hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Helmisärki
Helmisärki ("Rutilus meidingeri") on särkikalojen heimoon kuuluva kalalaji. Lajin kuvasi ensimmäisenä Johann Jakob Heckel vuonna 1851.
Helmisärjellä on kokoonsa nähden pienet silmät. Lajin selkäevä ja pyrstö ovat harmaat. Vatsa- ja rintaevät ovat punertavia. Laji voi kasvaa melko suureksi, jopa 70 senttimetrin mittaiseksi.
Helmisärkeä on tavattu vain Saksassa, Itävallassa ja Slovakiassa. Laji viihtyy makeassa vedessä, sopivin veden lämpötila on 5 - 20 °C. Helmisärjen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan erittäin uhanalainen. Helmisärki on hävinnyt vuoden 1980 jälkeen kahdesta järvestä.
Virginian kuvernööri
Virginian kuvernööri (engl. "Governor of Virginia") on Virginian päämies. Kuvernöörillä on toimeenpanovalta osavaltiossa.
Vuosina 1776-1788 Virginialla oli kuvernööri, vaikkei osavaltio ollutkaan ratifioinut Yhdysvaltain perustuslakia. Virginia liittyi unioniin 25. kesäkuuta 1788 Yhdysvaltain kymmenentenä osavaltiona.
Osavaltion nykyinen kuvernööri on demokraattisen puolueen Ralph Northam, joka astui virkaan tammikuussa 2018. Tuoreimmat kuvernöörinvaalit järjestettiin 7. marraskuuta 2017.
Ruskohai
Ruskohai ("Carcharhinus plumbeus") on tiikerihaihin eli ihmishaihin (Carcharhinidae) kuuluva hailaji. Giovanni Domenico Nardo kuvasi lajin ensimmäisen kerran vuonna 1827.
Ruskohai on tunnistettavissa sen ison selkäevän avulla. Se on keskimäärin 239 senttimetriä pitkä ja painaa noin 117 kilogrammaa. Ne voivat elää noin 34-vuotta. Niillä pyöristynyt kuono, joka on lyhyempi kuin suun leveys. Ne ovat sinertävänharmaita, ja niillä vaaleampi vatsa.
Ruskohain ruokavalio koostuu tyypillisesti pienistä luukaloista, kuten rummuttajista, napsijoista, mojaroista, sekä äyriäisistä, kuten ravuista ja katkarapuista.
Ruskohain levinneisyys alue on Länsi-Atlantti: Etelä-Massachusetts, Argentiina, Meksikonlahti, Bahamat, Kuuba ja etelä- ja länsi-Karibia. Itä-Atlanti: Portugali, Kongon demokraattinen tasavalta ja Välimeri. Indo-Tyynenmeren alue: Punainenmeri, Persianlahti ja Itä-Afrikka ja Havaijinsaaret. Tyynenmeren itäosa: Revillagigedo ja Galapagossinsaaret.
Ruskohai asuu rannikkovesillä ja se ui 20-65 metrin syvyydessä, mutta joskus se ui jopa 1 800 metrin syvyydessä . Se käy harvoin pinnalle. Suurimman osan elämästään se ui meren pohjassa. Se voi esiintyä myös lahdissa, joissa ja laguuneissa.
Naaraspuolinen ruskohai synnyttää 1-14 poikasta. Poikanen on noin 56-75 senttimetriä syntymähetkellä. Sen raskausaika 12 kuukautta.
Sibeliuksenpuisto (Hämeenlinna)
Sibeliuksenpuisto on Hämeenlinnan keskustassa Koilliskulman kaupunginosassa sijaitseva puisto. Se muodostaa Lukiokadun, Linnankadun, Birger Jaarlin kadun ja Sibeliuksenkadun rajaaman korttelin eteläisen puoliskon ja rajautuu täten kolmelta sivultaan katualueisiin. Puisto on nimetty hämeenlinnalaisen säveltäjän Jean Sibeliuksen mukaan, joka on myös asunut puiston itälaidalla sijainneessa talossa sekä opiskellut puiston länsilaidalla olevassa Hämeenlinnan lyseossa. Sibeliuksenpuiston keskellä sijaitsee Kain Tapperin veistämä nuorta Sibeliusta esittävä pronssipatsas, joka pystytettiin puistoon vuonna 1964. Puisto on osa Hämeenlinnan kansallista kaupunkipuistoa.
Sibeliuksenpuisto oli merkitty jo Hämeenlinnan ensimmäiseen asemakaavaan 1777 osana kaupungista linnalle johtanutta muotopuutarhaa ja on eräs kaupungin vanhimmista puistoista. Alkunsa puisto sai kuvernööri Rehbinderin taimitarhasta, josta syntyi 1800-luvun alussa lähellä sijainneen kuvernöörin residenssin puutarha. 1860-luvulta 1960-luvulle saakka puisto tunnettiin Tähtipuistona. Nimi juontui puistossa aikanaan sijainneesta ravintolapaviljongista, jonka katolla oli tähtikoriste. Vuonna 1921 puiston keskelle sijoitettiin Hämeenlinnan valtauksessa 1918 kuolleiden saksalaisten sotilaiden hautamuistomerkki. Sibeliuksen patsaan nykyisellä paikalla sijainnut muistomerkki siirrettiin patsaan tieltä vuonna 1962 hautoineen vanhalle hautausmaalle.
Vuonna 2014 puistossa toteutettiin perusparannus, jossa se palautettiin lähemmäksi alkuperäistä ulkoasuaan. Samana vuonna Sibeliuksen syntymän 150-vuotisjuhlavuoden 2015 kunniaksi puiston penkkeihin asennettiin laitteita, jotka alkavat penkille istuttaessa soittaa Sibeliuksen Puusarjan sävellyksiä. Puistossa on lisäksi puistoshakkilauta sekä Hattulasta siirretty uhrikivi.
Atlantinnokkahai
Atlantinnokkahai ("Rhizoprionodon terraenovae") on tiikerihaiden eli ihmishaiden (Carcharhinidae) heimoon kuuluva hailaji.
Atlantinnokkahai on yleensä harmaan värinen ja sen vatsa on vaaleampi. Se kasvaa yleensä 110 senttimetrin pituiseksi. Uros yleensä kasvaa 65–80 senttimetrin pituiseksi, kun taas naaras kasvaa yleensä 85–90 senttimetrin pituiseksi. Sen paino on yleensä seitsemän kilogrammaa. Ne elävät yleensä kymmenen vuotta. Sen kuono on noin neljä prosenttia hain kokonaispituudesta.
Atlantinnokkahai syö ravinnokseen pääasiassa pieniä luukaloja, matoja, katkarapuja, rapuja ja nilviäisiä. Sen ravinnokseen kuuluu myös ankeriat, hopeakylkikalat, huulikalat.
Atlantinnokkahai levinneisyysalue on suurimmaksi osaksi Yhdysvaltojen itärannikkoa. Ne elävät yleisimmin, New Brunswickin, Kanadan, Meksikonlahden ja Brasilian rannikoilla.
Atlantinnokkahai asuu tavallisesti sekä lämpimässä että trooppisessa vedessä. Niitä löytyy 280 metrin syvyydessä, mutta jäävät yleisin alle 10 metrin syvyyteen. Niitä löytyy usein satamista ja laguuneista. Ne eivät siedä makeaa vettä.
Atlantinokkhai synnyttää 1–7 poikasta. Poikasen koko syntymän jälkeen on noin 29–37 senttimetriä. Raskausaika on 10–11 kuukautta Meksikonlahdella.
Stalden
Stalden on kunta Sveitsissä Valais’n kantonissa. Siellä on runsaat 1 000 vakinaista asukasta. Stalden on yksi Vispin hallinnollisen alueen () 19 kunnasta.
