The Dreaming (yhdysvaltalainen yhtye)
The Dreaming on yhdysvaltalainen rock-yhtye, jonka perusti Stabbing Westwardin entinen jäsen Christopher Hall Kaliforniassa vuonna 2002.
Hall toimii yhtyeen solistina, lisäksi yhtyeeseen liittyivät basisti Jonathan Dyke ja kitaristi Diego Russo. Rumpuja soittaa Johnny Haro (Econoline Crush, Masque).
Yhtyeen uusi albumi "Puppet" ilmestyi 1. marraskuuta 2011. Se sisältää laajalti yhtyeen vanhempaa tuotantoa, jota ei ole julkaistu "Etched in Bloodilla", kuten kappaleet ”Solo Crucifixion”, ”Puppet” ja Depeche Mode -cover ”It’s No Good”. Ensimmäiseksi singleksi on vahvistettu ”Every Trace”, josta kuvattiin myös musiikkivideo – yhtyeen ensimmäinen sitten vuonna 2005 ilmestyneen "Elektra"-elokuvan soundtrackille päätyneen ”Beautifulin”. The Dreaming julkaisi uudelta albumiltaan musiikkivideot kronologisessa järjestyksessä kappaleille "Every Trace", "Puppet", "It's No Good" ja "Breathing". Yhtye myös kuvasi videon edellisen albumin punk-henkiselle "Bullet"-kappaleelle, taltioinut Stabbing Westward-coverin "Sometimes it Hurts" ja Adele-coverin "Set Fire to the Rain", joka ei esiinny yhdelläkään albumilla.
Yhtye julkisti alkuvuodesta 2013 solmineen levytyssopimuksen Goomba Recordsin kanssa ja työstää uutta materiaalia. Christopher Hall on myös ilmoittanut, että uusi levy saattaa sisältää uudelleennauhoitetun version Stabbing Westwardin hitistä "Sometimes it Hurts".
Kesäkuussa 2013 yhtye koki taas kokoonpanovaihdoksia. Christopher Hallin ilmoitti yhtyeen Facebook-sivuilla basisti Martin Kellyn jättäneen yhtyeen ja basistin paikalle palasi parin vuoden takainen pitkäaikaisjäsen Brent Ashley. Myös Carlton Bostia on hänen sanojensa mukaan yritetty kosiskella takaisin yhtyeeseen ja hän oli myös säveltänyt pari uutta kappaletta yhtyeelle.
Myöhemmin kesällä 2013 The Dreaming vahvisti Carlton Bostin epäviralliseksi osaksi The Dreamingia. Ilmoitukseen liitettiin myös miehen kiireet Orgyn ja Berlinin kitaristina, jonka vuoksi ei välttämättä ehdi jokaiselle keikalle.
Vuoden 2013 elokuussa kitaristi Richard Jazmin ilmoitti jättävänsä yhtyeen. Syyt ovat epäselviä ja kiisteltyjä, sillä mies jätti yhtyeen viikkoa ennen kiertuetta, mistä erityisesti rumpali Johnny Haro on ollut sosiaalisessa mediassa avoimesti käärmeissään.
Christopher Hall on vahvistanut myös kolmannen Dreaming-levyn olevan suunnitteilla alkuvuodelle 2014 ja lupailisi kovasti albumin jatkavan Stabbing Westward -vaikutteista suuntaa. Hän myös kaavailee tuottajaksi muun muassa HIMin kanssa työstänyttä John Fryeria.
Ensimmäisiä maistiaisia uudelta levyltä voidaan kuulla yhtyeen Soundcloud-sivulta, jonne on ladattu pieni pätkä Alone-kappaleesta. Alonella Hallin mukaan voi myös kuulla Walter Flakusin soitantaa.
Kolmannen Dreaming-albumin tekemiseen liittynyt dramatiikka on Christopher Hallin mukaan ohi. Yhtye on kertonut saaneensa levytyssopimuksen myötä paremman rahoituksen levyn tekemiseen ja Euroopan kiertueen suunnittelemiseen. Myös vuoden 2014 puolivälissä Walter Flakus ilmoitettiin liitetyksi yhtyeeseen.
Halloweenina 2014 Christopher Hall vahvisti Stabbing Westwardin paluun the Dreamingin nimellä. Samana päivänä myös julkaistiin uusi "Alone"-musiikkivideo, joka toimisi helmikuussa julkaistavan Rise Again-albumin debyyttisinglenä.
Monet vanhat Stabbing Westward -fanit ovat kritisoineet yhtyeen "radioystävällisyyttä" ja kaupallistumista edeltäjäänsä verrattuna. The Dreamingin jäsenet pukeutuvat keikoillaan täysin mustiin ja kitaristit ja basisti soittavat yleensä valkoisilla instrumenteilla. Yleensä Gibson Les Pauleilla ja Schecterin bassoilla. Yhtyeen musiikki on muuttunut Stabbing Westwardia instrumentaalisesti kevyemmäksi ja nopeammaksi, mutta sanoituksissaan edelleen yhtä ahdistunutta ja masentunutta, ellei enemmänkin. Yhtye on ottanut enemmän vaikutteita goottiteemasta, kuin Stabbing Westward, mikä erottuu eritoten Puppet-albumilla. Christopher Hallin mukaan yhtyeen debyytti oli kariutunut hänen ja Johnny Haron alkuperäisestä visiosta, jolloin Puppetilla he yrittivät korjata asiaa. Puppetin soundi olikin edeltäjäänsä raskaampi, tummanpuhuvampi ja hyökkäävämpi. Sisältäen silti tiettyjä popkoukkuja yhdessä, ellei toisessakin kappaleessa. Puppetilta tosin puuttuu teknisesti haastavat kitarasoolot, joita Etched in Bloodilla voi kuulla muun muassa Sticks and Stones-kappaleessa. Kitaravetoisuus ylinpäänsä on jäänyt taka-alalle. The Dreaminging ulkoasua ja soundia on pidetty hyvin merkittävänä 2000-luvun puolivälin emoyhtyeiden synnylle, ottaen vaikutteita goottirockin ulkoasusta, synthpopin ja punkin sointukierroista. Myös yhtyeen edeltäjää Stabbing Westwardia pidetään tärkeänä vaikuttajana kyseiselle tyylisuunnalle synkeillä ja itsetuhoisilla teemoillaan, mutta yhtyeen ulkoasu oli lähempänä perinteisempää rockia.
The Dreaming teki ensimmäisen kiertueensa Yhdysvalloissa vuonna 2006 Ill Ninon, Godheadin ja Ran kanssa. Suurin osa vuodesta 2007 meni heidän debyyttialbuminsa "Etched in Blood" nauhoittamisessa, sekä heidän soittaessaan loppuun Warped Tour -kiertuettaan. Vuonna 2008 he soittivat kolmen kuukauden kiertueen markkinoidakseen debyyttinsä ilmestymistä. Yhtyeen toisen albumin mainonnan vuoksi he soittivat 2011 Winter Tourin, joka sisälsi 12 keikkaa. Kaikki Yhdysvalloissa erinäsillä yökerhoilla. Viimeinen keikka oli sovittu Pops nightclubissa Illinoisin Saugetissa. Kiertue oli menestys ja tätä jatkettiin vielä Spring Tourilla ja Download This Tour -kesäkiertueella.
The Dreaming on tehnyt kaksi EP-levyä, joista ensimmäinen on myynyt noin 7 500 kappaletta, ja kaikki levyä edeltäneet julkaisut yhteensä noin 30 000 kappaletta ja Etched in Blood myi yli kultalevyrajan Yhdysvalloissa. Yhtyeellä on myös kaksi demoa.
Demo1 (2003/2004)
Demo2 (2003/2004)
"The Dreaming" (2005)
"Bonus Tracks" (2005)
"Dreamo" (2006)
"Club Re-mixes" (2007)Pre-Op on kokoelmalevyn kaltainen julkaisu, jota yhtye myi kiertueellaan 2008.
(*)=Virallinen jäsen