostorunoilija.
Olga Bergholtz syntyi lääkärin perheeseen. Ensimmäiset teoksensa hän julkaisi 15-vuotiaana. Vuonna 1926 hän liittyi nuorten proletaarikirjailijoiden "Smena"-ryhmään. Vuonna 1930 Bergholtz valmistui Leningradin yliopiston filologisesta tiedekunnasta. Hän työskenteli journalistina Kazakstanissa ja Leningradissa, julkaisi useita lastenkirjoja ja kuvauskokoelmia. Ensimmäiset runokokoelmat ilmestyivät vuosina 1934 ja 1936.
Stalinin vainojen aikana Bergholtz vangittiin joulukuussa 1938, mutta vapautettiin syyttömänä seuraavan vuoden heinäkuussa. Hänen ensimmäinen aviomiehensä Boris Kornilov menehtyi vankeudessa. Vuonna 1940 Bergholtz hyväksyttiin NKP:n jäseneksi.
Leningradin piirityksen aikana Bergholtzin lähes päivittäiset radioesiintymiset tekivät hänestä kaupungin puolustajien urhoollisuuden, kärsivällisyyden ja toivon symbolin. Hänen runoelmansa ja runokokoelmansa "Fevralski dnevnik" (”Helmikuun päiväkirja”, 1942), "Leningradskaja poema" (”Leningrad-runoelma”, 1942), "Leningradskaja tetrad" (”Leningrad-vihko”, 1942), "Leningrad" (1944), "Pamjati zaštšitnikov" (”Puolustajien muistolle”, 1944), "Govorit Leningrad" (”Täällä Leningrad”, 1946) ja "Tvoi put" (”Sinun tiesi”, 1945) kuvaavat avoimesti ja vilpittömästi piiritetyn kaupungin arkea. Yhdessä Georgi Makogonenkon kanssa Bergholtz laati elokuvan "Leningradskaja simfonija" (”Leningrad-sinfonia”, 1945) käsikirjoituksen. Hänen sanansa ”Ketään ei ole unohdettu, mitään ei ole unohdettu” on kaiverrettu Piskarjovkan hautausmaan graniittiin. Bergholtzin toinen aviomies, kirjallisuudentutkija Nikolai Moltšanov kuoli nälkään piirityksen aikana.
Vuonna 1950 Bergholtz sai Stalinin palkinnon runoelmasta "Pervorossijsk". Tragedia "Vernost" (”Uskollisuus”, 1954) kuvaa Sevastopolin puolustusta vuosina 1941–1942. Pääteoksenaan kirjailija piti vuonna 1959 ilmestynyttä proosakirjaa "Dnevnyje zvjozdy" (”Päivän tähdet”). Myöhemmistä runokokoelmista merkittävin on Bergholtzin lähes kolmenkymmenen vuoden ajan kirjoittama "Uzel" (”Solmu”, 1965).
Runoilija on palkittu Leninin ja Työn punaisen lipun kunniamerkeillä. Hänet on haudattu Sutelan kirjailijahautausmaalle.
Tiheikkökerttu
Tiheikkökerttu ("Megalurulus whitneyi") on oseanialainen varpuslintu. Se elää Papua-Uuden-Guinean Uudessa-Britanniassa (alalaji "grosvenori") ja Bougainvillessä (alalaji "llaneae"), Salomonsaarten Guadalcanalissa (alalaji "turipavae") ja Pohjois-Vanuatun Espírito Santolla (nimialalaji "whitneyi"). Ernst Mayr kuvaili lajin holotyypin Espírito Santolta 1933.
Uudenkaledoniankerttu
Uudenkaledoniankerttu ("Megalurulus mariae") on Tyynenmeren lounaisosan Uuden-Kaledonian kotoperäinen varpuslintu. Jules Verreaux kuvaili lajin holotyypin Uudelta-Kaledonialta 1869.
Palatsiaukio
Palatsiaukio () on Pietarin kaupungin keskusaukio Venäjällä. Se sijaitsee Nevan eteläpuolella Amiraliteetin prospektin sekä Millionnaja-kadun ja Moikan välillä. Aukion pinta-ala on 8 hehtaaria. Vuosina 1923–1944 sen nimenä oli "Uritskinaukio" Moisei Uritskin kunniaksi.
