hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Julie McCullough
Julie Michelle McCullough (s. 30. tammikuuta 1965, Honolulu, Hawaii) on yhdysvaltalainen malli, näyttelijä ja stand up -komikko. McCullough oli Playboyn ""Playmate of the Month"" helmikuussa 1986. Hän esitti Julie Costelloa televisiosarjassa "Growing Pains" vuosina 1989–1990.
Irlantilaisia sukujuuria omaava McCullough syntyi Honolulussa, Hawailla vuonna 1965. Hänet nimettiin 1950-luvulla syntyneen "Oh Julie" laulun mukaan. Hänellä on isoveli nimeltä Joey. McCulloughin vanhemmat erosivat hänen ollessaan neljävuotias.
McCullough aloitti mallin työt teini-iässä heti high schoolin jälkeen. Texasissa valokuvaaja lähestyi häntä Playboyn kuvauksiin. McCullough esiintyi neljässä Playboyn lehdessä vuosien 1986 ja 1989 välillä. Hän sai Playboyn ""Playmate of the Month"" titelin helmikuussa 1986.
McCullough on myös esiintynyt Inside Sports -lehden uimapukumallina.
McCullough luovutti "Azalea Queen of Wilmington" kruununsa useiden protestien johdosta, jotka liittyivät hänen Playboy kuviin.
Ensimmäisen roolin näyttelijänä McCullough sai yhdysvaltalaisesta tilannekomediasta "Growing Pains", jossa hän esitti lastenvahti Julie Costelloa. McCullough vieraili myös sarjoissa "Beverly Hills 90210", "Koira haudattuna", "Harry ja Hendersonit" ja "Drexell's Class". Hän on esiintynyt E!:n tosi-tv ohjelmassa The Girls Next Door vuosina 2005 ja 2007.
Stand up -komikkona McCullough on esiintynyt The Improvin, Palms Casino Resortin ja Laugh Factoryn lavoilla.
McCullough meni naimisiin kanadalaisen näyttelijän David Sutcliffen kanssa marraskuussa 2001. Pari kuitenkin erosi joulukuussa 2003.
Cuthah
Cuthah tai Kutha, nykyinen Tall Ibrāhīm Irakin eteläosissa, oli muinainen kaupunki Mesopotamiassa. Se sijaitsi pohjoiseen Kišin kaupungista. Cuthah oli alamaailman jumalan Nergalin palvonnan keskus, ja koska paikka oli pyhä, ovat kaikki sumerilaiset ja seemiläiset hallitsijat pyrkineet ylläpitämään sitä.
GAZ Volga Siber
GAZ Volga Siber on venäläisen GAZ:in vuosina 2008–2010 valmistama D-segmentin automalli. Se esiteltiin Moskovan antonäyttelyssä 2007. Volga Siberin valmistus lopetettiin vuonna 2010.
Esmeralda (1791)
Esmeralda oli Espanjan laivaston vuonna 1791 vesillelaskettu 44-tykkinen fregatti.
Bouyónin suunnittelema alus tilattiin Puerto Máhonista Baleaareilta. Alus laskettiin vesille 1791.
Espanjalle tappiollisen Chacabucon taistelun jälkeen alus määrättiin 6. toukokuuta 1817 päällikkönään Luis Goic suojaamaan Cádizista saattue, johon kuuluivat muun muassa "Reina de los Ángeles", "San José", "San Juan", "Castilla", "Tagle" ja "Primorosa Maríana". Saattue saapui Callaoon 30. syyskuuta, jonne "Tagle" oli saapunut jo 21. syyskuuta.
Alus liittyi 31. maaliskuuta 1818 "Pezuelaan" ja "Potrilloon" sulkeakseen Valparaison sataman. Chilen laivaston "Lautaro" yritti 27. huhtikuuta vallata aluksen, mutta alusten hallinnan puutteiden vuoksi ainoastaan 20 miestä kiipesi aluksesta toiseen. Vaikka valtaus epäonnistui espanjalaiset purkivat saarron.
Perun itsenäisyystaistelun tueksi lähetetyn Chilen laivasto-osaston komentajan Thomas Cochranen johdolla kaksi veneketjua tunkentui 5. marraskuuta 1820 Callaon satamaan, jossa ne valtasivat "Esmeraldan". Alus liitettiin Chilen laivastoon ja se nimettiin myöhemmin "Valdiviaksi".
Cochranen johtama laivue purjehti edestakaisin rannikolla saadakseen huoltoa ja tulittaen rannikkolinnakkeita. Cohcranen purjehtiessa pohjoiseen "O'Higginsin", "Independencian" ja "Valdivian" kanssa etsiessään San Martínin johtamia Espanjan laivaston fregatteja "Venganzaa" ja "Pruebaa". Cochrane purjehti aina Cortezinlahdelle Meksikonrannikolle kohtaamatta espanjalaisia.
Valparaisossa alus joutui 10. kesäkuuta 1825 hyökyaaltoon, joka vei aluksen ja kauppa-alus "Valparaison" rantaan. "Valapraison" ankkuriketju mursi priki "Calderin" ankkuriketjut, jolloin myös "Calder" ajautui rantaan tuhoutuen.
Sulokellot
Sulokellot ("Wahlenbergia") on kellokasvien (Campanulaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu reilut 260 lajia.
Suvun tieteellinen nimi viittaa ruotsalaiseen kasvitieteilijään Göran Wahlenbergiin.
Alaska (laulaja)
Olvido Gara (s. 13. kesäkuuta 1963 México, Meksiko) taiteilijanimeltään Alaska, on espanjalais-meksikolainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja tv-persoona. Hän syntyi Meksikossa, mutta muutti 1970-luvun alussa perheineen Espanjaan. Alaska on yksi näkyvimpiä hahmoja kahdeksankymmentäluvun Madridin vastakulttuuriliikkeessä. Hänet tunnetaan Kaka de Luxe, Pegamoides ja Dinarama -nimisistä kokoonpanoista. Alaska ja Dinaraman suurimpia hittejä olivat "Ni tú ni nadie" ja "A quién le importa". Vuonna 1980 hän esiintyi myös Pedro Almodóvarin elokuvassa "Pepi, Lui, Bom y otras chicas del montón". Alaska perusti Fangoria-nimisen yhtyeen Nacho Canutin kanssa 1989. Fangoria tunnetaan muun muassa hitistään "Retorciendo palabras".
Vuonna 2011 Espanjan MTV alkoi lähettää tositv-sarjaa "Alaska ja Mario", seuraten taiteilijaparin elämää. Ohjelma on tyyliltään kuin "The Osbournes". Maaliskuussa 2018 ilmoitettiin, että show saa kolmen vuoden tauon jälkeen jatkoa.
Barbara Liskov
Barbara Liskov on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hänelle myönnettiin Turing-palkinto vuonna 2008.
Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon Kalifornian yliopistossa, jossa hän luki pääaineenaan matematiikkaa. Valmistumisensa jälkeen Liskov työskenteli Mitre Corporationissa, jossa hän tutustui ohjelmointiin. Mitrestä hän siirtyi työskentelemään Harvardin yliopistoon, jossa hän keskittyi tietokoneella tehtävään kielenkääntämiseen.
Liskov väitteli tohtoriksi Stanfordin yliopistosta vuonna 1968. Hänen väitöskirjansa aihe käsitteli shakin loppupelejä ja sen ohjasi John McCarthy. Liskov oli yksi ensimmäisistä naisista Yhdysvalloissa, jolle myönnettiin tohtorin tutkinto tietojenkäsittelytieteestä. Tohtorin-tutkinnon saatuaan hän jatkoi työskentelyä Mitressä, jossa hän kehitti Venus-tietokonejärjestelmän.
