hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Formula One eSports Series
FIA Formula One eSports Series on eSports-tapahtuma, jonka toimintaa tukee Formula 1 ja Liberty Media. Tapahtuma perustettiin vuonna 2017, jotta F1-videopelisarjan fanit ja peliyhteisöt voisivat kytkeytyä osaksi F1-sarjaa sekä osallistua enemmän sarjan järjestämiin tapahtumiin.
Ensimmäinen Formula eSports-tapahtuma julkistettiin 21.8.2017. Tapahtuman osallistujien karsinnat ja tapahtuman finaali suoritettiin F1 2017-videopelillä. Ennen F1-sarjaa autourheiluun liittyviä eSports-tapahtumia oli järjestetty Nissan GT Academyn (kahdeksan vuotta aikaisemmin) ja McLarenin toimesta ("World's Fastest Gamer "-titteli uuden simulaattorikuskin etsimiseksi vuonna 2017). McLarenin simulaattorikuskikilpailun voitti hollantilainen Rudij van Buuren. Myös Formula E - mestaruussarjasta järjestettiin yksi 'eRace' -kilpailu Las Vegasissa varsinaisen Formula E 2016-17 kauden aikana, johon monet alan parhaimmat ja tunnetuimmat videopelien kilpaurheilijat pystyivät osallistumaan.
Formula One eSports Series -kilpailijoiden karsinnat alkoivat ensimmäisellä kaudella 4.9.2017. Vuonna 2018 sarja sai sponsorikseen simulaattoriohjelmistoihin ja -pelivälineisiin erikoistuneen Fanatecin sekä jalkineisiin erikoistuneen New Balancen. Samana vuonna sarja palkittiin digitaalisen saavutuksen palkinnolla () yritys- ja liike-elämäpuolen SVG Europe Sport Production Awardseissa.
Kauden 2017 Formula One Esports Series oli kolmivaiheinen:
Formula One eSports -sarjan tasot olivat seuraavat kaudella 2018:
Angleterre
Angleterre on Helsinkiin vuonna 1910 perustettu ravintola, joka toimi vuoteen 1976 asti ruokaravintolana ja on siitä lähtien tunnettu yhtenä Helsingin ensimmäisistä englantilaistyylisistä pubeista. Se sijaitsee osoitteessa Fredrikinkatu 47.
Angleterre perustettiin vuonna 1910 Kluuvin Hallituskadulle (nyk. Yliopistonkatu) Renlundin rautakaupan taloon. Siitä se siirtyi vuonna 1955 Kamppiin Fredrikinkadun ja Kalevankadun kulmaan Paraisten Kalkki -yhtiön uuteen toimitaloon, jossa ravintolan tiloja on sittemmin useaan otteeseen muutettu ja korjattu.
1970-luvun alussa Angleterren omisti myös Finlandia-talon ja Klippanin ravintoloita hoitanut Aarno Roiha. Ranskalaistyyppisen ruokaravintolan omistus siirtyi vuonna 1972 Martti Kirsitielle ja Marita Lindahlille, kunnes seuraava omistaja Elanto teki Angleterrestä englantilaistyylisen pubin vuoden 1976 alusta. Nykyisin Angleterre kuuluu HOK-Elannon Oluthuone-ketjuun.
Nimi Angleterre on ranskaa ja tarkoittaa Englantia.
Matilda (Saksin herttuatar)
Matilda (6. tammikuuta 1156 – 28. kesäkuuta 1189) oli Henrik II:n ja Eleonoora Akvitanialaisen vanhin tytär. Hänestä tuli Saksin ja Baijerin herttuatar naituaan Henrik Leijonan vuonna 1168, ja piti arvonimensä miehensä kuolemaan asti 1180.
Vuonna 1159 kiistellyn paavin valinnan lähestyessä kuningas Henrik II tahtoi lähentää välejään Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kanssa erityisesti sen takia, koska hän itse oli joutunut riitoihin Canterburyn arkkipiispan Thomas Becketin johtaman Englannin papiston kanssa. Keisari Fredrik Barbarossa lähetti Kölnin arkkipiispa Rainald von Dasselin Henrik II:n hoviin vuonna 1165, jotta he voisivat neuvotella naimakaupoista. Henrik Leijona Welfin suvusta valittiin sopivaksi puolisoksi Matildalle. Neuvottelujen aikana oli kuitenkin kiista, kun Leicesterin 2. jaarli Robert de Beaumont kieltäytyi tervehtimästä arkkipiispaa syyttäen häntä eripuraisuudesta ja vastapaavi Viktor IV:n kannattamisesta. Alkuperäinen suunnitelma oli naittaa Henrik II:n toinen tytär Eleanoora Englantilainen keisari Fredrik Barbarossan pojalle, mutta se hylättiin, ja sen sijaan Matilda jätti Englannin suuret myötäjäiset mukanaan syyskuussa 1167.
Matilda nai Saksin ja Baijerin herttuan Henrik Leijonan 1. helmikuuta 1168 Mindenin katedraalissa Saksissa. Henrik oli eronnut ensimmäisestä vaimostaan Clementia von Zähringenistä vuonna 1162. Hän ja Matilda saivat neljä poikaa ja yhden tyttären:Joidenkin lähteiden mukaan Henrikille ja Matildalle syntyi myös kolme muuta lasta, jotka kuitenkin kuolivat nuorina:
Anna Diop
Anna Diop (s. 6. helmikuuta 1988 Dakar, Senegal, Afrikka) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Diop muutti Senegalista yhdysvaltoihin kuusivuotiaana vanhempiensa mukana. 16-vuotiaana hän muutti New Yorkiin mallin ja näyttelijän töiden perässä.
Diop esiintyi Niken ja Verizonin mainoksissa, ennen roolia komediasarjassa "Lapsuuteni luuserina". Hänen ensimmäinen suurempi elokuvarooli oli vuonna 2013 julkaistussa jännityselokuvassa "The Moment". Diop on myös esiintynyt televisiosarjoissa kuten "Sanansaattajat", "Quantico", "Greenleaf" ja "".
Diop valittiin esittämään Tähtituli hahmoa DC Comicsin vuonna 2018 julkaistavassa Titans sarjassa.
Elizabeth Blackwell
Elizabeth Blackwell (3. helmikuuta 1821 Bristol – 31. toukokuuta 1910 Hastings) oli englantilainen fyysikko ja lääkäri. Hänet tunnetaan ensimmäisenä naisena, joka on valmistunut lääketieteellisestä koulusta Yhdysvalloissa. Blackwell valmistui lääkäriksi New Yorkissa tammikuussa 1849 .
Joyciline Jepkosgei
Joyciline Jepkosgei (s. 8. joulukuuta 1993) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka kilpailee pääasiassa tiejuoksuissa. Hän oli pronssimitalisti 10 000 metrin juoksun Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2016 ja puolimaratonin MM-kisojen hopeamitalisti 2018.
1. huhtikuuta 2017 Jepkosgei juoksi Prahassa puolimaratonkilpailussa neljä maailmanennätystä kun hän juoksi puolimaratonin maailmanennätyksen 1.04.52 ja lisäksi väliaikana 10 kilometrin (30.04), 15 kilometrin (45.37) ja 20 kilometrin (1.01.25) maailmanennätykset. 9. syyskuuta 2017 jälleen Prahassa hän paransi 10 kilometrin maailmanennätystään aikaan 29.43. 22. lokakuuta 2017 Valenciassa hän paransi puolimaratonin maailmanennätystään aikaan 1.04.51.
