hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Piippolan ammatti- ja kulttuuriopisto
Piippolan ammatti- ja kulttuuriopisto on toisen asteen oppilaitos, jonka toimipaikka sijaitsee Siikalatvan kunnassa Piippolan taajamassa.
Oppilaitoksen rehtorina on toiminut syyslukukaudesta 2011 lähtien Harri Majuri. Aikaisemmin oppilaitoksen pitkäaikaisena rehtorina toimi opetusneuvos Johannes Hyytinen.
Opisto aloitti toimintansa vuonna 1898 Haapaveden kunnantuvalla. Opiston nimi on vaihtunut vuosien varrella useampaan kertaan; Nykyinen nimi Piippolan ammatti- ja kulttuuriopisto otettiin käyttöön vuoden 2012 alussa. Aikaisempia opiston nimiä ovat olleet muun muassa "Piippolan mieskotiteollisuuskoulu", "Piippolan kotiteollisuuskoulu" ja "Piippolan käsi- ja taideteollisuusopisto".
Vuoden 2012 alussa opiston ylläpitäjä Siika-Pyhäjokialueen koulutuskuntayhtymä sekä Kalajokilaakson koulutuskuntayhtymät muodostivat uuden yhteisen koulutuskuntayhtymän Jokilaaksojen koulutuskuntayhtymä JEDUn.
Opistossa voi kouluttautua media-assistentiksi, muotoiluassistentiksi, sisustusrakentajaksi ja puusepäksi. Oppilaitos tarjoaa myös ohjaavaa ja valmistavaa koulutusta, valmentavaa ja kuntouttavaa opetusta, vankilakoulutusta sekä muita kursseja.
Piippolan ammatti- ja kulttuuriopisto on Suomen suurin vankilakoulutuksen tarjoaja. Vankilakoulutus aloitettiin Kestilän avovankilassa vuonna 1991. Vuosien aikana koulutus on laajentunut useampaan vankilaan, kuten muun muassa Laukaan, Pelson, Sukevan ja Oulun vankiloihin.
Siikalatvan kulttuuri ry on järjestänyt vuodesta 2009 lähtien Piippolan vaarin lastenlaulufestivaali -tapahtuman vuosittain heinäkuisin oppilaitoksen tiloissa. Tapahtumassa on esiintynyt muun muassa Hevisaurus. Tapahtuman yhteydessä järjestetään myös Piippolan vaarin lastenlaulukilpailun finaali. Vuoden 2009 kilpailun finaalin voitti Iina Kangasharju.
Yrjö Perinne
Yrjö Perinne (s. 22. tammikuuta 1917 Lahti) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Yrjö Perinne aloitti pesäpalloilun Utin Haukoissa ja saavutti siinä PPL:n Kymenlaakson piirin mestaruuden 1931 ja 1932. Vuonna 1933 hän siirtyi Kouvolan Pallonlyöjien joukkueeseen voittaen siinä nuorten Suomen mestaruuden 1936. Kuusankosken Vedon mestaruussarjajoukkueessa tuli SM-kultaa 1935, 1937 ja hopeaa 1936 ja 1938. Vuonna 1940 Perinne siirtyi takaisin Pallonlyöjiin ja sai 1943 SM-hopeaa. Ikämiesten SM-kultaa Perinne voitti vielä 1955.
Sørfjorden (Ullsfjord)
Sørfjorden () on Ullsfjordenin vuonon eteläosaan kuuluva vuononpätkä. Vuono sijoittuu kokonaan Pohjois-Norjassa sijaitsevan Tromssan kunnan alueelle.
David Lloyd
David Lloyd (s. 5. toukokuuta 1950) on brittiläinen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten Alan Mooren käsikirjoittaman V niin kuin verikosto -sarjakuvan kuvittajana. Lloyd on kuvittanut myös muita Alan Mooren käsikirjoittamia sarjakuvia.
Ed Helms
Ed Helms (s. 24. tammikuuta 1974 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Andy Bernard televisio-ohjelma "Konttorin" yhdysvaltalaisessa versiossa sekä Stu Pricen rooli elokuvissa "Kauhea kankkunen", "Kauhea kankkunen 2" ja "Kauhea kankkunen 3".
NBA:n varaustilaisuus 2004
Vuoden 2004 pidettiin 24. kesäkuuta 2004 Madison Square Gardenissa.
Peter Berthold
Peter Berthold (s. 19. huhtikuuta 1939 Zittau) on saksalainen lintutieteilijä.
Berthold väitteli filosofian tohtoriksi kottaraisesta Tübingenin yliopistosta 1964. Vuodesta 1972 alkaen hän toimi Konstanzin yliopiston lehtorina, kunnes 1981 nimitettiin oppilaitoksen biologian professoriksi. Vuonna 1992 hän toimi Helsingin yliopiston vierailevana professorina. Vuodesta 1991 alkaen hän on toiminut Max Planck -instituutin lintutieteen tutkimuksessa. Emeritusprofessori hän on ollut 31.12.2005 lähtien.
Berthold on ollut mukana Radolfzellin lintuaseman toiminnassa vuodesta 1955 lähtien, ensin amatöörihavainnoitsijana ja rengastajana, myöhemmin aseman johtajana. Saksan lintutieteelliseen yhdistykseen hän on kuulunut yli 40 vuotta. Hän tutkii ensisijaisesti lintujen muuttoa. Bertholdin julkaisuluettelossa on 414 nimikettä, joiden lisäksi hän on julkaissut 21 kirjaa. Hänet on palkittu lukuisilla kunnianosoituksilla.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2000
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2000 järjestettiin 7. marraskuuta. Ne olivat samana päivänä kuin kiistellyt presidentinvaalit, joissa George W. Bush valittiin Yhdysvaltain presidentiksi. Edustajainhuoneen vaaleissa demokraattinen puolue sai kolmannen kerran perättäin lisäpaikkoja, ja pienensi enemmistönä edelleen olevan republikaanisen puolueen etumatkan enää yhdeksään paikkaan.
Republikaanit saivat yhteensä 221 paikkaa edustajainhuoneeseen, kun demokraatit saivat 212 paikkaa. Valtapuolueiden ulkopuolelta edustajainhuoneeseen pääsi vain kaksi ehdokasta: sitoutumattomat Bernie Sanders ja Virgil Goode. Yhdysvaltain tuleva presidentti Barack Obama yritti demokraattien ehdokkaaksi Illinois'n ensimmäisessä vaalipiirissä, mutta ei päässyt puolueen ehdokkaaksi.
Vuoden 2000 vaalit olivat viimeiset, joissa vaalipiireinä käytettiin alueita, jotka oli muodostettu vuoden 1990 väestönlaskennasta.
Vehmersalmen vaakuna
Vehmersalmen vaakuna oli Vehmersalmen kunnan tunnus. Vaakunan airot viittaavat kalastukseen ja yleensäkin kulkuyhteyksiin alueen aavojen järvilakeuksien yli.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kolme airoa vieretysten, vastapalkeittain ja niiden päällikkeenä kolme airoa vieretysten, palkeittain; kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Vehmersalmen kunnanvaltuusto hyväksyi sen 23. joulukuuta 1963. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. kesäkuuta 1964.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2005, kun Vehmersalmi yhdistyi Kuopion kaupunkiin.
Kevin O’Neill (koripallovalmentaja)
Kevin O'Neill (s. 24. tammikuuta 1957 Malone) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja.