Vuonna 1971 Liskov aloitti työt Massachusetts Institute of Technologyssä, jossa hän johti CLU-ohjelmointikielen suunnittelua ja kehitystyötä. Sama työryhmä kehitti myös Argus-ohjelmointikielen. Näiden jälkeen hän on työskennellyt erityisesti hajautettujen järjestelmien parissa. Liskovsta tuli MIT:n täysi professori vuonna 1980. Vuonna 2008 MIT myönsi hänelle Institute Professor-tunnustuksen. Liskov johtaan MIT:n Programming Methology -tutkimusryhmää.
Liskoville myönnettiin IEEE John von Neumann -mitali vuonna 2004.
Tranby Croftin uhkapeliskandaali
Tranby Croftin uhkapeliskandaali (engl. myös "Royal baccarat scandal", ) oli Yhdistynyttä kuningaskuntaa laajalti puhuttanut uhkapelaamiseen liittyvä skandaali 1890-luvulla. Skandaalin aihe oli lähellä Kingston upon Hullia Tranby Croftin kartanossa syyskuussa 1890 pelatut kaksi baccarat-peliä, joissa väitösten mukaan everstiluutnantti sir William Gordon-Cumming olisi toistuvasti huijannut. Huolimatta siitä, että paikalla olijat olivat herrasmiessopimuksella luvanneet olla keskustelematta asiasta ja Gordon-Cumming jopa painostettu lopettamaan täysin uhkapelien pelaaminen, levisi tieto asiasta pian ulkopuolisille. Gordon-Cumming, joka oli koko ajan vannonut syyttömyyttään, nosti syytteet kunnianloukkauksesta useita pelitilanteissa läsnä olleita vastaan. Yksi paikalla olleista (joskaan ei syytetyistä) oli kruununprinssi Edvard eli tuleva kuningas Edvard VII. Oikeus kuitenkin totesi syytetyt syyttömiksi huolimatta näiden todistusten ristiriitaisuuksista. Gordon-Cumming erotettiin armeijan palveluksesta tapauksen tuomaan kielteiseen maineeseen vedoten, vaikka suuri yleisö olikin ollut hänen puolellaan oikeusjutussa. Hän kuoli vuonna 1930.
Baccarat-pelit, joissa Gordon-Cummingin väitettiin huijanneen, pelattiin Tranby Croftin kartanossa 8. ja 9. päivä syyskuuta 1890. Ensimmäisessä Tranby Croftin kartanon isäntä, laivanvarustaja Arthur Wilson, väitti nähneensä Gordon-Cummingin lisäävän pelimerkkejä omaan kassaansa. Jälkimmäisessä pelissä, jossa Gordon-Cumming voitti 225 puntaa, samaa väittivät jo useat läsnäolijat.
Gordon-Cumming sai kuulla syytöksistä 10. syyskuuta, jolloin hänet pakotettiin allekirjoittamaan lupaus, ettei enää koskaan pelaisi korttipelejä. Myös muut Tranby Croftin baccarat-peleihin osallistuneet allekirjoittivat lupauksen merkkinä siitä, että olivat nähneet sen, ja prinssi Edvard kehotti kaikkia vaikenemaan asiasta jahka he lähtisivät kartanosta.
Vuodenvaihteessa 1890–1891 Gordon-Cumming sai kuulla Lontoon yläluokan tietävän hänen väitetyistä edesottamuksistaan Tranby Croftissa. Hän yritti 27. tammikuuta 1891 viimeisen kerran ratkaista asian ilman oikeudenkäyntiä vaatimalla eräiltä paikalla olleilta 5 000 punnan korvausta, mutta turhaan. Hän nosti lopulta kanteet viittä Tranby Croftissa paikalla ollutta vastaan 6. helmikuuta 1891.
Mari Rauhala
Mari Rauhala (s. 1977) on suomalainen uransa päättänyt maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Pellon Pontta ja Oulun Hiihtoseuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Rauhala kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 1999 Otepäässä perinteisen hiihtotyylin 10 kilometrillä, jossa hän sijoittui 43:nneksi. Parhaan maailmancupsijoituksensa Rauhala on hiihtänyt tammikuussa 2001 Soldier Hollowssa, jossa hän hiihti 10 kilometrin takaa-ajossa 31:nneksi. Samoissa kisoissa hän oli avausosuuden hiihtäjä Suomen kolmanneksi hiihtäneessä viestijoukkueessa.
Nuorten maailmanmanmestaruuskilpailuissa Canmoressa vuonna 1997 Rauhala hiihti hopealle 5 kilometrin perinteisellä hiihtotyylillä ja viestihiihdossa.
Talviuniversiadeissa 2001 Zakopanessa Rauhala hiihti toiseksi 5 kilometrin perinteisellä hiihtotyylillä.
Suomen-mestaruuskilpailuissa Rauhala on voittanut kultaa 5 kilometrin perinteisellä hiihtotyylillä vuonna 1999. Viestissä hän voitti pronssia vuonna 2001 Oulun Hiihtoseuran väreissä.
Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann
Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann (o.s. ?; vuosina 1963–2014 sukunimenä "Schaeffler"; vuodesta 2014 "Schaeffler-Thumann" ; s. , Praha, Böömin ja Määrin protektoraatti, Natsi-Saksa) on saksalainen perijätär, liikenainen ja miljardööri.
Hän omistaa yhdessä poikansa Georg F. W. Schaefflerin kanssa Schaeffler Groupin, joka on maailman suurimpia kuulalaakerien ja koneiden osien valmistaja. Maria-Elisabeth Schaeffler otti vastuun yhtiöstä hänen miehensä Georg Schaefflerin kuoltua vuonna 1996; yhtiön oli hänen miehensä ja tämän Wilhelm-veli perustaneet vuonna 1946. Vuonna 2008 Schaeffler Group valtasi rengas- ja autososajätti Continental AG:n velkarahoitetulla 15 miljardin dollarin kaupalla. Autokaupan elvyttyä talouskriisin jälkeen, Continentalin osakkeiden arvo voimistui vahvasti. Maria-Elisabeth ja Georg omistivat maaliskuussa 2018 46 prosenttia Continentalista, jonka menestys on ollut varallisuuden kasvun päätekijä.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokiteli hänet miljardöörilistallaan maailman 274. rikkaimmaksi ihmiseksi ja 27. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen varallisuutensa oli 6,3 miljardia dollaria. Hänen poikansa omistusosuus perheyhtiö Schaeffler Groupista on nelinkertainen ja sijoitus miljardöörilistallakin korkeammalla (maailmanlistan 31. sijalla, omistusten arvo $25.3 mrd. USD).
Prahassa vuonna 1941 syntynyt Maria-Elisabeth pakeni hieman ennen toisen maailmansodan loppua vuonna 1945 vanhempiensa mukana Wieniin. Hän opiskeli lääketiedettä Wienin yliopistossa vuosina 1960–1963. Hän tapasi 22-vuotiaana ensimmäisen miehensä, liikemies Georg Schaefflerin, solmi avioliiton vuonna 1963 ja muutti tämän luokse. Schaefflerin perheen nuorempi lapsi (Christian) menehtyi kylpyhuoneessa leikin yhteydessä sattuneen onnettomuuden seurauksena. Oltuaan pitkään leski, Maria-Elisabeth Schaeffler solmi uuden avioliiton vuonna 2014 Saksan teollisuusliiton (Bundesverband der Deutschen Industrie, BDI) aiemman johtajan, kanssaan samanikäisen Jürgen Thumannin kanssa. Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann asuu Saksan Herzogenaurachissa ja on saanut kaupungin kunniakansalaisuuden. Hänellä on ollut runsaasti talouselämän johtotehtäviä useissa pörssiyrityksissä. Hänet on palkittu lukuisilla saksalaisilla ja kansainvälisillä tunnustuksilla.
Spider-Man (vuoden 2018 videopeli)
Marvel’s Spider-Man (lyhyemmin Spider-Man) on Insomniac Gamesin kehittämä ja Sony Interactive Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailupeli, joka perustuu Marvel Comicsin supersankariin Hämähäkkimies. Peli on julkaistu yksinoikeudella PlayStation 4 -konsolille 7. syyskuuta 2018.
23. lokakuuta peliin julkaistiin ensimmäinen ladattava sisältö "Ryöstö" ("The Heist"). Toinen laajennus "Korttelisodat" ("Turf Wars") julkaistiin marraskuun 20. päivä ja kolmas laajennus "Silver Lining" julkaistiin 21. joulukuuta. "Silver Lining" päätti kolmiosaisen "Kaupunki, joka ei koskaan nuku" -kokonaisuuden.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 8.7/10 arvostelussaan.
Peli on ylittänyt 9 miljoonan myydyn pelin rajan marraskuun 25. päivään mennessä.
Ethel Rosenfield
Ethel Rosenfield (1910 Kodoc, Puola – 2000 Scarborough, Ontario, Kanada) oli kanadalainen kuvanveistäjä. Hän muutti Montrealiin vuonna 1919 ja aloitti yli 45-vuotiaana opiskelun iltakursseilla École des Beaux Artsissa. Hän opiskeli Armand Filionin johdolla ja jatkoi opintojaan päiväkursseilla Louis Archambault'n johdolla. Vuonna 1962 Rosenfield oli mukana perustamassa Québecin kuvanveistäjäliittoa.
Rosenfield käytti työssään pääasiassa kiveä, mutta myös pronssia ja puuta. Quebecin ja Ontarion lisäksi Rosenfieldin töitä on ollut näytteillä Pariisin Rodin-museossa.
Mielen päällä
Mielen päällä ilmestyi helmikuussa 2017. Sen ovat kirjoittaneet hyvinvointiyrittäjä Jutta Gustafsberg ja voimavarakouluttaja Harriet Piekkola.
Kirjan taustalla on Gustafsbergin kokema puolison traaginen menetys, joka herätti hänen kiinnostuksensa henkimaailmaa kohtaan. Kirjassa puhutaan henkisyydestä ja kaikesta siitä, mikä on Gustafsbergin "uskomusmaailman" ytimessä. ja opastetaan "henkisellä polulla ensiaskeliaan ottavia ja sitä jo pidempään kulkeneita". Kirja sisältää useita harjoituksia.
Kirja on julkaistu kirjana, E-kirjana ja MP3-äänikirjana.
Jänönratamo
Jänönratamo ("Plantago ovata", joskus myös "Plantago ispaghula") on yksivuotinen jäykkä ja karvainen vanakasvi, jota tavataan kuivilla seuduilla etenkin Aasiassa sekä Välimeren alueen maissa. Kasvi on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan.
Kasvi on tunnettu siitä, että siitä tehdään Psyllium-nimistä rohdosvalmistetta, joka auttaa ummetukseen. Sitä myydään apteekkitavarana muun muassa kauppanimellä "Vi-Siblin". Jauhetta voi käyttää myös gluteenittomaan leivontaan.
Kauriinkello
Kauriinkello ("Campanula rapunculus") on kellokasvien (Campanulaceae) heimoon, kellojen ("Campanula") sukuun kuuluva kasvialji. Se on kaksivuotinen, ruohovartinen ja yleisesti ottaen suurikokoinen kasvilaji. Muista kellolajeista se muistuttaa eniten harakankelloa ("Campanula patula") ja vuohenkelloa ("Campanula rapunculoides").
Kauriinkellon juuri on paksu, hieman naurista muistuttava ja syötävä. Varsi voi kasvaa lähes metrinkorkuiseksi. Varsi on yläosistaan kalju ja alaosistaan harvahkosti karvainen. Tyvilehdet ovat vastapuikeita ja nyhä- tai mutkalaitaisia. Varsilehdet ovat kapeanpuikeita. Kauriinkellon kukinto on kapeahko yksipuoleinen terttu, jonka kukat ovat pitkäperäisiä ja väriltään kalvaan sinivioletteja. Kukkien teriö on noin 2 cm pitkä ja syvään liuskoittunut. Verhiönliuskat ovat piikkimäisiä.
Kauriinkello kasvaa muun muassa niityillä.
Mumtaz Mahal
Mumtaz Mahal (1593–1631) oli yksi Mogulivaltakunnan hallitsijan Shah Jahanin kolmesta vaimosta. Shah Jahan rakennutti Agrassa sijaitsevan Taj Mahalin hautapaikaksi rakkaimmalle vaimolleen Mumtaz Mahalille. Muihin vaimoihin Shah Jahanilla kerrotaan olleen vain aviollinen suhde. Mumtaz Mahal kuoli vuonna 1631 synnytettyään 14. lapsensa.
Tsemppikirja
Tsemppikirja ilmestyi syksyllä 2017. Sen ovat kirjoittaneet hyvinvointiyrittäjä Jutta Gustafsberg ja Hidasta elämää -sivuston perustanut Sanna Wikström. Kirja opastaa positiiviseen ajatteluun ja sen rinnalla julkaistiin kirjan teemoja jatkava kalenteri. Kirja sisältää 52 "säteilevää" ajatusta.
Kellopeipit
Kellopeipit ("Physostegia") on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi 13 lajia.
Suvun lajeista ainakin kellopeippiä ("Physostegia virginiana") käytetään koristekasvina.
Simone Magill
Simone Magill (s. 1. marraskuuta 1994) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Everton Ladiesia.
Magill liittyi kymmenvuotiaana poikien Cookstown Youth FC:hen sekä Mid-Ulsterin alle 13-vuotiaiden tyttöjen ryhmään. Poikien joukkue pelasi talvisin, kun taas tytöt pelasivat kesäisin. Hän siirtyi Mid-Ulsterista Everton Ladiesiin vuonna 2013.
Magill debytoi Pohjois-Irlannin alle 13-vuotiaiden maajoukkueessa 11-vuotiaana ja A-maajoukkueessa 15-vuotiaana. Hän toimi myös alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueiden kapteenina.
Martha Chase
Martha Cowles Chase (30. marraskuuta 1927 Cleveland Heights, Ohio, Yhdysvallat – 8. elokuuta 2003 Lorain, Ohio, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen perinnöllisyystieteilijä ja mikrobiologi, joka todisti Alfred Hersheyn kanssa, että DNA:ssa sijaitsee eliöiden geneettinen materiaalia.
Martha Chase syntyi ja kasvoi Cleveland Heightsin kaupungissa. Chase suoritti vuonna 1950 alemman korkeakoulututkinnon Woosterin collegesta. Pian tämän jälkeen Alfred Hershey palkkasi Chasen tutkimusavustajakseen. Hershey tutki Cold Spring Harbor Laboratoryssä virusten kopioitumista.
Tutkijat uskoivat vielä 1940-luvulla, että proteiini olivat solujen perinnöllistä aineistoa, mutta keuhkokuumetta aiheuttavilla bakteereille tehdyt havainnot viittasivat puolestaan nukleiinihappojen suuntaan. DNA:n rooliin asiassa ei kuitenkaan kovin laajasti uskottu. Vasta vuonna 1952 tehdyt Hersheyn–Chasen-kokeet onnistuivat todistamaan DNA:n sisältävän geenit.
