hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mikko Heliövaara
Mikko Ahti Heliövaara (s. 23. elokuuta 1929 Tampere) on suomalainen arkkitehti.
Heliövaaran vanhemmat olivat Aatto Heliövaara ja Lempi Löfgren. Hänen puolisonsa vuodesta 1953 on arkkitehti Marianna Helena Avellan. Kari Heliövaara (s. 1954), Eero Heliövaara (s. 1956) ja Jaakko Heliövaara (s. 1960) ovat heidän lapsiaan. Heliövaara tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1956. Hänellä on ollut yhteinen arkkitehtitoimisto puolisonsa kanssa vuodesta 1963.
Heliövaaran suunnittelutöitä ovat muun muassa seuraavat:
Lola Panda
Lola Panda on kuvitteellinen pandahahmo, joka on pääosassa suomalaisen BeiZ-pelitalon kehittämässa samannimisessä opetuspelien sarjassa. Pelit ovat suosittuja erityisesti Kiinassa ja Yhdysvalloissa, ja Suomi on vain marginaalinen markkina-alue. Peleissä on ääniohjaus kymmenillä kielillä.
BeiZ perustettiin Kiinassa vuonna 2010.
Iljanne
Iljanne on tasainen, tiivis jääkerros, joka yleensä on läpinäkyvä. Se muodostuu jäätävän sateen osuessa maahan.
Kun alijäähtynyt sadepisara kohtaa kylmän maanpinnan tai muun kiinteän kohteen, se jäätyy. Maahan muodostuu näistä alijäähtyneistä vesipisaroista erittäin liukasta jääpeitettä, jota kutsutaan iljanteeksi. Pohjoismaissa iljanteeksi kutsutaan myös pakkasella maanpintaan jäätynyttä vettä.
Läpinäkyvä iljanne aiheuttaa vaaratilanteita autoilijoille ja jalankulkijoille. Rankka jäätävä sade aiheuttaa vahinkoja: se voi katkoa esimerkiksi voimajohtoja ja puiden oksia. Suurimman vaaran se aiheuttaa lentokoneille ja laivoille. Lentokoneen runkoon voi kertyä nopeasti jäätä, joka vaikuttaa koneen aerodynamiikkaan ja nopeuteen. Jos purjeveneen mastoon kertyy jäätä, vene voi kaatua.
Iljanne sulaa yleensä muutamassa tunnissa, mutta joskus se voi pysyä maassa useita päiviäkin. Ennätys on tiettävästi Yhdysvaltain Connecticutista vuodelta 1969, jolloin iljanne pysyi maassa puolitoista kuukautta. Tietyissä olosuhteissa teiden suolaus voi estää iljanteen muodostumisen tielle.
Jouko Kari
Jouko Kari (s. 18. maaliskuuta 1939 Lehtimäki) on suomalainen kasvatustieteilijä. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston Kasvatustieteiden tutkimuslaitoksen johtaprofessori 1980–1993 ja sen jälkeen kasvatustieteen (opettajankoulutuksen) professori 1993 alkaen. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet oppimateriaalit, opettajan roolit ja myös työ- ja urheilusuoritusten kriittiset kohdat.
Pentti Karjalainen
Leo Pentti Karjalainen (s. 1945) on suomalainen tekniikantutkija. Hän toimi vuodesta 1977 alkaen Oulun yliopiston metalliopin apulaisprofessorin ja professorin viran hoitajana (professorinimitys v. 1988) eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoden 2013 alussa . Hän johti materiaalitekniikan laboratoriota vuodesta 1981 ja koulutti 140 diplomi-insinööriä erityisesti perusmetalliteollisuuden palvelukseen. Hän oli perustamassa Oulun yliopiston Terästutkimuskeskusta vuonna 2006, jonka johtoryhmän puheenjohtajana hän toimii edelleen (11.2016) . Hänen tutkimuksensa kohdistuu erityisesti lujien terästen valmistukseen termomekaanisia käsittelyjä käyttäen sekä näiden mikrorakenteisiin ja mekaanisiin ominaisuuksiin. Hän on julkaissut yli 200 tieteellistä artikkelia yhdessä useiden kansainvälisten tutkijoiden kanssa . Oulun yliopiston metallitutkimuksen historiaa hänen aikanaan on kuvattu teoksessa ”Puoli vuosisataa metallitutkimusta Oulun yliopistossa” .
Helga Väänänen
Helga Väänänen on suomalainen iskelmälaulaja, joka teki 1970-luvun alussa parodisen kolkolla laulutyylillään kaksi singleä Toivo Kärjen edesauttamana. Väänänen oli tuolloin 40-vuotias.
Pohjois-Savon Siilinjärveltä kotoisin oleva Helga Väänänen oli jo nuorena haaveillut laulajan urasta, mutta vasta 40-vuotiaana hän päätti lähettää koenauhan Toivo Kärjen levy-yhtiölle. Kärki innostui Väänäsen tyylistä ja alkoi kaavailla hänestä yhdysvaltalaisen Mrs. Millerin kaltaista kypsän iän vauhdikasta iskelmälaulajaa.
Vuonna 1971 Helga Väänänen levytti esikoissinglensä ”Tunturisatu”, jonka toisella puolella oli 1930-luvun kupletti ”Vetoketju”. Seuraavana vuonna julkaistiin Rauno Lehtisen sovittama toinen single, Sirkka Valkola-Laineen säveltämä ja sanoittama tango ”Mä olen nainen”. Ilmestymisaikanaan eroottisen rohkeana pidetyn kappaleen ovat myöhemmin levyttäneet myös Vera Telenius, Tuulikki Eloranta ja Ritva Oksanen. Singlen b-puolella on Väänäsen kulmikas versio Bill Haleyn rock and roll -klassikosta Rock Around the Clock nimellä ”Tunnista toiseen”. Se julkaistiin uudelleen tupla-CD-kokoelmalla "Riman alta ja ohi maalin – Suomi-iskelmän hurjimmat harhalaakit".
Pirjo Sewón
Pirjo Inkeri Sewón (e. Karunen; s. 29. marraskuuta 1935 Turku) on suomalainen kasvitieteilijä. Hän toimi Turun yliopiston kasvitieteen professorina vuodesta 1985 vuoteen 1998.
Epic Rap Battles of History
Epic Rap Battles of History (lyh. ERB) on YouTube-kanava, jonka ovat perustaneet Peter Shukoff eli "Nice Peter" ja Lloyd Ahlquist eli "EpicLLOYD". Kanava julkaisee musiikkivideoita, joissa tunnetut historian ja populaarikulttuurin hahmot räppäävät toisiaan vastaan. Kanavan videoilla esiintyneitä hahmoja ovat näytelleet Nice Peter ja EpicLLOYD itse sekä useat vierailevat rap-artistit, mukaan lukien Moosesta näytellyt Snoop Dogg ja Isaac Newtonia näytellyt "Weird Al" Yankovic. Ensimmäinen ERB-musiikkivideo, "John Lennon V Bill O'Reilly", julkaistiin YouTubessa 26. syyskuuta 2010. Nykyään kanavalla on yli 14 miljoonaa tilaajaa, ja sen videoita on katsottu yhteensä yli 2,5 miljardia kertaa. Vuosina 2015 ja 2016 ERB oli ehdolla Producers Guild of America Award -palkinnon saajaksi parhaan digitaalisen sarjan kategoriassa, ja vuonna 2016 se oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi kategoriassa "Outstanding Short Form Variety Series".
Volkswagen Polo I
Volkswagen Polo I (Typ 86) on Volkswagenin Polo-mallin ensimmäinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1975–1981. Se oli uudelleennimetty Audi 50, joka oli tullut markkinoille vuotta aikaisemmin. Polon sedan-versio tunnettiin Volkswagen Derbynä.
