hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kreisleriana
Kreisleriana (op. 16) on kahdeksan fantasiaa pianolle käsittävä sarja, jonka Robert Schumann sävelsi neljässä päivässä huhtikuussa 1838. Hän omisti teoksensa Frédéric Chopinille.
Schumann sanoi vain saksalaisten voivan ymmärtää teoksensa nimen. Kreisler on E. T. A. Hoffmannin luoma hahmo.
Musiikkia lapsille
Musiikkia lapsille (; op. 65) on Sergei Prokofjevin vuonna 1935 säveltämä kahdentoista helpon pianokappaleen sarja. Sen esitti ensimmäistä kertaa säveltäjä itse Moskovassa 11. huhtikuuta 1936. Teos oli ensimmäisiä, jotka Prokofjev sävelsi palattuaan ulkomailta Neuvostoliittoon.
Taban Air
Taban Air (pers. تابان ایر) oli iranilainen lentoyhtiö, jonka perusti yhtiön toimitusjohtajana toiminut Asghar Abdollahpour vuonna 2004. Lentoyhtiöllä oli 16 kohdetta ja sen laivastoon kuului seitsemän konetta. Taban Airin solmukohtina toimivat Mašhadin kansainvälinen lentoasema ja Mehrabadin kansainvälinen lentoasema Teheranissa.
Yhtiö menetti toimilupansa 24.1.2010.
Taban Air perustettiin vuonna 2004 ja se sai toimiluvan vuonna 2006, jolloin se aloitti lentonsa. Taban Air työllisti noin 450 henkilöä. Lentoyhtiö joutui lopettamaan toimintansa 24. tammikuuta 2010, kun sen toimilupa evättiin Taban Airin lentoa 6437 kohdanneen onnettomuuden vuoksi.
Taban Airilla oli 16 kohdetta, joihin se liikennöi säännöllisesti.
Kaikkia Taban Airin koneita operoi toinen lentoyhtiö. Taban Airilla oli laivastossaan viisi Tupolev Tu-154M -konetta ennen lennon 6437 onnettomuutta, jolloin yksi Tupolev Tu-154M -koneista tuhoutui lentäjän yritettyä hätälaskua Mašhadiin siinä onnistumatta. Taban Airin BAe 146 -koneiden keski-ikä oli helmikuussa 2010 20,1 vuotta.
Lentolaivue 22
Lentolaivue 22 oli Suomen ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka perustettiin talvisodan aikana Lentorykmentti 2:n alaisuuteen. Laivue osallistui talvisodan ilmasotatoimiin, ja se lakkautettiin sodan jälkeen keväällä 1940.
Laivueen perustamiskäsky annettiin 10. tammikuuta 1940, ja 16. tammikuuta sen komentajaksi määrättiin kapteeni Erkki Heinilä. Heinilä sai tehtäväkseen koota laivueen henkilökunta muun muassa täydennysyksiköistä sekä ulkomaalaisista vapaaehtoisista. Laivueelle oli varattu kalustoksi Yhdysvalloista ostetut Brewster B-239 -hävittäjät, jotka olivat kokoonpantavina Ruotsissa, Saabin Trollhättanin tehtailla. Lentävän henkilökunnan ja teknisen henkilöstön suhteen valmis, vielä ilman lentokalustoa ollut laivue tukeutui Hollolan Pyhäniemen Vesijärven jäälle auratulle lentokentälle. Laivueeseen muodostettiin 23. helmikuuta 1940 1. lentue, jonka päälliköksi määrättiin luutnantti Aulis Bremer. Ensimmäiset neljä Brewster-konetta saapuivat laivueelle 1. maaliskuuta. Koneita ehti saapua laivueelle vielä ennen sotatoimien loppumista kaksi kappaletta. Laivue suoritti Brewster-kalustolla talvisodassa yhden tuloksettoman sotalennon. Laivueelle oli lisäksi sodan loppuvaiheessa alistettu Hurricane-hävittäjäkoneita Englannista noutanut Osasto Räty.
Talvisodan jälkeen laivue siirtyi Malmin lentokentälle. Laivueen henkilöstö siirrettiin 9. huhtikuuta 1940 Lentorykmentti 3:een perustettavan Lentolaivue 32:n rungoksi. Laivueen Brewster-kalusto luovutettiin 19. huhtikuuta 1940 Lentolaivue 24:lle.
Hiiriä ja ihmisiä (vuoden 1939 elokuva)
Hiiriä ja ihmisiä ("Of Mice and Men") on John Steinbeckin samannimiseen romaaniin pohjautuva elokuva vuodelta 1939. Elokuvan ohjasi Lewis Milestone. Elokuva ei saanut neljästä ehdokkuudestaan huolimatta yhtään Oscaria.
Pesäpallon Ykkössarja 1983
Pesäpallon ykkössarja 1983 oli Ykköspesiksen kolmas kausi. Sotkamon Jymy voitti sarjan ja sen ohella Mestaruussarjaan nousivat myös Kouvolan Pallonlyöjät ja Haminan Palloilijat.
Sotkamo, Kouvola ja Hamina nousivat mestaruussarjaan.
Sarjasta putosivat Halsuan Toivo, Jyväskylän Lohi ja Kauhajoen Karhu. Sarjaan nousivat suomensarjan lohkovoittajat Helsinki-Pesis, Vähänkyrön Viesti ja Muhoksen Pallo-Salamat.
Harmaapääkaija
Harmaapääkaija ("Psittacula finschii") on kaakkoisaasialainen kaijalaji, jonka esiintymisalue ulottuu Intian koillisosista Etelä-Kiinaan ja Indokiinaan. Aikaisemmin lajia pidettiin himalajankaijan alalajina. Sen holotyypin kuvaili Allan Octavian Hume Kollidoosta Myanmarista 1874. Hume nimesi lajin Otto Finschin kunniaksi.
Himalajankaija
Himalajankaija ("Psittacula himalayana") on aasialainen kaijalaji, jonka esiintymisalue ulottuu Afganistanista ja Länsi-Pakistanista Himalajan kautta Pohjois-Intiaan, Nepaliin, Bhutaniin ja Assamiin. Aikaisemmin harmaapääkaijaa pidettiin sen alalajina. Sen holotyypin kuvaili René-Primevère Lesson Himalajan laaksoista 1832.
Mandir
Mandir on hindulaisuuden temppeli. Se on yleensä pyhitetty jollekin jumalalle, ja keskeisellä paikalla on tämän jumalan kuva eli "marti". Pääjumalan lisäksi temppelissä kunnioitetaan yleensä myös muita tähän liittyviä jumalia. Temppelin seinissä ja muissa osissa on kuvia, jotka kertovat jumalan elämänvaiheista ja niihin liittyvistä tapahtumista. Paikoin on myös temppelialueita, joissa kullekin jumalalle on rakennettu oma temppelinsä.
Mandireita alettiin rakentaa noin 2000 vuotta sitten, kun bhakti eli henkilöityneille jumalille antautuminen yleistyi. Ne on usein rakennettu kivestä. Vanhimmat temppelit on kaiverrettu kallioon.
Kaikkien temppelien keskeinen arkkitehtuuri on samanlainen. Jumalan kuva "murti" on sijoitettu nelikulmaiselle korokkeelle. Sen yläpuolella nousee pyramidimainen, Meru-vuorta kuvaava kupoli. Tämä osa on kaikkein pyhin, ja siellä bramiinit suorittavat rituaalit. Keskeisen torni ympärillä on kolmelta sivulta avoin, pilarien kannattelema halli. Sinne uskovaiset kerääntyvät osallistuman rituaaleihin. Siellä suoritetaan myös uskonnolliset tanssit. Keskushallin ympärillä on pihamaa, joka voi olla avoin tai muurien suojaama. Pihamaalle tullaan portin eli "gopuramin" kautta.
Intian pohjoisosassa monia hindutemppeleitä tuhottiin islamin valta-aikana, joten etelässä on jäljellä enemmän vanhoja mandireita.
Hindutemppeliin saavuttaessa kengät jätetään ulkopuolelle.
Tuulikki Petäjäniemi
Leena Tuulikki Petäjäniemi (s. 24. syyskuuta 1942 Tampere) on entinen kokoomuksen kansanedustaja (1979–1987) ja tasa-arvovaltuutettu (1991–1994). Hän on myös toiminut Elinkeinoelämän valtuuskunnan johtajana (1995–1999). Petäjäniemi on ollut Ylen Aamu-TV:n Jälkiviisaiden vakiokeskustelija. Nykyisin hän toimii yritys- ja yhteisökonsulttina.
Indokiinankaija
Indokiinankaija ("Psittacula roseata") on kaakkoisaasialainen kaijalaji, jonka esiintymisalue ulottuu Intian koillisosista Myanmariin, Thaimaahan ja Indokiinaan. Sen holotyypin kuvaili Biswamoy Biswas Gunjongista Assamista 1951.
Keralankaija
Keralankaija ("Psittacula columboides") on Lounais-Intian Länsi-Ghattien vuoristossa tavattava kaija. Sen holotyypin kuvaili Nicholas Aylward Vigors Aneichardiista, entisestä Travancoresta 1830. Keralankaija koiraalla on musta ja turkoosi kaularengas. Pituutta kertyy pitkän ja kapean pyrstön takia 38 cm. Se elää vuorenrinteillä ainavihannissa lehtimetsissä, mutta varsinkin levinneisyysalueen reunoilla sitä tapaa myös kuivemmissa metsissä luumupääkaijan seurassa. Keralankaija viihtyy pienissä parvissa, jotka ovat meluisia: äänet ovat kimeitä ja kaksitavuisia huutoja. Sen ravintoon kuuluvat silmut, mesi, siitepöly, marjat ja hedelmät, etenkin viikunat. Keralankaijat hyödyntävät metsien laitamien viljelmät ja herkuttelevat viljapelloilla ja hedelmätarhoilla. Se munii vuoraamattomaan puunkoloon.
Luumupääkaija
Luumupääkaija ("Psittacula cyanocephala") on eteläaasialainen kaija, jonka esiintymisalue käsittää koko Intian niemimaan ja Sri Lankan sekä osia Pakistanista, Nepalista ja Bhutanista. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné Gingistä Tamil Nadusta 1766. Luumupääkaijakoiraan pää on tuntomerkki josta ei voi erehtyä. Sillä on lisäksi purppuranpunainen hartialaikku siivessä ja keltainen pyrstöntyvi. Naaras on himmeämmän värinen. Lajille kertyy pituutta 33 cm. Luumupääkaija on eloisa papukaija, joka viihtyy pienissä parvissa. Se ääntelee lyhyin, kimein ja kirkuvin huudoin, jotka ovat kuitenkin varsin sointuvia. Luumupääkaijan elinympäristöä on lämpimät rinnemetsät ja metsäiset tasangot. Se suosii metsänreunoja viljelysten lähellä, missä se voi poiketa syömään riisiä ja muita viljoja. Luumupääkaija on hyvin valpas ruokaillessaankin. Siementen lisäksi ravintoon kuuluvat kukkien mesi, marjat ja hedelmät, etenkin viikunat. Linnut kerääntyvät levolle öisin suuriksi parviksi, mutta pesimäaikana parit nukkuvat pesissään ja vartioivat sitä tarkasti. Pesä sijaitsee puussa ontossa oksassa tai vanhassa tikankolossa.
Božidar Bandović
Božidar Bandović (, s. 30. elokuuta 1969) on serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Bandović pelasi nuoruusvuotensa FK Sutjeska Nikšićissä, mutta varsinaisen ammattilaisuransa hän aloitti yhdysvaltalaisessa St. Louis Steamersissa 1986. Seuran lopetettua toimintansa 1988 Bandović palasi Jugoslaviaan ja edusti kolmen kauden ajan FK Sutjeskaa. Vuonna 1992 hän siirtyi suurseura Belgradin Punaiseen tähteen, jossa pelasi kolmen kauden ajan. Peliaika jäi kuitenkin varsin vähäiseksi ja 1995 hän jatkoi uraansa kreikkalaisessa Ethnikosissa. Hän edusti uransa loppuvuodet eri seuroja Kreikassa pelaten myös Olympiakosissa ja PAOK Thessalonikissa.Peliuransa jälkeen Bandović on toiminut scouttina Olympiakosin organisaatiossa. Syyskuussa 2009 hän nousi lyhyeksi aikaa seuran vastuuvalmentajaksi Temur Ketsbaian potkujen jälkeen kunnes Zico otti seuran valmmenusvastuun.
Brasilialaisvalmentaja sai kuitenkin potkut jo tammikuussa 2010 ja Bandovićista tuli seuran uusi päävalmentaja Andreas Niniadisin toimiessa hänen kakkosvalmentajanaan. Hänen johdollaan seura sijoittui lopulta Kreikan liigassa viidenneksi.
Joulukuun alussa 2010 Bandović siirtyi AO Kerkyran peräsimeen. Hänen johdollaan pääsarjaan noussut seura sijoittui lopulta sijalle 12 ja varmisti sarjapaikkansa kahdeksan pisteen turvin. Kausi 2011/12 lähti käyntiin surkeasti ja Bandović erosi sarjan hännillä majailleen seuran peräsimestä marraskuussa 2011.
Tammikuussa 2012 Bandović allekirjoitti kauden loppuun ulottuvan sopimuksen AEL Larissan kanssa. Pesti jäi kuitenkin vain kolmen ottelun mittaiseksi. Heinäkuussa 2012 serbialainen jatkoi uraansa Azerbaidžanin valioliigassa pelaavan FK Bakun päävalmentajana. Seura sijoittui hänen johdollaan liigassa viidenneksi ja putosi maan cupista välierissä. Kauden jälkeen Bandović jätti seuran.
Mauritiuksenkaija
Mauritiuksenkaija ("Psittacula eques", myös "P. echo") on Mauritiuksen saarella kotoperäisenä esiintyvä uhanalainen kaijalaji. Se on hävinnyt Réunionilta jo satoja vuosia sitten. Laji oli sukupuuton partaalla myös Mauritiuksella, mutta laajojen suojelutoimien ja siirtoistutusten ansiosta sen kanta oli jo 343 yksilöä vuonna 2007. Lajin holotyypin kuvailivat Newtonin veljekset Mauritiukselta vuonna 1876.
Nikobaarienkaija
Nikobaarienkaija ("Psittacula caniceps") on Nikobaarien saariryhmän kotoperäinen kaija. Sen holotyypin kuvaili Edward Blyth Nikobaareilta 1846.
Pitkäpyrstökaija
Pitkäpyrstökaija ("Psittacula longicauda") on kaakkoisaasialainen kaijaaji, jonka esiintymisalue käsittää Borneon, Sumatran, Malakan niemimaan kärjen, Andamaanit, Nikobaarit sekä näitä saaria ympäröivät pienemmät saaret. Sen holotyypin kuvaili Pieter Boddaert Malakasta 1783.
Proteins@home
Proteins@home ("proteins at home") ol hajautetun laskennan projekti BOINC-alustalle. Projekti aloitettiin vuoden 2006 marraskuussa École polytechniquessa, Ranskassa.