Chase siirtyi vuonna 1953 työskentelemään Oak Ridgen kansallislaboratorioon ja sieltä Rochesterin yliopistoon. Väitöstutkimuksensa hän aloitti 1959. Se valmistui 1954 Etelä-Kalifornian yliopistossa. Chase teki väitöskirjansa yliopiston molekyylimikrobiologian ja immunologian ohjelmassa.
Chasen tieteellinen ura päättyi jo 1960-luvun lopulla useiden henkilökohtaisten takaiskujen takia, Ennen kuolemaansa hän kärsi muutaman vuosikymmenen ajan dementiasta ja menetti lyhytkestoisen muistinsa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 2003.
Kellopeippi
Kellopeippi ("Physostegia virginiana") on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon, kellopeippien ("Physostegia") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta sitä viljellään laajalti perennana.
Kellopeippi kasvaa noin metrinkorkuiseksi. Sen kukat ovat vaaleanpunaisia tai valkoisia ja se kukkii kesä–syyskuussa. Luonnossa kellopeippiä tavataan monenlaisilta kasvupaikoilta, kuten niityiltä, preerialta, puronvarsilta, soramailta sekä ratapenkereiltä. Puutarhassa kellopeippi menestyy kosteassa, happamassa ja läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Korkeaksi kasvavat yksilöt saattavat tarvita tukemista.
Aditi Chauhan
Aditi Chauhan (s. 20. marraskuuta 1992) on intialainen jalkapalloilija, joka edustaa West Ham United Ladiesia.
Hélène Joy
Hélène Joy on kanadalais-australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Murdochin murhamysteerit".
Joy teki joitain pieniä rooleja jo asuessaan Australiassa, mutta vasta muutettuaan Kanadaan hän alkoi näytellä enemmän. Todellisen läpimurron hän teki siirtyessään näyttelemään kanadalaiseen Murdochin murhamysteerit-sarjaan. Siinä hän on näytellyt vuodesta 2005.
Joy muutti Kanadaan poikaystävänsä perässä, ja asuikin joitain vuosia Vancouverissa. Kun hän alkoi tekemään vakituisesti Murdochin murhamysteerit-sarjaa, hän muutti Torontoon. Hän on myös ollut vegaani.
Haurakasvit
Haurakasvit (Zannichelliaceae) oli Alismatales-lahkoon kuuluva kasviheimo, joka on nykyisin yhdistetty vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon. Cronquistin luokittelussa haurakasvit luetaan kuitenkin omaksi heimokseen.
Haurakasvien heimossa oli neljä sukua ja niissä kaksitoista lajia. Kaikki heimon lajit ovat vesikasveja.
Inga Sæland
Inga Sæland (s. 3. elokuuta 1959) on islantilainen poliittikko. Hän edustaa vuonna 2016 perustamaansa kansanpuoluetta ("Flokkur fólksins"). Hän istuu Alltingissa, jonne hänet valittiin Reykjavíkin vaalipiiristä vuoden 2017 parlamenttivaaleissa.
Inga Sæland syntyi vuonna 1959 kalastajaperheeseen Ólafsfjörðurissa. Hän muutti Reykjavíkiin vuonna 1994 ja opiskeli Islannin yliopistossa valtio-oppia ja oikeustiedettä. Hän on eronnut. Edellisestä avioliitosta on neljä lasta ja hänellä on neljä lastenlasta.
Janet Guthrie
Janet Guthrie (s. 7. maaliskuuta 1938) on entinen yhdysvaltalainen autourheilija. Hänet tunnetaan ensimmäisenä naisena, joka on kilpaillut Indianapolis 500 ja Daytona 500 -kilpailuissa. Hän oli yksi ensimmäisistä International Women’s Sports Hall of Fameen valituista.
Guthrien molemmat vanhemmat olivat lentäjiä, ja hänen isänsä opetti hänet lentämään hänen ollessaan 16-vuotias. Hän valmistui fyysikoksi Michiganin yliopistosta vuonna 1960 ja työskenteli Republic Aviationilla tutkimus- ja kehitysinsinöörinä. Guthrie halusi astronautiksi, mutta kun hänen hakemuksensa oli hylätty vuonna 1963, hän kiinnostui kilpa-autoilusta. Vailla sponsoreita tai rahoitusta Guthrie joutui rakentamaan moottorinsa ja tekemään korikorjauksensa itse ja nukkumaan kilpailumatkoilla autossaan.
13 vuoden kilpailemisen jälkeen Guthrieen otti yhteyttä pienen kilpatiimin omistaja Rolla Vollstedt, joka halusi naiskujettajan Indianapolis 500:an. Vaikka hän oli kokenut kuljettaja, joka oli ajanut kaksi luokkavoittoa Sebringin 12 tunnin ajosta ja osallistunut Daytonan 24 tunnin ajoon, mieskuljettajat protestoivat hänen päästämistään mukaan vuoden 1976 kilpailun karsintaan väittäen häntä turvallisuusriskiksi. Osin kehnon autonsa vuoksi hän ei päässyt mukaan kilpailuun. Harjoituksissa A. J. Foyt lainasi Guthrielle vara-autoaan, ja hänen paras kierrosaikansa olisi riittänyt karsinnan läpäisemiseen.
Vuonna 1977 Guthrie pääsi karsinnasta mukaan itse kilpailuun, mutta kärsi moottoriongelmista ja jäi sijalle 29. Seuraavan vuoden kilpailussa hän sai uransa parhaan Indianapolis 500 -sijoituksen noustuaan 15. lähtöruudusta yhdeksänneksi. Viimeisen kerran hän osallistui Indianapolis 500:an vuonna 1979, jolloin hän jäi 35 kuljettajan joukossa sijalle 34. Guthrien viimeinen suuri kilpailu oli vuoden 1980 Daytona 500. Seuraavan kolmen vuoden ajan hän yritti kerätä rahoitusta kilpauransa jatkamiseen, mutta ei onnistunut. Kaikkiaan Guthrie osallistui vain 11 IndyCar-kilpailuun sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi. NASCAR-sarjassa hän osallistui 33 kilpailuun. Hänen paras sijoituksensa, kuudes, on paras naiskuljettajan sijoitus korkeimman tason NASCAR-kilpailussa.
Kilpauransa jälkeen Guthrie muutti Coloradoon ja kirjoitti omaelämäkerran "Janet Guthrie: A Life at Full Throttle". Hän meni vuonna 1989 naimisiin lentäjä Warren Levinen kanssa ja jäi leskeksi vuonna 2006.
Huipputason kilpauransa lyhyydestä huolimatta Guthrie on saanut paljon tunnustusta. Hän oli yksi 72 naisesta, joista tehtiin kortti vuonna 1979 julkaistuun Supersisters-keräilykorttisarjaan. Hänen kypäränsä ja ajopukunsa ovat Smithsonian-instituutissa, ja hänet on valittu sekä International Women’s Sports Hall of Fameen että International Motorsports Hall of Fameen.
Katrin Sjögren
Katrin Sjögren (s. 2. helmikuuta 1966 Maarianhamina) on ahvenanmaalainen poliitikko, joka kuuluu paikalliseen liberaalipuolueeseen.
Sjögrenistä tuli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen vuonna 2003, ja hän oli sosiaali- ja ympäristöministeri maakunnan hallituksessa 2007–2011. Hän on ollut Ahvenanmaan liberaalien puheenjohtaja vuodesta 2012, ja kun puolue oli voittanut vuoden 2015 vaalit, hänet valittiin Ahvenanmaan maaneuvokseksi.
