hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2013
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2013 pelattiin huhtikuussa 2013 Venäjällä.
Turnauksen voitti Kanada, joka kukisti finaalissa neljät edelliset mestaruudet voittaneen Yhdysvallat lukemin 3-2. Suomi sai pronssia voittamalla kisaisäntä Venäjän pronssiottelussa maalein 2-1.Turnaussysteemi muuttuu viime vuodesta niin että molempien lohkojen neljä parasta jakaa puolivälieriin ja molempien lohkojen viimeiset (A5-B5) karsivat keskenään sarjapaikasta.
Ottelut pelataan samoilla areenoilla kuin vuoden 2014 olympialaisten jääkiekkoturnaus.
Ottelut
Ottelut
Putoamissarja pelataan paras kolmesta systeemillä.
Pääsarjan kisat 
1. divisioona A-Lohko
2. divisioona A-lohko
3. divisioona A-lohko
Christiane Taubira
Christiane Taubira (s. 2. helmikuuta 1952, Cayenne, Ranskan Guayana) on ranskalainen poliitikko, oikeusministeri Ayraultin hallituksessa 16. toukokuuta 2012 lähtien. Hän oli kansalliskokouksen jäsen 1993–2012 ja europarlamentin jäsen 1994–1999.
Taubira johtaa perustamaansa Walwari-puoluetta. Hän oli Parti radical de gauchen presidenttiehdokkaana 2002.
Ainakin kolmesta Ranskassa säädetystä laista on käytetty nimeä julkisuudessa nimeä "la Loi Taubira":
Näistä ensimmäinen oli laki 2001-434 21.5.2001, orjakaupan ja orjuuden säätämisestä rikokseksi ihmisyyttä vastaan, jota Taubira oli säätämässä jo kansanedustajana olleessaan.
Toinen Loi Taubira on 2013-404 17.6.2013 samaa sukupuolta olevien parien avioliitosta, joka Taubira toi parlamentille oikeusministerinä, ja laki 2014-896 15.8.2014, joka poisti rikoksista minimituomiot ja toi mahdollisuuden eräänlaiseen ehdonalaisuuteen (« contrainte pénale »), jossa vapauden ehtona ovat esim. hoito, koulutukseen tai työhön hakeutuminen tai korvaukset uhrille.
Vähäjärvi (Pirkkala)
Vähäjärvi on Pirkanmaalla Pirkkalassa sen keskustaajamassa, Suupan ja Naistenmatkan välissä, sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden-Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähäjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 700 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 11 hehtaaria. Järvi sijaitsee 400 metriä etelään Pyhäjärvestä. Sen laskujoki Pyhäjoki lähtee järven pohjoispäästä länsirannasta ja kulkee yli 3 kilometriä länteen, jossa sen luontainen uoma on muutettu valtatielle 3 sopivaan kaivantoon. Pyhäjoki laskee Pyhäjärven Soukonlahteen. Järveen laskee kaksi lyhyttä ojaa sen lounaisrantaan. Toinen tuo puolen kilometrin päässä sijaistevan lammikon ylivirtausvedet ja toinen pitempi oja tuo Vähä Naistenjärven ja toisen nimettömän lammen vedet kaakon suunnalta. Järvi on matala ja sen ulappaa täplittävät kesäisin kasvustot. Keskellä järveä on suihkulähde. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Järveä kiertää ympäri polku ja sen rannat tai rantojen läheiset alueet ovat täyteen rakennettuja. Talot ovat yleensä asuntoja, mutta länsirannalla sijaitsee puistossa Pirkkalan keskuskenttä (urheilukenttä) ja sen takana koulukeskus, jossa toimivat Naistenmatkan koulu, Pirkkalan yläaste ja Pirkkalan yhteislukio. Itärannalla sijaitsee puistossa Kurikanvainion uimaranta.
Vähäjärvi oli 1970-luvun lopulla hyvin rehevöitynyt ja se oli silloin kasvamassa umpeen. Vuonna 1982 sen rannat pengerrettiin ja sen vedenpintaa nostettiin metrillä. Vuonna 2000 järvestä poistettiin liikkeelle lähtenyt 0,7 hehtaarin saarimainen turvelautta, jonka jälkeen järvessä ei ole esiintynyt sinilevää.
Vuonna 1953 julkaistussa peruskartassa järven ympäröivää peltomaisemaa kutsuttiin "Naistenmatkaksi" ja järven pohjoispään risteysaluetta "Suupaksi". Järven rantoja reunustivat kaakkoisrantaa lukuun ottamatta peltomaat. Järven länsirannat olivat matalina ruovittuneita. Aluetta rakennettiin vuoden 1961 peruskartan mukaan ahkerasti ja ensimmäiset rantatalot ovat tuolta ajalta. Itäpuolella kulkevan tien taakse ilmaantui vuoden 1975 kartan mukaan koulu. Se, ja kiivas rakentaminen, on sen jälkeen muuttanut ympäristön pysyvästi kaupunkimaiseksi.
Vähäjärven nimellä tunnetaan myös yksi Pirkkalan kunnanosista ja entisestä kylästä. Se rajoittui Naistenmatkaan, Kurikkaan, Takamaahan, Linnakallioon ja Linnakorpeen.
Lojalisti (Amerikan vallankumous)
Lojalistit tarkoittavat Amerikan vallankumouksen yhteydessä niitä Pohjois-Amerikan brittisiirtokuntien uudisasukkaita, jotka pysyivät vapaussodan aikana uskollisina Ison-Britannian kuningaskunnalle.
Lojalistit kannattivat Britannian kruunua monista eri syistä. Monet osoittivat kunnioitustaan kruunulle ja monet pelkäsivät vallankumouksen vievän Amerikan kaaokseen. Osan mielestä amerikkalaiset olivat kyllä kärsineet brittien sorrosta, mutta asiat pitäisi selvittää neuvottelemalla. Britannian puolella olivat myös monet henkilöt, jotka eivät olleet vielä täysin mukautuneet siirtokuntien yhteiskuntaan, kuten kieli- ja uskontovähemmistöt, tuoreet maahanmuuttajat, tummaihoiset ja intiaanit. Pääosa lojalisteista oli pienmaatilallisia, käsityöläisiä ja kauppiaita. Lisäksi suurin osa brittiupseereista, rikkaista kauppiaista ja anglikaanipapeista pysyi uskollisina. Myös monet saksalaiset maahanmuuttajat kannattivat Britanniaa, koska Yrjö III:lla oli saksalaiset sukujuuret.
Vain pieni osa lojalisteista, yhteensä noin 19 000 henkeä, taisteli Britannian puolelle vapaussodassa. Osa lojalisteista eli brittien vahvoissa tukikohdissa, kuten New Yorkissa, ja osa pakolaisleireillä, joita oli muun muassa Quebecin Sorelissa ja Yamachichessa. Lopulta noin satatuhatta lojalistia pakeni Yhdysvalloista. Heihin kuuluivat muun muassa Benjamin Franklinin poika William Franklin ja taidemaalari John Singleton Copley. Noin puolet lähtijöistä muutti Kanadaan, ja heistä noin 30 000 päätyi nykyisten Nova Scotian, New Brunswickin ja Prinssi Edwardin saaren alueille.
Runoilija ja muusa
Runoilija ja muusa on Wäinö Aaltosen vuosina 1926–1928 veistämä Aleksis Kiven muistomerkki Kulttuuritalo Laikun edustalla Tampereella. Veistos paljastettiin Hämeen heimojuhlien yhteydessä 11. elokuuta 1928.
Allegorisessa veistoksessa runouden henki siunaa runoilijaa taiteilijan kutsumukseensa, ja runoilija nostaa oikean kätensä sydämensä kohdalle. Teos oli Suomen henkilömuistomerkeistä ensimmäinen, jossa aihetta kuvattiin vertauskuvallisesti. Ihmishahmojen liikkeet suuntautuvat useampaan suuntaan, kierteisesti ylhäälta alas, mutta myös päinvastoin. Hahmot ovat Aaltoselle tyypillisesti suuripäisiä, korkeaotsaisia ja pienikätisiä sekä -jalkaisia. Miehen vartalo on atleettinen, naisen taas tyylitelty korkealle sijoitettuine rintoineen.
Jalustassa on lyyra runouden vertauskuvana ja reliefikuva Kivestä. Niiden ohessa on myös ote "Seitsemästä veljeksestä": ”Ylös pyhään pyörryttävään korkeuteen hän katseli”.
Aaltosen muistomerkki on 1926 järjestetyn muistomerkkikilpailun voittaja. Aaltosella oli kilpailussa useampi voitokas ehdotus, muun muassa "Futuri". Varoja hankittiin kansalaiskeräyksellä, mutta pääasiallinen rahoittaja oli Emil Aaltonen. Muistomerkin pystytti Tampereen Taiteilijaseura. Myöhemmin 1939 Helsingissä paljastettiin toinen Aaltosen Kivelle tekemä muistomerkki.
Oswaldo Brenes Álvarez
Oswaldo Brenes Álvarez (5. elokuuta 1942 Liberia – 11. helmikuuta 2013) oli costaricalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Tilaránin hiippakuntaan 18. joulukuuta 1966 ja nimitettiin Ciudad Quesadan hiippakunnan johtoon 19. maaliskuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Osvaldo Padilla, jota avustivat José Francisco Ulloa Rojas ja Hugo Barrantes Ureña.
Huvipuisto (televisio-ohjelma)
Huvipuisto oli MTV3-kanavalla 30. kesäkuuta 2012 alkanut viihdeohjelma, jonka juontajana toimi Viivi Avellán. Ohjelmassa kymmenen henkilöä kilpaili toisiaan vastaan Powerparkin elämyspuistossa. Ohjelma oli kymmenosainen, ja sen oli tuottanut Mikael Tammi.
Suomalaiset stunt-ammattilaiset olivat suunnitelleet Powerparkissa suoritettavat tehtävät. Ohjelmaan haki yli 300 henkilöä, joista mukaan valittiin viisi miestä ja viisi naista. Kilpailun voittaja sai palkinnoksi elinikäisen rannekkeen Powerparkiin sekä kotimaan matkalahjakortin.
Ohjelman jokaisessa jaksossa vähiten pisteitä saanut henkilö putosi pois kilpailusta. Ohjelman kuvaukset olivat kesäkuussa 2012.
Kansainvälisen Jääkiekkoliiton mestaruuskilpailut 1912
Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF (tuolloin LIHG) järjesti liiton mestaruusturnauksen jääkiekossa 1912. Turnaukseen osallistui neljä eurooppalaista maajoukkuetta ja Kanadan edustajana Oxford Canadians.
Loppukilpailu
Loppukilpailu eli finaali on kilpailun viimeinen ottelu, jossa ratkaistaan koko tapahtuman voittaja.
Urheilukilpailuissa, joissa kaksi yksilöä tai joukkuetta kilpailee toisiaan vastaan, loppukilpailu pelataan usein semifinaalien voittajien kesken.
Semifinaalissa hävinneet joukkueet pelaavat toisiaan vastaan ratkaissen sen, kumpi voittaa pronssimitalin.
Seasons of the Shake
Seasons of the Shake on Giddyupsin vuonna 1987 ilmestynyt debyyttialbumi, joka julkaistiin LP-levynä (Dig It DIGLP 36) ja kasettina (Dig It DIGMC 36). Albumilta julkaistiin singlet "Little Weirdos", "Sweet Bitter Pain" ja "One of These Stories". Kappaleesta "Little Weirdos" tehtiin myös musiikkivideo. Kappale löytyy myös eri esittäjien kokoelmalta "Super Hits 3".
Suolijärvi (Tuulos)
Suolijärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Tuuloksen lähellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 203 hehtaaria eli 2,0 neliökilometriä. Se on 4,7 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvi sijaitsee kaakkois-luoteis-suunnassa eikä siinä ole kartan mukaan saaria. Järven koillisrannat ovat jyrkät ja paikoin kallioiset, mutta lounaisrannat ovat alavia peltomaarantoja. Järven louteispuolella kohoaa yli 80 metrin korkeuteen Kanalanharju, joka on kauempana rannasta sijaitseva laaja mäkialue. Sen alarineillä kulkee Pyhäjärvestä Suolijärven luoteispäähän lyhyt harjujakso. Sen jatke saattaa olla järven kaakkoispäästä pitkälle kohti kaakkoa jatkuva harjujakso. Myös koillisrannassa sijaitseva Rautionkärki että etelämpänä sijaitseva Syrjänkärki ovat harjunpäitä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 9,5 miljoonaa kuutiometriä eli 0,095 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,7 metriä ja suurin syvyys on 10,4 metriä. Syvin kohta sijaitsee Kaluvuoren edustalla keskellä järveä .
Järven rantaviivan pituus on 12 kilometriä. Rannat ovat enimmäkseen peltomaata ja monet pelto-oja on johdettu järveen. Järven asutus on haja-asutusta ja rannoille on rakennettu myös vapaa-ajan asuntoja. Tuuloksen Syrjäntaka on ainoa rannalle ulottuva taajama. Järven kaakkoispäässä sijaitsee Pohjoinen ja luoteispäässä Sairialan kirkonkylä ja Torpinkulma. Valtatie 12 kulkee aivan järven kaakkoisrantaa pitkin ja kantatie 54 ohittaa järven kaakkoispään varsin läheltä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueeseen (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,4 metriä mpy.
Järvi saa vetensä kahdelta valuma-alueelta ja omalta lähialueeltaan. Ormajärven valuma-alueen (35.792) laskujoki on Ormijoki, joka alkaa Ormajärvestä (653 ha). Ormijoen kanssa yhtyy etelästä tuleva Pohjoistenjoki, jonka pääjärvi on Teuronjärvi (132 ha). Järven omalta lähialueelta siihen laskee Maaherranoja Tuuloksen rantaan ja sen valuma-alueella sijaitsevat Haukilammi (6 ha), Hosiolammi (1 ha), Valkealammi (1 ha) ja Taholammi (8 ha). Kämpiänoja, joka on Kuppilammin, Koveroistensuon ja Valkeajärvi (8 ha)yhteinen laskuoja, laskee järven luoteispään pohjoisrantaan.
Suolijärvi laskee Sairialanjokea pitkin Yliseen- ja Aliseen Tuuloslammiin (12 ha) ja Leheejärven (104 ha) kautta Pyhäjärveen.
Suolijärvi on ekologiselta tilaltaan ja vedenlaadultaan hyvä. Se on humuspitoinen ja lievästi rehevöitynyt, ja sen rannoilla on melko paljon peltomaata. Happi voi loppukesäisin kulua loppuun syvänteen alusvedestä. Järvessä elää muun muassa ahven, taimen, muikku, lahna, hauki, särki sekä siihen istutettu karppi.
Suolijärvellä on yksi uimaranta.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 on Ormijokeen piirretty kolme vesimyllyä ja Pohjoistenjokeen yksi. Järven pohjois- ja eteläpäiden ympäristöt olivat peltomaata ja lounaisrannoilla oli paljon niittyjä.
Aleksis Kiven patsas (Nurmijärvi)
Aleksis Kiven patsas on Aukusti Veuron pronssiveistos vuodelta 1934 Nurmijärvellä. Se on siirretty nykyiselle paikalleen Aleksis Kiven aukiolle kirjaston eteen vuonna 2000.
Veistos oli Aukusti Veuron kilpailuehdotus Kiven muistomerkiksi Kansallisteatterin eteen. ”Mietteissä”-niminen ehdotus voitti kilpailun, mutta veistosta ei kuitenkaan tilattu. Helsingin sijaan ehdotus toteutettiin Nurmijärvelle Kiven syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi.
Benigno Luigi Papa
Benigno Luigi Papa (s. 25. elokuuta 1935 Spongano) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 25. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Oppido Mamertina-Palmin hiippakunnan johtoon 29. syyskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Anastasio Alberto Ballestrero, jota avustivat Andrea Mariano Magrassi ja Aureliano Sorrentino.
Papa sai 11. toukokuuta 1990 nimityksen Taranton arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. marraskuuta 2011.
Armando Franco
Armando Franco (6. toukokuuta 1922 Mesagne – 15. joulukuuta 1997) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1947 ja nimitettiin Melfi-Rapollan sekä Venosan hiippakuntien johtoon 25. lokakuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. tammikuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Corrado Ursi, jota avustivat Settimio Todisco ja Orazio Semeraro.
Franco sai 12. syyskuuta 1981 nimityksen Orian hiippakunnan johtoon, ja hän kuoli 75-vuotiaana virassa.
Settimio Todisco
Settimio Todisco (s. 10. toukokuuta 1924 Brindisi) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Brindisin arkkihiippakuntaan 27. heinäkuuta 1947 ja nimitettiin Molfetta-Giovinazzo-Terlizzin hiippakunnan apostoliseksi hallitsijaksi sekä Bigastron titulaaripiispaksi 15. joulukuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. helmikuuta 1970. Pääkonsekraattorina toimi Corrado Ursi, jota avustivat Nicola Margiotta, Achille Salvucci ja Orazio Semeraro.
Todisco sai 24. toukokuuta 1975 nimityksen Brindisin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. helmikuuta 2000. Hänen kautensa aikana arkkihiippakunnan uudeksi nimeksi vaihdettiin Brindisi-Ostuni.
Rocco Talucci
Rocco Talucci (s. 6. syyskuuta 1936 Venosa) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Melfi-Rapollan hiippakuntaan Domenico Petroni 23. heinäkuuta 1961. Hänet nimitettiin Tursi-Lagonegron hiippakunnan johtoon 25. tammikuuta 1988, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat Giuseppe Vairo ja Vincenzo Cozzi.
Talucci sai 5. helmikuuta 2000 nimityksen Brindisi-Ostunin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 8. huhtikuuta.
Ukrainan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Ukrainan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Ukrainaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Francesco Milito
Francesco Milito (s. 7. heinäkuuta 1948 Rossano) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Antonio Cantisani 12. elokuuta 1972. Hänet nimitettiin Oppido Mamertina-Palmin hiippakunnan johtoon 4. huhtikuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Santo Marcianò, jota avustivat Vittorio Luigi Mondello, Luciano Bux, Salvatore Nunnari ja Antonio Cantisani.
Orazio Semeraro
Orazio Semeraro (4. huhtikuuta 1906 Veglie – 22. elokuuta 1991) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Brindisin arkkihiippakuntaan 11. elokuuta 1929 ja nimitettiin Cariatin hiippakunnan johtoon 22. maaliskuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adeodato Giovanni Piazza, jota avustivat Nicola Margiotta ja Corrado Ursi.
Semeraro sai 30. huhtikuuta 1967 nimityksen Brindisin koadjuuttoriarkkipiispaksi sekä Faleriin titulaariarkkipiispaksi. Hän toimi koadjuuttoriarkkipiispana, kunnes erosi tehtävistään 24. toukokuuta 1975.
Semeraro osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Alberico Semeraro
Alberico Semeraro (19. tammikuuta 1903 Martina Franca – 24. toukokuuta 2000) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Taranton arkkihiippakuntaan 11. huhtikuuta 1925 ja nimitettiin Orian hiippakunnan johtoon 1. toukokuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ferdinando Bernardi, jota avustivat Nicola Margiotta ja Francesco Potenza.
Semeraro osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 17. maaliskuuta 1978.
Luigi Martella
Luigi Martella (9. maaliskuuta 1948 Depressa – 6. heinäkuuta 2015) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Otranton arkkihiippakuntaan 10. huhtikuuta 1977 ja nimitettiin Molfetta-Ruvo-Giovinazzo-Terlizzin hiippakunnan johtoon 13. joulukuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. maaliskuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Cacucci, jota avustivat Donato Negro ja Bruno Musarò.
Vesipuolukka
Vesipuolukka on perinteinen puolukan säilömismenetelmä. Lasipurkki täytetään puhtailla puolukoilla. Purkki täytetään lähdevedellä tai keitetyllä ja jäähdytetyllä vedellä. Purkin kansi suljetaan, ja purkkia säilytetään viileässä, esimerkiksi kellarissa tai jääkaapissa. Puolukat säilyvät hyvinä seuraavaan satoon asti. Marjat saavat jäätyäkin, sillä näin maku paranee, mutta silloin purkki ei saa olla aivan täysi.
Sama menetelmä käy myös karpalon ja variksenmarjan säilöntään.
Tavaralajimenetelmä
Tavaralajimenetelmä on metsänhakkuumenetelmä, jossa jo metsässä ennen metsäautotien päähän puun kuljettamista puutavara lajitellaan puulajien mukaan. 2005 maailmassa myytiin noin 2900 pohjoismaisella puutavaralajimenetelmällä tarkoitettua metsäkonetta, joista 1700 oli valmistettu Suomessa.
Maailmassa kokonaisuuteen puutavaralajimenetelmä on vähemmistössä oleva puukorjuumenetelmä.
Nicola Margiotta
Nicola Margiotta (13. joulukuuta 1889 Martina Franca – 8. maaliskuuta 1976) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 4. elokuuta 1912 ja nimitettiin Gallipolin hiippakunnan johtoon 16. joulukuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta 1936. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Lavitrano, jota avustivat Cornelio Sebastiano Cuccarollo ja Ferdinando Bernardi.
Margiotta sai 25. syyskuuta 1953 Brindisin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. toukokuuta 1975. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Sigismondo Pappacoda
Sigismondo Pappacoda, myös Pappagoda (23. maaliskuuta 1456 Napoli – 3. marraskuuta 1536 Napoli), oli italialainen roomalaiskatolinen piispa ja yksi katolisen kirkon kardinaaleista. Hän sai tohtorinarvon sekä kanonisessa että siviilioikeudessa. Hänet valittiin Venosan piispaksi 3. joulukuuta 1493 ja siirrettiin Tropean piispaksi 10. toukokuuta 1499. Hänestä tehtiin kardinaalipappi konsistoriossa 21. marraskuuta 1527, mutta hän erosi kardinaalin arvosta saman vuoden joulukuussa. Hänen veljensä oli piispa Angelo Pappacoda.
Donato Negro
Donato Negro (s. 3. tammikuuta 1948 San Cesario di Lecce) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. heinäkuuta 1972 ja nimitettiin Molfetta-Ruvo-Giovinazzo-Terlizzin hiippakunnan johtoon 22. joulukuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. helmikuuta 1994. Pääkonsekraattorina toimi Cosmo Francesco Ruppi, jota avustivat Francesco Minerva ja Michele Mincuzzi.
Negro sai 29. huhtikuuta 2000 nimityksen Otranton arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 24. kesäkuuta.
Gilson Andrade da Silva
Gilson Andrade da Silva (s. 11. syyskuuta 1966 Rio de Janeiro) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Petrópolisin hiippakuntaan 4. elokuuta 1991 ja nimitettiin São Salvador da Bahian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Noban titulaaripiispaksi 27. heinäkuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Filippo Santoro, jota avustivat Murilo Sebastião Ramos Krieger ja Alano Maria Pena.
Karttuankeriaat
Karttuankeriaat (Colocongridae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.
Karttuankeriaiden heimoon kuuluu yksi suku ja lähteestä riippuen 5–7 lajia. Lajeja ovat muun muassa japaninkarttuankerias ("Coloconger japonicus"), jättikarttuankerias ("C. giganteus"), karibiankarttuankerias ("C. meadi"), sammakkoankerias ("C. raniceps") ja tummakarttuankerias ("C. cadenati"). Muihin ankeriaskaloihin verrattuna heimon kalat ovat ruumiinrakenteeltaan tukevampia eivätkä yhtä pitkulaisia. Kooltaan ne kasvavat suurimmillaan 50–60 cm pitkiksi. Pää on suurehko ja kuono lyhyt sekä tylppä. Selkäevä on karttuankeriaslajeilla pitkä ja yhtyy pyrstö- ja peräevän kanssa. Rintaevät ovat hyvin kehittyneet, vatsaevät puuttuvat. Heimon lajien kylkiviiva on täysin kehittynyt ja päässä on aistikanavia. Karttuankeriaat ovat suomuttomia ja väriltään ruskeita tai harmaita.
Karttuankeriaslajeja tavataan lämpimissä vesissä Atlantilla ja indopasifisella merialueella. Ne elävät usein lähellä mutapohjia 300–1 000 metrin syvyydessä. Karttuankeriaita saadaan sivusaaliiksi kalastettaessa trooleilla, mutta niillä ei ole juurikaan kaupallista arvoa.
Monticello
Monticello on Yhdysvaltain kolmannen presidentin Thomas Jeffersonin rakennuttama kartano Charlottesvillessa, Virginiassa. Jefferson asui kartanossa vuosina 1770–1826, pois lukien presidenttikautensa 1801–1809, ja hänet on haudattu kartanon hautausmaalle. Rakennus on tyyliltään uusklassinen, ja sen esikuvana on palladiolainen arkkitehtuuri. Kartanon seinät ovat päällystämätöntä tiiltä, sen pohjapiirros on symmetrinen ja sen etu- ja puutarhajulkisivun puolella on portiikit.
Jefferson aloitti Monticellon rakentamisen vuonna 1768 omistamansa orjatyövoiman avulla. Palattuaan Ranskasta vuonna 1794 Jefferson laajensi kartanoaan Euroopasta saamiensa vaikutteiden pohjalta.
Jeffersonin kuoltua vuonna 1826 hänen tyttärensä myi kartanon. Nykyisin sen omistaa Thomas Jefferson Foundation. Kartano on UNESCOn maailmanperintöluettelon kohde.
Animal Kingdom (yhtye)
Animal Kingdom on lontoolainen (Englanti) indie rock -yhtye. Yhtyeeseen kuuluu Richard Sauberlich, Hamish Crombie ja Geoff Lea.
He ovat julkaisseet kaksi albumia: "Sings and Wonders" vuonna 2009 ja "The Looking Away" 8.5.2012. Singlejä: Chalk Stars (2009), Tin Man (2009), Two by Two (2010), Sings and Wonders (2010), Strange Attractor (31.1.2012).
Kevin Strootman
Kevin Strootman (s. 13. helmikuuta 1990 Ridderkerk, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Strootman aloitti ammattilaisuransa Sparta Rotterdamin riveissä, jonka jälkeen hän on pelannut myös FC Utrechtissä sekä PSV Eindhovenissa.
Vuonna 2013 Strootman siirtyi Italian pääsarjaan Serie A:han AS Roman joukkueeseen noin 17 miljoonan euron siirtosummalla.
Strootman valittiin Hollannin joukkueeseen vuoden 2012 jalkapallon EM-kilpailuihin. Hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa Helsingin Olympiastadionilla karsintaottelussa Suomea vastaan 7. syyskuuta 2011.
Monkeymash
Monkeymush on Giddyupsin vuonna 1990 ilmestynyt toinen ja viimeiseksi jäänyt albumi, joka julkaistiin CD-levynä (FinalMix FMCD 102) ja LP-levynä (FinalMix FMLP 102). Albumilta julkaistiin vinyylisingle "Bullshittin’".
Kaikki kappaleet sanoittanut Akiboy.
Francescantonio Nolè
Francescantonio Nolè (s. 9. kesäkuuta 1948 Potenza) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki konventuaalien fransiskaanien papiksi Vittorio Maria Costantini 2. syyskuuta 1973, ja hänet nimitettiin Tursi-Lagonegron hiippakunnan johtoon 4. marraskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Battista Re, jota avustivat Gioacchino Illiano ja Ennio Appignanesi. Nolè asetettiin virakansa 7. tammikuuta 2001.
Téra (departementti)
Téra on departementti Nigerin Tillabérin alueella. Sen pinta-ala on 15 794 neliökilometriä. Asukkaita on 563 500 henkeä (vuonna 2010, arvio).
Téran departementti rajoittuu idässä Tillabérin alueen Tillabérin sekä etelässä Kollon ja Sayn departementteihin, lännessä Burkina Fasoon ja pohjoisessa Maliin. Sen hallinnollinen keskus on Téran kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu seitsemän maalaiskuntaa: Bankilaré, Dargol, Diagourou, Gorouol, Gothéye, Kokorou ja Mehana.
Seudun pääelinkeinoja on maanviljely (hirssi, durra) ja karjanhoito, joka pohjoisimmassa osassa perustuu paimentolaisuuteen. Nigerjoella harjoitetaan keinokasteluun perustuvaa riisin viljelyä.
Jonas Olsson (jalkapalloilija, 1983)
Jonas Olsson (s. 10. maaliskuuta 1983 Landskrona, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa West Bromwich Albionia. Ammattilaisurallaan hän on edustanut myös kotikaupunkinsa Landskrona BoISia ja hollantilaista NEC Nijmegeniä.
Pelipaikaltaan Olsson on toppari.
Maajoukkueurallaan kuusi A-maaottelua pelannut Olsson edustaa Ruotsia vuoden 2012 jalkapallon EM-kilpailuissa.
Filippo Santoro
Filippo Santoro (s. 12. heinäkuuta 1948) on italialainen, myös Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bari(-Canosan) arkkihiippakuntaan Italiaan 20. toukokuuta 1972 ja nimitettiin Brasiliassa São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tuscamian titulaaripiispaksi 10. huhtikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat Gianni Danzi ja Karl Josef Romer.
Santoro nimitettiin brasilialaisen Petrópolisin hiippakunnan johtoon 12. toukokuuta 2004, ja hänet asetettiin sen piispaksi 11. kesäkuuta.
Santoro sai 21. marraskuuta 2011 nimityksen italialaisen Taranton arkkipiispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 5. tammikuuta 2012.
Gorouol
Gorouol on maalaiskunta Tillabérin alueen Téran departementissa Nigerissa. Se sijaitsee Sahelin vyöhykkeellä 85 kilometriä Térasta pohjoiseen. Kunnassa on 64 300 asukasta (vuonna 2010, arvio).
Gorouolin kunnan pinta-ala on 4 650 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Malin Gaon alueen Ansongon piirin Tessitin kuntaan, idässä Tillabérin departementin Ayorouhun, etelässä Téran departementin Bankilaréen ja lännessä Burkina Fason Markoyeen. Pinnanmuodostukseltaan seutu on etupäässä kumpuilevaa aroa. Itärajalla virtaa Niger, johon laskee Gorouoljoki.
Kuntaan kuuluu 28 hallintokylää, yksi perinteinen kylä, 34 pikkukylää ja yhdeksän leiripaikkaa. Keskuspaikka on virallisesti Kolmanen kylä, mutta toistaiseksi kuntahallinto toimii Tégueyessa. Kunnanvaltuuston ja -johtajan lisäksi hallintoon osallistuu ranskalaisten siirtomaaisäntien perustaman kantonin perinteinen päällikkö, Doufragfrag-tuaregiryhmän johtaja Bankilaréssa sekä kylien ja paimentolaisryhmien päälliköt.
Asukkaista 80 % on songhaita, 15 % tuaregeja ja loput fulbeja, hausoja ja arabeja. Heistä valtaosa on muslimeja. Seudulla on myös kristitty vähemmistö.
Gorouoliin johtaa huonokuntoinen paikallistie Térasta. Seudun pääelinkeino on osin keinokasteluun perustuva maanviljely. Tärkeimmät viljelyskasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu, okra ja maapähkinä. Toinen tärkeä elikeino on laiduntamiseen ja paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja ja kalastusta. Osa miehistä käy kausitöissä Térassa, Niameyssa sekä naapurimaissa.
Kunnassa on 52 alkeiskoulua, 12 koraanikoulua, kaksi keskikoulua ja 14 lukutaitokeskusta. Alkeisopetus tavoittaa noin puolet kouluikäisistä. Terveyspalveluihin kuuluu kuusi terveyskeskusta ja kuusi terveysasemaa. Ne kattavat 68 % kunnasta. Vesihuolto käsittää 91 käsikäyttöistä porakaivoa, viisi pientä juomavesilaitosta ja 180 sementillä vahvistettua kaivoa. Kuntalaisista 47 % asuu puhtaan juomaveden ulottuvilla.
Murilo Sebastião Ramos Krieger
Murilo Sebastião Ramos Krieger (s. 19. syyskuuta 1943 Brusque) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänestä tuli dehoniaani vuonna 1964, ja hän sai pappisvihkimyksensä Alfonso Niehuesilta 7. joulukuuta 1969. Ramos Krieger nimitettiin Florianópolisin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Lysinian titulaaripiispaksi 16. helmikuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Niehues, jota avustivat Honorato Piazera ja Eusébio Oscar Scheid.
Ramos Krieger sai 8. toukokuuta 1991 nimityksen Ponta Grossan piispaksi, ja virkaan asettaminen seurasi 22. heinäkuuta.
Ramos Krieger nimitettiin 7. toukokuuta 1997 Maringán (virkaan asetus: 11. heinäkuuta), 20. helmikuuta 2002 Florianópolisin ja 12. tammikuuta 2011 São Salvador da Bahian (virkaan asetus: 25. maaliskuuta) arkkipiispaksi.
João Oneres Marchiori
João Oneres Marchiori (2. toukokuuta 1933 Carazinho – 27. kesäkuuta 2017 Lages) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. helmikuuta 1960 ja nimitettiin Caçadorin hiippakunnan johtoon 25. tammikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Alfonso Niehues ja Honorato Piazera.
Marchiori sai 18. huhtikuuta 1983 nimityksen Lagesin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja 18. helmikuuta 1987 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 11. marraskuuta 2009.
Orlando Brandes
Orlando Brandes (s. 13. huhtikuuta 1946 Urubici) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Lagesin hiippakuntaan 6. heinäkuuta 1974 ja nimitettiin Joinvillen hiippakunnan johtoon 9. maaliskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Oneres Marchiori, jota avustivat Eusébio Oscar Scheid ja Gregório Warmeling.
Brandes sai 10. toukokuuta 2006 nimityksen Londrinan arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. heinäkuuta.
Irineu Andreassa
Irineu Andreassa (s. 15. joulukuuta 1949 Iacri) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli fransiskaani 30. syyskuuta 1977, ja hän sai pappisvihkimyksensä 16. joulukuuta 1978. Hänet nimitettiin Lagesin hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. tammikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Caetano Ferrari, jota avustivat Osvaldo Giuntini ja João Oneres Marchiori. Andreassa asetettiin virkaansa 28. helmikuuta.
Caetano Ferrari
Caetano Ferrari (s. 30. heinäkuuta 1942) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli fransiskaani 14. marraskuuta 1969, ja hän sai pappisvihkimyksensä 27. joulukuuta 1970. Hänet nimitettiin Francan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 24. huhtikuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cláudio Hummes, jota avustivat Arnaldo Ribeiro ja Diógenes da Silva Matthes.
29. marraskuuta 2006 Ferrarista tuli Francan piispa, ja hän toimi tässä virassa, kunnes sai nimityksen Baurun piispaksi 15. huhtikuuta 2009.
Colin Maclaurin
Colin Maclaurin (1698–1746) oli skotlantilainen matemaatikko. Hän kehitti mm. elliptistä integraalilaskentaa, integraalitestin ja Maclaurinin sarjan, mikä on Taylorin sarjan erikoistapaus.
Colin Maclaurin opiskeli ja myöhemmin työskenteli Glasgow'n yliopistolla. Hän aloitti yliopisto-opintonsa jo seitsemänvuotiaana. Matematiikan professori Robert Simson oli yksi hänen opettajistaan. Colin valmistui nopeasti matemaatikoksi 14-vuotiaana grandunsa aiheenaan "On the power of gravity" ja on historian nuorimpana valmistuneita. Hän oli Isaac Newtonin ystävä ja Royal Societyn jäsen.
Luíz Carlos Eccel
Luíz Carlos Eccel (s. 18. marraskuuta 1952 Brusque) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. kesäkuuta 1979 ja nimitettiin Caçadorin hiippakunnan johtoon 18. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Eusébio Oscar Scheid, jota avustivat João Oneres Marchiori ja Vito Schlickmann.
Eccel erosi tehtävistään piispana 24. marraskuuta 2010.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1936
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1936 järjestettiin 3. marraskuuta 1936. Valitsijamiesäänten jakautuminen niissä oli historian yksipuolisin. Vaalit voitti istuva presidentti, demokraatti Franklin D. Roosevelt haastajanaan republikaani Alf Landon.
523 valitsijamiesäänellä Roosevelt sai 98,49 prosenttia valitsijamiesäänistä, mikä oli korkein osuus sitten vuoden 1820 vaalien. Roosevelt sai myös historian suurimman määrän valitsijamiesääniä, jonka on ylittänyt vain Ronald Reagan 525 valitsijamiesäänellä vuoden 1984 vaaleissa. Alf Landon sai valitsijamiesääniä vain Vermontista ja Mainesta.
Demokraattinen puolue:
Republikaaninen puolue:
Raimundo de Castro e Silva
Raimundo de Castro e Silva (1. toukokuuta 1905 Aracoiaba – 2. elokuuta 1991) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Fortalezan arkkihiippakuntaan 4. joulukuuta 1932 ja nimitettiin Teresinan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Eluzan titulaaripiispaksi 17. kesäkuuta 1950. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antônio de Almeida Lustosa, jota avustivat Aureliano de Matos ja Antônio Campelo de Aragão.
De Castro e Silva sai 17. marraskuuta 1954 nimityksen Oeirasin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 9. marraskuuta 1957. Eroamispäivänään hän sai nimityksen Fortalezan vihkipiispaksi ja Uzaliksen titulaaripiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Geraldo Nascimento
Geraldo Nascimento (s. 18. toukokuuta 1936 Senador Pompeu) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 29. kesäkuuta 1967 ja nimitettiin Fortalezan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Zama Majorin titulaaripiispaksi 10. syyskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloísio Leo Arlindo Lorscheider, jota avustivat Manuel Edmilson da Cruz ja Timóteo Francisco Nemésio Pereira Cordeiro.
Nascimento erosi tehtävistään vihkipiispana 22. tammikuuta 1997.
Adalberto Paulo da Silva
Adalberto Paulo da Silva (s. 25. tammikuuta 1929 Sambaíba) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 8. joulukuuta 1956 ja nimitettiin Vianan hiippakunnan johtoon 3. huhtikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Aloísio Leo Arlindo Lorscheider ja Timóteo Francisco Nemésio Pereira Cordeiro.
Da Silva erosi tehtävistään Vianan piispana 24. toukokuuta 1995 ja sai samana päivänä nimityksen Fortalezan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Capsan titulaaripiispaksi. Hän toimi vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 24. maaliskuuta 2004.
Jumalan myrsky
Jumalan myrsky on Valentin Vaalan ohjaama elokuva vuodelta 1940. Se perustuu Lauri Haarlan romaaniin "Jumalan myrsky" (1937).
Tarina kerrotaan takaumina. Kaunotaiteita opiskellut perheyhtiön perillinen (Olavi Reimas) lähtee Lappiin tukkipäälliköksi ja rakastuu talontyttäreen (Irma Seikkula). Julman kohtalon toteutumista säestää luonnon jylinä. Elokuva paljastaa rahan ja rakkauden yhteensovittamattomuuden. Tapahtumien taustalla on sukukirous.
"Tv-maailman" kriitikko arvioi, että paatoksellisuus ja teatraalisuus himmentävät taitavasti toteutettua ihmisen ja luonnon välisen suhteen kuvausta. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti elokuvaa jäyhäksi ja ylidramaattiseksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Rosalvo Cordeiro de Lima
Rosalvo Cordeiro de Lima (s. 25. tammikuuta 1962 União dos Palmares) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mogi das Cruzesin hiippakuntaan 1. marraskuuta 1992 ja nimitettiin Fortalezan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Castellum Tatroportuksen titulaaripiispaksi 2. helmikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Antônio Aparecido Tosi Marques, jota avustivat Emílio Pignoli ja Paulo Antonino Mascarenhas Roxo.
Daniel Bellissimo
Daniel Bellissimo (s. 15. elokuuta 1984 Toronto, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut italialais-kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän torjui modernilla tyylillä.
Bellissimo syntyi ja kasvoi Kanadassa. Hän on Mississauga Senatorsin kasvatti. Bellissimo pelasi vuodet 2001–2004 OPJHL-juniorisarjassa joukkueissa Vaughan Vipers, Georgetown Raiders, St. Michael's Buzzers ja Stouffville Spirit. Hän pelasi vuodet 2004–2007 NCAA-sarjassa Western Michiganin yliopistossa. Bellissimo oli joukkueen ykkösmaalivahti kahdella ensimmäisellä kaudellaan, mutta menetti ykkösmaalivahdin paikkansa kaudella 2006–2007 Riley Gillille.
Kaudeksi 2007–2008 Bellissimo siirtyi Italian Serie A:han HC Asiagoon. Hän pelasi joukkueen ykkösmaalivahtina vuodet 2007–2011. Kaudella 2009–2010 Bellissimo voitti Italian Serie A:n mestaruuden ja valittiin sarjan parhaaksi pelaajaksi. Hänellä oli myös sarjan paras torjuntaprosentti 93,6 sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä.
Uransa viimeiset vuodet Bellissimo pelasi Ruotsissa muun muassa Elitserienin Timrå IK:ssa ja Luleå HF:ssa.
Bellissimo on edustanut Italiaa MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2011 ja 2012, joista vuoden 2011 turnauksessa joukkue pelasi I-divisioonassa ja voitti A-lohkon kultaa. Bellissimo teki MM-debyyttinsä vuoden 2010 turnauksessa Italian ykkösmaalivahtina ja valittiin joukkueen kolmen parhaan pelaajan joukkoon.
Bellissimon veli Vince Bellissimo on myös jääkiekkoilija.
Paulo Antonino Mascarenhas Roxo
Paulo Antonino Mascarenhas Roxo (s. 12. kesäkuuta 1928 São Geraldo) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin premonstratensialaisten papiksi 20. elokuuta 1952 ja nimitettiin Mogi das Cruzesin hiippakunnan johtoon 18. marraskuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. tammikuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Furno, jota avustivat Conrado Walter ja Constantino Amstalden.
Mascarenhas Roxo jäi eläkkeelle 4. elokuuta 2004.
José Mauro Ramalho de Alarcón Santiago
José Mauro Ramalho de Alarcón Santiago (s. 14. toukokuuta 1925 Russas) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. joulukuuta 1948 ja nimitettiin Iguatún hiippakunnan johtoon 13. lokakuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1962. Pääkonsekraattorina toimi Aureliano de Matos, jota avustivat José Terceiro de Sousa ja Vicente de Paulo Araújo Matos.
Ramalho de Alarcón Santiago osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 26. heinäkuuta 2000.
José Antônio Aparecido Tosi Marques
José Antônio Aparecido Tosi Marques (s. 13. toukokuuta 1948 Jaú) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi São Carlosin hiippakuntaan Constantino Amstalden 8. joulukuuta 1974, ja hänet nimitettiin São Salvador da Bahian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lysinian titulaaripiispaksi 10. heinäkuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucas Moreira Neves, jota avustivat Amstalden ja Rubens Augusto de Souza Espínola.
Tosi Marques sai 13. tammikuuta 1999 nimityksen Fortalezan arkkipiispaksi.
Laivastoamiraali
Laivastoamiraali on useiden maiden merivoimissa korkein sotilasarvo, joka vastaa maavoimien marsalkkaa. Saksan merivoimissa vastaava arvo on ollut nimeltään suuramiraali. Suomessa amiraalia korkeampaa merivoimien arvoa ei ole koskaan ollut käytössä.
Yhdysvaltain laivastossa on myönnetty vielä tavallista laivastoamiraalia ("Fleet Admiral") korkeampi arvo "Admiral of the navy" kerran, vuonna 1903 George Deweylle.
Rubens Augusto de Souza Espínola
Rubens Augusto de Souza Espínola (8. kesäkuuta 1928 São Carlos – 28. joulukuuta 2017) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi São Carlos do Pinhalin hiippakuntaan Ruy Serra 8. joulukuuta 1953, ja hänet nimitettiin São Luís de Montes Belosin vihkipiispaksi sekä Biltan titulaaripiispaksi 20. joulukuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Ruy Serra ja Estanislau Arnoldo Van Melis.
De Souza Espínola sai 12. lokakuuta 1985 nimityksen Paranavaín piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 2003.
Aleksandr Popov (jääkiekkoilija)
Aleksandr Aleksandrovitš Popov (s. 31. elokuuta 1980 Angarsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-joukkue Avangard Omskia, jota on edustanut koko ammattilaisuransa ajan. Melko pienikokoinen Popov on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Maaliskuussa 2012 hänestä tuli Avangard Omskin seurahistorian eniten sarjaotteluita pelannut pelaaja ohittaen Dmitri Rjabykinin.
Popov on Jermak Angarskin kasvatti, mutta on pelannut koko muun uransa Avangard Omskissa. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset viisi pääsarjaotteluaan Venäjän superliigassa kaudella 1998–1999. Kaudella 2003–2004 Avangard voitti Venäjän superliigan mestaruuden. Joukkue on voittanut Venäjän liigan hopeaa vuosina 2001, 2006 ja 2012 sekä pronssia vuonna 2007.
Popovin tähän astisen uran tehokkain kausi oli ensimmäinen KHL-kausi 2008–2009, jolloin hän oli tehoilla 14+26=40 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Jaromír Jágrin ja Dmitri Pestunovin jälkeen. 31. maaliskuuta 2012 Popovista tuli Avangradin eniten sarjaotteluita pelannut pelaaja 643. ottelullaan ohittaen Dmitri Rjabykinin.
Popov edusti Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2012. Venäjän päävalmentaja Zinetula Biljaletdinov istutti Popovin ja hänen joukkuetoverinsa Aleksandr Perežoginin samaan ketjuun supertähti Jevgeni Malkinin kanssa.
Popov oli aikaisemmin edustanut Venäjää kahdeksassa Euro Hockey Tourin ottelussa.
Andres Luure
Andres Luure (s. 22. toukokuuta 1959) on virolainen filosofi, kääntäjä ja tutkija Tallinnan yliopistossa. Luure on opiskellut Moskovan valtionyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1983 pääaineenaan matematiikka. Hän on vironkielisen Wikipedian ylläpitäjä ja yksi sen perustajista. Hän on kääntänyt viron kielelle useita filosofisia teoksia, kuten Ludwig Wittgensteinin, Jürgen Habermasin ja Gilbert Rylen tuotantoa.
Rai Sport
Rai Sport on italialainen vuonna 1999 aloittanut televisiokanava, jonka omistaa Italian yleisradioyhtiö RAI. Kanava näyttää vain urheilua. Kanavan rinnakkaiskanava Rai Sport 2 aloitti vuonna 2010.
Kanavan ohjelmistoon kuuluu muun muassa pyöräilyä, yleisurheilua, jalkapalloa sekä olympialaiset.
Hoegaarden (panimo)
Hoegaarden on Pierre Celisin vuonna 1966 Hoegaardenissa perustama belgialainen panimo. Sen omistaa nykyisin panimoyhtiö Anheuser-Busch InBev. Sen vanhin ja parhaiten tunnettu tuote on Hoegaarden-vehnäolut (witbier, 4,9 til-%). Muita oluita ovatVuonna 2011 Belgiassa tuli myyntiin Hoegaardenin täysin alkoholiton olut. Se on ensimmäinen alkoholiton vehnäolut Belgiasta.
Sortavalan rovastikunta
Sortavalan rovastikunta oli yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Viipurin hiippakunnan neljästätoista rovastikunnasta. Rovastikuntaan kuuluivat Sortavalan kaupunki- ja maaseurakunta sekä Harlun, Ruskealan, Impilahden, Salmin, Soanlahden ja Suojärven seurakunnat. Lääninrovastina vuosina 1884-1910 toimi Alexander Gustaf Walle. Lähes koko rovastikunnan alue luovutettiin Neuvostoliitolle vuosina 1940 ja 1944, vain pieni alue Soanlahden seurakuntaan kuuluneesta Korpiselän rukoushuonekunnan länsiosasta jäi Suomen puolelle. Tämä alue liitettiin sotien jälkeen Joensuun rovastikunnan Tuupovaaran seurakuntaan ja Kuopion hiippakuntaan.
Hoegaarden
Hoegaarden on Leuvenin arrondissementissa, Flanderin Brabantissa sijaitseva belgialainen kunta. Siihen kuuluvat Hoegaardenin, Meldertin ja Outgaardenin kylät. Vuonna 2015 sen asukasluku oli 6 762. Hoegaardenista oli kotoisin Pierre Celis, joka perusti Hoegaarden- ja Celis-panimot.
Dominik Hrušovský
Dominik Hrušovský (1. kesäkuuta 1926 – 27. heinäkuuta 2016 Nitra) on slovakialainen roomalaiskatolinen piispa ja kirkon diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1950 ja nimitettiin Tubian titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
Hrušovský sai 17. joulukuuta 1992 nimityksen Trnavan arkkihiippakunnan (myöh. Bratislava-Trnava) vihkipiispaksi, ja 15. huhtikuuta 1996 hänet ylennettiin Tubian titulaariarkkipiispaksi. Samalla hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Valko-Venäjälle; hän toimi tässä tehtävässä, kunnes jäi eläkkeelle 28. heinäkuuta 2001.
Hän kuoli 27. heinäkuuta 2016 Nitrassa.
Giovanni Bernardo Gremoli
Giovanni Bernardo Gremoli (30. kesäkuuta 1926 Poppi – 6. heinäkuuta 2017) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 17. helmikuuta 1951 ja nimitettiin Arabian apostoliseksi vikaariksi sekä Masuccaban titulaaripiispaksi 2. lokakuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Giovanni Bianchi ja Telesforo Giovanni Cioli.
Gremoli jäi eläkkeelle 21. maaliskuuta 2005. Apostolisena vikaarina toimiessaan hänen valtansa ulottui Saudi-Arabian, Bahrainin, Arabiemiirikuntien, Omann, Qatarin ja Jemenin katolilaisiin.
Dulcênio Fontes de Matos
Dulcênio Fontes de Matos (s. 19. lokakuuta 1958 Lagarto) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Estâncian hiippakuntaan 14. joulukuuta 1985 ja nimitettiin Aracajún arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cozylan titulaaripiispaksi 18. huhtikuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hildebrando Mendes Costa, jota avustivat José Palmeira Lessa ja Mário Rino Sivieri.
Fontes de Matos sai 12. heinäkuuta 2006 nimityksen Palmeira dos Índiosin piispaksi.
Miguel Fenelon Câmara Filho
Miguel Fenelon Câmara Filho (4. huhtikuuta 1925 Quixeramobim – 28. kesäkuuta 2018) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Fortalezan arkkihiippakuntaan 8. joulukuuta 1948 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Ath Truimin titulaaripiispaksi 9. tammikuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat Avelar Brandão Vilela ja João José da Mota e Albuquerque.
Câmara Filho sai 5. helmikuuta 1974 nimityksen Maceión koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 24. marraskuuta 1976 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hänet nimitettiin 7. lokakuuta 1984 Teresinan arkkipiispaksi, ja hän toimi tässä virassa, kunnes jäi eläkkeelle 21. helmikuuta 2001.
José Carlos Melo
José Carlos Melo (4. kesäkuuta 1930 Codó – 30. toukokuuta 2017 Maceió) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 31. heinäkuuta 1955 ja nimitettiin São Salvador da Bahian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ceramuksen titulaaripiispaksi 10. heinäkuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucas Moreira Neves, jota avustivat Vicente Joaquim Zico ja Paulo Eduardo Andrade Ponte.
2. kesäkuuta 1999 Melo sai henkilökohtaisena tittelinä São Salvador da Bahian arkkivihkipiispan arvon. Samana päivänä hänet nimitettiin Ceramuksen titulaariarkkipiispaksi.
31. toukokuuta 2000 Melo sai nimityksen Maceión koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 3. heinäkuuta 2002 hänestä tuli sen arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 22. marraskuuta 2006.
José Palmeira Lessa
José Palmeira Lessa (s. 18. tammikuuta 1942 Coruripe) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 3. heinäkuuta 1968 ja nimitettiin São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sitan titulaaripiispaksi 21. kesäkuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat José Alberto Lopes de Castro Pinto ja Celso José Pinto da Silva.
Palmeira Lessa sai 30. lokakuuta 1987 nimityksen Proprián piispaksi ja 6. joulukuuta 1996 Aracajún koadjuuttoriarkkipiispaksi. 26. elokuuta 1998 hänestä tuli Aracajún arkkipiispa.
Esko S. Lahtinen
Esko Sakari Lahtinen (s. 1937 Helsinki) on suomalainen urheilutoimittaja ja -kirjailija. Vuosina 1975–2002 hän työskenteli Suomen Palloliitossa, toimien pitkään liiton tiedotuspäällikkönä. Lahtinen on ollut myös Jalkapallokirjan sekä Futari-lehden päätoimittajana.
Hän on ollut mukana kirjoittamassa useita jalkapalloaiheisia kirjoja. Vuonna 2002 Lahtinen oli toimittamassa teosta "Jalkapallon MM-kisat 2002", joka valittiin Vuoden urheilukirjaksi.
Esko S. Lahtinen kuuluu Suomen jalkapallomuseon toimikuntaan, joka valitsee jäsenet Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen.