hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Harrisburg City Islanders
Harrisburg City Islanders on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa United Soccer Leaguessa. Seuran kotipaikka on Pennsylvanian pääkaupunki Harrisburg. Sen stadion Skyline Sports Complex sijaitsee Susquehannajoen City Islandilla.
City Islanders pelasi kausina 2004–2010 USL Second Divisionissä. Kaudella 2007 joukkue voitti sarjan mestaruuden ja ylsi samalla Lamar Hunt U.S. Open Cupin puolivälieriin. Kaudeksi 2011 City Islanders liittyi USL Prohon, joka perustettiin yhdistämällä USL First Division ja USL Second Division.
USL-joukkueen lisäksi City Islandersilla miesten joukkue alle 20-vuotiaille tarkoitetussa Super-20 Leaguessa sekä poika- ja tyttöjoukkueet Super Y-Leaguessa. Seuralla on yhteistyösopimus Major League Soccerin Philadelphia Unionin kanssa.
Jamie Kennedy
James Harvey "Jamie" Kennedy (s. 25. toukokuuta 1970 Upper Darby, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja stand-up-koomikko. Hän on näytellyt muun muassa Scream-trilogiassa ja juontanut omaa TV-ohjelmaansa "Jamie Kennedy Experiment". Kennedy toimii ääninäyttelijänä englanninkielisessä Fanboy & Chum Chum -piirrossarjassa Kylen roolissa.
BC Rakvere Tarvas
BC Rakvere Tarvas on virolainen pääsarjatason koripalloseura Rakveresta. Kaudella 2009–2010 seura pääsi ensimmäistä kertaa historiansa aikana SEB Korvpalli Meistriliigan pudotuspeleihin. Seuran tunnus on alkuhärkä, "tarvas".
My Favorite Things (albumi)
My Favorite Things on John Coltranen albumi vuodelta 1961. Se oli ensimmäinen sessio, jonka Coltrane nauhoitti Atlantic Records -levy-yhtiölle. Sessio oli samalla ensimmäinen nauhoituskerta Coltranen uudelle kvartetille, jossa soittivat pianisti McCoy Tyner, rumpali Elvin Jones ja basisti Steve Davis. Jimmy Garrison ja Reggie Workman liittyivät yhtyeeseen myöhemmin eivätkä esiinny vielä tällä levyllä.
Albumi oli Coltranen ensimmäinen, jolla tyylisuunnan vaihto bebopista kohti free jazzia näkyy selvästi. Jazzstandardeille kuten ”My Favorite Things” ja ”But Not for Me” tehdään monimutkaisia harmonisia uudistuksia. Lisäksi albumi on esimerkki Coltranen sopraanosaksofonin käytöstä aikana, jolloin instrumenttia ei juurikaan käytetty jazzmusiikissa.
Standardi ”Summertime” soitetaan nopealla tempolla ja se on esimerkki Coltranen omaleimaisesta improvisointityylistä joka tunnetaan nimellä ”sheets of sound”. Esitystapa on jyrkkä vastakohta Miles Davisin lyyriselle melankolialle tämän "Porgy and Bess" -albumilla. Coltranen versiossa käytetään myös epätavallisia urkupisteitä ja ylinousevia sointuja. ”But Not for Me” -kappaleen harmonia on kirjoitettu uudelleen käyttäen Coltranelle ominaista sointukorvauksien sykliä, joka tunnetaan ”Coltrane-kiertona” (”Coltrane changes”). Kappaleen lopussa on pitkä kooda ii–V–I–vi-sointukulun päällä.
Albumin nimikkokappale on modaalinen versio Richard Rodgersin ja Oscar Hammerstein II:n kappaleesta ”My Favorite Things”, joka on alun perin elokuvasta "Sound of Music". Melodia kuullaan useaan kertaan lähes 14-minuuttisen version aikana. Sen sijaan, että soolot soitettaisiin valmiiksi kirjoitetun sointukulun päällä, sekä Tyner että Coltrane soittavat soolonsa vuorotellen kahden toonikasoinnun, E-mollin ja E-duurin, välillä. Tynerin soolo on kuuluisa siitä, että se keskittyy sointuihin ja rytmisyyteen melodioiden kehittämisen sijaan. Dokumentissa "The World According to John Coltrane" kertoja Ed Wheeler huomauttaa:
”Vuonna 1960 Coltrane lähti Miles [Davisin] yhtyeestä ja perusti oman kvartettinsa tutkiakseen modaalista soittotapaa, vapaampia suuntauksia ja voimistuvia intialaisia vaikutteita. He muuttivat "Sound of Musicin" ’My Favorite Thingsin’ hilpeän populistisesta kappaleesta hypnoottiseksi itämaiseksi dervissitanssiksi. Nauhoite oli hitti, ja siitä tuli Coltranen halutuin kappale – ja silta laajaan julkiseen hyväksyntään.”
Joillain CD-julkaisuilla on myös kaksi ylimääräistä raitaa:
Raita 1 nauhoitettiin 21. lokakuuta, raita 3 nauhoitettiin 24. lokakuuta, ja raidat 2 ja 4 nauhoitettiin 26. lokakuuta 1960.
Ari Hellgren
Ari Hellgren (s. 7. syyskuuta 1954 Tampere) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hellgren aloitti uransa Tampereen Ilveksessä 1970-luvun alkupuolella. Hellgren pelasi pääasiassa SM-liigassa, kunnes kaudeksi 1976–1977 jyväskyläläiseen JYPiin, joka pelasi vielä I-divisioonassa. JYPissä pelatun kauden jälkeen Hellgren siirtyi Oulun Kärppiin, joka oli juuri noussut divisioonasta. Hellgren on voittanut yhden Suomen mestaruuden, kaudella Oulun Kärpissä.
Hellgren oli nimetty Lake Placidin talviolympialaisten 1980 Suomen olympiajoukkueen varamieheksi.
Hellgren on toiminut myös valmentajana, ja on nykyisin Kärppien veteraanijoukkueen, Nitro-Kärppien hallituksen puheenjohtaja ja myös pelaa seurassa.
Steffen Büttner
Steffen Büttner (s. 2. marraskuuta 1963) on entinen saksalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Büttnerin ura alkoi Dynamo Dresdenissä, jossa hän debytoi 1984. Hän voitti 1980-luvun lopulla Dynamossa DDR:n mestaruuden kahdesti ja cupin kahdesti. Hän edusti myös DDR:n maajoukkuetta kolmessa maaottelussa 1990.
Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Büttner pelasi Dynamossa Bundesliigassa kaudella 1991–1992, mutta siirtyi kauden päätteeksi alemmalle sarjatasolle Union Berliniin. Kahden kauden jälkeen Büttner palasi Dresdeniin, jossa hän pelasi Dresdner SC:ssa 1994–1998 ja FV Dresden 06:ssa 1998–2001.
Büttner pelasi uransa aikana Dynamossa 121 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kolme maalia.
John Grahame
John Grahame (s. 31. elokuuta 1975 Denver, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi NHL:ssä 224 runkosarjaottelua vuosina 1999–2008. Grahame voitti Stanley Cupin vuonna 2004 pelatessaan Tampa Bay Lightningissa. Hänen isänsä Ron Grahame oli myös maalivahti.
Grahame aloitti uransa USHL-liigan Sioux City Musketeersissa kaudella 1993–1994. Boston Bruins varasi hänet kauden jälkeen vuotuisessa vuorolla 229. USHL:n jälkeen Grahame siirtyi Lake Superior Staten yliopistoon kolmeksi vuodeksi pelaamaan.
Kaudella 1997–1998 Grahame teki sopimuksen Boston Bruinsin kanssa, ja siirtyi joukkueen farmiin Providence Bruinsiin. Hän hävisi valtaosan tulokaskauden otteluistaan, mutta seuraavana vuonna puolestaan pelasi miltei tappioitta. Kaudella Grahame pääsi ensimmäistä kertaa pelaamaan NHL:ssä, kun Bostonin ykkösmaalivahti Byron Dafoella oli sopimuskiista. Grahame pelasi 27 ottelua kunnes hänet lähetettiin takaisin Providenceen Dafoen uusiessa sopimuksensa.
Kaudella Grahame valittiin Bostonin kakkosmaalivahdiksi. Juuri ennen kauden hän kuitenkin mursi nilkkansa, eikä enää palattuaan kyennyt pelaamaan samalla tasolla kuin aiemmin. Grahamen peliaika jäi vähäiseksi, kunnes hänelle avautui ykkösvahdin paikka kaudeksi Dafoen siirtyessä pois joukkueesta. 23 ottelun jälkeen Boston myi Grahamen Tampa Bay Lightningiin varaustilaisuuden neljättä varausvuoroa vastaan.
Tampa Bayssa Grahame pelasi kaksi kautta Nikolai Habibulinin varamaalivahtina. Kausi on ollut tilastollisesti Grahamen uran paras, ja kauden päätteeksi Tampa Bay voitti Stanley Cupin. Seuraavana vuonna Grahame ei pelannut missään. Kaudella hänestä tuli Tampa Bayn ykkösmaalivahti. Pudotuspeleissä hänet syrjäytti Sean Burke, eikä Grahame saanut jatkosopimusta seuralta kauden jälkeen.
Carolina Hurricanes solmi kahden vuoden sopimuksen Grahamen kanssa kesällä 2006. Hän pelasi kakkosmaalivahtina aina tammikuuhun 2008 saakka, jolloin hänet lähettiin farmiseuraan Albany River Ratsiin. Yhteensä Grahame pelasi 45 ottelua Carolinassa.
Kaudeksi 2008–2009 Grahame siirtyi Venäjälle uuteen KHL-liigaan Avangard Omskin joukkueeseen. Hän pelasi vain 20 ottelua Avangardissa, sillä joukkue sanoi sopimuksen irti Grahamen kahakoitua humalassa paikallisessa yökerhossa. Grahame palasi Pohjois-Amerikkaan ja pelasi kauden 2009–2010 alun AHL-liigan Adirondack Phantomsissa. Hän solmi Colorado Avalanchen kanssa sopimuksen ja siirtyi seuran farmiin Lake Erie Monstersiin. Grahame pelasi Monstersissa kauden 2010–2011 loppuun ja ilmoitti lopettavansa uransa. Hän siirtyi junioriseura Sioux City Musketeersin maalivahtivalmentajaksi.
Grahame palasi kuitenkin maaliskuussa 2012 ammattilaispelaajaksi, kun hän teki loppukauden sopimuksen maalivahtien loukkaantumisista kärsivän New York Islandersin kanssa.
Gina Gogean
Gina Elena Gogean (s. 9. syyskuuta 1977 Câmpuri, Vrancea, Romania) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti. Hän voitti 1990-luvulla kuusi henkilökohtaista maailmanmestaruutta kolmella eri telineellä sekä Euroopan-mestaruuden moniottelussa, permannolla ja puomilla. Eritasonojapuut olivat hänen heikoin telineensä.
Gogean saavutti Barcelonan 1992 olympialaisissa pronssia telinevoimistelun joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa moniottelussa hän oli kuudes. Telinekohtaisiin loppukilpailuihin hän pääsi hypyssä ja sijoittui viidenneksi. Atlantan 1996 olympialaisissa Gogean saavutti hopeaa henkilökohtaisessa moniottelussa sekä pronssia hypyssä, puomilla ja joukkuekilpailussa. Permannolla hän sijoittui seitsemänneksi.
Vuonna 1993 Gogean saavutti Birminghamin MM-kilpailuissa hopeaa moniottelussa ja permannolla sekä pronssia puomilla. Vuonna 1994 hän voitti Dortmundissa MM-kultaa joukkuekilpailussa. Samana vuonna Brisbanen MM-kilpailuissa hän voitti kultaa hypyssä sekä saavutti pronssia permannolla. Sabaessa 1995 hän voitti kultaa permannolla ja joukkuekilpailussa sekä saavutti pronssia hypyssä. San Juanin MM-kilpailuissa 1996 hänen meriitteihinsä lisättiin permannon ja hypyn maailmanmestaruus. Lausannen MM-kilpailuissa 1997 hän voitti kultaa puomilla, permannolla ja joukkuekilpailussa sekä saavutti pronssia hypyssä. Yhteensä hän kokosi MM-kilpailuista yhdeksän kultaa, kaksi hopeaa ja neljä pronssia.
Vuonna 1992 Nantesin EM-kilpailuissa Gogean voitti kultaa permannolla sekä saavutti hopeaa moniottelussa ja hypyssä. Tukholmassa 1994 hän voitti EM-kultaa moniottelussa, puomilla ja joukkuekilpailussa sekä saavutti pronssia permannolla. Birminghamin EM-kilpailuissa 1996 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä saavutti hopeaa hypyssä ja puomilla. EM-kilpailuista hänellä on mitaleja yhteensä viisi kultaa, neljä hopeaa ja yksi pronssi.
Hrungnir
Hrungnir ( ”tappelupukari”) on skandinaavisessa mytologiassa vahvin jättiläisistä.
Odin houkuttelee Hrungnirin Asgårdiin. Juotuaan olutta Valhallassa jättiläinen alkaa kerskailla ja haastaa Thorin kaksintaisteluun. Thor ja Hrungnir kohtaavat Kivitarhoilla, jossa Hrungnirilla on apunaan savesta tehty valtava jätti Mökkurkálfi. Thor heittää Mjöllnirin Hrungniria kohti ja Hrungnir linkoaa kiven vasaraa päin. Heittokivi hajoaa pirstaleiksi, joista yksi uppoaa Thorin otsaan, Mjöllnir taas halkaisee Hrungnirin kallon ja tappaa jättiläisen. Thorin palvelija Thjálfi hakkaa savijätti Mökkurkálfilta jalat alta ja niin on taistelu ohi.
Thor on kuitenkin jäänyt kaatuneen Hrungnirin jalan alle, eikä kukaan jumalista pysty päästämään häntä pinteestä. Lopulta Thorin kolme yötä vanha poika Magni nostaa jättiläisen jalan ja päästää isänsä puristuksesta. Kivensiru jää Thorin otsaan, vaikka näkijätär Gróa yrittää irrottaa sen loitsuin.
Sounds of the Universe
Sounds of the Universe on brittiläisen Depeche Moden 12. studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 20. huhtikuuta 2009 ja vuorokautta myöhemmin Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Martin Gore, ellei toisin ole mainittu.
Heinz Werner
Heinz Werner (s. 12. huhtikuuta 1916) oli saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Werner aloitti seurajalkapallon kaksitoistavuotiaana. Hän pelasi TSV Stahl Riesassa aina vuoteen 1953 saakka, jonka jälkeen Werner toimi Sporthochschule DHfK:n valmentajana. Tammikuussa 1955 Werner siirtyi Dynamo Dresdenin valmentajaksi, mutta lopetti valmennuksen puolentoista kauden jälkeen. Myöhemmin Werner toimi Dresdner BSG Lok Dresdenin valmentajana. Vuodet 1961–1963 hän toimi SC Motor Karl-Marx-Stadtin päävalmentajana. Myöhemmin Werner toimi vielä BSG Motor Zwickaun valmentajana.
Mänttä-Vilppulan vaakuna
Mänttä-Vilppulan vaakuna on Mänttä-Vilppulan kaupungin tunnus. Se on alun perin hyväksytty Vilppulan kunnanvaakunaksi Vilppulan kunnanvaltuustossa 25. maaliskuuta 1957 ja vahvistettu sisäasiainministeriössä 7. kesäkuuta samana vuonna. Vaakunan aihe viittaa kirkonkylän rautatie- ja maantiesiltoihin ja sen havunoksat metsänjalostusteollisuuteen. Vaakuna valittiin Mänttä-Vilppulan kunnanvaakunaksi 2009 Mäntän ja Vilppulan kuntaliitoksen yhteydessä.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä alareunastaan kaareva hirsi, josta kasvaa kolme havunoksaa; kokonaan hopeaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson.
Tatjana Gutsu
Tatjana Konstantinovna Gutsu (, , s. 5. syyskuuta 1976 Chișinău, Moldavian SNT) on entinen ukrainalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän saavutti arvokisavoittoja vuosina 1991 ja 1992.
Gutsu saavutti Barcelonan 1992 olympialaisissa kultaa henkilökohtaisessa neliottelussa ja joukkuekilpailussa. Lisäksi hän saavutti hopeaa eritasonojapuilla ja pronssia permannolla. Hän epäonnistui pahasti joukkuekilpailun puomiosuudella mutta henkilökohtaisessa neliottelussa hän oli puomilla paras.
Vuonna 1991 Indianapolisin MM-kilpailuissa Gutsu voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä saavutti hopeaa puomilla ja eritasonojapuilla. Vuonna 1992 Nantesin EM-kilpailuissa Gutsu voitti kultaa moniottelussa, eritasonojapuilla ja hypyssä sekä saavutti hopeaa puomilla ja pronssia permannolla; joukkuekilpailu ei kuulunut ohjelmaan.
Cerbalus aravensis
Cerbalus aravensis on jahtihämähäkkeihin kuuluva kookas hämähäkkilaji, joka kuvattiin tieteelle uutena lajina Israelista vuonna 2010.
"C. aravensis" on Lähi-idän alueen suurikokoisin hämähäkki ja sen raajojen kärkiväli voi olla jopa 15 senttimetriä. Laji on väritykseltään vaalea, mutta raajojen nivelet ja kärkiosat sekä prosoman selkäpuoli ovat mustankirjavat. Lajin elintavoista tiedetään toistaiseksi hyvin vähän. Se on yöaktiivinen ja aktiivisimmillaan kuumien kesäkuukausien aikana. Hämähäkki rakentaa suojapaikakseen maanalaisen onkalon, jonka se sulkee yhteenliimatusta hiekasta muodostuvalla kannella.
Toistaiseksi lajin ainoa tunnettu elinalue on vain muutaman neliökilometrin laajuinen Samarin dyynialue Etelä-Israelissa. Dyynialueella tapahtuva kaivostoiminta muodostaa uhkan lajin säilymiselle.
Veikko Hoffrén
Veikko Johannes Hoffrén (16. maaliskuuta 1931 Pori – 1982) oli suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti Porin Pyrintöä ja Turun Tovereita.
Hoffrén voitti moukarinheiton Suomen-mestaruuden Tampereella 1957. Hän saavutti myös SM-hopeaa vuonna 1958 sekä pronssia vuosina 1952, 1953, 1954 ja 1956. Hän edusti Suomea 19 maaottelussa vuosina 1952–1959. Ennätyksekseen hän heitti tuloksen 60,88 m vuonna 1957.
Tatjana Lysenko (voimistelija)
Tatjana Feliksovna Lysenko (, s. 23. kesäkuuta 1975 H’erson, Ukrainan SNT) on entinen ukrainalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän saavutti arvokisamitaleja vuosina 1991–1993.
Lysenko voitti Barcelonan 1992 olympialaisissa kultaa puomilla ja joukkuekilpailussa. Lisäksi hän saavutti pronssia hypyssä ja sijoittui seitsemänneksi henkilökohtaisessa neliottelussa.
Vuonna 1991 Indianapolisin MM-kilpailuissa Lysenko voitti kultaa joukkuekilpailussa. Huhtikuussa 1992 hän saavutti Pariisissa MM-pronssia permannolla ja kuukautta myöhemmin Nantesissa EM-hopeaa eritasonojapuilla. Vuonna 1993 hän saavutti Birminghamin MM-kilpailuissa pronssia moniottelussa.
Esa Wahlman
Esa Matias Wahlman (14. tammikuuta 1941 Pori – 12. joulukuuta 2000) oli suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti Porin Pyrintöä, Turun Weikkoja ja Isojoenrannan Sisua.
Wahlman saavutti moukarinheiton SM-pronssia Oulussa 1971 ja Joensuussa 1972. Hän edusti Suomea Helsingissä järjestetyssä maaottelussa vuonna 1972 sijoittuen viidenneksi. Ennätyksekseen hän heitti tuloksen 63,10 m vuonna 1972.
Gynandromorfi
Gynandromorfi on eläimen kehityshäiriö, jossa osa yksilöstä kantaa koiras ja osa naaraspuolista kromosomistoa ja vastaavia ulkoisia tuntomerkkejä. Gynandromorfit ovat tavallisimpia hyönteisillä, mutta niitä esiintyy myös äyriäisillä sekä linnuilla.
Gynandromorfinen hyönteinen syntyy, kun kaksi siittiötä hedelmöittää kaksitumavaiheessa olevan munasolun. Tällöin yksilö alkaa muodostua soluista, joista osassa on naaraan ja osassa koiraan kromosomisto. Fenotyypissä tämä näkyy tyypillisesti bilateraalisena gynandromorfina eli eläimenä, joka jakaantuu vartalon keskiviivaa pitkin koiras- ja naaraspuolisiin osiin tai mosaiikkimaisesti, jolloin eläimessä on kromosomistoltaan eri sukupuolta olevia "paloja" Gynandromorfi voi olla myös anterio-posteriorinen, jollon eläimen etu- ja takaosa ovat eri sukupuolta.
Shannon Miller
Shannon Lee Miller (s. 10. maaliskuuta 1977 Rolla, Missouri, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti myös viisi henkilökohtaista maailmanmestaruutta.
Miller saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 viisi mitalia: hopeaa henkilökohtaisessa neliottelussa ja puomilla sekä pronssia eritasonojapuilla, permannolla ja joukkuekilpailussa. Ilman mitalia hän jäi vain hypyssä, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Atlantan olympialaisissa 1996 Miller voitti kultaa puomilla ja joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa neliottelussa ja hypyssä hän sijoittui kahdeksanneksi.
Vuonna 1991 Indianapolisin MM-kilpailuissa Miller saavutti hopeaa nojapuilla ja joukkuekilpailussa. Vuonna 1993 hän voitti Birminghamin MM-kilpailuissa kultaa moniottelussa, permannolla ja nojapuilla. Vuonna 1994 hän voitti Brisbanen MM-kilpailuissa kultaa moniottelussa ja puomilla sekä saavutti Dortmundissa MM-hopeaa joukkuekilpailussa. Vuonna 1995 hän jäi vaille henkilökohtaisia arvokisamitaleja mutta saavutti Sabaen MM-kilpailuissa pronssia joukkuekilpailussa.
Matthias Döschner
Matthias Döschner (s. 12. tammikuuta 1958 Dohna) on entinen itäsaksalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Döschner pelasi suurimman osan urastaan DDR-Oberligassa Dynamo Dresdenissä. Hän voitti seurassa kolmesti DDR:n mestaruuden ja neljästi cupin. Vuonna 1990 Döscher siirtyi 2. Bundesligaan Fortuna Kölniin, jossa hän pelasi yhden kauden ennen kuin lopetti uransa.
Döschner edusti DDR:n maajoukkuetta 40 maaottelussa vuosina 1982–1989.
Pelaajauran jälkeen Döschner on toiminut valmentajana muun muassa VfL Pirna-Copitzissa, Fortuna Magdeburgissa ja Rostocker FC:ssa.
Lu Li
Lu Li (s. 30. elokuuta 1976 Changsha, Hunan, Kiina) on entinen kiinalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Pienikokoinen Lu voitti 15-vuotiaana Barcelonan 1992 olympialaisissa kultaa eritasonojapuilla saaden tuomareilta täydet kymmenen pistettä. Hänen lisäkseen vain romanialainen Lavinia Miloșovici voitti noissa kisoissa voimistelukultaa täyden kymmenen pisteen suorituksella. Lu saavutti lisäksi hopeaa puomilla. Joukkuekilpailussa hän sijoittui Kiinan joukkueessa neljänneksi ja henkilökohtaisessa moniottelussa 34:nneksi.
Lakaluoma (Lapua)
Lakaluoma sijaitsee Lapuan kaakkoisosassa ja matkaa sieltä on Lapuan keskustaan 20 kilometriä. Vanhat asiakirjamerkinnät kertovat, että Lakaluoman ensimmäinen asukas on ollut Taninkalman lautturi 1600-luvun alkupuolella. Pääosa kylän vanhimmista torpista perustettiin Haapakoskelaisten talollisten toimesta1700-luvun lopulla ja asiakirjat kertovat, että mukana oli kaksi Lakaluoma-nimistä torppaa. Tapana oli, että vanhin talon pojista perii talon ja seuraavalle pojalle annettiin torppa asuttavaksi. Muut perheen sisaruksista saivat lähteä etsimään "leipäpuuta" muualta piikana tai renkinä.
Perimätietona kerrotaan, että Tamppari sai nimensä Kalliokosken isännän Lakajoen Hirsikoskeen rakentamasta tamppimyllystä. Varmuutta tämän väitteen todenperäisyydestä ei arkistotietojen valossa ole. Jaakko Mäki-Fossin ameriikantienisteillään lunastama itsellinen torppa saattaa olla Fossi-nimen takana.
Euroopanbrahmakehrääjä
Euroopanbrahmakehrääjä ("Acanthobrahmaea europaea") on pienellä alueella Etelä-Italiassa tavattava suurikokoinen, kirjava yöperhonen, joka kuuluu enimmäkseen trooppisilla alueilla tavattavaan brahmakehrääjien heimoon. Se on sukunsa ainoa laji.
Euroopanbrahmakehrääjä on heimonsa ainoa edustaja Euroopassa. Siipien pohjaväri on vaalean harmaanruskea ja siivissä on runsaasti tummia, aaltomaisia poikkiviivoja. Etusiiven poikki kulkee leveä, muuta siipeä ruskeampi, mustareunainen vyö, joka saattaa katkeilla. Lisäksi etusiivessä on mustanruskea etureunatäplä. kasiiven tyviosa on tummanharmaa. Lepäävä perhonen pitää siipiään ruumiin sivuilla. Siipiväli vaihtelee 60–80 mm välillä ja naaraat ovat koiraita kookkaampia. Tuntosarvet ovat sulkamaiset.
Toukka on pohjaväriltään musta ja siinä on valkoisia ja oransseja kirjailuja. Toukan takapäässä on yksi ja etupäässä neljä piikkimäistä uloketta. Se käy läpi neljä nahanluontia ja koteloituu lopulta maaperään.
Euroopanbrahmakehrääjää tavataan ainoastaan eteläisessä Italiassa, Basilicatan alueella sijaitsevan Monte Vulturen sammuneen tulivuoren ympäristössä sekä Apuliassa, Garganon niemimaan alueella. Vulturen alueella sijaitseva Grottichellen luonnonsuojelualue on perustettu brahmakehrääjän suojelemiseksi.
Perhonen lentää maalis-huhtikuussa.
Laji on relikti, joka on säilynyt elinalueellaan tertiäärikaudelta lähtien. Perhonen elää vuorenrinteiden lehtimetsissä 200–800 metrin korkeudella merenpinnasta. Se on aktiivinen muutamien tuntien ajan hämärän laskeuduttua. Täysikasvuinen perhonen ei nauti ravintoa.
Toukka syö saarneja ("Fraxinus" sp.) ja likustereita ("Ligustrum" sp.).
Tanhuvaaran urheiluopisto
Tanhuvaaran urheiluopisto on Savonlinnassa Suurijärven rannalla sijaitseva liikunta- ja koulutuskeskus. Opistoa hallinnoi Tanhuvaaran Säätiö, ja se tarjoaa liikunta-alan ammatillista koulutusta. Kilpaurheilun osalta Tanhuvaarassa on keskitytty yleisurheiluun, salibandyyn, jääurheiluun sekä kivääri- ja pistooliammuntaan. Yleisurheilussa Tanhuvaara toimii alueellisena harjoituskeskuksena.
Opiston juuret ovat Viipurissa, jossa liikuntaopisto aloitti toimintansa 1919 kesäkautisena. Sen perustivat Helny Bergbom ja Lilli Vuorela. Opisto sijaitsi Pappilanniemessä Viipurinlahden rannalla. 1920- ja 1930-lukujen kurssit olivat ohjaaja-, voimistelu-, rytmiikka- ja kansantanssikursseja sekä leikkikenttätoimintaa lapsille. Opisto tuhoutui tulipalossa talvisodan aikana 1940.
Toiminta alkoi uudelleen 1950 Säämingin pitäjässä, joka kuuluu nykyään Savonlinnaan. Vuonna 1967 valmistunut Pyöreä Torni -asuntola mahdollisti ympärivuotisen toiminnan. Vuonna 1972 Tanhuvaaran Liikuntaopistosta tuli Kouluhallituksen alainen urheiluopisto. Siitä pitäen toiminta ja tilat ovat laajentuneet. Rakennettuja katettuja tiloja on noin 20 000 m. Opistoalue ja opiston omistamat ulkoliikunta-alueet ovat 60 hehtaarin suuruiset.
Sodan jälkeen, kun uudelle Tanhuvaaralle etsittiin sijoituspaikkaa, vaihtoehtoina olivat nykyinen sijoittumispaikka entisessä Säämingin pitäjässä ja toisena kalkkiviivoilla oli Taipalsaaren Konstu. Valinta kääntyi Sääminkiin. Taipalsaaren Konstuun ei 1940-luvulla päässyt maanteitse kuin Savitaipaleen kautta ja opisto haluttiin hieman enemmän itään palvelemaan Itä-Suomea.
Tanhuvaaran toiminta on suunnattu sekä liikunnan harrastajille että ammattilaisille. Keskuksessa on yleisurheilukenttä, sisäharjoitushalli, palloiluhalli, uimahalli ja jäähalli, sisäampumaradat ja useita ulkoilureittejä.
Urheiluopistossa voi suorittaa liikunnanohjauksen perustutkinnon (120 ov, liikuntaneuvoja, toisen asteen ammatillinen perustutkinto) sekä liikunnan ammattitutkinnon joko aikuisliikunnan tai liikunnan ja ohjelmapalvelujen osaamisalalla.
Opistossa voi suorittaa myös lajiliittojen ohjaajatutkintoja. Ammattikoulutuksen lisäksi tanhuvaarassa järjestetään lyhyempiä kursseja sekä yhden tai kahden vuorokauden mittaisia työhyvinvointipäiviä. Tätä tukevat Tanhuvaaran ravintola-, kokous-, majoitus- ja muut palvelut.
Etelä-Savon Urheiluakatemia on Tanhuvaaran urheiluopiston hallinnoima ja koordinoima maakunnallinen yhteistyöverkosto, joka kehittää ja tarjoaa palveluita "opiskelun ja kilpaurheilun kokonaisvaltaiseen yhdistämiseen ja tasapainottamiseen".
Luettelo Viron kansallispuistoista
Tämä on luettelo Viron kansallispuistoista. Virossa on viisi kansallispuistoa ja kymmeniä muita merkittäviä luonnonsuojelualueita.
Udo Schmuck
Udo Schmuck (s. 29. lokakuuta 1952) on saksalainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Schmuck edusti koko uransa ajan Dynamo Dresdeniä vuosina 1972–1985. Hän voitti seurassa DDR:n mestaruuden ja cupin neljästi. Schmuck pelasi myös DDR:n maajoukkueessa seitsemän maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Pelaajauran jälkeen Schmuck ryhtyi valmentajaksi. Hän on valmentanut muun muassa FSV Zwickauta, Dynamo Dresdeniä, Bischofswerdaer FV:a, VfB Chemnitziä ja BSV 1968 Sebnitzia.
Schmuck on naimisissa entisen pikajuoksija Evelyn Kauferin kanssa. Heidän poikansa Thomas on myös jalkapalloilija.
A Love Song for Bobby Long
A Love Song for Bobby Long (televisioesityksessä käytetty nimeä "Rakkauslaulu Bobby Longille") on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva. Sen käsikirjoitus pohjautuu Ronald Everett Cappsin romaaniin "Off Magazine Street". Elokuvan pääosia näyttelivät John Travolta, Scarlett Johansson ja Gabriel Macht.
Luettelo Suomen yökkösistä
Luettelo Suomen yökköslajeista sisältää Suomesta tavatut aitoyökköset (heimo Noctuidae) ja valeyökköset (heimo Erebidae). Luettelo on järjestetty alaheimoittain mukaan ja aakkostettu suomenkielisen lajinimen mukaan. Alaheimojako ja käytetty nimistö ovat lähteen Silvonen, Top-Jensen & Fibiger (2014) mukaiset.
Osa lajeista on satunnaisia harhailijoita tai säännöllisempiä vaeltajia, joilla ei ole ympärivuotista kantaa. Niillä lajeilla, joiden Suomessa esiintyvä populaatio ei ole luokiteltu elinvoimaiseksi, mahdollinen uhanalaisuutta koskeva merkintä (RE, CR, EN, VU, NT tai DD) noudattaa Suomen kansallista uhanalaisarviointia 2010.
Työlki ellää
Työlki ellää on Timo Kiiskisen sanoittama ja säveltämä kappale, joka valittiin 30. tammikuuta 2010 Suomen edustuskappaleeksi vuoden 2010 Eurovision laulukilpailuun Osloon. Kappaleen esittää folkduo Kuunkuiskaajat.
Kappale esitettiin laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa ja puhelinäänestyksessä se sijoittui kuudenneksi. Asiantuntijaraatien antamien heikompien pisteiden vuoksi kappale jäi kuitenkin finaalin ulkopuolelle vain kolmen pisteen erolla.
Kappaleesta on esitetty muitakin tulkintoja, muun muassa YouTubessa. Esimerkiksi slovakialaisen Timur-pojan tulkinnasta on tullut erityisen suosittu.
Zuleikha Robinson
Zuleikha Robinson (s. 29. kesäkuuta 1977) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Ilanan roolista televisiosarjassa "Lost," Gaian roolista televisiosarjassa "Rooma" ja Amaran roolista televisiosarjassa "Once Upon a Time in Wonderland". Hän on myös esiintynyt elokuvissa "Timecode" ja "Hidalgo".
Zuleikhan isä on englantilainen ja äiti burmalais-intialainen. Hänen nimensä tulee patriarkka Josephin vaimon nimen mukaan islamilaisessa kulttuurissa. Hänen sisarensa on Dr. Alastair Robinson, joka työskentelee kasvitieteen alalla.
Luettelo FC Lahdessa pelanneista jalkapalloilijoista
Tämä on luettelo FC Lahdessa pelanneista jalkapalloilijoista.
Henrietta Ónodi
Henrietta Ónodi (s. 22. toukokuuta 1974 Békéscsaba, Békés, Unkari) on entinen unkarilainen telinevoimistelija. Hän on ainoa 1950-luvun jälkeen olympiakultaa voittanut unkarilainen naisvoimistelija. Hän voitti myös yhden maailmanmestaruuden ja yhden Euroopan-mestaruuden.
Ónodi voitti Barcelonan 1992 olympialaisissa kultaa hypyssä ja saavutti hopeaa permannolla. Hyppykilpailun kultamitalin hän jakoi romanialaisen Lavinia Miloșovicin kanssa. Joukkuekilpailussa Ónodi sijoittui kuudenneksi ja henkilökohtaisessa neliottelussa kahdeksanneksi. Hän sijoittui karsinnassa eritasonojapuilla 12:nneksi ja puomilla 47:nneksi. Atlantan 1996 olympialaisissa hän sijoittui joukkuekilpailussa yhdeksänneksi mutta ei selviytynyt henkilökohtaisten lajien loppukilpailuihin. Karsinnassa hän sijoittui neliottelussa 76:nneksi, puomilla 36:nneksi, hypyssä 40:nneksi, permannolla 48:nneksi ja eritasonojapuilla 93:nneksi.
Vuonna 1989 Ónodi voitti Brysselissä Euroopan-mestaruuden eritasonojapuilla ja saavutti pronssia permannolla. Seuraavana vuonna Ateenan EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia moniottelussa ja permannolla. Vuonna 1991 Indianapolisin MM-kilpailuissa Ónodi saavutti hopeaa hypyssä. Vuonna 1992 Pariisissa hän voitti maailmanmestaruuden hypyssä ja saavutti hopeaa permannolla.
Sabae
Sabae () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Fukuin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Fukuin eteläpuolella Hinojoen varrella. Sabaessa on 69 152 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 84,59 neliökilometriä.
Sabae kehittyi Jōshō-jin buddhalaisen temppelin edustan asutuksena ja myöhemmin Edo-kaudella 1700-luvulta lähtien Sabaen daimiokunnan keskuksena osana Echizenin provinssia. Kaupunkioikeudet Sabae sai vuonna 1955 kuntaliitoksen myötä. Merkittäviä elinkeinoja ovat silmälasien sankojen valmistus, tekstiiliteollisuus, lakkatyöt ja uusimpana tietotekniikkateollisuus. Sabaessa tuotetaan 90 prosenttia Japanin silmälasien sangoista, ja kaupunkiin onkin avattu silmälasimuseo. Kaupungissa järjestettiin telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1995. Sabaeta palvelevat JR Nishi-Nihonin Hokuriku-päälinja ja Fukui-rautateiden Fukubu-linja.
Manfred Fuchs
Manfred Fuchs (s. 5. huhtikuuta 1924 Zwickau, Weimarin tasavalta) on saksalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Fuchs edusti pelaajaurallaan SG Zwickauta ja BSG Wismut Auea. Hän lopetti pääsarjauransa vuonna 1954 pelattuaan kymmenen ottelua Auen paidassa. Zwickaussa Fuchs voitti DDR-Oberligan mestaruuden vuonna 1950. Fuchs aloitti valmentamisen SC Wismut Karl-Marx-Stadtissa, josta hän siirtyi BSG Wismut Geraan vuodeksi 1957. Tämän jälkeen Fuchs toimi SC Wismut Karl-Marx-Stadt/Auessa, jossa hänet nostettiin päävalmentajaksi vuosiksi 1960–1962. Lähdettyään Auesta vuonna 1963, Fuchs toimi maan juniorimaajoukkueiden valmentajana kolmen vuoden ajan. Paluun pääsarjavalmentajaksi Fuchs teki vuonna 1966, jolloin hänestä tuli Dynamo Dresdenin päävalmentaja. Vuonna 1968 hän siirtyi BSG Sachsenring Zwickaun valmentajaksi yhden kauden ajaksi. Viimeisen kerran Fuchs toimi päävalmentajana BSG Stahl Eisenhüttenstadtissa. Elokuussa 1970 Eisenhüttenstadt jäi kiinni talousrikoksesta, jonka takia seura pudotettiin pääsarjasta kolmannelle sarjatasolle Bezirksligaan. Fuchs joutui kahdeksi vuodeksi vankilaan, jonka lisäksi neljä muuta pelaajaa vangittiin vuodeksi. Vapautumisen jälkeen Fuchs toimi alempien sarjatasojen valmentajana, mutta häneltä kiellettiin valmentaminen pääsarjatasolla.
São Paulon biennaali
São Paulon biennaali on Brasiliassa järjestettävä suuri taidenäyttely. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1951, ja siitä lähtien se on pidetty joka toinen vuosi. Se on toiseksi vanhin biennaali. Vanhin on Venetsian biennaali (järjestetty vuodesta 1895), joka on ollut myös São Paulon biennaalin esikuva.
Biennaalin perusti italialais-brasilialainen teollisuusmies Ciccillo Matarazzo (1898-1977). Vuodesta 1957, São Paulon biennaali on pidetty "Ciccillo Matarazzo" paviljongissa "Parque Ibirapuerassa". Paviljonki suunniteltiin arkkitehtien Oscar Niemeyer ja Hélio Uchôa johdolla, ja siinä on näyttelytilaa 30 000 m². São Paulon biennaali esittelee sekä brasilialaista että kansainvälistä taidetta, ja sitä pidetään yhtenä maan tärkeimmistä taidenäyttelyistä.
Sen alkuperäisenä tavoitteena oli tehdä länsimaisesta nykytaiteesta tunnettua Brasiliassa, helpottaa sen pääsyä muihin Brasilian metropoleihin, ja vahvistaa São Paulon asemaa kansainvälisenä taidekeskuksena. Luonnollisesti sen tarkoituksena on tuoda myös brasilialaista taidetta lähemmäksi ulkomaisia vieraita.
Venetsialaisen mallin mukaan, São Paulo isännöi kansallisia esityksiä sekä kansainvälisiä näyttelyitä, jotka järjestetään kiertävän pääintendentin johdolla.
Taidenäyttelyn lisäksi vuodesta 1973, on biennaalissa järjestetty myös kansainvälinen arkkitehtuuri- ja muotoilunäyttely.
Reborn-nukke
Reborn-nukke on nukke, joka jäljittelee realistisesti vastasyntynyttä vauvaa. Nuket tehdään käsityönä muokkaamalla vanhoja teollisesti valmistettuja nukkeja, joista käytetään raajat, pää ja kaulakappale. Tehdasmaalit poistetaan ja nukke väritetään uudelleen. Nuken vartalo tehdään kankaasta ja tasapainotetaan esimerkiksi lasimurskalla. Muovisilmät vaihdetaan elävämpiin, kuten lasisilmiin. Hiukset, jotka voivat olla aitoja hiuksia tai esimerkiksi mohairia, istutetaan yksi kerrallaan neulan avulla.
Reborn-nukkejen tekeminen, jota harrastavat lähinnä aikuiset, on saanut alkunsa Yhdysvalloissa. Nukkeja käytetään myös opetuksessa sekä elokuvissa ja TV-sarjoissa korvaamassa oikeita vauvoja.
Suomessa on noin 30 reborn-nukkeharrastajaa.
Gschwandt
Gschwandt on yli kahden tuhannen asukkaan kunta Ylä-Itävallassa. Se sijaitsee nelisen kilometriä Gmundenista koilliseen. Kunnan kokonaispinta-alasta 18 % on metsää ja 70,7 % maatalouskäytössä. Gschwandtin asukasluku lisääntyi vuodesta 1939 vuoteen 1991, minkä jälkeen se on pysynyt samana.
Yksi Gschwandtin nähtävyyksistä on 1400-luvulta peräisin oleva kirkko.
Peliportti
Peliportti on liitin, jota tarvitaan peliohjaimen käyttämiseksi x86-pohjaisissa PC-tietokoneissa. Noin vuodesta 1990 alkaen peliportti on yleensä integroitu tietokoneen I/O- tai äänikorttiin. Joissain tietokoneissa portti on lisätty suoraan tietokoneen emolevylle. Microsoft kuitenkin lakkautti peliportin tuen vanhentuneena Windows Vista -version myötä, joten laitevalmistajat todennäköisesti tulevat lopettamaan peliportin lisäämisen kortteihin. Kuitenkaan mikään ei estä valmistamasta ajuria, jonka avulla peliporttia voidaan käyttää myös uudemmissa Windows-ympäristöissä. Saatavilla on myös USB-porttiin liitettäviä adaptereita, joilla peliporttiin liitettävän laitteen voi yhdistää tietokoneeseen USB-väylän kautta.
Peliportti käyttää DA-15-liitäntää, johon voidaan myös liittää MIDI-laite.
Ili
Ili on joki Kazakstanin kaakkoisosassa ja Kiinan luoteisosassa. Joen vesistöalue sijaitsee Kazakstanissa Almatyn alueella ja Kiinassa Sinkiangin autonomisella alueella. Joki on 1 101 km pitkä, josta 815 km on Kazakstanin puolella. Sivujoki Tekes mukaan lukien joen pituus on 1 439 km.
Ili saa alkunsa Tienšanin vuoriston itäosista. Se laskee laskujoettomaan Balkašjärveen, jossa se muodostaa laajan suiston. Ili on suurin Balqaş-järveen laskeva joki.
Jarmo Hakala
Jarmo Tapio Hakala (s. 12. elokuuta 1959 Tampere) on suomalainen meloja, joka kilpaili kanadalaiskanootilla.
Hakala edusti Suomea Moskovan 1980 olympialaisissa. Yhdessä veljensä Jyrki Hakalan kanssa hän osallistui kanadalaiskaksikoiden 500:lle ja 1 000 metrille, mutta he karsiutuivat molemmilla matkoilla välierissä. MM-kilpailuissa he sijoittuivat seitsemänneksi kaksikoiden 10 000 metrillä vuonna 1983. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa veljekset voittivat kultaa kaksikoiden 500 metrillä vuonna 1981, ja molemmat voittivat kultaa myös yksiköiden 4 × 500 metrillä vuosina 1981 ja 1983.
Seuratasolla 193-senttinen, veljeään selvästi pidempi Jarmo Hakala edusti Tampereen Vihuria ja Pirkka-Melojia. Hän voitti yhteensä 13 Suomen-mestaruutta kanadalaiskaksikoissa vuosina 1975–1987.
Jyrki Hakala
Jyrki Sakari Hakala (s. 18. syyskuuta 1960 Tampere) on suomalainen meloja, joka kilpaili kanadalaiskanootilla.
Hakala edusti Suomea Moskovan 1980 olympialaisissa. Yhdessä veljensä Jarmo Hakalan kanssa hän osallistui kanadalaiskaksikoiden 500:lle ja 1 000 metrille, mutta he karsiutuivat molemmilla matkoilla välierissä. MM-kilpailuissa he sijoittuivat seitsemänneksi kaksikoiden 10 000 metrillä vuonna 1983. Lisäksi Jyrki Hakala oli MM-kilpailuissa yhdeksäs kanadalaisyksiköiden 1 000 metrillä vuonna 1987. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Hakala voitti kultaa kaksikoiden 500 metrillä vuosina 1981 ja 1984, kaksikoiden 1 000 metrillä vuosina 1984 ja 1990, kaksikoiden 10 000 metrillä vuonna 1984 sekä yksiköiden 4 × 500 metrillä vuosina 1981 ja 1983.
Seuratasolla 179-senttinen, veljeään selvästi lyhyempi Jyrki Hakala edusti Tampereen Vihuria ja Pirkka-Melojia. Hän voitti kanadalaisyksiköissä Suomen-mestaruuden 500 metrillä vuosina 1987, 1988 ja 1991, 1 000 metrillä vuosina 1987, 1991 ja 1992 sekä 10 000 metrillä vuosina 1987 ja 1992. Kanadalaiskaksikoissa hän voitti yhteensä 36 Suomen-mestaruutta vuosina 1975–1994.
Kilpauransa jälkeen Jyrki Hakala muutti Australiaan.
Pilpajärvi
Pilpajärvi on järvi Oulun kaupungin Lapinkankaan ja Sanginjoen kaupunginosissa Pohjois-Pohjanmaalla, Oulujoen pohjoispuolella.
Järvi saa vetensä lähitienoiden soilta ja laskee Pilpaojaa Sanginjokeen sekä edelleen Oulujokeen. Järven rannat ovat kangasmaata etelärannan Mämmisuota ja pohjoispään Lautasuota lukuun ottamatta. Järven lounaisrannalla on yksi vanha asuinpaikka, lännenpuoleisella rannalla myös useita huviloita. Pilpasuon luontokohteeseen on järveltä Yli-Korkiakankaan ja Ali-Korkiakankaan välissä kulkevaa polkua vain reilu kilometri. Järvelle on nelisen kilometriä pitkä tieyhteys yhdystie 8300:lta. Tie jatkuu järven eteläpuolitse Miehonsuo-nimiselle turvetuotantoalueelle.
DFV-Supercup
DFV-Supercup (myös Pokal des Deutschen Sportechos) oli kerran järjestetty jalkapallocup, joka järjestettiin Itä-Saksassa. Cupissa kohtasivat DDR-Oberligan mestari, sekä FDGB-Pokalin voittaja. Cupin ottelu pelattiin 5. elokuuta 1989 Cottbusin Stadion der Freundschaftilla.
Cup toimi pelikauden aloituksena, mutta kauden 1990–1991 alussa ottelua ei enää järjestetty.
Hormoonit valloillaan
Hormoonit valloillaan on vuonna 1948 valmistunut Orvo Saarikiven ohjaama suomalainen elokuva, joka perustuu Armas J. Pullan romaaniin. Siinä nahjusmainen tehtaanjohtaja kokeilee puosuliini-nimistä hormonilääkettä, minkä seurauksena hän alentuu lapsen tasolle. Pääosissa nähdään Hilkka Helinä ja Joel Rinne. Elokuvan tuotti Suomi-Filmi.
Elokuva muistuttaa aiheeltaan Howard Hawksin elokuvaa "Rakas, minä nuorrun", joka valmistui kuitenkin vasta 1952. Ohjaaja Saarikivi on myöhemmin todennut, että elokuva olisi saanut jäädä tekemättä.
Aikalaisarvioissa elokuva tyrmättiin tylysti: ”Suhteellisuustaju ja aistikkuus on tästä filmistä ja sen huumorista tipotiessään.” (Juha Nevalainen, Ilta-Sanomat), joskin joku pehmeämpikin arvio tuli: ”Filmin suorastaan epäsuomalaisen luistava kerronta tempaa mukaansa kriitillisemmänkin katsojan.” (Kauko Peltola, Satakunnan Kansa).
Myöhemmin 2000-luvulla Pertti Avola (Helsingin Sanomat) on luonnehtinut elokuvaa kreisikomediaksi ja siinä suhteessa lajissaan oudoksi tapaukseksi ja kiinnostavaksi kokeiluksi, mutta pitää sitä amerikkalaisiin esikuviin verrattuna toivottomana.
Nestorisäätiö
Nestorisäätiö on saimaannorpan suojelua ja siihen liittyvää tutkimustyötä edistävä ja tukeva säätiö, joka perustettiin 2002. Säätiö voi tukea myös laatokannorpan suojelutyötä sekä muuta luonnonsuojelua edistävää toimintaa. Säätiön perusti eläkkeellä ollut metsänhoitaja Arto Frey.
Florian Hufsky
Florian Hufsky (13. marraskuuta 1986 Villach, Itävalta – 16. joulukuuta 2009 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen taiteilija ja poliittinen aktivisti, joka perusti Itävallan Piraattipuolueen kesällä 2006. Hän opiskeli graafista suunnittelua Wienin taidekorkeakoulussa, mutta teki itsemurhan ennen kuin ehti valmistua.
Hufsky järjesti ensimmäisen kansainvälisen Piraattipuolue-tapaamisen kesäkuussa 2007.
Heiligenhafen
Heiligenhafen on kunta Schleswig-Holsteinin osavaltion itäosassa Pohjois-Saksassa. Se sijaitsee noin 60 kilometriä Lyypekistä koilliseen ja 55 kilometriä Kielistä itään. Kunta on tunnettu kylpylöistään. Kaupungissa asui 9 162 ihmistä vuoden 2016 lopussa.
Heiligenhafen sijaitsee Schleswig-Holsteinin itäisimmässä osassa Itämereen työntyvän niemen kärjessä. Niemimaan koillispuolella on Fehmarnin saari, jonka halki kulkee yhteys Tanskaan. Saaren kautta on määrä rakentaa 20-kilometrinen tunneli Fehmarninsalmen ali Tanskan Lollandiin.
Heiligenhafen mainitaan useissa 1200-luvun asiakirjoissa. Alun perin kaupungin nimi oli todennäköisesti Hafenstadt. Kaupunki muodostettiin vuosina 1249–1259 seuraavista kylistä: Helerikendorp, Tulendorp, Kerstinbuerfeld, Küsdorp ja Vrysgard. Ei tiedetä tarkkaan, milloin Heiligenhafen sai kaupunkioikeudet. Sen oletetaan tapahtuneen 1200-luvun puolivälissä.
Vuonna 1320 Heiligenhafen kärsi tulvasta. Viisi vuotta myöhemmin kaupungin talous alkoi kukoistaa. Tuolloin kreivi Johann III myönsi sen vientituotteille verovapauden, jonka seurauksena kaupungista kehittyi talousalueensa johtava vientisatama. Seuraavina vuosisatoina Heiligenhafenissa elettiin Tanskan kuninkaan alaisuudessa.
Vuoden 1391 suurpalo tuhosi Heiligenhafenin lähes täysin. Vuonna 1428 kaupungin hävitti tanskalaiskuningas Erik VII. Sen jälkeen seurasi rauhan ja edistyksen aika, joka katkesi kolmikymmenvuotiseen sotaan. Vuosina 1627–1630 raivonnut rutto vei kaupungin perikadon partaalle. Seuraavina vuosikymmeninä heiligenhafenilaisia koettelivat sodat, suurpalot ja tulvat. Paremmat ajat koittivat vuonna 1720. Heiligenhafen selvisi melko vähällä Schleswig-Holsteinissa käydyistä sodista. Vuonna 1938 Heiligenhafenista tehtiin varuskuntakaupunki ja toisen maailmansodan jälkeen kaupungin alueella pidettiin saksalaisia sotavankeja. Pakolaisten vyöry Itä-Saksasta kasvatti Heiligenhafenin väkiluvun 3 500:sta 10 700:aan. Uusille asukkaille piti rakentaa kunnon asunnot parakkien tilalle. Kaupunki laajeni huomattavasti, mutta vanhakaupunki katuineen ja toreineen säilytettiin ennallaan.
Heiligenhafenin keskipiste on vanhakaupunki ja sen tanskalaisvaikutteinen, 750 vuotta vanha kirkko (Stadtkirche). Raatihuone on vuodelta 1882. Kaupungintori uudistettiin vuonna 1992. Ydinkeskustassa ja satama-alueella on lukuisia hyvin säilyneitä taloja menneiltä vuosisadoilta.
"Große Bürgergilde zu Heiligenhafen" kuuluu Saksan vanhimpiin kiltoihin. Se viettää vuosijuhliaan kesäkuisin.
Heiligenhafenin talouselämälle keskeisiä ovat kylpylätoiminta ja kalastus. Kaupungissa sijaitsee myös suuri psykiatrinen sairaala ja tanskalaisia matkailijoita houkutellaan edullisella alkoholilla.
Heiligenhafen sijaitsee moottoritie A 1:n koillisessa päätepisteessä (liittymä Heiligenhafen-Mitte). Lähin rautatieasema sijaitsee läheisessä Großenbroden kunnassa. Oldenburg in Holsteinissa sijaitsee puolestaan lähin kaukoliikenteen asema.
Heiligenhafenissa on syntynyt muun muassa kirjailija Wilhelm Jensen (1837–1911). Kirjailija Theodor Storm (1817–1888) oleskeli paikkakunnalla vuonna 1881. Hän sijoitti teoksensa "Hans und Heinz Kirch" tapahtumat Heiligenhafeniin.
These Foolish Things (Remind Me of You)
”These Foolish Things (Remind Me of You)” on musiikkikappale vuoden 1936 brittiläisestä musikaalista "Spread It Abroad". Kappaleen sävelsi Jack Strachey ja sanoitti Eric Maschwitz, joka mahdollisesti sotaa edeltäneen saksalaisvastaisuuden pelossa käytti salanimeä Holt Marvell. Amerikkalainen Harry Link listataan myös toisinaan yhdeksi kappaleen tekijöistä, mutta tämän rooli lienee ollut sovittaa kappale Yhdysvaltain markkinoita varten. Ranskalainen näyttelijä Jean Sablon, jonka oli alun perin pitänyt esittää kappale "Spread It Abroadissa", nauhoitti vuonna 1936 ranskankielisen version nimellä ”Ces petites choses”.
Laulun surumieliset sanat kuvaavat menetetystä rakkaudesta muistuttavia yksinkertaisia asioita.
Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi. Yhden arvostetuimmista jazzversioista lauloi Billie Holiday pianisti Teddy Wilsonin orkesterin säestämänä vuonna 1936. Saksofonisti Lester Young äänitti vuonna 1952 oman versionsa yhdessä Oscar Petersonin trion kanssa. Young korvasi alkuperäisen melodian lähes kokonaan, ja musikologi André Hodeirin mukaan Youngin luova panos olisi oikeuttanut julkaisemaan tämän version kokonaan itsenäisenä sävellyksenä. Kappaleet ovat levyttäneet myös muun muassa Benny Goodman, Kenny Burrell, Chet Baker, Thelonious Monk, Ella Fitzgerald ja Frank Sinatra.
Ozerki
Ozerki () on historiallinen kaupunginosa Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Suomeen johtavan rautatien varrella (Ozerkin asema). Pohjoisessa Ozerki rajoittuu Suvalaan ja etelässä Udelnajaan.
Rautatien valmistuttua 1870-luvun alussa seudulle syntyi huvila-asutusta. Ozerkin eteläosa liitettiin Leningradiin vuonna 1930 ja koko paikkakunta vuonna 1963. 1970-luvulta lähtien sinne on rakennettu suuria lähiöitä.
Kunstkamera
Kunstkamera () on barokkityyliä edustava rakennustaiteen muistomerkki Pietarin keskustassa Venäjällä. Nimitystä käytetään myös rakennuksessa toimivasta Venäjän tiedeakatemian Pietari Suurelle nimetystä antropologian ja etnografian museosta.
Pietari Suuren vuonna 1714 perustama Kunstkamera (, ”harvinaisuuksien museo”) oli Venäjän ensimmäinen julkinen museo. Se sai alkunsa tsaarin henkilökohtaisista kokoelmista sekä Moskovassa säilytetyistä anatomian ja eläintieteen kokoelmista. Museon nopeaa kehitystä edistivät Pietari Suuren asetukset, joiden mukaan Kunstkameraan tuli toimittaa kaikki erikoiset ja harvinaiset esineet. Vuonna 1724 museo liitettiin Venäjän tiedeakatemian yhteyteen.
Kikinin talossa säilytetyt Kunstkameran kokoelmat avattiin yleisölle vuonna 1719. Vuosina 1718–1734 rakennettiin Nevan rannalla lähellä Vasilinsaaren itäkärkeä sijaitseva museorakennus, jonka ovat suunnitelleet arkkitehdit Georg Johann Mattarnovy, Nikolai Gerbel, Gaetano Chiaveri ja Mihail Zemtsov. Rakennus koostuu kahdesta samankaltaisesta siivestä, joita yhdistävässä keskiosassa ja sen yläpuolella kohoavassa tornissa sijaitsi anatominen leikkaussali ja observatorio. Savva Tševakinski rakensi Kunstkameran uudelleen vuonna 1747 sattuneen tulipalon jälkeen. Tornin yläosa entistettiin vuosina 1947–1948.
Entisen Neuvostoliiton ulkopuolella asuvia kansoja esittelevän etnografisen museon lisäksi rakennuksessa toimii Mihail Lomonosoville omistettu museo. Kunstkameran anatomiset kokoelmat ja joukko Pietari Suurelle kuuluneita esineitä on näytteillä itäisen gallerian pyöreässä salissa.
Kunstkameran osoite on Universitetskaja naberežnaja 3. Lähimmät metroasemat ovat Vasiljeostrovskaja, Nevski prospekt ja Gostinyi dvor.
Novoje vremja
Novoje vremja (, ”Uusi aika”) oli Pietarissa Venäjällä vuosina 1868–1917 ilmestynyt sanomalehti. Aluksi se ilmestyi viidesti viikossa ja vuodesta 1869 lähtien päivittäin. Vuodesta 1881 lähtien julkaistiin erillisiä aamu- ja iltapainoksia ja vuodesta 1891 kuvitettua viikkoliitettä. Lehden julkaisijoina toimivat aluksi Adam Kirkor ja N.N. Jumatov, vuosina 1872–1873 Fjodor Ustrjalov, vuosina 1873–1874 Osip Notovitš, vuosina 1874–1876 Konstantin Trubnikov, vuosina 1876–1912 Aleksei Suvorin ja vuodesta 1912 Suvorinin kustannusliike.
Vuosina 1872–1873 Novoje vremja edusti liberaalia linjaa. Myöhemmin se tuli tunnetuksi yhtenä konservatiivien pää-äänenkannattajista. Bolševikit lakkauttivat lehden marraskuussa 1917.
Vuodesta 1943 lähtien Moskovassa julkaistiin Novoje vremja -nimistä aikakauslehteä venäjäksi, englanniksi, ranskaksi ja eräillä muilla kielillä.
Perinneympäristö
Perinneympäristö voi tarkoittaa seuraavia:
Sokeat johdattaa
Sokeat johdattaa on funk -tyylistä hip hopia soittavan Koivuniemen Herrat -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2010 3rd Rail Musicin kautta. Kappaleesta "Istu alas" on julkaistu musiikkivideo.
Sabrina (etunimi)
Sabrina on naisen etunimi. Nimen on arveltu johtuvan Walesin Severn-joen nimestä, johon liittyy Geoffery Monmouthilaisen tunnetuksi tekemä tarina hukkuneesta prinsessasta. Suomessa on Väestörekisteri­keskuksen mukaan vuoden 2009 loppuun mennessä Sabrina-nimi annettu 349 henkilölle. Etunimi muodossa "Sabriina" on annettu noin 30 henkilölle.
Sabrina on myös portugalilaisen laulaja Teresa Villa-Loboksen taiteilijanimi.
Boomtown
Boomtown tai Boom Town voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Porin urheilutalo
Porin urheilutalo on Porissa, Kuninkaanhaan kaupunginosassa sijaitseva urheilurakennus. Urheilutaloa käyttävät kotihallinaan muun muassa salibandyseura FBT Karhut sekä FC Jazzin ja Musan Salaman futsaljoukkueet. Porin urheilutalossa on pelattu myös futsal- ja lentopallomaaotteluita.
Rakennukseen kuuluu mm. 23,2 x 43,7 m kokoinen palloilusali.
Team Tour
Team Tour on mäkihypyn kiertue, jossa maat kilpailevat joukkueina. Kiertue sisältää neljä osakilpailua, joista kaksi on henkilökohtaisia ja kaksi joukkuekilpailuja. Näistä kilpailuista lasketaan maiden kilpailijoiden pisteet yhteen ja se maa, joka on saavuttanut eniten pisteitä voittaa.
Team Tour debytoi maailmancupissa kaudella 2008–2009 ja oli jo silloin menestys. Kilpailun historian aikana on kilpailtu viisi kilpailukiertuetta ja Team Tour onkin uusin kaikista kiertueista.
Loviisan liikuntahalli
Loviisan liikuntahalli on Loviisassa sijaitseva urheilurakennus. Salibandyliiga-seura
Loviisan Tor käyttää liikuntahallia kotihallinaan.
Rakennukseen kuuluu muun muassa 976 m kokoinen palloiluhalli.