Palatsiaukio on syntynyt 1700-luvun puolivälissä sen pohjoispuolella sijaitsevan barokkityylisen Talvipalatsin rakentamisen yhteydessä. Eteläpuolella sijaitseva Carlo Rossin suunnittelema empiretyylinen pääesikuntarakennus pystytettiin vuosina 1819–1829. Itäpuolelle sijaitsevan klassistisen kaartin joukkojen esikunnan on suunnitellut Aleksandr Brjullov (1837–1843). Aukion keskellä seisoo Pyterlahden graniitista valmistettu Aleksanterin pylväs (Auguste de Montferrand, 1834). Pylväs ja pääesikunnan holvikaaren päällä kohoava Voiton kuusivaljakko -veistos ovat Venäjän vuoden 1812 isänmaallisessa sodassa saaman voiton muistomerkkejä.
Vuonna 1905 aukiolla järjestettiin verisunnuntaina tunnettu, sotilaiden verisesti hajottama mielenosoitus. Lokakuun vallankumouksen aikana punakaarti valloitti sieltä käsin talvipalatsin, johon Venäjän väliaikainen hallitus oli majoittunut. Nykyään Palatsiaukiolla järjestetään sotilasparaateja, erilaisia juhlatilaisuuksia ja konsertteja.
Konstantin Batjuškov
Konstantin Nikolajevitš Batjuškov (; 29. toukokuuta 1787 Vologda – 19. heinäkuuta 1855 Vologda) oli venäläinen runoilija.
Konstantin Batjuškov kuului vanhaan aatelissukuun. Hän sai koulutuksensa ranskalaisessa ja italialaisessa sisäoppilaitoksessa Pietarissa. Batjuškov työskenteli aluksi kansanvalistusministeriön kanslianhoitajana, mutta vuonna 1807 siirtyi armeijan palvelukseen. Hän oli mukana Suomen sodassa, mutta ei juurikaan joutunut taisteluihin, vaan vietti talven 1808–1809 Vaasassa ja Naantalissa. Myöhemmin Batjuškov osallistui Napoleonin vastaiseen sotaretkeen ja työskenteli vuodesta 1818 lähtien diplomaattina.
Batjuškov alkoi kirjoittaa runoja vuonna 1802. Hänen maailmankuvaansa vaikuttivat 1700-luvun ranskalaiset valistusajattelijat. Batjuškov osallistui Arzamas-kirjallisuuskerhon toimintaan ja tuli tunnetuksi ”kevyen runouden” johtohahmona, joka korosti muodon puhtautta, sujuvuutta ja joustavuutta. Hän ylisti maallisen elämän iloja, ystävyyttä ja rakkautta sekä painotti runoilijan vapautta yhteiskunnan kahleista. Napoleonin sota ja Moskovan hävitys aiheuttivat pettymyksen ja suuntautumisen uskonnollisiin aiheisiin. Tummat sävyt lisääntyivät runoilijan loppuvaiheen tuotannossa. Vuonna 1822 Batjuškov sairastui henkisesti ja vietti elämänsä viimeiset kaksi vuosikymmentä Vologdassa. Sairaus on jälkikäteen arvioitu oireiden perusteella skitsofreniaksi. Batjuškovin aikana sitä ei vielä ollut diagnoosina olemassa.
Teoksessaan ”Katkelma venäläisen upseerin kirjeestä Suomesta” (1809) Batjuškov kuvaa Suomea ossianimaisen alkukantaisena ja salaperäisenä maana. Eräässä aikaisemmassa runossaan Batjuškov piirtää kuvan ”köyhästä, onnettomasta suomalaisesta”, joka ”heittää reppunsa väsyneiltä olkapäiltään, istuutuu nurkkaan ja pyyhkien kyyneleet rikkinäisellä hihallaan, nakertaa pettuleivän kannikkaa... Voi sitä onnetonta kylmän maan poikaa! Hän tuntee kyllä nälän, sodan ja venäläiset!”