Punarintakaija
Punarintakaija ("Psittacula alexandri") on kaakkoisaasialainen kaija, jonka laaja esiintymisalue ulottuu Himalajan alarinteiltä Intian pohjoisosista ja Nepalista Etelä-Kiinaan ja Hainaniin sekä Indokiinaan. Eri alalajeja elää myös Indonesian Jaavalla, Balilla, Etelä-Borneossa, sekä Andamaaneilla ja eräillä pienemmillä saarilla. Lajista tunnetaan kaikkiaan kahdeksan alalajia. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné Jaavalta 1758.
Seychellienkaija
Seychellienkaija ("Psittacula wardi") oli Seychellien Mahén ja Silhouetten saarten kotoperäinen kaija, jonka viimeinen yksilö kerättiin 1881. Se oli harvinainen jo 1867, jolloin Edward Newton kuvaili sen holotyypin. Maailman museoissa on säilynyt noin kymmenen näytettä lajista.
J. G. Leistenius
Jakob Gabriel Leistenius (15. huhtikuuta 1821 Suoniemi – 4. tammikuuta 1858 Viipuri) oli suomalainen lehtori, runoilija ja sanomalehtimies joka käytti nimimerkkiä "-br-L".
Leisteniuksen vanhemmat olivat Suoniemen kappalainen Jakob Gabriel Leistenius ja hänen 1. vaimonsa Ulrika Helena Inberg. Hän kävi Porin ja Turun triviaalikouluja sekä Turun lukiota päästen ylioppilaaksi 1842. Leisten valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1853. Hän toimi Viipurin lukion vt. toisena latinan kielen lehtorina 1849–1850 ja vakinaisena lehtorina vuodesta 1850. Leistenista tuli Viipurin yläalkeiskoulun konrehtori 1857.
Leistenius oli naimisissa vuodesta 1850 Viipurin läänin Uudenkirkon kirkkoherran Gustaf Vilhelm Wireniuksen lesken Katarina Lovisa Nordströmin kanssa.
Srilankankaija
Srilankankaija ("Psittacula calthorpae"), myös "P. calthropae", on Sri Lankan kotoperäinen kaija. Sen holotyypin kuvaili Edward Blyth Ceylonista 1849.
Tiibetinkaija
Tiibetinkaija ("Psittacula derbiana") on aasialainen kaija, jonka esiintymisalue käsittää Lounais-Kiinan, Kaakkois-Tiibetin ja Koillis-Assamin. Sen holotyypin kuvaili Louis Fraser häkkilinnusta 1852. Fraser nimesi lajin Edward Stanleyn kunniaksi.
Fluoribentseeni
Fluoribentseeni eli fenyylifluoridi (CHF) on bentseenin johdannainen, jossa yksi vetyatomeista ja korvautunut fluoriatomilla.
Fluoribentseeni on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä, jolla on aromaattisille yhdisteille tyypillinen haju. Yhdiste liukenee veteen hieman. Aine reagoi voimakkaasti vahvojen hapettimien kanssa.
Toisin kuin kloori- tai bromibentseeni fluoribentseeni ei reagoi vahvojen emästen kanssa vapauttaen halogeenin vety-yhdistettä, jolloin muodostuisi bentsyynivälituote. Tämä johtuu fluoribentseenin vahvasta C–F-sidoksesta. Butyylilitium-yhdisteiden kanssa se reagoi muodostaen bentsyyniä ja litiumfluoridia.
Fluorobentseeniä valmistivat ensimmäisen kerran italialaiset kemistit Emanuele Paternò ja Oliveri vuonna 1883. He valmistivat p-fluoribentseenisulfonihappoa ja kuumensivat sitä väkevän suolahapon kanssa, jolloin muodostui fluoribentseeniä.
Vuonna 1886 Otto Wallach kehitti menetelmän tuottaa fluoribentseeniä niin kutsutulla diatsopiperididimenetelmällä. Ensimmäisessä vaiheessa aniliinista valmistetaan fenyylidiatsoniumsuola, josta valmistetaan piperididi, joka hajotetaan väkevällä vetyfluoridilla ja kuumennuksella fluoribentseeniksi.
Wallach valmisti fluoribentseeniä myös toisella tavalla. Hän valmisti yhdistettä lisäämällä aniliinia ja natriumnitriittiä kylmään vetyfluoridiin ja kuumensi seoksen. Tämä tapa yleistyi teollisuudessa 1940-luvulla.
Wallachin menetelmien ongelma on se, että niissä joudutaan käyttämään erittäin myrkyllistä väkevää vetyfluoridia. Tämän vuoksi erityisesti laboratorioissa fluoribentseeniä valmistetaan Balz–Schiemann-menetelmällä, jonka Günther Balz ja Günther Schiemann julkaisivat vuonna 1927. Menetelmässä diatsoniumsuola reagoi tetrafluoroboraatti-ionin kanssa muodostaen liukenemattoman diatsoniumtetrafluoriboraattisuolan. Fluoribentseeniä vapautuu, kun suolaa kuumennetaan. Lisäksi muodostuu typpikaasua ja booritrifluoridia.
Fluoribentseeniä voidaan valmistaa myös syklopentadieenin ja difluorikarbeenin välisellä reaktiolla. Difluorokarbeenia voidaan tuottaa esimerkiksi difluorikloorimetaanin pyrolyysillä. Syklopentadieeni ja difluorokarbeeni reagoivat 550–670 °C lämpötilassa ja syklisen välituotteen hajotessa muodostuu fluoribentseeniä.
Fluoribentseeniä käytetään teräksen valmistuksessa hiilipitoisuuden kontrollointiin, lääkeaineiden, hyönteismyrkkyjen ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteeseissä sekä liuottimena F-NMR-spektrometriassa.
Peregrinos
Peregrinos (kreik.) tai Peregrinus (lat.) on antiikinaikainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:Peregrinus (lat. "muukalainen") oli Rooman valtakunnassa vapaana asuva henkilö, jolla alun perin ei ollut kansalaisoikeuksia. Peregrinusten oikeusasioita hoiti erityinen preettori, "praetor peregrinus". Peregrinuksille myönnettiin kansalaisoikeudet Caracallan hallitessa vuonna 212 jaa.
Abraham Engblom
Abraham Engblom (12. maaliskuuta 1804 Turku – 6. elokuuta 1865 Velkua) oli suomalainen kappalainen ja uskonnollisen kirjallisuuden suomentaja.
Engblomin isä oli turkulainen tullijahdin päällysmies Karl Engblom ja äiti luultavasti Maria Kristina Åström. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1822. Engblom vihittiin papiksi 1826. Hän toimi pappina Uskelassa, Tottijärvellä, Aurassa, Huittisissa, Tarvasjoella, Kullaalla ja Velkuassa. Engblomista tuli Iniön kappalainen 1835.
Engblom oli naimisissa vuodesta 1827 Maria Gustava Lindvallin kanssa.
Neljä etydiä pianolle
Neljä etydiä pianolle on Sergei Prokofjevin säveltämä neljästä etydistä koostuva teos pianolle. Se on vuodelta 1909. Ensimmäistä kertaa sen esitti 21. helmikuuta 1910 Moskovassa säveltäjä itse.
Blagojevo
Blagojevo (, ) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Udoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vaškan sivujoen Venjun varrella 56 kilometriä piirin keskuksesta Koslanista länteen. Taajamasta on rautatieyhteys Mikuniin. Asukkaita on 2 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1968 perustetusta bulgarialaisten metsureiden asutuksesta. Se on nimetty Bulgarian sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen perustajan Dimităr Blagoevin mukaan. Vuonna 1975 Blagojevo sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuonna 1989 asukkaita oli 4 700 henkeä. Bulgarialaiset metsätyöläiset muuttivat pois 1990-luvun alussa.
Fredrik Hertzberg
Fredrik Hertzberg (1. lokakuuta 1808 Pori – 9. marraskuuta 1865 Loimaa) oli suomalainen rovasti, filosofian tohtori ja lukion rehtori.
Hertzbergin vanhemmat olivat porilainen pellavankutoja Johan Hertzberg ja Maria Fager. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1827. Hertzberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1834, maisteriksi 1836, lisensiaatiksi 1838 ja tohtoriksi 1840. Hänet vihittiin papiksi 1844.
Hertzberg toimi Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1836–1839 ja yliopiston kreikkalaisen kirjallisuuden dosenttina 1837–1843. Hän oli Satakuntalaisen osakunnan kuraattori 1838–1843. Sen jälkeen Hertzberg oli Turun lukiossa kreikan kirjallisuuden lehtorina 1843–1858 ja rehtorina 1850–1858. Vuodesta 1858 hän oli Loimaan kirkkoherrana. Hertzberg sai rovastin arvon 1856 ja lääninrovasti hänestä tuli 1862. Hän oli pappissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä 1863–1864.
Fredrik Hertzberg oli naimisissa vuodesta 1837 lähtien Johanna Matilda Hummelinin kanssa. Heillä oli yhdeksän lasta, joista kaksi kuoli pieninä. Lapsista tunnetuin oli kirjailija Rafael Hertzberg.
Marcel Łoziński
Marcel Łoziński (s. 17. toukokuuta 1940 Pariisi, Ranska) on puolalainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on ohjannut vuodesta 1972 alkaen yli 30 elokuvaa. Hän on saanut lukemattomia palkintoja ja ollut ehdokkaana Oscar-palkinnon saajaksi 1995 parhaasta lyhytelokuvasta elokuvallaan "89 mm od Europy" (1993), joka sai European Film Awardsin parhaan dokumenttielokuvan palkinnon ja viisi muuta palkintoa. Kaiken kaikkiaan hänen elokuvansa ovat saaneet lähes 30 merkittävää palkintoa. Łoziński on puolalaisen elokuvan suuria nimiä.
Łoziński on opettanut Puolassa elokuvantekemistä ja kasvattanut kokonaisen ohjaajasukupolven. Kommunistinen sensuuri on vaikuttanut aikoinaan huomattavalla tavalla hänen työhönsä myös siten, että se tuo esiin poikkeuksellista luovuutta.
Hän työskenteli muun muassa yhdessä Krzysztof Kieślowskin kanssa aikana, jolloin Puolassa oli sensuurista huolimatta tarjolla parhaat mahdolliset välineet. Nykyelokuvan tekoa hän kritisoi siten, että sensuuri on kaupallisuus, joka hyväksyy vain seksin, raakuuden ja väkivallan, joista katsoja ei löydä itseään.
Łoziński on vieraillut Suomessa 2010 DocPoint-festivaalilla.
Sinfonia nro 2 (Schumann)
Robert Schumannin toinen sinfonia C-duurissa (op. 61) on järjestyksessä oikeastaan säveltäjän kolmas. Sitä ennen hän oli ennättänyt säveltää ensimmäisen sinfoniansa ja ensimmäisen version neljännestä sinfoniastaan.
Sinfonia nro 2 on sävelletty vuosina 1845–1846. Sen kantaesitti Leipzigissä Mendelssohn.
Moritz Hornborg
Alexander Moritz (Mauritz) Karl Hornborg (21. syyskuuta 1813 Uusikirkko – 22. kesäkuuta 1856 Porvoo) oli suomalainen opettaja, runoilija ja sanomalehtimies. joka käytti nimimerkkejä "-z-", "zg" ja "-z-g".
Hornborgin vanhemmat olivat Uudenkirkon kirkkoherra Anders Bogislaus Hornborg ja Brita Sofia Nordberg. Hän kävi Pietarissa saksalaista St. Petrin koulua ja Viipurin lukiota päästen ylioppilaaksi 1832. Hornborg valmistui filosofian kandidaatiksi 1838 ja maisteriksi 1840. Hän toimi Haminan piirikoulun vt. opettajana 1839, Haminan kadettikoulun vt. venäjänopettajana 1839–1840 ja Loviisan triviaalikoulussa venäjänopettajana vuodesta 1840. Hornborg jatkoi samassa virassa koulun siirryttyä Porvooseen yläalkeiskouluksi 1841. Hänestä tuli koulun konrehtori 1845.
Moritz Hornborg oli naimisissa vuodesta 1839 Vendla Johanna Laguksen kanssa. Heidän poikansa oli senaattori ja valtioneuvos Anders Mauritz Hornborg.
Mežduretšensk (Komi)
Mežduretšensk (ven. ja komiksi Междуре́ченск) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Udoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mezen ja Vaška -jokien välisellä alueella 41 kilometriä piirin keskuksesta Koslanista lounaaseen. Taajaman kautta kulkee Kotlasin ja Vorkutan väliseltä rautatieltä Mikunissa haarautuva sivurata. Asukkaita on 1 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1970 rakennetusta bulgarialaisten metsureiden asutuksesta. Vuonna 1975 se sai kaupunkimaisen taajaman aseman. Vuonna 1989 asukkaita oli 3 300 henkeä.
Herakleios (filosofi)
Herakleios (; 300-luku) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi, jota vastaan keisari Julianus Apostata kirjoitti seitsemännen puheensa.
Julianus kertoo, kuinka Herakleios esitti hänen edessään allegorisen faabelin, jossa Herakleios otti itselleen Juppiterin osan ja antoi keisarille Panin osan. Vaikka Julianus loukkaantui faabelista ja siitä, miten epäkunnioittavasti Herakleios mainitsi jumalat, keisari pysyi silti vaiti, koska pelkäsi muutoin vaikuttavansa vainoharhaiselta. Kohtaaminen sattui Konstantinopolissa.
Julianus kirjoitti myöhemmin pitkän esityksensä selittääkseen, että kyynikon tulisi olla kaiken teeskentelyn ja petoksen vihollinen, eikä sepitellä faabeleita; ja mikäli kyynikko sepittää faabeleita, niiden tulisi olla vakavia, opettavaisia ja uskonnollisia.
Meille on säilynyt tietoa myös toisesta tapauksesta, jossa Herakleios uhmasi usurpaattori Procopiusta, joka oli Julianuksen sukulainen. Tämä on saattanut tapahtua silloin, kun Procopius pyrki (ja lopulta epäonnistui) valtaamaan Rooman valtakunnan Julianuksen seuraajan Jovianuksen kuoltua.
Hiustenkuivain
Hiustenkuivain tai hiustenkuivaaja on sähkökäyttöinen kodinkone, joka on tarkoitettu hiusten kuivaamiseen laitteen puhaltaman kuuman tai kylmän ilman avulla. Hiustenkuivaaja kehitettiin 1800-luvun lopussa, ja ensimmäisen tunnetun mallin suunnitteli ranskalainen Alexandre F. Godefoy.
Työvoimapoliittinen lausunto
Työvoimapoliittinen lausunto on työ- ja elinkeinotoimiston työttömyyskassalle tai Kelalle antama lausunto työnhakijan oikeudesta työttömyysetuuteen. Lausunto laaditaan kun henkilö on ilmoittautunut TE-toimistoon työnhakijaksi.
Työvoimavirkailija rekisteröi hakijan työ- ja elinkeinotoimiston tietojärjestelmään ja selvittää samassa yhteydessä hakijan edellisen työsuhteen päättymisen. Asiakkaan tulee todisteellisesti selvittää edellisen työn päättyminen, ja todistukseksi kelpaa työnantajan kirjallinen irtisanomis- ja lomautusilmoitus tai työntekijän oma työsopimuksen irtisanomisilmoitus. Mikäli hakija ei toimita selvitystä, työvoimavirkailija laatii lausunnon ilman selvityksiä ja antaa sen tiedoksi asiakkaalle.
Kun työnhakija on selvittänyt kokonaisuudessaan edellisen työsuhteen päättymisen, työvoimavirkailija laatii sitovan työvoimapoliittisen lausunnon ja toimittaa sen Kelaan tai ammattiliiton työttömyyskassaan, mikäli asiakas on kassan jäsen. Lausunto toimii maksatusperusteena työttömyyden alkuvaiheessa. Mikäli työvoimavirkailija katsoo työnhakijan itse aiheuttaneen työttömyyden omilla toimenpiteillään, Kela ei maksa peruspäivärahaa tai työmarkkinatukea 90 päivän ajalta siitä lähtien, kun hakija on ilmoittautunut työnhakijaksi. Mikäli virkailija taas katsoo työnhakijan olevan itse syytön työttömyyteen, Kela aloittaa peruspäivärahan tai työmarkkinatuen maksamisen viiden arkipäivän omavastuuajan jälkeen siitä päivästä jolloin hakija ilmoittautui TE-toimistoon työnhakijaksi.
Työvoimavirkailija selvittää vain edellisen työn päättymisen syyn ja toimittaa siitä lausunnon Kelaan, eikä lausunnosta voi valittaa. Valituksen voi tehdä vasta Kelan maksatuspäätöksestä, jossa Kela on selvittänyt tarkemmin edellistä työsuhdetta; valitus osoitetaan työttömyysturvan muutoksenhakulautakunnalle. Työvoimavirkailijan laatima kielteinen työvoimapoliittinen lausunto toimii työttömyysturvan maksatusesteenä alkuvaiheessa sekä odotusaikana, jota kutsutaan karenssiksi. Karenssiaikoja työvoimavirkailija voi laatia myöhemminkin työttömyyden aikana, jos laki antaa siihen perusteet.
Työnhakija voi menettää oikeutensa työttömyysetuuteen määräajaksi, jos hän ei noudata työttömyysturvalain 2. luvussa mainittuja ehtoja. Korvaukseton määräaika, niin sanottu karenssi, on harkinnanvarainen. Karenssipäätöksestä voi valittaa. Karenssi ei estä toimeentulotuen hakemista.
Usogorsk
Usogorsk (ven. ja komiksi Усого́рск) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Udoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mezeniin laskevan Us-joen suussa 15 kilometriä piirin keskuksesta Koslanista länteen. Taajamasta on rautatieyhteys Mikuniin, jonne on matkaa 167 kilometriä. Asukkaita on 5 200 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1960-luvulla perustetusta bulgarialaisten metsureiden asutuksesta. Vuonna 1973 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuonna 1989 asukkaita oli 11 300 henkeä. Bulgarialaisten metsätyöt loppuivat 1990-luvun alussa. Sen jälkeen Usogorskin väkiluku on laskenut voimakkaasti. Nykyään tärkein elinkeino on puunhankinta- ja jalostus. Taajamassa on keskikoulu ja lasten luomistyön keskus.
Herman Kellgren
Abraham Herman August Kellgren (21. tammikuuta 1822 Kuopio – 25. syyskuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä, runoilija ja Helsingin yliopiston itämaisen kirjallisuuden professori.
Kellgrenin vanhemmat olivat apteekkari Johan August Kellgren ja hänen ensimmäinen vaimonsa Maria Magdalena Nylander. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1838. Kellgren valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1850.
Kellgren toimi Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1844–1851, yliopiston sanskritin kielen ja kirjallisuuden dosenttina 1849–1854 ja itämaisen kirjallisuuden professorina vuodesta 1854. Kellgren oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran sihteerinä 1845–1846 ja rahastonhoitajana 1849–1851
Herman Kellgren oli naimisissa vuodesta 1849 lähtien professori Johan Jakob Tengströmin tyttären Anna Sofia Tengströmin kanssa.
Koslan
Koslan (komiksi ja venäjäksi Кослан) on kylä, maalaiskunta ja Udoran piirin hallinnollinen keskus Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Mezen-joen rannalla 270 kilometriä tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista luoteeseen. Asukkaita on 2 700 henkeä (vuonna 2002).
Koslan on Mezenin jokivarren vanhimpia komien asutuksia. Se mainitaan kirkonkylänä ensimmäisen kerran vuonna 1554. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, metsästystä ja kalastusta. Vuonna 1929 Koslanista tuli Udoran piirin keskus. Vuonna 1960 perustettiin Koslanin metsätyökeskus ja seudun kolhoosit yhdistettiin sovhoosiksi. Vuonna 1974 otettiin käyttöön Mikunin ja Udoran piirin välinen rautatie. Vuonna 1994 kylässä oli 4 300 asukasta, mutta sen jälkeen väkiluku on laskenut huomattavasti.
Giorgio Duboin
Giorgio Duboin (s. 30. syyskuuta 1959 Torino) on italialainen bridgenpelaaja. Hän on toinen bridgen maailmanrankingilla. Aikaisemmin hän pelasi usein Norberto Bocchin kanssa. Nykyään hän pelaa Antonio Sementan kanssa.
Duboin voitti World Team Olympiad -turnauksen vuonna 2000 joukkuetovereinaan Norberto Bocchi, Lorenzo Lauria, Alfredo Versace, Dano De Falco, Guido Ferraro. Vuonna 2004 hän voitti samaisen turnauksen joukkuetovereinaan Norberto Bocchi, Fulvio Fantoni, Lorenzo Lauria, Claudio Nunes ja Alfredo Versace. Hän voitti Bermuda Bowlin vuonna 2005 samalla joukkueella kuin vuotta aikaisemmin. Hän voitti myös World Mind Sports Games -turnauksen vuonna 2008. Joukkueessa pelasi Norberto Bocchin tilalla Antonio Sementa.
Sigrid Vaasa
Sigrid Vaasa (1566–1633) oli Ruotsin kuninkaan Eerik XIV:n ja hänen puolisonsa Kaarina Maununtyttären tytär.
Hän asui lapsuudessaan äitinsä Kaarina Maununtyttären kanssa Liuksialan kartanossa ja jäätyään kahdesti leskeksi palasi asumaan sinne kuolemaansa asti. Vuonna 1597 hän avioitui Henrik Klaunpoika Tottin kanssa. Sen jälkeen oli Kirkniemen ja Sjundbyn kartanoiden emäntä. Heidän lapsistaan merkittävin oli Åke Tott, joka sai mainetta kuningas Kustaa II Aadolfin johtamissa sodissa. Kaarle-herttuan ja Sigismundin valtataistelun aikana Henrik Tott asettui suomalaisten aatelismiesten ja sitä kautta myös Sigismundin puolelle, minkä vuoksi hän joutui pakenemaan maasta ja kuoli ilmeisesti noin vuonna 1603 maanpaossa. Sigrid solmi uuden avioliiton vuonna 1609 Natt och Dag -sukuun kuuluvan Nils Nilsinpojan kanssa, muutti Ruotsiin mutta jäi neljän vuoden kuluttua leskeksi. Leskeksi jäätyään hän palasi Suomeen ja kuoli Liuksialassa.
Janne Lundmark
Johan Henrik (Janne) Lundmark (1806 Espoo – 1855 Helsinki) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Interstate 580
Interstate 580 voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain Interstate Highway Systemin tieyhteyksiä:
Interstate 680
Interstate 680 voi tarkoittaa seuraavia Interstate Highway Systemiin kuuluvia pääteitä Yhdysvalloissa:
Aikino
Aikino (, ) on kylä, maalaiskunta ja Ust-Vymin piirin hallinnollinen keskus Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdan rannalla 96 kilometriä tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista luoteeseen. Asukkaita on 3 500 henkeä (vuonna 2002).
Nykyisen kylän vanhin osa Šežam mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1586. Varsinainen Aikinon kylä syntyi 1600-luvun alussa. Sen nimitys perustuu komin sanoihin "aika" ’appi’ (aikaisemmin ehkä ’mies’) ja "tyla" ’kaski’. 1800-luvun puolivälissä perustettiin Aikinon volosti, johon kuului suurin osa nykyisen Ust-Vymin piirin alueesta. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, metsästystä ja kalastusta. Vuonna 1943 Aikinosta tuli Ust-Vymin piirin keskus.
Theodor Clásen
Alexis Theodor Clásen (24. huhtikuuta 1827 Oulu – 24. syyskuuta 1855 Cressona, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli suomalainen kirjallisuuden tutkija ja Helsingin yliopiston estetiikan ja uudemman kirjallisuuden vt. professori.
Clásenin vanhemmat olivat lääninsihteeri, laamanni Johan Fredrik Clásen ja hänen 2. vaimonsa Katarina Wacklin. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1843. Clásen valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1847 sekä teki dosentin väitöskirjansa 1851. Hän opiskeli vielä kesällä 1853 Englannissa.
Clásen toimi Helsingin yksityislyseon historian opettajana 1852–1854 ja Helsingin yliopistossa uudemman kirjallisuuden dosenttina 1852–1853 sekä estetiikan ja uudemman kirjallisuuden vt. professorina vuodesta 1853. Hän työskenteli myös Helsingfors Morgonbladetin toimituksessa 1852.
Clásen oli virkavapaalla vuodesta 1854. Hän kuoli ollessaan matkalla Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa.
Žešart
Žešart (, ) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Ust-Vymin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdan rannalla 32 kilometriä piirin keskuksesta Aikinosta lounaaseen. Neljän kilometrin päässä taajamasta on Kotlasin ja Mikunin välisen rautatien Žešartin asema. Asukkaita on 9 400 henkeä (vuonna 2009).
Žešartin kirkonkylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1586. 1800-luvun lopussa se oli Vytšegdan alajuoksun suurin kylä. Vuonna 1946 avattiin vaneritehdas, jonka rakentamiseen osallistui seudulle karkotettuja saksalaisia ja ukrainalaisia. Vuonna 1961 Žešart sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuonna 1989 asukkaita oli 12 700.
Vähälä
Vähälä Logistics Oy on vuonna 1937 perustettu suomalainen kappaletavarakuljetuksiin erikoistunut yritys. Yhtiön liikenteen keskuspaikka on Jyväskylä. Terminaaleja on myös Oulussa, Ylivieskassa, Rovaniemellä ja Kemissä. Yhtiö on rakentamassa Jyväskylän Kanavuoreen, Valtatien 9 varrella 15 miljoonaa euroa maksavaa terminaalia, jonka on tarkoitus valmistua vuonna 2011. Yhtiön vanha terminaali Seppälässä on myynnissä.
Yhtiön perustaja Lauri Vähälä johti yritystä vuoteen 1975 asti, jolloin yritys siirtyi hänen pojilleen. Veljeksiltä yhtiö siirtyi vuonna 2009 Jukka Vähälän lapsille.
Vähälä (täsmennyssivu)
Vähälä voi viitata johonkin seuraavista:
Vorgašor
Vorgašor (komiksi ja venäjäksi Воргашор) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Vorkutan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Vorgašor-joen alkulähteitä 30 kilometriä Vorkutasta luoteeseen. Asukkaita on 18 900 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunnan nimi perustuu komin sanoihin "vorga" ’uoma, painauma’ ja "šor" ’puro’. Se on saanut alkunsa vuonna 1939 löydetyn hiiliesiintymän yhteyteen perustetusta vankileiristä. 1940–1950-lukujen vaihteessa rakennettiin Vorga-Šorin rautatieasema ja kaivostaajama. Vuonna 1964 Vorgašor sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuosina 1965–1888 se oli Vorkutan Komsomolin piirin keskus.
Severstalin tytäryhtiön Vorkutaugolin omistama Vorgašorin kaivos on Euroopan-puoleisen Venäjän suurin kivihiilen tuotantolaitos. Kymmenen vuoden ajaksi tehdyn kehittämissuunnitelman mukainen vuosikapasiteetti on neljä miljoonaa tonnia vuodessa.
Suhoi Su-57
Suhoi Su-57 on Venäjän ilmavoimien viidennen sukupolven häiveominaisuuksilla varustettu taistelukone. Läntisten asiantuntijoiden mukaan koneessa on merkittäviä ja huomattavia ongelmia häiveominaisuuksissa ja se edustaa viidettä sukupolvea vain nimellisesti.
Kone on kehitetty Venäjän ilmavoimille PAK FA -ohjelmassa. Suhoi-suunnittelutoimisto voitti tarjouskilpailun kehitystyöstä huhtikuussa 2002. Ensimmäinen prototyyppi PAK FA T-50 lensi ensilentonsa Kaukoidässä 29. tammikuuta 2010.
Kone sai nimen Su-57 elokuussa 2017.
Koneen on sanottu täyttävän viidennen sukupolven hävittäjän ominaisuudet vain nimellisesti. Koneen viidennen sukupolven ominaisuuksi on sanottu häiveominaisuudet, AESA-tutkaominaisuudet ja jatkuva yliääninopeus ().
Suhoi aloitti koneen kehityksen voitettuaan tarjouskilpailun huhtikuussa 2002. Koneen ulkoasu esiteltiin joulukuussa 2004. Kesällä 2009 suunnitelmat toimitettiin KnAAPO:n tehtaalle Komsomolsk-na-Amureen, jossa rakennettiin kolme prototyyppiä.
Eri komponentteja ovat kehittäneet Tihomirovin instrumenttisuunnitteluinstituutti, joka kehittää tutkaa ja tulenjohtojärjestelmää Su-35BM:n vastaavien pohjalta. Koneen moottoreina oli aluksi AL-31:sta edelleen kehitetyt Saturn 117S:t, mutta lopulliseen versioon asennettiin uudet tehokkaammat tyyppimerkinnältään Saturn-Lyulka AL-41F1 moottorit.
Koneen tarkkoja spesifikaatioita ei ole julkaistu, mutta sen on arvioitu olevan Su-27:n mittoja vastaava raskashävittäjä, lentoonlähtömassaltaan noin 30 tonnia.
Aseistuksena voi olla 8 R-77-ilmataisteluohjusta, kaksi pitkän matkan (400 km) ilmataisteluohjusta tai kaksi 1500 kg meritorjuntaohjusta.
Koneen tilausmäärä on pudotettu suunnitellusta 52:sta 12:sta kappaleeseen.
Jotkin läntiset asiantuntijat ovat arvioineet, että konetyyppi ei olisi laajemmassa palveluskäytössä ennen vuotta 2027. Syynä pidetään kustannusten ylitykset ja kehityksessä aiheutuneita ongelmia. Vuonna 2018 eräiden lähteiden mukaan projekti on keskeytetty ja hävittäjä ei etene sarjatuotantoon. Häiveteknologian toimintakyky, moottoriongelmat ja Intian vetäytyminen hankkeesta arvioidaan olevan syynä päätökselle. Projektissa kehitettyä tekniikkaa saatetaan käyttää vanhemmissa lentokoneissa kuten Su-35:ssä.
Salustios Emesalainen
Salustios Emesalainen (; 400-luvun loppu) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Syyrian Emesasta.
Salustioksen isä Basileides oli syyrialainen ja äiti Theoklea oli kotoisin Emesasta, jossa Salustios todennäköisesti syntyi ja jossa hän eli varhaisen elämänsä. Salustios opiskeli ensin lakia, sitten Emesassa retoriikkaa erään Eunoioksen oppilaana. Sittemmin hän hylkäsi nämä opinnot ja ryhtyi sofistiksi. Hän kiinnitti erityisesti huomiota attikalaisiin puhujiin ja opetteli kaikki Demostheneen puheet ulkoa. Omissa puheissaan hän jäljitteli näitä esikuvia.
Havaittuaan, etteivät Eunoioksen opit enää palvelleet häntä, Salustios matkusti Ateenaan ja edelleen Aleksandriaan Isidoros Aleksandrialaisen seurassa, ja näissä kaupungeissa hän opiskeli retoriikkaa. Hän tutustui myös filosofiaan. Opiskeltuaan jonkun aikaa uusplatonilaisten oppilaana hän liittyi kyynikoihin. Simplikios kertoo, että Salustios muun muassa laittoi punaisena hehkuvia hiiliä reisilleen ja katsoi, kuinka kauan kesti kipua.
Salustios hyökkäsi aikansa filosofeja vastaan voimakkaasti kaikella kaunopuheisuudellaan ja nokkeluudellaan ja pyrki tekemään nämä naurunalaisiksi. Hän katsoi filosofian olevan mahdotonta ja varoitti nuoria miehiä turvautumasta sen opettajiin. Salustios kinasi muun muassa uusplatonilaisen Prokloksen kanssa. Fotioksen mukaan Salustios teeskenteli ennustamista ja esitti näkevänsä henkilön silmistä, millaisen kuoleman tämä tulee kokemaan.
Salustioksen epäiltiin suhtautuvan jumaliin epäkunnioittavasti. Ainakin hän hyökkäsi voimakkaasti uusplatonilaisten teologisia ajatuksia kohtaan.
Ashland (Kalifornia)
Ashland on asuintaajama Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Sen asukasluku oli vuonna 2000 20 793. Ashlandilla on pinta-alaa 4,8 km². Tämä alue on kokonaan maata eikä se sisällä vesialueita. Taajama perustettiin 1940-luvulla.
Jeletski
Jeletski () on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Vorkutan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Usan sivujoen Jeletsin rannalla 100 kilometriä Vorkutasta kaakkoon. Taajaman kautta kulkee Kotlasin ja Vorkutan väliseltä rautatieltä Labytnangiin haarautuva sivurata. Asukkaita on 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1940-luvulla Jeletskajan rautatieaseman yhteyteen. Vuonna 1949 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Aikoinaan siellä toimi rautatievarikko, kalkkitehdas ja kuonaelementtitehdas.
Zapoljarnyi (Vorkuta)
Zapoljarnyi (, ) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Vorkutan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 23 kilometriä Vorkutasta länteen. Asukkaita on 4 000 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1940–1950-lukujen vaihteessa hiilikaivoksen yhteyteen. Vuonna 1956 se sai kaupunkimaisen taajaman aseman. Vuonna 1970 Zapoljarnyin väkiluku oli 9 700 henkeä.
Nykyään Zapoljarnyin kaivoksen omistaa Severstalin tytäryhtiö Vorkutaugol. Kaivos on yksi yhtiön tuottavimmista. Sen kivihiilivarojen on arveltu riittävän vähintään 40 vuoden ajan.
Julius Ferdinand Lundahl
Julius Ferdinand Lundahl (24. heinäkuuta 1818 Tampere – 15. tammikuuta 1854 Pietari) oli suomalainen virkamies, kielenkääntäjä ja runoilija joka käytti nimimerkkiä "L" tai "L-".
Lundahlin vanhemmat olivat tamperelainen kauppias Joel Lundahl ja Fredrika Charlotta Fahlstedt. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1836. Lundahl toimi Suomen kenraalikuvernöörin kansliassa ylimääräisenä kopistina 1836–1841 ja kanslistina 1841–1844. Hän oli senaatin prokuraattorintoimituskunnan venäjän kielen kääntäjänä 1844–1848 ja senaatin 1. kielenkääntäjänä 1848–1853. Vuodesta 1853 hän toimi ministerivaltiosihteerinviraston 1. toimitussihteerinä Pietarissa.
Lundahl oli naimisissa vuodesta 1845 Constantia Oktavia Augusta Gripenbergin kanssa.
Toivo Saarenpää
Toivo Harras Saarenpää (6. huhtikuuta 1882 Ruskeala – 22. huhtikuuta 1948 Tampere) oli suomalainen säveltäjä, musiikinopettaja ja orkesterin- sekä kuoronjohtaja. Hän käytti sukunimeä Herckman vuoteen 1906 asti.
Saarenpään isä oli kanttori Konstantin Herckman, joka rakennutti Liperiin Saarenpään tilan 1888, ja äiti Ida Blondine Jankowsky. Tilalla vieraili usein taiteilijoita, muun muassa Toivo Kuula, vaimonsa Alma Silventoinen-Kuula, Erkki Melartin ja Ella Eronen. Saarenpään puoliso vuodesta 1917 oli lehtori Mandi Pulkkinen. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja opiskeli sävellystä muun muassa Jean Sibeliuksen ja Ilmari Krohnin johdolla Helsingin Filharmonisen Seuran orkesterikoulussa vuosina 1901–1907 sekä viulunsoittoa opettajanaan Elis Jurva. Hän teki myös matkan Saksaan vuonna 1912 täydentääkseen opintojaan. Hän toimi musiikinopetustyössä muun muassa Viipurin kirkkomusiikkiopistossa 1912–1915, Viipurin oppikoulussa 1922–1926 ja 1930–1939, Terijoen oppikoulussa 1923–1930 sekä oppikouluissa Helsingissä 1940–1948.
Johtamistehtävissä Saarenpää toimi Lahden Soitannollisen Seuran orkesterissa ja orkesterikoulussa 1917–1920 sekä sekakuoro Päivän Laulussa 1930–1939. Hän perusti Viipuriin sinfoniaorkesterin, jonka johtajana hän toimi vuosina 1920–1921. Orkesteri ei kuitenkaan toiminut kuin pari vuotta. Lisäksi hän toimi useiden laulujuhlien yleisjohtajana. Saarenpää piti runsaasti sävellyskonsertteja, muun muassa jo opiskeluaikanaan Joensuussa 1904, Helsingissä 1910 (yhdessä Heino Kasken kanssa) ja 1942, Viipurissa 1921, 1932 ja 1936 sekä Tampereella 1942 ja 1948. Musiikkikriitikkona Saarenpää toimi 1911-1916.
Saarenpää luovutti testamentissaan sävellystensä tekijänoikeudet Suomen Säveltäjät ry:lle. Testamenttiin liittyi myös Kangasniemellä sijaitseva Reinikkalan kartano säveltäjien kesänviettotarkoitukseen. Yhdistys myi huonokuntoisen kartanon 1982 ja hankki tilalle Helsingistä vierasasunnon, Saarenpää-säveltäjäkodin, joka sijaitsi ensin Vilhonvuorenkujalla ja vuodesta 1997 alkaen Ilmarinkadulla.
Saarenpään sävellyksiä ovat muun muassa seuraavat:
Saarenpää julkaisi teoksen "Laululeikkejä kouluja varten I-II" 1925 ja "Nuottivirsikirjan" 1926 sekä runosuomennoskokoelman "Sibeliuksen lauluja" 1922.
Ibrahima Baldé
Ibrahima Baldé, lyhyemmin Ibrahima, (s. 4. huhtikuuta 1989 Dakar, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa Kuban Krasnodaria. Ibrahima on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Esikuvikseen Ibrahima on maininnut entiset joukkuetoverinsa Espanjan pelivuosilta Kun Agüeron ja Diego Forlánin sekä Zlatan Ibrahimovićin, johon viitaten espanjalaislehdet antoivat hänelle lempinimet "Toinen Ibra" ("El otro Ibra") tai "Atléticon Ibra" ("El Ibra del Atleti").
Ibrahima muutti vain 17-vuotiaana kotimaastaan Senegalista Argentiinaan luomaan uraa jalkapalloilijana. Vietettyään yhden kauden Argentinos Juniorsin ja kaksi Vélez Sarsfieldin riveissä nuori hyökkääjä siirtyi espanjalaiseen Atlético Madridin joukkueeseen. Madridissa hänet sijoitettiin ensin seuran B-joukkueeseen. Ibrahima teki liigadebyyttinsä tammikuussa 2010, kun hänet nostettiin edustusmiehistöön korvaamaan loukkaantunutta Sergio "Kun" Agüeroa Atléticon 2–1 kotivoittoon päättyneessä ottelussa Sevillaa vastaan. Ibrahiman onnistui vakuuttaa otteillaan päävalmentaja Quique Sánchez Flores ja hän sai jatkaa edustusjoukkueen pelaajaringissä. Hyökkääjälupaus kiitti luottamuksesta ja teki ensimmäisen liigamaalinsa 17. tammikuuta Sportingia vastaan. Elokuussa 2010 Atlético lainasi Ibrahiman yhden kauden ajaksi Numanciaan. Lainajakson päätyttyä Ibrahima siirtyi Osasunaan, joka hankki oikeudet nuoreen hyökkääjään myydessään keskikenttäpelaaja Juanfranin Atléticoon.
Ensimmäisellä kaudellaan Osasunassa Ibrahima teki seitsemän liigamaalia ja oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä. Hyvät otteet herättivät kiinnostuksen myös Espanjan ulkopuolella ja siirtohuhuissa hänet liitettiin useampaan seuraan Englannin Valioliigassa. Heinäkuussa 2012 Ibrahima siirtyi nykyiseen seuraansa Venäjällä.
Ibrahima on edustanut Senegalia vuoden 2012 kesäolympialaisten karsinnassa. Hän teki voittomaalin karsintaottelussa Omania vastaan, joka ratkaisi Senegalin pääsyn olympiaturnaukseen. Hänet on valittu myös olympiakisoissa pelaavaan lopulliseen joukkueeseen. Ibrahima on pelannut myös maansa A-maajoukkueessa vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa.
Sellokonsertto (Schumann)
Robert Schumann sävelsi sellokonserttonsa a-mollissa (op. 129) vuonna 1850. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa 9. kesäkuuta 1860. Solistina oli Ludwig Ebert.
Vihan sota
Vihan sota (engl. "War of Wrath") on fiktiivinen taistelu J. R. R. Tolkienin kirjassa "Silmarillion". Kirjassa Vihan sota oli taistelu joka päätti Morgothin eli Melkorin ylivallan Keski-Maassa ja jonka päätteeksi hänet vangittiin ja heitettiin Ardan ulkopuolelle.
Haltiavaltakuntien romahtaessa yksi toisensa jälkeen Morgothin armeijan alle, tilanne näytti toivottamalta näiden sekä ihmisten eli "edain"in kannalta. Lopulta puolhaltia, eli sekä haltian että ihmisen sukujuuret omannut, Eärendil purjehti kummankin sukukunnan edustajana hakemaan apua Amanin "valar"ilta, Maailman Vartijoilta. Silmarilin avulla Eärendil löysi perille ja valar suostuivat lähettämään armeijan Keski-Maan kansojen tueksi. Valar eivät itse osallistuneet sotaan koska viimeksi kun he hyökkäsivät suoraan Melkorin kimppuun, se oli ollut tuhoisa koko Keski-Maan kannalta.
Amanista lähtivät maia Eönwën johtama sotajoukko johon kuuluivat mm. vanyar-haltiat jotka palasivat tämän ainoan kerran Keski-Maahan. Vanyarin komentajana toimi haltioiden Korkean Kuninkaan Ingwën poika Ingwion. Keski-Maahan saavuttuaan armeijat murskasivat täydellisesti Morgothin armeijan ja ottivat tämän vangikseen. Eönwë otti molemmat jäljelle jääneet Silmarilit Morgothin rautakruunusta ja murskasivat itse kruunun. Morgothin palvelijoista pääsivät pakoon vain harvat mukaan lukien Sauron ja Morian balrog.
Valarin poissaolosta huolimatta sota oli tuhoisa ja upotti lähes koko Beleriandin alueen jossa valtakunnat olivat sijainneet. Meren pinnan yläpuolelle jäivät vain Lindon sekä Túrin Turambarin hauta.
Dragon’s Kiss
Dragon's Kiss on entisen Megadeth-kitaristi Marty Friedmanin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 8. elokuuta 1988. Albumin tuottivat Marty Friedman ja Mike Varney. Albumi julkaistiin Sharpnel Recordsin kautta, sillä Varney omisti yhtiön, ja Sharpnel on erikoistunut levittämään instrumentaalimusiikkia, jota suurin osa Friedmanin soolotuotannosta on. Albumi on saanut hyviä arvosteluja, esimerkiksi "Allmusic"-sivuston arvostelussa neljä ja puoli tähteä viidestä.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Marty Friedman, ellei toisin mainittu.
Tây Bắc
Tây Bắc (Luoteisalue) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Alue muodostuu neljästä maakunnasta: Điện Biên, Lai Châu, Sơn La ja Hòa Bình. Huhtikuussa 2009 alueella oli 2,7 miljoonaa asukasta.
Alue on harvaanasuttua vuoristoseutua Kiinan ja Laosin rajalla. Vuonna 2001 sinne perustettiin Tay Bacin yliopisto, joka kouluttaa ennen kaikkea opettajia.
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1990
17. jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin 2.-16. maaliskuuta 1990 Algeriassa. Kamerun pääsi kisoihin ilman karsintoja voitettuaan edelliset kisat ja Algeria puolestaan isäntämaana. Algeria myös voitti sen historian ensimmäisen Afrikan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Nigerian.
4 maalia:
3 maalia:
2 maalia:
1 maali:
Đông Bắc
Đông Bắc (Koillisalue) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Huhtikuussa 2009 alueella oli 9,4 miljoonaa asukasta. Se muodostuu yhdestätoista maakunnasta:
Alue on vuoristoseutua Kiinan rajalla, pääkaupunki Hanoin koillispuolella. Vietnamin korkein vuori Phan Xi Păng sijaitsee tällä alueella Lào Cain maakunnassa.
Alueella on neljä kansallispuistoa: rannikolla on Bái Tử Longin kansallispuisto, jonka yhteydessä on Unescon maailmanperintökohde Halongin lahti. Perhosistaan tunnettu Ba Bển kansallispuisto sijaitsee kalkkipitoisella järvialueella, Tam Đảon kansallispuisto ja Xuân Sơnin kansallispuisto vuoristometsissä.