Ensimmäisen sukupolven Volkswagen Polo esiteltiin keväällä 1975 sisarmallina vuotta aiemmin markkinoille tulleelle Audi 50:lle. Näistä kahdesta Polo oli pelkistetympi ja varustelultaan karumpi. Ylellisempi Audi 50 oli ostohinnaltaan jopa kalliimpi kuin suuremman kokoluokan Volkswagen Golf, mistä syystä se meni varsin huonosti kaupaksi, ja valmistus päättyi jo vuonna 1978. Edullisempi Polo sen sijaan menestyi huomattavasti paremmin.
Poloon oli aluksi valittavissa vain 0,9-litrainen (40 hv) nelisylinterinen moottori. Vuonna 1976 moottorivalikoimaa laajennettiin 1,1-litraisella (50/60 hv). Varustelu oli hieman parempi kuin perusmallissa, esimerkiksi pääntuet ja kolmipisteturvavyöt olivat vakiona.
Vuonna 1977 1,1-litraisen moottorin 60-hevosvoimainen versio korvattiin samantehoisella 1,3-litraisella, joka oli aiempaa moottoria polttoainetaloudellisempi.
Polo koki vuonna 1979 kasvojenkohotuksen, jossa se sai muovipuskurit, erilaisen etusäleikön ja uuden kojelaudan, jossa oli säilytyslokero. Uusi malli oli 60-hevosvoimaisella moottorilla varustettu Polo GT, jonka ulkonäössä oli urheilullisia yksityiskohtia.
Jaakko Kaurinkoski
Jaakko Erik Kaurinkoski (25. heinäkuuta 1934 Koijärvi – 25. heinäkuuta 1998 Budapest) oli suomalainen diplomaatti ja sanomalehtimies. Hän työskenteli "Uudessa Suomessa" vuodesta 1958 ja siirtyi lehtialalta ulkoasiainministeriöön 1977. Lokakuussa 1991 Kaurinkoskesta tuli Suomen ensimmäinen sodanjälkeinen suurlähettiläs Viroon. Vuonna 1996 hän siirtyi suurlähettilääksi Unkariin.
Kaurinkoski syntyi pappisperheeseen Koijärven kunnassa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1953 ja valmistui 1959 valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1959. Työskenneltyään vuoden verran Lehtikuvassa hän siirtyi vuonna 1958 "Uuteen Suomeen" ensin ulkomaantoimittajaksi ja sitten Moskovan-kirjeenvaihtajaksi vuosiksi 1963–1969. Helsinkiin palattuaan hän toimi lehtensä ulkomaanosaston päällikkönä 1970–1972.
Vuosina 1972–1977 Kaurinkoski työskenteli pohjoismaisten uutistoimistojen kirjeenvaihtajana Pekingissä, minkä jälkeen hän siirtyi lehdistöneuvokseksi ensin Tukholmaan ja vuonna 1982 Suomen Washingtonin-suurlähetystöön. Hänet nimitettiin Leningradin pääkonsuliksi 1985. Vuonna 1990 hän palasi neuvottelevaksi virkamieheksi ulkoministeriöön, kunnes aloitti suurlähettiläänä ensin Tallinnassa ja sitten Budapestissä.
Jaakko Kaurinkosken puoliso vuodesta 1967 alkaen oli tietokirjailija Kaarina Kaurinkoski, o.s. Rakkolainen (1944–2014). Myös Jaakko Kaurinkoski kirjoitti ja suomensi muutamia kirjoja.
Sergei Ryžikov (kosmonautti)
Sergei Nikolajevitš Ryžikov (), (s. 19. elokuuta 1974 Bugulma, Neuvostoliitto), on venäläinen kosmonautti. Ryžikov valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 2006 ja vuonna 2014 Sojuz MS-02 -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 49.
Robert Kimbrough
Robert Shane Kimbrough (s. 4. kesäkuuta 1967 Killeen, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen astronautti. Kimbrough valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2004 ja on osallistunut Nasan avaruussukkulalennolle STS-126. Vuonna 2014 hänet valittiin Sojuz MS-02 -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 49.
Miha Rinne
Miha Rinne (s. 1974) on suomalainen peligraafikko ja -suunnittelija.Rinne suunnitteli vuosina 2001–2002 Housemarquella työstetyn digitaalisen pelin, "Furry Dragonsin". Peliä ei kuitenkaan koskaan julkaistu, koska se jäi ilman julkaisusopimusta. Rinteen mukaan "Furry Dragons" olisi julkaistu jollekin sen ajan konsolille. Rinne haki peliin vaikutteita muun muassa Jean-Pierre Jeunet’n elokuvista "Amélie" ja "Kadonneiden lasten kaupunki", Hayao Miyazakin animaatioista, kuten "Prinsessa Mononoke", ja "Space Harrier" -pelin bonuskentästä. Myöhemmin Rinne on julkaissut "Furry Dragonsin" pohjalta "Lopunperän tarinat" -nimistä sarjakuvaa.
Pelissä olisi ratsastettu lohikäärmeellä ja kerätty kolikoita 3D-maailmasta. "Furry Dragons" olisi myös sisältänyt tehtävien tekemistä eri tyyppisille olennoille, kuten maailmassa elävien lintujen keräämistä.
4Pop
4Pop on vuosina 2003–2004 Nelonen-kanavalla esitetty Populaarikulttuuria käsittelevä ajankohtaisohjelma, jota juonsi Mikko Silvennoinen.
Sergei Ryžikov
Sergei Ryžikov -nimisiä henkilöitä ovat:
Teratornithidae
Teratornithidae on sukupuuttoon kuollut petolintujen heimo. Ne elivät Amerikoissa mioseenilta plioseenille. Teratornithidaeen kuului joitakin suurimmista koskaan eläneistä lentokykyisistä linnuista. Heimoon luokitellaan neljä sukua ja viisi lajia.
Bahrain kesäparalympialaisissa 2012
Bahrain osallistui Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului kaksi yleisurheilijaa. Kyseessä oli maan kahdeksas esiintyminen paralympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita.
Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Ahmed Meshaima.
Bahrain kesäparalympialaisissa 2008
Bahrain osallistui Pekingin kesäparalympialaisiin vuonna 2008 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa, jotka osallistuivat voimanostoon ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan seitsemäs esiintyminen paralympialaisissa, ja se jäi mitaleitta.
Bahrain kesäparalympialaisissa 2004
Bahrain osallistui Ateenan kesäparalympialaisiin vuonna 2004 joukkueella, johon kuului viisi urheilijaa, jotka osallistuivat voimanostoon ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan kuudes esiintyminen paralympialaisissa, ja maan yksi yleisurheiluedustajista, eli Ahmed Meshaima, saavutti hopeaa miesten kuulantyönnössä luokassa F37.
Erkki Hirvelä
Erkki Eljas Hirvelä (17. kesäkuuta 1937 Jämsä) on suomalainen taidemaalari.
Hirvelän vanhemmat olivat maanviljelijä Eljas Hirvelä ja sairaanhoitaja Aino Mäntyoja. Hänen ensimmäinen puolisonsa (1960-1984) oli Inger Sandholm ja toinen vuodesta 1990 on Päivi Katriina Värelä. Hirvelä kävi Suomen Taideakatemian koulun 1958-1961, ensimmäisen kerran hänen teoksiaan oli esillä näyttelyssä Jämsässä vuonna 1958. Hirvelä on sittemmin osallistunut useisiin yhteis- ja ryhmänäyttelyihin kotimaassa ja ulkomailla, samoin kuin pitänyt yksityisnäyttelyitä. Hänen teoksiaan on muun muassa Amos Andersonin taidemuseossa, Porin taidemuseossa, Wäinö Aaltosen museossa, Oulun taidemuseossa ja Keski-Suomen museossa, samoin kuin eri kaupunkien, yritysten ja yksityisten taidekokoelmissa. Hirvelä on toiminut monissa alansa yhdistyksissä ja järjestöissä, hän oli muun muassa Valtion kuvataidetoimikunnan jäsen 1975-1977 ja Suomen Taidemaalariliiton puheenjohtaja 1986-1992.