O'Neill toimi useita vuosia eri yliopistojoukkueiden päävalmentajana, kunnes hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Toronto Raptorsin päävalmentajaksi. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi Indiana Pacersin apuvalmentajaksi toimien joukkueessa kaksi kautta. Toukokuussa 2008 O'Neill liittyi Memphis Grizzliesin valmentajistoon. Kesäkuusta 2009 lähtien hän on toiminut Etelä-Kalifornian yliopiston päävalmentajana.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2002
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2002 pidettiin 5. marraskuuta 2002. Niissä valittiin 435 paikkaa edustajainhuoneeseen. Ne olivat presidentti George W. Bushin ensimmäisen virkakauden puolivälin vaalit. Yleensä puolivälin vaaleissa presidentin puolue häviää paikkoja edustajainhuoneesta, mutta tällä kertaa republikaanit saivat kahdeksan lisäpaikkaa.
Yhteensä republikaaneille meni edustajainhuoneesta 229 paikkaa, kun demokraatit saivat 204 paikkaa. Ainoa edustajainhuoneeseen päässyt poliitikko kahden valtapuolueen ulkopuolelta oli sitoutumaton Bernie Sanders.
Jevgeni Aleksejev
Jevgeni Vladimirovitš Aleksejev (, s. 28. marraskuuta 1985 Puškin, Venäjä) on shakin suurmestari. Joulukuussa 2006 hän voitti shakin venäjänmestaruuden kukistettuaan Dmitri Jakovenkon nopean shakin katkaisupeleissä, kun turnaus oli päättynyt heidän välillään tasapisteisiin (7,5/11).
Franz Immig
Franz Immig (10. syyskuuta 1918 – 26. joulukuuta 1955) oli saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi maaotteluita sekä Saksan jalkapallomaajoukkueessa että myös Saarin jalkapallomaajoukkueessa. Ammattilaisurallaan hän edusti Karlsruher FV:tä, Stuttgarter Kickersiä ja 1. FC Saarbrückeniä.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2004
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2004 järjestettiin 2. marraskuuta 2004. Ne olivat samana päivänä kuin presidentinvaalit, joissa George W. Bush valittiin uudelleen Yhdysvaltain presidentiksi, senaatinvaalit ja monet kuvernöörinvaaleista.
Republikaanit saivat vaaleissa kolme lisäpaikkaa edustajainhuoneeseen. Heillä oli vaalien jälkeen yhteensä 232 paikkaa 435:stä. Demokraatit saivat edustajainhuoneesta 202 paikkaa. Ainoana ehdokkaana kahden pääpuolueen ulkopuolelta edustajainhuoneeseen pääsi sitoutumaton Bernie Sanders.
Arch Oboler
Arch Oboler (7. joulukuuta 1909 Chicago, Illinois – 19. maaliskuuta 1987 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja.
Ensimmäiset radiokäsikirjoituksena Oboler sai myytyä jo kouluaikoinaan 1920-luvulla. Vuonna 1936 hänestä tuli Wyllis Cooperin seuraaja "Lights Out" -kauhukuunnelmasarjan käsikirjoittajana, tuottajana ja ohjaajana. Vuonna 1939 hän teki CBS:lle radioantologiasarjan "Arch Oboler’s Plays". Obolerin käsikirjoittamia elokuvia ovat muun muassa "Escape" (1940), "Gangway for Tomorrow" (1943) ja "Meidän iloinen joukkomme" (1948). Obolerin esikoisohjaus oli hänen omaan käsikirjoitukseensa perustuva "Strange Holiday" vuonna 1942. Elokuvan tuotti General Motors henkilökunnalleen, mutta yhtiön päätettyä jättää elokuva esittämättä se päätyi lopulta yleiseen levitykseen vuonna 1946. Obolerin muihin ohjaustöihin kuuluu muun muassa ensimmäinen kolmiulotteinen elokuva "Viidakon paholainen" (1952).
Pekka Sundman
Pekka Sundman on Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ylijohtaja vuodesta 2010. Hänen virkakautensa kestää viisi vuotta.
Sundman on koulutukseltaan maisteri ja varatuomari.
Seppo Similä
Seppo Similä (s. 1938 Temmes) on suomalainen taidemaalari, jota pidetään surrealistina. Hän oli teostensa ansiosta julkisuudessa erityisesti 1980-luvulla, mutta on sittemmin vetäytynyt sivuun.
Similällä ei ole taidekoulutusta, vaan hän on itseoppinut. Hän piti ensimmäisen näyttelynsä 1984 Retretissä. Tekniikaltaan hän muistuttaa Salvador Dalia. Teosten aiheina olivat naiset suomalaismetsissä. Yleisö piti, mutta eivät kriitikot, joiden mielestä työt olivat halpaa kitschiä ja mauttomuuden armada. Talvella 2009–2010 Similältä oli 150 teosta esillä Oulussa.
Jarrett Jack
Jarrett Matthew Jack (s. 28. lokakuuta 1983 Fort Washington, Maryland) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Jackin ura ammattilaiskoripalloilijana alkoi, kun Denver Nuggets varasi hänet ensimmäisen kierroksen 22:ntena pelaajana . Varaustilaisuuden yönä Nuggets vaihtoi Jackin kahteen Portland Trail Blazersin varaukseen, ja Jack siirtyi näin ollen Trail Blazersiin, jota hän edusti aina kauden 2007–2008 loppuun saakka. Tämän jälkeen Jack siirtyi yhdeksi kaudeksi Indiana Pacersiin, ja kautena 2009–2010 hän edusti Toronto Raptorsia. Tämän jälkeen hän pelasi New Orleans Hornetsissa, Golden State Warriorsissa, Cleveland Cavaliersissa ja Brooklyn Netsissä. Helmikuussa 2017 hän solmi kymmenen päivän mittaisen sopimuksen New Orleans Pelicansin kanssa. Syyskuussa 2017 hän jatkoi NBA-uraansa tehtyään sopimuksen New York Knicksin kanssa.
Kulunvalvonta (rautatietekniikka)
Kulunvalvonnalla () tarkoitetaan rautatieliikenteessä vetureihin sekä rataan asennettua laitteistokokonaisuutta, jonka tarkoituksena on varmistaa nopeusrajoitusten sekä opasteiden ja merkkien noudattaminen. Järjestelmä valvoo junan nopeutta, ja varoittaa mikäli veturinkuljettaja ei reagoi nopeusrajoituksiin tai opastimiin. Mikäli kuljettaja ei reagoi varoitukseen, kulunvalvonta jarruttaa automaattisesti.
Kokonaisuutena kulunvalvontajärjestelmä muodostuu kahdesta osasta: vetureihin asennettavista veturilaitteista, sekä rataan asennettavista ratalaitteista. Ratalaitteet on kytketty asetinlaitteisiin sekä opastimiin, ja ne välittävät veturilaitteille vetureiden rakenteissa olevien antenneiden välityksellä junaturvallisuuteen liittyvät tiedot, kuten tiedon suurimmasta sallitusta nopeudesta sekä opastimista.
Kulunvalvonta voidaan rakentaa joko jatkuvana tai pistemäisenä. Jatkuvassa kulunvalvonnassa veturilaitteet saavat yhtäjaksoisesti tietoa edessä olevasta tilanteesta, kun pistemäisessä tieto välitetään veturiin vain ennalta määrätyissä pisteissä baliisien avulla.
Suomessa rautateiden kulunvalvonnasta käytetään nimitystä "junien kulunvalvonta", lyh. JKV. Suomessa käytetyn järjestelmän kansainvälinen nimitys on ATP-VR/RHK.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2006
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2006 järjestettiin 7. marraskuuta 2006. Ne olivat presidentti George W. Bushin toisen virkakauden puolivälin vaalit. Niissä valittiin edustajat Yhdysvaltain 110. kongressiin. Republikaaninen puolue menetti enemmistöasemansa, jonka se oli saanut vuoden 1994 vaaleissa.
Oppositiossa 12 vuotta ollut demokraattinen puolue sai 31 lisäpaikkaa. Vaalien jälkeen demokraateilla oli edustajainhuoneessa 233 edustajaa, kun republikaaneilla oli 202 edustajaa. Kahden valtapuolueen ulkopuolelta ei päässyt ehdokkaita edustajainhuoneeseen.
Ensimmäistä kertaa republikaanisen puolueen historiassa se ei pystynyt missään vaalipiirissä viemään demokraateilta paikkaa edustajainhuoneeseen. Nancy Pelosista tuli ensimmäinen naispuolinen puhemies. Edustajainhuoneeseen valittiin myös sen ensimmäinen muslimijäsen (Keith Ellison) ja ensimmäiset buddhalaisjäsenet (Mazie Hirono ja Hank Johnson).
Laurentius Canterburylainen
Laurentius Canterburylainen (, kuoli 619) oli toinen Canterburyn arkkipiispa. Hän oli yksi munkeista, jotka Gregorius I lähetti lähetystyöhön Englantiin käännyttämään anglosakseja kristinuskoon. Heidän Englantiin saapumisen ajankohdastaan ei ole varmaa tietoa. Hänet julistettiin pyhimykseksi kuoltuaan.
Laurentius oli ollut munkkina Roomassa ennen Englantiin lähtöään. Beda Venerabilis väittää Pyhän Augustinuksen lähettäneen hänet takaisin Roomaan raportoimaan Ethelbertin kääntymisestä kristityksi ja välittämään kirjeen, jossa oli kysymyksiä paaville. Hän lähti matkaan heinäkuussa 598 ja palasi takaisin kesäkuussa 601, ja toi mukanaan vastauksia Augustinuksen kysymyksiin.
Stagnaatio
Taloudellinen stagnaatio tai taloudellinen pysähtyneisyys (usein kutsutaan yksinkertaisesti stagnaatioksi tai pysähtyneisyydeksi, myös sekulaarinen stagnaatio) on pitkä-aikainen jakso jolloin taloudellinen kasvu on hidasta. Taloudellinen kasvu mitataan tavallisesti BKT:n kasvun perusteella. Joidenkin määritelmien mukaan hitaalla kasvulla tarkoitetaan kasvua joka on hitaampaa kuin potentiaalinen kasvu jonka makrotalouden asiantuntijat ovat ennustaneet. Toisten määritelmien mukaan kasvu, joka on vähemmän kuin 2-3% vuodessa on merkki stagnaatiosta.
Termillä on negatiivinen sävy, mutta hidas taloudellinen kasvu ei aina ole epäonnistuneen talouspolitiikan syytä. Potentiaalinen kasvu voi hidastua esimerkiksi jonkin katastrofin, tai maantieteellisen syyn takia.
Taloudellista stagnaatiota käsittelevät teoriat juontavat juurensa 1930-luvun lamasta ja se yhdistettiin varhaiseen keynesiläiseen taloustieteeseen ja Harvardin yliopiston taloustieteen professoriin Alvin Hanseniin.
Larry Summers popularisoi sekulaarinen stagnaatio -käsitteen uudelleen vuonna 2013 IMF:n konferenssissa pitämässään puheessa.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2008
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2008 järjestettiin 4. marraskuuta 2008. Niissä valittiin jäsenet Yhdysvaltain 111. kongressiin. Samana päivänä pidettiin myös presidentinvaalit, joissa Barack Obama valittiin Yhdysvaltain presidentiksi, sekä senaatinvaalit ja kuvernöörinvaalit.
Demokraattinen puolue vankensi vaaleissa valta-asemaansa, sillä se sai 21 lisäpaikkaa. Demokraateilla oli vaalien jälkeen hallussaan 257 edustajainhuoneen 435 paikasta. Republikaaninen puolue sai yhteensä 178 paikkaa. Edellisten vaalien jälkeen demokraatit olivat jo vieneet kolme paikkaa republikaaneilta, kun kesken istuntokauden oli jouduttu järjestämään erikoisvaaleja kuolemantapausten ja eroamisien johdosta.
Kahden pääpuolueen ulkopuolelta edustajainhuoneeseen ei noussut yhtäkään ehdokasta.
Fremontin piirikunta (Wyoming)
Fremontin piirikunta on vuonna 1884 perustettu piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltiossa. Fremontin asukasluku oli vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 35 804, ja piirikunnan pinta-ala on 23 999 neliökilometriä. Fremontin hallintokeskus on Riverton.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa Fremontin piirikunnassa asui 35 804 ihmistä. Heistä 76,94% luokiteltiin valkoihoisiksi, 19,68% alkuperäisasukastaustaisiksi ja loput muunrotuisiksi tai sekoittuneiksi. Populaatiosta 4,37 prosentilla oli hispaano- tai latinotausta.
Sukujuuriltaan Fremontin väestö oli suurimmalta osin saksalaista- (22,1%), englantilaista- (9,9%), irlantilaista- (8,2%) tai alkuperäiskansojen (6,3%) syntyperää. Piirikunnan väestöstä 17,60 prosenttia eli köyhyysrajan alapuolella.
Pielaveden vaakuna
Pielaveden vaakuna on Pielaveden kunnan tunnus. Vaakunan tuohitorvet muistuttavat ajoista, jolloin niitä käytettiin merkinantoon laajoille metsäalueille levinneessä asutuskeskuksessa. Niitä käytettiin myös pelottamaan metsän petoeläimet karkuun karjan kimpusta sen ollessa metsälaitumilla. Apilaristit viittaavat kolmen vanhan kirkkopitäjän osiin, joista Pielaveden pitäjä on aikanaan muodostettu.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kaksi paaluittaista hopeista tuohitorvea selätysten, saatteena niiden yläkulmassa ja kummallakin sivulla kultainen, naulakantainen apilaristi.” Vaakunan ovat suunnitelleet Ahti Hammar ja Niilo Toikkanen, ja Pielaveden kunnanvaltuusto hyväksyi sen 26. heinäkuuta ja 15. joulukuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 23. tammikuuta 1954.
Suojastus
Suojastus on rautatieliikenteessä toimintojen ja turvalaitteiden kokonaisuus, jolla varmistetaan asetinlaitteen kulkutie-ehtoja vastaavat suojastusehdot liikennepaikkojen välisellä rataosuudella. Suojastetulla radalla tarkoitetaan rataa, jolla raiteiden vapaana oloa valvotaan teknisesti ja junien kulkua ohjataan näkyvillä opastimilla.
Suojastus on joko rakennettu liikennepaikkojen asetinlaitteisiin tai se on toteutettu asetinlaitteista erillään olevalla suojastusjärjestelmällä. Suojastusjärjestelmä ohjaa suojavälien opastimia, suojastusopastimia, itsetoimisesti raiteiden vapaana olon mukaan, ja ohjaa opastimien avulla junien peräkkäin kulkua liikennepaikkaväleillä.
Suojastettu rata on jaettu liikennepaikkojen väleillä sijaitsevien opastinten avulla suojaväleihin. Yhdellä suojavälillä saa olla kerrallaan vain yksi juna. Mitä tiheämpi suojastus on, sitä lähempänä toisiaan peräkkäin kulkevat junat voivat liikkua. Suojavälien pituus riippuu junien jarrutuskyvystä, sillä turvallisuus vaarantuu mikäli junat kulkevat lähempänä toisiaan kuin mitä jarrutusmatka on. Suomessa lyhin suojavälin pituus on 1 200 metriä, joka on junan pysähdysmatka.