Stalden sijaitsee Valais’n saksankielisessä osassa Vispertalissa paikassa, jossa Saaser Vispa- ja Matter Vispa -joet yhdistyvät Vispajoeksi sekä Saastal- ja Mattertal-laaksot yhdistyvät Vispertaliksi. Kunnan asutus on keskittynyt jokien syvään laaksoon 700–900 metriin korkeuteen.
Maantie Vispistä Mattertaliin ja Saastaliin kulkee Staldenin kautta. Staldeniin on säännöllinen linja-autoyhteys: postiauto Brigistä ja Vispistä kulkee puolen tunnin välein. Matterhorn Gotthard Bahnin rautatieyhteys Vispistä Zermattiin kulkee Stalden-Saasin rautatieaseman kautta.
Asen
Asen on yleisnimitys liikuteltaville metalliesineille, jotka houkuttelevat kuolleiden ja jumalien henkiä, joita kutsutaan voduneiksi ja jotka väliaikaisesti saavat otteen heistä. Niiden koko ja muoto vaihtelevat. Asenissa on takorautainen metallitanko ja siihen on lisätty erilaisia, muun muassa metallista leikkaamalla tehtyjä kuvioita ja koristeita.
Esi-isiltä perityt asenit, jotka kunnioittavat kuolleita, ovat aitoja rituaalisia veistoksia siinä mielessä, että ne ovat afrikkalaisten taiteilijoiden tekemiä uskonnollisiin tarkoituksiin, eikä niitä alun perin tehty matkamuistoiksi.
Aluksi aseneita käyttivät Dahomeyn jorubakansasta peräisin olevat hallitsijat, jotka käyttivät niitä esivanhempien alttareina dynastian arvostuksen lisäämiseksi.
Asenit pistettiin maahan "asenxossa" (asen-talossa), jossa muistetaan ja kutsutaan suvun edesmenneitä jäseniä vuosittaisissa seremonioissa. Asenin edessä elävät kohtaavat kuolleet, sekä puhuvat ja haastattelevat heitä ja tarjoavat anteeksiannon uhrauksia. Monissa aseneissa on pallokurpitsan- tai kalebassin muotoinen astia. Niissä on ruokaa, jotka ovat uhrauksia vainajille, kun asen asennetaan ensimmäisen kerran. Asenia nimitetään Beninin ja Togon eteläosissa myös sanalla "sinuka", joka tarkoittaa kalebassia, josta juodaan vettä, tai kalebassia, jota käytetään rituaalisesti esi-isien juomauhrina.
Aseneita käytettiin myös parantamiseen, suojeluun ja ennustamiseen, sekä tiedon siirtämiseen henkien maailmasta maan päälle vodoun-temppeleissä ja muissa yhteyksissä. Dahomeyn kuningasvallan voimistuessa 1600-1800 luvuilla aseneita käytettiin yhä enemmän kuninkaallisten muistamiseksi. Dahomeyn (fonin) Abomeyn hovissa jokaiselle hallitsijan tunnustamalle edesmenneelle kuninkaalle ja naiselle nimettiin oma asen. Kuninkaalliset asenit otettiin esiin vuosittaisissa rituaaleissa. Ne kiinnitettiin maahan kuninkaan henkitalon "djehon" lähelle ja kukin asen peitettiin aluksi kankaalla. Kun kangas poistettiin, asenille annettiin juomauhreja ja muita uhrauksia, kuten jamssia, maissia ja papuja, sekä loitsuja tai lauluja.
Ranskan siirtomaahallinnon vakiinnuttua dahomeylaiset monarkiat lopetettiin ja hovikulttuuri loppui. Sen jälkeen aseneita ottivat käyttöön kaikki yhteiskunnan tasot Beninissä.
Suomalainen Helinä Rautavaara vieraili silloisessa Dahomeyssä keväällä 1966. Hän seurasi erilaisia rituaaleja ja valokuvasi muun muassa aseneita toreilla ja alttarihuoneissa.
M.T.N
M.T.N on vuonna 2014 Jyväskylässä perustettu rap-duo. Sen muodostavat artistit Samu Red (oik. Miikka Martikainen) ja N€O (oik. Pavel Titov). M.T.N:n levy-yhtiönä toimii BrandLoud Entertainment.
Miikka Martikainen ja Pavel Titov tutustuivat toisiinsa varusmiespalvelusta suorittaessaan Jyväskylän Tikkakoskella vuonna 2012. Yhteisen musiikkiuransa he aloittivat syksyllä 2013 ja perustivat duon M.T.N heti alkuvuodesta 2014. Ensimmäiset vuodet M.T.N julkaisi musiikkiaan englanniksi ja venäjäksi. Vuonna 2017 kappaleiden esityskieli vaihtui suomeksi ja tuotantoa alettiin samalla julkaista muun muassa Spotify -suoratoistopalvelussa. Tammikuussa 2019 yhtye kiinnitettiin BrandLoud Entertainmentin alle.
Miikka Martikainen syntyi vuonna 1992 Jyväskylän Kuokkalassa. Hän on kertonut kiinnostuneensa musiikista suuresti jo lapsuusiässä, jolloin aloitti myös instrumenttiopinnot, pääsoittimenaan kitara. Martikainen on vaikuttanut useiden eri genrejen, muun muassa hip hop, punk, rock ja folk yhtyeiden parissa niin sanoittajan, sovittajan, soittajan, sekä artistin roolissa ennen Titovin kanssa rap-duon perustamista. M.T.N:n lisäksi Martikainen tekee myös MC-nimensä alla sooloartistina rap-musiikkia. Hän on koulutukseltaan sähkö- ja automaatioasentaja.
Pavel Titov syntyi vuonna 1993 Venäjän Petroskoissa. Vuonna 2002 hän muutti Suomen Juvalle perheensä mukana asumaan. Titov on lapsesta asti harrastanut telinevoimistelua ja vuonna 2009 hän muutti lajin perässä Jyväskylään, joilloin aloitti myös opinnot Voionmaan urheilulukiossa. Nykyään hän toimii telinevoimistelijana kansainvälisessä sarjassa, hänen seuransa on Jyväskylän Voimistelijat, eli JYVO. Musiikista hän kiinnostui omien sanojensa mukaan nuorena ja urheilun ohessa on tehnyt venäjänkielistä rap-musiikkia teini-iästä alkaen. M.T.N:n lisäksi Titov tekee myös MC-nimensä alla sooloartistina rap-musiikkia. Hän on koulutukseltaan logistiikka-insinööri.
Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland
Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland (lyhennys "STV") on vuonna 1921 perustettu Suomessa toimiva ruotsinkielinen teknistieteellinen tiedeakatemia. Se on organisaatiomuodoltaan rekisteröity yhdistys, ja yhdistyksen kotipaikka on Helsingissä. Tiedeakatemian hallitukseen kuuluu puheenjohtaja ("preses") ja yhdeksän muuta kolmen vuoden toimikaudeksi valittavaa tiedeakatemian jäsentä. Vuosittain valitaan lisäksi kolme hallituksen toimintaan osallistuvaa varajäsentä. Vuonna 2019 puheenjohtajana toimi professori Jarl-Thure Eriksson ja varapuheenjohtajana tekniikan tohtori Leni von Bonsdorff.
Tiedeakatemian varsinaiseksi jäseneksi voidaan kutsua Suomessa toimiva henkilö tai ulkoimailla toimiva Suomen kansalainen, joka tunnetaan huomattavasta panoksestaan teknisten tieteiden alalla, näitä tukevilla aloilla tai teknisten tieteiden sovellusten parissa, ja jonka odotetaan toimivan STV:n tavoitteiden hyväksi. Lisäksi yhdistyksellä on kunniajäseniä ja ulkomaisia jäseniä. Vuoden 2019 alussa tiedeakatemialla oli 185 varsinaista jäsentä ja kymmenkunta kunniajäsentä, sekä ulkomaisia jäseniä.
STV ja suomenkielinen Teknillisten tieteiden akatemia (TTA) toimivat yhdissä elinkeinoelämän kanssa muun muassa Tekniikan Akatemia -säätiön (TAF) välityksellä. STV ja TTA kuuluvat Suomen Tiedeakatemiat -katto-organisaatioon yhdessä Suomalaisen Tiedeakatemian ja Suomen Tiedeseuran kanssa. Suomen Tiedeakatemiat edustavaa Suomea tieteen kansainvälisissä kattojärjestöissä.
STV:n, TTA:n ja TAF:n toimisto sijaitsee Espoossa Otaniemessä, Otakaari 24:ssa (Dipoli).
Coffee Prince
Coffee Prince () on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Yoon Eun-hye, Gong Yoo, Lee Sun-kyun ja Chae Jung-an.
Metroid Prime 4
Metroid Prime 4 on tuleva Retro Studiosin kehittämä ja Nintendon julkaisema "Metroid" -sarjan peli Nintendo Switchille.
Nintendon Shinya Takahashi on ilmoittanut että aiemmin kehityksessä ollut versio pelistä on hylätty ja pelin kehitys on aloitettu alusta Retro Studiosin kanssa.
Savuhai
Savuhai ("Carcharhinus amboinensis") on tiikerihaihin eli ihmishaihin (Carcharhinidae) kuuluva hailaji.
Savuhai, joka tunnetaan myös nimeltään Javan-hai. Se on suuri ja niillä on paksupää, lyhyt, leveä ja tylppä kuono, pienet silmät. Sen suurin pituus voi olla olla 280 senttimetriä. Uros kasvaa yleensä 195 senttimetrin pituiseksi, kun taas naaras kasvaa yleensä 198-223 senttimetrin pituiseksi.
Savuhai syö ravinnokseen luukaloja, pieniä haita ja rauskuja, kalmareita, katkarapuja, mustekaloja ja hummereita.
Savuhain levinneisyys alue on Nigeria, Persianlahti, Adeninlahti, Etelä-Afrikka, Madagaskar, Pakistan, Sri Lanka, Indonesia, Uusi-Guinea ja Australia.
Savuhai elää riutoilla noin 0-150 metrin syvyydessä.
Savuhai naaras voi saada 3–13 poikasta. Sen syntymäkoko on noin 43 - 53 senttimetriä.
Savuhaita pidetään vaarallisena sen koon ja suhteellisen suurten leukojen ja hampaiden vuoksi. Kuitenkaan se ei ole hyökännyt ihmisen kimppuun.
Siimaripsimonni
Siimaripsimonni ("Synodontis alberti") on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Siimaripsimonnin näkyvimmät tuntomerkit ovat kaksi pitkää, usein eteenpäin suuntautuvaa viiksikarvaa, suuret silmät ja melkein pystysuora selkäevä. Se käyttää kulmikkaita alaleuan hampaitaan levän jyystämiseen alustasta. Pohjaväri on oliivinvihreä tai ruskea, ja sitä peittävät tummemman ruskeat pilkut. Evissä on tummia pilkkuja rykelminä. Tyypillinen pituus on 14 cm.
Siimaripsimonnit elävät Afrikan keskiosissa. Niitä tavataan koko Kongojoen valuma-alueella paitsi ei Sambian puolella.
Wenla Männistö
Wenla Männistö on Riina Katajavuoren kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 2014. Teos on satiirinen versio Aleksis Kiven "Seitsemästä veljeksestä". Tapahtumat on siirretty nykypäivään Helsingin Kumpulaan, ja tässä teoksessa äänessä ovat etenkin naiset: teinityttö Wenla Männistö, hänen äitinsä Marja Männistö, Jukolan veljessarjan jo edesmennyt äiti Alli Jukola sekä pesijä Kajsa Rajamäki. Teos on julkaistu myös äänikirjana, jossa lukijana on Krista Putkonen-Örn.
Kumpulassa sijaitsevassa huonokuntoisessa punaisessa puutalossa asuvat Jukolan veljekset. Vanhin heistä on Jusa, joka on Juho ja Alli Jukolan poika. Juhon ja Allin poikia ovat myös Tommi ja Aapo. Juho ja Alli ovat eronneet, ja sittemmin Juho kuoli auto-onnettomuudessa. Simppa on Allin ja afrikkalaisen Tumelon lapsi. Allin biologinen lapsi on myös Eppu, jonka isä on Allin toinen aviomies, englantilainen didgeridoon soittaja Ben. Late ja Timi ovat Benin poikia tämän entisestä suhteesta. Kirjan tapahtumien aikaan Alli on jo vainaa ja hän tarkkailee poikiensa elämää ylhäältä käsin. Ben asuu kalastajakylässä Pohjanmeren rannalla eikä osallistu poikiensa elämään.
Wenla Männistö asuu kerrostalohuoneistossa äitinsä Marjan kanssa. Marja on ammatiltaan kätilö. Wenla ei tiedä, kuka hänen isänsä on, eikä äiti ole sitä halukas kertomaan. Wenla opiskelee sisustussaneeraajaksi ja viettää aikaansa Jukolan veljesten sekä muiden kavereidensa kanssa. Wenlan paras ystävä on Ansku Seunala.
Kajsa Rajamäki on suorapuheinen nainen, joka työskentelee Harjun pesulassa pesijänä. Kajsa asuu yhdessä kolmen poikansa ja miehensä Mikon kanssa. Kajsalla on myös kaksospojat, jotka asuvat isänsä luona Tanskassa.
Sanna Vesikansa
Sanna Vesikansa (s. 1972, Bonn, Saksa) on suomalainen Vihreää liittoa edustava poliitikko. Hän on koulutukseltaan sosiologi ja on toiminut valtuustokauden alusta Helsingin sosiaali- ja terveystoimen apulaispormestarina.
Vesikansa valmistui ylioppilaaksi Helsingin II normaalikoulusta 1992. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa sosiaalitieteitä, ja valmistui valtiotieteen maisteriksi (sosiologia) 1999.
Ennen Helsingin sosiaali- ja terveystoimesta vastaavan apulaispormestarin tehtävää Vesikansa toimi Pelastakaa Lapsissa kansainvälisissä ohjelmissa asiantuntijana. Tämän lisäksi Vesikansa on toiminut projektijohtajana Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella, tiedottajana YK:n väestörahastossa Ethiopiassa ja toimittajana Helsingin Sanomissa.
Helsingin kaupunginvaltuustossa Vesikansa on toiminut ensin vuosina 2009–2012 valtuutettuna. Kaudella 2013–2017 hän oli varavaltuutettuna vuoden 2017 kuntavaaleihin asti, jolloin hän tuli valituksi valtuutetuksi. Vaalien jälkeen hänet valittiin apulaispormestariksi.
Vesikansa on julkaissut tutkimuksia esimerkiksi opintotuesta.
Vesikansa on vastustanut Sipilän hallituksen maakunta- ja soteuudistusta.
Vesikansan apulaispormestariuden aikana Helsingin kaupunki on aloittanut maksuttoman ehkäisyn alle 25-vuotiaille.
Helsingin kaupunki on myös päättänyt laajentaa paperittomien sosiaali- ja terveyspalveluita välttämättömiin.
Sokkeloripsimonni
Sokkeloripsimonni ("Synodontis schoutedeni") on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Sokkeloripsimonnilla on vaalean kermanvärisellä pohjalla erilaisia tummia läikkiä, jotka saattavat näyttää sokkelolta. Kuviointi voi vaihdella suuresti, ja monet yksilöt on helppo sekoittaa sukulaislajeihin. Kuviointi ulottuu myös vatsapuolelle, ja kala voi halutessaan uida myös selkä alaspäin. Aikuisen kalan tyypillinen pituus on 16-17 senttimetriä.
Sokkeloripsimonnit elävät Kongojoen keskiosissa sekä sen sivujoen Kasain vesistössä, sekä Stanley Poolin alueella.
Akvaarioharrastajien mukaan sokkeloripsimonni on seurallinen kala, joka pärjää hyvin muidenkin lajien seurassa, mutta tarvitsee muiden monnien tapaan oman suojapaikan kuten luolan tai muun kolon.
Intiannokkakala
Intiannokkakala ("Xenentodon cancila") on nokkakalojen heimoon ("Belonidae)" kuuluva kala.
Intiannokkakala on väriltään vihreänhopea. Kylkiviiva on kyljen alaosassa. Evät ovat ruumiin takaosassa. Nokkakala on tavallisesti 30–40 senttimetriä pitkä. Sen luut ovat vihreät.
Intiannokkakala on petoeläin, joka syö ravinnokseen pääasiassa pienempiä kaloja, hyönteisiä, kastematoja ja katkarapuja.
Nokkakalat esiintyvät Aasiassa, mutta suurimmaksi osaksi Sri Lankan, Itä-Intian, Mekogin, Thaimaan, Myamarin ja Nepalin alueilla.
Intiannokkakala elää puroissa ja joissa. Ne elävät myös luhdissa. Ne joutuvat joskus ihmisten asuttamille alueille monsuunien aikana.
Kelly Marie Tran
Trần Loan, paremmin tunnettu nimellä Kelly Marie Tran (syntynyt 17.1.1989), on amerikkalainen näyttelijä. Hänellä oli ollut rooleja lyhytelokuvissa ja hän tuli suurempaan julkisuuteen Rose Ticon roolissa elokuvassa "".
Tran syntyi 17. tammikuuta 1989 San Diegossa. Hänen vanhempansa ovat pakolaisia Vietnamista jotka pakenivat Vietnamin sotaa. Lapsena hänen isänsä oli koditon ja asui Vietnamin kaduilla. Yhdysvaltoihin muuton jälkeen, hän meni töihin Burger Kingiin tukeakseen perhettään, ja hänen vaimonsa oli töissä hautajaistoimistossa. Tran kävi Westviewin lukiota San Diegossa ja työskenteli jogurttikaupassa nimeltä Golden Spoon saadakseen rahaa. Tran sitten valmistui Kalifornian yliopistosta, viestinnän kandidaattina.
Ingrid Landmark Tandrevold
Ingrid Landmark Tandrevold (s. 23. syyskuuta 1996 Bærum) on norjalainen ampumahiihtäjä. Tandrevold asuu Oslossa ja edustaa seuratasolla Fossum IF:ä. Hänen valmentajiaan ovat Roger Grubben ja Hans Anton Bjørndalen.
Ingrid Landmark Tandrevold on kolminkertainen ampumahiihdon nuorten maailmanmestari. Lisäksi hänellä on kaksi nuorten hopea- ja kolme pronssimitalia. Euroopan-mestaruuskilpailuista Tandrevold on saavuttanut yhden hopean ja kolme pronssia.
Maailmancupissa Tandrevold debytoi kauden päätöskilpailuissa kaudella 2015–2016. Parhaimmillaan henkilökohtaisisssa kilpailuissa hän on sijoittunut toiseksi kaudella 2018–2019 Ruhpoldingin yhteislähtökilpailussa. Hänellä on myös yksi viestivoitto. Kokonaiscupissa hän on parhaimmillaan sijoittunut sijalle 40 kaudella 2017–2018.
Tandrevold osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin. Parhaimmillaan hän oli 42:nen takaa-ajossa. Hän oli myös mukana Norjan neljänneksi sijoittuneessa naisten viestijoukkueessa.
Markéta Davidová
Markéta Davidová (s. 3. tammikuuta 1997 Jablonec nad Nisou) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä. Davidová edustaa seuratasolla SKP Kornspitz Jablonecia.
Markéta Davidová on saavuttanut nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi hopeaa, yhden pronssin sekä yhden maailmanmestaruuden Otepään takaa-ajokilpailussa vuonna 2018. Lisäksi hän on kaksinkertainen nuorten euroopan-mestari ja nuorten kesäampumahiihdon maailmanmestari.
Maailmancupissa Davidová debytoi kaudella 2016–2017. Uransa ensimmäisen palkintokorokesijan hän saavutti kaudella 2018–2019 Pokljukan kauden avauskilpailussa, normaalimatkalla. Myöhemmin samalla kaudella hän saavutti myös ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Antholzin pikakilpailussa ja oli samana viikonloppuna yhteislähdössä toinen. Viestissä hän on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi. Kokonaiscupissa hän on parhaimmillaan sijoittunut sijalle 91 kaudella 2017–2018.
Davidová osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin. Parhaimmillaan hän oli 15:s pikakilpailussa. Takaa-ajossa Davidová oli 25:s, normaalimatkalla 57:s ja yhteislähdössä 18:s. Hän oli myös mukana Tšekin kahdeksanneksi sijoittuneessa sekaviesti- sekä 12:nneksi sijoittuneessa naisten viestijoukkueessa.
Mari Mantela
Mari Mantela (s. 1978 Keuruu) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Mari Mantela aloitti elokuvaopinnot Helsingin ammattikorkeakoulussa, Taiteen- ja viestinnän koulutusohjelmassa, jossa suuntautui kameratekniikan ja kuvauksen opintoihin. Mantela on kuvannut lyhytelokuvia sekä dokumenttielokuvan . Opiskeluvuosina Mantela työskenteli kamera-assistenttina.
Mantela aloitti vuonna 2002 opinnot ohjaajalinjalla Taideteollisessa Korkeakoulussa (nykyinen Aalto-yliopisto). Ruotsin televisio SVT osti Mantelan opiskelijaelokuvan "Operaatio Vieras äly (2004)" ohjelmistoonsa. Vuonna 2006 Mantelan opiskelijaelokuva "Lasten kesken" voitti Blue Sea Film Festivalin pääpalkinnon.
Mantelan 2016 ohjaama lyhytelokuva "En Autobiografi" on palkittu useilla kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla.
Mantela on ohjannut yli 300 mainoselokuvaa kotimaassa ja kansainvälisesti, mm. Virossa, Liettuassa, Portugalissa, Kroatiassa, Iso-Britanniassa ja Arabiemiraateissa.
Mantela on yksi "MeToo-vallankumous - Miten hiljaisuus rikottiin?" (Like, 2018) -kirjan kirjoittajista.
"" (2016) on draamakomedia, joka kuvaa eläkkeelle jäävän naisen identiteettikriisiä maanalaisessa autohallissa. Pääosaa elokuvassa esittää Cris Af Enehielm. Elokuvan ensiesitys oli Brooklyn Film Festivalin virallisessa kilpasarjassa. Vuonna 2017 "En Autobiografi" palkittiin Reale Film Festivalilla Italiassa parhaan eurooppalaisen elokuvan palkinnolla, sekä Middlebury New Filmmakers Festivalilla"yleisön suosikki"-palkinnolla, mikä toi elokuvalle levityskierroksen Vermontissa, USA:ssa. Vuonna 2018 elokuva palkittiin yleisön suosikkina sekä Los Angelesissa LA Indie Film Festivalilla, että kansainvälisten lyhytelokuvien kategoriassa Madrid Film Festivalilla. Samana vuonna Cris Af Enehielm palkittiin parhaan naisnäyttelijän palkinnolla Italiassa Montelupo Fiorentino International Film Festivalilla. Elokuvalle myönnettiin Platinum Remi Award 51Th WorldFest Houston-festivaalilla Teksasissa.
"Passion" (2012) Helsinki International Film Festival, Love and Anarchy - traileri
"Lasten kesken" (2005) Pääpalkinto Blue Sea Film Festivalilla 2006
"Operaatio Vieras Äly" (2003) Esitetty SVT:llä
"Apinoiden Kuningas" (2002) Kunniamaininta Arctic Film Festival of Nordic Films 2003
"Tuliaisia" (2002) Esitetty Yle TV1 Uusi KinoMari Mantela Internet Movie Databasessa (IMDb.com)
Mari Mantela in Finnish Film catalogue (englanniksi)
"Kriitikko Pertti Avola:" "Ruotsinkielinen lyhytelokuva Autobiografia on haikeasti koominen tarina työnarkomaanista"
"Mari Mantela’s warm and sharply observed Finnish comedy lovingly portrays a take-charge woman"
"Hufvudstadsbladet: rädslan för döden blev succé på film"
"Mari Mantela interview by Indy Shorts 2018" (englanniksi)
"Mari Mantela interview by Middlebury filmmaker forum 2018" (englanniksi)
"Mari Mantela interview by renderforest" (englanniksi)
"Mari Mantela interview by La Cabina Film Festival Valencia 2017" (englanniksi)
"Konstsamfundets årsmagasin 2016_Mantela och Heydemann gjorde film om kvinnlig arbetsindentite"t (ruotsiksi)
Eva Puskarčíková
Eva Puskarčíková (s. 3. tammikuuta 1991, Jilemnice) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä. Puskarčíková edustaa seuratasolla SKP Kornspitz Jablonecia.
Eva Puskarčíková on saavuttanut yhden Euroopan-mestaruushopean, vuoden 2013 Banskon naisten viestistä.
Maailmancupissa Puskarčíková debytoi kaudella 2011–2012. Uransa ensimmäiset palkintokorokesijat hän saavutti kaudella 2016–2017 Pokljukan takaa-ajossa ja Oberhofin yhteislähdössä. Kokonaiscupissa hän on parhaimmillaan sijoittunut sijalle 13 kaudella 2016–2017. Samalla kaudella hän oli myös normaalimatka- ja yhteislähtöcupien 10:s. Seuraavalla kaudella hän sijoittui normaalimatkacupissa 9:nneksi.
Puskarčíková on osallistunut ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin kahdesti; vuosina 2015 ja 2017. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on parhaimmillaan ollut 17:s vuoden 2017 pikakilpailussa. Hän oli mukana myös samana vuonna neljänneksi sijoittuneessa Tšekin naisten viestijoukkueessa.
Talviolympialaisiin Puskarčíková on osallistunut niin ikään kahdesti; vuosina 2014 ja 2018. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on normaalimatkan 22:nen sija vuonna 2014. Hän oli myös mukana Tšekin neljänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa.
Minä ja Kaminski
Minä ja Kaminski () on saksalais-itävaltaisen kirjailijan Daniel Kehlmannin vuonna 2003 julkaistu satiiri häikäilemättömästä ja omahyväisestä kulttuuritoimittajasta, joka pyrkii maineeseen kirjoittamalla väkisin elämäkerran kuuluisasta mutta nyt jo puoliseniilistä kuvataitelijasta.
Helsingin Sanomien Jukka Koskelaisen mukaan kyseessä on oivaltava kuvaus ihmisten suhteista: rahasta, vallasta, hyväksikäytöstä ja riippuvuudesta. Savon Sanomien Risto Löfin mukaan Kehlmannin päähenkilö on proosakirjallisuuden vastenmielimmästä päästä ja piikittelyn kohteet helppoja ja naurettavia ilman liioitteluakin.
Kirjasta tehtiin vuonna 2015 saksalais-belgialainen elokuvasovitus. Siinä toimittajaa esitti Daniel Brühl.
Tatjana Akimova
Tatjana Andrejeva Akimova ( o.s. Semjonova 26. lokakuuta 1990, Tšeboksary) on venäläinen ampumahiihtäjä.
Tatjana Akimova debytoi ampumahiihdon maailmancupissa kaudella 2015–2016. Uransa ensimmäiset palkintokorokesijat hän saavutti kaudella 2016–2017 voittamalla Nové Město na Moravěn pikakilpailun ja sijoittumalla toiseksi seuraavan päivän takaa-ajossa. Kokonaiscupissa hän on parhaimmillaan sijoittunut sijalle 16 kaudella 2016–2017.
Akimova on osallistunut ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin kahdesti; vuosina 2016 ja 2017. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on parhaimmillaan ollut 16:s vuoden 2017 pikakilpailussa. Hän oli mukana myös samana vuonna pronssille sijoittuneessa Venäjän sekaviestijoukkueessa.
Hän osallistui myös vuoden 2018 talviolympialaisiin. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on normaalimatkan 15:s sija. Hän oli myös mukana venäjäläisten olympiaurheilijoiden yhdeksänneksi sijoittuneessa sekaviestijoukkueessa.
Suklaaripsimonni
Suklaaripsimonni ("Synodontis budgetti") on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se on merkittävä ruokakala Niger-joen alajuoksulla.
Suklaaripsimonni on väriltään tasaisen ruskea. Aikuisen kalan tyypillinen pituus on yli 30 cm.
Niger-joen yläjuoksulla elävä nigerinripsimonni ("Synodontis omias") on muuten samanlainen, mutta viiksien rakenteessa on pieni ero. Kalat saattavat kuulua samaan lajiin.
Suklaaripsimonnit elävät Afrikassa Niger- ja Oulem-joissa ja Nokoué-järvessä.
John Soan de Goto
Pyhä John Soan de Goto (myös John Soan Gotolainen, John Soan, John de Goto tai John Gotolainen; jap. ; n. 1578 Goto-saaret, Japani – 5. helmikuuta 1597 Nagasaki, Japani) oli kristittynä kasvatettu katekeetta, jesuiitta, pyhimys ja marttyyri Nagasakissa. Hän oli japanilainen ja vain 19-vuotias ristiinnaulitsemisensa aikana sekä kuoli jesuiittojen Paolo Miki ja Giovanni Kisai kanssa. Paavi Urbanus VIII julisti hänet autuaaksi 14. syyskuuta 1627, autuas paavi Pius IX julisti hänet pyhimykseksi 8. kesäkuuta 1862 ja hänen muistopäiväänsä vietetään 6. helmikuuta.
Uraanitetrakloridi
Uraanitetrakloridi eli uraani(IV)kloridi (molekyylikaava UCl) on uraanin kloridi. Se muodostaa huoneenlämpötilassa tumman vihreitä kiteitä. Yhdiste on erittäin hygroskooppista, ja se liukenee hyvin veteen jossa se hydrolysoituu täysin alle 100 °C lämpötilassa, sekä useisiin polaarisiin orgaanisiin liuottimiin. Yhdistettä täytyy käsitellä kuivassa tilassa ja se muuttuu ilman vaikutuksesta triuraanioktaoksidiksi UO 600 °C lämpötilassa.
Uraanitetrakloridin kiderakenne on oktagonaalinen ja muodostuu kahdesta tetragonaalisesta osasta. Rakenne on samanlainen kuin muiden aktinoidien tetraklorideilla; U ionilla on naapurina kahdeksan Cl-ionia, neljä 287 pm ja toiset neljä 264 pm etäisyydellä.
Yhdistettä voidaan valmistaa uraanitrioksidin UO reaktiolla heksaklooripropeenin CClCCl=CCl kanssa:
Tyypillinen valmistustapa teollisessa mittakaavassa on hiilitetrakloridin reaktio uraanidioksidin UO kanssa 370 °C lämpötilassa:
Metallista uraania voidaan valmistaa pelkistämällä uraanitetrakloridia kaliumilla, kalsiumilla tai magnesiumilla. Tosin usein uraanimetallin valmistukseen käytetään mieluummin stabiilimpaa uraanitetrafluoridia UF, johtuen tetrakloridin hygroskooppisuudesta ja oksidikerroksen muodostumisesta.
Uraanitetrakloridilla on käyttöä laajamittaisessa uraanin väkevöinnissä uraani-235 isotoopin valmistamiseksi. Siitä valmistetaan myös lukuisia muita uraaniyhdisteitä esimerkiksi uraanitrikloridia.
Emil Fedorov
Emil Fedorov (s. 16. joulukuuta 1996 Porvoo) on suomalainen jääpalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Ruotsin Elitserienin Vetlandassa ja Suomen maajoukkueessa.
Fedorov on porvoolaisen Akilleen kasvatti. Kaudella 2015–2016 hän sijoittui joukkueen kanssa Bandyliigan hopealle.
Kesällä 2016 Fedorov siirtyi lappeenrantalaiseen Veiterään, jossa hän voitti kahtena seuraavana kautena Suomen-mestaruuden. Kaudella 2017–2018 hän oli pudotuspelien paras pistemies (10 + 7 = 17) ja teki loppuottelussa kaksi maalia.
Kaudeksi 2018–2019 Fedorov siirtyi Ruotsin Elitserienin Vetlandaan, jonka kanssa hän teki kolmivuotisen sopimuksen.
Toukokuuhun 2018 mennessä Fedorov oli pelannut kahdeksan B- ja viisi nuorten maaottelua. Ensimmäiset A-maaottelunsa hän pelasi syksyllä 2018. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen vuoden 2019 MM-kilpailuihin.
Fedorov pelasi juniorina myös jääkiekkoa ja jalkapalloa. Jääkiekkoa hän pelasi B-juniori-ikäiseksi asti, ja hänen seuransa oli HIFK.
Fedorovin isä on venäläislähtöinen Artur Fedorov (Fjodorov), joka pelasi Bandyliigaa Akilleessa, Vestassa ja Botniassa. Fedorovin äidinkieli on ruotsi.
Suomen Työväen Musiikkiliitto
Suomen Työväen Musiikkiliitto (STM) ry on valtakunnallinen harrastajamusiikkijärjestö. STM:n tarkoituksena on tukea ja kehittää musiikin harrastustoimintaa suomalaisten keskuudessa. Jäsenkuoroissa ja -orkestereissa musiikkia harrastaa noin 3 000 suomalaista.
Suomen Työväen MusiikkiliittoSuomen Työväen Musiikkiliiton yhteydessä toimii viisi alueellista piirijärjestöä: Länsi-Suomen piiri, Karjalan piirijärjestö, Pohjolan piiri, Uudenmaan piiri ja Varsinais-Suomen piiri. Piirijärjestöjen tärkeimpiä tehtäviä ovat alueellisten tai piirikohtaisten musiikkijuhlien ja muiden tapahtumien järjestäminen sekä jäsenryhmien alueellisena yhdyssiteenä toimiminen. Piirijärjestöjen toiminnasta vastaa kunkin alueen jäsenryhmät.
Lena Häcki
Lena Häcki (s. 1. heinäkuuta 1995 Engelberg) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä. Häcki edustaa seuratasolla Nordic Engelbergiä.
Lena Häcki on saavuttanut ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi henkilökohtaista hopeaa vuonna 2016. Lisäksi hänellä on yksi viestipronssi vuoden 2013 nuorten MM-kilpailuista.
Maailmancupissa Häcki debytoi kaudella 2011–2012 Kontiolahdella. Hän on sijoittunut parhaimmillaan maailmancupin henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi Östersundin takaa-ajossa kaudella kaudella 2016–2017. Kokonaiscupissa hän on parhaimmillaan sijoittunut sijalle 32 samalla kaudella. Häcki on viestikilpailuissa parhaimmillaan sijoittunut toiseksi Pokljukan sekaviestissä kaudella 2018–2019.
Häckin debyytti maailmanmestaruuskilpailuissa tapahtui vuonna 2015. Hänen paras henkilökohtainen MM-sijoituksensa on 21:nen vuoden 2016 pikakilpailusta. Hän osallistui myös vuoden 2018 talviolympialaisiin. Siellä hän oli parhaimmillaan kahdeksas takaa-ajossa. Hän myös kuului Sveitsin kuudenneksi sijoittuneeseen viestijoukkueeseen.
Martin Ponsiluoma
Martin Ponsiluoma (s. 8. syyskuuta 1995 Östersund) on ruotsalainen ampumahiihtäjä. Ponsiluoma edustaa seuratasolla Tullus SG:tä.
Martin Ponsiluoma esiintyi ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäistä kertaa kaudella 2017–2018 Östersundissa. Hän on sijoittunut parhaimmillaan maailmancupin henkilökohtaisessa kilpailussa kolmanneksi Nové Město na Moravěn pikakilpailussa kaudella kaudella 2018–2019. Kokonaiscupissa hän on parhaimmillaan sijoittunut sijalle 96 kaudella 2017–2018. Ponsiluoma on kuulunut kaksi kertaa Ruotsin voitokkaaseen miesten viestijoukkueeseen.
Ponsiluoma osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin. Siellä hän pääsi kuitenkin kilpailemaan vain yhdessä kilpailussa, normaalimatkalla, jolla hän sijoittui 38:nneksi. Hän ei tuolloin tullut valituksi Ruotsin olympiakultaa voittaneeseen viestijoukkueeseen.
Louis Brandeis
Louis Dembitz Brandeis [ˈbrændaɪs] (13. marraskuuta 1856 Louisville, Kentucky – 5. lokakuuta 1941 Washington, D. C.) oli yhdysvaltalainen lakimies ja ensimmäinen juutalainen, joka nimitettiin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden jäseneksi.
Keski-Euroopasta Yhdysvaltoihin muuttaneiden juutalaissiirtolaisten poika syntyi Keskilännen Kentuckyssa ja valmistui Harvardin yliopiston lakitieteellisestä tiedekunnasta parhain arvosanoin – tarinan mukaan paremmin arvosanoin kuin kukaan häntä ennen. Hän rikastui nopeasti asianajajan työllä Bostonissa ja toimi sitten yhteiskunnallisesti eräänlaisena ”kansan asianajajana”, kuten häntä kutsuttiin. Hän valikoi ajettavakseen yhteiskunnallisesti tärkeitä oikeusjuttuja korvauksetta niin, että "The Economist" kutsui häntä ”lakiasioiden Robin Hoodiksi”. Hänen kiinnostuksensa kohdistui erityisesti valtionhallinnon uudistamiseen, monopoliyritysten ja muiden kilpailurajoitusten vastaiseen antitrustilainsäädäntöön sekä työväestön oikeuksien ja sananvapauden edistämiseen.
Brandeis toimi presidentti Woodrow Wilsonin neuvonantajana, ja Wilson nimitti Brandeisin vuonna 1916 korkeimman oikeuden tuomariksi. Brandeisia pidetään keskeisenä vaikuttajana Wilsonin radikalisoitumiseen virkakautensa aikana. Myöhemmin 1930-luvulla hän tuki Franklin D. Rooseveltin New Deal -hanketta. Brandeis toimi myös Balfourin julistuksen taustavoimana hankkeessa luoda juutalaisille oma valtio Palestiinaan.
Juutalainen Brandeisin yliopisto Massachusettsissa on nimetty Louis Brandeisin mukaan, samoin kuin hänen synnyinkaupunkinsa Louisvillen yliopiston lakitiedekunta Louis D. Brandeis School of Law.
Hermann Bondi
Hermann Bondi (1. marraskuuta 1919 Wien, Itävalta – 10. syyskuuta 2005 Cambridge, Englanti) oli itävaltalais-brittiläinen matemaatikko ja kosmologi. Hän oli Fred Hoylen ja Thomas Goldin rinnalla kolmas maailmankaikkeuden syntyä kuvaavan pysyvän tilan teorian kehittäjä ja toimi 1967–1971 Euroopan avaruusjärjestö ESAn edeltäjän ESROn johtajana.
Wieniläiseen lääkäriperheeseen syntynyt Bondi lähti vuonna 1937 opiskelemaan matematiikkaa Cambridgen Trinity Collegessa.