Batjuškovilla on ollut huomattava vaikutus venäläisen sivistyneistön Suomi-kuvaan. Valentin Kiparskyn mukaan Aleksandr Puškin sai häneltä aiheen runoelman "Ruslan ja Ljudmila" suomalaisiin tietäjähahmoihin. Kiparsky pitää todennäköisenä, että myös toinen Puškinin tunnettu suomalaisen epiteetti, ”luonnon surullinen poikapuoli” on syntynyt Batjuškovin vaikutuksesta.
Liigacup (naiset)
Liigacup on suomalainen Naisten Liigan joukkueille tarkoitettu jalkapallokilpailu, joka pelataan kevättalvella ennen sarjakauden alkua.
Joukkueet jaetaan kahteen lohkoon, joissa pelataan yksinkertainen sarja. Molempien lohkojen kaksi parasta pääsee välieriin, jossa lohkon A voittaja kohtaa lohkon B toiseksi sijoittuneen ja lohkon B voittaja lohkon A toiseksi sijoittuneen. Välierät pelataan yksiosaisena lohkovoittajan kotikentällä. Loppuottelu pelataan samana päivänä miesten liigacupin loppuottelun kanssa.
Gavriil Baranovski
Gavriil Vasiljevitš Baranovski (, 25. maaliskuuta 1860 Odessa – 1920 Pietari) oli venäläinen arkkitehti.
Gavriil Baranovski valmistui vuonna 1885 Pietarin siviili-insinööri-instituutista. Vuosina 1885–1917 hän työskenteli Venäjän sisäministeriön rakennuskomiteassa ja vuosina 1897–1905 toimi siviili-insinööri-instituutin opettajana.
Arkkitehdin varhaisille töille ovat ominaisia rationalistiset suunnitteluratkaisut. Myöhemmistä rakennuksista monet edustavat jugendtyyliä. Niistä merkittävimpiä ovat Jelisejevin kauppahuoneen talo Nevski-prospektilla (1901–1903) ja Venäjän maantieteellisen seuran rakennus (1907–1910). Baranovski osallistui Pietarin buddhalaisen temppelin suunnitteluun. Hänet tunnetaan myös arkkitehtuurin historioitsijana.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2004
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2004 järjestettiin Helsingissä, Myllypuron Liikuntamyllyssä 21.–22.2.2004. Käytetty juoksurata oli 200 metriä pitkä.
Tunisian pääministeri
Tunisian pääministeri johtaa maan hallitusta. Presidentti nimittää pääministerin. Tunisia itsenäistyi vuonna 1956.
Pakistaninkerttunen
Pakistaninkerttunen ("Chaetornis striata") on aasialainen varpuslintu. Sen laikuittainen elinympäristö käsittää Pakistanin koillisosan ja sieltä itään Bangladeshiin ja Intian koillisosaan. Se talvehtii Intian niemimaan keski- ja eteläosissa. Thomas C. Jerdon kuvaili lajin holotyypin Nilgiristä, Etelä-Intiasta 1841.
Malcolm McLaren
Malcolm Robert Andrew McLaren (22. tammikuuta 1946 – 8. huhtikuuta 2010) oli englantilainen laulaja ja liikemies sekä Sex Pistolsin ja New York Dollsin manageri. 1970-luvulla hän ja naisystävänsä Vivienne Westwood vaikuttivat punkin nousuun pukeutumisen muoti-ilmiöksi. Omalla muusikonurallaan hän julkaisi useita albumeja.
Tummapyrstökerttunen
Tummapyrstökerttunen ("Graminicola bengalensis") on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Intian pohjois- ja koillisosat sekä läheiset alueet Nepalista ja Koillis-Bangladeshista (nimialalaji "bengalensis"), Myanmarin kaakkoisosan, Koillis-Vietnamin ja Etelä-Kiinan Hainanin (alalaji "striatus"), sekä Kaakkois-Kiinan (alalaji "sinicus"). Thomas C. Jerdon kuvaili lajin holotyypin Intian Cacharista 1863.
Viuhkakerttunen
Viuhkakerttunen ("Schoenicola platyurus") on Intian kotoperäinen varpuslintu. Se elää maan lounaisosan Länsi-Ghattien vuoristoalueella. Thomas C. Jerdon kuvaili lajin holotyypin Goodaloorista Nilgirivuorten alarinteiltä 1844.
Afrikanviuhkakerttunen
Afrikanviuhkakerttunen ("Schoenicola brevirostris") on afrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää pääosan Sahelin eteläpuolista Afrikkaa aina Etelä-Afrikkaan saakka. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Karl Jakob Sundevall kuvaili lajin holotyypin Natalin Umlazijoen yläjuoksulta 1850.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2003
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2003 järjestettiin Kuortaneella, Kuortaneen urheiluopiston Kuortanehallissa 22.–23.2.2003. Käytetty juoksurata oli 200 metriä pitkä.
Command &amp; Conquer: Tiberian Sun: Firestorm
Command & Conquer: Tiberian Sun: Firestorm on vuonna 2000 julkaistu lisäosa pelille . Peli jatkaa tarinaa siitä, mihin jäätiin Toisen Tiberiumsodan jälkeen.
Hävittyään Toisen Tiberiumsodan Nodin Veljeskunta oli jakaantunut useisiin osastoihin, jotka kinastelivat siitä, kuka on veljeskunnan johtaja Kanen kuoleman jälkeen. Antonin Slavik päättää aktivoida tekoäly CABALin uudelleen yhdistääkseen veljeskunnan yhdeksi. Pelaajan onnistuttua saamaan CABALin osat GDI:n hallusta, Slavik käynnisti CABALin. CABAL määräsi pelaajan käyttämään Toxin sotilaita ohjaamaan ihmisten avulla Tiberiumolennot GDI:n kimppuun. Tämän jälkeen CABAL määräsi pelaajan surmaamaan mutanttijohtaja Tratoksen ja hakemaan Tacituksen mutanttien käsistä. Sisäpiiri vakuuttuu että CABAL on muuttunut vaaralliseksi ja yrittävät deaktivoida CABALin, mutta CABAL surmaa sisäpiirin johtajat Slavikia lukuun ottamatta. Slavik määrää pelaajan evakuoimaan joukkonsa CABALin lähettyviltä. Tämän jälkeen Slavik määrää pelaajan nappaamaan GDI:n päätietokoneen EVA:n. Slavik muodostaa liiton GDI:n kanssa CABALia vastaan. Nodin joukot tuhoavat ensin CABALin valtavat harvesterarmeijat. Pitkän taistelun jälkeen Nodin ja GDI:n joukot tuhoavat CABALin keskusytimen. Slavikin juhlistaessa voittoa joukkojensa kanssa paljastuu, että CABAL on pitänyt Kanen ruumista elossa kyrogeenisessä kapselilla. CABAL sulauttaa itsensä Kanen mieleen sanoen viimeiset sanansa: "Direktiivimme täytyy asettaa uudelleen".
Mutanttijohtaja Tratos ilmoittaa Dr. Trudeaulle Tacituksen löytymisestä Kanen pyramidista. Matkalla kuitenkin ionimyrsky pudottaa sitä kuljettaneen Kodiak aluksen alas. Pelaaja noutaa Tacituksen Kodiakin hylystä. Tämän jälkeen pelaaja joutuu puolustamaan GDI:n joukkoja tiberiumolennoilta (Visceroid, Tiberian Fiend ja Tiberium Floater). Tämän jälkeen Pelaaja kukistaa neljä siviilikapinajohtajaa rauhoittaakseen mellakoita. Tratoksen kuoleman jälkeen Trudeau ehdottaa kenraali Cortezille CABALin nappaamista Tacituksen tutkimiseksi. CABALin kakkosydin napataan GDI:n haltuun. CABAL lähettää pelaajan hakemaan Tacituksen puuttuvaa osaa. Pelaaja kohtaa kultinlahkon jäseniä ja pappeja ja taistelee heidän kanssaan. Saatuaan Tacituksen kaikki osat, CABAL julistaa sodan GDI:lle. Pelaaja evakuoi Dr Trudeaun ja tuhoaa CABALin kakkosytimen. Tämän jälkeen pelaaja tuhoaa CABALin kyborgikompleksit estääkseen CABALia muuttamasta siviilejä kyborgeiksi. GDI solmii väliaikaisen liiton Nodin kanssa CABALin tuhoamiseksi. Pelaaja onnistuu voittamaan CABALin puolustuksen, mutta CABALilla on vielä salainen ase: valtava Core Defender robotti. Pitkän taistelun jälkeen robotti tuhotaan ja GDI:n joukot tuhoavat CABALin keskusytimen. Trudeau ilmoittaa Cortezille tiedosta, joka koskee Tacitusta. Tietojen perusteella kehitetään laite, jolla Tiberiumin leviämistä voidaan hallita.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2002
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2002 järjestettiin Tampereella, Pirkkahallissa 16.–17.2.2002. Käytetty juoksurata oli 300 metriä pitkä.
Ugashikjoki
Ugashikjoki () on Yhdysvaltain Alaskan osavaltiossa Alaskan niemimaalla sijaitseva 67 kilometrin mittainen joki. Se laskee Lower Ugashik Lake -järvestä länteen Beringinmeren Bristolinlahteen. Joen suulla on Ugashik Bay -niminen estuaarilahti.
Ugashikjokeen yhtyy vasemmalta kaksi merkittävää sivujokea lähellä sen suuta, King Salmon River ja Dog Salmon River. Pienempi Dago Creek virtaa oikealta Ugashik Bay -estuaariin. Estuaarin ja Bristolinlahden yhtymäkohtaa kutsutaan nimellä Smoky Point.
Ugashikjoki on merenkulkukelpoinen aina Ugashik Laken tuntumassa olevaan suvantojärveen asti. Sen yläpuolinen koski toimii Alaska Department of Fish and Gamen lohenlaskentapaikkana.
Jokeen nousee useita eri Tyynenmeren lohilajeja ja se on yksi maailman suurimman punalohen nousun pääjoista.
De Wallen
De Wallen tai de Walletjes on yksi Amsterdamin tunnetuimmista Punaisten lyhtyjen alueista. Prostituutiota harjoitetaan pääasiassa noin 250x250 metrin laajuisella alueella, jonka pohjoinen raja on Lange/Korte Niezel, itäinen raja Zeedijk/Nieuwmarkt, eteläinen raja Koestraat/St. Jansstraat ja läntinen raja Warmoesstraat. Bordelleja on erityisesti seuraavilla kaduilla: Barndesteeg, Bethlehemsteeg, Bloedstraat, Dollebegijnensteeg, Enge Kerksteeg, Goldbergersteeg, Gordijnensteeg, Molensteeg, Monnikenstraat, Oudekerksplein, Oudekennissteeg, Oudezijds Achterburgwal, Oudezijds Voorburgwal, Sint Annendwarsstraat, Sint Annenstraat, Stoofsteeg sekä Trompettersteeg.
Sinivuokko-käenkaalityyppi
Sinivuokko-käenkaalityyppi ("Hepatica-Oxalis"-tyyppi, HeOT) on Suomen metsätyyppiopin mukainen lehtotyyppi. Se on Etelä-Suomen hemiboreaalisella ja eteläboreaalisella vyöhykkeellä tuoreen runsasravinteisen lehdon päätyyppi. Eteläisen Suomen jalopuulehdot ovat usein tätä lehtotyyppiä.
Sinivuokko-käenkaalityypin lehdon kenttäkerroksen kasvillisuuden tyypillisiä lajeja ovat nimilajien, käenkaalin ("Oxalis acetosella") ja sinivuokon ("Hepatica nobilis"), lisäksi valkovuokko ("Anemone nemorosa"), keltavuokko ("Anemone ranunculoides"), mustakonnanmarja ("Actaea spicata"), kaiheorvokki ("Viola selkirkii"), lehtokorte ("Equisetum pratense"), sudenmarja ("Paris quadrifolia"), lehtoimikkä ("Pulmonaria obscura"), pysty- ja hentokiurunkannus ("Corydalis solida", "C. intermedia" ), lehtoleinikki ("Ranunculus fallax" coll.), lehtoarho ("Moehringia trinervia"), lehto-orvokki ("Viola mirabilis"), lehtopähkämö ("Stachys sylvatica"), jänönsalaatti ("Mycelis muralis"), aitovirna ("Vicia sepium"), vuohenputki ("Aegopodium podagraria"), tesma ("Milium effusum") ja tammivyöhykkeellä lehtosinijuuri ("Mercurialis perennis"). Tosin sinivuokko saattaa joskus puuttuakin.
Caravan (kappale)
”Caravan” on Juan Tizolin ja Duke Ellingtonin säveltämä jazzstandardi vuodelta 1936. Ellingtonin orkesteri, jossa Tizol soitti pasuunaa, soitti kappaletta usein ja nauhoitti useita eri sovituksia siitä. Ellingtonin yhtyeellä oli tapana soittaa se aina konsertin toisena kappaleena.
Ensimmäisen nauhoituksen kappaleesta teki Barney Bigard yhtyeensä kanssa. Vuonna 1946 Billy Eckstine nauhoitti ensimmäisen hittiversion sanojen kanssa. Sanat kirjoitti Ellingtonin manageri Irving Mills. Kappale esitetään kuitenkin useimmiten instrumentaalina, eikä Millsin nimeä aina mainita. Tizolin kerrotaan alun perin myyneen oikeudet kappaleeseen Millsille 25 dollarilla, mutta myöhemmin kappaleen muodostuttua hitiksi Mills suostui myöntämään pasunistille osan sävellyksen rojalteista.
Kappaleessa vuorottelevat latinomusiikkipohjaiset rytmiset osiot ja jazzmaisemmat, harmonisesti monimutkaisemmat jaksot. Kappaleen harmonia viittaa swing-aikakaudella yleisesti käytössä olleeseen George Gershwinin ”I Got Rhythm” -kappaleen sointukulkuun.
Reino Helismaa teki kappaleeseen suomenkieliset sanat nimellä "Karavaani" ja sen levytti ensimmäisenä lauluyhtye Trubaduurit vuonna 1956, seuraavana vuonna siitä tekivät omat versionsa Tuula Siponius ja Olavi Virta.
Take the ”A” Train
”Take the ’A’ Train” on jazzstandardi, jota Duke Ellingtonin orkesteri käytti tunnuskappaleenaan. Sen kirjoitti Ellingtonin pianisti Billy Strayhorn vuonna 1941. Tuohon aikaan Ellington ei muusikkoliitto ASCAP:n lakon takia saanut soittaa omia sävellyksiään radiossa, joten hän turvautui poikansa Mercer Ellingtonin ja Strayhornin kirjoittamaan musiikkiin, koska kumpikaan ei kuulunut liittoon.
Kappaleen nimi tuli Ellingtonin Strayhornille vuonna 1939 kirjoittamasta muistilapusta, jossa oli ohjeet miten päästä tämän asunnolle. Ohje alkoi ”Mene A-junalla...” ja viittasi New Yorkin metrolinjaan. Strayhorn oli ensin hylännyt sävellyksen, koska se kuulosti liikaa kilpailevan yhtyeen sovittajan Fletcher Hendersonin tyyliltä. Kun Ellingtonin vanhaa tunnuskappaletta ei saanut ASCAP:n lakon aikana soittaa, ”Take the ’A’ Train” otettiin sen korvaajaksi. Kappale säilytti tämän asemansa lakon loputtuakin, aina Ellingtonin kuolemaan asti.
Ray Nance soitti Ellingtonin vuoden 1941 nauhoituksessa trumpettisoolon, josta tuli tärkeä osa kappaletta. Ellingtonin konserteissa Nancen piti toistaa soolonsa nuotista nuottiin, ja kun trumpetinsoittaja lähti yhtyeestä, Cootie Williams jatkoi soolon soittamista konserteissa. Betty Roche nauhoitti vuonna 1952 ensimmäisen lauletun version alun perin instrumentaaliksi sävelletystä kappaleesta. Sanat kirjoitti mahdollisesti Roche itse.
In a Sentimental Mood
”In a Sentimental Mood” on jazzstandardi jonka nauhoitti ensimmäisenä Duke Ellingtonin orkesteri vuodelta 1935. Ellington oli merkitty teoksen säveltäjäksi, mutta melodian on spekuloitu olevan alun perin alttosaksofonisti Otto ”Toby” Hardwickin kirjoittama.
Vaikka Ellingtonin ensimmäinen nauhoitus ei osoittautunutkaan hitiksi, kappaleen nostivat suosioon seuraavana vuonna Benny Goodmanin ja Ozzie Nelsonin versiot. Kappaleen nauhoittivat 1930-luvulla myös muun muassa Jimmy Dorsey, Mills Blue Rhythm Band ja Dick McDonough. Belgialainen kitaristi Django Reinhardt nauhoitti oman versionsa Quintette du Hot Club de France -yhtyeensä kanssa vuonna 1937. Vaikka useimmat versiot olivat instrumentaaleja, kappaletta esitettiin myös lauluna Irving Millsin ja Manny Kurtzin kirjoittamilla sanoilla. Yhteen aikaan yhdeksän eri radio-ohjelmaa käyttivät sävellystä tunnusmusiikkinaan.
1940-luvulle tultaessa kappaleen suosio hiipui hieman, mutta Sonny Rollinsin ja Art Tatumin nauhoitettua omat versionsa vuonna 1953 se nousi uudelleen pinnalle. Tatum soitti myöhemmin kappaletta yhdessä George Gershwinin sävellyksen ”Someone to Watch Over Me” kanssa, kiinnittäen huomiota melodioiden samankaltaisuuteen. Molemmat käyttivät pentatonista asteikkoa ja varioivat samaa kuuden nuotin mittaista alkumelodianpätkää.
Ellington jatkoi kappaleen soittamista myös myöhemmin urallaan. Eräs tunnettu nauhoitus on vuodelta 1962 saksofonisti John Coltranen kanssa, joka julkaistiin albumilla "Duke Ellington and John Coltrane".
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2001
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2001 järjestettiin Oulussa, Ouluhallissa 17.–18.2.2001. Käytetty juoksurata oli 304 metriä pitkä.
Mikä voi olla sen mukavampaa
”Mikä voi olla sen mukavampaa” (englanniksi ”My Favorite Things”) on Richard Rodgersin säveltämä valssi vuoden 1959 Broadway-musikaalista "Sound of Music". Alkuperäiset englanninkieliset sanat kirjoitti Oscar Hammerstein II ja suomeksi kappaleen käänsi Esko Elstelä. Broadwayllä laulun esitti Mary Martin, ja vuonna 1965 ensi-iltansa saaneessa musikaalin elokuvaversiossa sen lauloi Julie Andrews.
Kappale on saavuttanut myös jazzstandardin aseman, ja monet jazzin huippunimistä ovat levyttäneet sen. John Coltrane äänitti tunnetun sopraanosaksofoniversion kappaleesta vuonna 1961 julkaistulle albumilleen "My Favorite Things" ja käytti sitä vakituisena numerona konserteissaan vuoteen 1965 asti. Coltranen konserttitaltioinneissa on julkaistu ainakin 18 versiota kappaleesta. Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Herb Alpert, Tony Bennett, Dave Brubeck, Petula Clark, Helen Merrill, McCoy Tyner ja Sarah Vaughan.
Baseball kesäolympialaisissa 1988
Baseball järjestettiin näytöslajina vuoden 1988 kesäolympialaisissa viimeistä kertaa. Pelit pelattiin Chamshil Baseball Stadionilla 19.–28. syyskuuta 1988. Joukkueita oli kahdeksan, joista viisi pelasi myös vuonna 1984. Ensimmäiseksi sijoittui Yhdysvallat, toiseksi Japani ja kolmenneksi Puerto Rico.
Viitalankylä (Parkano)
Viitalankylä sijaitsee Parkanon kaupungissa Vuorijärvi Vuorijärven rannalla Karviantien varressa. Viitalankylässä on paljon kesämökkejä.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2000
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2000 järjestettiin Kuopiossa, Kuopio-hallissa 12.–13.2.2000. Käytetty juoksurata oli 337 metriä pitkä.