Vitali Mutko
Vitali Leontjevitš Mutko (, s. 8. joulukuuta 1958) on venäläinen poliitikko ja urheiluvaikuttaja. Mutko on Venäjän jalkapalloliiton puheenjohtaja, mutta hän vetäytyy tehtävästään joulusta 2017 Venäjän vuoden 2018 jalkapallon MM-kisojen alkuun saakka, eli noin puoleksi vuodeksi, jolloin hän taas palaa liiton johtoon.
Bahrain kesäparalympialaisissa 2000
Bahrain osallistui Sydneyn kesäparalympialaisiin vuonna 2000 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa, jotka osallistuivat voimanostoon ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan viides esiintyminen paralympialaisissa, ja maa saavutti kisoissa yhden hopean ja yhden pronssin.
Klorendiinihappo
Klorendiinihappo (CHClO) on kloorattuihin rengasrakenteisiin dikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään polymeerien palonsuoja-aineena.
Huoneenlämpötilassa klorendiinihappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Kuumennettaessa yhdistettä voimakkaasti muodostuu klorendiinianhydridiä. Klorendiinihappo kuuluu niin sanottuihin reaktiivisiin palonsuoja-aineisiin. Klorendiinihappo saattaa olla karsinogeenista.
Klorendiinihapon valmistuksen lähtöaineet ovat heksakloorisyklopentadieeni ja maleiinianhydridi. Nämä reagoivat Diels–Alder-reaktiolla muodostaen klorendiinianhydridiä, joka hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa klorendiinihapoksi. Yhdiste puhdistetaan kiteyttämällä ja kuivataan.
Klorendiinihappoa käytetään suuria määriä palonsuoja-aineena. Erityisesti sitä käytetään tyydyttymättömien polyesterien valmistuksessa, koska sen karboksyylihapporyhmät voivat esteröityä. Näihin tuotteisiin lisätään ristisilloittavaksi reagenssiksi maleiinihappoa. Muita polymeerejä, joissa sitä käytetään palonsuoja-aineena ovat muun muassa alkydihartsit, epoksihartsit ja polyuretaanivaahdot. Yhdiste parantaa myös polymeerien korroosionkestävyyttä.
Alphonso Davies
Alphonso Davies (s. 2. marraskuuta 2000 Buduburam, Ghana) on kanadalainen jalkapalloilija, joka edustaa MLS-liigassa pelaavan Vancouver Whitecapsin organisaatiota mutta siirtyy tammikuussa 2019 Bayern Müncheniin.
Davies syntyi vuonna 2000 Buduburamin pakolaisleirillä Ghanassa liberialaisille vanhemmille. Vanhemmat olivat paenneet Liberian ensimmäistä sisällissotaa Ghanan pakolaisleirille. Kun Davies oli 5-vuotias, he muuttivat Ontarion provinssissa sijaitsevaan Windsoriin. Vuoden jälkeen he muuttivat jälleen Edmontoniin. Edmontonissa Davies pelasi pienissä paikallisissa seuroissa ennen siirtymistään Whitecapsin organisaatioon. 6. kesäkuuta 2017 Davies sai Kanadan kansalaisuuden.
Seppo Eurola
Seppo Ilmari Eurola (29. maaliskuuta 1930 Suojärvi – 27. elokuuta 2016 Jämsä) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän oli Oulun yliopiston Kasvitieteen laitoksen apulaisprofessori 1962–1993 ja Helsingin yliopiston kasvitieteen dosentti 1971–1993. Hänen tutkimuskohteensa oli suokasvillisuuden ja tunturikasvillisuuden luokittelu.
Pekka Ojonen
Pekka Juhani Ojonen (20. maaliskuuta 1932 Riihimäki – 26. elokuuta 2016) oli suomalainen arkkitehti ja nuoruudessaan kansainvälisen tason telinevoimistelija.
Pekka Ojonen oli aktiivi telinevoimistelija vuosina 1947–1954. Sinä aikana hän oli Suomen joukkueen varamies Helsingin olympialaisissa 1952 ja Suomen joukkueen jäsen Rooman MM-kisoissa 1954, joissa Suomen joukkue sijoittui kuudenneksi. Maaotteluja kertyi hänen urallaan kaikkiaan neljä. Suomen mestaruuksia hän saavutti kaikkiaan 13, joista miesten sarjan Suomen mestaruuksia tuli kaksi kappaletta – vuonna 1952 hevosella ja rekillä. Uransa aikana hän edusti Porin Tarmoa ja Helsingin Voimistelijoita.
Valmistuttuaan ylioppilaaksi keväällä 1951 hän aloitti arkkitehtiopinnot Teknillisessä korkeakoulussa. Arkkitehdiksi hän valmistui 1959. Urallaan hän työskenteli Alvar Aallon, Einari Teräsvirran, Antero Pernajan, Veikko Malmion ja Toivo Korhosen arkkitehtitoimistoissa ensin harjoittelijana ja valmistuttuaan suunnittelijana vuosina 1952–1961. Vuodesta 1961 alkaen Pekka Ojosella oli oma arkkitehtitoimisto.
Ammattiin liittyen hän toimi Suomen Arkkitehtiliiton puheenjohtajana vuosina 1970–1974 ja sen jälkeen liiton liittovaltuustossa. Vuodesta 1975 alkaen hän toimi Tekniikan edistämissäätiön hallituksessa.
Nuoruuden telinevoimistelu-uran pohjalta hän aikuisiällä oli mukana urheilun järjestötoiminnassa. Ojonen oli Suomen Voimisteluliiton puheenjohtajana ja Suomen Olympiayhdistyksen valtuuskunnan jäsen 1976–1980.
Metasequoia (ohjelma)
Metasequoia on 3D-mallinnusohjelma, jonka on kehittänyt japanilainen Osamu Mizuno. Ohjelmasta käytetään usein myös lyhennettä "Metaseq" tai "Meta". Viimeisin versio ohjelmasta on Metasequoia 4, joka on yhteensopiva 32bit ja 64bit Windowsin sekä OS X:n kanssa. Myös ohjelman vanhempi versio Metasequoia 3 on ladattavissa ja versio toimii Windows XP:llä, Vistalla, 7:llä ja 8:lla, mutta Windows 8.1 ja 10 eivät enää tue vanhempaa versiota.
Metasequoian voi ladata ja asentaa ilmaiseksi, mutta ohjelman ilmaisversiossa joitakin ohjelman ominaisuuksien käyttöä on rajoitettu. Kaikki ohjelman ominaisuudet saa käyttöön hankkimalla siihen maksullisen lisenssin. Metasequoia-ohjelman oikeudet omistaa Tetraface Inc. Metasequoia 4 tarjoaa käyttäjilleen kaksi eriversiota, joista Standard Edition soveltuu hyvin aloittelijoille sekä 3D-mallinnuksen ammattilaisille. Toinen versio EX Edition sopii käyttäjille, jotka käyttävät ohjelman kanssa muuta 3DCG-ohjelmistoa tai 3D-tulostinta.
Metasequoia sisältää kaikki 3D-mallinnuksen perustyökalut ja muokkaustoiminnot. Ohjelman viimeisimpään versioon on myös tehty parannuksia ja lisäyksiä, kuten reiän automaattinen täyttö, putkimaisen polygonin luonti kahden reiän välille sekä kulmien pyöristys.
Reunojen lisääminen ja poistaminen ohjelmassa on helppoa ja Armature-ominaisuudella ohjelmassa voi luoda 3D-malleja keskiviivan mukaisesti. Objektin voi luoda myös määrittelemällä keskiviivan ja viivanleveyden, mikä säästää 3D-mallin luomiseen käytettyä aikaa. Luotua objektia voi myös muokata yksityiskohtaisemmin luomalla sille mallinnettuja valmiuksia. Bone-ominaisuudella 3D-mallille voi luoda rangan, joka mahdollistaa muun muassa animaatioiden lisäämisen hahmolle. Morph-ominaisuus puolestaan tarjoaa mahdollisuuden esimerkiksi ilmeiden luomiseen 3D-hahmolle. Ohjelman UV-ominaisuutta on myös parannettu ja se mahdollistaa automaattisen purkamisen, halkaisun ja kiinnittämisen. Määrittämällä objektin kärkipisteille tai linjoille oikean painon, UV-muokkaus ei vääristä mallin tekstuureja niin paljon. Ambient Occlusion -ominaisuudella ohjelmassa voidaan luoda 3D-mallille haluttu valaistusefekti. Metasequoia tukee myös RenderMan-ohjelmaa.
Ohjelma tukee myös useimpia muiden 3DCG-ohjelmien kanssa yhteensopivia tiedostoformaatteja, kuten DoGA CGA (.suf), AutoCAD (.dxf), LightWawe3D (.lwo), 3D Studio (.3ds), trueSpace (.cob), VRML 1.0 (.wrl), Direct3D (.x), Wawefront (.obj), Rokkaku-Daioh (.rok), POV-Ray (.pov), Autodesk FBX (.fbx), COLLADA 1.4 (.dae), Stereolithography (.stl), Stanford Polygon Library (.ply), three.jo JSON Model Format (.js), Additive Manufacturing File (.amf), Scalable Vector Graphics (.svg) ja MikuMikuDance (.pmd).
Ole Tarvonen
Ole Heikki Tarvonen (8. toukokuuta 1930 Sakkola – 12. joulukuuta 2015 Turku) oli suomalainen kirjapainofaktori ja sivutoiminen elokuvaaja ja lyhytelokuvien tekijä. Hänen palkittuja elokuviaan ovat "Episodi" (1972), "Apostoli" (1974), "Karoliina" (1977), "Vanha historiallinen Wien" (1977) sekä "Paanajärven poika" (1973), josta Tarvonen sai Marburgin filmifestivaaleilla kultamitalin vuonna 1974.
Ole Tarvosen aktiivivuosien tuotantoo kuuluu yli 200 lyhytelokuvaa: dokumentteja, animaatioita, näytelmäelokuvia sekä mainos- ja muita tilauselokuvia. Hän voitti elokuvillaan lukuisia kunniamainintoja ja mestaruuksia. Hän oli kaitaelokuvauksen moninkertainen Suomen mestari, kahdesti myös Pohjoismaiden mestari.
École normale supérieure de Cachan
École normale supérieure de Cachan (tunnetaan myös nimillä École normale supérieure Paris Saclay, ENS Cachan tai ENS Paris Saclay) on arvostetuin Ranskan suurista kouluista, jotka antavat korkeakouluopetusta. Koulu sijaitsee Cachanissa. Koulun opetusalat ovat soveltava ja puhdas luonnontiede ja sosiologia, talous- ja hallintotiede.
Koulu on Université Paris-Saclayn jäsen..
Lensahn
Lensahn on kunta Pohjois-Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa.
Lensahn sijaitsee merellisen Ostholsteinin piirikunnan itäosassa Itämereen työntyvän niemen tyvessä. Kiel sijaitsee noin 60 kilometriä Lensahnista länteen. Etäisyys Hampuriin puolestaan on runsaat sata kilometriä. BAB 1 kulkee aivan Lensahnin keskustan itäpuolitse.
Varhaisin asiakirjamaininta Lensahnista on kauppakirjassa vuodelta 1222 muodossa Linsane. Nimen alkuperä on slaavilainen ja saksaksi käännettynä se tarkoittaa "Bewohner des unbebauten Neulandes" (vapaasti käännettynä "neitseellisen maan asukit"). Tiiligoottista kyläkirkkoa alettiin rakentaa 1245. Aikakirjojen mukaan Lensahnia piinasivat lukuisat ruttoepidemiat. Kääntyminen luterilaiseen uskoon tapahtui 1542. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Lensahnin riesana olivat Johann Tillyn joukot. Suuresta Pohjan sodasta 1700–1721 Lensahn selvisi vähemmin vaurioin.
Euroopan hulluna vuotena 1848 lensahnilaiset nousivat tanskalaista hallintoa vastaan, Preussin–Itävallan sodan seurauksena parikymmentä vuotta myöhemmin Lensahn liitettiin muun Schleswigin ja Holsteinin mukana Preussin kuningaskuntaan.
Toisen maailmansodan jälkeen WILAG-niminen yhtiö valmisti Lensahnissa radiovastaanottimia. Yhtiön menestys jäi lyhytaikaiseksi. WILAGin tiloissa valmistettiin sittemmin muun muassa savukkeita. 1960-luvun puolivälistä alkaen tiloissa on toiminut kertakäyttöisiä terveydenhuollon tarvikkeita valmistava yhtiö Codan.
Washingtonin ostoskeskusammuskelu 2016
Washingtonin ostoskeskusammuskelu tapahtui 23. syyskuuta 2016 Burlingtonin pikkukaupungissa Washingtonissa, Yhdysvalloissa. Viisi ihmistä kuoli asemiehen ampumiin luoteihin Cascaden ostoskeskuksessa, kun 20-vuotias Arcan Çetin surmasi viisi ihmistä pienoiskiväärillä. Hänet pidätettiin päivää myöhemmin.
Homeros: Troijan sota ja Odysseuksen harharetket
Homeros: Troijan sota ja Odysseuksen harharetket on klassillisen filologian emeritusprofessori Paavo Castrénin proosamuotoinen suomennos Homeroksen kirjoittamaksi arvellusta teoksesta. Se sisältää "Odysseian" sekä monia lauluja "Iliaasta". Kysymys teosten kirjoittajasta on niin sanottu homeerinen kysymys, jota on puitu vuosisatoja.
Otto Manninen on suomentanut "Ilian" 1919 ja "Odysseian" 1924 heksametrimuodossa. Castrénin kirjoittaa suomennoksensa esipuheessa, että vaikka käännökset ovat suurenmoinen saavutus, ne ovat kuitenkin nykylukijalle vaikeaselkoisia. Pentti Saarikosken suomennos "Odysseiasta" (1972) on myös proosamuotoinen. Se pohjautuu Victor Bérardin editioon, joka on neljännestä lyhyempi kuin Mannisen ja Castrénin käyttämä alkueksti, Jukka Petäjän mukaan se on "Valittujen Palojen tapaan tehty lyhennetty rekonstruktio klassikosta, jos asian ilkeästi ilmaisee". Välttääkseen vaikutteet Castrén ei tietoisesti tutustunut Saarikosken käännökseen. Lyhyitä suomennoksia ovat tehneet myös Elias Lönnrot ja Kaarlo Forsman.
Castrén kirjoittaa, ettei hänen aikansa ja tarmonsa olisi riittänut "Iliaan" suomentamiseen kokonaan, mutta hän on kuitenkin kääntänyt alkutekstin ja muiden käännösten pohjalta jotakin taustoittamaan "Odysseiaa".
Teos jakautuu kolmeen osaan: ensin on tiivistelmä Troijan sodan taustoista ja tapahtumista (160 sivua). Sen jälkeen proosamuotoinen suomennos Odysseuksen harharetkistä (280 sivua). Loput 120 sivua on selityksiä ja karttoja. Teoksessa on hakemisto nimistä, jotka esiintyvät tekstissä useammin kuin kerran. Lisäksi teoksen alussa on kartta, jossa on sotapäälliköiden nimet ja kotipaikat.
Osmo Pekonen asettaa arviossaan rinnakkain säkeitä eri suomennoksista ja toteaa, että proosaan siirryttäessä osa teoksen hohdosta katoaa mutta tulee ymmärrettäväksi. Hän väittää, että "[s]adassa vuodessa suomen kieli on – – köyhtynyt ja suomalainen sivistys madaltunut niin paljon, että nykylukijan on vaikea saada selvää Mannisen runoilemasta antiikin jumalten maailmasta", ja suositteleekin siksi Castrénin suomennosta koulukäyttöön.
Kerstin Kronvall
Kerstin Kronvall on suomalainen toimittaja, joka on 2010-luvulla tullut tunnetuksi Ukrainan ja Venäjän tapahtumien raportoinnista sekä suomeksi että ruotsiksi. Syyskuusta 2015 syksyyn 2017 hän toimii Yleisradion kirjeenvaihtajana Moskovassa, mitä ennen hän toimi marraskuusta 2014 alkaen Ylen Ukrainan kriisin kirjeenvaihtajana Kiovassa.
Kronvall on toiminut Ylen ruotsinkielisen uutistoiminnan ulkomaantoimittajana ja Moskovan-kirjeenvaihtajana sekä lehdistöneuvoksena Suomen Moskovan suurlähetystössä. Hän on seurannut Venäjän ja entiseen Neuvostoliittoon kuuluneiden maiden asioita jo pitkään, ja vuonna 2006 hän sai suomenruotsalaisen toimittajajärjestön Topeliuspriset-palkinnon.
Mikko Eronen
Mikko Eronen (29. syyskuuta 1946 Pori – 4. tammikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen ulkomaantoimittaja ja ulkomaankirjeenvaihtaja.
Eronen valmistui englannin kielen kääntäjäksi mutta siirtyi lehtialalle ja kävi Sanoman toimittajakoulun. Hän toimi Helsingin Sanomien ulkomaantoimittajana ja oli 1970-luvun puolivälistä alkaen lehden Tukholman kirjeenvaihtajana. Suomen paluun jälkeen Eronen toimi Helsingin Sanomien ulkomaantoimituksen apulaisuutispäällikkönä. 1980-luvulla Eronen oli lehden kirjeenvaihtajana Moskovassa ja selosti muun muassa ensimmäisenä suomalaistoimittajana Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksia toukokuussa 1986.
Eronen siirtyi 1990-luvun alussa Yleisradion Venäjän pääkirjeenvaihtajaksi ja hän selosti muun muassa Mihail Gorbatšovin eroa, Neuvostoliiton lakkauttamista joulukuussa 1991 ja Venäjän perustuslaillista kriisiä syksyllä 1993. Hän sai tällöin raportoinnistaan arvostelua presidentti Mauno Koiviston taholta. Viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään Eronen oli ulkomaihin keskittyneen ajankohtaisohjelman Atlaksen toimitussihteerinä.
Toivo Heiskanen
Toivo Heiskanen (19. heinäkuuta 1928 Kuopio – 30. marraskuuta 2012 Espoo) oli suomalainen lehdistösihteeri ja ulkomaankirjeenvaihtaja.
Heiskanen pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1947 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa lakia ja myöhemmin englannin kieltä. Hän meni Helsingin Sanomien palvelukseen toimittajaksi 1955. Heiskanen oli Helsingin Sanomien kirjeenvaihtajana Lontoossa 1956–1962 ja Bonnissa Länsi-Saksassa 1962–1966 asuen tällöin perheineen Bad Godesbergissä. Tämän jälkeen Heiskanen toimi Suomen Englannin suurlähetystöön lehdistötiedottajana Lontoossa 1966–1968 ja palattuaan Suomeen hän oli aluksi Yhdysvaltain Suomen suurlähetystön tiedottajana Helsingissä sekä vuonna 1969 Sauna-Seuran toiminnanjohtajana.Viimeksi Heiskanen toimi ulkoministeriön lehdistösihteerinä vuoteen 1988 saakka jolloin hän jäi eläkkeelle.
Kimmo Kaski
Kimmo Kauko Kullervo Kaski (s. 1950) on suomalainen tekniikantutkija. Hän oli Tampereen teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan professori vuodesta 1987. Hänen tutkimuskohteensa oli mikroelektroniikka ja rinnakkaisprosessointi.
Sittemmin hän siirtyi Teknillisen korkeakouluun, nyttemmin Aalto-yliopiston Perustieteiden korkeakoulun lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitokselle. Hän on toiminut vuodesta 1996 laskennallisen tieteen professorina ja vuodesta 2000 laitoksella sijaitsevan laskennallisten kompleksisten systeemien tutkimuksen tutkimusyksikön johtajana.
Professori Kaski on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2001 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2002.
Pirkko Pöntinen
Pirkko Pöntinen on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt vuodesta 1988 Yleisradion ulkomaanosastolla, muun muassa Kiinan-kirjeenvaihtajana vuosina 2004–2006. Vuoden 2015 alusta 56-vuotias Pöntinen nimitettiin kahdeksi vuodeksi Ylen kirjeenvaihtajaksi Washingtoniin. Kausi päättyi heinäkuun lopussa 2017.
Pöntinen kertoo LinkedIn-sivullaan aloittaneensa toimittajauran itäsuomalaisen paikallisradion harjoittelijana. Hän opiskeli tiedotusoppia Tampereen yliopistossa 1980-luvun alussa ja teki opintoihin vaaditun työharjoittelun radiotyössä Tukholmassa. 1990-luvun lopulla Pöntinen sai stipendin jatko-opintoihin Harvardin yliopiston Weatherhead Center for International Affairs -yksikössä. Siellä hän erikoistui Aasian ja Yhdysvaltojen politiikkaan.
Antti Katajamäki
Antti Juha Katajamäki (s. 1938) on suomalainen arkkitehti. Hänen töilleen on ollut leimallista dynaamisuus ja venäläisesta avantgarde-arkkitehtuurista vaikutteita saanut konstruktivismi.
Pokémon: Mewtwon paluu
Pokémon: Mewtwon paluu () on Pokémon-animesarjan erikoisjakso. Jakso näytettiin ensimmäisen kerran Japanissa joulukuussa 2000, Yhdysvalloissa vuotta myöhemmin, ja Suomessa se julkaistiin VHS:nä ja DVD:nä huhtikuussa 2002. Jakso on jatkoa ensimmäiselle Pokémon-elokuvalle "Mewtwon vastaisku". Tässä spesiaalissa Ash Ketchum kumppaneineen sekä Rakettiryhmä tapaavat jälleen Mewtwon, joka muistaa aiemmat tapahtumat tarkasti. Rakettiryhmän johtaja Giovanni, joka aikoinaan kloonasi Mewtwon Mew'n fossiilista tiedemiestensä avulla, on löytänyt Mewtwon salaisen olinpaikan Johto-alueella ja yrittää vangita tämän jälleen itselleen.
Matti Pykälä
Matti Untamo Pykälä (k. 1993) oli suomalainen ulkomaankirjeenvaihtaja. Hän oli Tiedonantajan kirjeenvaihtajana Moskovassa 1975–1988.
Judaistiikka
Judaistiikka on tieteenala, jossa tutkitaan juutalaisuutta. Siihen kuuluu juutalaisen uskonnon ja kulttuurin tutkimus aina Raamatun ajoista nykypäivään. Judaistiikkaan läheisesti liittyvää Vanhaa testamenttia tutkitaan myös eksegetiikassa. Suomessa judaistiikkaa voi opiskella Åbo Akademissa ja Helsingin yliopistossa.
Kirkkososiologia
Kirkkososiologia on käytännöllisen teologian osa-alue, jossa tutkitaan kirkon toimintaa, hallintoa ja ihmisten uskonnollista asennoitumista sekä kirkon ja yhteiskunnan välisiä suhteita. Kirkkososiologiassa tutkitaan uskonnollisia ilmiöitä yhteiskuntatieteisiin kuuluvan sosiologian menetelmin. Tutkimusaiheita ovat esimerkiksi maallistuminen, kaupungistumisen vaikutus ihmisten uskonnollisuuteen sekä uskonnon ja politiikan suhde. Kirkkososiologia vakiintui Suomessa yliopistolliseksi oppiaineeksi 1970-luvulla Helsingin yliopistossa.
