Albert Moll
Albert Mauritz Moll (s. 11. elokuuta 1909 k. 25. lokakuuta 1989) oli monipuolinen urheilija, urheiluakrobaatti ja persoonallisuus. Hänen lajejaan olivat mm. nyrkkeily, melonta, mäenlasku, uinti, vesipallo, uinnin kerroshypyt ja viestijuoksu. Hän oli mestariurheilija, mutta tunnettiin myös urheilun showmiehenä.
Varsinaisen urheilu-uransa jälkeen Albert Moll toimi vielä urheilun järjestötehtävissä mm. Helsingin Olympialaisten melontatoimikunnassa, Helsingin Jyryn johtokunnassa ja melontajaoston perustajana, ja vuonna 1979 Liittojuhlien melontakilpailujen ylituomarina.
Ammatiltaan Albert Moll oli majakkateknikko. Hän oli huoltanut kaikkia Suomen majakoita, myös luovutetuille alueille jääneitä, mm. Suursaaren Pohjoiskorkian majakkaa.
Hänen äitinsä oli teiskolainen, isä syntyisin Vormsin saarelta Virosta. Albert oli perheen kolmesta veljeksestä keskimmäinen.
Työnantaja oli vuosikymmenten ajan Merenkulkuhallitus.
Vuonna 1928 Spartakiadeissa Moskovassa Albert Moll saavutti nyrkkeilyn raskaassa keskisarjassa toisen sijan. Gunnar Bärlund voitti hänet tuolloin pisteillä loppuottelussa. Moll puhelikin myöhemmin, että koskaan hän ei voittanut GB:tä mutta ei myöskään koskaan tullut tyrmätyksi. GB oli voittanut tyrmäyksellä ennen ammattilaisuraansa kaikki kuusi käymäänsä maaottelua.
Suomenmestaruuden nyrkkeilyn raskaassa keskisarjassa Moll voitti vuonna 1931. Hopeaa tuli raskaassa sarjassa vuosina 1932 ja 1935, sekä pronssia 1934 ja 1938.
Vuonna 1936 Albert Moll voitti Suomen mestaruuden kaksikkojen 10 000 metrillä veljensä Arvo Mollin kanssa.
Melomisen lisäksi Albert Moll tunnettiin A.Mollin kanoottiveistämöstä, jonka hän omisti veljensä Arvon kanssa. Albert myös piirsi ja teki prototyypit 16 eri kanoottimallille. Hän toimi kanoottien suunnittelijana ja rakentajana sekä nuorten melontaharrastajien opettajana.
Albert toimi Helsingin Olympialaisten melonnan järjestelytoimikunnan sihteerinä.
Albert Moll perusti Helsingin Jyryn melontajaoksen ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1946-1967 ja 1970
50-vuotispäivänään Moll hauskuutti yleisöä tekemällä 50 eskimopyörähdystä.
Kun Albert vuonna 1969 täytti 60 vuotta, Kansan Uutiset kertoi, että parhaiten Albert ehkä muistetaan urheilun show-miehenä. Hän kykeni viihdyttämään yleisöä esim. näyttävällä eskimopyörähdysohjelmalla, jollaisia nähtiin mm. MM-melontojen pääkatsomon edessä ja Jyryn* vesiurheilujuhlassa Pikkukoskella.
Mäenlasku oli Albertin intohimo lähes parinkymmenen vuoden ajan. Helsingin Alppilassa oli 20-luvulla useita hyppyreitä, joista hän hyppäsi Jyryn, Ponnistuksen ja Kullervon poikien kanssa.
Hyppy yhdellä suksella, usein kilpailujen päätteeksi, oli Albertin bravuuri. Mm. vuonna 1929 hän hyppäsi näin Alppilan lisäksi Herttoniemessä, Hyvinkäällä, Pyynikillä, Lahdessa ja Puijolla. Mäenlaskusta hänet palkittiin TUL:n nuorten hopeamitalilla 1927. Yhdistetyssä TUL:n nuorten kultaa hän saavutti niinikään vuonna 1927.
Koti-Posti -lehti kirjoitti 70-luvulla: ”Ennen kuin Eduskuntatalo rakennettiin, oli paikalla hyppyrimäki. Siinä Albert Moll hyppäsi yhdellä suksella 17 metriä.”
Moskovan spartakiadeissa 1928 Albert Moll osallistui myös uimahyppyihin. Tuolloin leikkimielisyys oli kuulemma tärkeämpää kuin sijoitus. Osallistujia kerrottiin olevan satoja.
Albert voitti TUL:n nuorten mestaruuden kerroshypyissä ja kaksi pronssia rintauinnissa. Lisäksi hän pelasi kolme kautta Jyryn vesipallojoukkueessa mestaruussarjassa.
Albert kertoi: ”Talvella 1953 olin korjaamassa merentutkimusalus Arandan tutkaa Valmetin telakalla Katajanokalla. Näin jäällä kaksi lasta. Katselin heitä myös tutkasta. Äkkiä toinen lapsista katosi kuvaputkelta. Ikkunasta en myöskään nähnyt lasta.  Hälytin miehiä paikalle. He juoksivat lasten luokse ja  saivat lankkujen avulla jäihin pudonneen pikkupojan pelastettua. ”
Myöhemmin maaherra Kaarlo Pitsinki palkitsi Albertin ja paikalle rientäneet miehet teosta hengenpelastusmitalilla.
Albert Moll sai elämänsä aikana myös muita kunnianosoituksia, kuten:
Suomen Urheilun hopeinen ansioristi
Suomen Urheilun kultainen ansioristi vuonna 1970
Suomen Leijonan Ritarikunnan ansioristi
Olympialaisten 2. luokan ansioristi vuonna 1952 (toimitsijan työstä Helsingin olympialaisissa, joissa hän toimi melonnan järjestelytoimikunnan sihteerinä)
Talvisodan Muistomitali
Albertin energia oli ehtymätöntä. Eläkepäivillään hän alkoi mm. kutoa ryijyjä.