Syyrialaiset
Syyrialaiset () ovat Syyrian asukkaita, joilla on Levantin seemiläinen syntyperä. Syyrian kansan kulttuurinen ja kielellinen perintö on sekoitus kotoperäisistä piirteistä ja muista kulttuureista, jotka ovat hallinneet maata ja sen alueella asuvia ihmisiä vuosituhansien ajan.
Syyrian tasavallan väkiluku oli vuonna 2017 yli 18 miljoonaa, minkä lisäksi syyrialaispakolaisia oli neljä miljoonaa. Diasporassa elää 15 miljoonaa ihmistä, joilla on syyrialainen syntyperä. Nämä ihmiset ovat muuttaneet asumaan Pohjois-Amerikkaan (Yhdysvallat ja Kanada), Euroopan unionin jäsenvaltioihin (mm. Ruotsi, Ranska, Saksa), Etelä-Amerikkaan (mm. Brasilia, Argentiina, Chile, Venezuela, Kolumbia), Australiaan ja Afrikkaan.
Vilho Manninen
Vilho Manninen on suomalainen poliisi ja kirjailija.
Kangasniemen Hokassa syntynyt Manninen eli lapsuus- ja nuoruusvuotensa Kangasniemen kirkonkylällä kasvattilapsena kiertokoulunopettaja Henriikka Mannisen luona. Hän lähti 1930-luvun alussa Mikkeliin opiskelemaan kellosepäksi mutta palasi muutaman vuoden harjoittelun jälkeen takaisin Kangasniemelle.
Manninen oli vartiopalveluksessa talvisodan ensimmäisenä päivänä 30, marraskuuta 1939 Rajajoen rautatiesillalla ja joutui sotavangiksi. Hän oli vankina muun muassa Gornilovan sotavankileirillä. Suomeen palattuaan Manninen toimi poliisina Helsingissä. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Janakkalaan ja aloitti myös kirjoittamisen.
Landsberg am Lech
Landsberg am Lech on kaupunki lounaisessa Baijerissa, Saksassa, noin 65 kilometriä länteen Münchenistä ja 35 kilometriä etelään Augsburgista.
Vuonna 2016 kaupungissa oli vajaat 29 000 asukasta.
Ytterbium(III)fluoridi
Ytterbium(III)fluoridi tai ytterbiumfluoridi YbF on harvinaisen maametallin ytterbiumin epäorgaaninen yhdiste fluorin kanssa, jossa fluori esiintyy hapetusluvulla −I ja ytterbium +III. Jos metallista ytterbiumia käsitellään vetyfluoridilla, sen pinnalle muodostuu hapolta suojaava ytterbiumfluoridin kerros.
Ytterbiumfluoridia on tutkittu käytettäväksi muovisissa hammaspaikoissa, koska se vapauttaa jatkuvasti pieniä määriä kariesta ehkäisevää fluoria. Lisäksi röntgensäteily ei läpäise ytterbiumfluoridia joten se antaa hyvän kontrastin hammaslääketieteellisissä kuvantamistutkimuksissa.
Ytterbium(II)fluoridi
Ytterbium(II)fluoridi tai ytterbiumfluoridi YbF on harvinaisen maametallin ytterbiumin epäorgaaninen yhdiste fluorin kanssa, jossa fluori esiintyy hapetusluvulla −I ja ytterbium +II.
Sigrid Storråda
Sigrid Storråda (elänyt noin vuonna 1000) oli Eerik Voittoisan puolisona Ruotsin ja Tanskan kuningatar. Hänestä kerrotaan islantilaisissa saagoissa. Eerik ja Sigrid saivat ainakin yhden pojan, Olavi Sylikuningas, mahdollisesti toisenkin, jonka nimi oli Emund. Sigridin elämästä tiedetään vähän, mutta se on innoittnaut monia kirjailijoita kuten Selma Lagerlöf, Carl Grimberg, Frans G. Bengtsson ja Verner von Heidenstam.
Latentti homoseksuaalisuus
Latentti homoseksuaalisuus on ihmisyksilössä olevaa tiedostamatonta homoseksuaalisuutta, jota yksilö ei tietoisesti koe eikä se ilmene käyttäytymisessä. Yksilö pyrkii sulkemaan mahdollisuuden tietoisesta mielestään, mutta terapeutti saattaa ehdottaa sitä. Psykologi Sigmund Freud kirjoitti latentista homoseksuaalisuudesta. Erään teorian mukaan homofobia johtuu latentista homoseksuaalisuudesta.
Formula One eSports Series -kausi 2017
FIA Formula One eSports -kausi 2017 oli Formula eSports-Sarjan ensimmäinen kausi, joka alkoi 4. syyskuuta 2017 ja päättyi 25. marraskuuta 2017. Sarja perustui Formula 1 -kaudesta 2017 tehtyyn peliin.
Karsinnoissa järjestettiin kaksi vaihetta. Nämä vaiheet olivat:Yhteensä 63 827 kuljettajaa osallistui karsintoihin, joista 40 eteni semifinaaleihin. Kilpailijoista valittiin 10 henkilöä/pelialusta (Xbox One, PlayStation 4 ja PC), 9 tuli F1-sarjaan liittyvistä liigoista, ja 1 oli erityisvalinnalla valittu villikortti.
Semifinaali pidettiin Gfinity Arenalla Lontoossa Iso-Britanniassa 10.lokakuuta 2017. Kuljettajat jaettiin 4 ryhmään (10 henkilöä/ryhmä), ja he kilpailivat kahdessa lämmittelykilpailussa (yksi Silverstone Circuitilla ja toinen Autódromo José Carlos Pacella). Pisteille ajaneet top 5 kuljettajaa jokaisesta lämmittelykilpailusta eteni finaaliin.Finaali pidettiin osana F1-sarjan oheistapahtumia vuoden 2017 Abu Dhabin Grand Prix'ssä 24.-25.marraskuuta 2017. Pelin kilparadat olivat Circuit Gilles Villeneuve, Circuit de Spa-Francorchamps ja Yas Marina Circuit. Kilpailijat saivat kahden ensimmäisen kisan aikana pisteitä samalla pistelaskujärjestelmällä kuin F1-sarjan oikeat kuljettajat. Kolmannesta kilpailusta jaettiin pisteet järjestelmällä 45-38-34-29-24-20-18-16-14-12-10-9-8-7-6-5-4-3-2-1.
Ytterbium(III)bromidi
Ytterbium(III)bromidi tai ytterbiumbromidi YbBr on harvinaisen maametallin ytterbiumin epäorgaaninen yhdiste bromin kanssa, jossa bromi esiintyy hapetusluvulla −I ja ytterbium +III. Se liukenee veteen ja muodostaa myös kidevedellisiä hydraatteja.
Nastassja Kinnunen
Nastassja Kinnunen (o.s. Dubarezava, s. 14. maaliskuuta 1985 Haradok) on valkovenäläinen ampumahiihtäjä ja maastohiihtäjä. Hän on naimisissa suomalaisen miehen kanssa.
Maastohiihdon maailmancupissa Kinnunen (tuolloin vielä Dubarazeva) kilpaili ensimmäisen kerran lokakuussa 2007. Hän kilpaili maastohiihdon maailmancupissa viimeisen kerran helmikuussa 2010. Sinä aikana hän saavutti ainoat pisteensä Tour de Skihin kuuluneessa Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa, jossa hän sijoittui 28:nneksi.
Kinnunen osallistui maastohiihdossa Liberecin MM-kilpailuihin 2009, missä hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhdistelmäkilpailussa 40:s, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 54:s, ja sekä vapaan sprintissä että 10 kilometrin perinteisen hiihdossa 60:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 Kinnunen kilpaili maastohiihdossa, missä sijoittui Valko-Venäjän viestijoukkueen mukana kymmenenneksi. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli perinteisen sprintissä 42:s, 30 kilometrin perinteisen hiihdon yhteislähtökilpailussa 44:s ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 53:s.
Kinnunen kilpaili ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran marraskuussa 2010 yltäen heti pisteille oltuaan pikakilpailussa 40:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Hochfilzenissä joulukuussa 2011 oltuaan pikakilpailussa kymmenes. Tammikuussa 2012 hän oli Oberhofin pikakilpailussa seitsemäs ja yhteislähdössä kymmenes. Tammikuussa hän oli myös Nové Měston pikakilpailussa kahdeksas.
Kinnunen on osallistunut ampumahiihdossa neljiin MM-kilpailuihin. Ruhpoldingissa 2012 hän oli viestijoukkueen mukana neljäs, normaalikilpailussa 29:s, takaa-ajossa 33:s ja pikakilpailussa 35:s. Nove Mestossa 2013 Kinnunen oli viestijoukkueen mukana seitsemäs, pikakilpailussa 28:s ja takaa-ajossa 48:s. Kontiolahdella 2015 hän sijoittui pikakilpailussa 11:nneksi, yhteislähtökilpailussa 26:nneksi, takaa-ajossa 33:nneksi ja normaalikilpailussa 68:nneksi. Oslossa 2016 Kinnunen oli viestijoukkueen mukana 18:s, pikakilpailussa 23:s, normaalikilpailussa 34:s ja takaa-ajossa 52:s. Vuoden 2010 Sotšin olympialaisissa hän sijoittui sekaviestijoukkueen mukana kymmenenneksi, pikakilpailussa 34:nneksi ja takaa-ajossa 56:nneksi.
Huhtikuussa 2018 Kinnunen saavutti ampumahiihdon Suomen-mestaruuden yhteislähtökilpailussa.
Ytterbium(II)bromidi
Ytterbium(II)bromidi tai ytterbiumbromidi YbBr on harvinaisen maametallin ytterbiumin epäorgaaninen yhdiste bromin kanssa, jossa bromi esiintyy hapetusluvulla −I ja ytterbium +II. Se reagoi veden kanssa.
Hanni Toosbuy Kasprzak
Hanni Toosbuy Kasprzakd (s. 1957) on tanskalainen, joka on noussut julkisuuteen erityisesti Ecco Sko A/S-jalkinevalmistajan hallituksen puheenjohtajana ja noustuaan perimänsä Ecco-omistuksen vuoksi miljardööriksi.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokiteli hänet miljardöörilistallaan maailman 924. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen varallisuudekseen arvioitiin oli 2,6 miljardia dollaria. Hänen isänsä Karl Toosbuy (1928–2004) perusti vuonna 1963 Ecco-yhtiön.
Toosbuy Kasprzakd on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Hän on kilparatsastuksen ystävä ja tukija. Tytär on Anna Kaspzakd (s. 1989) ammatiltaan kouluratsastaja ja kouluratsastuksen Tanskan mestari. Hän ratsasti Tanskan joukkueessa, joka voitti hopeaa kouluratsastuksen Euroopan mestaruuskilpailuissa Göteborgissa elokuussa 2017. Vuonna 2016 Anna edusti Tanskaa Rio de Janeiron olympialaisissa lajinaan kouluratsastus.
Andréa Ferréol
Andréa Ferréol (s. 6. tammikuuta 1947 Aix-en-Provence, Ranska) on ranskalainen näyttelijä.
Andréa Ferréol opiskeli teini-ikäisenä teatterialaa Jean-Laurent Cochetin ja Antoine Bourseillerin opastuksella vanhempiensa kieltoa uhmaten. Opinnot jatkuivat Pariisin kaunotaiteiden instituutissa.
Hän tuli suuren yleisön tuntemaksi roolistaan Marco Ferrerin elokuvassa "Suuri pamaus" ("La Grande Bouffe", 1973). Ensiesityksessään Cannesin elokuvajuhlilla filmi aiheutti skandaalin Ferréolin pitämän vaginamonologin takia. Ferréolin lukuisista elokuvarooleista klassikoiksi ovat kuitenkin nousseet elokuvat Volker Schlöndorffin "Peltirumpu" ("Die Blechtrommel", 1979), Ettore Scolan "Hyvää yötä, majesteetti" (La nuit de Varennes, 1982) ja François Truffautin "Viimeinen metro" ("Le dernier métro", 1980) ja Joël Sérian "Kuumat kukkulat" ("Les Galettes de Pont-Aven", 1975).
Hän sai vuosina 1976 ja 1981 parhaan naissivuosan César-palkinnon rooleistaan elokuvissa "Kuumat kukkulat" ja "Viimeinen metro" sekä vuonna 1977 parhaan naissivuosan David di Donatello -palkinnon elokuvasta "Sano se kukkasin" ("Sono pazzo di Iris Blond", 1996). Hän kuuluu Kunnialegioonaan (2013).
Henri Kantonen
Henri Kantonen (s. 20. elokuuta 1997) on suomalainen koripalloilija. Kantonen voitti Suomen mestaruuden vuonna 2018, jolloin hänet valittiin myös Korisliigan vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi.
Torpan Poikien kasvatti Kantonen aloitti koripallon pelaamisen viisi vuotta täyttäessään. Hän pelasi menestyksekkään junioriuran huipennuksenaan A-poikien SM-sarjan vuoden pelaajan palkinto kaudella 2015–2016. Hän voitti samalla kaudella ToPossa A-poikien Suomen mestaruuden, ja aikaisemmin hän saavutti SM-hopean sekä A- että B-pojissa. Kantonen pelasi myös alle 20-vuotiaiden ikäluokan maaotteluita.
A-poikaikäisenä Kantonen siirtyi pelaamaan myös miesten valtakunnallisiin sarjoihin: kaudella 2014–2015 hän pelasi M1DB:tä Pussihukissa, ja seuraavan kauden hän edusti M1DA-joukkue JKS:aa.
Kesäkuussa 2016 Kantonen teki 1+2-vuotiasen sopimuksen Korisliigassa pelanneen Kouvojen kanssa. Kantonen pelasi Pieti Poikolan valmentamissa Kouvoissa kaudella 2016–2017 säännöllisiä hajaminuutteja rotaatiopelaajana, mutta hän pelasi lisäksi Kouvojen M1DB:n reservijoukkueen runkopelaajana.
Kesäkuussa 2017 Kantonen teki sopimuksen Kauhajoen Karhuun. Karhussa Kantonen teki läpimurtonsa Korisliigaan ollen yli puolet otteluista avausviisikossa. Runkosarjassa hän kirjautti ottelukeskiarvoikseen 22 minuuttia, 6,7 pistettä kolmen pisteen heittojen onnistuttua 45,8-prosenttisesti, 3,0 levypalloa ja 2,4 koriinjohtanutta syöttöä. Kantosen pelattua hyvällä itseluottamuksella avausviisikkopaikan arvoisesti hän helpotti myös Bojan Sarcevicin rasitusta Karhun takakentällä. Karhu voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden, ja Kantonen valittiin Korisliigan vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi.
Toukokuussa Kantonen siirtyi Salon Vilppaaseen kaksivuotisella sopimuksella.
Kantonen pelasi alle 20-vuotiaiden ja miesten haastajajoukkueen maaotteluita. Miesten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran Latviaa vastaan 31. elokuuta 2018.Urheilulehti kuvaili kauden 2017–2018 päätösarvioissaan Kantosta työteliääksi, urheilulliseksi ja taitavaksi takamieheksi, joka on takamieheksi myös pitkä (198 cm).
Béma
Béma on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 65 kilometriä Diémasta pohjoiseen. Kunnassa on 25 400 ja keskuskylässä 5 200 asukasta (vuonna 2009).
Béman kunnan pinta-ala on 1 350 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Diéman piirin Grouméran, etelässä Diéman ja Diangounté Camaran, luoteessa Fassoudébén ja Guédébinén sekä koillisessa Nioron piirin Diabiguén ja Koréra Korén ja lounaassa Simbin kuntiin. Maisemaa leimaavat laajat hiekkatasangot ja alangot. Vesistöjä ovat sadekauden jälkeen kuivuvat tulva-altaat.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–500 millimetriä. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 24 kylää. Asukkaista 75 % on soninkeja, 18,5 % maureja, 4 % bambaroita ja 2,5 % fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Béman kautta kulkee Diéman ja Nioron välinen päällystetty maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, lehmänpapu ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Käsityöammattien ja metsien hyödyntämisen merkitys on vähäinen. Bémassa pidetään viikottaiset markkinat. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muuttamaan ulkomaille, jossa asuu arviolta seitsemän prosenttia bémalaisista.
Kunnassa toimii kuusi alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) ja lukutaitokeskus. Kouluopetuksen piirissä on noin 35 % lapsista. Terveyspalveluihin kuuluu kaksi terveyskeskusta, kaksi synnytyslaitosta ja sairastupa. Yleisimpiä terveysongelmia ovat malaria, ripulitaudit, hengityselinsairaudet ja aliravitsemus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja vesiposteja.
Ytterbium(II)jodidi
Ytterbium(II)jodidi tai ytterbiumdijodidi YbI on harvinaisen maametallin ytterbiumin epäorgaaninen yhdiste jodin kanssa, jossa jodi esiintyy hapetusluvulla −I ja ytterbium +II. Se muodostaa keltaisia tai mustia kiteitä.
Ytterbium(II)jodidia saadaan pelkistämällä ytterbium(III)jodidia YbI metallisella ytterbiumilla tai alkalimetallilla. Sitä syntyy myös pelkästään lämmön vaikutuksesta tapahtuvalla ytterbium(III)jodidin hajoamisella:
Vastaavasti kuin samarium(II)jodidia SmI, yhdistettä voidaan valmistaa myös ytterbiummetallin reaktiolla 1,2-dijodietaanin kanssa tetrahydrofuraanissa huoneenlämpötilassa:
Kuten samarium(II)jodidia, ytterbium(II)jodidia voidaan käyttää orgaanisten synteesien katalyyttinä muun muassa useissa kytkentäreaktioissa.
Meri Ilmarinen
Meri Tuuli Linnea Ilmarinen (s. 4. kesäkuuta 1991) on suomalainen painonnostaja.
Ilmarinen voitti maaliskuussa 2018 Bukarestin EM-kilpailuissa pronssia sarjassa 75 kg. Hän ylsi pronssille myös työnnössä. Ilmarinen on ollut kokopäiväinen painonnostaja vuodesta 2015 lähtien. Vuonna 2017 hän sijoittui MM-kilpailuissa yhdeksänneksi.
Ytterbium(III)jodidi
Ytterbium(III)jodidi tai ytterbiumtrijodidi YbI on harvinaisen maametallin ytterbiumin epäorgaaninen yhdiste jodin kanssa, jossa jodi esiintyy hapetusluvulla −I ja ytterbium +III. Se liukenee veteen ja muodostaa keltaisia tai valkeita kiteitä.
Ytterbium(III)jodidia voidaan pelkistää metallisella ytterbiumilla tai alkalimetallilla, jolloin saadaan ytterbium(II)jodidia YbI. Ytterbium(III)jodidi myös hajoaa lämmön vaikutuksesta ytterbium(II)jodidiksi:
Anja Harteros
Anja Harteros (s. 23. heinäkuuta 1972 Bergneustadt) on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Harteros syntyi kreikkalaiselle isälle ja saksalaiselle isälle, ja hänellä on kaksi sisarusta, Alexia ja Georgios. Lapsuudessaan Anja Harteros sai vanhemmiltaan kannustusta kohti uraa taidemusiikin ja laulamisen parissa. Hänen musiikinopettajansa Wüllenweber-lukiossa Bergneustadtissa, August Wilhelm Welp, panikin merkille hänen poikkeuksellisen lahjakkuutensa ja suositteli ammattimaisia lauluopintoja hänelle. 14-vuotiaana Harteros aloitti laulamisen opiskelun Astrid Huber-Aulmannin johdolla Gummersbachissa.
Vuonna 1990 Harteros siirtyi Wolfgang Kastorpin opetukseen Kölnin oopperaan. Kastorp myös säesti häntä konserttisarjassa. Valmistuttuaan lukiosta vuonna 1991 Harteros jatkoi laulamisen opiskelemista Kölnin musiikkikorkeakoulussa opettajanaan Liselotte Hammes. Myös Huber-Aulmann opetti häntä aina vuoden 1996 alkupuolelle asti; Harteros kiersikin Huber-Aulmannin kanssa konsertoimassa vuosina 1993 ja 1994 Venäjällä ja Yhdysvalloissa. Ennen valmistumistaan Harteros sai vakituisen kiinnityksen Gelsenkirchenin ja Wuppertalin Schillertheaterin musiikkiryhmään. Valmistuttuaan vuonna 1996 Harteros sai vakituisen työpaikan oopperasta Bonnista.
Kesällä 1999 Harteros voitti BBC Cardiff Singer of the World -kilpailun ensimmäisenä tämän saavuttaneena saksalaisena henkilönä. Tämä oli hänen urallaan suuri läpimurto.
Sittemmin Harteros on esiintynyt merkittävissä oopperataloissa eri maanosissa. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin, Richard Wagnerin ja Giacomo Puccinin oopperoiden rooleja. Lisäksi hän on esiintynyt kansainvälisesti resitalistina.
Pieni talo
Pieni talo on Laura Ingalls Wilderin kirjoittama lastenkirjasarja, jonka ensimmäinen kirja "Little House in the Big Woods" (suom. "Pieni talo suuressa metsässä") ilmestyi 1932.
Kirjasarja on Ingalls Wilderin lapsuuden ihannoitu kuva, joka ei vastaa todellisuutta. Sen kirjoittajaksi tai avustajaksi on arveltu Ingalls Wilderin tytärtä Rose Wilder Lanea, joka oli aikanaan menestyksekäs kirjailija ja jonka mukaan äiti tuskin hallitsi oikeinkirjoitusta. Sarjaa on pidetty paitsi lastenkirjoina, myös yhdysvaltalaisen konservatiivisen, republikaanisen ajattelun allegoriana yhdysvaltalaisesta vapauden käsitteestä, kuten Laura Honkasalo kirjoittaa. Ingalls Wilder kirjoitti alun perin omaelämäkerran, jonka kustantajat kuitenkin hylkäsivät. Teos on ilmestynyt 2000-luvulla nimellä "Pioneeer Girl" varustettuna selityksin ja kuvin. Wilder muokkasi tarinan tyttärensä avulla lapsille sopivaksi. Tytär Rose Wilder Lane on libertaarisen liikkeen perustaja yhdessä Ayn Randin ja Isabel Patersonin kanssa. Rose Wilder Lane testamenttasi äidiltään perimänsä kirjasarjan oikeudet libertaanipoliitikko Roger Lea MacBridelle, joka jätti ne edelleen perinnöksi omalle tuntemattomaksi jääneelle tyttärelleen.
Sarjan pohjalta on tehnyt televisiosarja "Pieni talo preerialla", jonka on tuottanut Roger MacBride yhdessä Michael Landonin kanssa.
Sakhir
Sakhir () on aavikko Bahrainissa. Se sijaitsee Bahrainin saaren eteläisellä puoliskolla, lähellä Zallaqin kylää.
Sakhiriin on rakennettu Formula 1 -rata, joka kantaa samaa nimeä. Radalla on ajettu Bahrainin Grand Prix vuodesta 2004 alkaen. Tapahtuma vetää alueelle vuosittain paljon turisteja ja osa Sakhirin alueesta on myös leirintäaluetta. Alueelle on rakennettu myös luonnonsuojelualue ja eläintarha.
Fassoudébé
Fassoudébé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 75 kilometriä Diémasta pohjoiseen. Kunnassa on 5 500 ja keskuskylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).
Fassoudébén kunnan pinta-ala on 150 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Diéman piirin Guédébinén, kaakossa ja etelässä Béman, lounaassa Nioron piirin Simbin ja luoteessa Guétéman kuntiin. Kunnan alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Vesistöjä ovat sadekauden jälkeen kuivuvat tulva-altaat.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–500 millimetriä. Kasvillisuus on heinäaroa, jolla kasvaa matalia puita ja pensaita.
Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaista 95 % on fulbeja, 2,5 % diawandoja ja 2,5 % soninkeja. Yleisimmät kielet ovat fulani ja bambara.
Fassoudébén kautta kulkee Diéman ja Nioron välinen päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja laiduntamiseen perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muuttamaan ulkomaille.
Kunnassa toimii kaksi alakoulua ja kolme lukutaitokeskusta. Koulua käy 10–15 % lapsista. Fassoudébéssa on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.
Pride and Prejudice and Zombies
Pride and Prejudice and Zombies (tai Pride + Prejudice + Zombies) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalaisbrittiläinen elokuva, joka perustuu Seth Grahame-Smithin vuonna 2009 julkaistuun teokseen "Ylpeys ja ennakkoluulo ja zombit". Teokset parodioivat Jane Austenin teosta Ylpeys ja ennakkoluulo sijoittaen 1800-luvun Englantiin zombi-teeman. Elokuvan on ohjannut Burr Steers ja sitä tähdittävät Lily James, Sam Riley, Jack Huston, Bella Heathcote, Douglas Booth, Matt Smith, Charles Dance ja Lena Headey.
Fumiko Kaneko
Fumiko Kaneko ( "Kaneko Fumiko", 25. tammikuuta 1903 Jokohama – 23. heinäkuuta 1926 Utsunomiya) oli japanilainen anarkisti ja nihilisti. Hänet tunnetaan erityisesti suunnitelmasta murhata Japanin keisari Hirohito ja muita kuninkaallisen perheen jäseniä. Kaneko sai murhan suunnittelusta kuolemantuomion, joka kuitenkin muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi. Tämän jälkeen Kaneko teki itsemurhan, katsoessaan anarkistisen vakaumuksensa mukaisesti, ettei valtiolla ole oikeutta päättää hänen elämästään tai kuolemastaan.
Kanekon isä oli samuraisukua ollut poliisietsivä Fumikazu Saeki ja talonpojan tytär Kikuno Kaneko. Koska hänen vanhempansa eivät olleet naimisissa, Kaneko merkittiin väestörekisteriin vasta kahdeksanvuotiaana äitinsä sisarena. Vuonna 1912 Kaneko adoptoitiin Japanin miehittämään Koreaan, jossa hänen huoltajakseen tuli Saekin lapseton sisar. Koreassa Kaneko joutui elämään köyhyydessä ja todisti myös sukulaistensa ja muiden japanilaismiehittäjien alentavaa suhtautumista paikallisiin asukkaisiin. 16-vuotiaana Kaneko lähetettiin takaisin Japaniin, jossa hänen sukulaisensa yrittivät järjestää avioliittoa Kanekon sedän kanssa. Suunnitelma ei toteutunut, ja lopulta Kaneko muutti vuoden kuluttua Tokioon, jossa hän asui isosetänsä luona.
Kaneko työskenteli Tokiossa sanomalehtimyyjänä, ja kävi samalla myös iltakoulua opiskellen muun muassa matematiikkaa ja englantia. Myydessään sanomalehtiä Kaneko tutustui Pelastusarmeijan vapaaehtoisiin sekä paikallisiin sosialisteihin, jotka jakoivat lehtiään kaduilla. Myöhemmin hän oli mukana molempien toiminnassa, mutta pettyi sekä kristittyjen että sosialistien ajatuksiin. Vuonna 1922 Kaneko tapasi iltakoulussa anarkismista ja nihilismistä kiinnostuneen opiskelijan, ja tutustui hänen kauttaan Max Stirnerin, Mihail Artsybaševin ja Friedrich Nietzschen kaltaisten filosofien ajatuksiin. Samaan aikaan hän tutustui myös korealaiseen anarkistiin ja itsenäisyysaktivistiin Park Yoliin, jonka kanssa Kaneko ryhtyi julkaisemaan lehtiä. He perustivat myös vallankumouksellisen ryhmän, jonka toimintaperiaatteisiin kuului suora toiminta.
Syyskuussa 1923 tapahtuneen Suuren Kantōn maanjäristyksen jälkeen viranomaiset pidättivät lukuisia aktivisteja ja poliittisia vastustajiaan pelätessään heidän käyttävän katastrofin aiheuttamaa sekasortoa hyväkseen kapinan aloittamisessa. Pidätettyjen joukossa olivat muassa poliisin surmaamat anarkistit Noe Itō ja Sakae Ōsugi, sekä Kaneko ja Park, jotka saivat pitkän oikeuskäsittelyn päätteeksi kuolemantuomiot. Heitä syytettiin muun muassa keisarillista perhettä vastaan suunnatun pommi-iskun suunnittelusta. Kaneko ja Park ehtivät vielä solmimaan avioliiton vain pari päivää ennen tuomion julistamista. Lopulta molemmat armahdettiin ja kuolemantuomiot muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi. Park vapautui lopulta toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945, mutta Kaneko teki itsemurhan vankilassa vuonna 1926. Hänen vankeusaikana kirjoittamansa muistelmat julkaistiin myöhemmin 1950-luvulla.
Kanekon ja Parkin oikeuskäsittelyä kuvataan vuonna 2017 valmistuneessa korealaisessa elokuvassa "Anarchist from Colony", jonka on ohjannut Lee Joon-ik.
Natalia Lafourcade
Natalia Lafourcade Silva (s. 26. helmikuuta 1984 México) on meksikolainen pop- ja rocklaulaja, joka on voittanut useita Latin Grammy -palkintoja. Hän debytoi vuonna 2003 sooloalbumilla "Natalia Lafourcade" ja perusti vuonna 2004 rockkokoonpanon Natalia y la Forquetina.
Lafourcade innostui muusikkovanhempiensa takia jo varhain musiikista. Hän tiesi varhaisesta iästä alkaen, että hänestä tulisi taiteilija; lapsena hän opiskeli maalaamista, teatteria ja musiikkia. Viimeksi mainittua hän harrasti huilun-, kitaran-, pianon- ja saksofoninsoiton sekä laulamisen muodossa. Lafourcaden tuotantoon ovat vaikuttaneet Fiona Apple, Björk, Café Tacuba ja Zuco 103.
Françoise Bettencourt Meyers
Françoise Bettencourt Meyers (s. 10. heinäkuuta 1953 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on ranskalainen liikenainen, joka on yksi maailman rikkaimmista naisista. Hän on L'Oreal yritysryppään edesmenneen pääomistaja Liliane Bettencourtin ainoa tytär ja perijä. Hänen omaisuutensa arvoksi arvioidaan hieman yli 42 miljardia dollaria (2017).
Bettencourt on naimisissa ranskanjuutalaisen Jean-Pierre Mayersin kanssa, jonka isoisä oli juutalainen rabbi ja murhattiin Auschwitzissa. Bettencourtin äidin puoleinen isoisä Eugene Schueller (1881-1957) oli L'Orealin perustaja, sekä tunnettu toisen maailmansodan aikana natsi-yhteyksistään.
Nicole Garcia
Nicole Garcia (s. 22. huhtikuuta 1946 Oran, Algeria) on ranskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Garcia opiskeli näyttelijäksi ja sai ensimmäisen elokuvaroolinsa Jean Giraultin filmissä "Le gendarme se marie" (1968). Seuraavat elokuvaroolit olivat yhä suurempia, kuten tv-elokuva "La mort d'un enfant" (1974) ja "Duelle (une quarantaine)" (1976). Hän kohosi Ranskassa 1970-luvun lopulla varsin tunnetuksi elokuvatähdeksi ja näytteli myös lukuisissa tv-elokuvissa. Vuonna 1979 valmistuneesta filmistä "Henkien taistelu" ("Le cavaleur") Garcia sai César-palkinnon parhaasta naissivuosasta.
Alain Resnais’n vuonna 1980 ohjaama Amerikan setä ("Mon oncle d’Amérique") oli kokeellinen elokuva, ja Michel Devillen "Kuolema ranskalaisessa puutarhassa" (Péril en la demeure, 1985) tuotti hänelle César-palkinnon ehdokkuuden parhaaksi naispääosan esitykseksi ja Serge Leroyn "Totuuden hinta" (Le 4ème pouvoir, 1985) parhaan naispääosan palkinnon Montréalin elokuvajuhlilla.
Elokuvaohjaajana Garcia on toiminut 1980-luvulta alkaen. Vuonna 2006 valmistunut Garcian ohjaus "Charlie sanoo" ("Selon Charlie") tunnetaan Suomessa Minna Haapkylän roolityöstä.
Sylvie Kinigi
Sylvie Kinigi (s. 1952) oli Burundin pääministeri 10. heinäkuuta 1993 – 7. helmikuuta 1994 ja presidentti 27. lokakuuta 1993 – 5. helmikuuta 1994. Hän on ensimmäinen ja tähän päivään asti ainoa kyseisiä virkoja hoitanut nainen.
Kinigi syntyi vuonna 1952 tutsiperheeseen Burundin maaseudulle. Hänen isänsä oli kauppias ja hänen äitinsä maanviljelijä ja kotiäiti. Sylvie oli kuudesta lapsesta kolmas. Sisaruksista vanhimman, Sylvien isosiskon, piti jäädä kotiin äitinsä avuksi, mutta Sylvie sai mennä belgialaisten nunnien pitämään tyttökouluun. Hän sai sekä ensimmäisen että toisen asteen koulutuksen ja meni myöhemmin pääkaupunki Bujumburaan opiskelemaan taloustiedettä. 19-vuotiaana hän meni naimisiin erään professorinsa kanssa ja sai neljä lasta, mutta jatkoi opintojaan. Hän osallistui myös hallituksen tutsipuolueen naisten järjestön toimintaan ja onnistui saamaan aikaan lakimuutoksia sekä taloudellisia ja sosiaalisia apuvälineitä naisille. Hän johti ryhmää pääkaupungissa ja oli kansallisen johtoryhmän naisten osaston jäsen. Valmistuttuaan Burundin yliopistosta Kinigi sai työn Burundin keskuspankista ja opetti samaan aikaan yliopistossa. Hän sai pankissa ylennyksen ja vastuuta tutkimustyössä ja opinnoissa. Vuonna 1991 hänestä tuli pääministerin neuvonantaja ja hän oli vastuussa asevoimien menojen vähentämisessä ja talousuudistuksen toteuttamisesta.
Hutujen ja tutsien välillä oli käynnissä aseellinen selkkaus vuoteen 1993 asti. Silloin pidettiin vaalit demokratiaan siirtymisen merkkinä. Suureksi yllätykseksi opposition johtaja Melchior Ndadaye valittiin Burundin presidentiksi. Hän valitsi hallituksen, jonka jäsenistä kaksi kolmasosaa oli hutuja ja yksi kolmasosa tutseja. Sylvie Kinigistä tuli pääministeri. Ndadaye pyrki rakentamaan yhtenäisyyttä Burundin kahden etnisen ryhmän välille ja toivoi vähentävänsä tutsien vihamielisyyttä hallintoa kohtaan nimittämällä tutsisukuisen Kinigin pääministeriksi. Kinigi ilmoitti, että sovinnon tekeminen olisi hänen ensisijainen tavoitteensa.
21. lokakuuta presidentti Ndadaye ja kuusi hänen ministeriään kuolivat tutsikapinallisten käsiin. Se aloitti Burundin sisällissodan ja etniset levottomuudet levisivät laajalti koko maahan. Kinigi ja muut vanhemmat hallinnon jäsenet pakenivat Ranskan lähetystöön ja selvisivät kaaoksesta. Muutaman päivän päästä Kinigi onnistui kokoamaan 22:sta ministeristä 15 jatkamaan töitä ja toimitti menestyksekkäästi presidentin virkaa. Hänen asemansa sai vahvistusta, kun entiset presidentit Pierre Buyoya ja Jean Baptiste Bagaza antoivat tukensa hänen hallitukselleen.
Tammikuussa 1994 parlamentti valitsi entisen maatalousministeri Cyprien Ntaryamiran presidentiksi Ndadayen loppukaudelle. Koska Ntaryamira oli hutu, nimitys synnytti monissa tutseissa vihamielisyyttä. Kinigi kuitenkin tunnusti Ntaryamiran presidentiksi, mutta erosi pääministerin virasta kun hänet vihkittiin virkaan. Hän oli kaikkien osapuolten kritiikin, hyökkäysten ja uhkausten kohde ja lähtikin pian maasta. Helmikuussa hänen virkaansa vihittiin Anatole Kanyenkiko, toinen tutsi.
Vuonna 2004 Kinigi työskenteli Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman parissa.
Jurga Ivanauskaitė
Jurga Ivanauskaitě (14. marraskuuta 1961 Vilna – 17. helmikuuta 2007 Vilna) oli liettualainen runoilija ja kuvataiteilija.
Aluksi Ivanauskaitě opiskeli kuvataiteita ja valmistui graafikoksi Vilnan taideakatemiasta vuonna 1985. Samana vuonna ilmestyi myös hänen ensimmäinen kirjansa, novellikokoelma.
Ivanauskaitěn ensimmäinen novellikokoelma herätti ilmestyessään huomiota. Siitä piti erityisesti nuoriso, sillä se oli jotain aivan erilaista kuin mitä tuolloin vielä voimissaan ollut neuvostokirjallisuus. Novellien henkilöt kuuntalevat Beatlesia, pukeutuvat nahkatakkeihin, intoilevat surrealismista, tuntevat itsensä väärinymmärretyiksi ja ovat pettyneitä elämäänsä.
Vuonna 1993 ilmestyi hänen toinen romaaninsa joka aiheutti skandaalin. Se kertoo kolmen naisen, keskiaikaisen noidan, Maria Magdalenan ja nykyaikaisen boheemin ulkopuolisen, rakkaustarinoista. Kirjaa pidettiin yleisesti pornona ja siitä keskusteltiin kiukkuisesti maan yleisradiossa. Kirjakaupat eivät ottaneet sitä myyntiin ja sen saattoi ostaa ainoastaan erotiikkaliikkeistä. Kohu auttoi myyntiä ja kirjan koko 20 000 kappaletta käsittänyt painos myytiin loppuun parissa viikossa. Se käännettiin saksaksi ja kroatiaksi.
Tiibet kiehtoi Ivanauskaitěa ja vuonna 1996 ilmestyi ensimmäinen osa hänen maata käsittäneestä trilogiastaan. Seuraavat osat ilmestyivät vuonna 1997 ja 1999. Hän ryhtyi myös puolustamaan Tiibetin irtautumista Kiinasta. Myös hänen seuraava, vuonna 2000 ilmestynyt teoksensa käsittelee Tiibetiä, mutta mukana on myös itseironiaa ja hän kritisoi eurooppalaista ihmistä, joka pitää Aasiaa henkisenä supermarkettina.
Uransa varrella Ivanauskaitě kirjoitti myös esseitä ja lastenkirjoja. Hän menehtyi pehmytkudossarkoomaan.
Emily Clark
Emily Clark (s. 28. marraskuuta 1995 Saskatoon, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut olympialaisissa yhden hopeamitalin sekä MM-kilpailuissa kolme hopeaa. Seuratasolla hän edustaa Wisconsinin yliopistoa.
Clark saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018 sekä MM-hopeaa vuosina 2015, 2016 ja 2017. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2012 ja 2013.
Sanjay Gandhi
Sanjay Gandhi (14. joulukuuta 1946 – 23. kesäkuuta 1980) oli intialainen poliitikko. Sanjay Gandhi syntyi vuonna 1946, hänen äitinsä oli Intian kansalliskongressin johtaja Indira Gandhi ja hänen isänsä oli myös poliitikko Feroze Gandhi. Sanjaysta odotettiin kansalliskongressin seuraavaa johtajaa äitinsä jälkeen, mutta hän menehtyi lento-onnettomuudessa vuonna 1980.
Helen A. Johansson
Ann Helene Elisabeth Johansson (s. 10. lokakuuta 1961 Tranås) on ruotsalainen entinen raviohjastaja. Hän on ainoa naisohjastaja, joka on voittanut maailman arvostetuimpiin ravikilpailuihin kuuluvan Prix d'Amériquen. Johansson ohjasti tamman Ina Scot kilpailun voittoon vuonna 1995.
Lisäksi hänen saavutuksiinsa kuuluvat muun muassa Oslo Grand Prixin sekä Napolin Gran Premio Lotterian voitot Ina Scotilla. Johansson on Maria Burdovan ja Jennifer Tillmanin ohella ainoa nainen, joka on ohjastanut Elitloppetin finaalissa. Johansson lopetti raviohjastajan uransa jo 1990-luvun lopussa, mutta jatkoi edelleen valmennustoimintaa.
Dayananda Saraswati
Dayananda Saraswati (1824–1883) oli intialainen uskonnollinen uudistaja ja filosofi ja hindulaisen Arya samaj -uudistusliikkeen perustaja. Hän edisti tärkeitä sosiaalisia uudistuksia, kuten lapsiavioliittojen kieltämistä ja lesken uudelleennaimista. Hän perusti monia oppilaitoksia ja hyväntekeväisyysjärjestöjä. Hänen perustamansa Arya samaj -liike oli nostamassa Intian kansallismielisyyden nousua ennen maan itsenäisyysliikettä.
Bengalin sulttaanikunta
Bengalin sulttaanikunta oli vuosina 1352–1576 Bengalia hallinnut sulttaanikunta. Bengalin sulttaanikunta oli osa Delhin sulttaanikuntaa, mutta se irtaantui Delhin vallasta vuonna 1352. Bengalin sulttaanikunta oli olemassa yli 200 vuoden ajan. Vuonna 1576 suurmogulien valtakunta valloitti sen.
Alma Lund
Alma Lund (o.s. Wikström, 30. huhtikuuta 1854 – 9. lokakuuta 1932) oli suomalainen sopraano ja näyttelijätär.
Lund työskenteli aluksi Helsingissä Suomalaiselle oopperalle, myöhemmin Novanderska-seuralle Ruotsissa (vuonna 1885) ja norjalaiselle Den Nationale Scenelle. Hän lauloi Norjan kansallisteatterin kuorossa kun teatteri vuonna 1899 perustettiin ja näytteli muutamissa pikkurooleissa. Hänen merkittävin roolinsa oli Marta näytelmässä Faust. Lund eläköityi vuonna 1920.
Vuonna 1907 Alma Lund näytteli naispääroolia ensimmäisessä norjalaisessa elokuvassa Fiskerlivets farer.
Hän oli naimisissa oopperalaulaja Bjarne Lundin kanssa (1858–1894).
Juulia (laulaja)
Juulia Vuojala on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Sooloartistina hän käyttää vain etunimeään. Hän on julkaissut soolourallaan viisi singleä. Esikoisalbumi julkaistaneen syksyllä 2018.
Hänen soolouransa lähti liikkeelle, kun hän otti yhteyttä tuottaja Jonas W. Karlssoniin ja kertoi haluavansa tehdä musiikkia. Karlsson antoi Juulialle kaksi studiopäivää, joiden aikana hän sai vakuutettua Karlssonin. Toisena studiopäivänä he kirjoittivat yhdessä Juulian huhtikuussa 2018 viidentenä singlenä julkaistun ”Jos voisin jättää sut kahdesti” -kappaleen. Kappaletta on ollut tekemässä myös Axel Ehnström. Tuota ennen Juulian ja Karlssonin yhdessä tekemistään kappaleista oli julkaistu ”Vakavaa”, ”Huomenna mä meen” sekä ”Titanic-paita” -kappaleet. Masennuksesta kertovan kappaleen, ”Mul oli ikävä mua”, Juulia teki yhdessä tuottaja Jurekin kanssa.
Juulia on syntynyt Oulussa, mutta hän käynyt peruskoulunsa pääkaupunkiseudulla. Hän on opiskellut myös kauppakorkeakoulussa. Hän on kertonut julkisuudessa kärsivänsä kroonisesta unettomuudesta.
Ahed Tamimi
Ahed Tamimi (, "Ahad at-Tamīmī", s. 31. tammikuuta 2001 Nabi Salih, Länsiranta) on palestiinalainen kansalaisaktivisti, joka nousi maailmanlaajuiseen julkisuuteen joulukuussa 2017 lyötyään israelilaista sotilasta. Välikohtaus johti Tamimin vangitsemiseen, ja lopulta hän sai kahdeksan kuukauden vankeustuomion maaliskuussa 2018. Tamimi on tapauksen johdosta noussut palestiinalaisten vastarinnan uudeksi symboliksi. Israelissa hänen toimintaansa on sen sijaan kuvailtu teatteriksi, Tamimin on väitetty provosoivan sotilaita tahallaan, jotta saataisiin kuvattua propagandamateriaalia.
Ahed Tamimi on kotoisin pienestä Nabi Salihin kylästä, jonka maille on rakennettu israelilainen siirtokunta, ja kylän ainoa vesilähde on otettu sen käyttöön. Myös hänen isänsä Bassem Tamimi (s. 1967) ja äiti Nariman ovat tunnettuja aktivisteja. Ahed Tamimi oli julkisuudessa jo 11-vuotiaana, kun hän vuonna 2012 heristi uutiskuvissa nyrkkiä veljeään pidättäneille sotilaille. Hän on myöhemmin osallistunut muun muassa Euroopan parlamentin syyskuussa 2017 Brysselissä järjestämään konferenssiin, jossa käsiteltiin naisten roolia Palestiinan itsenäisyyskamppailussa.
15. joulukuuta 2017 Tamimi osallistui Nabi Salihissa järjestettyyn mielenosoitukseen, joka muuttui väkivaltaiseksi, kun sotilaita alettiin paiskimaan kivillä. Mielenosoituksen aikana hänen 15-vuotias serkkunsa Mohammed Tamimi haavoittui vakavasti päähän sotilaiden ampumasta kumiluodista. Israelin turvallisuusjoukot tunkeutuivat Taminin perheen asuntoon, josta armeijan väitteiden mukaan oli heitelty kiviä sotilaita kohti. Tämän jälkeen Ahed Tamimi hyökkäsi yhdessä äitinsä ja toisen serkkunsa kanssa talonsa edustalla olevien sotilaiden kimppuun. Facebookiin ladatun videomateriaalin mukaan sotilaita lyötiin ja potkittiin.
Tamimi pidätettiin 19. joulukuuta tehdyn öisen ratsian yhteydessä. Kahden viikon kuluttua hänet asetettiin syytteeseen turvallisuusjoukkojen vastaisesta hyökkäyksestä, provokaatiosta, uhkailusta sekä kivien heittelystä. Samaan aikaan esitettiin syytteet myös hänen äidilleen ja 21-vuotiaalle serkulleen Nour Tahimille, jotka oli pidätetty jo väikohtaksen yhteydessä. Tamimia uhkasi jopa 10 vuoden vankeus, mutta 24. maaliskuuta 2018 hän teki syyttäjän kanssa sopimuksen, jossa Tamimi myönsi osan 12 syytteistä, ja sai lopulta kahdeksan kuukauden vankilatuomion sekä hieman yli 1 000 euron sakot. Oikeudenkäynti järjestettiin suljetuin ovin Tamimin asianajajan vaatimuksesta huolimatta. Hänen äitinsä tuomittiin myös kahdeksan kuukauden vankeuteen ja serkku sai 16 päivän tuomion. Tamimi vapautettiin heinäkuun 2018 lopussa.
Gustav Merkel
Gustav Merkel (1827–1885) oli saksalainen urkuri ja säveltäjä. Hänen opettajiensa joukossa olivat Friedrich Wieck (pianonsoitto), Johann Schneider (urkujensoitto) ja Robert Schumann (säveltäminen). Merkel toimi urkurina Dresdenissä ja pääsi siellä myöhemmin opettamaan konservatorioon. 
Hänen sävellyksensä yhdistelevät romantiikan ajan vaikutteita ja Johann Sebastian Bachin urkuteosten tyyliä. Merkelin tuotantoon kuuluu muun muassa uruille sävellettyjä sonaatteja.
Eeva Rajakangas
Eeva Rajakangas on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulun lukiosta ja opiskelee nykyisin Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa, Helsingissä. Hän on näytellyt "Uusi Päivä"-televisiosarjassa Kaisla Helmistä vuodesta 2017 lähtien. Alun perin hän tosin haki Stella Kuparisen rooliin, jonka sai Ronja Alatalo. Rajakangas soittaa myös kitaraa.
Heikki Rönnqvist
Heikki Artturi Rönnqvist (s. 3. heinäkuuta 1936 Viipuri) on kustannusalan ammattilainen, joka työskenteli Kirjayhtymän toimitusjohtajana.
Heikki Rönnqvist syntyi Arthur Rönnqvistin ja Tyyne Häkkisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1963 on opettaja Kirsti Lilja Marjatta Seppä. Rönnqvist tuli ylioppilaaksi 1956 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1964. Hän toimi Otavan tiedotussihteerinä 1964–1972 ja Kirjayhtymässä mainospäällikkönä 1972–1986, kaupallisena johtajana 1986–1989 ja toimitusjohtajana sekä hallituksen jäsenenä vuodesta 1990. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1996.
Della Jones
Della Jones (s. 13. huhtikuuta 1946 Tonna) on Walesista kotoisin oleva brittiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän opiskeli Royal College of Musicissa, jossa voitti Kathleen Ferrier -muistostipendin; hän täydensi opintojaan myöhemmin Genevessä.
Jones teki ammattimaisen debyyttinsä vuonna 1970 ja liittyi Englannin kansallisoopperaan vuonna 1977. Covent Gardeniin hän liittyi vuonna 1983, ja hän alkoi esiintyä myös ulkomailla, kuten Ranskassa, Italiassa ja Yhdysvalloissa. Hänellä on laaja ohjelmisto. Hän on erikoistunut bel cantoon, erityisesti Gioacchino Rossiniin, mutta hänen tuotantonsa kattaa viisi vuosisataa Claudio Monteverdista, Henry Purcellista, Georg Friedrich Händelistä, Wolfgang Amadeus Mozartista, Rossinista, Gaetano Donizettista ja Richard Wagnerista modernimpaan ohjelmistoon, kuten Alban Bergiin, Edmund Rubbraan, Benjamin Britteniin, Leonard Bernsteiniin ja Peter Maxwell Daviesiin. Jones on tulkinnut myös Gilbertin ja Sullivanin tuotantoa.
Oopperakirjallisuuden ulkopuolella Jones on esittänyt muun muassa Giuseppe Verdin requiemin ja ranskalaista laulumusiikkia.
Guédébiné
Guédébiné on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 75 kilometriä Diémasta pohjoiseen. Kunnassa on 5 100 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Guédébinén kunnan pinta-ala on 225 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Diéman piirin Béman, lounaassa Fassoudébén, luoteessa Nioron piirin Yérérén ja koillisessa Diabiguén kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Vesistöjä ovat sadekaudella pohjoiseen virtaavat joet.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 300–600 millimetriä. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaista 72,5 % on diawandoja, 12,5 % bambaroita, 7,5 % fulbeja, 4 % soninkeja ja 2,5 % maureja. Yleisimmät kielet ovat fulani ja bambara.
Guédébinén ohi kulkee Diéman ja Nioron välinen päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maapähkinä, lehmänpapu ja vihannekset. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muuttamaan ulkomaille, jossa asuu arviolta kymmenen prosenttia guédébinélaisista.
Palveluihin kuuluu terveyskeskus. Kunnassa ei ole julkista koulua, joska diawandot suhtautuvat kielteisesti ranskankieliseen koulutukseen.
Viron kuntauudistus 2017
Virossa toteutettiin vuonna 2017 hallintouudistus, jossa Viron kuntien määrää vähennettiin. Uudistukseen liittyy maakuntahallinnon purkaminen.
Laki hallintouudistuksesta hyväksyttiin riigikogussa kesäkuussa 2016. Lain mukaan kuntien minimikoko Virossa on 5 000 asukasta. Sääntöön on poikkeuksia.
Muutoksessa Viron kuntien määrä väheni 134:llä 213:sta 79:ään. Pienten, alle 5 000 asukkaan kuntien määrä väheni 152:lla 169:stä 17:ään yhdistämällä pikkukuntia. Näin ollen isompien, yli 5 000 asukkaan kuntien määrä kasvoi 18:lla.
Muutos koski erityisesti harvaan asuttuja maakuntia maan länsi-, itä- ja eteläosissa; ei niinkään pohjoisosaa: esimerkiksi Harjumaan 23 kunnasta 13 säilyi entisellään ja Hiidenmaan kunnat yhdistettiin yhdeksi.
Muutoksen osana maakuntahallinto puretaan vuoden 2018 aikana.
Suomen ja Viron kunnilla on ollut 1990-luvulla aloitettuja ystävyyskuntasuhteita yli 250. Molemmissa maissa tapahtuneiden merkittävien kuntamuutosten takia osapuolet joutuvat pohtimaan suhteiden tulevaisuutta uudelta pohjalta.