hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
NHL-kausi 2018–2019
NHL-kausi 2018–2019 on National Hockey Leaguen 101. kausi. Sen aikana kukin 31 joukkueesta pelaa runkosarjassa 82 ottelua. Runkosarja alkoi keskiviikkona 3. lokakuuta 2018 ja päättyy lauantaina 6. huhtikuuta 2019, jolloin 30 joukkuetta pelaa ottelun. Kaudella 2018–2019 NHL:n palkkakatto on 79,5 miljoonaa dollaria.
Chicago Blackhawks ja Boston Bruins pelasivat 1. tammikuuta 2019 ulkoilmaottelun Notre Dame Stadiumilla. Myös Lincoln Financial Fieldillä järjestetään ulkoilmaottelu 23. helmikuuta 2019. Siinä Philadelphia Flyers kohtaa Pittsburgh Penguinsin. Lisäksi joitakin runkosarjan otteluita pelattiin Euroopassa. Edmonton Oilersin ja New Jersey Devilsin kauden ensimmäisen ottelu järjestettiin Göteborgissa 6. lokakuuta 2018, kun taas Florida Panthers ja Winnipeg Jets kohtasivat toisensa Helsingissä 1. ja 2. marraskuuta 2018. pelataan lauantaina 26. tammikuuta 2019 San Josen SAP Centerissä.
Floridan koulusurma
Floridan koulusurma (myös Parklandin kouluammuskelu) oli Nikolas Cruzin (s. 24. syyskuuta, 1998) tekemä Floridan Parklandissa 14. helmikuuta 2018 tapahtunut joukkosurma. 19-vuotias koulun entinen oppilas ampui hengiltä 17 koulun oppilasta ja henkilökunnan jäsentä, haavoittaen 17 muuta.
Viranomaiset kertoivat Cruzin tunnistaneen veriteon. Hänelle annettiin syytteet 17:sta harkitusta murhasta.
Kello 14.19 Yhdysvaltain aikaa helmikuun 14. päivänä 2018, ampuja ja koulun entinen oppilas Nikolas Cruz saapui Uber-kyydillä koululle muutamaa minuuttia ennen ammuskelun alkamista. Ampuja oli varustautunut AR-15-kiväärillä ja monilla ammuslippailla. Hän käynnisti palohälyttimen ja alkoi ampumaan rakennuksesta poistuvia oppilaita ja opettajia. Palohälytys herätti hämmennystä, sillä juuri edellisenä päivänä oli ollut paloharjoitus.
Ammuskelu kesti noin kuusi minuuttia, jonka jälkeen Cruz jätti pudotti aseensa ja lähti paikalta yrittäen sulautua pakenevien oppilaiden joukkoon. Hän käveli läheiseen Walmartiin, jonka Subway-ravintolasta hän osti virvoitusjuoman. Sieltä Cruz lähti paikalliseen McDonald'siin, jossa hän oleskeli ennen lähtöään kello 15.01. Poliisi pysäytti hänet kello 15.40 Wyndham Lakesin naapurustosta, 3.2 kilometrin päässä koulusta, pidättäen tämän.
Ampujaksi tunnistettiin 19-vuotias koulun entinen oppilas Nikolas Jacob Cruz (s. 24. syyskuuta 1998). Hänet oltiin adoptoitu Lynda ja Roger Cruzille syntymässä. Robert Cruz kuoli 67-vuotiaana vuonna 2004 ja Lynda Cruz 68-vuotiaana marraskuussa 2017, jonka jälkeen Nikolas ja hänen – myöskin adoptoitu – pikkuveljensä Zachary olivat asuneet muiden sukulaistensa ja perhetuttujen luona ennen ammuskelua. Tutkijoiden mukaan Cruz kärsi masennuksesta, autismista ja ADHD:sta. Hän oli aikaisemmin saanut apua mielenterveysongelmiinsa.
Poliisi kuvaili Cruzin internetprofiileja "erittäin järkyttäviksi". Ne sisälsivät kuvia hänestä itsestään monien erilaisten aseiden, kuten pitkien veisten, haulikkojen, pistoolien ja ilma-aseiden kanssa. Hänellä oli Instagramissa yksityinen ryhmä, jossa hän kertoi rasistisia, homofobisia, antisemitistisiä ja ksenofobisia mielipiteitään. Hän sanoi vihaavansa homoja ja meksikolaisia. Hän puhui myös vihastaan tummaihoisia ihmisiä kohtaan "vain koska he ovat tummaihoisia" ja juutalaisia kohtaan sillä hän uskoi "heidän haluavan tuhota maailman".
Cruzin entinen luokkatoveri kertoi hänellä olleen vihanhallintaongelmia ja usein vitsailleen aseista ja aseväkivallasta. Vuonna 2016 valmistuneen oppilaan veli kuvaili Cruzia "erittäin stressaantuneeksi ihmiseksi, joka piti aseista ja yritti piilotella kasvojaan".
Ammuskelussa kuoli 17 ihmistä; 14 oppilasta ja 3 opettajaa. Kaksitoista uhreista menehtyi koulun sisällä, kolme rakennuksen ulkopuolella ja kaksi sairaalassa. Lisäksi 17 ihmistä haavoittui, joista viisi vakavasti.
Uhrit olivat seuraavat:
Kuivasjärven koulu
Kuivasjärven koulu on Oulun kaupungin yhtenäisperuskoulu. Oppilaat tulevat lähinnä Kuivasjärven, Oinaansuon, Kaijonrannan, Kaijonharjun ja Jylkynkankaan asuinalueilta.
Sing, Little Birdie
Sing, Little Birdie on Pearl Carrin ja Teddy Johnsonin esittämä kappale, joka edusti Iso-Britanniaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 16 pisteellä.
Oui, oui, oui, oui
Oui, oui, oui, oui on Jean Philippen esittämä kappale, joka edusti Ranskaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 15 pisteellä.
Irgendwoher
Irgendwoher on Christa Williamsin esittämä kappale, joka edusti Sveitsiä vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 14 pisteellä.
Uh, jeg ville ønske jeg var dig
Uh, jeg ville ønske jeg var dig on Birthe Wilken esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 12 pisteellä.
Piove (Ciao, ciao bambina)
Piove (Ciao, ciao bambina) on Domenico Modugnon esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kuudenneksi 9 pisteellä.
Pyhä Priska
Pyhä Priska (myös Prisca, Priscilla, Prisque tai Rooman Prisca; kuollut 275 Rooma, Italia) oli roomalainen aatelinen, neitsyt, marttyyri ja pyhimys. On ehdotettu, että hän kärsi marttyyrikuoleman miekanpistosta Claudius II:n aikana, haudattiin Via Ostiensella tai Via Salarialla ja siirrettiin myöhemmin läheiseen kirkkoon Aventinukselle. Pyhimys kuvataan nuorena naisena yhden tai useamman leijonan kanssa tai kotkan tai miekan kanssa. Vuodesta 1969 lähtien hänen kulttinsa on rajattu hänen roomalaiseen basilikaansa. Naisen juhlaa vietetään 18. tammikuuta. Pyhästä Priskasta on yhteensopimatonta tietoa eivätkä tutkijat ole onnistuneet dokumentoimaan hänen elämäänsä ja marttyyrikuolemaansa.
Roomalaiskatolisessa messussa ja hetkipalveluksessa pyhää Priskaa on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
“"Da, quǽsumus, omnípotens Deus: ut, qui beátæ Priscæ Vírginis et Mártyris tuæ natalítia cólimus; et ánnua sollemnitáte lætémur, et tantae fídei proficiámus exémplo."”
Hou toch van mij
Hou toch van mij on Bob Bennyn esittämä kappale, joka edusti Belgiaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kuudenneksi 9 pisteellä.
Heute Abend wollen wir tanzen geh’n
Heute Abend wollen wir tanzen geh’n on Alice ja Ellen Kesslerin esittämä kappale, joka edusti Saksaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdeksanneksi 5 pisteellä.
Augustin
Augustin on Brita Borgin esittämä kappale, joka edusti Ruotsia vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa yhdeksänneksi 4 pisteellä.
Der K und K Kalypso aus Wien
Der K und K Kalypso aus Wien on Ferry Grafin esittämä kappale, joka edusti Itävaltaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa yhdeksänneksi 4 pisteellä.
Mon ami Pierrot
Mon ami Pierrot on Jacques Pillsin esittämä kappale, joka edusti Monacoa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viimeiseksi 1 pisteellä.
Leon (nimi)
Leon, myös León tai Léon, on monessa maassa käytetty miehen etunimi. 
Nimi johtuu kreikan kielen sanasta λεων ("leon"), joka tarkoittaa leijonaa. Samaa tarkoittaa myös latinalainen miehen nimi Leo.
Espanjassa nimi esiintyy muodossa León. León on myös Espanjan maakunnan nimi, jolla kuitenkaan ei ole mitään etymologista yhteyttä henkilönnimeen.
Suomessa nimi Leon on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu syyskuuhun 2018 mennessä noin 1300 henkilölle, joista selvästi yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä. Lisäksi Suomessa on muutamia kymmeniä León- ja Léon -nimisiä. Vuodesta 2020 lähtien Leonin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 28. syyskuuta.
Porta Westfalica
Porta Westfalica on kaupunki Minden-Lübbecken piirikunnassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee noin 60 kilometriä Hannoverista länteen Ala-Saksin rajan tuntumassa. Porta Westfalica on monikeskuksinen, pienistä maalaiskunnista vuonna 1973 muodostettu kaupunki.
Porta Westfalica sijaitsee Nordrhein-Westfalenin koilliskulmassa noin 150 kilometriä Hampurista etelälounaaseen ja osapuilleen saman verran osavaltionsa tiheimmästä asutuskeskittymästä eli Ruhrin alueesta koilliseen.
Porta Westfalica -nimellä (Westfälische Pforte, Westfalenin portti) on alkuaan tarkoitettu kahden matalan vuoriston eli Wesergebirgen ja Wiehengebirgen välistä laaksoa, jonka halki Weser virtaa Pohjois-Saksan alangolle. Nimi syntyi 1700-luvulla, jolloin latinan ja ranskan kielet olivat muotia aateliston keskuudessa. Vuoden 1973 kuntaliitoksessa alueella sijainneet, toisiinsa liitetyt maalaiskunnat saivat yhteiseksi nimekseen Porta Westfalica.
Porta Westfalica on Saksan liittotasavallan ainoa kaupunki, jolla on latinalainen nimi.
Porta Westfalicassa sijaitsevien kylien historia ulottuu keskiajalle ja kauemmaksikin. Roomalaiset ja germaanit ovat mitelleet voimiaan alueella ammoisina aikoina ja roomalaiset työnnettiin pikku hiljaa pois tieltä. Barkhausenin alueelta Porta Westfalican luoteisosasta löydettiin jäänteitä ajanlaskun alun roomalaisesta sotilasleiristä eli castrasta vuonna 2008. Sitä kutsutaan nimellä Römerlager Porta Westfalica. On esitetty, että kenraali Publius Quinctilius Varus aloitti vuonna 9 jaa. käydyn Teutoburgin taistelun kyseisestä leiristä. Nykyisen Porta Westfalican suurimman kyläkeskuksen, Hausbergen, alueella sijaitsi Schalkburg-niminen linna, josta varhaisin maininta on vuodelta 1096. Sittemmin linna on raunioitunut.
Porta Westfalicassa sijaitsee muun muassa keisari Vilhelm I:n muistomerkki, joka rakennettiin Barkhauseniin vuosina 1892–1896. Niin ikään Barkhausenissa sijaitsee kappeli Margarethenklus, josta ensimmäinen asiakirjamaininta on vuodelta 1224. Holzhausenissa sijaitsee entinen Gut Oheimbin kartano; Porta Westfalican kylissä on useita maalaisromanttisia taloja - etenkin 1800-luvulta.
Porta Westfalicassa pitävät pääkonttoreitaan muun muassa Brüder Schlau, Porta Möbel ja Tönsmeier.
Porta Westfalican rautatieasema sijaitsee Hamm–Minden-rataosuudella. Yhteydet ovat monipuoliset ja vuorovälit tiheät. Linjoja on neljä: Rhein-Weser-Express, Ems-Leine-Express, Weser-Leine-Express ja Porta-Express. Linjoja ajetaan Regional Express -paikallisjunilla, jotka ovat nopeampia kuin alemman tason paikallisjunat, mutta pysähtyvät useammilla asemilla kuin IC-junat. Porta Westfalicasta on suora rautatieyhteys muun muassa Ruhrin alueen suurkaupunkeihin sekä Bielefeldiin, Hannoveriin ja Braunschweigiin.
Maantieliikenteen keskeinen yhteys on Bundesautobahn 2, joka halkoo Porta Westfalican maisemia itä–länsisuuntaisesti. Porta Westfalican liittymä risteää Bundesstraße 482:n kanssa. Pohjois–eteläsuuntainen Bundesstraße 61 kulkee myös Porta Westfalican kautta.
Vennebeckin alueella sijaitsee pienlentokoneille tarkoitettu Flugplatz Porta Westfalica. Lähin kansainvälinen lentoasema on Hannoverissa.
Annika Grof
Annika Grof (s. 15. huhtikuuta 1971 Helsingborg, Ruotsi) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten Jussi-ehdokkuuden saaneesta pitkästä palkitusta dokumenttielokuvasta "Liikkumavara" (2009). Hänen muita dokumenttielokuvia ovat mm. "Rajauksen ulkopuolella" (2009) ja "Yksin yhdessä" (2007). Hän on ohjannut myös mainoksia ja tv-ohjelmia kuten "Riemuloma Palandereilla", "Helil' kyläs", "Suomen paras leipomo", "Neljän tähden talkoot", "Muodin huipulle", "Villa Helena" ja "Sydänääniä-sarja".
Annika Grof on valmistunut taiteen maisteriksi nykyisen Aalto-yliopiston Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitokselta 2009. Hän on toiminut Suomen elokuvaohjaajaliiton hallituksen jäsenenä 2013–2014.
Giorgio
Giorgio on Lys Assian esittämä kappale, joka edusti Sveitsiä vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 24 pisteellä.
Lilla stjärna
Lilla stjärna on Alice Babsin esittämä kappale, joka edusti Ruotsia vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 10 pisteellä.
Mikko Heiskanen
Mikko Heiskanen -nimisiä henkilöitä ovat:
Ma petite chatte
Ma petite chatte on Fud Leclercin esittämä kappale, joka edusti Belgiaa vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 8 pisteellä.
Die ganze Welt braucht Liebe
Die ganze Welt braucht Liebe on Liane Augustin esittämä kappale, joka edusti Itävaltaa vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 8 pisteellä.
Für zwei Groschen Musik
Für zwei Groschen Musik on Margot Hielscherin esittämä kappale, joka edusti Saksaa vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 5 pisteellä.
Jeg rev et blad ud af min dagbog
Jeg rev et blad ud af min dagbog on Raquel Rastennin esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdeksanneksi 3 pisteellä.
NRP Aljezur (P1157)
NRP Aljezur (runkonumero P1157) oli Portugalin laivaston Alvor-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 18. tammikuuta 1968.
Alus poistettiin palveluksesta 1975.
Un grand amour
Un grand amour on Solange Berryn esittämä kappale, joka edusti Luxemburgia vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa jaetulle viimeiselle sijalle 1 pisteellä.
NRP Albufeira (P1158)
NRP Albufeira (runkonumero P1158) oli Portugalin laivaston Alvor-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 6. kesäkuuta 1967.
Alus poistettiin palveluksesta 1975.
Heel de wereld
Heel de wereld on Corry Brokkenin esittämä kappale, joka edusti Alankomaita vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa jaetulle viimeiselle sijalle 1 pisteellä.
NRP Azevia (P595)
NRP Azevia (runkonumero P595) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 15. syyskuuta 1942.
Alus poistettiin palveluksesta 1975.
NRP Bicuda (P596)
NRP Bicuda (runkonumero P596) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 23. elokuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 15. lokakuuta 1942.
Alus poistettiin palveluksesta 1976.
NRP Corvina (P597)
NRP Corvina (runkonumero P597) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 20. tammikuuta 1945.
Alus poistettiin palveluksesta 1975.
NRP Dourada (P598)
NRP Dourada (runkonumero P598) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 1. kesäkuuta 1945.
Alus poistettiin palveluksesta 1975.
NRP Espadilha (P599)
NRP Espadilha (runkonumero P599) oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 1947.
Alus poistettiin palveluksesta 1971.
NRP Fataça (1947)
NRP Fataça oli Portugalin laivaston Azevia-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 1947.
Alus tuhoutui karille ajossa 22. tammikuuta 1949.
NRP Santo Antão (P593)
NRP Santo Antão (runkonumero P593) oli Portugalin laivaston Maio-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1956 ja otettiin palvelukseen 30. joulukuuta 1957.
Alus on poistettu palveluksesta.
NRP Santa Luzia (P594)
NRP Santa Luzia (runkonumero P594) oli Portugalin laivaston Maio-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1957 ja otettiin palvelukseen 24. lokakuuta 1958.
Alus on poistettu palveluksesta.
NRP Arcturus (P1151)
NRP Arcturus (runkonumero P1151) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 13. joulukuuta 1967 ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta 1968.
Alus on poistettu palveluksesta 1974.
NRP Aldebaran (P1152)
NRP Aldebaran (runkonumero P1152) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta 1968.
Alus on poistettu palveluksesta 1974.
NRP Procion (P1153)
NRP Procion (runkonumero P1153) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta 1968.
Alus on poistettu palveluksesta 1974.
NRP Sirius (P1154)
NRP Sirius (runkonumero P1154) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 21. syyskuuta.
Alus on poistettu palveluksesta 1974 ja luovutettu seuraavana vuonna Mosambikille.
NRP Vega (P1155)
NRP Vega (runkonumero P1155) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 21. syyskuuta.
Alus on poistettu palveluksesta 1974 ja luovutettu seuraavana vuonna Mosambikille.
NRP Cassiopeia (P373)
NRP Cassiopeia (runkonumero P373) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1963 ja otettiin palvelukseen 13. tammikuuta 1964.
Alus on poistettu palveluksesta 1975.
La belle amour
La belle amour on Paule Desjardinsin esittämä kappale, joka edusti Ranskaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Saksan Frankfurt am Mainissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 17 pisteellä.
Amours mortes (tant de peine)
Amours mortes (tant de peine) on Danièle Duprén esittämä kappale, joka edusti Luxemburgia vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Saksan Frankfurt am Mainissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 8 pisteellä.
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1952
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1952 pelattiin Moskovassa, Neuvostoliitossa 17.–29. elokuuta 1952. Kyseessä olivat kaikkien aikojen ensimmäiset lentopallon naisten MM-kilpailut. Kisoihin osallistui kahdeksan joukkuetta, jotka pelasivat yksinkertaisen sarjan. Maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa sai Puola ja pronssille sijoittui Tšekkoslovakia.
Musiikkivuosi 1951
Musiikkivuosi 1951 käsittelee vuoden 1951 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Suomen Pienyrittäjät
Suomen Pienyrittäjät on valtakunnallisesti toimiva yhdistys, jonka tavoitteena on edistää pienyrittäjien toimintaedellytyksiä Suomessa. Yhdistys on perustettu vuonna 2005. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Jouko Leväsluoto.
Järjestön tavoitteena on vaikuttaa muun muassa pienyrittäjien verokohteluun ja lisätyövoiman palkkaamisen helpottamiseen.
Richard Berry
Richard Berry (1935 Extension, Louisiana – 1997 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen laulaja, muusikko, pianisti, sovittaja ja lauluntekijä.
Berry muutti perheineen Louisianasta Los Angelesiin jo yksivuotiaana. Hän myös asui Los Angelesissa koko loppuikänsä. Berry sai jo lapsena vakavan lonkkavamman, ilmeisesti polion seurauksena. Hänen ensimmäinen instrumenttinsa oli ukulele, jonka hän oppi raajarikkoisille tarkoitetulla leirillä. Berry tunnetaan parhaiten hänen säveltämästään ja vuonna 1957 levyttämästään "Louie, Louie" -kappaleesta. Kappaletta on pidetty kaikkien aikojen eniten levytettynä rock-kappaleena. Berry oli muusikkourallaan jäsenenä useissa eri doo-wop-lauluyhtyeissä kuten "the Flairs" ja "the Robins." Jo 1950-luvulla hän teki yhteistyötä lauluntekijäkaksikko Jerry Leiberin ja Mike Stollerin kanssa. Hän myös levytti uransa varhaisvaiheessa olleen Etta Jamesin kanssa. Frank Zappa on sanonut Richard Berryn olleen yksi hänen innoittajistaan.
Suomen Pankin pääjohtaja
Suomen Pankin pääjohtaja on Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtaja. Suomen tasavallan presidentti nimittää Suomen Pankin pääjohtajan virkaansa seitsemän vuoden toimikaudeksi. Pääjohtajaksi voidaan sama henkilö nimittää korkeintaan kahdeksi toimikaudeksi, vaikka hän olisi toiminut aikaisemmin johtokunnan jäsenenä. Pääjohtaja on muun johtokunnan ohella velvollinen antamaan säännöllisesti selvityksiä pankkivaltuustolle rahapolitiikan toteuttamisesta ja muusta pankin toiminnasta.
Nykyinen Suomen Pankin pääjohtaja on Olli Rehn.
Suomen Pankin pääjohtaja kuuluu Euroopan keskuspankin neuvostoon.
Vuosina 1812–1816 pankin johdossa oli väliaikainen johtokunnan puheenjohtaja. Vuosina 1817–1840 johtajana toimi johtokunnan vanhin jäsen. Vuodesta 1840 pankinjohtajan nimike on ollut johtokunnan puheenjohtaja eli pääjohtaja.
Merja Olenius
Merja Olenius (s. 1964) on Hartolan kunnanjohtaja. Hartolan kunnanvaltuusto valitsi Oleniuksen kunnanjohtajan virkaan huhtikuussa 2012 ja hän aloitti saman vuoden syyskuussa edeltäjänsä Raija Rissasen jäätyä eläkkeelle. Aiemmin hän työskenteli Hartolan kunnan hallintojohtajana. 
Oleniuksella on kokemusta myös Leivonmäen kunnanjohtajan ja Joutsan perusturvajohtajan tehtävistä. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.
Waldemar Erfurth – sotapäiväkirja 1942–1943
Waldemar Erfurth – sotapäiväkirja 1942–1943 on saksalaisen jalkaväenkenraalin Waldemar Erfurthin sotapäiväkirja, jota hän piti jatkosodan aikana Suomessa ollessaan yhteyskenraalina päämajassa Mikkelissä. Tekstin on toimittanut ja suomentanut Pekka Visuri, ja sen on julkaissut vuonna 2018 Docendo.
Aiemmin vuonna 2017 on ilmestynyt sotapäiväkirjan vuoden 1941 osuus teoksessa "Saksan kenraali Suomen päämajassa vuonna 1941", jossa on laaja Visurin kirjoittama johdanto. Vuoden 1944 sotapäiväkirja ilmestyi vuonna 1954 nimellä "Sotapäiväkirja vuodelta 1944" ja uusintapainos vuonna 2014. Uusintapainokseen on Visuri kirjoittanut johdannon.
Erfurtin "Sotapäiväkirja 1942–1943" on osa hänen noin 1 100-sivuista sotapäiväkirjaansa, jonka käsikirjoitusta säilytetään Suomen kansallisarkistossa ja toista kappaletta Saksan sota-arkistossa (Bundesarchiv-Militärarchiv) Freiburgissa. Kopio on myös Kansallisarkiston Sota-arkistossa. Sotapäiväkirja on kirjoitettu koneella puhtaaksi alkuperäisistä käsinkirjoitetuista muistiinpanoista, joita ei ole säilynyt arkistoituna, mutta Erfurth on vakuuttanut, ettei tekstiin ole tehty muita muutoksia kuin pieniä kielellisiä korjauksia..
Alkusanoissa Visuri huomauttaa, että teoksen "Sotapäiväkirja 1942–1943" johdantoon hän on kirjoittanut päiväkirjan syntyhistoriasta ja luoteesta sekä laatinut tapahtumia Suomen näkökulmasta valaiseva historiallisen kehyksen, joiden laajus on runsaat 40 sivua.
Visuri luonnehtii Erfurthia kirjoittajana huippuluokan ammattilaiseksi ja kokeneeksi havainnoitsijaksi, ja siksi päiväkirja ei tarvitse muiden selittelyjä. Vaikka kyseessä oli virkapäiväkirja, Erfurthin tarkoitus oli julkaista se sopivaan ajankohtaan. Vielä 1950-luvulla ei päiväkirjaa kuitenkaan ollut mahdollista julkaista kuin osittain.
Visurin mukaan Erfurth ei kuulunut Hitlerin suosikkeihin, koska hän kuului vanhan koulun kasvatteihin, keisarikunnan upseereihin, joita Hitler ja natsit eivät innostaneet. Erfurth kuvaa kohtaamistaan Hitlerin kanssa tämän Suomen-vierailulla ja muistuttaa, että Hitlerin lemmikki Suomessa oli kenraalieversti Eduard Dietl:
Unto Hämäläinen huomauttaa Helsingin Sanomissa, että kun Erfurth kummasteli suomalaisten välinpitämätöntä suhtautumista Saksan suurtappioon Stanlingradissa, hän ei tiennyt että Mannerheim oli kutsunut päämajaan maan johtoa, jossa tiedustelupäällikkö Aladar Paasonen ennakoi synkkää lopputulosta ja esitti, että Suomen on irrottaduttava sodasta vaivihkaa. Kun Erfurth sai siitä vihiä, yhteistyön vakuutettiin jatkuvan.
Hämäläinen kirjoittaa arviossaan, että Erfurthin on täytynyt jo keväällä 1943 nähdä, että Mannerheim on pyrkimässä irrottautumaan Saksan liittolaisuudesta, mutta Erfurth ummisti silmänsä. Hämäläisen tulkinta sille, miksi Erfurth näin teki, oli se, että tämä ”joutui vähitellen Mannerheimin taikapiiriin ja rupesi – ymmärtämään suomalaisia”.
Iltalehden Kreeta Karvala kirjoittaa, että päiväkirjassa on uutta tietoa muun muassa Mannerheimin syntymäpäivien muistamisesta ja yllättävästä Suomen-vierailusta.
Kaj Fogelholm
Kaj Jarno Magnus Fogelholm (2. syyskuuta 1936 Helsinki – 9. heinäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen muusikko, joka oli yksi Suomen ensimmäisistä rocklaulajista. Hän sijoittui kolmanneksi Helsingin kulttuuritalolla vuonna 1957 järjestetyssä Elvis Presley -laulukilpailussa ja voitti vuotta myöhemmin Tommy Steele -kilpailun. Kitaraa soittanut Fogelholm kiersi tanssiorkestereiden mukana Suomessa ja soitti myös Kööpenhaminassa paikallaisilla klubeilla yhden talven ajan yhdessä Tom Sjöbergin kanssa. Alkoholismi ja vankilakierre tuhosi kuitenkin Fogelholmin haaveet levytysurasta. Hän oli ensimmäistä kertaa vankilassa vuonna 1955 ja vapautui viimeisen kerran vuonna 1966. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa vankien etujärjestössa Krim-keskusliitossa.
Fogelholm esiintyi vuonna 1957 ensi-iltaan tulleessa sotilasfarssissa "Vääpelin kauhu", yhdessä rock-kilpailuihin osallistuneiden Bo Lutherin ja Jarno Hiilloskorven kanssa, ja oli mukana Spede Pasasen "Hupilupi"-televisio-ohjelmassa vuonna 1962. Fogelholmilla oli myös rooli Åke Lindmanin 1985 ohjaamassa ruotsinkielisessä televisiosarjassa "Harjunpää och antastaren" (Harjunpää ja ahdistelija). Lisäksi Fogelholm esiintyi kolmessa televisiodokumentissa vuosina 1977, 1984 ja 1995. Chris Zittingin Fogelholmista tekemä henkilökuva "Fogeli" esitettiin televisiossa vuonna 1984.
Hän oli myös SMP:n eduskunta- ja kunnallisvaaliehdokkaana Helsingissä 1980-ja 1990-luvuilla, muttei tullut valituksi.
Jaakko Hänninen
Jaakko Hänninen (s. 16. huhtikuuta 1997) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän edustaa ranskalaista amatöörijoukkue Ecsel - Saint-Etienne Loirea. Vuonna 2016 hän kilpaili TWD-Länkenissä ja 2017 Amicale Cycliste Bisontine -joukkueessa. Elokuussa 2019 hän siirtyy UCI World Tour -tasolla kilpailevaan Ag2r-La Mondiale -talliin
Hänninen saavutti Innsbruckin MM-kilpailuissa 2018 pronssia alle 23-vuotiaiden maantieajossa. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Sveitsin Marc Hirschille 15 sekuntia. Hopeaa saanut belgialainen Bjorg Lambrecht kukisti Hännisen loppukirissä.
Viisi päivää aiemmin Hänninen voitti Tour du Gévaudan Occitanie -ammattilaiskilpailun.
Vuoden 1950 Atlantin hurrikaanikausi
Vuoden 1950 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 15. kesäkuuta – 15. marraskuuta 1950. Tämä oli ensimmäinen hurrikaanikausi, jolloin Yhdysvaltojen sääpalvelun käytössä oli säätutkien verkosto.
Kuudestatoista myrskystä yksitoista saavutti hurrikaanin voiman.
Myrskyjen nimet poimittiin armeijassa käytetyistä radioaakkosista.
Faro-luokka
Faro-luokka oli Portugalin laivaston kahden aluksen muodostama tykkiveneluokka.
Zaire-luokka
Zaire-luokka oli Portugalin laivaston kolmen aluksen muodostama tykkiveneluokka.
Luokan alukset olivat hieman paranneltuja Beira-luokan aluksia. Niissä oli hiilikäyttöiset kattilat ja TE-moottorit.
Kulkukoira
Kulkukoira tai katukoira on koditon, vapaana elävä koira. Kulkukoiria elää lähes kaikkialla maailmassa siellä missä ihmisiäkin, erityisesti kehitysmaissa ja entisen Neuvostoliiton valtioissa. Kulkukoirat voivat olla omistajiensa hylkäämiä entisiä lemmikkejä tai kulkukoirien jälkeläisiä, jotka ovat syntyneet kodittomiksi. Suuri kulkukoirien määrä voi aiheuttaa ongelmia ihmisille esimerkiksi levittämällä ihmisiin tarttuvia tauteja, kuten rabiesta, minkä vuoksi viranomaiset pyrkivät monissa maissa vähentämään kulkukoirien määrää tappamalla tai steriloimalla kodittomia koiria.
Monet eläinsuojelujärjestöt pyrkivät auttamaan kodittomia koiria ja etsimään niille koteja. Rescuekoira on uuden kodin saanut entinen kulkukoira.
Pressagny-l’Orgueilleux
Pressagny-l’Orgueilleux on kunta Pohjois-Ranskassa Euren departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Seinejoen varrella noin 80 kilometriä Pariisista luoteeseen.
Kunnan nähtävyyksiä on linna "Château de la Madeleine". Se on rakennettu 1800-luvulla Ranskan suuressa vallankumouksessa tuhoutuneen luostarin paikalle. Linnan omistajia 1800-luvulla ovat olleet runoilija Casimir Delavigne sekä myöhemmin kemisti Louis Jacques Thénard. Nykyään linna toimii majatalona.
Albanian protektoraatti
Albanian protektoraatti, joka tunnettiin myös nimellä Suur-Albania oli Italian kuningaskunnalle vuosina 1939–1943 kuulunut protektoraatti. Se oli käytännössä Italian ja Albanian unioni, jota johti Italian kuningas Viktor Emanuel III.
Huolimatta Albanian ja Italian pitkäaikaisesta yhteistyöstä Italia valtasi Albanian 7. huhtikuuta 1939, viisi kuukautta ennen Toisen maailmansodan alkua. Albanian aseellinen vastarinta osoittautui tehottomaksi, ja lyhyen puolustuksen jälkeen maa miehitettiin. Niinpä 9. huhtikuuta Albanian kuningas Zogu I pakeni Kreikkaan.
Albaniasta tuli Italian kuningas Viktor Emmanuel III:n johtama protektoraatti. Albanian asevoimista tuli osa italian armeijaa ja italialaisia neuvonantajia sijoitettiin kaikkialle Albanian hallintoon. Italia hallitsi myös protektoraatin luonnonvaroja.
Albania oli historiallisesti ja kulttuurillisesti tärkeä italialaisille nationalisteille, koska se oli pitkään ollut osa Rooman keisarikuntaa.
Albania oli strategisesti tärkeä Italialle, koska sen kautta Italia pystyi hyökkäämään Jugoslaviaan ja Kreikkaan.
Lokakuussa 1940 Italian–Kreikan sodan aikana Mussolini hyökkäsi Kreikkaan Albanian kautta. Kreikka teki vastahyökkäyksen ja onnistui valtaamaan osan Albanian protektoraatista. Huhtikuussa 1941 Kreikka antautui Saksan tekemän hyökkäyksen jälkeen, ja koko Albania palasi Italian haltuun. Italian suunnitelma Chamerian liittämisestä Albaniaan hyllytettiin suuren vastustuksen ja albaanien ja kreikkalaisten välisten erimielisyyksien takia.
Jugoslavian ja Kreikan valtauksen jälkeen Italia aloitti neuvottelut Saksan, Bulgarian ja Kroatian itsenäisen valtion kanssa rajoista. Huhtikuussa Mussolini halusi laajentaa Albanian rajoja muun muassa liittämällä Montenegron autonomisena alueena Albaniaan. Italian antautumisen jälkeen Albania siirtyi Saksan haltuun sodan loppuun asti.
Albania ja Italia olivat tulliliitossa, joka poisti suurimman osan kaupankäynnin rajoituksista. Italian tulli järjestelmä otettiin käyttöön Albaniassa. Italia korvasi tullipolitikan muutoksesta aiheutuneet tappiot maksamalla Albanialle 15 miljoonaa lekiä joka vuosi.
Vuonna 1944 Albaniassa oli 430 yhdistystä ja teollisuusyritystä. Vuonna 1938 niitä oli 244 ja vuonna 1922 vain 71.
Albaniassa oli 10 prefektuuria, joihin kuului yhteensä 30 ala-prefektuuria ja 23 kuntaa. Jokaista prefektuuria kontrolloi prefekti. Vuonna 1941 Albaniaan liitettiin kolme uutta prefektuurua Jugoslaviasta, jotka olivat Kossovo, Metohija ja Debar.
Hotel Sapiens
Hotel Sapiens - irrationaalisia kertomuksia on Leena Krohnin vuonna 2013 ilmestynyt romaani. Kirjassa Krohn kertoo tulevaisuuden yhteiskunnasta dystopiana, jota hallitsee tekoäly.
Tarinassa on monta päähenkilön kaltaista minäkertojaa, mutta selkeää päähenkilöä ei ole määritelty. Tarinaa eteenpäin vieviä kertojia olivat mm. tilastotieteen opettaja Mr. Higgs, salaliittoteoreetikko, Arki-ihminen ja Sokea silmälääkäri.
Kirjassa ei ole suoraa juonta sen monien eri tarinoiden vuoksi, vaan se sisältää monta eri tarinaa, jotka kaikki avaavat siitä montaa eri puolta.
"- 'Hotel Sapiens' - Leena Krohn, 2013"
Gonçalo Velho -luokka
Gonçalo Velho -luokka oli Portugalin laivaston kahden 1930-luvulla valmistetun avison muodostama alusluokka.
Vuonna 1930 Portugali aloitti kymmenen vuoden suunnitelman laivastonsa modernisoimiseksi. Osana suunnitelmaa lähetettiin tilaus brittiläiselle Hawthorn Leslie and Companylle kahdesta sluupista, jotka perustuivat Britannian kuninkaalliselle laivastolle toimitettuihin Bridgewater-luokan sluuppeihin, mutta niiden aseistus oli raskaampi ja niihin ei asennettu miinanraivauskalustoa.
Konoyo
Konoyo on kanadalaisen elektronista musiikkia tuottavan artisti Tim Heckerin yhdeksäs studioalbumi, jonka julkaisi Kranky Records 28. syyskuuta 2018. Albumi ottaa vaikutteita japanilaisesta klassisesta musiikista, albumin parissa on työskennellyt myös japanilaisia muusikkoja.
Costello (hevonen)
Costello (s. 2009) on suomenhevonen, joka voitti vuoden 2018 ravikuninkuuden. Ori saavutti kuninkuuden Rovaniemelläjärjestetyissä Kuninkuusraveissa. Costellon omistavat orimattilalaiset Hanna ja Tommi Herttua, joille hevosen osti heidän isänsä Ville Herttua, joka valmentaa hevosta.
Costello on eniten palkintorahoja kalenterivuoden aikana tienannut suomenhevosravuri. Vuonna 2018 hevosen kokonaisvoittosumma on 277 500 euroa. Kuninkuusraveihin 2018 saakka eniten vuodessa tienannut suomenhevonen oli Viesker, jonka ennätys vuodelta 1998 on 214 991 euroa.
Costello aloitti raviradalla marraskuussa 2012 opetus- ja koelähdöillä.
Kesällä 2018 Costello voitti kotimaassa käydyistä kylmäveristen ja suomenhevosten kilpailuista suurimmat. Juhannuksena Costelloa juhlittiin Nordic King -voittajana kolmatta kertaa Härmän Powerparkin raviradalla juostussa kilpailussa. Vuodelle 2018 kilpailu muutettiin yhdessä lähdössä juostavaksi aiemman karsintakilpailun sijaan, voittaja palkittiin 50 000 eurolla. Costellon tulos 19,3a 1600 metrin matkalla kirjattiin Powerparkin radan uudeksi kylmäveristen ennätykseksi.
Heinäkuun alussa juostussa suomenhevosten Suur-Hollola-ajossa Costello jatkoi voittokulkuaan ajalla 21,6, kun sen juoksumatkana tasoitusajossa oli 2180 metriä. Costello kuittasi Lahden Jokimaalla voitosta 37 500 euroa.
Suurkilpailuvoittojen ja koko alkuvuoden menestyksen ansiosta Costello oli ennakkoon suurin suosikki Rovaniemen Kuninkuusraveissa, jotka kilpailtiin Mäntyvaaran raviradalla heinäkuun lopussa. Haastajina pidettiin vain Välähdystä ja hallitsevaa ravikuningasta Köppistä. Lauantaina juostun 2100 metrin osakilpailun Costello voitti ennen Välähdystä ja Camria. Sunnuntain kahdesta osalähdöstä ensimmäisenä juostussa 1600 metrin lähdössä Costello haparoi askelissaan loppusuoralla ja tuli kolmantena maaliin. Videotarkistuksen jälkeen Costellon suoritus hyväksyttiin, sillä tuomariston mukaan hevonen ei ottanut laukka-askelia. Hylkäys olisi tarkoittanut myös kokonaiskilpailusta hylkäämistä. Viimeisenä ja ratkaisevana lähtönä juostulle 3100 metrille Costello lähti kokonaiskilpailun johdossa 0,8 sekunnin erolla ennen Välähdystä. Johto säilyi lähdön jälkeenkin, sillä osalähdön voittoon ravannut Köppinen joka ei pystynyt tekemään eroa toisena tulleeseen Costelloon kokonaiskilpailun kannalta riittävästi.
Costelloa ohjastaa Risto Tupamäki. Ville Herttua valitsi hänet Costellon ohjastajaksi syksyllä 2014. Sitä ennen hevosta oli ohjastanut Herttuan lisäksi Seppo Sarkola. Syksyn 2014 jälkeenkin Herttua jatkoi ohjastamista Tupamäen kanssa välillä vuoroa vaihtaen marraskuuhun 2016. Sen jälkeen Herttua on ohjastanut Costelloa kilpailulähdössä kahdesti, kun Tupamäki oli loukkaantuneena marras-joulukuussa 2017.
Pedro Nunes -luokka
Pedro Nunes -luokka oli Portugalin laivaston kahden 1930-luvulla valmistetun avison muodostama alusluokka.
NRP Pedro Nunes (1934)
NRP Pedro Nunes oli Portugalin laivaston vuonna 1934 vesillelaskettu Pedro Nunes -luokan aviso.
Alus tilattiin Lissabonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1930. Alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1934.
Alus muutettiin tutkimusalukseksi 1956 ja poistettiin palveluksesta 1976.
Olin vain tuuli
Olin vain tuuli on suomalaisen Eppu Normaali-yhtyeen kappale, joka
julkaistiin levyllä "Sadan vuoden päästäkin" vuonna 2004.
Lisäksi se julkaistiin singlenä Poko Recordsin tuottamana 22. kesäkuuta vuonna 2005. Singlen kääntöpuolella oli kappaleen live-versio.
Kappaleen sanat ovat Martti Syrjän tekemiä, sävel Mikko "Pantse" Syrjän laatima. 
Kappale on tyyliltään Epuille tyypillistä aikuisrock-poprockia. Siinä on voimakas sähkökitaraosio, joka tekee siitä kuuntelemisen arvoisen. Single nousikin vuonna 2005 viikolla 26 Suomen virallisen listan sijalle 5.
Mä olin vain tuuli
Koko kesämme kääntyilin
Puhalsin vastaan
Ainoastaan vapautta rakastin
Rakkauden sulta
Puhalsin
Puhalsin
Franz Xaver von Zach
Paroni Franz Xaver von Zach ("Franz Xaver Freiherr von Zach") (4. kesäkuuta 1754 – 2. syyskuuta 1832) oli unkarilainen tähtitieteilijä, joka syntyi Pestissä Unkarissa (nykyisin Budapest).
Säkkijärven veneonnettomuus 1920
Säkkijärven veneonnettomuus oli Viipurin läänin Säkkijärvellä 18. toukokuuta 1920 tapahtunut veneonnettomuus, jossa hukkui 32 ihmistä. Heistä 30 oli Muhulahden kansakoulun oppilaita, joiden lisäksi henkensä menettivät opettaja ja hänen palvelijattarensa. Onnettomuus tapahtui Viipurinlahdella, kun Muhulahden ja läheisen Vilajoen kansakoulujen oppilaiden oli tarkoitus kokoontua yhteiseen lukuvuoden päättäjäisjuhlaan kylien välissä sijaitsevaan Merioisniemeen.
41 Muhulahden kansakoulun oppilasta lähti kylän rannasta talollinen Tuomas Hovin purjehtimalla kalastajaveneellä pari kilometriä leveän merenlahden yli kohti Merioisniemeä puoli kymmeneltä aamulla. Noin kahdeksan metriä pitkään veneeseen tuli liikaa painoa, jonka vuoksi se vajosi lähes laitojaan myöten ja matkan aikana alukseen alkoi tulvimaan vettä. Vene oli vain reilun sadan metrin päässä Merjoisniemen rannasta, kun äkillinen tuulenpuuska sai sen kallistumaan, ja lopulta vene upposi. Yksitoista oppilasta onnistui pelastautumaan sattumalta paikalle tulleeseen toiseen purjeveneeseen, johon pelastautui myös onnettomuusvenettä ohjannut Hovi. 33-vuotias kansakoulunopettaja Aino Sankari sekä hänen 17-vuotias palvelijattarensa Aino Ihalainen sen sijaan hukkuivat.
Onnettomuuden uhrit haudattiin yhteishautaan Säkkijärven kirkkomaalle, ja myöhemmin paikalle pystytettin myös muistomerkki.
Peter Tork
Peter Tork (oikealta nimeltään Peter Halsten Thorkelson; s. 13. helmikuuta 1942 Washington D.C. Yhdysvallat) on amerikkalainen näyttelijä ja muusikko joka tunnetaan parhaiten The Monkees- yhtyeen basistina ja kosketinsoittajana. Torkin isän isä on norjalaista sukujuurta ja hänen äitinsä on puoliksi juutalainen ja puoliksi britti.
Tork aloitti pianon soiton yhdeksänvuotiaana ja soitteli sen ohessa bajoa sekä akustista kitaraa ja bassoa.
1960-luvun puolivälissä Tork valittiin kuvitteellisen pop-yhtye The Monkeesin jäseneksi. Yhtye esiintyi samannimisessä koomisessa TV-sarjassa. Tork oli bändin vanhin jäsen.
Hänen isänsä Halsten John Thorkelson toimi taloustieteen professorina Connecticutin yliopistossa.
Tork on ollut neljästi naimisissa ja sen lisäksi hänellä on 1997 syntynyt tytär Erica Marie suhteestaan Tammy Sustekin kanssa.
Giorgia Lo Bue
Giorgia Lo Bue (s. 20. helmikuuta 1994) on italialainen soutaja. Soudun maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 Plovdivissa, Bulgariassa, hänestä tuli maailmanmestari kevyessä perämiehettömässä nelosessa. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa 2011. Alle 23-vuotiaiden MM-kisoissa hän saavutti kevyessä pariaironelosessa kultaa 2015 ja 2016 sekä hopeaa 2014..
HMS Gruinard
HMS Gruinard (viirinumero T239) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Isles-luokan aseistettu sukellusveneidentorjuntatroolari.
Alus tilattiin heinäkuussa 1941 Crown and Sonsilta Sunderlandista ja aluksen moottorin toimitti Holmes. Alus laskettiin vesille 20. marraskuuta 1942.
Alus lainattiin 8. lokakuuta 1943 Portugalin laivastolle, joka nimesi sen "NRP P7":ksi. Alus palautettiin syyskuussa 1944 kuninkaalliselle laivastolle. Kesäkuussa 1946 alus myytiin kauppalaivastoon, jolloin se nimettiin "President F. D. Rooseveltiksi" ja edelleen 1950 "Odiniksi".
Pfäffikon
Pfäffikon on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä on noin 12 000 asukasta.
Pfäffikon sijaitsee Pfäffikerseen pohjoisrannalla Wetzikonin pohjoispuolella parikymmentä kilometriä Zürichstä itään.
SBB:n rautatie Effretikonista Wetzikoniin kulkee Pfäffikonin kautta. Pfäffikon kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich) ja SBB:n S3- ja S19-junat pysähtyvät Pfäffikonissa.
Armo Nokkala
Armo Kaarle Rafael Nokkala (21. lokakuuta 1908 Tyrvää – 11. lokakuuta 1962 Helsinki) oli kirkkoneuvos, "Kodin Kuvalehden" ja "Kotimaa"-lehden päätoimittaja ja Kirjapajan kirjallinen johtaja.
Armo Nokkalan vanhemmat olivat opettaja Kalle Fredrik Nokkala ja Fanny Lydia Wallenius ja puoliso vuodesta 1939 hammaslääkäri Ester Josefina Ala-Paavola. Nokkala tuli ylioppilaaksi 1928 ja vihittiin papiksi 1935. Teologian lisensiaatin tutkinnon hän suoritti 1953 ja väitteli teologian tohtoriksi 1958. Nokkala toimi pappina Kärkölässä 1935–1938, Hämeenlinnassa 1939–1940 ja Helsingissä Paavalin seurakunnassa 1930–1946. "Kotimaa"-lehden toimitussihteeri hän oli 1946–1947 ja päätoimittaja 1948–1958 ja "Kodin Kuvalehden" päätoimittaja 1946–1947. Kirjapajan kirjallisena johtajana Nokkala työskenteli 1952–1958. Kirkkohallituksen palvelukseen kirkkoneuvokseksi hän tuli 1958. Nokkala sai rovastin arvonimen 1954. Hän toimi 1950-luvun alussa myös opetushallituksen esittelijänä. Nokkalalla oli useita kansallisia ja kansainvälisiä luottamustehtäviä.
Vuoden 1958 Atlantin hurrikaanikausi
Vuoden 1958 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta - 30. marraskuuta 1958.
Kahdestatoista myrskystä (joista yksi syntyi ennen kauden alkua) seitsemän saavutti hurrikaanin voiman.
Pfäffikon (Schwyz)
Pfäffikon on sveitsiläisen Freienbachin kaupungin keskuspaikka Schwyzin kantonissa. Kylässä on runsaat 7 000 asukasta.
Pfäffikon sijaitsee Zürichinjärven etelärannalla.
Moottoritie A3 Zürichistä Sargansiin kulkee Pfäffikonin kautta. Se on myös rautateiden risteysasema: SOB:n rautatie Rapperswilistä Einsiedelniin ja Arth-Goldauhun sekä SBB:n rata Thalwilistä Sargansiin kulkevat Pfäffikonin kautta.
Skoha
Skohan päämyymälä sijaitsi vuodesta 1930 Helsingin nykyisen Makkaratalon paikalla sijainneessa Skohan talossa Helsingin päärautatieasemaa vastapäätä. Sivuliikkeitä sillä oli Helsingin Kalliossa sekä muissa Suomen suurissa kaupungeissa. Vuonna 1971 omistus siirtyi Punaiselta Ristiltä osuusliike Elannolle, joka teki Kaivokadun myymälästä jalkineliikkeen. Vuonna 1982 Skoha fuusioitiin Elannon aiemmin Valiolta ostamaan Hyvä Maku -yhtiöön (ent. Helsingin Meijeriliike).
Suojeluskuntain Kauppa Oy – Skyddskårernas Handels Ab eli Skoha perustettiin Suojeluskuntain yleisesikunnan kokouksessa kesäkuussa 1927 yhdessä kahden muun yrityksen, Suojeluskuntain Ase- ja Konepaja-Osakeyhtiön (nyk. Sako) ja Suojeluskuntain Kustannus-Osakeyhtiön kanssa. Kaikkia kolmea yhtiötä varten perustettiin yhteinen hallintoneuvosto, jonka puheenjohtajaksi tuli senaattori P. E. Svinhufvud. Hän vetäytyi tehtävästä tasavallan presidentin virkakautensa 1931–1937 ajaksi, mutta palasi tehtävään ja toimi siinä kuolemaansa 1944 saakka.
Ennen talvisotaa Skohan suosituin myyntiartikkeli oli jalkaväenkivääri M/27 eli ”pystykorva”. Muita Skohan alkuaikoina myymiä aseita olivat Winchester-pienoiskiväärit, Leijona-tarkkuuskiväärit, Suomi-konepistoolit ja Maxim-konekiväärit. Nimeä Skoha käytettiin myös yhtiön omana asemerkkinä.
Moskovan välirauhansopimuksen 1944 mukaan suojeluskuntajärjestö oli lakkautettava, ja Skohan ja Sakon uudeksi omistajaksi tuli Suomen Punainen Risti. Kustannusyhtiö lakkautettiin kokonaan. Skohan talo purettiin vuonna 1965 Makkaratalon tieltä. Skohan myymälä toimi Makkaratalossa vielä vuoteen 1971 asti, jolloin uusi omistaja Elanto teki siitä kenkäkaupan.
Berry
Berry voi tarkoittaa seuraavia:
Veikko Noronen
Veikko Eljas Noronen (19. huhtikuuta 1913 Äänekoski – 21. syyskuuta 1969 Jyväskylä) oli suomalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Veikko Norosen vanhemmat olivat konduktööri Walter Noronen ja Matilda Vääränen ja puoliso vuodesta 1944 Lea Martta Helena Boucht. Noronen valmistui opettajaksi 1935 ja opiskeli pianonsoittoa Ilmari Hannikaisen johdolla ja sävellystä Leevi Madetojan ja Selim Palmgrenin johdolla. Sibelius-Akatemiassa Noronen opiskeli 1942–1946, laulunopettaja hänestä tuli 1944. Noronen toimi Jyväskylän kaupungin palveluksessa vuodesta 1946 vuoteen 1948, jolloin hänestä tuli Jyväskylän musiikkioppilaitoksen, sittemmin konservatorion johtaja. Noronen sävelsi muun muassa yksinlauluja, kuoro- ja orkesteri- sekä pianoteoksia.
Telefon, Telefon
Telefon, Telefon on Margot Hielscherin esittämä kappale, joka edusti Saksaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Frankfurt am Mainissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 8 pisteellä.
Corde della mia chitarra
Corde della mia chitarra on Nunzio Gallon esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Saksan Frankfurt am Mainissa.
Kappale on pisin Euroviisuissa esitetty kappale yli 5 minuutin kestollaan. Kappale sijoittui Euroviisuissa kuudenneksi 7 pisteellä.
Les Andelys
Les Andelys on kunta Pohjois-Ranskassa Euren departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Seinejoen varrella noin 90 kilometriä Pariisista luoteeseen.
Kunnan kuuluisin nähtävyys on keskiaikainen linna Château Gaillard.
Kaupungin historiasta kertova museo "Musée Nicolas-Poussin" sijaitsee 1700-luvulta peräisin olevassa kartanossa. Museossa on myös näytteillä paikkakuntalaisen Nicolas Poussinin 1600-luvulla tekemä maalaus "Coriolan supplié par sa famille".
All
All on Patricia Bredinin esittämä kappale, joka edusti Iso-Britanniaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Saksan Frankfurt am Mainissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 6 pisteellä.
L’enfant que j’étais
L’enfant que j’étais on Lys Assian esittämä kappale, joka edusti Sveitsiä vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Saksan Frankfurt am Mainissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdeksanneksi 5 pisteellä.
Wohin, kleines Pony?
Wohin, kleines Pony? on Bob Martinin esittämä kappale, joka edusti Itävaltaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Saksan Frankfurt am Mainissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viimeiseksi 3 pisteellä.
Bézu-la-Forêt
Bézu-la-Forêt on kunta Pohjois-Ranskassa Euren departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee noin 100 kilometriä Pariisista luoteeseen.
Kunnan kuuluisin nähtävyys on linna "Château de la Fontaine-du-Houx". Se on ollut aikanaan Ranskan kuninkaiden asuinpaikka, missä ovat asuneet niin merovingit kuin karolingitkin. Linna tuhoutui satavuotisessa sodassa, mutta se rakennettiin uudelleen 1500-luvun ja 1700-luvun välisenä aikana.
YSIV
YSIV tai Young Sinatra IV on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Logicin neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Visionary Music Group ja Def Jam Recordings 28. syyskuuta 2018. Albumin julkaisua edelsi kolme singleä: "One Day", "The Return" ja "Everybody Dies", jotka julkaistiin vuoden 2018 kesänä. Albumilla vierailee mm. Wale, Jaden Smith ja Wu-Tang Clan.
Albumi on suora jatko-osa vuonna 2013 julkaistulle -mixtapelle. Albumi on myös neljäs ja viimeinen osa "Young Sinatra" -sarjalle. Albumin kansikuvan piirsi Sam Spratt, joka on piirtänyt jokaisen Logicin studioalbumin kansikuvan. Levyn kantavana teemana on boom bapin palauttaminen hip hop-musiikkiin.
Paglia
Paglia on seuraavien sukunimi:
Äinään kirjapäivät
Äinään kirjapäivät on kirjailijaretriitti ja kirjallisuustapahtuma, joka järjestetään Iso-Äiniöllä Asikkalassa.
Äinään kirjapäivät järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2011 kolmipäiväisenä. Vuonna 2018 tapahtuma laajeni viisipäiväiseksi, ja sen ajankohta oli 12.–16. syyskuuta. Kolmannet Äinään kirjapäivät on tarkoitus järjestää vuonna 2020. Tapahtuman pääjärjestäjänä on toiminut kirjailija Seija Helander.