Suojaväleihin jaetun radan lisäksi suojastetulla radalla voidaan tarkoittaa nk. asemavälisuojastusta, jossa koko liikennepaikkaväli toimii suojavälinä. Tällöin liikennepaikkojen välillä voi olla kerrallaan vain yksi juna. Asemanvälisuojastuksessa ei liikennepaikkojen välillä ole suojastusopastimia tai muita turvalaitteita raiteiden vapaana olon valvontaa lukuun ottamatta.
Ettore Bugatti
Ettore Arco Isidoro Bugatti (15. syyskuuta 1881 Milano – 21. elokuuta 1947) oli italialainen autosuunnittelija ja -valmistaja.
Bugatti meni 17-vuotiaana harjoittelijaksi autotehdas Prinetti & Stucchille. Vuonna 1900 hän rakensi ensimmäisen autonsa, ja se sai paljon huomiota Milanon messuilla 1901, jossa se palkittiin. Vuodet 1902–1904 hän työskenteli Niederbronnissa Elsassissa De Dietrichin tehtaan teknisenä johtajana. Tärkeä vuosi Bugattin elämässä oli 1907. Hän avioitui silloin.
Sigismund II
Sigismund II ("Sigismund August", 1520–1572) oli Puolan kuningas ja Liettuan suuriruhtinas. Hän oli Jagellon dynastian viimeinen hallitsija ja kuoli lapsettomana. 
Sigismundin sisar oli Katariina Jagellonica, josta tuli Ruotsin kuningatar.
Sigismund jatkoi isänsä politiikkaa ja tukeutui voimakkaaseen ylimystöön. Sota Venäjää vastaan kävi kalliiksi, joten Sigismund tarvitsi verotuloja. Hänen valtakaudellaan perustettiin vakinainen armeija, uusittiin verotusjärjestelmä ja määriteltiin valtakunnallinen mittajärjestelmä. Hän muutti Puolan ja Liettuan valtioliiton personaaliunionista todelliseksi liittovaltioksi. Molemmilla osilla oli oma hallinto, lait, armeija ja valtionkassa, mutta yhteiset hallitus, parlamentti eli "sejm" ja ulkopolitiikka.
Sigismundin romanttinen, mutta traaginen rakkaustarina Barbara Radziwiłłin ("Barbora Radvilaitė") kanssa on kiehtonut taiteilijoita, kirjailijoita ja elokuvantekijöitä sekä Puolassa että Liettuassa. Tarina sijoittuu aikaan, jolloin Sigismund oli Liettuan ruhtinas ja Puolan kruununprinssi, ja vietti loistokasta elämää Vilnassa. Hän oli naimisissa itävaltalaisen prinsessan kanssa, joka kuoli jo kolmantena avioliittovuonna. Sigismund rakastui kauniiseen Barbaraan, jota hänen äitinsä tai puolalaiset eivät hyväksyneet. Sigismund ja Barbara menivät naimisiin, Sigismundista tuli isänsä kuoltua kuningas ja hän vaati Barbaran kruunattavaksi kuningattareksi. Barbara kuitenkin kuoli pian kruunajaisten jälkeen.
Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2
Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2 on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Yhdysvalloissa tehty elokuva, joka perustuu Ann Brasharesin kirjoittamaan kirjasarjaan "Neljä tyttöä ja maagiset farkut". Elokuva on jatko-osa vuoden 2005 elokuvalle "Neljä tyttöä ja maagiset farkut".
Luboš Rob
Luboš Rob (s. 4./5. elokuuta 1970 České Budějovice, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Tšekkoslovakian ja Tšekin jääkiekkosarjoissa vuosina 1988–2008. Kaudella 1998–1999 hän pelasi Kuopion Kalpassa 19 ottelua.
Safe Trip Home
Safe Trip Home on Didon kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2008. Albumilla kuullaan Didon yhteistyötä veljensä Rollo Armstrongin, Jon Brionin, Brian Enon, Mick Fleetwoodin, Citizen Copen sekä Questloven kanssa. Albumi oli IFPI:n mukaan maailman 44:nneksi myydyin vuonna 2008.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 24.
Cummins-Wärtsilä
Cummins-Wärtsilä Engine Co. oli yhdysvaltalaisen Cumminsin ja suomalaisen Wärtsilä Dieselin vuosina 1995 - 2000 toiminut dieselmoottoreita valmistanut yhteisyritys.
1990-luvulla Cummins oli johtava valmistaja yli 150 kW tehoisten nopeakäyntisten dieselmoottorien valmistuksessa. Wärtsilä Dieselin moottorien tehoalue taas ulottui 300:sta 18 000 kW tehoon asti; yritys valmisti yhtä nopeakäyntisten dieselien tuoteperhettä johon kuului myös kaasumoottorimuunnelma, mutta sen vahvuuksiin kuuluivat selkeästi keskinopeat dieselmoottorit. Yhdistämällä Cumminsin suurimpien moottorien ja Wärtsilä Dieselin pienimpien moottorien osaaminen saman yhtiön alle yritykset hakivat synergiaetuja tuotekehityksessä ja markkinoinnissa. Yritysten omistussuhde Cummins-Wärtsilästä oli 50 % / 50 %. Moottorien pääasialliset sovellukset olivat laivojen voimanlähteinä sekä voimalaitosmoottoreina.
Yhteistyösopimus allekirjoitettiin 16. maaliskuuta 1995. Yrityksen johtoon asetettiin Iain M. Barrowman, joka oli aiemmin toiminut Cumminsin Ison-Britannian tehtaiden johtajana. Yritykseen yhdistettiin Cumminsin Daventryn tehdas Isossa-Britanniassa ja Wärtsilä SACM Dieselin Mulhousen tehdas Ranskassa. Cummins-Wärtsilä valmisti kahta tuoteperhettä.
Daventryssa alettiin vuonna 1997 valmistaa moottoriperhettä jota Cummins markkinoi nimellä QSW ja Wärtsilä Diesel nimellä Wärtsilä 170. Moottorin tehoalue oli 550 - 2 700 kW ja iskutilavuus 4,5 litraa sylinteriä kohden.
Mulhousessa valmistettiin Wärtsilä 200 -moottoria, jonka mallinimi Cumminsilla oli QSZ. Sen tehoalue oli 2 200 - 4 500 kW.
Moottorien tuotekehitys-, markkinointi ja huoltotoiminnat yhdistettiin vuonna 1997.
Yhteisyrityksen purkamisesta sovittiin vuoden 1999 lopussa ja yhteistyön alasajamisesta vuoden 2000 loppuun mennessä. Cummins jatkoi CW170/180 -moottorien valmistusta Daventryssä sekä vastasi niiden huollosta; Wärtsilä NSD:lle jäi CW200/220 -moottorien tuotanto ja muut toiminnot.
Wärtsilä NSD:n toimitusjohtaja Ole Johansson ilmoitti yhteisyrityksen purkamisen syyksi tarpeen parantaa tehokkuutta ja tuottavuutta.
Fritz Dietrich
Fritz Dietrich (6. elokuuta 1898 – 22. lokakuuta 1948) oli saksalainen SS-upseeri Kolmannen valtakunnan aikana, arvoltaan Obersturmbannführer. Hän palveli 1941–1943 Liepājassa poliisipäällikkönä. Dietrichin johdolla kaupungissa suoritettiin järjestelmällisiä joukkomurhia, joista suurimpana joulukuussa 1941 toimeenpantu 2749 juutalaisen siviilin teloitus Šķēden dyyneillä.
