National Defense Research Committee
National Defense Research Committee (NDRC) oli yhdysvaltalainen virasto, joka vastasi tieteellisestä tutkimuksesta sotakoneiston tarpeisiin. Council of National Defence perusti sen 27. kesäkuuta 1940. Se lakkautettiin 28. kesäkuuta 1941, jolloin se sulautettiin Office of Scientific Research and Developmentiin.
Yhdysvalloissa oltiin toisen maailmansodan alkuvaiheissa huolestuneita maan tieteellisestä valmiudesta sotaan. Vaikka Kansallisen tiedeakatemian organisaatio oli kykenevä tukemaan tutkimusta, sitä rajoitti kuitenkin se itsenäisyys valtiollisista laitoksista. Kun tieteen liikekannallepano tuli ajankohtaiseksi keväällä 1940, akatemian johtaja Frank B. Jewett ei nähnyt järjestöä valmiina tukemaan sotatoimia tarvittavassa laajuudessa.
Vannevar Bushin johtama National Advisory Committee for Aeronautics oli jo onnistunut valmistautumaan hätätilaa varten. Se oli kuitenkin keskittynyt vain ilmailuun, joten Bush esitti, että hallituksen pitäisi perustaa elin, joka NACA:n tavoin pystyisi tukemaan armeijalla tärkeää perustutkimusta ja olemaan linkkinä armeijan ja tiedeakatemian välillä. Bush, Jewett, Karl Taylor Compton, James Bryant Conant ja useat NACA:n jäsenet olivat keskustelleet tällaisen viraston perustamisesta. Bush pyysikin NACA:n järjestösihteeri John F. Victoryä tekemään hahmotelman National Defence Research Committeen perustamiseksi.
Kun Saksan joukot lähestyivät Pariisia heinäkuussa, Bush hakeutui tapaamaan presidentti Franklin Rooseveltia. Hän ehdotti, että Roosevelt antaisi käskyn uuden komitean perustamisesta, mikä olisi nopeampi tapa luoda uusi organisaatio kuin lakiuudistuksen kautta. Bushin ja Rooseveltin tapaaminen 12. kesäkuuta kesti alle 15 minuuttia. Bush esitteli tapaamisen aikana kuusikohtaisen dokumenttinsa NDRC:n perustamiseksi, ja hän oli valmistautunut vastaamaan presidentin kysymyksiin. Roosevelt antoi esityksestä vain muutaman kommentin ja hyväksyi esityksen. Kaksi päivää myöhemmin Roosevelt ilmoitti, että Bush on nimetty uuden komitean johtoon. Virallisesti Council of National Defence perusti NDRC:n presidentin suosituksella 27. kesäkuuta 1940.
Bush kokosi pian kokoon komitean muut seitsemän jäsentä. Heistä kolme kuului ryhmään hallituksen edustajina. Tieteen edustajina Bush valitsi komiteaan Comptonin, Jewettin, Conantin ja Richard C. Tolmanin. Compton ja Conant takasivat kahden suuren yliopiston Massachusetts Institute of Technologyn ja Harvardin tuen. Tolman oli tärkeä yhteys länsirannikon merkittävään California Institute of Technologyyn. Jewett oli teollisuuden edustaja, sillä hän johti AT&T:n Bell Labs -tutkimuslaitosta. Hallituksen edustajina olivat patenttiasiamies Conway P. Coe, kontra-amiraali Harold G. Bowen, joka oli laivaston johtava tutkimusupseeri, ja prikaatikenraalit George V. Strong maavoimista.
Bush esitteli NDRC:n saavutuksia sen ensimmäisen toimintavuoden lopulla. Järjestö oli saavuttunut merkittäviä kehitysaskeleita esimerkiksi tutkan, happinaamareiden, rakettien ja räjähteiden tutkimuksessa. NDRC:sta ei kuitenkaan ollut tullut sellaista organisaatitoa, joka olisi pystynyt vastamaan toisen maailmansodan aiheuttamaan haasteeseen. NRDC:lla ei ollut tarvittavia valmiuksia kiihdyttämään laitteiden tuotantoa tutkimuksen jälkeen.
Toukokuussa 1941 Bushin suosituksesta Roosevelt alkoitti NRDC:n uudelleenorganisoinnin. Roosevelt allekirjoitti 28. kesäkuuta 1941 asiakirjan, joka määräsi uuden Office of Scientific Research and Developmentin perustamisen. Bushista tuli OSRD:n johtaja, ja NDRC:stä tehtiin käytännössä sen keskeisin toimintayksikkö.