Risto K. Tähtinen
Risto K. Tähtinen on suomalainen toimittaja, joka on toiminut 1980-luvulta alkaen "Turun Sanomien" ja sitten seitsemän muunkin maakuntalehden kirjeenvaihtajana Berliinissä. Sitä ennen hän oli Suomi–Neuvostoliitto-seuran kustannusyhtiön Kansankulttuurin toimitusjohtajana vuodesta 1986 sekä päätoimittajana "Kansan Uutisten" lehdissä "Uusi Päivä" ja "Uusi Nainen" ja ennen päätoimittajan tehtäviä "Kansan Uutisten" Turun-toimittajana.
Tähtinen on ollut aktiivisesti mukana juutalaisen seurakunnan toiminnassa Berliinissä. Vuosina 1975–1977 Tähtinen toimi Suomessa Varusmiesliiton puheenjohtajana.
Kapiteelinauha
Kapiteelinauha eli päänauha on useimmiten kovakantisissa kirjoissa käytetty osa, joka koostuu selän päätyyn kiinnitetystä pienestä nauhasta tai materiaalin kaistaleesta. Kapiteelinauha vahvistaa kirjan rakennetta ja toimii joissain tapauksissa myös koristeena.
Kapiteelinauha auttaa vastustamaan kirjaan kohdistuvaa rasitusta kirjan ollessa hyllyssä pystyssä selkä hyllyn ulkoreunaan päin, eritoten tyypillisesti koukistetulla sormella selän ylälaidasta tarraten kirjaa hyllystä vedettäessä. Kapiteelinauhat on tyypillisesti valmistettu pienestä palasta veliiniä, katguttia, tai silkillä päällystetystä kaapelista, joskin nykyisin käytetään pääasiassa erikseen nimenomaista tarkoitusta varten valmistettua nauhaa. Kapiteelinauha on ommeltu tiukasti kirjan muodostaviin arkkeihin, jolloin se kannattelee sivujen painoa. Kun kapiteelinauhaa käytetään ainoastaan koristeena, voi se olla ompelun sijasta liimattu sijoilleen, vahvistavasta vaikutuksesta tinkimisen kustannuksella.
Gitte Lauströer
Birgitte ”Gitte” Lauströer (o.s. "Englund", 10. kesäkuuta 1943 Helsinki – 2. huhtikuuta 2016 Berliini, Saksa) oli suomalainen ulkomaankirjeenvaihtaja.
Gitte Lauströerin vanhemmat olivat suomalaisissa elokuvissa äänittäjänä toiminut Evan Englund (1910–2007) ja Hilkka Englund. Päästyään ylioppilaaksi Gitte Lauströer opiskeli teatteritaidetta Kölnin yliopistossa kuuden vuoden ajan. Suomeen palattuaan hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja työskenteli kääntäjänä ja Saksan radion freelance kirjeenvaihtajana Suomessa. Lauströer palasi 1970-luvun puolivälissä Saksaan, tällä kertaa Länsi-Berliiniin jossa hän toimi Hufvudstadsbladetin kulttuurikirjeenvaihtajana yli 30 vuoden ajan 1975–2012 avustaen myös muita suomalaisia ja ruotsalaisia lehtiä.
Gitte Lauströer oli naimisissa Kölnissä asuessaan syyrialaisen radiotoimittajan Noël Adjourin kanssa ja Berliinissä tv-toimittaja Alfons Lauströerin kanssa. Ensimmäisestä avioliitosta hänellä oli poika ja toisesta tytär. Molemmat liitot päättyivät avioeroon. Lauströer kuoli Berliinissä keväällä 2016 pitkällisen sairauden jälkeen.
Toivo Katila
Toivo Ensio Katila (s. 1941) on suomalainen fyysikko. Hän on ollut vuodesta 1990 Teknillisen korkeakoulun teknillisen fysiikan professori.
Katila valmistui teknillisen fysiikan diplomi-insinööriksi vuonna 1966 ja väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1970. Häet nimitettiin teknillisen fysiikan apulaisprofessoriksi vuonna 1973. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet Mössbauerin ilmiö, biofysiikka ja soveltava lääketiede. Hän on ollut myös Teknillisen korkeakoulun vararehtori. Apulaisprofessorina ollessaan hän johti matalien lämpötilojen fysiikan laboratoriota.
Katila oli Suomen fyysikkoseuran puheenjohtaja vuonna 1982. Hänet on vihitty INSA Lyonin kunniatohtoriksi vuonna 2007 ja Oulun yliopiston lääketieteen kunniatohtoriksi vuonna 2009.
Antti Kauppila
Antti Jaakko Ilmari Kauppila (s. 25. tammikuuta 1932) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus.
Kauppilan vanhemmat olivat maanviljelijä Ilmari Johannes Kauppila ja Anna Elisabet Manninen. Hän avioitui vuonna 1955 Anna-Greta Yrjänheikin kanssa. Kauppila tuli ylioppilaaksi Oulaisten yhteiskoulusta 1952 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1959. Hän oli Oulun yliopiston synnytys- ja naistentautiopin professori vuodesta 1989. Hänen tutkimuskohteitaan olivat virtsaelinten taudit ja gynekologisten kasvainten hormonaaliset riippuvuudet.
Kauppila sai työstään Seth Wichmannin mukaan nimetyn Seth Wichmann -palkinnon vuonna 1996.
Pisnesmies Mikko
Pisnesmies Mikko on kesällä 2015 MTV Katsomo-palvelussa julkaistu nettisarja. Sarjassa seurataan Maajussille morsian -ohjelmasta tutun Mikko Ylöstalon elämää työssä ja vapaa-ajalla.
Jyrki Kauppinen
Jyrki Kalervo Kauppinen (s. 29. toukokuuta 1944) on suomalainen fyysikko. Hän oli Turun yliopiston fysiikan professori vuodesta 1986. Hänen tutkimuskohteensa oli molekyylispektroskopia. Hän perusti Gasera Oy:n yhdessä poikansa fysiikan tohtori Ismo Kauppisen kanssa vuonna 2004. Yhtiö syntyi Turun yliopiston spinoffina.
Heikki Keinonen
Heikki Juhani Keinonen (s. 1945) on suomalainen oopperalaulaja. Hän on äänialaltaan baritoni. Hän aloitti laulajanuransa Lahden oopperayhdistyksessä. Suomen kansallisoopperassa hän aloitti 1977, ja vuodesta 1981 hän oli kiinnitettynä solistiksi. Perinteisten oopperaroolien lisäksi hän lauloi nykyoopperaa.
Keinonen tuli vuonna 1975 toiseksi Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa.
Keinonen on kirjoittanut libreton yhdessä Tiina Puumalaisen kanssa Ilmajoen musiikkijuhlilla vuosina 2002–2004 esitettyyn oopperaan "Pohjanmaan kautta". Hän on myös laulanut Ilmajoella usein. hopearahaa. Sittemmin hän on ollut taiteellisena neuvonantajana valittaessa sinne teoksia ja solisteja.
Mika Mäkeläinen
Mika Mäkeläinen on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija, joka työskenteli Washingtonissa Yleisradion Yhdysvaltojen-pääkirjeenvaih­tajana vuosina 2006–2009. Vuonna 2015 tuolloin 49-vuotias Mäkeläinen nimitettiin kahdeksi vuodeksi Ylen Aasian-kirjeenvaihtajaksi, asemapaikkana Peking. Koulutukseltaan hän on teologian maisteri. Mäkeläinen opiskeli myös Knight Fellowship -koulutusohjelmassa Stanfordin yliopistossa Kaliforniassa 2003-2004.
Vuonna 2016 Mäkeläinen kutsuttiin ainoana pohjoismaisena toimittajana Pjongjangiin seuraamaan Pohjois-Korean puoluekokousta.
Bloomberg L.P.
Bloomberg L.P. on yhdysvaltalainen mediayhtiö, jonka perusti Michael Bloomberg vuonna 1981. Yhtiö tarjoaa informaatiopalveluja sijoittajille, ja sillä on oma uutistoimisto (Bloomberg News), televisiokanava (Bloomberg Television) sekä verkkosivusto ja radiokanava. Vuonna 2009 Bloomberg osti maailman johtaviin talouslehtiin kuuluvan "Businessweekin". Vuonna 2012 Bloomberg oli maailman kolmanneksi suurin mediayhtiö digitaalisella liiketoiminnalla mitattuna.
Abstraction-Création
Abstraction-Création oli Pariisissa 1931–1945 toiminut kansainvälinen taiteilijaryhmä, jonka jäsenet loivat abstraktia taidetta. Ryhmään pääsivät kaikki halukkaat abstraktia taidetta tekevät taiteilijat, mutta vallitsevana tyylinä oli geometrinen suuntaus, jota edustivat Theo van Doesburg ja muut De Stijl -ryhmän jäsenet. Abstraction-Création -ryhmä julkaisi taidealbumia, joka oli nimeltään "Abstraction-Création, art nonfiguratif".
Ryhmään kuuluneita taiteilijoita olivat muun muassa
American Scene
American Scene (engl.) oli Yhdysvalloissa 1920-luvun puolivälistä 1940-luvun alkupuolelle vaikuttanut maalaustaiteen suuntaus. Siinä pyrittiin kuvaamaan kohdetta tinkimättömän todenperäisesti ja vaalimaan perinteistä maalaustekniikkaa. Suuntaus syntyi modernismin vastavoimaksi ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Yhteiskunnallisuuteen viittaavat aiheensa American Scene etsi yhdysvaltalaisista pikkukaupungeista ja maaseudulta.
Ashcan School
Ashcan School (engl. 'tuhka-astiasuuntaus') oli Yhdysvalloissa etenkin 1920-luvulla toiminut kuvataiteilijoiden ryhmä, jonka teokset kuvasivat usein arkista kaupunkielämää yksityiskohtaisesti. Ulkoista todellisuutta todenmukaisesti kuvanneen taiteilijaryhmän esikuvana oli 1907 perustettu The Eight -ryhmä.
Ashcan School -ryhmään kuuluivat muun muassa seuraavat taiteilijat:
Eeva Lennon
Claude Eeva Maria Lennon (o.s. Karikoski; s. 6. joulukuuta 1936 Helsinki) on 
Englannissa asuva suomalainen toimittaja, joka työskenteli Yleisradion freelance-kirjeenvaihtajana Pariisissa 1963–1964, "Uuden Suomen" Pariisin-kirjeenvaihtajana 1965–1970 ja sen jälkeen Lontoossa mm. Yleisradion ja "Demari"-lehden sekä "Talouselämän" freelance-kirjeenvaihtajana. Hän on jäänyt eläkkeelle Yleisradiosta mutta työskentelee edelleen freelance-toimittajana.
Eeva Lennon oli vuodesta 1962 naimisissa irlantilaisen toimittajan Peter Lennonin (1930–2011) kanssa. Heillä on tytär ja poika, jotka työskentelevät Englannissa media-alalla.
Eeva Lennon asuu Crouch Endissä Pohjois-Lontoossa.
Työskennellessään Pariisissa Eeva Lennon raportoi Suomeen muun muassa Pariisin opiskelijamellakoista keväällä 1968. Pariisin-vuosina Eeva ja Peter Lennonin ystäväpiiriin kuului irlantilainen Nobel-kirjailija Samuel Beckett.
Koulutukseltaan Eeva Lennon on lainopin kandidaatti (1960) ja valtiotieteiden maisteri (1963) Helsingin yliopistosta. Hänen isänsä oli eversti V. A. M. Karikoski.
Leo Keinonen
Leo Sakari Keinonen (18. syyskuuta 1920 Viipurin maalaiskunta – 19. heinäkuuta 1986) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän oli Oulun yliopiston maarakennusmekaniikan ja pohjarakennuksen professori 1964–1968, Tampereen teknillisen korkeakoulun pohjarakennus- ja maarakennustekniikan professori 1968–1983. Hänen tutkimuskohteitaan olivat maan routiminen ja arktinen rakentaminen. Hänen väitöskirjansa on nimeltään "On the Sensitivity of Water Laid Sediments in Finland" (1963).
Citroën C6
Citroën C6 viittaa seuraaviin Citroën-malleihin:
Citroën C6 (2016)
Citroën C6 on Citroënin vuodesta 2016 lähtien Kiinan markkinoille valmistama edustusluokan sedan. Se korvasi aiemman C6-mallin, jota myytiin myös Euroopassa. Suuri osa C6-mallin tekniikasta on yhteistä yhteistyökumppani Dongfengin Fengshen A9 -mallin kanssa. Citroën ei ole täysin poissulkenut uuden C6:n saapumista Eurooppaan, mutta se näyttää epätodennäköiseltä.
Eino Keinänen
Eino Erkki Kalevi Keinänen (s. 1939) on suomalainen virkamies. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän oli valtiovarainministeriön tulo- jamenoarvio-osaston osastopäällikkö eli budjettipäällikkö 1985–1987, ministeriön alivaltiosihteeri 1987-1989 ja valtiosihteeri 1989–1995.
Keinänen oli Leonian hallituksen päätoiminen puheenjohtaja Leonian synnystä, 11. joulukuuta 1997 alkaen ja sitä ennen Postipankin pääjohtaja. Pääjohtajaksi hän tuli 1.9.1995 valtiovarainministeriön valtiosihteerin paikalta. Sittemmin hän oli Leonian hallituksen päätoiminen puheenjohtaja 1.1.2000 saakka ja sen jälkeen hallituksen ulkopuolinen puheenjohtaja Leonian yhtiöjärjestyksen muutoksen vuoksi. Vuodesta 2003 hän oli Valtion eläkerahaston hallituksen puheenjohtaja. VATT:n johtokunnan puheenjohtajana Keinänen toimi vuosina 1991–1993.
Sausage Party
Sausage Party on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimaatiolla tehty komediaelokuva, jonka ohjasi Greg Tiernan ja Conrad Vernon. Sen pääosissa ovat muun muassa Seth Rogen, Kristen Wiig, Jonah Hill, Bill Hader, Michael Cera, James Franco, Danny McBride, Craig Robinson, Paul Rudd, Nick Kroll, David Krumholtz, Edward Norton ja Salma Hayek.
Sausage Party on ensimmäinen Yhdysvalloissa R-ikärajan saanut kokopitkä tietokoneanimaatioelokuva. Se sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 12. elokuuta ja Suomessa 21. lokakuuta 2016.
Elokuva sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton. Lipputuloissa se ohitti -elokuvan kaikkien aikojen eniten tuottaneena R-ikärajan saaneena animaatioelokuvana.
Perinteisiä animaatioelokuvia parodioiva Sausage Party kertoo nakkimakkarasta (Seth Rogen), joka johdattaa joukon supermarketin tuotteita matkalle kohti perimmäistä totuutta niiden olemassaolosta ja siitä mitä todella tapahtuu sen jälkeen kun ne poimitaan supermarketin hyllyltä.
Yhdysvalloissa Sausage Partyn odotettiin tuottavan avausviikonloppunaan 15-20 miljoonaa dollaria. Avauspäivän 13,5 miljoonaa dollaria nosti odotukset kuitenkin 30-35 miljoonaan dollariin. Elokuva tuotti lopulta avausviikonloppunaan 34,3 miljoonaa dollaria. 15. tammikuuta 2017 mennessä elokuva on tuottanut maailmanlaajuisesti 140,7 miljoonaa dollaria.
Elokuva sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton. Arvosteluja keräävä sivusto Rotten Tomatoes on laskenut elokuvalle pistemäärän 83 %, perusteena 166 arvostelua, joiden keskimääräinen arvosana on 6,8/10. Metacriticissä elokuvalla on 66 pistettä 100:sta, mikä merkitsee ”yleisiä kehuja”.
Suomalaisen Film-O-Holic.com-sivuston Sampo Bergmanin mukaan ”[j]enkkinauratusten pohjamutia kaapiva seksi- ja vessavitsipotpuri on harvinaisen masentavaa katsottavaa”, sitä uuvuttavampaa ja tylsämielisempää mitä pidemmälle elokuva etenee.
Valiojoukko (televisio-ohjelma)
Valiojoukko on vuonna 2004 MTV3-kanavalla esitetty tietokilpailuohjelma, jota juonsi Satu Ruotsalainen. Ohjelman jokaisessa jaksossa 12 samaa ammattia edustavaa henkilöä kilpaili oman ammattialueen voitosta.
Ohjelma perustu kansainvälisesti menestyneeseen brittiläiseen "Britain's Brainiest" -formaattiin.
Jay Swingler
Jay Swingler (s. 17. maaliskuuta 1995) on englantilainen somepersoona. Hän tekee videoita YouTube-sivustolle TGFBro-kanavalle yhdessä ystävänsä Romell Henryn kanssa. Heidän kanavallaan on yli 2,3 miljoonaa tilaajaa ja hänen persoonallisella Twitter-tilillään on yli 114 000 seuraajaa. Hän on tehnyt yhteisen videon tunnetun tubettajan Olajide Olatunjin kanssa. Videolla on yli 8,7 miljoonaa katselukertaa.
Mikko Valtasaari
Mikko August Valtasaari (s. 13. huhtikuuta 1942 Kuopio) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Yleisradion ulkomaantoimituksessa. Vuosina 1984–1988 hän oli Yhdysvalloissa Ylen Washingtonin-kirjeenvaihtajana. Valtasaari viettää eläkepäiviä Ranskan Rivieralla.
Mikko Valtasaari opiskeli valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistossa 1960–1963.
Vuonna 2004 Mikko Valtasaari ja muu työryhmä palkittiin Yleisradion Ulkolinja-ohjelmasarjasta tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.
1960-luvun lopulla Valtasaari julkaisi yhdessä Pentti Halmeen kanssa kirjoittamansa tietokirjan "Vietnamin palavat tuulet" (Tammi, 1967). Vuonna 2012 ilmestyi Valtasaaren suomentama ja Gummeruksen kustantama, alun perin ranskankielinen ravitsemusopas "Syötkö riskiruokaa? Syöpälääkärin paljastuksia ruoan terveysvaikutuksista".
Mikko Valtasaaren veli on suurlähettiläs Jukka Valtasaari. Heidän isänsä oli monissa valtionhallinnon tiedotustehtävissä toiminut Matti Valtasaari.
Naisten Lehti
Naisten Lehti oli vuosina 1897–1909 ilmestynyt amerikansuomalainen naisasialehti.
Amerikansuomalaisten naisyhdistyksien äänenkannattajaksi perustettu "Naisten Lehti" ilmestyi ensimmäisen vuotensa New Yorkin Brooklynissa, mistä se vuoden 1898 alussa siirrettiin Michiganin Calumetiin. Neljästi vuodessa julkaistua lehteä toimittivat Linda Mahlberg ja Hanna Järnefelt. Taloudenhoitajana toimi Maggie Walz.
"Naisten Lehti" kiinnitti huomiota siirtolaisnaisten oloihin ja naisen asemaan yhteiskunnassa sekä vaikutti suomalaisten naisyhdistysten perustamiseen eri paikkakunnille. Ajoittain epäsäännöllisesti ilmestynyt lehti mainitaan uudelleen henkiin herätettynä vuosina 1903 ja 1909, jolloin sitä toimittivat Maggie Walz ja Augusta Lahti. Ajoittain "Naisten Lehteä" kustansi ja toimitti Walz yksin. Sittemmin siitä tuli duluthilaisen "Päivälehden" kerran viikossa ilmestynyt osasto.
Vesa Toijonen
Vesa Toijonen (s. 1951) on suomalainen televisiotoimittaja ja dokumentaristi, joka on työskennellyt 1970-luvun puolestavälistä Yleisradiossa. Hän on erikoistunut ulkomaanreportaaseihin ja työskentelee Ulkolinja-ohjelman tuottajana.
Toijonen valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta. Hän aloitti uransa kotimaantoimittajana Ajankohtaisessa kakkosessa ja 1970-luvun puolivälin Tasavallassa tapahtuu -makasiiniohjelmassa talouden ja politiikan aiheilla. Hänen rohkea tyylinsä suututti joskus poliitikkoja, ja Toijonen siirtyi ulkomaantoimittajaksi. Vuosina 1987–1989 Toijonen oli Ylen kirjeenvaihtajana Madridissa.
Toijonen tuli tunnetuksi vuosien 1992–1995 raporteistaan Jugoslavian hajoamissodista, joista hänet palkittiin Kirkon viestintäpalkinnolla 1994. Sotien päätyttyä hän työskenteli vuoden verran Bosniassa Unescon media-asiantuntijana, ja hän on useasti palannut Balkanille tekemään seurantadokumentteja alueen kehityksestä.
Vuonna 2004 Vesa Toijonen ja muu työryhmä palkittiin Yleisradion Ulkolinja-ohjelmasarjasta tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla. Vuoden 2014 lokakuussa Toijosen ja Ari Lehikoisen dokumenttielokuva "Kasvot Syyrian sodalle" voitti Berliinin Prix Europa -televisiofestivaaleilla parhaan ajankohtaisdokumentin palkinnon. Saman vuoden joulukuussa Toijonen sai Journalistiliitolta joka neljäs vuosi jaettavan Sananvapauden kunniastipendin. Sen perusteluissa sanotaan Toijosen aina kamppailleen vapaan ja korkeatasoisen journalismin ja dokumenttituotannon puolesta. ”Hän on kansainvälisen tason dokumentaristi, alallaan harvoja Suomessa.” Perusteluissa mainittiin myös Toijosen koulutustehtävät entisen Jugoslavian alueella.
Petter Dass
Petter (Pettersen) Dass (s. noin 1647 Herøy (Nordland) – 17. elokuuta 1707 Alstahaug) oli norjalainen runoilija ja pappi. Uusi Petter Dassin museo avattiin Alstahaugin kunnassa vuonna 2007.
Nahed Hattar
Nahed Hattar, (1960 – 25. syyskuuta 2016) oli merkittävä jordanialainen kirjailija ja poliittinen aktivisti.
Hattar oli kristittynä syntynyt ateisti ja islamin vastainen aktivisti. Hän tuki Syyrian presidentti Bashar al-Assadia. Hänet pidätettiin elokuussa 2016, kun hän oli levittänyt karikatyyrikuvaa, joka esitti kuollutta jihadistia Abu Salehia taivaassa tupakoimassa ja vuoteessa naisten kanssa ja pyytämässä Jumalaa tuomaan viiniä ja pähkinöitä.
Aseistettu mies ampui Hattarin 25. syyskuuta 2016 lähellä oikeuspalatsia pääkaupungissa Ammanissa, missä hän oli menossa tuomioistuimeen sen jälkeen kun hän oli levittänyt piirrosta, jonka katsottiin loukkaavan islamia. Ampuja pidätettiin paikalla. Turvallisuuslähteen mukaan hän on 39-vuotias mies, joka toimii muslimisaarnaajana ammanilaisessa moskeijassa.
Røssvatnet
Røssvatnet () on Norjan toiseksi suurin järvi. Se sijaitsee Hattfjelldalin ja Hemnesin kuntien alueella, Nordlandin läänissä. Järven vesipinta-ala on 219 neliökilometriä. Røssvatnin alueella on asunut ihmisiä kivikaudesta asti.