hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Motti (ravintola)
Ravintola Motti oli Helsingissä Taka-Töölössä vuosina 1941–1987, 1997–2007 ja 2011–2012 toiminut ravintola.
Ravintola Motti avattiin ruokaravintolana 26. huhtikuuta 1941 silloisen Helsingin suojeluskuntatalon tiloissa osoitteessa Töölöntorinkatu 2 - Pohjoinen Hesperiankatu 15. Funkkistyylisen ravintolan pinta-ala oli 300 neliömetriä ja siellä oli 300 paikkaa. Ravintolan perustaja ja toimitusjohtaja oli Oy Skoha Ab:n toimitusjohtaja, majuri Aarne Wilhelm Jusu. Myöhemmin ravintolan toimitusjohtajana oli muun muassa Pauli Velanko (1912–1997) vuosina 1954–1977. Ravintolayhtiön Oy Motti omistajina olivat Jusun lisäksi muun muuassa Antti Wihuri, Rakel Wihuri ja Oy Skoha Ab:n toimitusjohtaja Hannes Vartama (1901–1973). 1980-luvulla ravintolan omisti ensin tukholmalainen Holger Eklund ja sitten Tapio Seeste. Ravintolayhtiö asetettiin konkurssiin 1994 mutta konkurssi raukesi varojen puutteeseen. Oy Motti lopetettiin 1997 mutta ravintola toimi vielä samalla nimellä pariin otteeseen.
Ravintola Motti tuli suosituksi jo jatkosodan aikana ja sen kanta-asiakkaisiin kuuluivat muun muassa marsalkka Carl Gustaf Mannerheim, presidentti Urho Kekkonen, kansanedustaja Hertta Kuusinen ja kirjailija Mika Waltari. Ravintolan erikoisuuksiin kuuluivat liekitetyt "Pässin kivekset" sekä vasikan "Palavat munuaiset" ja ruokalistalla oli myös muun muassa karhua, majavaa, oravaa, piisamia, riekkoa, sorsaa ja pyytä. Tunnetuimpia ruokalajeja kehitti muun muassa keittiömestari Leo Salonen, joka oli Motin ravintolapäällikkö vuosina 1959–1967, ja joka kuului myös Suomen ensimmäisiin tv-kokkeihin tänä aikana. Salonen sai vastuulleen paljolti Motissa toteutetut presidentti Kekkosta tapaamaan tulleiden valtiovierailujen ruokatarjoilujen hoitamisen vuosina 1961-1966; sittemmin valtiovierailujen tarjoilut siirtyivät Marskiin ja Smolnaan.
Alkuperäinen ravintola Motti toimi vuoteen 1987 saakka. Tämän jälkeen samoissa tiloissa toimi erinimisiä ja -tasoisia ravintoloita. Motti-nimellä ravintola toimi taas vuosina 1997–2007. Sen jälkeen tiloissa toimi marokkolaista ruokaa tarjonnut ravintola Fez vuoteen 2010 saakka. Uusien omistajien omistama ravintola Motti avattiin 2011 mutta ravintola teki konkurssin jo 2012. Sen jälkeen tiloissa on toiminut italialaisravintola "Trattoria Sogno".
König (ravintola)
Ravintola König oli Helsingin keskustassa Mikonkatu 4:ssä sijainnut ravintola, jonka perusti Karl König vuonna 1892. Ravintola oli 1900-luvun alussa taiteilijoiden suosima ja sen asiakkaisiin kuuluivat muun muassa Jean Sibelius, Akseli Gallen-Kallela, Eliel Saarinen, Eino Leino, V. A. Koskenniemi ja Toivo Kuula. Myöhemmin Suomen hallitukset pitivät ravintolan tiloissa epävirallisia iltakokouksiaan ja marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimillä oli ravintolassa oma kantakabinetti.
Vuonna 2013 ravintolan omistajaksi tuli HOK-Elanto. Königin yökerho muuttui katuruokaravintola Shanghai Cowboyksi syksyllä 2014 ja keväällä 2015 ravintola König sulki ovensa avautuakseen sitten uudella nimellä ja toiminta-ajatuksella. Uudistettu ravintola Michel toimi kevääseen 2017 saakka kunnes 25. huhtikuuta 2017 samoissa tiloissa avauttiin uusi ravintola VENN. Meksikolaistyylinen katuruokapaikka Shanghai Cowboy jatkoi edelleen samalla nimellä ravintolan alakerrassa.
Henriette Delille
Kunnianarvoisa Henriette Delille S.H.F. (1814 New Orleans, Louisiana – 17. marraskuuta 1862 New Orleans, Louisiana) oli roomalaiskatolisten valkoisen miehen ja vapaan värillisen naisen tytär, joka eli koko elämänsä USA:n eteläosassa aikana ennen orjuuden lakkauttamista ja perusti 1836 sääntökunnan "Sisters of the Presentation", joka vuonna sai kirkollisen hyväksynnän 1837 ja muutti nimensä 1842 muotoon "Sisters of the Holy Family", ja joka toimii yhä opettaen ja huolehtien köyhistä ja vanhuksista. Hänen vanhempansa eivät voineet mennä naimisiin Louisianan lain mukaan, mutta käytäntö oli yleinen kreoliyhteisössä, kun toisaalta hänen isoisoisoäitinsä oli ollut Afrikasta tuotu orja, joka tuli vapaaksi omistajansa kuoltua ja ansaitsi tarpeeksi vapauttaakseen tyttärensä ja kaksi lastenlastaan maksamalla siitä. Henrietellä oli yksi sisko ja kaksi veljeä ja hän itse eli pyhän elämän, pitäen huolta orjista, sairaista, orvoista, ikääntyneistä, unohdetuista ja halveksituista. Hän eli seuraavien viiden paavien hallintokausien aikana: Pius VII (1800-1823), Leo XII (1823-1829), Pius VIII (1829-1830), Gregorius XVI (1831-1846) ja autuas Pius IX (1846-1878). 1960-luvulla "Sisters of the Holy Family" alkoi tutkia Henrietten kanonisointia, 1988 paavi Johannes Paavali II julisti hänet Jumalan palvelijaksi, tutkimukset mahdollisesta ihmeestä kerättiin 2005 ja 2006 Vatikaani julisti ihmeen, sekä paavi Benedictus XVI julisti naisen kunnianarvoiseksi 27. maaliskuuta 2010. Henriette on ensimmäinen USA:n natiivi afrikkalaisamerikkalainen, jonka kanonisointiprosessi on avattu katolisessa kirkossa, ja toinen ihme tarvitaan hänen varsinaiseen kanonisointiinsa, jolloin hän olisi myös ensimmäinen USA:n natiivi afrikkalaisamerikkalainen pyhimys. Hänen tunnetaan rukoilleen: “Uskon Jumalaan. Toivon Jumalaan. Rakastan, haluan elää ja kuolla Jumalalle.”
USS Charles S. Sperry
USS Charles S. Sperry (runkonumero DD-697) oli Yhdysvaltain laivaston Allen M. Sumner -luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä Kearnystä New Jerseystä. Alus laskettiin vesille 13. maaliskuuta 1944 kumminaan neiti M. Sperry ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta ensimmäisenä päällikkönään H. H. McIlhenny.
Havaijilla järjestetyn koulutuksen jälkeen alus saapui 28. joulukuuta 1944 Ulithiin, missä se liittyi nopeaan tukialusryhmään TP38. Sodan päättymiseen saakka alus suojais ryhmän kolmannen osaston, joka tunnettiin joko TF38:na tai TF58:nä, aluksia. "Charles S. Sperry" purjehti ensi kerran osaston mukana 30. joulukuuta osaston lentokoneiden iskiessä Formosalle ja Luzonille valmistauduttaessa Lingayeninlahden maihinnousuihin. Estettäessä alueella olevien japanilaisten lentotukikohtien toimintaa osasto iski seuraavaksi Indokiinaan Etelä-Kiinan meren rannikon tukikohtiin sekä Okinawalle ennen paluuta Ulithiin 26. tammikuuta 1945.
Vuoden 1959 lopulla alus siirrettiin modernisoitavanksi, missä se oli koko vuoden 1960.
Alus myytiin 8. tammikuuta 1974 Chilelle, joka liitti sen samana päivänä laivastoonsa nimellä "Ministro Zenteno" hävittäjänä numero 16. Alus myytiin romutettavaksi 1990.
Johan Viktor Havu
Johan Viktor Havu, sukunimi vuoteen 1906 "Falck" (16. lokakuuta 1862 Kontiolahti – 17. elokuuta 1949 Turku) oli suomalainen juristi ja Turun hovioikeuden varapresidentti.
Havun vanhemmat olivat kanavankaitsija Gustaf Falck ja Amanda Wilhelmina Åkerman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1887. Havu sai varatuomarin arvon 1890. Havu oli Turun hovioikeudessa asessorina vuodesta 1903, hovioikeudenneuvoksena vuodesta 1905 ja varapresidenttinä 1911–1932.
Havu oli mukana raittiusliikkeessä ja hän kuului Raittiuden Ystävien perustajiin. Hänestä tuli Viipurin nuorison raittiusseuran kunniajäsen 1900 ja Raittiuden Ystävien kunniajäsen 1933.
Havu oli naimisissa vuodesta 1907 Sigrid Alma Johanna Blomströmin kanssa. Heidän lapsiaan olivat kääntäjä Teijo Havu ja kirjallisuuskriitikko Toini Havu. Johan Viktor Havun veli Gustaf Evert Havu (1864–1935) oli Turun hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1905–1907 ja 1910–1932 sekä varapresidenttinä vuodesta 1932.
Nimellä "J. V. Havu":
Vuosien 1917–1923 vallankumoukset
Vuosien 1917-1923 vallankumoukset olivat Venäjän vallankumouksen inspiroimien poliittisten levottomuuksien ja vallankumouksien ajanjakso joka seurasi ensimmäistä maailmansotaa. Vallankumoukset olivat pääasiassa sosialistisia tai siirtomaavallan vastaisia.
Venäjällä tapahtui vuonna 1917 kaksi vallankumousta, joiden seurauksena Venäjän keisarikunta kaatui. Helmikuun vallankumouksessa valta siirtyi väliaikaiselle hallitukselle ja lokakuun vallankumouksessa lopulta bolševikeille, jotka perustivat Venäjän neuvostotasavallan.
Vuosina 1917–1922 käytiin Venäjän sisällissota, joka päättyi Venäjän neuvostotasavallan voittoon.
Saksassa alkoi marraskuussa 1918 keisari Vilhelm II:n vastainen vallankumous, jonka seurauksena Saksasta tuli tasavalta 10. lokakuuta 1918. Sosialistit taistelivat Weimarin tasavaltaa vastaan 11. elokuuta 1919 asti.
Mihály Károlyi oli perustanut Unkarin demokraattisen tasavallan niin sanotun krysanteemivallankumouksen aikana. Maaliskuussa 1919 tapahtui uusi vallankumous, jonka seurauksena perustettiin Unkarin neuvostotasavalta. Unkarin neuvostotasavalta lakkasi olemasta Romanialaismiehityksen jälkeen.
Vuosina 1919–1920 italialaiset työläiset kapinoivat hallitusta vastaan miehittämällä tehtaita. Vallankumouksellista ajanjaksoa seurasi, fasististen mustapaitojen väkivaltainen reaktio ja marssi Roomaan.
Irlannissa Pääsiäiskapina johti Irlannin itsenäisyyssotaan, jonka seurauksena Irlannista tuli itsenäinen. Irlannin tasavaltalaisliike oli nationalistinen ja populistinen eikä kommunistinen vaikka osa sen jäsenistä oli sosialisteja ja kommunisteja.
Vuoden 1919 Sette Giugno oli kapina, joka tunnetaan maltalaisten suorittamista mellakoista ja protesteista. Se oli maltalaisten reaktio Ensimmäisen maailmansodan jälkeen nousseisiin elinkustannuksiin.
Vuoden 1919 Egyptin vallankumous oli Egyptiläisten vallankumous brittivaltaa vastaan. Vallankumouksen seurauksena Iso-Britannia tunnusti Egyptin itsenäisyyden ja uusi perustuslaki pantiin täytäntöön.
Gustaf Evert Havu
Gustaf Evert Havu, sukunimi vuoteen 1906 "Falck" (2. huhtikuuta 1864 Ilomantsi – 22. kesäkuuta 1935 Turku) oli suomalainen juristi ja Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos ja varapresidentti.
Havun vanhemmat olivat kanavankaitsija Gustaf Falck ja Amanda Wilhelmina Åkerman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1889. Havu sai varatuomarin arvon 1892.
Havu toimi asianajajana 1894–1903. Hän oli Turun hovioikeudessa asessorina 1903–1905 ja 1909–1910, hovioikeudenneuvoksena 1905–1907 ja 1910–1932 sekä varapresidenttinä 1932–1935.
Havu oli naimisissa 1894–1907 Anna Wallinin (k. 1907) kanssa ja vuodesta 1911 opettaja Alma Selina Antervon kanssa. Hänen pokansa ensimmäisestä avioliitosta oli filosofian tohtori Ilmari Havu. Gustaf Evert Havun veli Johan Viktor Havu oli Turun hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena ja varapresidenttinä 1911-1932.
Kyösti Aarnio
Kyösti Juhani Aarnio, vuoteen 1908 Eriksson (13. lokakuuta 1888 Helsinki – 5. syyskuuta 1936 Lahti) oli suomalainen näyttelijä ja usean eri työväenteatterin johtaja.
Aarnion puoliso vuodesta 1914 oli Ksenia Matilda Marienberg. Aarnio kävi kansakoulun ja teki opintomatkan Saksaan ja Itävaltaan 1925. Hän toimi Joensuun Työväen Teatterin johtajana 1913–1915, Kuopion Työväen Teatterin johtajana 1915–1918 ja Turun Työväen Teatterin johtajana 1919–1936. Viimeksi hän oli Lahden Työväen Näyttämön johtaja. Aarnio myös näytteli teatterinjohtajan työnsä ohella.
Syke (1. tuotantokausi)
Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan "Syke"-draamasarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin loka–joulukuussa 2014. Kauden ensimmäinen osa esitettiin Yle TV2:lla keskiviikkona 29. lokakuuta 2014. Toisesta osasta alkaen ensimmäisen kauden jaksot olivat nähtävillä ennakkoon Yle Areenassa televisioesitystä edeltävänä sunnuntaina.
Ensimmäisen tuotantokauden ohjasi Joona Tena. Kauden pääsikirjoittajana toimi sarjan luoja Petja Peltomaa ja jaksokirjoittajina Terhi Arola, Kirsikka Saari ja Harri Virtanen.
Ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 27. huhtikuuta 2015.
Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Syke (2. tuotantokausi)
Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan "Syke"-draamasarjan toinen tuotantokausi esitettiin heti ensimmäisen päätyttyä tammikuusta 2015 alkaen. Kauden viisi ensimmäistä jaksoa julkaistiin Yle Areenassa 4. tammikuuta 2015 ennakkoon katsottaviksi. Toisen kauden viisi viimeistä jaksoa julkaistiin Yle Areenassa 8. helmikuuta 2015.
Toisen kauden ohjasi Aleksi Mäkelä. Kauden pääsikirjoittajana jatkoi sarjan luoja Petja Peltomaa ja jaksokäsikirjoittajina toimivat Terhi Arola, Jari Rantala ja Outi Keskevaari.
Toinen tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 27. huhtikuuta 2015.
Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Syke (3. tuotantokausi)
Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan "Syke"-draamasarjan kolmas tuotantokausi esitettiin keväällä 2016. Yle oli ilmoittanut jo toukokuussa 2015 sarjan jatkuvan kolmannelle tuotantokaudelle. Kauden kuvaukset aloitettiin syyskuussa 2015. Kauden ensimmäinen jakso esitettiin Yle TV2:lla 23. maaliskuuta 2016 ja samalla kauden viisi ensimmäistä jaksoa julkaistiin Yle Areenassa ennakkoon katsottaviksi. Loput viisi jaksoa julkaistiin 27. huhtikuuta 2016.
Kolmannen kauden ohjasi Taavi Vartia. Kauden pääsikirjoittajana jatkoi sarjan luoja Petja Peltomaa ja jaksokäsikirjoittajina toimivat Terhi Arola, Kirsikka Saari ja Tatiana Elf.
Kolmas tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 17. kesäkuuta 2016.
Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Syke (4. tuotantokausi)
Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan "Syke"-draamasarjan neljäs tuotantokausi esitettiin alkuvuodesta 2017. Yle ilmoittanut jo maaliskuussa 2016 sarjan jatkuvan neljännelle tuotantokaudelle, jonka esitettäisiin vuonna 2017. Kausi julkaistiin kokonaisuudessaan Yle Areenassa 1. tammikuuta 2017 heti vuorokauden vaihduttua. Kauden jaksot kuvattiin keväällä 2016.
Neljännen kauden kaksi ensimmäistä jaksoa ohjasi Jäppi Savolainen ja loput kahdeksan toisen tuotantokauden ohjannut Aleksi Mäkelä. Kauden pääkäsikirjoittajaksi vaihtui aiemmilla kolmella kaudella jaksokäsikirjoittajana toiminut Terhi Arola. Arola toimi kaudella myös jaksokäsikirjoittajana yhdessä Outi Keskevaarin, Tatiana Elfin ja Vilja Roihun kanssa.
Sarjan esittäminen päättyi Ylen kanavilla neljänteen tuotantokauteen, vaikka sarja oli saavuttanut suuren suosion. Yle Draaman päällikön Jarmo Lampelan mukaan päätös perustui pohjoismaisten julkisen palvelun kanavien periaatteeseen, että kolmesta neljään tuotantokautta on pitkä ikä draamasarjalle. Syke on ollut Yle Areenan kaikkien aikojen katsotuin ohjelma vuoteen 2018 mennessä.
Neljäs tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 31. maaliskuuta 2017.
Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Syke (5. tuotantokausi)
Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan "Syke"-draamasarjan viides tuotantokausi julkaistaan marraskuusta 2018 alkaen Nelonen Median maksullisessa suoratoistopalvelussa Ruutu+:ssa. Viidennen tuotantokauden kuvaukset alkoivat heinäkuussa 2018.
Ylen ilmoitettua, etteivät he aio tilata sarjaa enää neljännen kauden jälkeen, aloitti sarjaa tuottava Yellow Film & TV -tuotantoyhtiö neuvottelut sarjan jatkumisesta toisella kanavalla. Maaliskuussa 2018 tiedotettiin, että "Sykkeen" tulevat tuotantokaudet tullaan julkaisemaan marraskuusta 2018 alkaen Ruutu-palvelussa.
Viidennellä kaudella jaksojen rakennetta muutettiin merkittävästi aiempiin verrattuna. Viidennellä kaudella on 40 noin 21 minuuttia kestää jaksoa, jotka muodostavat yhteensä kymmenen kokonaisuutta. Ylellä esitetyt kaudet sisälsivät kymmenen 48 minuutin pituista jaksoa.
Viidennen kauden showrunner on sarjan luoja Petja Peltomaa. Viidennen kauden ohjaa myös kolmannen tuotantokauden ohjannut Taavi Vartia. Pääkäsikirjoittajana aloittivat Joona Kivirinta ja Anne Prokofjeff. Jaksokäsikirjoittajina toimivat Niisku Haapala, Hannamaija Matila, Susanna Åke, Hanna Leivonniemi ja Antero Arjatsalo.
Maria de Lourdes Pintasilgo
Maria de Lourdes Pintasilgo (18. tammikuuta 1930 Abrantes – 10. heinäkuuta 2004 Lissabon) oli portugalilainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1979–1980 ja oli virassaan ensimmäinen naispuolinen henkilö. Pääministerikautensa jälkeen hän jatkoi sosialistipuolueen puheenjohtajana ja toimi europarlamentaarikkona sekä oli presidenttiehdokkaana vuoden 1986 presidentinvaaleissa. Koulutukseltaan de Lourdes Pintasilgo oli kemisti.
Fire Action
Fire Action on helsinkiläinen hevimetallibändi, joka on perustettu vuonna 2012. Bändi soitti alkuaikoina keikoillaan paljon lainakappaleita 1980-luvun hardrock- ja hevimetallibändien tuotannoista. Ensilevyn "Rock Rock Brigade" (2016) myötä yhtye on keskittynyt oman materiaalin esittämiseen. Lainakappaleita on kuultu lähinnä encoreina.
Kitaristi Juri Vuortama ja rumpali Samuli Häkkilä vaikuttivat yhtyeessä Alliance 1999-2006.
He perustivat Fire Actionin vuonna 2012 tarkoituksenaan esittää vähemmälle huomiolle Suomessa jääneitä 1980-luvun hevimetallikappaleita esimerkiksi Ozzy Osbournen tuotannosta sekä yhtyeiltä Judas Priest, Cinderella, Steelheart ja Ratt. Kokoonpano vakiintui, kun laulaja Leo Barzola ja basisti J. Hongisto Night Crime -yhtyeestä liittyivät bändiin.
Seuraavana vuonna bändi alkoi esittää myös omia kappaleita keikoillaan.
Debyytti "Rock Rock Brigagde" ilmestyi tammikuussa 2016, ja sen jälkeen yhtye on keskittynyt täysin oman materiaalin esittämiseen ja levyttämiseen.
Metallimusiikin erikoislehti Inferno valitsi Fire Actionin kuukauden bändiksi marraskuussa 2016 ja antoi "Rock Rock Brigadelle" täydet pisteet arvostelussaan.
Single "Hot Blooded Woman" julkaistiin maaliskuussa 2017. Kappaleen musiikkivideolla nähdään bikini fitness -kilpailija Jemina Hietanen. Video kuvattiin Helsingin pelastuslaitoksen tiloissa, jossa säilytetään harvinaisia museopaloautoja 1900-luvun alkupuolelta tähän päivään saakka.
Brittiläinen metallimusiikin erikoislehti Terrorizer julkaisi kappaleen heinäkuun 2017 numeron mukana myytävällä kokoelmalevyllä.
Laulaja Barzola lähti yhtyeestä joulukuussa 2017. Kokoonpanon viimeinen keikka soitettiin Vantaalla 10. marraskuuta 2017 ruotsalaisen Hekatomb-yhtyeen kanssa.
Laulaja Gary L. James liittyi virallisesti toukokuussa 2018. Yhtye suuntasi kesäkuussa studioon nauhoittamaan uusia kappaleita, jotka kitaristi Juri Vuortama oli kirjoittanut sinä aikana, kun uutta laulajaa etsittiin. Bändi levytti ensimmäistä kertaa urallaan myös lainakappaleen. Kyseessä on hevimetalliversio Paul Oxley's Unit -yhtyeen hitistä "Spanish Bars" vuodelta 1981. Paul Oxley's Unit oli Suomen suosituin yhtye vuosina 1980-81.
Single "Spanish Bars" julkaistiin 22. elokuuta 2018. Kappaleen musiikkivideo ilmestyi samaan aikaan.
EP "Fahrenhater" on määrä julkaista 30. marraskuuta 2018.
Epe (Nigeria)
Epe on kaupunki Nigeriassa. Asukkaita on 181 409 (2006).
Tärkeä elinkeino Epessä on kalastus. Epen kautta kulkee kalaa, maniokkia, maissia, vihanneksia, kookosta, kaakaota, palmutuotteita, kumia ja polttopuuta.
Epe perustettiin 1700-luvulla Ijebun kuningaskunnan pääkaupungin Ijebu-Oden satamakaupungiksi.
Kankaanpään seurakunta
Kankaanpään seurakunta on Kankaanpään, Honkajoen ja Jämijärven kuntien alueella Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.
Kankaanpään seurakunta perustettiin Ikaalisten seurakuntaan kuuluneena rukoushuonekuntana vuonna 1756. Vuonna 1777 se muutettiin kappeliseurakunnaksi ja vuonna 1841 itsenäiseksi seurakunnaksi. Siitä ovat myhemmin eronneet Karvian ja Honkajoen seurakunnat.
Vuoden 2019 alussa Honkajoen ja Jämijärven seurakunnat liitettiin Kankaanpään seurakuntaan.
Merikarvian seurakunta
Merikarvian seurakunta on Merikarvian kunnassa Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.
Siikaisten seurakunta
Siikaisten seurakunta on Siikaisten kunnassa Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.
Siikaisten seurakunta perustettiin Merikarvian seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1772. Itsenäiseksi seurakunnaksi se tuli vuonna 1871.
Ulvilan seurakunta
Ulvilan seurakunta on Ulvilan kaupungissa Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan. Ulvila on ollut itsenäinen seurakunta jo 1300-luvulla.
Uroporfyrinogeeni III
Uroporfyrinogeeni III (CHNO) on porfyriineihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdiste on tärkeä välituote muiden porfyriinien ja korriinien kuten B-vitamiinin biosynteesissä.
Uroporfyrinogeeni III:a muodostuu hydroksimetyylibilaanista uroporfyrinogeeni III-syntaasientsyymin katalysoimana. Yhdiste on porfyriinien biosynteesissä ensimmäinen porfyriinirakenteellinen välivaihe. Seuraava vaihe hemiryhmän ja eräiden muiden porfyriinien biosynteesissä on dekarboksylaatioreaktio, jossa muodostuu tuotteena koproporfyrinogeeni III:a. Tätä reaktiota katalysoi uroporfyrinogeenidekarboksylaasi. Yhdistettä kertyy elimistöön harvinaisessa perinnöllisessa porfyrioihin kuuluvassa sairaudessa Porphyria cutanea tardassa. Oireina ovat muun muassa valoherkkyys.
Uroproporfyrinogeeni III:sta muodostuu myös sirohemi- ja korriinimolekyylejä. Näiden yhdisteiden biosynteesin seuraavassa vaiheessa yhdiste metyloidaan eri prekorriineiksi. Metyyliryhmän luovuttava molekyyli on S-adenosyylimetioniini. Muodostuvat prekorriinit dekarboksyloituvat ja isomeroituvat sirohemiksi ja korriineiksi.
Sonnengewehr
Sonnengewehr on toisen maailmansodan aikana Natsi-Saksan suunnittelema avaruudessa toimiva teoreettinen ase. "Sonnengewehr" olisi saanut tuhovoimansa satelliittiin kiinnitetystä suuresta koverasta peilistä, joka olisi kyennyt polttamaan kaupunkeja ja saamaan valtameret kiehumaan. Valtavan peilin osat oli suunniteltu valmistettavan maassa natriumista ja sen jälkeen lennätettävän avaruuteen, jossa ne olisi koottu noin 5 100 kilometrin korkeudessa yhdeksi kokonaisuudeksi. "Sonnengewehriin" oli suunniteltu myös tilat miehistölle. Keinotekoisen ilman tuottoon oli tarkoitus käyttää tuhansia kurpitsakasveja, joiden oli todettu olevan tehokkaita hapen tuottajia. Sähkö valaistukseen olisi tuotettu turbogeneraattoreilla, jotka olisivat saaneet energiansa auringosta. Kasveja ei ollut tarkoitus valaista auringon valolla, koska sen arveltiin vahingoittavan kasveja, koska asemalla ei ollut haitallisia säteilyjä suodattavaa ilmakehää.
Vuosaaren seurakunta
Vuosaaren seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Helsingissä, Vuosaaren kaupunginosassa. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vartiokylän rovastikuntaa. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Jussi Mäkelä. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 18 161 jäsentä. Seurakuntaan kuului tuolloin 49,3 prosenttia alueen asukkaista.
Seurakunnan kirkkona toimii Vuosaaren kirkko. Lisäksi seurakunnalla on käytössä Meri-Rastilassa sijaitseva Merirasti-kappeli ja Vuosaaren kauppakeskus Columbuksessa sijaitseva Katukappeli.
Vartiokylän seurakunta
Vartiokylän seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Itä-Helsingissä, Vartiokylän kaupunginosassa. Se toimii kaupunginosan osa-alueilla Vartioharju, Itäkeskus, Puotila ja Puotinharju. Vartiokylän kaupunginosaan kuuluvat Myllypuro ja Marjaniemi eivät kuulu Vartiokylän seurakuntaan, vaan ensimmäinen Herttoniemen seurakuntaan, jälkimmäinen Roihuvuoren seurakuntaan.
Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vartiokylän rovastikuntaa. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Jukka Pakarinen. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 9 047 jäsentä. Seurakuntaan kuului tuolloin 49,8 prosenttia alueen asukkaista.
Seurakunnan kirkkona toimii Vartiokylän kirkko. Lisäksi seurakunnalla on käytössä Puotilan kappeli. Vartiokylän seurakunnan pääkirkkona toimi aikaisemmin Itäkeskuksen kirkko, mutta seurakunta luopui rakennuksesta vuonna 2016.
Herttoniemen seurakunta
Herttoniemen seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Itä-Helsingissä. Seurakuntaan kuuluvat Herttoniemen kaupunginosan osa-alueet Länsi-Herttoniemi, Herttoniemenranta ja Herttoniemen yritysalue sekä Kulosaaren ja Myllypuron kaupunginosat. Herttoniemen kaupunginosaan kuuluva Roihuvuoren osa-alue ei kuulu Herttoniemen seurakuntaan.
Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vartiokylän rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Markku Rautiainen. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 16 692 jäsentä. Seurakuntaan kuului tuolloin 50,6 prosenttia alueen asukkaista.
Herttoniemen seurakunnassa on kolme kirkkoa ja kappeli: Herttoniemen kirkko, Myllypuron kirkko ja Kulosaaren kirkko sekä Kulosaaren hautausmaalla sijaitseva Leposaaren kappeli.
Chantelle Newbery
Chantelle Newbery on australialainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa 10 metrin uimahyppykilpailussa Ateenassa 2004. Pekingin olympialaisissa 2008 hän ei enää menestynyt, jolloin alkoi alamäki.
Nykyisin hän on huumeriippuvainen kahden lapsen äiti, joka on tuomittu ehdolliseen vankeuteen varkauksista.
Walter Nohrström
Walter Johannes Nohrström (28. tammikuuta 1859 Savonlinna – 6. helmikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kamarineuvos, maanmittari ja Maanmittaushallituksen ylijohtaja.
Walter Nohrströmin vanhemmat olivat kollega Johan Wilhelm Nohrström ja Klara Lovisa Olsoni ja puoliso vuodesta 1889 Hanna Elisabet (Lisi) Herlin (k. 1940). Hänen vanhempi veljensä oli piirilääkäri Kaarlo Nohrström. Walter Nohrström kävi yläalkeiskoulun 1874 ja valmistui maanmittariksi 1880. Varamaanmittarina hän toimi 1885, vakaajana 1886, nuorempana komissiomaanmittarina 1889 ja vanhempana 1889–1896. Nohrström oli Maanmittaushallituksen vt. insinööri 1896–1899 ja Turun läänin maanmittari 1899–1905. Maanmittaushallituksen pääjohtajan eli ylitirehtöörin apulainen hän oli 1905–1916 ja 1918–1928, hallinnollisen osaston johtaja 1916–1918 ja ylijohtaja 1928–1929. Hän sai kamarineuvoksen arvon vuonna 1905. Nohrström oli paitsi monien alansa komiteoiden ja työryhmien jäsen, myös Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen. Hän julkaisi vuonna 1933 teoksen "Isojaot Suomessa Venäjän vallan aikana (Suomen maanmittauksen historia II)".
Pii ja Poju
Pii ja Poju (engl. "Bitz and Bob") on vuoden 2017 animaatiosarja, jota on esitetty Pikku Kakkosella syyskuusta 2018 lähtien. Sarjassa päähenkilöt Pii ja Poju ovat sisarukset, jotka nauttivat rakentelusta ja keksisimisestä. Jiiri, Molla, Poppi ja Zippi ovat Piin ja Pojun leluja. Sarjassa on 42 jaksoa, jotka kestävät noin 11 minuuttia.
Tunnuslaulu: Raili Raitala, Saana Norra & Hanna Mönkäre
Kääntäjä: Annamari Metsävainio
Tuotanto: SDI Media A/S, Suomen Sivuliike
Herold
Herold on muun muassa seuraavien sukunimi:
Lähitaksi
Lähitaksi Oy (vuoteen 2010 Helsingin Ympäristön Taksikeskus Oy ) on suomalainen taksinvälitysyhtiö. Lähitaksi on julkaissut Taksini-sovelluksen.
Taksi Helsinki
Taksi Helsinki Oy (vuoteen 2017 Helsingin Taksi-Data Oy ) on suomalainen taksinvälitysyhtiö.
La Caution
La Caution on ranskalainen hip hop -duo, joka koostuu marokkolaistaustaisista jäsenistä Hi-Tekk ja Nikkfurie. Duo tunnetaan kappaleestaan ”Thé à la Menthe”, joka esiintyy instrumentaalisena versiona vuoden 2004 yhdysvaltalaisessa rikoskomediaelokuvassa "Ocean’s Twelve". Lause ”thé à la menthe” tarkoittaa ranskaksi minttuteetä. La Cautionin kappale ”Briques” esiintyy myös yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Ensisilmäyksellä" viidennen tuotantokauden 18. jaksossa.
Leontion
Leontion (, ) voi viitata seuraaviin:
Kruunun vasikka
Kruunun vasikka on Reijo Mäen vuonna 1994 julkaisema toinen Sakari Roivas -dekkari.
Sen päähenkilö on suomalaissyntyinen poliisi, joka toimii Tukholmassa peitetehtävissä. Hän on entinen alkoholisti.
Mäki on julkaissut kaikkiaan kolme Sakari Roivas -dekkaria. Hän kertoo kehittäneensä Roivaksen, koska ensimmäiset Vares-kirjat eivät 1990-luvun alussa myyneet.
Helsingin Sanomien Vesa Karosen mielestä Mäki irvii Tukholman poliisijohtoa vähän Sjövallin ja Wahlöön malliin mutta hahmottelee hienosti nuorten suomalaisten rikollisten joukon.
Kilkki (täsmennyssivu)
Kilkki tarkoittaa seuraavia:
Alone in Heaven
Alone in Heaven on Sonata Arctican kappale ja kolmas single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta "Stones Grow Her Name". Se julkaistiin 30. elokuuta 2013.
Singlestä julkaistiin yhtyeen jäsenten nimikirjoituksilla varustettu 500:n kappaleen painos, jota myytiin yhtyeen nettisivuilla.
Shitload of Money
Shitload of Money on Sonata Arctican kappale ja toinen single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta "Stones Grow Her Name".
Singleä myytiin yhtyeen internetsivustolla nimikirjoituksilla varustettuna.
I Have a Right
I Have a Right on Sonata Arctican kappale ja ensimmäinen single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta "Stones Grow Her Name".
Atelinae
Hämähäkkiapinat ("Atalinae") on Etelä-Amerikassa elävä hämähäkkiapinoiden alaheimo.
Ateles
Hämähäkkiapinat ("Ateles") ovat suurikokoisimpia uuden maailman apinoista.
Hämähäkkiapinat elävät Amerikassa Meksikosta, keskiseen Brasiliaan ja Boliviaan. Nämä päiväaktiiviset eläimet ovat kaikkiruokaisia, mutta syövät lähinnä hedelmiä ja siemeniä. Hämähäkkiapinat liikkuvat ketterästi puissa käyttäen hyväkseen lähes karvatonta tarttumahäntäänsä. Hämähäkkiapinat ovat hitaita lisääntyjiä. Naaras synnyttää poikasen 2–4 vuoden välein.
Kremlin suuri palatsi
Kremlin suuri palatsi (Большой Кремлёвский дворец) on valtava hallintorakennus Moskovan Kremlissä. Siinä on 700 huonetta. Nykyinen palatsi on rakennettu tsaarien Moskovan-asunnoksi, ja se valmistui vuonna 1849. Sen suunnitteli Konstantin Ton. Samalla paikalla on aiemmin ollut keisarinna Elisabetin palatsi ja sitä ennen Iivana III:n palatsi.
Nykyisin palatsi on Venäjän presidentin virka-asunto, jossa hän järjestää vastaanottoja ja tapaa valtiovieraita. Hänellä ei kuitenkaan ole asuintiloja rakennuksessa. Palatsin salit on nimetty pyhimysten mukaan.
Constantin Grünberg
Constantin Grünberg (14. toukokuuta 1891 Pietari – 16. lokakuuta 1973) oli pietarilaissyntyinen suomalainen valokuvaaja. Hän muutti Suomeen vuonna 1916. Grünberg aloitti valokuvaharrastuksen jo lapsena. Vuonna 1937 hän perusti oman valokuvaamon, Foto-Työ-Arbetenin, Helsingin Kluuvikadulle. Grünbergin vaimo Renate osallistui myös yrityksen toimintaan.
Grünberg oli erikoistunut kuvaamaan taideteoksia. Hän kuvasi myös Helsinkiä Helsingin kaupunginmuseon tilauksesta. Hän oli Amatörfotografklubben i Helsingfors -kameraseuran jäsen vuodesta 1931 lähtien ja Suomen Lehtikuvaajat ry:n jäsen vuosina 1953–1968.
Pirkan Opiskelija-asunnot
Pirkan Opiskelija-asunnot (POAS) on Tampereen kaupungin omistama osakeyhtiö, jolla on reilu 30 talokokonaisuutta kaupungin eri osissa. POAS vuokraa asuntoja Tampereella ja Pirkanmaan alueella peruskoulun jälkeisissä oppilaitoksissa opiskeleville opiskelijoille sekä alle 30-vuotiaille työssäkäyville nuorille.
Pirkan Opiskelija-asunnot on perustettu vuonna 1966. Alkujaan yritys toimi Peltolammin Opiskelija-asunnot Oy:nä, joka perustettiin vastaamaan opiskelijoiden lisääntymisen tuomaa asuntopulaa muuttuvassa yhteiskunnassa. Jo tuolloin vakiintui puheissa lyhenteeksi POAS, vaikkei se ennen 2000-lukua ole ollut vielä virallinen. Vuonna 2004 Härmälän Opiskelijatalo Oy fuusioitui osaksi Peltolammin Opiskelija-asuntoja, jonka nimi oli vuotta aikaisemmin vaihdettu nykyiseen muotoonsa eli Pirkan Opiskelija-asunnot Oy:ksi. Perusteena nimen muutokselle oli asuntokannan laajeneminen Peltolammin ulkopuolelle. Samalla myös lyhenne POAS virallistettiin. Vuoden 2016 aikana Insinöörioppilastalo Oy ja Kiinteistö Oy Opintanner fuusioituivat osaksi Pirkan Opiskelija-asunnot Oy:tä.
POAS on rakennuttanut tasaisesti lisää asuntokantaa Tampereelle sekä kehittänyt asumista. Yhtenä hyvänä esimerkkinä on ATK-verkon rakentaminen 1990-luvun lopulla, jolla haluttiin vastata muuttuneen yhteiskunnan tarpeisiin .  Vuonna 2011 Tampereen Hervantaan valmistui POASin rakennuttamana 16-kerroksinen asuinkerrostalo, joka oli valmistuessaan Tampereen korkein.  Alkujaan asuntokohteet ovat keskittyneet keskusta-alueen ulkopuolelle, mutta vuonna 2016 strategiaan on lisätty tavoite tarjota asumista keskusta-alueellakin.  Strategiaa lähdettiin toteuttamaan ostamalla Peltokadulta historiallinen kohde Lompanlinna, joka remontoitiin perinteitä kunnioittaen asuinkäyttöön. Sen jälkeen POAS on hankkinut asuinkiinteistöjä myös Kaupin ja Petsamon alueelta.
Väinö Kannisto (valokuvaaja)
Väinö Kannisto (1897–1962, eräiden tietojen mukaan 1971) oli suomalainen itseoppinut valokuvaaja.
Väinö Kannisto toimi valokuvaajana Helsingissä vuodesta 1922 alkaen. 1940-luvulla hän perusti Itseni –nimisen valokuvaamon Helsingin Kallioon. Hän kuvasi Suomen kommunistisen puolueen tilaisuuksia erityisesti Suomen Sosiaalidemokraatti –lehdelle. Lisäksi hän kuvasi perhejuhlia, sotainvalideja ja sankarihautajaisia sekä vasemmistopuolueiden ja uskonnollisten yhteisöjen tapahtumia, työpaikkoja ja kaupunkinäkymiä. Kannistosta ja hänen kuvissaan esiintyvistä läheisistä henkilöistä tiedetään kuitenkin vähän.
Helsingin kaupunginmuseo digitoi ja luetteloi Kanniston negatiiveja, joita on noin 10.000 kappaletta. Kuvat muodostavat kulttuurihistoriallisesti arvokkaan kokoelman 1940-50 -lukujen Helsingin elämästä. Kanniston dokumenttivalokuvia on Helsingin kaupunginmuseon kuvakokoelmassa helsinkikuvia.fi. ja kokoelmassa finna.fi.
Uroporfyrinogeeni III-syntaasi
Uroporfyrinogeeni III-syntaasi on lyaaseihin kuuluva entsyymi, joka katalysoi hydroksimetyylibilaanin syklisoitumista uroporfyrinogeeni III:ksi. Entsyymi osallistuu porfyriinien metaboliaan ja on osa muun muassa hemiryhmän, B-vitamiinin ja klorofyllin biosynteesiä. Entsyymiä esiintyy niin aitotumaisissa eliöissä kuin prokaryooteissakin. Uroporfyrinogeeni III-syntaasin EC-numero on EC 4.2.1.75 ja CAS-numero 37340-55-9.
Rakenteeltaan uroporfyrinogeeni III-syntaasi on monomeeri. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on noin 28–30 kDa. Rakenteessa on α-kierteistä muodostuva α- ja β-yksikkö, jotka ovat yhdistyneet toisiinsa β-laskosten välityksellä. Entsyymin katalysoima mekanismi on poikkeuksellinen. Ensimäisessä vaiheessa entsyymi luovuttaa protonin hydroksimetyylibilaanin hydroksyyliryhmällä, joka eliminoituu ja muodostuu kaksoissidos. Substraattina oleva hydroksimetyylibilaani koostuu neljästä pyrrolirenkaasta ja se on sitoutunut entsyymiin siten, että ketjun ensimmäinen ja viimeinen pyrrolirengas ovat lähellä toisiaan. Ketjun viimeinen pyrrolirengas reagoi ensimmäisessä vaiheessa muodostuneen kaksoissidoksen kanssa ja muodostuu spirosyklinen välivaihe. Tämä välivaihe toisiintuu uroporfyrinogeeni II:ksi. Uroporfyrinogeeni III-syntaasin inhibiittoreita ovat muun muassa raskasmetallit kuten elohopea.
Harvinaisessa autosomien välityksellä periytyvässä synnynnäisessä erytropoieettisessa porfyriassa eli Güntherin taudissa uroporfyrinogeeni III-syntaasin toiminta on puutteellista. Tämän vuoksi ihmisen elimistöön kertyy uroporfyrinogeeni I:tä ja sen aineenvaihduntatuotteita. Taudin oireita ovat valoherkkyys ja kynsien ja hampaiden poikkeavuudet.
Pitäjänmäen seurakunta
Pitäjänmäen seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Helsingin luoteisosassa. Seurakunta toimii Pitäjänmäen ja Konalan kaupunginosissa.
Pitäjänmäki oli vuoteen 1947 asti osa Helsingin Pitäjän seurakuntaa, ja vuosina 1947-1965 osa Huopalahden seurakuntaa. Vuonna 1966 Pitäjänmäestä tuli oma seurakunta.
Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Huopalahden rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Arto Antturi. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 9 422 jäsentä. Seurakuntaan kuului tuolloin 54,2 prosenttia alueen asukkaista.
Seurakunnan kirkkona toimii Pitäjänmäen kirkko.
Tiwaz
Tiwaz tai Tiw on mahdollisesti ollut muinainen germaaninen sodanjumala, ja skandinaavien Tyr-jumalan nimi on ilmeisesti johdettu Tiwazista. Luuvin kielellä Tiwaz merkitsi auringon jumalaa, ja hänen tehtävänsä ja ulkomuotonsa vastasi heettiläisten Ištanua.
Oulunkylän seurakunta
Oulunkylän seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Helsingissä. Seurakunta toimii Oulunkylän, Käpylän ja Koskelan kaupunginosissa.
Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Malmin rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Ulla Kosonen. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 18 545 jäsentä. Seurakuntaan kuului tuolloin 54,3 prosenttia alueen asukkaista.
Oulunkylän seurakunnalla on neljä kirkkoa: Oulunkylän kirkko, Maunulan kirkko, Käpylän kirkko ja Oulunkylän vanha kirkko. Oulunkylän seurakunnan lisäksi Maunulan kirkkoa käyttää Petrus församling, joka maksaa 80 prosenttia tilan vuokrasta.
Eino Heinonen (valokuvaaja)
Eino Rafael Heinonen (23. lokakuuta 1905 Helsinki – 1986) oli mainosmies ja valokuvaaja. Hän työskenteli Osuusliike Elannon palveluksessa ensin mainososastolla ja somistamolla ja vuodesta 1949 alkaen hän keskittyi valokuvaukseen. Heinonen perusti Elantoon valokuvaamon ja hän kuvasi Elanto-lehdelle lisäksi hän teki mainoskuvauksia. Vapaa-aikanaan hän kuvasi kaupunkielämää.
Kurmanžan Datka
Kurmanžan Datka () tai Datka Kurmanžan Mamatbai kysy (1811 – 1. helmikuuta 1907), tunnettu myös nimellä "Alain tsaaritar" tai "Etelän kuningatar", hallitsi Kirgisiaa niihin aikoihin, kun Kirgisia liitettiin Venäjään.
Kurmanžan Datka syntyi rikkaaseen Munguš-klaanin perheeseen Ošin alueella. 18-vuotiaana hänen oli määrä solmia avioliitto miehen kanssa, jota hän ei ollut nähnyt ennen hääpäivää. Tavattuaan tulevan miehensä hän ei halunnut avioliittoa, vaan rikkoi tradition ja pakeni ensin Kiinaan ja sitten isänsä luo. Vuonna 1832 lääninherra Alimbek, joka oli ottanut arvonimen Datka, ihastui eloisaan nuoreen neitoon ja meni naimisiin hänen kanssaan. Alimbek murhattiin palatsivallankumouksessa vuonna 1862. Buharan ja Kokandin kaanit tunnustivat Alimbekin lesken Kurmanžanin päällikökseen, ja hän sai arvonimen Datka. Hänestä tuli kansansa arvostama johtaja.
Vuonna 1876 Kirgisia liitettiin Venäjän imperiumiin. Kurmanžan Datkan mielestä vastarinta ei kannattanut, ja hän pyrki parantamaan suhteita Venäjään. Hän hyväksyi Venäjän yliherruuden, mistä hänet palkittiin everstin arvonimellä. Venäjän valtauksesta seurasi kuitenkin levottomuuksia, joissa salakuljetettiin aseita ja murhattiin tullivirkailijoita. Kapinassa oli mukana myös Kurmanjanin kaksi poikaa ja kaksi lastenlasta. Kun hänen lempilapsensa tuomittiin kuolemaan, hän kieltäytyi auttamasta pakoyrityksessä, jotta hänen kansansa ei tarvitsisi kärsiä hänen henkilökohtaisten ongelmiensa vuoksi. Hän oli läsnä poikansa teloituksessa, mutta vetäytyi myöhemmin julkisesta elämästä.
Vuonna 1906 Carl Gustaf Emil Mannerheim, Venäjän armeijan eversti, vieraili Kurmanžan Datkan luona. Mannerheim teki Keski-Aasiaan ja Kiinaan ratsain tutkimusretken, joka kesti kaksi vuotta (1906–1908) ja jonka aikana hän keräsi noin 1 200 esinettä ja 1 500 kuvaa. Mannerheim kuvasi myös Kurmanžania ja oli yllättynyt siitä, että 96-vuotias musliminainen suostuu kuvattavaksi ja vielä hevosen selässä. Kuusi kuukautta myöhemmin Kurmanžan kuoli. Hänellä oli kuollessaan elossa kaksi poikaa ja kaksi tytärtä, 31 lastenlasta ja 57 lastenlastenlasta, joilla oli vielä 6 lasta.
Vuonna 2014 hänen elämästään tehtiin elokuva "Kurmanžan Datka, vuorten kuningatar". Biškekissä ja Ošissa on Kurmanžan Datkan muistomerkki. Kopio Mannerheimin ottamasta kuvasta koristaa nykyisin Kirgisian 50 somin seteliä.
Charles Riis
Charles Conrad Riis (15. tammikuuta 1837 Kööpenhamina – 2. elokuuta 1915 Kööpenhamina) oli tanskalainen valokuvaaja. Aviopuoliso Augusta Margareta Dahlqvist. Riis saapui Suomeen parturioppilaana ja välskärinä v. 1857, ja asettui ensin vuodeksi Turkuun. Turusta Riis muutti Poriin, jossa hoiti omaa parturiliikettä vuoteen 1863.
Riis´in uskotaan hankkineen valokuvaajan ammattitaidon Kööpenhaminassa jo ennen Suomeen muuttoaan, ja hän siirtyikin määrätietoisesti valokuvausalalle syksyllä v. 1863. Heinäkuussa v. 1871 Riis muutti Porista Helsinkiin. Charles Riis´in kuvausala oli monipuolista, johon sisältyi dokumentti- ja henkilökuvia, käyntikortti- ja kabinettikuvia, sekä maisema- ja teollisuuskuvia (Porista, Porvoosta ja Helsingistä). Huolimatta siitä, että Riis´in kuvausmenetelmiin kuului vanhanaikaisten kollodiumlevyjen käyttö, niin hänen pikkutarkka työskentelynsä tuotti hyvin korkeatasoisia valokuvia. Hän toimi ateljeekuvaajana vuosina 1863-1896, ja hänellä oli aikoinaan valokuva-ateljeet Porissa, Helsingissä ja Kööpenhaminassa.
Charles Riis oli tunnettu ateljeekuvaaja, ja hän menestyi Helsingissä hyvin. Dokumenttikuvaajana 1870-luvun lopulla Riis kuvasi mm. kansantieteellisaiheisia kuvia, myös myyntiin. Riis toimi myös kiertävänä kuvaajana Helsingissä, Kaivohuoneen luona heinä-syyskuussa v. 1870, sekä kesällä v. 1871. Hän otti kuvia myös Kaivopuiston yleisestä taide- ja teollisuusnäyttelystä v. 1876. V.1887 Riis toimi maisema- ja miljöökuvaajana, ja julkaisi kymmenen kuvan albumin Helsingistä. Hän toimi myös valokuvauskurssien järjestäjänä v. 1888, ja kuului Fotografiamatörklubbenin kilpailun tuomaristoon v. 1891. Muiden ammattikuvaajien joukossa tunnettiin hyvin Charles Riis´in asiakkailleen lausumat sanat: ”Sit nu stilla, för nu borjar jag!”
Urho Ikonen
Urho Ikonen (s. 1945 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Ateneumin iltakoulussa, Kuvataideakatemiassa ja Taideteollisessa korkeakoulussa, ja on osallistunut valtakunnallisiin taidenäyttelyihin vuodesta 1972 lähtien. Hänellä on veistoksia nykytaiteen museon, Valtion museon ja Keravan taidemuseon sekä kotimaisissa ja ulkomaisissa yksityiskokoelmissa. Ikonen on työskennellyt opettajana kansanopistossa, pronssivalukurssit kuvataideakatemiassa, restaurointikurssi Taideteollisessa korkeakoulussa ja Taideohjaajana Halikon sairaalassa.
Eero Laesterä
Eero Laesterä (s. 1963) on Pälkäneen kunnanhallituksen puheenjohtaja. Hän toimii mm. Aito Säästöpankki Oy:n, Perlacon Oy:n ja Solinum Oy:n hallituksen puheenjohtajana. 
Koulutukseltaan Laesterä on hallintotieteiden tohtori. Hänen väitöskirjansa käsittelee finanssiriskejä Suomen kunnissa.
Laesterä on tullut julkisuudessa tunnetuksi erityisesti kuntaliitosselvitysten selvitysmiehenä ja maan johtavana kuntatalouden asiantuntijana. Laesterä on saneerannut kymmeniä kuntia ja yhteistoiminta-alueita.
LS-FIN
LS-FIN on suomalainen Farming Simulator- pelisarjan ympärille erikoistunut keskustelufoorumi ja kuvagalleria, joka on perustettu vuonna 2009.
Keskustelufoorumilla on vilkkaat keskustelut, pelaajat julkaisevat kuvia ja videoita, jakavat tekemiään modeja ja foorumilla käsitellään kaikkea peliin liittyvää.
Sivusto sai alkunsa alun perin ilmaisfoorumilla 12.04.2009, kun Admin haaveili suomalaisesta keskusteluyhteisöstä Farming Simulator -pelin ympärille. Sivusto lähti nopeaan kasvuun ja 2011 maaliskuussa Admin ehdotti JkkaMlle (aka Juketsulle) että suunnittelisiko hän foorumin ympärille portaalisivuston. Hanke eteni pikkuhiljaa ja ensimmäinen sivusto saatiin ulos 2011 kesäkuussa. Tämänhetkinen uudistettu ja kevyen kasvojen kohotuksen saanut sivusto julkaistiin 2014 lokakuussa virallisen Farming Simulator 15 pelin julkaisun yhteydessä. Sivustolle suunnitellaan 2018-2019 aikana kevyt kasvojenkohotus ja uusia palveluita käyttäjille.
Heksatriakontaani
Heksatriakontaani eli n-heksatriakontaani (CH) on 36-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää vahamaista ainetta. Heksatriakontaanin rakennekaava on CH(CH)CH, moolimassa 506,988 g/mol, sulamispiste 75,01 °C ja CAS-numero 630-06-8. Heksatriakontaani on käytännössä veteen liukenematonta. Yhdistettä esiintyy luonnossa eliöiden semiokemikaalina ja joissain kasveissa.
Puu-Anttila
Puu-Anttila on Lohjan keskustassa Suulohjankadulla sijaitseva entinen koulurakennus. Sen on suunnitellut arkkitehti Albert Leidenius, ja se on valmistunut 1917. Rakennus oli vuoteen 2017 Länsi-Uudenmaan koulutuskeskuksen Luksian omistuksessa, joskin sisäilmaongelmien vuoksi toiminta loppui 2014. Myöhemmissä tutkimuksissa ongelmia ei todettu. Luksian oli alunperin tarkoitus myydä rakennus Kai Lindströmille, mutta kaupat tehtiin kuitenkin kansanedustaja, yrittäjä Eero Lehden edustaman yrityksen kanssa, ja sitä vuokrataan nyt eri tarkoituksiin.
Koulu oli alkuun Lohjan yhteiskoulu, joka toimi useissa rakennuksissa Anttilan tilalla, muun muassa Puu-Anttilan vieressä olevassa renkituvassa, joka myöhemmin toimi rehtorin asuntona ja on nykyisin Kotiseututalo. Puu-Anttila eli uusi koulutalo vihittiin käyttöön 25. maaliskuuta 1917. Siipirakennus valmistui vuonna 1925, ja siihen tuli neljä luokkaa, kukin 40 oppilasta varten. Lukion uudeksi paikaksi päätettiin maaliskuussa 1952 Pohjolanmäki.
Lukio irtautui omaksi koulukseen ja siirtyi 1954 Aarne Ervin suunittelemaan rakennukseen Pohjolanmäelle. Yläaste siirtyi Puu-Anttilasta uuteen Anttilan koulun rakennukseen vuonna 1982. Puu-Anttilassa toimi sen jälkeen Lohjan aikuiskoulutuskeskus Innofocus (nyk. nimi Luksia).
Kaavassa rakennus on suojeltu rakennushistoriallisesti ja historiallisesti arvokkaana.
Aliupseeriliitto
Aliupseeriliitto on ammattijärjestö, joka kuuluu Julkisten ja hyvinvointialojen liittoon (JHL ry). Liitto edustaa puolustusvoimien palveluksessa olevia henkilöitä kuten aliupseereja, lentokonemekaanikkoja, ja sopimussotilaita.. Aliupseeriliitossa on yhteensä 20 jäsenyhdistystä ja noin 3200 jäsentä.
Aliupseeriliiton valvoo jäsenistönsä etuja esim. palkkaukseen ja palkkausjärjestelmään, korvauksiin ja työaikaan liittyviä tilanteita sekä tarpeita. Aliupseeriliiton puheenjohtajana toimii Jyrki Surkka.
SAK:laisen ammattiyhdistyksen nimi on vaihtunut vuosien saatossa. Nimi tunnettiin mm värvättyjen liittona 60-luvulla.
Käthe Loewenthal
Käthe Frida Rosa Loewenthal (27. maaliskuuta 1878 Berliini – 26. huhtikuuta 1942 Izbican getto) oli saksalainen, juutalaistaustainen taidemaalari. Hän maalasi maisemamaalauksia ja oli tyylisuunnaltaan modernisti.
Käthe Loewenthalin isä oli silmälääkäri. Isän yliopistouran vuoksi perhe asui usealla eri paikkakunnalla. Asuinpaikkoja olivat Geneve, Lausanne, Berliini ja Bern. Bernissä Käthe Loewenthal kääntyi vuonna 1890 juutalaisuudesta kristinuskoon ystävystyttyään erään pappisperheen kanssa.
Berliiniin muutettiin takaisin jälleen vuonna 1892. Koulunsa päätettyään Loewenthal opiskeli taidetta sveitsiläisen symbolistin Ferdinand Hoedlerin oppilaana vuosien 1895- 1897 välillä. Välillä Loewenthal kävi Pariisissa hakemassa vaikutteita ja matkallaan hän tapasi Leo von Königin, jonka yksityisoppilaana opiskeli taidetta matkansa jälkeen Berliinissä.
Vuosien 1904- 1905 välillä Loewenthal asui Münchenissä, missä työskenteli vapaana taiteilijana. Hän teki useita maalausmatkoja Bernin Oberlandiin ja alueen maisemat esittäytyvät usein hänen maalauksissaan.
Loewenthal muutti vuonna 1909 Stuttgartiin ystävänsä, taiteilija Erna Raabe-Freilin von Holzhausen luo. Stuttgartissa hän opiskeli maalaustaidetta valtion taideakatemian "Damenklassella" (naisten taideluokka) Adolf Hölzelin oppilaana.
Tietty sattuma synnytti "Hiddenseer Künstlerinnenbundin". Kathe Loewenthalin sisar Susanne oli ostanut Hiddenseeltä mökin vuonna 1912 ja Loewenthal alkoi viettää siellä kesiään. Vähitellen sinne saapui vierailulle myös muita naistaiteilijoita. Vieraisiin kuuluivat muun muassa Elisabeth Andrae, Clara Arnheim ja Elisabeth Büchsel. Loewenthal piti näyttelyitä myös Blaue Scheune- tapahtumassa, jonka oli perustanut taiteilija-aktivisti Henni Lehmann.
Kansallissosialistit ottivat Saksassa vallan vuonna 1933. Vuonna 1934 he kielsivät juutalaisilta oikeuden harjoittaa taiteilijan ammattia. Kukaan ei saanut ostaa Loewenthalilta maalauksia eikä niitä saanut pitää esillä näyttelyissä. Loewenthalin ateljee suljettiin ja hänet erotettiin kaikista taiteilijajärjestöistä.
Vuosien mittaan juutalaisten vainoaminen paheni. Loewenthal joutui elämään ystäviensä avustuksilla. Hänen entinen palvelijattarensa kätki 200 hänen työtään, etupäässä pastelli- ja vesiväritöitä. Vuonna 1941 viranomaiset siirsivät Loewenthalin ensin "Judenhausiin" ja seuraavana vuonna Lautersteinin "lajittelukeskukseen". Sieltä hänet vietiin Izbican gettoon, missä hänet murhattiin.
Saksan viranomaiset olivat keränneet suurimman osan Loewenthalin töistä varastoon. Vuonna 1943 liittoutuneet pommittivat Stuttgartia. Pommituksessa tuhoutui varastorakennus, jossa Loewenthalin maalauksia säilytettiin.
Käthe Loewenthalin muistoksi on laitettu kompastuskivi sekä Stuttgartiin että Hiddenseelle. Hänen töitään oli esillä vuonna 1993 pidetyssä ansiotuneiden naistaiteilijoiden näyttelyssä.
Siiri ja Krokotiili
Siiri ja Krokotiili (engl. "Rita and Crocodile") on vuoden 2015 animaatiosarja.
Ohjaus: Tatu Tiihonen, DubOn
Käännös: Tatu Tiihonen, DubOn
Äänitys: Petri Huumonen, Revolver Studio
Miksaus: Asko Ahonen, Revolver Studio
Solus (täsmennyssivu)
Solus tarkoittaa seuraavia asioita: