hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gilbert Roland
Gilbert Roland (oikealta nimeltään Luis Antonio Dámaso de Alonso; 11. joulukuuta 1905 Ciudad Juárez, Chihuahua – 15. toukokuuta 1994 Beverly Hills, Kalifornia) oli meksikolaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä.
Meksikon Ciudad Juárezissa syntynyt Luis Antonio Dámaso de Alonso alun perin aikoi ryhtyä isänsä tapaan härkätaistelijaksi. Perhe muutti Yhdysvaltain Texasissa sijaitsevaan El Pasoon Meksikon vallankumouksen aikana, ja de Alonso kiinnostui näyttelemisestä, kun hänet otettiin sattumalta avustajaksi elokuvaan. Hän kehitti Gilbert Roland -taiteilijanimensä kahden lempinäyttelijänsä, John Gilbertin ja Ruth Rolandin, nimistä. Roland tuli myöhemmin tunnetuksi "latinorakastajan" rooleistaan.
Rolandin ensimmäinen suuri elokuvarooli oli romanttisessa komediassa "Ylioppilasheila" (1925), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Clara Bow. Roland ja Bow olivat lyhyen aikaa kihloissa. 1920-luvun lopulla hän näytteli neljässä Norma Talmadgen elokuvassa, jotka olivat "Camille" (1926), "Kyyhkynen" (1927), "Nainen kadulta" (1928) ja "New Yorkin öitä" (1929). Rolandille ja Talmadgelle kehittyi rakkaussuhde, joka kesti vuoden 1932 loppuun. Roland esiintyi myöhemmin useasti yhdysvaltalaiselokuvien espanjankielisissä versioissa.
1940-luvulta alkaen kriitikot alkoivat kiinnittää huomiota Rolandin näyttelijäntaitoihin, ja ylistivät hänen roolisuorituksiaan elokuvissa "Yö Kuuban yllä" (1949), "Särkyneiden haaveiden kaupunki" (1952), "Vihan lahti" (1953) ja "Cheyenne" (1964). Roland sai kaksi parhaan miessivuosan Golden Globe -ehdokkuutta vuosina 1953 ja 1965 elokuvista "Särkyneiden haaveiden kaupunki" ja "Cheyenne". 1940-luvun puolesta välistä alkaen Roland näytteli suosittua The Cisco Kidiä sen omassa elokuvasarjassaan. Roland teki viimeisen elokuvaroolinsa vuonna 1982. 1950-luvun puolesta välistä alkaen Roland alkoi esiintyä televisiossa. Hän teki vierailevia rooleja muun muassa televisiosarjoihin "Hitchcock esittää", "Gunsmoke" ja "Bonanza". Näyttelijänuransa aikana Roland esiintyi yli 100:ssa elokuvassa ja yli 30:ssa televisiotuotannossa.
Roland sai elokuvaurastaan ja työstään viihdeteollisuuden hyväksi tähden Hollywoodin Hollywood Walk of Famelle osoitteeseen 6730 Hollywood Boulevard 8. helmikuuta vuonna 1960.
Gilbert Roland oli elämänsä aikana kahdesti aviossa. Hän avioitui näyttelijä Constance Bennettin kanssa 20. huhtikuuta vuonna 1941, mutta heidän avioliittonsa päättyi eroon 13. kesäkuuta vuonna 1945. He saivat kaksi lasta, Lorindan ja Gylin. Roland avioitui toisen kerran Guillermina Cantún kanssa 12. joulukuuta vuonna 1954. Heidän avioliittonsa kesti aina Rolandin kuolemaan toukokuuhun 1994 asti.
Gilbert Roland kuoli syöpään 88-vuotiaana Kalifornian Beverly Hillsissä 15. toukokuuta vuonna 1994. Roland tuhkattiin, ja hänen tuhkansa siroteltiin mereen.
Molly Quinn
Molly Caitlyn Quinn (s. 8. lokakuuta 1993 Texarkana, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetaan ehkä parhaiten Alexis Castlen roolista televisiosarjassa "Castle". Quinn on esiintynyt sivuosissa muun muassa elokuvissa "Tule omakseni" (2009) ja "Millerit" (2013). Hänellä on myös ollut rooli elokuvassa "Avalon High" (2010). Animaatiosarjassa "Winx-klubi" Quinn ääninäyttelee Bloom-keijua.
Quinn aloitti näyttelijänuran vuonna 2007 pienellä roolilla komediaelokuvassa "".
Vuosina 2009–16 Quinn näytteli päähenkilön tytärtä Alexis Castlea televisiosarjassa "Castle".
Vuodesta 2011 lähtien Quinn on toiminut Bloom-keijun englanninkielisenä äänenä Winx-klubin eri animaatiosarjoissa. Samana vuonna hän toimi kertojana "Varjojen kaupungit" -kirjasarjan neljännen osan ("Langenneiden enkelten kaupunki") äänikirjassa.
Vuonna 2015 Quinn esitti Hermione Grangeria YouTubessa "Princess Rap Battle" nimiseen projektiin kuuluvassa musiikkivideossa. Sitä on katseltu yli 31 miljoonaa kertaa vuoden 2018 heinäkuuhun mennessä.
Neville Hall
Neville Hall (s. 1962 Wellington) on uusiseelantilainen säveltäjä, joka on asunut Sloveniassa vuodesta 1993. Hän opiskeli sävellystä John Elmslyn ja John Rimmerin johdolla Aucklandin yliopistossa vuosina 1987–91 ja sai sieltä musiikin maisterin arvon. Hän sai tämän jälkeen opetusta Franco Donatonilta Accademia Musicale Chigianassa Italiassa vuonna 1992. Hall on saanut monia palkintoja Uudessa-Seelannissa, Italiassa ja Sloveniassa.
Hallin sävellystuotanto koostuu pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksista, joita on esitetty eri puolilla maailmaa. Hallilla oli Chamber Music New Zealandin säveltäjäresidenssi vuonna 1995, ja hän toimi Slowind-festivaalin taiteellisena johtajana 2005.
Köpi Koski &amp; Projekti
Köpi Koski & Projekti on suomalainen tanssiyhtye, joka on perustettu vuonna 1977.
Johan Frosterus
Johan Frosterus -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
USS Savannah (CL-42)
USS Savannah (CL-42) oli Yhdysvaltain laivaston Brooklyn-luokan kevyt risteilijä, joka otettiin palvelukseen 1938. Se palveli toisessa maailmansodassa suojaten saattueita sekä tukien tykistöllään maihinnousuja. Alus poistettiin palveluksesta 1947 ja se romutettiin 1966
Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä. Sen köli laskettiin 31. toukokuuta 1934 ja alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1937. Aluksen kummina oli Jayne Maye Bowden Georgian senaattori Richard B. Russell Jr:n lapsenlapsi. Alus otettiin palvelukseen 10. maaliskuuta 1938 Philadelphian laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Robert C. Griffin.
Koeajojen päätyttyä alus lähti keväällä purjehdukselle Kuubaan ja Haitiin palaten 3. kesäkuuta Philadelphiaan, jossa se siirrettiin telakalle Rocklandin edustalla Mainessa suoritetuissa koeajoissa havaittujen muutostarpeiden vuoksi. Alus lähti 26. syyskuuta Philadelphiasta Euroopassa kytevän sodan vuoksi ja se saapui Portsmouthiin 4. lokakuuta evakuoidakseen tarvittaessa Yhdysvaltain kansalaisia. Münchenin sopimus kuitenkin laukaisi jännityksen ja alus palasi Norfolkiin 18. lokakuuta. Se osallistui talvisotaharjoitukseen Karibialla, minkä jälkeen alus vieraili Savannahissa 12.-20. huhtikuuta 1939. Alus lähti 26. toukokuuta Norfolkista läpäisten Panaman kanavan 1. kesäkuuta ja se saapui 17. kesäkuuta San Diegoon, mistä se pian siirtyi edelleen Long Beachiin.
Alus liitettiin operaatio Torchin läntisen maihinnousuosaston osaksi kontra-amiraali Monroe Kellyn pohjoista maihinnousuryhmää. Se lähti 24. lokakuuta 1942 Norfolkista ja alus liittyi neljä päivää myöhemmin ryhmäänsä noin 450 merimailia eteläkaakkoon Cape Racesta.
"USS Savannah" oli ensimmäinen Yhdysvaltain laivaston alus, joka avasi tulen 9. syyskuuta Salernonlahdelta kohti saksalaisten asemia. Alus tuhosi rautatiepatterin sekä pakotti panssarijoukot vetäytymään. Alukseen osui 11. syyskuuta radio-ohjattu pommi tykkitorniin läpäisten kolme kantta ennen räjähtämistä. Aluksen pohja repesi ja kylkeen tuli aukko. Puoli tuntia myöhemmin räjähti tykkihuoneessa. Miehistö sai vuodon ja tulipalon hallintaan sekä oikaistua vuodon aiheuttaman kallistuman. Hinaajien "Hopin" ja "Morenon" avustamana alus aloitti omin konein matkan kohti Maltaa, jonne se saapui 12. syyskuuta. Aluksella sai surmansa 197 miestä ja lisäksi 15 loukkaantui vaikeasti.
Alus siirrettiin reserviin 22. huhtikuuta 1946 ja se poistettiin palveluksesta 3. huhtikuuta 1947. Alus poistettiin alusluettelosta 1. maaliskuuta 1959 ja se myytiin 25. tammikuuta 1966 romutettavaksi Bethlehem Steel Companylle.
Gianni Pittella
Gianni Pittella (s. 19. marraskuuta 1958 Lauria, Potenzan maakunta) on italialainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 1999. Hän toimi parlamentin varapuhemiehenä 2009–2014 ja on ollut sosialistien ja demokraattien ryhmän puheenjohtaja heinäkuusta 2014. Pittella edustaa Italian Demokraattista puoluetta.
Vuosina 1999–2002 Pittella oli Euroopan parlamentin Armenian, Azerbaidžanin ja Georgian parlamentaarisen yhteistyövaliokunnan valtuuskunnan varapuheenjohtaja. Hän on ollut budjettivaliokunnan (1999–2009), sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan (2009–2012) sekä kulttuurivaliokunnan (2012–2014) jäsen.
Ranskan ympäriajo 2014
Ranskan ympäriajo 2014 oli järjestyksessään 101. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Se alkoi Britannian Leedsistä 5. heinäkuuta ja päättyi Pariisiin 27. heinäkuuta 2014. Kilpailu muodostui 21 etapista, yhteispituudeltaan 3 664 kilometriä.
Kilpailun suurimpina ennakkosuosikkeina pidettiin Chris Froomea ja Alberto Contadoria. Froome joutui kuitenkin keskeyttämään kaatumisten seurauksena viidennellä etapilla. Contador hävisi samalla, mukulakiviosuuksia sisältäneellä etapilla, yli kaksi ja puoli minuuttia etapilla kolmanneksi sijoittuneelle, kokonaiskilpailun johtoaan vankistaneelle Vincenzo Nibalille.
Contador joutui keskeyttämään kilpailun kaatumisen seurauksena kymmenennellä etapilla. Etapin voittanut Nibali palasi kokonaiskilpailun johtoon menetettyään Maillot jaune -paidan edellispäivänä Tony Gallopinille. Nibali voitti vielä vuoristossa ajetut 13. ja 18. etapin sekä kokonaiskilpailun lopulta 7 minuutin 37 sekunnin erolla Jean-Christophe Péraudiin, nuorten kilpailun voittanut Thibaut Pinot sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Peter Sagan, mäkikirikilpailun Rafał Majka ja joukkuekilpailun Ag2r-La Mondiale.
Lähde: Le Tour
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 22 joukkuetta:
Etapit 1–11 Ranskan ympäriajossa 2014Etapit 12–21 Ranskan ympäriajossa 2014
Lähde: Cyclingnews
Lähde: Le Tour
Kutchin piirikunta
Kutchin piirikunta (, ) on yksi Gujaratin osavaltion 33 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu etelästä ja lännestä Kutchinlahteen, pohjoisesta Pakistanin Sindhin provinssiin ja idästä Banaskanthan, Patanin, Surendranagarin ja Morbin piirikuntiin.
Kutchin piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 2 092 371 asukasta.
Suomen ja Pakistanin väliset suhteet
Suomen ja Pakistanin välisillä suhteilla tarkoitetaan Suomen tasavallan ja Pakistanin islamilaisen tasavallan kahdenvälisiä suhteita. Diplomaattiset suhteet solmittiin 12.1.1951 ja ne pohjautuivat pitkään lähinnä kaupan varaan. Viime vuosina Suomi on myös osallistunut kehitysyhteistyöhön ja humanitaariseen apuun Pakistanissa, esimerkiksi myöntämällä varoja Maailmanpankin Yhteisrahoitusohjelmaan (Multi Donor Trust Fund), jonka avulla jälleenrakennetaan tulvien tuhoamia raja-alueita. Viimeisimmät Suomi-Pakistan poliittiset konsultaatiot pidettiin huhtikuussa 2014 Helsingissä.
Pakistanilla ei ole suurlähetystöä Suomessa, mutta Suomen kansalaiset saavat konsulipalveluita Pakistanin Tukholman suurlähetystöstä . Vuoden 2016 alusta alkaen Pakistanilla on muutaman vuoden tauon jälkeen Suomessa taas kunniapääkonsulaatti , pääkonsuli Wille Eerola nimitettiin tehtäväänsä helmikuussa 2016. Suomen Islamabadin suurlähetystö Pakistanissa suljettiin väliaikaisesti elokuussa 2012 valtion säästöohjelman vuoksi . Nyt Pakistan-suhteista vastaa Etelä-Aasian kiertävä suurlähettiläs, Harri Kämäräinen, jonka toimisto sijaitsee Helsingissä ulkoasiainministeriössä . Kiertävä suurlähettiläs panostaa erityisesti taloudellisen yhteistyön kehittämiseen. Suomella on yhä kunniapääkonsulaatti Karachissa, ja kaksi muuta kunniakonsulaattia Islamabadin ja Lahoren kaupungeissa Pakistanissa .
Suomalais-pakistanilainen kauppayhdistys on sekä Suomessa että Pakistanissa rekisteröity järjestö, jonka tarkoituksena on kehittää Suomen ja Pakistanin välisiä suhteita kaupan, teollisuuden ja muun elinkeinotoiminnan aloilla . Vaikka kahdenvälinen kauppa on perinteisesti ollut melko maltillista, suomalaisten kiinnostus liiketoimintaan Pakistanissa on kasvamassa. Joitakin merkittäviä suomalaisyrityksiä toimii jo Pakistanissa. Vuosina 2014-2016 Suomen vienti Pakistaniin on kolminkertaistunut. Suomalais-pakistanilainen kauppayhdistys on isännöinyt vuodesta 2014 alkaen jo kolme vienninedistämistilaisuutta Islamabadissa ja yhden Helsingissä.
Pohjanmaan tuomiokunta
Pohjanmaan tuomiokunta oli keskiajalla ja uuden ajan alussa Pohjanmaan ainoa tuomiokunta. Vasta vuonna 1648 Pohjanmaa jaettiin kahteen tuomiokuntaan, Oulun läänin tuomiokuntaan ja Vaasan läänin tuomiokuntaan. Mutta jo 1653 tuomiokunnat yhdistettiin jälleen yhdeksi Pohjanmaan tuomiokunnaksi. Vuosina 1676–1680 Pohjanmaalla toimi kaksi tuomaria, Bengt Rosenhane ja Kristoffer Gyllenstierna, mutta tuomiokunnan aluetta ei silti ollut jaettu kahtia. Vuonna 1680 tapahtuneessa tuomioistuinlaitoksen uudistustyössä Pohjanmaan tuomiokunta jaettiin kahtia, jolloin muodostuivat Pohjois-Pohjanmaan tuomiokunta ja Etelä-Pohjanmaan tuomiokunta.
Valkoevätörö
Valkoevätörö ("Romanogobio albipinnatus") on Mustaanmereen ja Kaspianmereen laskevissa joissa tavattava särkikalalaji.
Valkoevätörö on pienikokoinen pohjalla elävä kala. Se muistuttaa paljon tavallista töröä, mutta valkoevätörön evät ovat vaaleammat kuin törön pilkkurivien kirjailemat selkä- ja pyrstöevät.
Laji on ensimmäisen kerran tavattu Suomessa Saimaan kanavassa vuonna 2014 vieraslajina. Suurin Suomessa pyydetty valkoevätörö on ollut 9,5 cm pitkä.
Ruotsin Superliiga
Ruotsin Superliiga ()
Etapit 1–11 Ranskan ympäriajossa 2014
Ranskan ympäriajon 2014 etappien 1–11 tulokset.
1. etapin tulokset
Kokonaistilanne 1. etapin jälkeen
2. etapin tulokset
Kokonaistilanne 2. etapin jälkeen
3. etapin tulokset
Kokonaistilanne 3. etapin jälkeen
4. etapin tulokset
Kokonaistilanne 4. etapin jälkeen
5. etapin tulokset
Kokonaistilanne 5. etapin jälkeen
6. etapin tulokset
Kokonaistilanne 6. etapin jälkeen
7. etapin tulokset
Kokonaistilanne 7. etapin jälkeen
8. etapin tulokset
Kokonaistilanne 8. etapin jälkeen
9. etapin tulokset
Kokonaistilanne 9. etapin jälkeen
10. etapin tulokset
Kokonaistilanne 10. etapin jälkeen
11. etapin tulokset
Kokonaistilanne 11. etapin jälkeen
Sergei Eremenko
Sergei Eremenko (, s. 6. tammikuuta 1999 Pietarsaari, Suomi) on venäläinen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa SJK:ta lainalla latvialaisesta Spartaks Jūrmalasta. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Eremenkolla on myös Suomen kansalaisuus, mutta hän on valinnut maajoukkueekseen Venäjän maajoukkueen.
Eremenko on Jaron kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 15-vuotiaana 6. heinäkuuta 2014 hänen isänsä Alexei Eremenkon, Jaron silloisen päävalmentajan, vaihdettua hänet kentälle 1–2 kotitappiossa Vaasan Palloseuraa vastaan. Kaudella 2015 Eremenko pelasi Jaron edustusjoukkueessa 19 Veikkausliiga-ottelua ja vietti aikaa myös JBK:ssa lainalla, jossa hän pelasi kolme ottelua Kakkosessa. Jaro putosi kaudeksi 2016 Ykköseen, jossa Eremenko pelasi 11 ottelua.
Elokuussa 2016 Eremenko siirtyi sveitsiläiseen Baseliin pelaten kauden 2016–2017 seuran juniorijoukkueessa. Tammikuussa 2018 Eremenko siirtyi latvialaiseen Spartaks Jūrmalaan, josta hänet lähetettiin lainalle venäläiseen Spartak Moskovaan. Tammikuussa 2019 Eremenko siirtyi lainalle Veikkausliigan SJK:hon.
Eremenko on edustanut Suomea junioritasolla. Maaliskuussa 2018 hän ilmoitti edustavansa jatkossa Venäjää. FIFA hyväksyi virallisesti edustusoikeuden siirron huhtikuussa 2018.
Eremenkon veljet Alexei Eremenko Jr. ja Roman Eremenko ovat myös ammattilaisjalkapalloilijoita.
Kymenkartanon läänin ja Lappeen kihlakunnan tuomiokunta
Kymenkartanon läänin ja Lappeen kihlakunnan tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Alueen tuomiokuntajaossa tapahtui 1600-luvulla sellaiset muutokset, että Kymenkartanon läänin itäosa eli Vehkalahti ja Virolahti oli 1646–1652 omana tuomiokuntanaan. Vuonna 1653 muodostettiin Kymenkartanon tuomiokunta osista Porvoon tuomiokuntaa ja Lappeen tuomiokuntaa.
Kymenkartanon lääni koostui ennen vuotta 1680 seuraavista pitäjistä:
Kymenkartanon lääniin yhdistettiin 1680 myös Lappeen kihlakunta. Yhdistämisen tuloksena muodostuneeseen uuteen tuomiokuntaan kuului kahdeksan pitäjää:
Isonvihan (1713–1721) aikana tuomiokunnassa pidettiin viimeiset käräjät ennen keskeytystä kesällä 1712 ja oikeudenkäyntitoiminta aloitettiin uudelleen helmikuun lopulla 1722. Vuonna 1721 solmitussa rauhansopimuksessa tuomiokunta menetti vain pienen osan alueestaan Venäjälle. Kesäkuussa 1722 Turun hovioikeus määräsi tuomiokunnan tuomarin pitämään huolta myös Säkkijärven oikeudenhoidosta. Seuraavan vuoden alusta alkaen Säkkijärvi liitettiin tuomiokuntaan Lappeen–Joutsenon käräjäkunnan osana. Pikkuvihan (1742–1743) aikana ei käräjiä ilmeisesti järjestetty tai sitten näiden vuosien tuomiokirjat ovat tuhoutuneet, sillä niitä ei ole säilynyt nykypäiviin saakka. Vuoden 1743 rauhansopimuksen perusteella osa tuomiokunnan alueesta luovutettiin Venäjälle. Jäljelle jäänyt osa yhdistettiin Porvoon läänin kanssa uudeksi tuomiokunnaksi 1750 ja näin muodostui Porvoon ja Kymin kihlakuntien tuomiokunta.
Klas
Klas on ruotsalainen miehen etunimi. Saksalaisen, myös Suomessa esiintyvän Klaus-nimen tavoin se on alku­perältään lyhentynyt muoto nimestä Nikolaus. Useista Suomen historian henkilöistä, joiden nimi on ollut Klas, käytetään suomen­kielisessä kirjallisuudessa vakiintuneesti nimeä Klaus. Klasin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 7. heinäkuuta
Suomessa nimi Klas on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 1070 henkilölle.
Kuopio Maraton
Kuopio Maraton on Itä-Suomen suurin yksipäiväinen juoksu/kuntoilutapahtuma, joka kerää vuosittain noin 2 500 osallistujaa. Tapahtuman järjestää Pohjois-Savon Liikunta ja Kuopion Reipas.
Kuopio Maratonilla on matkoja ja sarjoja kaiken tasoisille kuntoilijoille. Maratonin (42,195 km) ja puolimaratonin (21,1 km) lisäksi tapahtumassa voi osallistua myös kymmenelle kilometrille. Puolimaratonille ja Kympille voi osallistua myös kävellen, ilman ajanottoa. Pienimmille lapsille Kuopio Maratonilla järjestetään 4 ja 2 kilometrin matkat.
Kuopio Maratonin reitti starttaa Kylpylähotelli Rauhalahden pihalta kohti Särkiniemeä, mistä juoksijat jatkavat kohti Savilahtea. Yliopiston kohdalta matka jatkuu kohti keskustaa. Niiralan ja Linnanpellon kautta reitti kiertää Itkonniemelle, mistä reitti laskeutuu Kuopion Satamaan. Sataman jälkeen juoksijat pääsevät nauttimaan luonnon kauniin Väinölänniemen maisemista, ennen kuin matka jatkuu Haapaniemen ja Särkiniemen rantojen kautta takaisin Rauhalahteen. Reitti on pituudeltaan 21,1 km ja Maratonin juoksevat sen kahdesti. Kuopio Maratonin reitti on kohtuullisen tasainen ja nopea loivine pitkine laskuineen. Kaunis järvimaisema kruunaa kuntoilukokemuksen.
Kuopio Maraton järjestetään perinteisesti syyskuun ensimmäisenä viikonloppuna.
Juoksun ja kävelyn lisäksi Kuopio Maratonilla voi osallistua myös rullaluistelumaratonille ja -puolimaratonille. Rullaluistelijat voivat luistella sauvojen kanssa tai sauvoitta. Rullaluistelureitti suuntaa Rauhalahdesta kohti Petosta, mistä reitti kääntyy Kaislastenlahteen, jossa sijaitsee maratonin kääntöpaikka. Molemmat reitit luistellaan yhtenä lenkkinä.
Savon tuomiokunta
Savon tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Itä-Suomesta tunnetaan kihlakunnantuomareita 1530-luvulta lähtien. Sitä ennen alimman asteen oikeudenhoidosta oli huolehtinut Viipurin linnan päällikkö. Varhaisin tiedetty Savon kihlakunnantuomari on Jöns Kirjuri, joka hoiti virkaansa 1537–1542. Itä-Suomeen muodostettiin 1500-luvulla kolme tuomiokuntaa: Savon tuomiokunta, Lappeen tuomiokunta ja Äyräpään tuomiokunta. Näistä Savon tuomiokunta jaettiin kahtia 1653 ja näin muodostettiin Pien-Savon eli Vähä-Savon tuomiokunta ja Suur-Savon tuomiokunta.
New Orleans -luokka
New Orleans -luokka oli Yhdysvaltain laivaston seitsemän 1930-luvulla valmistetun raskaan risteilijän muodostama alusluokka. Alun perin luokka oli nimetty Astoria-luokaksi, mutta "USS Astorian" tuhouduttua ja luokkaan kuuluneiden alusten modifiointityön jälkeen luokan nimi vaihdettiin New Orleans -luokaksi.
Luokan alukset osallistuivat toisen maailmansodan Tyynenmeren raskaimpiin taisteluihin. "USS Astoria", "USS Quincy" ja "USS Vincennes" upposivat Savonsaaren taistelussa ja kolme muuta vaurioituivat Guadalcanalin taisteluissa. Ainoastaan "USS Tuscaloosa" vietti pääosan sodasta Atlantilla eikä vaurioitunut sodan aikana. Neljä sodasta selvinnyttä alusta siirrettiin reserviin heti sodan päätyttyä ja ne myytiin romutettaviksi 1959.
Kolme ensimmäistä alusta tilattiin laivaston telakoilta osana vuoden 1929 budjettia. Näiden alusten piti olla toisinto Portland-luokasta. Kolme seuraavaa seuraavan vuoden budjetista ja viimeinen vuoden 1931 budjetista. Vuoden 1930 Lontoon laivastosopimus salli kuitenkin vain yhden aluksen valmistamisen vuonna 1934 samoin kuin seuraavana vuonna. Vuoden 1935 alus valmistettiin todellisuudessa kevyenä risteilijänä Brooklyn-luokan pohjalta. Numerot 40–42 olivat Brooklyn-luokan aluksia.
Porvoon ja Kymin kihlakuntien tuomiokunta
Porvoon ja Kymin kihlakuntien tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Se muodostettiin 1750 yhdistämällä Porvoon lääni ja vuoden 1743 rauhansopimuksen perusteella Ruotsille jäänyt osa Kymenkartanon läänin ja Lappeen kihlakunnan tuomiokuntaa. Vuoden 1776 järjestelyyn perustuen tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:
Tuomiokunta jaettiin kahtia 8. heinäkuuta 1807 annetulla kuninkaallisella kirjeellä. Näin syntyi Porvoon kihlakunnan tuomiokunta ja Kymin kihlakunnan tuomiokunta.
Palkkio
Palkkio on palkitseva asia, joka saa tekemään jonkin asian tai toistamaan asiaa sen saamisen tai saamisen toivon vuoksi. Palkkio voi olla esimerkiksi palkinto tai rahallinen korvaus jostakin tehdystä. Palkkiot voivat motivoida ihmistä: esimerkiksi työstä maksettava palkka ja palkankorotukset kannustavat ihmistä työskentelemään. Yritysten johtajille asetetaan kannustinpalkkioita. Erilaisissa uhkapeleissä ja onnenpeleissä on asettu palkkio voittajalle. Etsintäkuulutettujen rikollisten ja kadonneiden tavaroiden löytämisestä voi saada löytöpalkkion.
USS Massachusetts (BB-59)
USS Massachusetts (runkonumero BB-59) oli Yhdysvaltain laivaston South Dakota -luokan taistelulaiva, ja nykyisin se on museona.
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1938 Bethlehem Steel Corporationin Fore Riverin telakalta, missä köli laskettiin 20. heinäkuuta 1939. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta 1941 kumminaan Charles Francis Adamsin puoliso ja liitettiin laivastoon 12. toukokuuta 1942 Bostonissa ensimmäisenä päällikkönään Francis E. M. Whiting.
Koeajojen päätyttyä alus lähti 24. lokakuuta 1942 Casconlahdelta Mainesta, ja se kohtasi neljä päivää myöhemmin merellä operaatio Torchin läntisen maihinnousuosaston. Se oli operaatiossa amiraali H. Kent Hewittin lippulaivana. "Massachusettsin" ensimmäinen taistelu alkoi 8. marraskuuta Casablancan edustalla. "Massachusetts" ja sen seurassa olleet kaksi risteilijää ja kaksi hävittäjää joutuivat kahden Casablancaa suojaavan raskaan rannikkopatterin tuleen. Samaan aikaan Casablancan satamassa oli keskeneräinen Vichyn Ranskan laivaston taistelulaiva "Jean Bart", jonka kahdesta 15 tuuman tykkitornista vain toinen oli asennettuna paikoilleen. Seuranneessa taistelussa Jean Bart sai viisi osumaa Massachusettsin 16 tuuman kranaateista, jolloin sen ainoa päätykistön torni vaurioitui toimintakelvottomaksi. Tämän jälkeen "Massachusetts" ja sen seurassa olleet alukset keskittivät tulensa satamassa olleisiin muihin ranskalaisaluksiin, jolloin kaksi hävittäjää ja yksi kevyt risteilijä upposivat. Alus tulitti vielä rannikkopattereita räjäyttäen ampumatarvikevaraston. "Massachusetts" ampui taistelussa 786 kappaletta 16 tuuman kranaatteja, joita oli alun alkaen ollut mukana 800. Tulitauon jälkeen alus aloitti 12. marraskuuta paluumatkan Yhdysvaltoihin, jossa se valmistautui siirtymään Tyynellemerelle.
Alus poistettiin palveluksesta 27. maaliskuuta 1947, ja se poistettiin alusluettelosta 1. kesäkuuta 1962. Alus on ollut 14. elokuuta 1965 alkaen museona Battleship Covessa.
Søren Bobach
Søren Bobach (s. 25. huhtikuuta 1989 Silkeborg, Tanska) on tanskalainen suunnistaja. Trentinon maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 Bobach voitti sprintin maailmanmestaruuden ja sijoittui sprinttiviestissä hopealle. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti sprinttiviestissä maailmanmestaruuden. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa hän sai sprinttiviestissä hopeaa. Vuonna 2014 Bobach voitti yhden maailmancupin osakilpailun ja sijoittui kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi.
Juniorien maailmanmestaruuskilpailuissa Bobach on voittanut maailmanmestaruuden keskimatkalla 2006 ja saavuttanut hopeaa pitkällä matkalla 2009 sekä pronssia sprintissä ja keskimatkalla 2008 sekä viestissä 2009. Bobach oli vuonna 2011 mukana Halden SK:n joukkueessa voittamassa Jukolan viestiä. Nykisin hän edustaa seuratasolla tanskalaista OK Pan Århusia ja myös asuu Aarhusissa.
Søren Bobachin sisko Ida Bobach on myös suunnistaja.
Lahnajärven taukopaikka
Lahnajärven taukopaikka on kahvila-ravintola ja taukopaikka Suomusjärvellä Lahnajärven kylässä. Se sijaitsee seututien 110 (entisen valtatien 1) varrella Helsingin ja Turun puolivälissä Lahnajärven rannalla. Se avattiin alun perin vuonna 1952 ja suljettiin 2008, mutta avattiin jälleen uuden omistajan voimin syyskuussa 2015. Pia Landenin omistama yritys oli mukana Jyrki Sukulan tv-ohjelmassa "Kuppilat kuntoon", mutta meni konkurssiin 2018. Ravintolan toimintaa jatkaa Mehmet Tartkoy konkurssipesän vuokralaisena. Vuokralaisena toimii myös viereinen Vesipuisto Lahnis.
Lahnajärvi on Suomen ensimmäinen autoilijoille rakennettu taukopaikka, joka valmistui vuoden 1952 Helsingin olympialaisia varten.
Ajatus Lahnajärven taukopaikan perustamisesta syntyi kesällä 1951, kun Turun kautta Suomeen saapuneita ulkomaalaisia toimittajia kuljetettiin Helsinkiin tutustumaan vuoden 1952 kesäolympialaisten valmisteluihin. Kahvilatoiminta Lahnajärvellä alkoi olympiakesänä nimellä "Matka-Manna", ja 1950-luvulla paikalle avattiin myös Suomen Autoklubin ylläpitämä leirintäalue. Lahnajärven ravintola oli 250-paikkainen itsepalvelukahvila, jolla oli oma leipomo. Rakennuksessa oli myös taukotila linja-autonkuljettajille sekä henkilökunnan asuntoja. Vuonna 1967 avattiin anniskeluoikeuksilla varustettu ruokaravintola ja 1980-luvulla motelli. Työntekijöitä Lahnajärvellä oli enimmillään noin 70. Ravintolan vieressä toimi pitkään Shell-huoltoasema. Lahnajärven kahvila-ravintola oli vuodesta 1989 lähtien Rautakirjan tytäryhtiön Eurostradan omistuksessa.
Lahnajärven ravintola ja huoltoasema lopettivat toimintansa seitsemäksi vuodeksi marraskuussa 2008, kun Helsingin ja Turun välinen uusi E18-moottoritie avattiin liikenteelle. Vuonna 2011 Lahnajärven taukopaikka oli mukana Ylen tuottamassa "Suojele minua!" -televisiosarjassa, jossa esiteltiin katsojien ehdottamia rakennussuojelun arvoisia kohteita. Syyskuussa 2015 paikka avattiin uudelleen ilman huoltoasematoimintoja.
Martti Malmberg
Martti Malmberg (1911–2002) oli suomalainen kommunisti ja Suomen kommunistisen puolueen puoluehajaannuksessa uudistajien eli tulevan enemmistön puolelle varhaisessa vaiheessa asettunut SKP:n johtohahmo. Malmberg oli SKP:n järjestösihteeri 1945–1947 ja 1954– sekä SKP:n uudenmaan piirin piirisihteeri 1947–1953. Hän oli opiskellut 1930-luvun puolivälissä Moskovan Lenin-koulussa salanimellä "Joni Oder".
Ennen puoluehajaannuksen julkiseksi tehnyttä 14. edustajakokousta Malmberg jätti pääsihteeri Ville Pessille eroanomuksen järjestösihteerin toimestaan sekä puolueen poliittisesta toimikunnasta, koska koki epäluottamusta ylintä johtoa kohtaan. Hän sai
kuitenkin jäädä toimikuntaan yhdessä Hertta Kuusisen, Inkeri Lehtisen, Leo Suonpään ja Erkki Tuomisen kanssa.
Martti Malmberg toimi enemmistön vähemmistöpiireihin lähettämänä valtuutettuna Kymin piirissä. Malmbergin tehtävänä oli tehdä tunnetuksi puolueen virallista linjaa vähemmistön hallitsemassa piirissä.
Eteläamerikanketut
Eteläamerikanketut ("Lycalopex") on petoeläinsuku. Suvun lajeja tavataan Etelä-Amerikassa.
Sukuun kuuluvat seuraavat lajit:
Barvenkovon–Lozovan offensiivi
Barvenkovon-Lozovan offensiivi (eli ensimmäinen Izjumin taistelu) oli puna-armeijan operaatio toisessa maailmansodassa itärintamalla. Operaatio toteutettiin 18. - 31. tammikuuta 1942, jolloin puna-armeija eteni 90-100 kilometriä tuhoten Saksan 298., 68. ja 257. jalkaväkidivisioonat. Neuvostoliiton mukaan saksalaiset menettivät 25 000 sotilasta kaatuneina.
The Ways of Yore
The Ways of Yore on norjalaisen black metal -yhtye Burzumin järjestyksessään kahdestoista studioalbumi. Se jäljittelee musiikillisesti yhtyeen aiempia ambient-albumeita, sisältäen eroavaisuuksia tyylillisesti sekä laulun ulosannin että musiikin osalta. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 40.
Albumin vaikutteina ovat Euroopan historia sekä evoluutio. Kansikuva on ranskalaisen taiteilijan Gustav Dorén maalaus "Merlin".
Kaikki kappaleet kirjoittanut Burzum.
Boga
Boga ("Boops boops") on ahvenkalalaji. Bogaa tavataan Atlantin itärannikolla Norjasta Angolaan, Välimerellä sekä harvinaisena Mustallamerellä.
OFC:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 1998
Vuoden 1998 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Oseanian maanosaliitosta OFC:stä kymmenen maata. Joukkueet karsivat maanosan 0,5 kiintiöpaikasta, joka oli jaettu Aasian maanosaliiton AFC:n kanssa.
Karsintojen ensimmäisellä kierroksella joukkueet jaettiin Melanesian ja Polynesian karsintalohkoihin. Melanesian lohkon voittaja pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja toiseksi sijoittunut pelasi kaksoisottelun Polynesian lohkon voittajaa vastaan pääsystä toiselle kierrokselle.
Oseanian maanosaliiton neljä parhaiten FIFA-rankingissa sijoittunutta maata – Australia, Uusi-Seelanti, Tahiti ja Fidži – pääsivät suoraan karsintojen toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella joukkueet jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon. Lohkovoittajat pelasivat kaksoisottelun, jonka voittaja selviytyi liittojen väliseen karsintaotteluun.
Karsintojen voittaja Australia hävisi liittojen välisen karsintaottelun Iranille, eikä Oseaniasta selviytynyt yhtään maata 1998 MM-kisoihin.
Australia liittojen väliseen karsintaan yhteismaalein 5-0.
Iran selviytyi vierasmaalisäännön perusteella vuoden 1998 MM-kilpailuihin.
Tsolmitriptaani
Tsolmitriptaani on triptaaneihin kuuluva kemiallinen yhdiste, jota käytetään lääkkeenä migreenipäänsäryn lievittämiseen. Tsolmitriptaani on tryptamiinin synteettinen johdos. Tsolmitriptaanin arvellaan vähentävän pään verisuonten laajenemista, mikä helpottaa päänsärkyä ja muita migreenioireita, kuten pahoinvointia ja oksentamista sekä arkuutta valolle ja äänille. Tsolmitriptaani on PKV-lääke. Tsolmitriptaanin käytön kanssa tulee olla varovainen, jos on iskeeminen sydänsairaus tai käyttää muita triptaaneja tai masennuslääkkeitä. AstraZenecan tsolmitriptaanivalmisteen nimi on Zomig.
Sinnaritsiini
Sinnaritsiini on piperatsiinista johdettu kemiallinen yhdiste. Sinnaritsiinia käytetään pääasiassa lääkkeenä pahoinvoinnin ja oksentelun lievittämiseen. Sinnaritsiini on PKV-lääke.
Vaganovan balettiakatemia
Vaganovan balettiakatemia on maailman arvostetuimpiin kuuluva balettikouluihin kuuluva venäläinen balettioppilaitos. Se toimii Pietarissa, ja sen on perustanut vuonna 1738 Venäjän keisarinna Anna. Koulu sai nykyisen nimensä vuonna 1957 pitkäaikaisen johtajansa Agrippina Vaganovan mukaan..
Mikkelissä on järjestetty kesällä 2014 kolmatta kertaa balettiakatemian kurssi. Aiemmin kurssin on rahoittanut Savcorin yrittäjäpariskunta Savisalo Savcor Ballet'n nimissä, vuonna 2014 pääosin opetusministeriö.
Kurssin organisoi Hannu-Pekka Holmström, joka oli itse 1970-luvun alussa tanssin uusi tähti ja valmistunut Vaganovan balettiakatemiasta.
Paul Delaroche
Hippolyte (Paul) Delaroche (17. heinäkuuta 1797 Pariisi – 4. marraskuuta 1856 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat Ranskan ja Englannin historiaan liittyviä historiamaalauksia. Hän oli yksi oman aikansa arvostetuimmista ranskalaisista maalareista.
Delarochen perheellä oli vahva kytkös taidemaailmaan. Hänen isänsä oli taideasiantuntija, setänsä taidemuseon kuraattori ja veljensä taidemaalari. Hän oli lisäksi naimisissa taidemaalari Horace Vernet’n tyttären kanssa. Delaroche opiskeli maalaustaitoa Louis Étienne Wateletin ja vuodesta 1818 Antoine-Jean Grosin johdolla. Ensimmäisen näyttelynsä Pariisin salongissa hän piti vuonna 1822. Hänen varsinainen läpimurtonsa oli kaksi vuotta myöhemmin hänen esitellessään salongille teoksen "Jean D'Arc vankilassa". Delaroche sai sekä restauraation että heinäkuun monarkian aikana Ranskan valtiolta tilauksia julkisiin tiloihin sijoitettavista suurista Ranskan historiaa esittävistä maalauksista. Hän oli vuodesta 1832 École Nationale Supérieure des Beaux-Arts -taideoppilaitoksen professori. Samana vuonna hänet valittiin Ranskan instituutin jäseneksi vain 35-vuotiaana, nuorimpana henkilönä koko 1800-luvun aikana. Vuonna 1837 hän sai toteuttaa École des Beaux-Artsille valtavan taiteen historiaa esittävän seinämaalauksen, joka tunnetaan nimellä "Hémicycle". Taidekoulun palkintojenjakosalia koristava maalaus käsittää yhteensä 74 historiallista hahmoa. Delarochen maalaus "Lady Jane Greyn teloitus" sai vielä vuonna 1834 Pariisin salongissa hyvän vastaanoton, mutta hänen eräiden toisten töidensä jouduttua kolme vuotta myöhemmin kriitikkojen teilaamiksi hän ei enää antanut maalauksiaan esiteltäviksi Pariisin salonkiin.
Delaroche erikoistui suuriin historiamaalauksiin, joiden aiheet olivat usein traagisia ja toteutus tarkka yksityiskohdissa. Hän maalasi myös muotokuvia ja muita aiheita. Delarochen maalaukset olivat huolella valmisteltuja ja viimeisteltyjä. Hänen tyylinsä on sanottu edustaneen klassismin ja romantiikan välimaastoa. Delarochen realistiset historiamaalaukset tekivät hänestä yhden 1800-luvun puolivälin arvostetuimmista ranskalaisista akateemisen taiteen edustajista. Kaiverruksina ne levisivät myös tuhansiin koteihin ja tekivät hänestä suositun laajemmankin yleisön piirissä. Eläessään Delaroche oli arvostetumpi kuin samaan aikaan eläneet Eugène Delacroix tai Jean Auguste Dominique Ingres, joita kuitenkin pidetään nykyään häntä merkittävämpinä mestareina. Delarochen kuoltua hänen arvostuksensa alkoi laskea.
Delaroche valikoi historiamaalauksiinsa erilaisia aiheita, mutta vuonna 1828 valmistuneesta työstä "Kuningatar Elisabetin kuolema" alkaen hän erikoistui Englannin historiaan. Britanniassa eräs Delarochen suosituimmista töistä on vuonna 1830 valmistunut "Kuningas Edvard V ja Yorkin herttua Towerin linnassa", joka esittää niin sanottuja Towerin prinssejä. Vaimonsa kuoltua vuonna 1845 Delaroche luopui historiamaalauksesta ja omistautui viimeisinä vuosinaan taiteessan pääasiassa uskonnollisille aiheille. Hänen viimeisiin suuriin historiamaalauksiinsa kuuluu muun muassa "Napoleon Fontainebleaussa 31. maaliskuuta 1814".
David L. Leivo
David L. Leivo oli suomalainen tietokirjailija ja arkkiveisujen tekijä.
Leivo julkaisi vuosien 1917–1954 välillä runo- ja laulukokoelmia, kaskukokoelmia sekä unien tulkintaan ja sukupuoli- ja ehkäisyasioihin liittyviä tietokirjoja. Suurimman osan Leivon kirjoista kustansi helsinkiläinen "Kustannusliike Aatos".
Leivo toimitti myös 1922–1926 ilmestynyttä Kasku-Matti-ajanvietelehteä.
Nimellä "David L. Leivo":
Nimimerkillä "D. L.-Horma":
Nimimerkillä "Jukan Jaska":
Nimimerkillä "Agapeetus Reunanen":
George Eastman -palkinto
George Eastman -palkinto on taidemuseo George Eastman Housen vuonna 1955 perustama palkinto. George Eastman -palkinto on ensimmäinen yhdysvaltalaisen arkiston ja museon myöntämä palkinto. Palkinto annetaan henkilölle, jonka elämäntyö on ollut merkittävää elokuvataiteen kannalta.
Alun perin palkinto myönnettiin varhaisen mykän elokuvan aikakauden (1915–1925) elokuvanäyttelijöille, -ohjaajille ja elokuvaajille. Vuodesta 1957 alkaen palkintoa alettiin myöntää myöhäisen mykän elokuvan aikakauden (1926–1930) taiteilijoille. Varhaisimpia palkinnonsaajia olivat Charles Chaplin, Norma Talmadge, Mary Pickford, Joan Crawford, Frank Capra ja Gary Cooper. Myöhemmin George Eastman -palkintoa alettiin myöntää myös monille muille elokuvataiteen alojen tekijöille. Palkintogaala alkujaan pidettiin Eastman Theatressa, joka sijaitsee New Yorkin Rochesterissa. Nykyään palkintogaala pidetään George Eastman Housen Dryden Theatressa.
George Eastman -kunniastipendiaatti perustettiin vuonna 1995, ja se myönnetään taiteellisista saavutuksista.George Eastman -kunniamitali perustettiin vuonna 2006, ja se myönnetään tunnustuksena ansiokkaasta palvelusta George Eastmanin saavutuksien edistämisessä.Eastman House -kunniamaininta perustettiin vuonna 2009, ja se myönnetään taiteilijalle, jonka elämäntyö sisältää George Eastman House -taidemuseon suojelemien kohteiden perinteitä ja arvoja.
Jani Honkavaara
Jani Honkavaara (s. 2. helmikuuta 1976 Seinäjoki) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Kaudesta 2017 lähtien hän on toiminut Kuopion Palloseuran päävalmentajana.
Honkavaara aloitti pelaajauransa kasvattajaseurassaan TP-Seinäjoessa (ennen Törnävän Pallo-55). Pelatessaan joukkueessa hän esiintyi Suomen korkeimmalla sarjatasolla, Veikkausliigassa, yhteensä kymmenen kertaa. Myöhemmin urallaan hänet tunnettiin lähinnä vuosaarelaisen FC Viikinkien pelaajana.
Jalkapallouransa lopetettuaan Honkavaara nimettiin FC Viikinkien valmennusryhmään. Hän toimi seuran valmentajana ensin reservijoukkueessa ja sitten edustusjoukkueessa aina kauden 2009 loppuun saakka. Syksyllä 2009 hänet valittiin HIFK:n päävalmentajaksi, jossa hän valmensi joukkueen menestyksekkäästi Ykköseen kauden 2010 päätteeksi. Hän erosi kuitenkin tehtävästä kauden 2011 jälkeen, valmennettuaan joukkueen yhdeksänneksi niin, että se säilytti sarjapaikkansa. Menestyksekkään HIFK-jaksonsa jälkeen hänet valittiin oulunkyläläisen Gnistanin päävalmentajaksi. Hyvästä menestyksestä huolimatta hän jätti pestinsä perhesyihin vedoten. Pian tämän jälkeen hänet valittiin uudestaan HIFK:n päävalmentajan rooliin. HIFK oli kauden 2012 päätteeksi pudonnut Juha Moilasen johdolla takaisin Kakkoseen. Heti seuraavalla kaudella HIFK nousi kuitenkin Kakkosen itälohkosta Honkavaaran valmentamana takaisin Ykköseen.
Kaudella 2014 Honkavaara luotsasi HIFK:n Ykkösen mestaruuteen. Helsinkiläisten nousu Veikkausliigaan yli 40 vuoden tauon jälkeen varmistui viimeisellä kierroksella HIFK:n kaadettua FC Jazzin ja sarjan kärjessä olleen FC KooTeePeen jäätyä tasapeliin JIPPOn vieraana. Kaudella 2015 HIFK sijoittui Honkavaaran alaisuudessa seitsemänneksi ja säilytti sarjapaikkansa. Kausi 2016 sujui HIFK:lta mollivoittoisemmin. Huhtikuun jälkeen HIFK saavutti vain yhden voiton ja vajosi Veikkausliigan toiseksi viimeiseksi. Lopulta seurajohto päätyi heinäkuun lopussa 2016 erottamaan Honkavaaran päävalmentajan tehtävistä.
Lokakuussa 2016 Honkavaara teki 1+1-vuotisen sopimuksen Kuopion Palloseuran kanssa.
Fatih Avan
Fatih Avan (s. 1. tammikuuta 1989 Andırın, Turkki) on turkkilainen keihäänheittäjä, joka edustaa istanbulilaista Fenerbahçe Athletics-seuraa. Hänen ennätyksensä on Izmirissä vuonna 2012 heitetty 85,60.
Urallaan Avan on voittanut mm. kahdesti Välimeren kilpailut (2009, 2013), kultaa vuodelta 2011 ja pronssia vuodelta 2013 kesäuniversiadeista sekä alle 23-vuotiaiden EM-pronssia. 700-grammaista keihästä Avan on heittänyt parhaimmillaan 68.92 vuonna 2006 Kreikan Thessalonikissa. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa hän oli viides tuloksella 83,34. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa ja vuoden 2012 kesäolympialaisissa Avan jäi karsintaan.
Nykyisin Avania valmentaa Metin Altintaş. Ensimmäisen kerran Avan heitti yli 80 metriä vuonna 2011.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2014
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2014 järjestettiin 5.–6. heinäkuuta Lahdessa.
Kurkkukirva
Kurkkukirva ("Aphis gossypii") on kirvoihin kuuluva hyönteinen. Se on maailmanlaajuisesti merkittävä viljelykasvien tuholainen. Laji on taksonomisesti hankala.
Suomessa kurkkukirva on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi
Kurkkukirvan siivettömät sukupolvet ovat suotuisissa olosuhteissa kookkaita ja väriltään vihreästä lähes mustaan, kun huonommissa olosuhteissa ne jäävät pienemmiksi värin ollessa vaalean kellertävä. Siivekkäiden sukupolvien pää ja keskiruumis ovat mustat, takaruumis vihreä ja sen sivuilla on mustat pisteet. Koiraat ovat aina siivekkäitä. Raajat ja tuntosarvet ovat vaaleat, mutta raajojen kärjet ja nivelet ovat mustat. Tuntosarvet ovat 6-jaokkeiset ja lähes ruumiin pituiset. Takaruumiin kärjen cauda on vaalea ja noin puolet mustien vaharauhasputkien pituudesta. Ruumiin pituus vaihtelee 0,9–1,8 mm.
Lajin kromosomiluku 2n=8.
Lajina kurkkukirva on taksonomisesti hankala, sillä suvussa "Aphis" on useita kirvalajeja, jotka eroavat kurkkukirvasta korkeintaan ravintokasvin ja/tai elintapojensa osalta. Toisaalta myös eräät kurkkukirvana pidetyt populaatiot vaikuttavat muodostavan erillisiä lajeja. Aikaisemmin kurkkukirvaa on etenkin eurooppalaisissa lähteissä myös paatsaman perunakirvan ("Aphis frangulae") alalajina.
Kurkkukirvan levinneisyys on maailmanlaajuinen. Erityisen yleinen laji on trooppisessa Afrikassa, Aasiassa, Amerikassa ja Australiassa. Se on levinnyt myös Karibian ja Tyynenmeren saarille.
Euroopassa kurkkukirva elää ilmeisesti täysin neitseellisesti lisääntyvinä sukupolvina, joita voi parhaissa olosuhteissa olla vuodessa jopa 50, joskin Ranskasta on havaintoja sinihibiskuksella ja meloneilla elävistä kurkkukirvoista, joilla saattaa olla suvullinen lisääntymisvaihe. Yksittäinen suvuttomasti lisääntyvä kirva elää noin 17–22 päivää ja tuottaa sinä aikana noin 85 jälkeläistä. Kirvat elävät kolonioina lehtien alapinnoilla tai nuorissa versoissa ja aiheuttavat lehden kellastumisen. Kolonian yhteydessä saattaa olla muurahaisia. Kirvan kannalta sopivimmat olosuhteet ovat 16–22 °C:n lämpötila ja 60–80 %:n ilmankosteus. Yli 25 °C:n lämpötila haittaa kirvoja. Etelä-Euroopassa laji selviytyy ulkona, mutta pohjoisempana sitä tavataan lähinnä kasvihuoneissa. Laji talvehtii aikuisena.
Isäntäkasvin vaihtoa kurkkukirvalla esiintyy etenkin Itä-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Pohjois-Amerikassa primääri-isäntinä toimivat muun muassa monet lehtipuut ja pensaat.
Kasvinesteiden imemisen lisäksi kurkkukirva levittää yli 50 kasvien virustautia. Kirva aiheuttaa erityisen suurta vahinkoa puuvillalle, kurkkukasveille ja koisokasveille. Suomessa laji on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi.
Kurkkukirva on erittäin polyfagi, joka on tavattu yli 300 eri kasvilajilta. Ravintokasveja ovat esimerkiksi erilaiset malvakasvit (Malvaceae), kurkkukasvit (Cucurbitaceae), ruutakasvit (Rutaceae), ruusukasvit (Rosaceae) ja koisokasvit (Solanaceae).
Anders Lindahl
Anders Erik Lindahl (s. 26. joulukuuta 1987 Kristiinankaupunki) on suomalainen yleisurheilija joka on keskittynyt keskimatkojen juoksuun. Hän edustaa IF Länkeniä ja hänen valmentajansa on Lars Lövdahl.
Lindahl on saavuttanut IF Länkenin 4 x 800 metrin joukkueessa hopeaa vuosina 2008, 2009, 2010 ja pronssia 2011. Lisäksi kaudella 2014 tuli SM-pronssia 4 x 1 500 metrillä. Lindahl voitti Kuopion Kalevan kisoissa 2014 hopeaa 10 000 metrin juoksussa ennätysajallaan 30.06,09 ja Porin Kalevan kisoissa 2015 pronssia 5 000 metrin juoksussa ajalla 14.48,75.
Lindahl edusti Suomea Ruotsi-ottelussa 2014 10 000 metrillä ollen lopputuloksissa 6. eli viimeinen ajalla 30.43,19.
Mir (täsmennyssivu)
Mir voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia asioita:
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1973
Uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1973 Jugoslavian Belgradissa 31. elokuuta – 9. syyskuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA. Kilpailulajeina olivat ratauinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.
Isäntämaa
Tuomikirva
Tuomikirva ("Rhopalosiphum padi") on erittäin yleinen ja laajalle levinnyt kirvalaji. Se on merkittävä viljelyskasvien tuholainen.
Siivettömät aikuiset ovat primääri-isännällä pulleita, vaihtelevan vihreitä, ruskeita tai lähes mustia ja jauhemaisen vahan peittämiä. Sekundääri-isännällä väri erottuu paremmin, sillä vaha puuttuu kokonaan. Vaharauhasputkien tyvellä on ruskea laikku. Tuntosarvet ovat kuusijaokkeiset ja yli puolet ruumiin pituudesta. Vaharauhasputket ovat melko lyhyet, kärjestään pullistuneet. Takaruumiin kärjen cauda on vaharauhasputkia lyhyempi ja melko vaalea. Siivekkäiden aikuisten pää ja keskiruumis ovat mustahkot ja takaruumis vihreä. Kirvan pituus on 1,2–2,4 mm, sekundääri-isännällä kirvat ovat pienempiä.
Lajin kromosomimäärä 2n=8, joskus 9.
Tuomikirvan levinneisyys on kosmopoliittinen.
Keväällä tuomikirva elää eläviä poikasia synnyttävinä, neitseellisesti lisääntyvinä kolonioina primääri-isäntänsä, Euroopassa lähes poikkeuksetta tuomen, lehtien alapinnoilla aiheuttaen lehden käpristymisen kirvakolonian suojaksi. Myöhemmin kirvat elävät myös oksien kärkiosissa ja kukinnoissa. Yksittäinen siivettömän, neitseellisesti lisääntyvän sukupolven kirva elää noin 15–19 vuorokautta ja vaihe tuomella kestää 2–3 sukupolvea. Touko-kesäkuussa syntyvä siivellinen kirvasukupolvi siirtyy sekundääri-isäntinä toimiviin heinäkasveihin, jolloin ne voivat asettua myös viljoihin. Isännänvaihto ei ole ehdoton ja osa populaatiosta pysyttelee tuomissa tai siirtyy muihin "Prunus"-suvun puihin. Heinissä kirvat elävät korrella, lehden tyvessä, lehtien alapinnoilla tai tähkissä. Heinäkasveilla esiintyy myöhemmin kesällä toinen siivellinen sukupolvi, jotka siirtyvät myös heinäkasveihin. Lopulta syyskuussa syntyy koiraista ja naaraista muodostuva siivellinen sukupolvi palaa tuomiin. Tuomissa nämä parittelevat ja naaraat munivat. Talvehtiminen tapahtuu munina tuomen silmujen ympärillä.
Lämpimissä maissa sekä alueilla, joilla primääri-isäntää ei ole saatavilla, tuomikirvat elävät koko ajan heinäkasveilla. DNA-tutkimusten mukaan Euroopassa yleisimmät tällaiset populaatiot ovat ilmeisesti tuomikirvan ja jonkin tuntemattoman lähilajin välisiä risteymiä.
Suomessa tuomikirva on yleisin viljojen tuholaiskirva ja vahingoittaa etenkin ohraa ja kauraa. Sadonmenetys voi olla jopa 20–30 %. Se on myös kansainvälisesti merkittävin viljan kääpiökasvuviroosin (BYDV) levittäjä. Kirvoja torjutaan kemiallisesti pahoina kirvavuosina.
Tavallisesti primääri-isäntä on tuomi ("Prunus padus"), sekundääri-isäntiä monet heinäkasvit (Poaceae), joskus myös sarakasvit (Cyperaceae), vihviläkasvit (Juncaceae), osmankäämikasvit (Typhaceae) sekä kurjenmiekkakasvit (Iridaceae).
Maailmanlaajuisesti ravintokasvivalikoima on laajempi ja tuomikirvaa on tavattu yli 20 kasviheimolta.
Imipramiinioksidi
Imipramiinioksidi eli myös imipramiini-N-oksidi ("Imiprex") on eräs trisyklinen masennuslääke sekä imipramiinin, "Tofranil", läheinen sukulainen. Sille läheinen on myös desipramiini, "Pertofran". Imiprex oli indisoitu kaikenlaisten masennustilojen hoitoon, erityisesti niihin joihin liittyi estyneisyyttä, eli normaalin arkitoiminnan depressiivistä alenemaa.
Imiprexia annosteltiin, sekä 10 että 25 mg vahvuisina tableteina (Dumex). Tehdyissä kliinisissä kokeiluissa oltiin tätä lääkeainetta vertailtu sekä amitriptyliiniin että imipramiiniin. Kokeissa esitettiin Imiprexin olevan vähemmän altistava, kardiovaskulaarisille ja antikolinergisille haittavaikutuksille kuin imipramiinin taikka amitriptyliinin.
Lääke oli ilmeisesti käytössä Suomessa vain lyhyehkön aikaa. Sinä aikana (1976) sitä suositeltiin eri tyyppisien depressiotilojen hoitoon. Imipramiinioksidi poistui kuitenkin varsin pian, ja esim. imipramiini ja amitriptyliini lienevät jääneet sitä pidempään käyttöön.
Imipramiinioksidin normaali annostelu oli 3x 25 mg/vrk (=75 mg/vrk). Suurin sallittu annostelu oli 200 mg/vrk.
Imipramiinioksidi vaikutti kuten muutkin imipramiinin sukulaisaineet. Ehdoton vasta-aihe oli jonkin MAOI-tyypin lääkkeen samanaikainen käyttö. Lisäksi imipramiinioksidi oli yleensä estetty potilailla, joilla oli todettu glaukoomaa, epilepsiaa, virtsaumpi, raskaus (alkuneljännes) taikka eturauhasen liikakasvu.
Jakob Zidén
Jakob Zidén (1. marraskuuta 1754 Kiikka – 29. huhtikuuta 1801 Marttila) oli suomalainen kirkkoherra ja suomen kielellä kirjoittanut runoilija.
Kiikassa sijaitsevassa Ruotsilan kartanossa syntyneen Zidénin vanhemmat olivat Jomalan kirkkoherrana toiminut Jakob Zidén (1722–1771) ja Kristina Juliana Enholm. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa vuonna 1772. Zidén vihittiin papiksi 1779. Hän toimi Leskikuningattaren henkirykmentin ylimääräisenä pataljoonansaarnaajana vuodesta 1779 ja Tukholman suomalaisen seurakunnan kappalaisen apulaisena 1782. Marttilan kirkkoherrana hän oli vuodesta 1782 alkaen.
Zidén oli naimisissa Kristina Elisabet Fahlbergin kanssa. Heidän poikansa oli Suomen sodassa taistellut luutnantti Jakob Henrik Zidén joka tunnetaan J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinain yhtenä henkilöhahmona.
Saffron Walden
Saffron Walden on vanha keskiaikainen markkinakaupunki Itä-Englannin Essexissä. Siellä on pidetty markkinoita vuodesta 1141. Kaupungissa on 1100-luvulla rakennetun Walden Castlen linnan rauniot. Kaupungin keskustaa hallitsee suurikokoinen kirkko "St. Mary’s Church". Muita kaupungin nähtävyyksiä ovat historiallinen turvelabyrintti, jonka halkaisija on noin 30 metriä, sekä Bridge End Gardenin puutarha. Puutarhan lähellä on näyttelytila "Fry Art Gallery", jossa Essexissä 1900-luvun puolivälissä vaikuttanut Great Bardfield -taiteilijaryhmä piti näyttelyitään.