Sodan jälkeen Dietrich asetettiin syytteeseen sotarikoksista, mutta ei Liepājan surmista, vaan seitsemän yhdysvaltalaisen sotavangin ampumisesta. Oikeusprosessi, jossa Dietrich tuomittiin, oli osa Dachaun oikeudenkäyntejä. Hänet hirtettiin Landsbergin vankilassa 1948.
Itävalta olympialaisissa
Itävalta on osallistunut kaikkiin nykyaikaisiin olympialaisiin lukuun ottamatta Antwerpenin kisoja 1920, joihin se ei saanut osallistua johtuen roolistaan ensimmäisessä maailmansodassa. Itävalta on saavuttanut yhteensä 77 kulta-, 111 hopea- ja 116 pronssimitalia. Talviolympialaisissa maa on voittanut 59 kultamitalia ja yhteensä 218 mitalia sijoittuen talvikisojen mitalitaulukossa kuudenneksi. Kesäkisoissa Itävalta on saanut 18 kultamitalia ja yhteensä 86 mitalia. Itävallan Innsbruckissa on järjestetty talviolympialaiset kaksi kertaa, 1964 ja 1976.
Itävalta sai kaksi kultamitalia heti ensimmäisissä olympiakisoissa Ateenassa 1896, jossa Adolf Schmal voitti kultaa pyöräilyn 12 tunnin ajossa ja Paul Neumann 400 metrin vapaauinnissa. Kesäolympialaisissa maa on menestynyt parhaiten Berliinissä 1936, jossa se sai neljä kulta-, kuusi hopea- ja kolme pronssimitalia. Kolme itävaltalaisurheilijaa on saanut kesäolympialaisissa kolme mitalia: pyöräilijä Adolf Schmal 1896, uimari Otto Wahle 1900 ja 1904 sekä miekkailija Ellen Müller-Preis 1932, 1936 ja 1948.
Talviolympialaisissa Itävalta on menestynyt parhaiten Torinossa 2006, jossa se sai yhdeksän kultaa, seitsemän hopeaa ja seitsemän pronssia. Maan urheilijoista eniten mitaleita talviolympialaisissa on saavuttanut yhdistetyn hiihtäjä Felix Gottwald, yhteensä seitsemän Salt Lake Cityssä 2002, Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010. Neljä mitalia ovat saavuttaneet mäkihyppääjät Martin Höllwarth (1992 ja 1998), Thomas Morgenstern (2006–2014) ja Gregor Schlierenzauer (2010–2014), yhdistetyn hiihtäjä Mario Stecher (2002–2014) sekä alppihiihtäjät Stephan Eberharter (1998–2002), Hermann Maier (1998 ja 2006), Benjamin Raich (2002–2006) ja Marlies Schild (2006–2014).
Armas Alhava
Armas Aleksander Alhava (vuoteen 1935 Byckling, 25. tammikuuta 1905 Nastola − 10. joulukuuta 1981 Helsinki) toimi suojelupoliisin ensimmäisenä päällikkönä vuosina 1949–1972.
Alhava kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1925, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1933 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1937. Sen jälkeen Alhava toimi nimismiehenä Uukuniemellä vuosina 1933−1934 ja Hiitolassa vuosina 1934−1940 sekä Lapin läänin poliisitarkastajana vuosina 1941−1949.
Suojelupoliisi perustettiin kommunistien käsiin ajautuneen Valpon seuraajaksi, sillä sitä oli syytetty ylilyönneistä ja väärinkäytöksistä. Alhavan toiminnassa oli keskeistä torjua KGB:n vakoilijoiden yritykset soluttautua Supoon, missä onnistuttiinkin suojelupoliisin historian kirjoittaneen Kimmo Rentolan mukaan täysin.
Alhava toimi Suomen Poliisiupseeriyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1950−1955 ja poliisikunnan keskusliiton varapuheenjohtajana vuosina 1950−1960. Lisäksi hän toimi aktiivisesti entisen Hiitolan kunnan perinteitä vaalineessa Hiisi-säätiössä.
Giovanni Torchio
Giovanni Torchio (s. 25. marraskuuta 1967) on italialainen lentopallovalmentaja. Vuosina 2009–2011 hän valmensi SM-liigajoukkue Saimaa Volleyta. Lisäksi hän on toiminut Etelä-Savon Urheiluakatemian miesten ja poikien akatemiavalmentajana Savonlinnassa. Aiemmin hän on toiminut valmentajana kotimaassaan Italiassa. Nykyisin hän valmentaa Salon Viestin juniorijoukkueita.
Ensemble, c’est tout – kimpassa
Ensemble, c’est tout – kimpassa on ranskalainen Anna Gavaldan romaanin elokuvasovitus, jonka ohjasi Claude Berri vuonna 2007. Teos jäi tammikuussa 2009 kuolleen Berrin viimeiseksi ohjaustyöksi.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1971
Pesäpallon SM-sarja 1971. Oulun Lippo Suomen mestariksi. Lippo voitti myös Suomen Cupin kaadettuaan finaalissa KPL:n 9-4. Etelä-Pohjanmaalla kävi kato, kun Vimpeli, Ilmajoki ja Nurmo putosivat sarjasta.
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Jyväskylän Kiri ja Loimaan Palloilijat.
Lipon mestarijoukkue:
Pentti Hand, 
Juha Kaan, 
Jaakko Karjalainen, 
Jouko Kemilä, 
Veikko Keskitalo, 
Martti Kivelä, 
Eero Lehtosaari, 
Kauko Minkkinen, 
Tero Ranckèn, 
Juhani Suutarinen, 
Reijo Tiri, 
Sakari Toiviainen.
40 urhoa
40 urhoa () on Samuel Fullerin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama lännenelokuva vuodelta 1957. Sen julkaisi 20th Century Fox. Esiintyjien joukossa ovat Barbara Stanwyck, Barry Sullivan ja Gene Barry.
Sandra Wirth
Sandra Sue Wirth (21. elokuuta 1936 – 26. elokuuta 2007) oli Floridassa syntynyt yhdysvaltalainen näyttelijä, joka myös osallistui vuonna 1956 Miss America -kilpailuun. Hänellä oli rooleja muiden muassa elokuvissa "Kasvot väkijoukossa" (1957) ja "40 urhoa" (1957). Hän teki myös televisioesiintymisiä.
Christina Hendricks
Christina Hendricks (s. 3. toukokuuta 1975 Knoxville, Tennessee) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Joan Hollowayn roolissa televisiosarjassa "Mad Men" ja Saffronina "Fireflyssa". Vuonna 2009 Hendricks avioitui Geoffrey Arendin kanssa New Yorkissa.
Hendricks teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioelokuvaan "All-Star Superman", jossa hän on Lois Lanen roolissa.
James Bulwer
James Bulwer (21. maaliskuuta 1794 Aylsham, Norfolk – 11. kesäkuuta 1879) oli englantilainen luonnontutkija ja keräilijä.
Bulwer opiskeli Cambridgen Jesus Collegessa. Siellä hän sai opetusta piirtämisessä kuuluisalta maisemamaalarilta John Sell Cotmanilta. Hänet valittiin Linnean Societyn jäseneksi nilviäistutkimustensa ansiosta, ja yhtenä kolmesta suosittelijasta oli William Elford Leach.
1818 Bulwer valmistui diakoniksi ja 1822 papiksi. Vuonna 1823 hänet valittiin Dublinin Booterstownin kappalaiseksi, 1831 Bristolin ja 1833 Lontoon St James's Chapelin kappalaiseksi. Hän vietti useita talvikausia matkustellen Espanjassa, Portugalissa ja Madeiralla, toisinaan filosofi Alfred Lyallin seurassa.