Cia Rinne
Cia Rinne (s. 1973 Göteborg, Ruotsi) on suomenruotsalainen runoilija, joka tekee visuaalisia runoja, joissa hän yhdistelee eri kieliä.
Rinteen vanhemmat ovat suomalaisia. Rinne vietti lapsuutensa Saksassa ja on suorittanut tutkinnon filosofiassa. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa, Ateenassa ja Frankfurt-am-Mainissa.
Antti Punkari
Antti Rikhard Punkari (s. 19. toukokuuta 1936 Ylistaro) on ekonomi, joka toimi Nokian kaupunginjohtajana.
Antti Punkari syntyi maanviljelijä Johan Punkarin ja emäntä Anna Jokiniemen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1962 on farmaseutti Pirkko Liisi Myrrä. Punkari valmistui merkonomiksi 1957 ja ekonomiksi 1960. Hän toimi liike-elämän palveluksessa 1961–1969 ja 1974–1988, muun muassa kustannuslaskijana, konttori- ja talouspäällikkönä sekä talous- ja aluejohtajana. Tampereen kaupungin teollisuusasiamies hän oli 1969–1984, elinkeinoasiamies 1988–1989 ja elinkeinojohtaja 1990–1991. Punkari valittiin Nokian kaupunginjohtajaksi vuonna 1991. Hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuonna 1998.
Helmi Sjöstrand
Helmi Gunhild Sjöstrand (17. kesäkuuta 1864 Helsinki – 19. huhtikuuta 1957)oli suomalaissyntyinen taiteilija, joka asui osan elämäänsä Ruotsissa.
Sjöstrandin vanhemmat olivat ruotsalainen taidemaalari Carl Eneas Sjöstrand (1828–1906), joka asui suuren osan elämäänsä Suomessa, jossa hän opetti Helsingissä Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, ja Herminie von Stahl. Hän kuului Ahvenanmaalla toimineeseen Önningebyn taiteilijasiirtokuntaan 1886-1892
Sjöstrand maalasi maisemakuvia Mallorcalta ja Etelä-Ruotsista.
Hiidenmaan kunta
Hiidenmaan kunta sijaitsee Länsi-Virossa pääosin Hiidenmaan saarella. Kunta muodostaa yksinään Hiidenmaan maakunnan.
Hiidenmaan kunta muodostettiin lokakuussa 2017 yhdistämällä Emmasten, Hiiun, Käinan ja Pühalepan kunnat. Hiidenmaan kunnassa on 9 580 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Kärdlan kaupungista (linn), Kõrgessaaren ja Käinan pienkauppaloista (alevik) sekä 182 kylästä (küla).
Hiidenmaan saarelle, Heltermaalle on säännöllinen lauttayhteys Rohukülan satamasta.
Hiidenmaa (täsmennyssivu)
Hiidenmaa tarkoittaa seuraavia:
Michael Innes
Michael Innes, oikea nimi: John Innes Mackintosh Stewart, (30. syyskuuta 1906 Edinburgh, Britannia – 12. marraskuuta 1994 Surrey, Britannia) oli skotlantilainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. Hän kirjoitti salapoliisiromaaneja nimellä Michael Innes ja oli Britannian johtavia jännityskirjailijoita. Romaanit ovat alan klassikoita ja tyyliltään kirjallista proosaa. Hän kirjoitti viitisenkymmentä jännityskirjaa, novelleja, näytelmiä, elämäkertoja ja kirjallisuudentutkimusta. Lisäksi hän kirjoitti akateemisia monografioita, muun muassa "Oxford History of English Literaturen" viimeisen osan.
Stewart siirtyi 1935 Etelä-Australiaan Adelaiden yliopistoon, jossa hän hoiti englanninkielisen kirjallisuuden Jury-professuuria. Ensimmäisen Michael Innes -jännitysromaaninsa "Death at the President's Lodging" (1936) hän kirjoitti matkalla Australiaan. Sittemmin hän työskenteli Oxfordissa, josta hän jäi eläkkeelle. Hän piti Australiassa puhuttavaa englantia rumana ja oli sitä mieltä, että hänen oxford-korostuksensa vaikutti siihen, ettei häntä juuri haastateltu radioon Australiassa. Hän palasi Britanniaan toisen maailmansodan jälkeen.
Stewart avioitui 1932 Margaret Harwickin kanssa, joka loi uran lääkärinä. Heidän viidestä lapsestaan Angus Stewartista tuli kirjailija, jonka tunnetuin teos on "Sandel" (1968).
Stewart sijoitti kirjojen tapahtumia Australiaan, ja kaikkein australialaisin niiden henkilöhahmoista on Martin Fish.
Amelia Edwards
Amelia Edwards (7. kesäkuuta 1831 – 15. huhtikuuta 1892) oli brittiläinen journalisti, kirjailija ja egyptologi. Edwardsin menestyneimpiä kirjoja ovat kummitustarina "The Phantom Coach" ("Kummitusvaunut"; 1864), romaanit "Barbara's History" (”Barbaran historia”; 1864) ja "Lord Brackenbury" (”Lordi Brackenbury”; 1880) sekä Egyptistä kertova matkakertomus "A Thousand Miles up the Nile" (”Tuhat virstaa Niiliä pitkin”; 1877), joka kertoi hänen vuosina 1873–1874 Egyptiin tekemästään matkasta. Edwards oli ahkera vaikuttaja egyptologiassa, ja hän oli yksi Egypt Exploration Fundin (nykyisen Egypt Exploration Societyn) perustajista.
Edwards eli avoimen homoseksuaalisessa suhteessa Ellen Drew Braysherin (9. huhtikuuta 1804 – 9. tammikuuta 1892) kanssa, mikä oli viktoriaanisena aikana hyvin epätavallista.
Vuonna 1831 Lontoossa syntynyt Edwards oli pankkiiri Thomas Edwardsin ja Alicia Walpolen ainoa lapsi. Amelia osoitti jo nuorena kirjallista lahjakkuutta, ja hän julkaisi jo 14-vuotiaana kirjoituksiaan aikakauslehdissä. Myöhemmin hän päätti ryhtyä muusikoksi, mutta hänen laulamistaan haitanneen sairauden ja vuonna 1851 solmitun epäonnistuneen kihlauksen jälkeen Amelia päätti palata kirjoittajaksi vuonna 1853.
Edwardsin ensimmäinen romaani "My Brother's Wife" (”Veljeni vaimo”) julkaistiin vuonna 1864, ja se sai positiivisen vastaanoton. Kirjailijanuransa aikana Edwards julkaisi kaikkiaan kymmenen romaania sekä lastenkirjoja ja tietokirjojen käännöksiä. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten matkakertomuksista Dolomiiteilta ja Egyptistä.
Edwardsille hänen ystävänsä Lucy Renshawen kanssa vuosina 1873–1874 Egyptiin tekemä matka oli käänteentekevä. Edwards suoritti matkalla pienen kaivauksen, ja palattuaan Isoon-Britanniaan hän paneutui egyptologiaan ja arkeologiaan ja opetteli lukemaan hieroglyfejä.
Edwards julkaisi lukuisia tieteellisiä artikkeleita muinaisesta Egyptistä. Hän oli erityisen huolissaan muinaisen Egyptin muinaisjäännösten huonosta kunnosta. Parantaakseen tilannetta hän oli perustamassa Egypt Exploration Fundia vuonna 1882.
Edwards sairastui keuhkokuumeeseen valvoessaan egyptiläisten löytöjen purkamista Lontoon satamassa vuonna 1891. Hän menehtyi 15. huhtikuuta seuraavana vuonna kotonaan Weston-super-Maressa. Edwards testamenttasi egyptiläisten esineiden kokoelmansa ja huomattavan kirjastonsa University College Londonille. Hän lahjoitti testamentissaan myös tarvittavat varat Englannin ensimmäisen egyptologian professuurin perustamiseen. Viran sai hoitaakseen Edwardsin pitkäaikainen ystävä, egyptologi ja arkeologi William Flinders Petrie.
Edwards on haudattu vain muutamaa kuukautta aiemmin kuolleen elämänkumppaninsa Ellen Drew Braysherin ja Braysherin vuonna 1862 kuolleen tyttären Sarah Harriet Braysherin kanssa St Mary's Churchin kirkkomaalle Henburyyn. Heidän hautaansa koristaa obeliski, ja Edwardsin hautaamisen jälkeen haudalle lisättiin egyptiläinen elämää symboloiva ankh-risti.
Friede Springer
Friede Springer (o.s. "Riewerts"; s. , Oldsum, Föhr, Saksa) on saksalainen kustantaja, liikenainen ja miljardööri. Hän kuuluu liittokansleri Angela Merkelin tukijoihin ja lähipiiriin.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokiteli hänet miljardöörilistallaan maailman 321. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen varallisuutensa oli 5,6 miljardia dollaria. Hänen miehensä Axel Springerin kuoltua vuonna 1985, Friede sai sukulaisineen noin 26,1 prosentin osuuden Axel Springer -kustannusyhtiöstä. Seuraavina vuosina hän osti sukulaisineen yhtiön osakkeita takasin muun muassa Burdalta, ja ostamalla omistusta myös sukulaisiaan sai hankittua määräysvallan kustannusyhtiöstä. Yhtiön julkaisuihin lukeutuvat muun muassa Die Welt, Bild, Auto Bild, Computer Bild ja yhdysvaltalainen Business Insider.
Liv Strömquist
Liv Strömquist (s. 3. helmikuuta 1978) on ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä ja radiotoimittaja.
Hän asettaa satiirisissa ja kantaa ottavissa sarjakuvissaan normaaleina pidetyt valta-asetelmat naurunalaiseksi. Sarjakuvat sisältävät paljon tekstiä sekä lähdeviittauksia tutkimuskirjallisuuteen. Strömquistin sarjakuvien estetiikka on kömpelöä, mutta hän on vihjannut sen olevan tarkoituksenmukaista, jotta sarjakuvat olisivat helpommin lähestyttäviä.
Strömquistin ensimmäinen sarjakuva-albumi "Hundra procent fett" julkaistiin vuonna 2006. Hänen sarjakuviaan on julkaistu sarjakuvalehdessä "Galago" ja monissa sanomalehdissä kuten "Dagens Nyheter", "Dagens Arbete", "Bang", "Aftonbladet" ja "Ordfront Magasin". Vuonna 2012 hän sai "Expressenin" Ankan-satiiripalkinnon.
Strömquistin sarjakuva-albumeista kolme on suomennettu. "Sarjainfo" valitsi Helena Kulmalan suomentaman "Kielletyn hedelmän" vuoden parhaaksi käännöskirjaksi 2016. Aiemmin hänen sarjakuviaan on julkaistu suomeksi Johanna Rojolan toimittamassa antologiassa "Suffragettien city".
Jodie Comer
Jodie Comer (s. 11. maaliskuuta 1993 Liverpool, Merseyside) on englantilainen näyttelijä.
Hilary Knight
Hilary Knight (s. 12. heinäkuuta 1989 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja kaksi hopeaa sekä MM-kilpailuissa seitsemän kultaa ja kaksi hopeaa. Seuratasolla hän edustaa NWHL-seura Boston Pridea.
Knight on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä olympiahopeaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2008, 2009, 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2017 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2007 ja 2012. Hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen olympialaisissa 2014 sekä MM-kilpailuissa 2011, 2015 ja 2016.
Knight edusti Wisconsinin yliopistoa vuosina 2007–2009 ja 2010–2012, Boston Bladesia vuosina 2012–2015 sekä Boston Pridea vuodesta 2015.
Hilary Knightin isoveli Chip Knight on alppihiihdossa kilpaillut kolmissa olympialaisissa.
Aleksandra Ekster
Aleksandra Aleksandrovna Ekster (ukrainaksi Олександра Олександрівна Екстер, venäjäksi Александра Александровна Экстер) (18. tammikuuta 1882 Białystok, nykyisin Puolaa – 17. maaliskuuta 1949 Fontenay-aux-Roses Ranska) oli venäläinen taidemaalari ja muotoilija. Hän vaikutti elämänsä aikana Kiovassa, Pietarissa, Wienissä ja Pariisissa. Ekster vietti lapsuutensa Kiovassa ja valmistui Kiovan taidekoulusta vuonna 1906.
Aleksandra Ekster, tyttönimeltään Grigorovitš, syntyi erittäin varakkaan perheen tyttäreksi. Hänelle hankittiin erittäin monipuolinen koulutus, johon kuului kieliä, musiikkia ja kuvataiteita. Perheen muutettua Kiovaan, hän aloitti siellä lukion ja taideopinnot. Hän valmistui Kiovan taidekoulusta vuonna 1906.
Avioliiton Aleksandra Grigorovitš solmi juristi Nikolai Eksterin kanssa vuonna 1908. Eksterin suku kuului Kiovan yläluokkaan ja oli tunnettu sekä älyllisistä- että kulttuuriharrastuksistaan. Nuoripari matkusti Pariisiin useaksi kuukaudeksi ja Aleksandra Ekster opiskeli maalaustaidetta Montparnassella Académie de la Grande Chaumièressa.
Matkan jälkeen Ekster vuonna 1908 osallistui uusien tulokkaiden näyttelyyn sekä Kiovassa että Pietarissa. Samana vuonna hän järjesti näyttelyn yhdessä Natalia Gontšarovan kanssa.
Muutamassa vuodessa, käytännössä vuosina 1908- 1915 Eksterin tyyli vaihtui impressionismista kubismiin ja siitä vielä futurismiin. Vuodesta 1916 alkaen hänen työnsä ovat puhdasta pintaa, tasapainoa ja liikettä sekä valon ja värin tutkimista. Kyseinen aika vuodesta 1915 alkaen, loppuen 1920-luvun alussa, oli hänen luovin kautensa.Hän teki myös kuuluisuutta saavuttaneita lavastuksia, kuten lavasteen vuonna 1917 esitettyyn Oscar Wilden Salomeen.
Vuonna 1924 Ekster muutti Pariisiin. Hän ei kokonaan katkaissut suhteitaan Neuvostoliittoon. Hän teki yhteistyötä elokuvaohjaaja Jakov Protazanovin kanssa hänen tehdessään elokuvaa "Aelita". Sitä pidetään ensimmäisenä venäläisenä Science fiction elokuvana. Myöhemmin hän auttoi rakentamaan Neuvostoliiton paviljonkia Exposition des Artes Décoratifs Industrielles Modernesiin.
Ranskassa Ekster opetti Fernand Légerin Académie d´Art Contemporainissa vuosina 1926- 1930. Hän oli mukana ryhmänäyttelyssä New Yorkissa ja piti yksityisnäyttelyn Prahassa. Hän teki myös kirjojen kuvituksia ja teatterilavastuksia, mutta ei päässyt yhtä huipulle kuin syntymämaassaan. Viime vuosina hänen töidensä arvostus ja myyntiarvot ovat nousseet. Hänen töistään on löydetty myös väärennöksiä.
Clare-Hope Ashitey
Clare-Hope Naa K. Ashitey (s. 12. helmikuuta 1987 Enfield, Lontoo) on englantilainen näyttelijä.
Alessandra Mastronardi
Alessandra Mastronardi (s. 18. helmikuuta 1986 Napoli) on italialainen näyttelijä.
Christiane Desroches-Noblecourt
Christiane Desroches-Noblecourt (17. marraskuuta 1913 – 23. kesäkuuta 2011) oli ranskalainen egyptologi. Desroches-Noblecourt kirjoitti useita egyptologiaa käsitteleviä kirjoja. Hänet tunnetaan erityisesti hänen osallisuudestaan Nubian muinaisten temppelien pelastamiseen Nasserin tekojärven alta. Suomeksi Desroches-Noblecourtilta on ilmestynyt Mika Waltarin esipuheella varustettu kirja "Tutankhamon: Faaraon elämä ja kuolema" (Uusi kirjakerho 1976; alkuperäisteos "Vie et mort d'un pharaon Toutankhamon").
Lena Waithe
Lena Waithe (s. 17. toukokuuta 1984 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi "Master of None" -sarjan myötä, jossa hän toimi sekä näyttelijänä että yhtenä käsikirjoittajista. Waithe teki historiaa Primetime Emmy 2017 -gaalassa voittaessaan palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta komediasarjassa. Koskaan aiemmin ei ollut mustaihoinen nainen voittanut palkintoa. "Thanksgiving"-jakso perustui osaltaan hänen omiin henkilökohtaisiin kokemuksiinsa.
Joann Fletcher
Joann Fletcher (s. 30. elokuuta 1966) on egyptologi ja Yorkin yliopiston vieraileva kunniaprofessori. Fletcher on julkaissut useita egyptologiaa käsitteleviä kirjoja ja tieteellisiä artikkeleita. Fletcher on myös esiintynyt runsaasti televisiossa ja radiossa. Vuonna 2003 hänen johtamansa tutkimusryhmä esitti tunnistaneensa Nefertitin muumion, mikä ei ole saanut täyttä egyptologikunnan hyväksyntää.
Lutetiumalumiinigranaatti
Lutetiumalumiinigranaatti (lyhennetään monesti LuAG, kemiallinen kaava AlLuO) on keinotekoinen mineraali, joka kuuluu granaattien ryhmään. Se sisältää harvinaista maametallia luteniumia ja alumiinia. Sitä käytetään lähinnä kiinteän olomuodon lasereiden optisena materiaalina. Sitä on myös käytetty skintillaattoreissa ja väriaineena joissain LED-valoissa.
Pelkkä LuAG, kuten myöskään muut granaatit tai safiiri, ei puhtaana toimi laseroivana väliaineena, vaan siihen pitää doupata sopivien muiden aineiden ioneja. Lutetiumin etu muihin lasereissa käytettyihin metalleihin kuten yttriumiin verrattuna on, että sen tiheys on suuri ja lähellä douppaukseen käytettyjen aineiden tiheyttä, jolloin siitä valmistetun kiteen fysikaaliset ominaisuudet eivät muutu juurikaan doupattujen ionien johdosta. LuAG-materiaali myös kestää hyvin lämpötilan muutoksia muiden ominaisuuksien pysyessä lähes samoina. Haittapuolena on lutetiumin kalleus ja harvinaisuus.
Joitakin LuAG-lasereissa käytettyjä douppausaineita ovat lantanoidit erbium (Er:LuAG), holmium (Ho:LuAG) tulium (Tm:LuAG) ja ytterbium (Yb:LuAG), sekä tuliumin ja holmiumin seos (Tm:Ho:LuAG). 2% tuliumilla doupattu Tm:LuAG toimii noin 680 nm:n aallonpituudella ja 10% Yb:LuAG noin 970 nm alueella.
LuAG-materiaalia on tutkittu käytettäväksi myös korkean taitekertoimen linsseihin immersiolitografiassa.
Luettelo Suomen vaivaisukoista
Luettelo Suomen vaivaisukoista sisältää sellaiset Suomessa olevat vaivaisukot, jotka ovat toiminnassa eli jonka rinnassa tai sylissä olevaan aukkoon voi laittaa rahaa. Luettelossa voi olla kohteita, joita kutsutaan vaivaisukoiksi, vaivaispojiksi tai vaivaisakoiksi. Luettelossa vaivaisukot mainitaan niiden paikkakunnan mukaisessa aakkosjärjestyksessä (esimerkiksi Alajärven vaivaisukko).
Suomessa on ollut tunnettuja ukkoja yhteensä noin 180, mutta jotkut niistä ovat hävinneet aikojen kuluessa, osa on rapistunut huonokuntoisiksi ja sitten hylätty. Ukkoja on myös pahoinpidelty ryöstösaaliin toivossa.
Vaivaisukkoja on toiminnassa Suomessa noin 108, ja yksi näistä on vaivaisakka, joka sijaitsee Soinin kirkossa. Vanhimpana vaivaisukkona pidetään Hauhon kirkon ukkoa, joka on tiettävästi tehty 1600-luvun lopulla. Samoihin aikoihin lienee tehty Raahen vaivaisukko.
Pelastakaa vaivaisukot ry on yhdistys, jonka tavoitteena on lisätä vaivaisukkoperinteen ymmärrystä, tietoa vaivaisukoista ja ukkojen arvostusta. Yhdistys haluaa myös kannustaa seurakuntia kunnostamaan ja pitämään huolta näistä ”kunniakansalaisista” ja kiinnittämään huomiota asianmukaiseen restaurointiin. Yhdistys pyrkii myös käynnistämään ja tukemaan vaivaisukkoja koskevaa tutkimusta.
Jocelyne Lamoureux-Davidson
Jocelyne Lamoureux-Davidson (o.s. Lamoureux, s. 3. heinäkuuta 1989 Grand Forks, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja kaksi hopeaa sekä MM-kilpailuissa kuusi kultaa ja yhden hopean. Seuratasolla hän edustaa Minnesota Whitecapsiä.
Lamoureux-Davidson on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä olympiahopeaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2009, 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2017 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2012. Hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen Pyeongchangin olympialaisissa. Hän teki kaksi maalia kuudessa sekunnissa alkulohkon ottelussa Venäläisiä olympiaurheilijoita vastaan ja loppuottelun voittolaukauskilpailussa voiton ratkaisseen maalin.
Lamoureux-Davidson edusti Minnesotan yliopistoa kaudella 2008–2009, Pohjois-Dakotan yliopistoa vuosina 2010–2013 sekä Minnesota Whitecapsiä vuodesta 2015.
Lamoureux-Davidsonin kaksossisko Monique Lamoureux-Morando on myös jääkiekon olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari.
Gabriella Meister
Gabriella Meister on saksalainen perijätär ja miljardööri.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokiteli hänet miljardöörilistallaan maailman 388. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen ja hänen perheenjäsentensä varallisuudeksi arvioitiin 5,0 miljardia dollaria. Tämä oli peräisin neljän perheenjäsenen perimästä 63 prosentin osuudesta ammattikeittiöiden keittiölaitteita - esimerkiksi grillejä, uuneja ja lämpökaappeja - valmistavasta Rational AG:stä. Gabriella Meisterin edesmennyt aviomies, sähköinsinööri Siegfried Meister (1938–2017) perusti yhtiön vuonna 1973. Yhtiö on saavuttanut maailmanlaajuisesti noin 54 prosentin osuuden ammattikeittiöiden käyttämistä ruuan kuumennus- ja lämmityslaitteiden markkinoista.
Nokia Säätiön tunnustuspalkinto
Nokia Säätiön tunnustuspalkinto on Nokia Oyj:n perustaman säätiön vuonna 1997 perustama tunnustuspalkinto. Tunnustukseen liittyvän tahapalkinnon määrä on 10 000 euroa (2018). Säätiön tarkoituksena on :
Säätiön tarkoituksena on:
Monique Lamoureux-Morando
Monique Lamoureux-Morando (o.s. Lamoureux, s. 3. heinäkuuta 1989 Grand Forks, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja kaksi hopeaa sekä MM-kilpailuissa kuusi kultaa ja yhden hopean. Seuratasolla hän edustaa Minnesota Whitecapsiä.
Lamoureux-Morando on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä olympiahopeaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2009, 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2017 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2012. Hän teki olympialaisissa neljä maalia Vancouverissa 2010 ja kolme maalia Sotšissa 2014. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän teki kaksi maalia, joista toinen oli tasoitusmaali loppuottelun kolmannen erän viime hetkillä. Hän oli MM-kilpailujen paras maalintekijä Burlingtonissa 2012.
Lamoureux-Morando edusti Minnesotan yliopistoa kaudella 2008–2009, Pohjois-Dakotan yliopistoa vuosina 2010–2013 sekä Boston Bladesiä kaudella 2014–2015 sekä Minnesota Whitecapsiä vuodesta 2015.
Lamoureux-Morandon kaksossisko Jocelyne Lamoureux-Davidson on myös jääkiekon olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari.
Marja-Leena Komulainen
Marja-Leena Komulainen (s. 5. tammikuuta 1944 Kuusankoski). FM (Helsingin yliopisto), ylimeteorologi Ilmatieteen laitos, jossa toimi koko virkauransa 1969-2007. Toimi oto tv-meteorologina 1978-1983. Laati M/S Estonian uppoamisen (28.9.1994) sääolosuhteiden selvityksen onnettomuustutkintaa varten. Toimi Ilmatieteen laitoksen Akavalaisena pääluottamusmiehenä 1998-2007. Puoliso FT Erkki Komulainen, kaksi lasta.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2018
Vuoden 2018 ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Kontiolahden ampumahiihtokeskuksessa Kontiolahdella 31.3.–2.4.2018. Kilpailujen järjestävä seura oli Kontiolahden Urheilijat. Suomen-mestaruuksista kilpailtiin viesteissä, pikakilpailuissa ja yhteislähdöissä. Myös nuorten SM-mitaleista kilpailtiin samoissa kilpailuissa.
Päivämäärä: 31. maaliskuuta
Päivämäärä: 1. huhtikuuta
Päivämäärä: 2. huhtikuuta
Päivämäärä: 31. maaliskuuta
Päivämäärä: 1. huhtikuuta
Päivämäärä: 2. huhtikuuta
Agnes Pockels
Agnes Pockels (14. helmikuuta 1862 Venetsia, Itävallan keisarikunta – 21. marraskuuta 1935 Braunschweig, Saksa) oli saksalainen fyysikko ja kemisti, joka oli pintatieteen tutkimuksen edelläkävijä. Hänellä ei ollut virallista korkeakoulutusta, mutta hän rakensi laitteen, jolla hän pystyi mittaamaan veden pintajännitystä ja epäpuhtauksien vaikutusta siihen. Hänen tutkimuksensa julkaistiin Lordi Rayleighin avustuksella "Nature"-lehdessä. Tuon jälkeen häneltä julkaistiin useita muitakin artikkeleita.
Agnes Pockels syntyi vuonna 1862 Itävallan keisarikuntaan kuuluneessa Venetsia, jossa hänen isänsä palveli keisarillista armeijaa. Sairastelu kuitenkin pakotti isän jäämään vuonna 1871 eläkkeelle, jolloin Pockelsit muuttivat Braunschweigiin.
Agnes Pockels osoitti kunnallisessa tyttöjen yläkoulussa kiinnostusta luonontieteisiin ja olisi halunnut jatkaa opintoja yliopistossa, mutta saksalaiset yliopistot eivät vielä hyväksyneet naisia oppilaikseen. Hänen veljensä Friedrich opiskeli Göttingenin yliopistossa ja hoiti siskolleen oppikirjoja itseopiskelua varten.
Pockels oli naimaton ja joutui huolehtimaan sairaista vanhemmistaan, minkä takia hän käytti paljon aikaa ruoanlaittamiseen ja siivoamiseen. Hän kiinnostui siitä, miten esimerkiksi saippua vaikutti veden pintajännitykseen. Pockels teki vuonna 1881 ensimmäiset tutkimuksensa pintajännityksestä ja rakennutti mittalaitteiston.
Kun Pockels luki vuonna 1890 artikkelin, jossa kuvattiin englantilaisen Lordi Rayleighin tekemistä kokeista, hän päätti lähettää veljensä innostamana Rayleighille omista tutkimksistaan. Rayleigh innostui tekstistä, ja se julkaistiin "Nature"-lehdessä. Se käynnisti Pockelsin tieteellisen uran, ja hän julkaisi seuraavien vuosien aikana useita muitakin artikkeleita. Lisäksi hän kävi kirjeenvaihtoa monien fyysikoiden kanssa.
Pockelsin mahdollisuudet saada tieteellistä kirjallisuutta ja tehdä tutkimusta heikkenivät vuoden 1918 jälkeen. Hän julkaisi vielä tämänkin jälkeen kuitenkin vielä pari tutkimusta.
Pockelsin työn arvo alettiin tunnustaa 1930-luvulla. Hän sai muun muassa 1932 Braunschweigin yliopiston kunniatohtoriuden. Hänen työnsä nähdään sekä fysiikan että kemian haaraksi lukeutuvan pintatieteen pioneerina. Vielä 1800-luvun lopulla pinnoista tiedettiin vain hyvin vähän, mutta Pockels pystyi omalla laitteellaan mittaamaan veden pintajännitteen ja havaitsemaan, että epäpuhtaudet, kuten saippua, steariinihappo tai oliiviöljy, heikentivät pintajännitystä.
Anne Lihavainen
Anne Lihavainen on suomalainen Porvoossa asuva nukketeatteritaiteilija. Hän vetää kiertävää perustamaansa nukketeatteria Ofeliaa ja valmistaa nukkeja.
Lihavainen siirsi vuonna 2015 Ofelian toiminnan Porvoon vanhalta rautatieasemalta samaan kaupunkiin Taidetehtaalle. Lihavainen sai vuonna 2016 Porvoon kaupungin kulttuuripalkinnon.
Lihavainen on ollut aikaisemmin mukana Nukketeatteri Poijussa, joka on osallistunut Kuulas-lastenteatterifestivaalille ja Kangasalan Nukketeatteripäiville Hän on vieraillut Nukketeatterikeskus Poijun kanssa myös Ruotsissa ja vuonna 2005 Lumienkeli-ryhmän mukana Japanissa.
Lihavainen on saanut Kordelinin apurahan 6 000 euroa vuonna 2011 Teatteriesityksen Hunajasydän valmistamiseen, vuonna 2012 puolivuotisen Näyttämötaiteen taiteilija-apurahan. sekä vuonna 2015 Suomen kulttuurirahaston Taidetta hoitolaitoksiin -apurahan 18 000 euroa nukketeatterihankkeen toteuttamiseen naisvankilassa.
Dani Cameranesi
Dani Cameranesi (s. 30. kesäkuuta 1995 Plymouth, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa kultaa Pyeongchangissa 2018 ja maailmanmestaruuden Ruotsin kisoissa 2015.
Cameranesi on edustanut Minnesotan yliopistoa vuodesta 2013. Hän voitti NCAA:n mestaruuden vuosina 2015 ja 2016.