Säppikala
Säppikala ("Balistes capriscus") on säppikalojen heimoon kuuluva kalalaji. Johann Friedrich Gmelin kuvasi lajin ensimmäisen kerran vuonna 1789.
Säppikalalla on on terävät hampaat. Ne käyttävät niitä leikatakseen muun muassa meritähtien ja merisiilien kuoret. Niiden väri vaihtelee kevyeen harmaasta ruskeanharmaaseen. Ne voivat myös säätää väriään sulautuakseen ympäristöönsä. Ne voivat kasvaa 60 senttimetrin pituiseksi, mutta yleensä vain noin 44 senttimetrin mittaiseksi. Niiden paino on noin kuusi kilogrammaa.
Nämä kalat ovat sekä kaikkiruokaisia että lihansyöjiä. Nuoret säppikalat syövät lähinnä merilevää meren pinnalla, kun taas jotkut aikuiset syövät siimajalkaisia ja simpukoita.
Säppikalojen levinneisyysalue on Välimeri, Mosambik, Angola, Nova Scotia, Bermuda, Pohjois-Meksikonlahti ja Argentiina.
Säppikalaa tavataan sekä luonnollisilla riuttoilla ja hiekkarannoilla. Nuoret yksilöt ovat usein lähellä meren pintaa, missä niiden ravinto on, kun taas aikuiset asuvat lähinnä meren pohjassa noin 55 metrin syvyydessä. Se elää myös laguuneissa, lahdissa ja satamissa.
FishBase
FishBase on maailmanlaajuinen kalalajeihin keskittyvä internet-tietokanta. Se on suuri ja laajalle levinnyt, ja sitä lainataankin usein tieteellisissä julkaisuissa.
Sivusto tarjoaa kattavaa tietoa lajien koosta, levinneisyydestä, ravinnosta, elintavoista ja käyttötarkoituksista. Marraskuussa 2018 FishBase sisälsi tietoa yhteensä 34 000 eri lajista ja alalajista. Monien lajien yhteydessä kerrotaan myös sen suomenkielinen nimi.
Jesse Boot
Jesse Boot, myöhemmin lordi Trent (1850–1931) oli englantilainen apteekkari, joka laajensi isänsä Joseph Bootin perustaman apteekin Britannian-laajuiseksi patenttilääkkeiden vähittäisketjuksi. Hän myi yrityksen osake-enemmistön vuonna 1920 Yhdysvaltoihin.
Boots-yhtiöstä syntyi vuonna 2005 Alliance Boots sen ostettua kilpailijansa Alliance UniChem plc:n. Tämä liikevaihdoltaan noin 20 miljardin euron yritys laajeni vuonna 2014 jälleen fuusion kautta nykyiseksi lääkekauppajätiksi ja pörssiyhtiöksi nimeltä Walgreens Boots Alliance. Sen henkilöstömäärä on noin 345 000 ja liikevaihto noin 124 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Jussi Suomalainen
Paavo Johannes (Jussi) Suomalainen (13. helmikuuta 1926 Lemi – 24. lokakuuta 2001 Lemi) oli suomalainen toimittaja ja uutisankkuri. Hän työskenteli Yleisradion TV1-televisiokanavan uutistenlukijana 1960-luvulta 1980-luvun loppuun.
Harri Moisio
Harri Moisio voi tarkoittaa ainakin seuraavia kahta henkilöä:
Rustokiillesuomuiset
Rustokiillesuomuiset ("Chondrostei") on viuhkaeväisten kalojen alaluokka. Rustokiillesuomuisiin kuuluu kaksi lahkoa ja noin 35 lajia. Kymmenen alaluokkaan kuuluneista lahkoista on kuollut sukupuuttoon.
Klorotaloniili
Klorotaloniili (CNCl) on kloorattuihin aromaattisiin nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina.
Klorotaloniili on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta. Klorotalonitriili liukenee kohtalaisesti asetoniin ja hyvin ksyleeniin ja kloorattuihin liuottimiin. Klorotalonitriilin fungisidiset ja antibakteeriset ominaisuudet perustuvat siihen, että se muodostaa sidoksia glutationin kanssa. Tämän vuoksi solujen glutationivarannot vähenevät, mistä seuraa solujen energiantuotannon häiriintyminen, eivätkä esimerkiksi sienten itiöt kykene itämään. Klorotaloniili ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Sille altistumisesta oireina voivat olla ihon ja silmien punoitus ja hengityksen vaikeutuminen. Yhdiste on myrkyllistä vesieliöille.
Klorotaloniiliä valmistetaan klooraamalla isoftalonitriiliä. Toinen valmistusmenetelmä on kuumentaa tetrakloori-isoftaloamidia fosforipentoksidin kanssa. Klorotanoliiniä käytetään sienten torjuntaan muun muassa vilja-, kasvis-, peruna-, maapähkinä- ja koristekasviviljelmillä. Tämän lisäksi sitä käytetään myös nurmilla ja puistoissa. Yhdiste on hyväksytty käytettäväksi muun muassa Euroopan unionissa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Australiassa.
Ilmari Ervamaa
Harald Ilmari Ervamaa, vuoteen 1935 Ervast (27. kesäkuuta 1891 Tervola – 7. toukokuuta 1973 Kemi) oli juristi ja asianajaja, joka toimi pitkään Kemin pormestarina.
Ervamaan vanhemmat olivat lääninrovasti Petter Edvard Ervast ja Anna Castrén ja puoliso vuodesta 1921 sairaanhoitaja Hulda Matilda Pajari. Ervamaa tuli ylioppilaaksi 1910, valmistui filosofian kandidaatiksi 1914 ja lakitieteen kandidaatiksi 1920 ja sai varatuomarin arvon 1923. Myöhemmin hänestä tuli myös lakitieteen lisensiaatti. Ervamaa toimi asianajajana Oulussa 1923–1924. Kemin pormestari hän oli vuodesta 1924 aina vuoteen 1961 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Ervamaa oli presidentin valitsijamies useaan otteeseen, samoin kuin Kemin kaupunginhallituksen jäsen 1942–1945 ja Kemin kaupunginvaltuuston jäsen. Kuorolaulua harrastanut Ervamaa oli Pohjan Mieslaulajat -kuoron ensimmäinen puheenjohtaja 1932–1947.
Töppömakrilli
Töppömakrilli ("Rastrelliger brachysoma") on makrillien heimoon kuuluva kalalaji. Pieter Bleeker kuvasi lajin ensimmäisen kerran vuonna 1851.
Töppömakrillin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan puutteellisesti tunnettu.
Täplämerihevonen
Täplämerihevonen ("Hippocampus guttulatus") on merihevosten sukuun kuuluva kalalaji. Georges Cuvier kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1829.
Täplämerihevonen on väritykseltään keltainen, osin ruskehtava. Laji ei kasva kovin suureksi, korkeintaan 20 senttimetrin mittaiseksi.
Laji elää meri- ja murtovedessä. Täplämerihevonen on vedenpohjassa viihtyvä kala. Lajia tavataan enimmäkseen Afrikassa, Aasiassa ja Euroopassa. Täplämerihevosta esiintyy myös Etelä-Amerikan Guyanassa.
Marilyn Ware
Marilyn Ware (4. marraskuuta 1943 – 14. joulukuuta 2017) oli Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläs maaliskuusta 2006 maaliskuuhun 2008.
Ware syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Hän valmistui Pennsylvanian yliopistosta. Hänen isänsä oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen entinen jäsen John H. Ware III.
Ware työskenteli suurimman osan elämäänsä elämänsä Yhdysvaltojen vesisektorilla. Hän työskenteli toimitusjohtajana American Water Works -yrityksessä 1988–2003 sekä jäsenenä Yhdysvaltain hallinnon kriittisen infrastuktuurin neuvostossa 2002–2006. Hän toimi myös maailman kolmanneksi suurimman vesiyhtiön Thames Waterin hallituksessa. Ware oli myös WaterAid America -hyväntekeväisyysjärjestön kunniapuheenjohtaja.
Presidentti George W. Bush nimitti Waren Suomen-suurlähettilääksi lokakuussa 2005. Senaatti vahvisti nimityksen joulukuussa 2005, ja hän aloitti tehtävässä maaliskuussa 2006.
Ware kuoli Alzheimerin taudin komplikaatioihin 14. joulukuuta 2017 Denverissä, Coloradossa. Hän oli 74-vuotias.
Erkki Estola
Erkki August Estola (8. tammikuuta 1900 Tampere – 20. lokakuuta 1978 Helsinki) oli eläinlääkintäkenraalimajuri, joka toimi puolustusvoimien ylieläinlääkärinä.
Erkki Estolan vanhemmat olivat talonomistaja Kustaa Estola ja Maija Lindström ja puoliso vuodesta 1930 Aili Helena Maija Rautala. Estola tuli ylioppilaaksi 1921 ja väitteli eläinlääketieteen tohtoriksi Leipzigin yliopistossa 1928. Hän palveli kenttätykistön eläinlääkärinä Tuusulassa ja Riihimäellä 1928-1934, sitten armeijakunnan eläinlääkärinä ja sotien jälkeen 2. Divisioonan eläinlääkärinä 1944–1952 Turussa. Puolustusvoimien ylieläinlääkäri Estola oli vuodesta 1952 vuoteen 1962, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänet ylennettiin samana vuonna eläinlääkintäkenraalimajuriksi. Estola harrasti viisiottelua ja ratsastusta, hän oli muun muassa Suomen ratsastusjoukkueen johtaja vuoden 1956 kesäolympialaisissa.
Myös Erkki Estolan pojasta Timo Erkki Estolasta (s. 1931) tuli eläinlääkäri.
Renaud de Montauban
Renaud De Montauban on keskiaikainen ranskalainen chanson de geste -runoelma, jonka sankari on samanniminen. Runoelma tunnetaan myös nimellä Les Quatre Fils Aymon, Aymonin neljä poikaa. Runoelman tarina saattaa sisältää esihistoriallisten myyttien aineksia, ja se on elänyt pitkään erilaisina versioina läntisen Euroopan kansantaruissa ja balladeissa.
Renaud surmaa Kaarle Suuren veljenpojan shakkiottelusta syntyneen riidan päätteeksi. Sen jälkeen hän nousee ihmeellisen ja puhetta ymmärtävän ratsunsa Bayardin selkään, ratsastaa Montessorin kalliolinnaan ja linnoittautuu sinne veljiensä kanssa. Myöhemmin veljekset pelastautuvat Montaubaniin Gascognen kuninkaan Yonin liittolaisiksi ja pääsevät lopulta pakoon Westfalenin Dortmundiin. Renaud kokee uskonnollisen kääntymyksen ja auttaa palkatta Kölnin tuomiokirkon rakennustöissä. Kateelliset rakennustyöläiset murhaavat hänet ja heittävät hänen ruumiinsa Reiniin. Ruumis kulkee ylävirtaan enkelikuoron saattamana ja haudataan Dortmundiin.
Ranskalainen runoelma on peräisin 1100-luvulta tai 1200-luvun alusta ja yli 18 000 riviä pitkä. Tarinan Volksbuch-sovitus puolestaan pohjautuu keskisaksalaiseen versioon. Espanjankieliset Reinalte- ja Reinaldo-versiot pohjautuvat osin ranskankieliseen runoelmaan ja osin italialaisiin Rinaldo-runoihin, jotka puolestaan perustuivat Torquato Tasson Rinaldo-runoelmaan 1500-luvulta.
Embd
Embd on kunta Sveitsissä Valais’n kantonissa. Siellä on noin 300 vakinaista asukasta. Embd on yksi Vispin hallinnollisen alueen () 19 kunnasta.
Embd sijaitsee Valais’n saksankielisessä osassa Mattertalissa, Matter Vispa -joen länsipuolella. Kunnan asutus on keskittynyt joen varteen Kalpetranin kylään 900 metriin korkeuteen ja Embdin kylään noin 1 400 metrin korkeuteen.
Valtaosa Embdista on vuoristoa, Valais’n Alppeja. Kunnan korkein vuori on Schwarzhorn (3 201 m).
Kalpetranissa on rautatieasema, jonne on säännöllinen rautatieliikenne Vispistä ja Zermattista. Kalpetraniin johtaa myös maantie Matter Vispan itäpuolelta Stalden–Täsch-maantieltä. Embdiin on köysiratayhteys Kalpetranista ja maantieyhteys Staldenista.
Grächen
Grächen on kunta Sveitsissä Valais’n kantonissa. Siellä on vajaat 1 300 vakinaista asukasta. Grächen on yksi Vispin hallinnollisen alueen () 19 kunnasta.
Grächen sijaitsee Valais’n saksankielisessä osassa Mattertalissa, Matter Vispa -joen itäpuolella. Kunnan asutus on keskittynyt Grächenin kylään noin 1 600 metrin korkeuteen.
Valtaosa Grächenistä on vuoristoa, Valais’n Alppeja.
Grächeniin johtaa maantie St. Niklausista Stalden–Täsch-maantieltä. Kylään on säännöllinen linja-autoyhteys St. Niklausista.
Raimo Viitala
Raimo Ensio Viitala (13. heinäkuuta 1932 Turku – 16. lokakuuta 1991 Vammala) oli suomalainen taidemaalari ja taidekriitikko.
Viitala opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1952–55. Viitalan debyyttinäyttely oli Turussa vuonna 1956. Hän oli yksi turkulaisen Pro Arte 57 -taiteilijaryhmän perustajajäsenistä. Ryhmään kuuluivat turkulaistaiteilijat Alpo Jaakola, Olavi Vaarula, Max Salmi, Antti Lampisuo, Antti Nieminen ja Helge Stén. Uuden ryhmän ilmaisu oli läpileikkaus 1950-luvun lopulla vallinneista modernistisista taidesuunnista. Pro Arte 57 järjesti näyttelyitä vuosina 1957–1959.
Viitalan vanhemmat olivat Ensio Taneli Viitala ja Vilma Josefiina Toivonen. Hänen puolisonsa oli mielenterveyshoitaja Ritva Perkiö.
Sulkaripsimonni
Sulkaripsimonni ("Synodontis eupterus") on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Sulkaripsimonnin pohjaväri on ruskea, ja siinä on tummempia pilkkuja. Viikset ovat lähes mustat, ja evissä ruodot ovat tummemmat kuin niiden välissä olevat osat.
Aikuisen kalan tyypillinen pituus on noin 16 cm. Suurimmillaan kala voi kasvaa 30 cm pitkäksi.
Sulkaripsimonnit elävät Afrikan keskiosissa. Sitä tavataan Valkoisessa Niilissä, Volta- ja Niger-jokien sekä Tšadjärven vesistöissä.
Nelipäiväinen työviikko
Nelipäiväinen työviikko on ehdotus, jossa työviikko lyhennettäisiin viisipäiväisestä nelipäiväiseksi. Nelipäiväinen työviikko saattaa kasvattaa työntekijöiden tuottavuutta 20 prosentilla, joka kompensoisi nelipäiväisen 32 viikkotunnin tuottavuuden vastaamaan 38,4 viikkotuntia verrattuna viisipäiväiseen 40 viikkotuntiin. Nelipäiväisen työviikon väitetään vähentävän työntekijöiden stressiä ja parantaa työntekijöiden työn ja elämän tasapainoa. Nelipäiväistä työviikkoa perustellaan tutkimuslöydöksellä, jonka mukaan ihminen on tuottava vain noin kolme tuntia työpäivän aikana.
Nelipäiväinen työviikko toteutettuna kolmipäiväisenä viikonloppuna on yksi helpoimmista tavoista vähentää kasvihuonekaasupäästöjä.