Keväällä 1825 Bulwer sai Madeiralta kokoelmiinsa tuntemattoman liitäjän, jonka William Jardine ja Prideaux John Selby nimesivät tyrskyliitäjäksi ("Bulweria bulwerii") vuonna 1828. Myös tyrskyliitäjien heimo sai nimensä "Bulweria" hänen kunniakseen, samoin kuin tummaviistäjien suku "Pseudobulweria" ja borneonfasaani "Lophura bulweri".
Bulwer muutti takaisin Norfolkiin vuonna 1839 Blicklingin ja myöhemmin Hunworthin kappalaiseksi. Hän uudisti tuttavuutensa Cotmaniin, kun hänen poikansa menivät opiskelemaan King's College Schooliin, ja Cotman viehättyi hänen Espanjassa ja Madeiralla tekemistään piirroksista niin, että maalasi vesiväreillä tauluja niiden maisemista.
Marjukka Tepponen
Marjukka Tepponen (s. 16. heinäkuuta 1984) on laulukilpailuissa menestynyt suomalainen sopraano. Hän voitti Timo Mustakallio -laulukilpailun vuonna 2008 ja Lappeenrannan valtakunnallisten laulukilpailujen naisten sarjan 2010.
Siilinjärven musiikkiopistossa 5-vuotiaana pianonsoitolla, 1999 laulun yksityisopinnoilla ja 2000–2003 Kuopion konservatoriossa musiikin opintonsa alkuun saattanut Tepponen valmistui 2007 Jyväskylän ammattikorkeakoulun muusikkolinjalta pääaineena laulu. Hän opiskeli laulua sittemmin Sibelius-Akatemiassa vuodesta 2008, suorittaen lauludiplomin 2011.
Vuonna 2010 Tepponen esiintyi Kansallisoopperassa Don Giovanni -oopperan Zerlinan roolissa ja Savonlinnan oopperajuhlilla Carmenissa mustalaistyttö Frasquitan roolissa ja on sittemminkin laulanut samoilla areenoilla. Tepponen on laulanut myös muun muassa Kuopion kaupunginorkesterin ja Keski-Suomen alueoopperan solistina. Ulkomaan debyyttinsä hän teki Itävallassa syyskuussa 2010 Grazin oopperassa laulamalla Mimín roolin Puccinin oopperassa La bohème.
Tepponen on kotoisin Siilinjärveltä, josta perhe muutti Kuopioon 2001. Hänen isänsä on ammattimuusikko Kuopion kaupunginorkesterissa. Tepponen kertoo oopperakärpäsen iskeneen hänen käytyään katsomassa Kuopiossa La bohème -oopperan ainakin kuusi kertaa. Tepponen kertoo tärkeimmän palautteensa olevan hänen huonokuuloisen, jo edesmenneen mummonsa mietteet, että Marjukan ääni kuulostaa siltä ”kuin se tulisi taivaasta”. Hän kertoo eläneensä toisen puolen elämästään kasvaen maalla hevosia hoidellen ja ihan tavallisia töitä tehden.
Tepposen puoliso on yhdysvaltalainen baritoni Kevin Greenlaw. He asuvat Lontoossa. Häät on tarkoitus viettää alkukesästä 2016. Tepponen ja Greenlaw esiintyivät nimirooleissa Tampere Filharmonian Kullervo-sinfoniassa 2015 ja yhdessä myös Turun ruotsalaisen teatterin Figaron häissä 2014.
The Gerogerigegege
The Gerogerigegege (, "za gerogerigegege") on japanilainen yhtye ja performanssitaideryhmä. Sen perusti Juntaro Yamanouchi (, "Yamanouchi Juntaro") Shinjukussa, Tokiossa vuonna 1985. Yamanouchi on myös ollut yhtyeen ainoa pysyvä jäsen.
Vaikka The Gerogerigegege luokitellaan yleensä noise-yhtyeeksi, on se julkaissut levyllä myös mm. rockia, ambientia ja samplekollaaseja. Monet yhtyeen julkaisuista ovat dada-henkistä käsitetaidetta. Esimerkiksi "Shōwa"ssa on miksattu Japanin kansallislaulua ja pornoelokuvasta samplattuja ääniä. Levyn kannessa on kuva keisari Hirohitosta. Jotkin julkaisut eivät sisällä musiikkia lainkaan. Esimerkiksi "Art is over" on kasettikotelo, jonka sisään on teipattu palanen mustekalan lonkeroa.
The Gerogerigegegen tunnetuimpana levynä on pidetty "Tokyo Anal Dynamite"a vuodelta 1990. Tämä livenä äänitetty albumi sisältää 75 alle minuutin pituista kappaletta punk-noisea, joiden välissä Yamanouchi huutaa "one two three four" uudestaan ja uudestaan.
Toistuva aihe The Gerogerigegegen taiteessa on ollut masturbaatio, japaniksi senzuri (千擦り). Ryhmän kokoonpanoon kuului pitkään Tetsuya Endoh, alias Gero 30 tai Gero 56; ekshibitionisti, joka masturboi esitysten aikana lavalla. Myös useat yhtyeen levytykset sisältävät masturbaation ääniä. Ryhmä on esiintynyt usein s/m- ja homoklubeilla. Yamanouchi on homoseksuaali ja transvestiitti.
Yhtyeen nimi on muodostettu japanin kielen sanoista gero (ゲロ), joka tarkoittaa oksennusta ja geri (ゲリ), joka tarkoittaa ripulia. Yamanouchi on kutsunut yhtyettä myös nimellä "Japanese ultra shit band" (japanilainen ultrapaska bändi).
Damallsvenskan
Damallsvenskan on Ruotsin naisten jalkapallon korkein sarjataso. Naisten mestaruudesta on pelattu Ruotsissa vuodesta 1973 lähtien, mutta Damallsvenskan perustettiin 1988.
Lähde
Viistäjät
Viistäjät ("Pterodroma") on ulappalintujen lahkoon kuuluva suku.
Viistäjät ovat keskikokoisia avomerilintuja, joiden määrittäminen luonnossa on usein vaikeaa tai mahdotonta, sillä useiden lajien väliset erot höyhenpuvussa ovat vähäisiä. Selkeimmät eroavaisuudet löytyvät tavallisesti siipien tai naaman värityksestä. Viistäjät pesivät yhdyskunnittain pääasiassa eteläisen pallonpuoliskon valtamerien vaikeapääsyisillä saarilla, jonne ne laativat pesänsä maahan, joko itse kaivamiinsa pesäonkaloihin, kallionhalkeamiin tai luoliin. Naaras munii vain yhden munan, jota haudotaan useita viikkoja. Poikaset oppivat lentämään parin-kolmen kuukauden ikäisinä. Emot käyvät ruokkimassa niitä vain öisin välttääkseen rosvoilevia fregattilintuja, kihuja ja lokkeja. Viistäjät syövät merenpinnasta kaloja, äyriäisiä ja kalmareita.
Viistäjien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan 30 lajia:
Hadižat Gatajeva ja Malik Gatajev
Hadižat Gatajeva ja Malik Gatajev eli ”Groznyin enkelit” ovat tšetšeenipariskunta, joka Tšetšenian sodan aikana perusti tšetšeenilapsille orpokoteja, ensin vuodesta 1995 Tšetšenian Groznyissa, myöhemmin vuodesta 2000 Liettuan Kaunasissa.
Pariskunta tuomittiin Liettuassa puoleksitoista vuodeksi vankeuteen sen perusteella, että he olisivat kiristäneet adoptiolapsiaan. He kärsivät jo aiemmin 10 kuukauden vankeusrangaistuksen. Sitä jatkettiin kolmella kuukaudella, mikä kuitenkin vetoomustuomioistuimessa todettiin laittomaksi. Uudessa oikeudenkäynnissä heille langetettiin puolitoista vuotta vankeutta. He siirtyivät Suomeen, josta he olivat hakeneet turvapaikkaa. Suomessa tukiryhmä järjestänyt heille asunnon. Liettuan viranomaiset tekivät heistä Eurooppalaisen pidätysmääräyksen, minkä jälkeen Suomen poliisi otti heidät kiinni. Luovutusasia käsiteltiin Helsingin käräjäoikeudessa. Turvapaikkahakemuksen vuoksi pariskunta saa jäädä Suomeen siksi aikaa kunnes hakemusta käsitellään eikä heitä luovuteta Liettuaan. Aiemmin Gatajevia vastaan todistanut kasvattitytär puhuu nyt heidän puolestaan. Helsingin käräjäoikeudessa hän kertoi todistaneensa Liettuassa painostuksen alaisena. Luovuttamista vaatinut syyttäjä valitti käräjäoikeuden päätöksestä korkeimpaan oikeuteen, joka toimii ainoana muutoksenhakuasteena eurooppalaisissa luovutustapauksissa. Korkein oikeus päätti 25. helmikuuta 2010 pyytää asiassa ennakkoratkaisua EU:n tuomioistuimelta .
23. maaliskuuta 2010 Liettuan korkein oikeus kumosi Gatajeveja koskevan valitusasteen tuomion ja palautti asian uudelleen käsiteltäväksi. Korkein oikeus totesi menettelyssä tapahtuneen lukuisia virheitä ja oikeudenkäynnin olleen epäoikeudenmukainen . Tämän johdosta Liettuan oikeusministeriö peruutti pidätysmääräyksen ja sen myötä suomalainen syyttäjä peruutti valituksensa Suomen korkeimmassa oikeudessa. Korkein oikeus puolestaan peruutti EU-tuomioistuimelle tehdyn ennakkoratkaisupyynnön. Gatajevit määrättiin vapautettavaksi heti.
Elokuvaohjaaja Pirjo Honkasalo on tehnyt Gatajevin pariskunnasta ja heidän työstään dokumenttielokuvan "Melancholian 3 huonetta" (2004) ja norjalainen Åsne Seierstad on kirjoittanut kirjan "Groznyin enkelit" (2008), joissa kerrotaan lasten pelastamisesta ja viemisestä turvaan Ingušiaan.
Pariskunta sai turvapaikan Suomesta toukokuussa 2012.
Hilppa
Hilppa on suomalainen naisen etunimi. Nimi on alkujaan karjalainen muunnelma Filippos-nimen naispuolisesta vastineesta Filippa ja siten Filippos-nimen suomalaisen vastineen Vilpun sisarnimi, mutta se voi olla myös savolais-karjaisen "-ppA"- ja "-ppO"-johdoksen avulla muodostettu versio Hilja-nimestä.
Syyskuuhun 2017 mennessä Suomessa on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan 525 naista ja alle 10 miestä saanut nimekseen Hilppa.
Vaaleatyrskynpolkija
Vaaleatyrskynpolkija ("Fregetta grallaria") on pienikokoinen valtamerilintu.
Linnun pituus on 20 cm, siipien kärkiväli 40–48 cm ja paino 45–65 g. Lajista tunnetaan useita värimuotja, joista tavallisin on vaalea muoto, joka on pääosin tummamruskea, hartioilla, selässä ja yläperässä on valkoisia höyhenten kärkiä, pyrstön yläpeitinhöyhenissä on valkoinen laikku, siivellä on harmaanruskea laikku, vatsa ja rinta ovat valkoiset, siipien alapinnat ovat laajalti valkoiset ja myös alaperä on osittain valkoinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä, nuoren linnun puku on kuin aikuisen. Lajista tunnetaan neljä alalajia.
Vaaleatyrskynpolkijat pesivät Oseanian eristyneillä saarilla Lord Howen saariryhmässä Australiassa ja Macauley Islandilla, Curtis Islandilla Kermadecsaarilla Uudessa-Seelannissa, sekä Chilen merialueella muun muassa Juan Fernándezin saarilla. Lajin populaation koko on noin 300 000 yksilöä. Pesimäajan ulkopuolella laji kiertelee valtamerillä, ja se on tavattu Kap Verden vesillä 17.8.1986. Lajin ainoana uhkana ovat saarille villiintyneet rotat ja kissat. Lord Howelta on nyttemmin poistettu kissat ja rottien poistaminen on suunnitteilla.
Linnut pesivät vaikeapääsyisillä saarilla ja kalliokareilla.
Vaaleatyrskynpolkijat kaivavat pesäonkalonsa pehmeään maahan tai laativat pesänsä vulkaanisten kivenlohkareiden suojaan. Pesäkuoppa on vuorattu kuivilla heinillä. Ne pesivät yhdyskunnittain, usein rantavalleilla. Naaras munii yhden valkoisen munan tammi-maaliskuussa ja molemmat emot hautovat vuorotellen yhteensä 37 päivää. Poikaset lähtevät pesästä tavallisesti toukokuussa noin 80 päivän ikäisinä. Emot ruokkivat niitä äyriäisillä ja kalmareilla.
Ruokavalio koostuu pääjalkaisista, lähinnä kalmareista, ja äyriäisistä. Linnut saalistavat lentää lepattamalla lähellä merenpintaa, ja polkevat välillä vettä räpylöillään. Ne ruokailevat kaukana avomerellä sekä päivällä että yöllä, usein muiden ulappalintujen seurassa.
Anna Edelheim
Anna Christina Charlotta Edelheim (3. tammikuuta 1845 Helsinki – 25. toukokuuta 1904 Helsinki) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "ei-", "-im" ja "x?".
Edelheim oli Finland- ja Finska Veckobladet-lehtien toimittajana 1886–1888. Hän käsitteli lehtikirjoituksissaan erityisesti naisasiaa ja uskonnonvapautta.
Edelheim on kirjoittanut sanat ja Richard Faltin säveltänyt laulun "Bön för Finland" ("Suomen rukous").
Edelheimin isä oli senaattori Paul Henrik Edelheim ja äiti Emilia Christina af Brunér. Hänen veljensä oli insinööri Frans Edvard Edelheim.
Olga Lönnbohm
Olga Margareta Lönnbohm os. "Molander" (1871 Ruskeala – 28. lokakuuta 1904 Kuopio) oli suomalainen runoilija.
Olga Lönnbohm oli naimisissa vuodesta 1895 runoilija Eino Leinon vanhemman veljen, kansakoulujen tarkastaja Oskar Andreas Ferdinand (Antti) Lönnbohmin (kirjailijanimi O. A. F. Mustonen) kanssa.
Høje-Taastrupin kunta
Høje-Taastrup on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2012 alussa kunnassa oli 48 081 asukasta, ja sen pinta-ala oli 78,4 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Taastrup.
Høje-Taastrup ei liittynyt muiden kuntien kanssa Tanskan kuntauudistuksessa 1. tammikuuta 2007.
V. Makkonen
Valtteri Johannes Makkonen (19. tammikuuta 1902 Suonenjoki – 17. kesäkuuta 1981 Suonenjoki) oli suomalainen matematiikan opettaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Robinpoika".
Makkosen vanhemmat olivat rovasti Robert Makkonen ja Aino Lovisa Österbladh. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1921, kävi kadettikoulun 1929–1931 ja suoritti loppututkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1946.
Kannaksen varavankila
Kannaksen varavankila perustettiin keväällä 1942. Tarkoitus oli siirtää kanta-Suomen vankiloista erilaisista palvelusrikoksiin syyllistyneitä sotilasvankeja erityisiin työleireihin, joissa nämä tekivät muun muassa linnoitustöitä. Kannaksen varavankila koostui useista alueellisista vankileireistä, niitä oli muun muassa Taipaleella ja Siirasmäellä. Siirasmäessä palveli talousaliupseerin vakanssilla kirjailija Kalle Päätalo.
Kesällä 1944 Kannaksen varavankila evakuoitiin puna-armeijan suurhyökkäyksen tieltä ensin Miehikkälään ja sitten Ylämaan Ihakselaan. Vankila lakkautettiin syksyllä 1944.
Martti H. Haavio
Martti Henrik Haavio (14. maaliskuuta 1897 Akaa – 12. tammikuuta 1966 Jyväskylä t. Muurame) oli suomalainen kasvatusmies ja teologi.
Martti H. Haavio valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1920 ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1921. Hän toimi ylimääräisenä pappina Vesilahdessa vuosina 1921–1922, Pornaisissa vuosina 1922–1923 ja Askolassa vuosina 1923–1924 sekä uskonnon opettajana Lapuan yhteiskoulussa vuosina 1924–1927. Haavio valmistui teologian lisensiaatiksi vuonna 1940 ja väitteli teologian tohtoriksi vuonna 1941.
Haavio toimi Jyväskylän seminaarissa uskonnon lehtorina vuosina 1928–1937 ja vastaavassa virassa Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa vuosina 1937–1949. Tuolloin hänet valittiin kasvatusopillisen korkeakoulun kasvatus- ja opetusopin professoriksi, mitä virkaa hän hoiti vuoteen 1965. Jyväskylän yliopisto promotoi Haavion kasvatustieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1964.
Haavio kirjoitti useita kristilliseen koulukasvatukseen liittyviä kirjoja, muun muassa "Koulun uskonnonopetus" (1936), "Kansakoulun uskonnonopetuksen siveellinen kasvatustehtävä" (1941), "Koulun uskonnonopetuksen rakenne ja henki" (1941), "Opettajapersoonallisuus" (1948) ja "Opettaja kertoo" -sarja (1949–1966). Hän laati yhdessä Lempi Vermasvuoren kanssa "Meidän lasten uskontokirjan" (1952), jonka kuvittajana oli Martta Wendelin. "Meidän lasten uskontokirja" oli käytössä kansakoulun alaluokkien uskontokirjana 1970-luvulle asti.
Martti H. Haavio ei ollut naimisissa. Jyväskylän yliopisto hallinnoi hänen nimeään kantavaa rahastoa, josta myönnetään apurahoja kristilliseen kasvatustyöhön ja uskonnonopetukseen kohdistuvaan tutkimukseen ja julkaisutoimintaan.
Martti H. Haavio sekoitetaan usein kaimaansa, professori Martti Haavioon, joka tunnetaan myös runoilijanimellä P. Mustapää. Martti H. Haavio ja Martti Haavio eivät olleet keskenään sukua.
H. Hariola
Harald Hjalmar Wilhelm Hariola (sukunimi vuoteen 1935 "Högström"; 12. maaliskuuta 1902 Vihti – 3. marraskuuta 1963 Forssa) oli suomalainen rehtori ja kirjailija.
Hariola valmistui ylioppilaaksi Helsingin uudesta yhteiskoulusta vuonna 1919, filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1925 ja maisteriksi vuonna 1926.
Hariola työskenteli opettajana ja rehtorina Lauttakylän yhteiskoulussa (1928–1930), Naantalin yhteiskoulussa (1930–1931 ja 1933–1937, josta rehtorina 1935–1937), yksityisluokilla Helsingissä 1931–1933 ja Tyrvään yhteiskoulussa Vammalassa (1936–1956, josta rehtorina vuodet 1938–1955) sekä Tyrvään yhteislyseon rehtorina vuosina 1955−1957. Rehtorin toimensa ohella Hariola toimi suomen kielen ja historian lehtorina. Vuodesta 1957 Hariola työskenteli vanhempana lehtorina Forssan yhteislyseossa.
Hariola kirjoitti kaksi nuortenromaania ja oli Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1948.
Vuodesta 1929 Hariola oli naimisissa Eeva Joachimssonin kanssa. Avioliitosta syntyi viisi lasta.
Lazare Lévy
Lazare Lévy (18. tammikuuta 1882 Bryssel, Belgia – 20. syyskuuta 1964 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen pianisti, pianopedagogi ja säveltäjä. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa Lazare-Lévy. Brysselissä hänelle opetti pianonsoittoa englantilainen neiti Ellis. Pariisin konservatoriossa hän opiskeli Louis Diémerin johdolla pianonsoittoa ja André Gédalgen johdolla sävellystä. Harmoniaoppia hänelle opetti Albert Lavignac. Konservatoriossa hän voitti 1898 pianonsoitossa ensimmäisen palkinnon. Lévy konsertoi Euroopassa ja Aasiassa ja hän sai tunnustusta merkittävänä klassisen ja modernin ohjelmiston tulkitsijana. Varsinkin hänen Mozart ja Schumann esityksiään kiiteltiin ja heidän teoksiaan hän myös levytti. Lévy oli myös Albénizin sävellysten esitaistelija, joka soitti 1905–1908 sävellettyä "Iberia"-soolopianoteosta vuodesta 1911 lähtien. Lévy saavutti kuuluisuutta myös opettajana toimiessaan Pariisin konservatorion tilapäisenä opettajana 1914–1916 ja 1920–1923 sekä pianonsoiton professorina 1923–1940 ja 1944–1953.
Lévy sävelsi kaksi jousikvartettoa, teoksia sellolle, huilulle ja uruille sekä pianokappaleita. Pianolle hän sävelsi muun muassa écossaiseja, etydejä, sonatiineja ja valsseja.
Vanajaveden laakso
Vanajaveden laakso on yksi Suomen kansallismaisemista ja myös valtakunnallisesti arvokas maisema-alue. Se sijaitsee Sydän-Hämeessä Vanajaveden ympärillä. Maasto ja maisema koostuu pelto- ja järvimaisemista sekä muutamasta harjusta. Vanajaveden laakso on myös arvokasta kulttuuriseutua. Alue kertoo hyvin hämäläisestä luonnosta ja historiasta. Alue tunnetaan myös kalasääsken reviirinä ja se onkin Kanta-Hämeen maakuntalintu. Alue rajoittuu lännessä Tammelan ylänköön.
Rieti Jorkama
Odo Fredrik Waldemar (Rieti) Jorkama (sukunimi vuoteen 1935 "Björkman"; 16. marraskuuta 1898 Viitasaari – 24. syyskuuta 1964 Porvoo) oli suomalainen prokuristi, pakinoitsija ja kirjailija. Hän kirjoitti pakinoita nimimerkillä "Pökö".
Jorkaman vanhemmat olivat ruokalanpitäjä Saima Maria Björkman ja O. F. V. Landgren-Kaila. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1919 ja opiskeli sitten jonkin aikaa oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Jorkama meni kuitenkin pian Kansallis-Osake-Pankin palvelukseen prokuristiksi ja työskenteli sitten ensin Helsingissä ja vuosina 1928–1936 pankin Porvoon konttorissa. Vuodesta 1936 lähtien Jorkama työskenteli liikealan tehtävissä.
Jorkama toimi Porvoossa ilmestyneen Uusimaa-lehden pakinoitsijana vuosina 1928–1962. Hän oli mukana myös "Porvoon Näytelmäseura ry":n ja Porvoon näyttämön teatteritoiminnassa.
Kiuru (sukunimi)
Kiuru on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: