hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Elina Laavi
Elina Maria Laavi (s. 13. marraskuuta 1981) on suomalainen poliitikko. Hän oli Keravan kaupunginvaltuuston jäsen 2001–2011 ja kaupunginhallituksen jäsen 2009–2011. Hän on toiminut Setan varapuheenjohtajana vuodesta 2010. Laavi työskenteli Kokoomusnaisten pääsihteerinä 2007–2011 ja kuntaministeri Henna Virkkusen erityisavustajana 2011–2012 sekä uudelleen 2013–2014.
Aiemmin Laavi on toiminut muun muassa Suomen Lukiolaisten Liiton varapuheenjohtajana (2001), Kokoomusnuorten hallituksessa (2003–2004), Väestöliiton hallituksessa (2005–2008) ja Kuntaliiton valtuustossa (2006–2009). Suomen ylioppilaskuntien liiton sosiaalipoliittisena sihteerinä Laavi työskenteli 2006–2007.
Laavi on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri Tampereen yliopistosta pääaineenaan kunta- ja aluejohtaminen.
MTV Dance
MTV Dance on klubimusiikkia esittävä kanava, jonka musiikkitarjontaan kuuluu mm. Trance, Garage ja House. Kanava näkyy 24h/vrk, aamuyöstä kuitenkin lähetetään ostos-tv:tä.
Black Tide
Black Tide on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2004 Miamissa, Floridassa. Yhtye on tällä hetkellä levytyssopimuksessa Interscope Recordsin kanssa. Bändin nykyiset jäsenet ovat laulaja/kitaristi Cabriel Cargia, soolokitaristi, sekä taustalaulaja Austin Diaz Basso, (tausta)laulaja Zachary Sandler ja rumpali Steven Spence. Nykyinen kokoonpano on kiertänyt monia bändejä, kuten Avenged Sevenfoldin, All That Remainsin, Bullet for My Valentinen, Disturbedin, Slipknotin, Triviumin, Escape The Faten, Bring Me the Horizonin, Mindless Self Indulgencen ja paljon muita.
F. Bam Morrison
F. Bam Morrison tai J. Bam Morrison on yhdysvaltalainen huijari, joka onnistui vuonna 1950 huijaamaan Oklahomassa sijaitsevaa Wetumkan kaupunkia sijoittamaan rahaa olemattomaan sirkukseen.
Morrison saapui Wetumkan kaupunkiin kesällä vuonna 1950 esiintyen kaupunkiin hänen mukaansa kolmen viikon kuluttua (24. heinäkuuta) saapuvan Bohnin sirkuksen edustajana. Morrison myi kaupungin kauppiaille mainostilaa sirkuksen ilmoitustauluilta ja sisältä teltasta luvaten mainostilan ostajille paremmat edellytykset myydä sirkukselle tuotteita ja palveluja. Viivyttyään kaupungissa kaksi viikkoa Morrison ilmoitti että hänen täytyisi palata takaisin sirkukseen hoitamaan lopulliset mainosjärjestelyt.
Morris ei kuitenkaan palannut takaisin, ja kaupungille selvisi vasta juhlapäivänä ettei mitään sirkusta ollut oikeasti tulossa. Kaupunginvaltuusto joutui myöntämään että se oli joutunut huijauksen kohteeksi, ja ilmoitti samalla että siitä päivästä lähtien Wetumkassa vietetään joka vuosi heinäkuun 24. päivänä Hyväuskoisten hölmöjen päivää (). Sirkusta varten suunnitellut juhlat pidettiin kaupungissa huijauksesta huolimatta ja väkijoukko käytti Wetumkassa sirkukseen varaamansa rahat. Juhlaa on vietetty vuodesta 1950 lähtien joka vuosi, paitsi vuonna 2003, koska juhlalle ei löytynyt rahoittajaa.
Morrison saatiin pian Missourissa kiinni toisesta huijauksesta, mutta wetumkalaiset eivät halunneet nostaa häntä vastaan syytettä, vaan kutsuivat hänet kunniavieraaksi seuraavan vuoden juhliin.
Binturonki
Binturonki eli karhukissa eli karhunäätä ("Arctictis binturong") on Kaakkois-Aasiassa elävä palmunäätien alaheimoon kuuluva sivettieläin. Se on Arctictis-sukunsa ainoa laji, ja jaetaan kuuteen alalajiin.
Binturonki on lähes musta, pitkäkarvainen ja tupsukorvainen kiipeilijä. Se on suurin sivettieläin, ja voi painaa jopa 7,6 kilogrammaa. Se on melko kömpelö ja ehkä siksi se joutuu tyytymään tavallisesti kasviravintoon. Toisinaan se kuitenkin voi pyydystää kaloja uimalla vedessä. Binturonki liikkuu enimmäkseen puissa. Se on ainoa sivettieläin, jolla on tarttumiskykyinen häntä.
Lajia tavataan Kaakkois-Aasiassa laajahkolla alueella esimerkiksi Malakan ja Indokiinan niemimailla. 
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että lajin suomenkielinen nimi muutettaisiin muotoon "binturongi".
Milos Raonic
Milos Raonic (s. 27. joulukuuta 1990 Titograd, Jugoslavia) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listalla kolmantena marraskuussa 2016. Hän on Kanadan parhaiten rankattu tennispelaaja.
Raonic on voittanut urallaan kahdeksan ATP-turnausta.
Vuonna 2010 karsintojen kautta Yhdysvaltain avoimiin päässyt Raonic pelasi avauskierroksella australialaista Carsten Ballia vastaan, mutta hävisi ottelun luvuin 7–6(4), 3–6, 3–6, 2–6.
Vuonna 2011 Australian avoimissa Raonic voitti ensimmäisellä kierroksella Björn Phaun ja toisella kierroksella Michaël Llodran. Llodraa vastaan pelatussa ottelussa Raonic teki turnauksen nopeimman syötön syötettyään 230 km:n tuntinopeudella. Kolmannella kierroksella hän voitti Mihail Južnyin. Neljännen kierroksen ottelunsa hän hävisi David Ferrerille. Helmikuussa Raonic otti ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa, kun hän voitti SAP Openin finaalissa Fernando Verdascon. Seuraavalla viikolla hän pääsi Memphisin turnauksessa jälleen finaaliin, mutta hävisi tällä kertaa Andy Roddickille luvuin 6–7(7), 7–6(11), 5–7. Maaliskuussa Indian Wells Masters -turnauksessa Raonic eteni villin kortin saaneena kolmannelle kierrokselle voitettuaan toisella kierroksella 13:nneksi sijoitetun Mardy Fishin. Kolmannella kierroksella hän hävisi myös villin kortin saaneelle Yhdysvaltain Ryan Harrisonille. Monte Carlo Mastersissa Raonic voitti Michaël Llodran ja Ernests Gulbisin, mutta hävisi kolmannella kierroksella David Ferrerille. Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Raonic hävisi Michael Berrerille. Gerry Weber Openissa Raonic hävisi puolivälierissä Philipp Petzschnerille. Wimbledonissa Raonic voitti ensimmäisellä kierroksella Marc Gicquelin, mutta joutui luovuttamaan ensimmäisessä erässä toisen kierroksen ottelussaan Gilles Mülleriä vastaan.
Raonic aloitti vuoden 2012 voittamalla Chennai Openin. Turnauksen loppuottelussa hän voitti ykköseksi sijoitetun Janko Tipsarevićin luvuin 6–7(4), 7–6(4), 7–6(4).
PVA
PVA voi tarkoittaa seuraavia asioita:
PvP
PvP eli Player versus Player () on videopeleissä käytetty termi, jolla tarkoitetaan kahden tai useamman pelaajan välistä taistelua. Pelaajan vastakohta on tietokoneohjelmoitu vihollinen, joka termillisesti on PvE.
Wetumka
Wetumka on pikkukaupunki Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 1451.
Kaupunki joutui vuonna 1950 F. Bam Morrison nimisen huijarin kohteeksi hänen saatua huijattua kaupungilta rahaa uskottelemalla että sinne olisi tulossa pian kiertävä sirkus. Kaupungissa on siitä lähtien vietetty joka vuosi heinäkuun 24. päivänä Hyväuskoisten hölmöjen päivää (), paitsi vuonna 2003, koska juhlille ei löytynyt rahoittajaa.
Robert George Wardlaw Ramsay
Eversti Robert George Wardlaw Ramsay (25. tammikuuta 1852 - 22. huhtikuuta 1921) oli brittiläinen upseeri ja luonnontutkija.
Hänen isänsä oli Robert Balfour Wardlaw Ramsay, ja äitinsä Louisa oli Tweeddalen markiisin Georgen tytär. Wardlaw opiskeli Cheamissa ja Harrowissa, ja liittyi Hampshiren rykmenttiin tammikuussa 1871. Hän sai komennukset Intiaan, Afganistaniin ja Burmaan.
Wardlaw kiinnostui linnuista jo nuorella iällä. Hänet valittiin British Ornithologists' Unionin jäseneksi 1872 ja hän toimi seuran puheenjohtajana vuosina 1913–1918. Hän oli myös Zoological Societyn jäsen. Hänen setänsä Arthur Hay Tweeddale oli myös lintutieteilijä, jolta hän peri yli 20 000 linnunnahan kokoelman, ja jonka hän myöhemmin lahjoitti British Museumille. Hän toimitti teoksen "The Ornithological works of Arthur Hay Tweeddale" (1882), ja kirjoitti lintuoppaan "Guide to the birds of Europe and North Africa", joka julkaistiin postuumisti 1923.
Wardlaw avioitui 17. helmikuuta 1885 Bengalin asioidenhoitajan Charles Swinton Hoggin vanhimman tyttären Mary Alice Hoggin kanssa. Hän erosi armeijasta 1882 isänsä kuoleman jälkeen, ja otti vastaan siviiliviran Midlothianin piirikunnasta Skotlannista.
Vaasan vankila
Vaasan vankila on Länsi-Suomen rikosseuraamusalueeseen kuuluva 64-paikkainen suljettu vankila. Se sijaitsee Vaasan keskustassa meren rannalla Rantakadulla. Vankilassa on paikkoja sekä miehille että naisille.
Vaasan vankilaan on sijoitettu tutkintavankeja, vankeusrangaistusta suorittavia sekä sakon muuntorangaistusta suorittavia vankeja.
Lawrence H. Walkinshaw
Lawrence "Larry" H. Walkinshaw (25. helmikuuta 1904 Calhoun County, Michigan - 16. tammikuuta 1993) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja hammaslääkäri.
Walkinshaw valmistui hammaslääkäriksi University of Michigan School of Dentistrystä vuonna 1929. Työnsä ohella hän tutki Pohjois-Amerikan kurkia, ja erityisesti hietakurkea ("Grus canadensis"), jonka alalajin "rowani" hän nimesi 1965. Walkinshaw kirjoitti kurjista kaksi kirjaa, "The Sandhill Cranes" (1949) ja "Cranes of the World" (1973). Kirjojen lisäksi hän laati 61 kurkia käsittelevää artikkelia. Walkinshaw oli Pohjois-Amerikan kurkitutkimuksen johtava auktoriteetti.
Kurkien lisäksi Walkinshaw tutki muitakin lintuja, etenkin kulokerttulia ("Dendroica kirtlandii").
Bey
Bey on turkkilainen päällikön titteli, joka perinteisesti kuluu pienten heimoyhteisöjen johtajille.
Historiallisesti monia Turkin sekä turkkilaisten kansojen ja Persian johtajia on kutsuttu arvonimillä bey, beg, bek, bay, baig tai beigh. Kaikilla niillä on sama merkitys: "herra". Nykyaikana sanaa käytetään samaan tapaan kuin englannin "mister".
Beyn merkitys vaihteli Osmanien valtakunnan 623-vuotisen historian aikana. Valtakunta sai alkunsa yhdessä Anatolian pienistä ruhtinaskunnista, "beylik"eissä, jotka olivat muodostuneet sinne seldžukien vallattua aluen Bysantilta. Osmanoğlu-suvun kantaisä Osman I oli kylänsä ja heimonsa bey, ja julisti Osmanien beylikin itsenäiseksi vuoden 1300 aikoihin. Alkuun bey merkitsi hallitsijaa ja heimopäällikköä, mutta sitä ruvettiin käyttämään laajemmin ja se annettiin arvonimeksi myös korkeille siviilivirkamiehille ja sotilaille, sekä korkea-arvoisten virkamiesten kuten paššojen pojille.
"Beylerbeyi" (myös "Beglerbegi", suora käännös "päällikköjen päällikkö") tarkoitti osmanihallinnossa alkuun armeijan ylipäällikköä, mutta muuttui ajan myötä provinssien kuvernöörien arvonimeksi. Vuoteen 1923 mennessä beylerbeyi oli enää vain arvonimi ilman virkaa ja sen merkitys oli lähinnä juhlallinen.
Kulokerttuli
Kulokerttuli eli vanhalta nimeltään kirtlandinkerttunen ("Setophaga kirtlandii") on Yhdysvaltain kotoperäinen varpuslintu. Sen pesimisalueet sijaitsevat Michiganin osavaltion pohjoisosassa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Bahamalla sekä Turks- ja Caicossaarilla. Spencer Fullerton Baird kuvaili lajin holotyypin Clevelandin läheltä Ohiosta 1852.
Hyas
Hyas () oli kreikkalaisessa mytologiassa titaani Atlaan ja Aithran poika. Hänet surmasi nuorukaisena joko leijona, käärme tai villisika, jota hän oli metsästämässä.
Kuolemansa jälkeen jumalat nostivat Hyaan tähtikuvioksi taivaalle yhdessä leijonan kanssa – nämä luultavimmin edustavat Jousimiehen ja Leijonan tähtikuvioita. Myös veljeään syvästi surreet ja kyynelehtineet hyadit nostettiin taivaalla hyadien tähtijoukoksi Härän tähtikuvioon.
Jousimiehen ja Leijonan tähtikuviot eivät ole ylhäällä yhtäaikaa, vaan toisen noustessa toinen aina laskee. Hyadien nouseminen ja laskeminen ajoittuu puolestaan runsaiden sateiden aikaan.
Martin Vahl
Martin Vahl Henrichsen (7. lokakuuta 1749 Bergen − 24. joulukuuta 1804 Kööpenhamina) oli norjalais-tanskalainen kasvi- ja eläintieteilijä.
Vahl opiskeli kasvitiedettä Kööpenhaminassa ja Carl von Linnén johdolla Uppsalassa. Hän luennoi Kööpenhaminan yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa vuosina 1779–1782. Vahl teki useita tutkimusmatkoja Eurooppaan ja Pohjois-Afrikkaan vuosina 1783–1788. Hänet nimitettiin Kööpenhaminan Luonnonhistoriallisen seuran (Naturhistorieselskabet) professoriksi 1786, ja hän oli Kööpenhaminan yliopiston kasvitieteen professori 1801–1804. Vuonna 1792 Vahl valittiin Ruotsin Tiedeakatemian ulkomaalaisjäseneksi.
Vahl julkaisi, tai oli toimittamassa, useita teoksia, kuten "Flora Danica fasc. XVI-XXI" ((1790-1794), "Eclogæ Americanæ I-IV" (1796-1807) ja "Enumeratio Plantarum I-II" (1804-1805). Hänen poikansa Jens Vahl oli myös kasvitieteilijä.
Kasvien lisäksi Vahl tutki myös eläimiä. Linnuista hän nimesi harmaakäen ("Cacomantis passerinus").
Ylläs-halli
Ylläs-Halli on Helsingin Kivikkoon, Kehä I:n varteen, vuonna 2009 avattu ympärivuotinen talviurheilukeskus. Talviurheilukeskuksen kahdessa kerroksessa kulkee 1,1 kilometriä pitkä maisemoitu hiihtolatu, joka kiertelee aidon tuntuisessa Lapin ympäristössä. Hallista löytyy myös pieni luistelualue, kuntosali, pukuhuoneet, sauna, kahvila-ravintola, sekä urheiluvälinemyymälä. Talviurheilukeskus hyödyntää maalämpöä, aurinkoenergiaa ja tuulivoimaa. Ilman lämpötila sisällä on noin -4 celsiusastetta ympäri vuoden.
HBL uutisoi 23. maaliskuuta 2011 Ylläs-hallin menneen konkurssiin. Uudet yrittäjät HopLop ja Kiviconstruction käynnistivät 7. lokakuuta 2011 Ylläs-Hallin hiihtopuolen uudestaan. 2. helmikuuta 2012 Ylläs-halli myytiin 3 miljoonalla eurolla pakkohuutokaupassa Helsingin kaupungille.
Esine (Italia)
Esine (Éden) on kunta Brescian maakunnassa, Lombardian provinssissa Italiassa, keskellä the Val Camonican laaksoa, noin 60 kilometriä Bresciasta pohjoiseen.
Sen rajanaapureita ovat kunnat Berzo Inferiore, Bovegno, Cividate Camuno, Darfo Boario Terme, Gianico ja Piancogno.
Esinen ystävyyskunnat:
Jukka Alho
Jukka Matti Alho (s. 10. joulukuuta 1952 Seinäjoki) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Itellan konsernijohtaja vuosina 2000–2012, kunnes jäi eläkkeelle.
Alho valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971 ja diplomi-insinööriksi vuonna 1976 Teknillisestä korkeakoulusta. Vuosina 1976–1981 hän työskenteli Televan ja Telefennon suunnitteluinsinöörinä ja projektipäällikkönä. Vuodet 1981–2000 hän oli Helsingin Puhelinyhdistyksen, myöhemmin Elisa Communications Oy:n järjestelmäinsinööri, osastopäällikkö, tekninen johtaja ja varatoimitusjohtaja. Vuonna 2000–2007 hän oli Suomen Posti Oyj:n toimitus- ja konsernijohtaja ja vuodesta 2007 Itellan konsernijohtaja.
Alholla on ollut useita luottamustehtäviä. Vuosina 2007–2009 hän oli Brysselissä toimivan International Postal Corporationin hallituksen jäsen. Hän on ollut Comptelin, Omnitelen, Finnet Interanationalin, Kirkkopalvelut oy:n ja Tieto- ja tekniikka-alan työntekijöiden (TIKLI) hallituksen puheenjohtaja sekä FiComin varapuheenjohtaja. Alho oli myös eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen hallituksessa vuoden 2012 joulukuuhun.
Elokuusta 2012 elokuuhun 2014 Alho toimi Suomen Teollisuussijoitus Oy:n hallituksen puheenjohtajana.
IPSALO
IPSALO ("Integrated Power Supply And Line Output") oli Saloran patentoima väritelevisioiden tehonsäästökytkentä, joka 1980 luvun alussa pudotti silloisten transitoritelevisioiden tehonkulutuksen lähes puoleen aiempaan verrattuna. IPSALO kytkennässä juovapääteaste ja virtalähde oli yhdistetty. 
Pienentynyt tehonkulutus myös paransi väritelevision käyttömahdollisuuksia akkukäyttöisenä mökeillä ja asuntovaunuissa. Salora perusteli keksintöä myös komponenttien vähentyneen tehonkulutuksen vaikutuksella television eliniän pitenemiseen. Kytkennällä varustettuja, 1980-luvulla valmistettuja, noin 40 W kuluttavia kuvaputkitelevisioita olikin melko yleisessä käytössä aina analogisten televisiolähetysten päättymiseen saakka.
Salora 1G-sarjan kytkentäkaavio (pdf)
Cooper’s Hill Cheese-Rolling and Wake
The Cooper’s Hill Cheese-Rolling and Wake on vuosittain järjestettävä kilpailutapahtuma Brockworthin kylässä lähellä Gloucesterin kaupunkia Lounais-Englannissa. Kilpailu järjestetään Cooper’s Hill -nimisellä kukkulalla, jonka mukaan kilpailu on nimetty.
Kilpailun ideana on, että kilpailijat juoksevat alas jyrkkää rinnettä kukkulan laelta vieritetyn juustokimpaleen perässä. Juustoa on mahdoton saada kiinni vauhdissa, joten ensimmäisenä alas maaliin ehinyt kilpailija voittaa sen.
Tarkkaa tietoa on vaikea saada, mutta perinteen arvioidaan olevan vähintään 200 vuotta vanha. Kilpailua järjestettiin alun perin Brockworthin kylän sekä lähialueen asukkaiden kesken, mutta siitä on tullut vuosien mittaan yhä suositumpi ja nykyään siihen ottaa osaa ihmisiä eri puolilta maailmaa.
Kilpailu jouduttiin perumaan vuonna 2010 turvallisuussyistä johtuen.
Kilpailussa käytetään paikallista Double Gloucester -juustoa, jonka on toimittanut vuodesta 1988 lähtien paikallinen juustontekijä Diana Smart. Toisen maailmansodan aiheuttaman ruokasäännöstelyn vuoksi kilpailussa käytettiin vuodesta 1941 aina vuoteen 1954 asti puuvalmisteista tekojuustoa, jonka sisällä oli ontossa kohdassa pieni pala juustoa.
Rinteen jyrkkyydestä ja kilpailijoiden nopeasta vauhdista johtuen kilpailussa sattuu usein eriasteisia loukkaantumisia, jotka vaihtelevat nyrjähtäneistä nilkoista murtuneisiin luihin ja tajuttomuuteen. Kilpailualueella on valmiudessa useita ambulansseja ja rinteen alapuolella odottaa vapaaehtoinen ensiapuryhmä.
Dieetit vaihtoon!
Dieetit vaihtoon! () on brittiläinen tositelevisiosarja. Ohjelman ideana on ottaa kaksi henkilöä, jotka ovat painoltaan ääripäitä (erittäin ylipainoinen ja erittäin alipainoinen) ja vaihtaa näiden dieettejä. Ohjelma alkoi brittiläisellä Channel 4-kanavalla 22. tammikuuta 2008. Suomessa ohjelman esittäminen alkoi Sub-kanavalla 22. toukokuuta 2010
Twelfth Street Rag
”Twelfth Street Rag” on Euday L. Bowmanin säveltämä ragtime-kappale vuodelta 1914. Se oli useiden aikakauden ragtime-pianistien repertuaarissa ja yksi varhaisen jazzin suosituimmista kappaleista. Sen ovat levyttäneet lukuisat jazzartistit, mukaan lukien Louis Armstrong, Fats Waller, Bennie Moten, Duke Ellington, Count Basie ja Lester Young. Pee Wee Huntin Dixieland-versiosta vuodelta 1948 tuli yksi Capitol Recordsin siihen mennessä myydyimmistä äänitteistä.
Alun perin pianoinstrumentaalina julkaistulle kappaleelle tunnetaan kolme eri sanoitusta. Alkuperäiset sanat kirjoitti Jack S. Sumner vuonna 1916. Vuonna 1929 Spencer Williams julkaisi oman, uuden sanoituksensa ja kolmannen version kirjoitti Andy Razaf vuonna 1942.
Gunung Mulun kansallispuisto
Gunung Mulun kansallispuisto on 582 km² laajuinen kansallispuisto Borneon saarella, Malesian Sarawakin osavaltiossa. Puiston alueella on maailman tutkituimpia karstimaita ja lukuisia luolia. Puistossa on tunnistettu kaikkiaan 17 kasvillisuusvyöhykettä ja 3 500 putkilokasvilajia. Gunung Mulun palmulajisto on poikkeuksellinen rikas, alueelta on tunnistettu 109 palmulajia. Kansallispuisto liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2000.
Kuubankultatikka
Kuubankultatikka ("Colaptes fernandinae") on Kuubassa elävä uhanalainen tikkalaji.
Kuubankultatikan pituus on noin 30 senttiä. Laji on väritykseltään hyvin voimakasraitainen. Selkäpuoli ja siivet ovat ruskeanmustat, keltaisten ristikkokuvioiden kirjomat. Vatsapuolella on enemmän keltaista, eivätkä ruskeanmustat kuviot ole yhtä tiheässä kuin selkäpuolella. Päälaki on kanelinvärinen, mutta korvien ympäristö on kellertävämpi. Koirailla on poskien kohdalla selvä musta juova, kun taas naaraiden poskissa on runsaasti valkoista täplitystä. Nokka on pitkä, kapea ja käyrä.
Kuubankultatikka on Kuuban endeeminen laji. Se ei koskaan ole ollut runsaslukuinen, mutta oli aiemmin saarella laajalle levinnyt. Nykyään lajin levinneisyys on sirpaleinen. Lajin kanta on mahdollisesti vain alle 900 yksilöä. Suurin kanta on Zapatasuolla Matanzasin maakunnassa, jossa arvioitiin vuonna 2007 elävän 250–300 paria.
Kuubankultatikan suosimia elinympäristöjä ovat avoimet metsät ja palmuja pasvavat laidunalueet. Lajia tavataan myös tiheämmistä metsistä ja soilta.
Kuubankultatikka etsii ruokansa usein maasta. Sen ravintoa ovat muurahaiset, toukat ja muut hyönteiset sekä madot ja siemenet. Kuubankultatikat ovat pääosin yksineläjiä ja liikkuvat lajikumppanien seurassa vain pesimäaikaan. Ne pesivät joskus löyhissä yhdyskunnissa, mutta eivät ole sosiaalisia toisiaan kohtaan, vaan lintujen väliset aggressiot ovat tavallisia. Soidinaika on joulu-tammikuussa ja pari alkaa rakentaa pesää helmi-maaliskuussa. Pesä rakennetaan aina kuolleeseen tai elävään palmuun, usein "Palma cana" -palmuun. Pesintä ajoittuu maalis-heinäkuulle. Pesyeeseen kuuluu 3–5 munaa, joita vanhemmat hautovat noin 18 vuorokauden ajan. Poikaset lähtevät pesäkolosta noin 22 vuorokauden ikäisinä.
Kuubankultatikka luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi. Kannat ovat sirpaleisia, pieniä ja taantuvia. Vielä vuonna 1998 arvioitiin, että Zapatasuolla elää 300–400 paria, mutta 2007 niitä arvioitiin olevan enää 250–300. Bermejan alueella arvioitiin 1990-luvun alussa elävän 60–80 paria, mutta 2007 enää 14–18 paria. Elinympäristöjen muuttaminen maatalousalueiksi ja hakkuut ovat lajille vakava uhka. Kuubankultatikka pesii usein samassa puussa kuin kuubanamatsonit, joiden poikasia ihmiset usein pyytävät. Saadakseen poikaset he kaatavat puun ja tuhoavat samalla myös kuubankultatikkojen poikueen. Linnuilta häviää samalla pesäpuu. Arvokkaita pesäpuita tuhoavat myös hurrikaanit sekä tikanmunia ja poikasia syövät ihmiset. Myös kuubanraitatikan tiedetään saalistavan lajin poikasia.
Yliopistonkatu (Jyväskylä)
Yliopistonkatu on katu Jyväskylän ruutukaava-alueella. Kadun länsipäässä on taloja vain eteläpuolella ja pohjoispuolella sijaitsee Harju. Itäpäässä on taloja myös pohjoispuolella, muiden muassa Jyväskylän Lyseon lukio. Yliopistonkadun aiempia nimiä ovat olleet Stakettikatu, Harjukatu, Opistokatu ja Jyväskylänkatu. Nykyinen nimi kadulla on ollut 1960-luvulta lähtien, jolloin Jyväskylän kasvatusopillinen korkeakoulu laajeni Jyväskylän yliopistoksi vuonna 1966.
Donald Barthelme
Donald Barthelme (7. huhtikuuta 1931 – 23. heinäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnettiin leikkisästä ja postmodernista tyylistään.
Hän työskenteli myös toimittajana Houston Postille, Houstonin taidemuseon johtajana (1961–1962) ja professorina lukuisissa yliopistoissa.
Barthelme syntyi Philadelphiassa vuonna 1931. Kaksi vuotta syntymän jälkeen hänen perheensä muutti Texasiin, jossa hänen isästään tuli arkkitehti Houstonin yliopistossa, jossa Barthelme myöhemmin opiskeli journalistiikkaa. Vuonna 1951 hän kirjoitti ensimmäiset artikkelinsa Houston Postille. Barthelme vedettiin Korean sotaan vuonna 1953. Hän kirjoitti tuolloin armeijan sanomalehteen ennen kuin palasi Amerikkaan. Paluun jälkeen hän jatkoi opiskeluaan Houstonissa, mutta vaihtoi filosofiaan. Vaikka hän jatkui opiskelua vuoteen 1957, hän ei koskaan saanut niitä valmiiksi. Hän vietti suuren osan vapaa-ajastaan Houstonin ”mustissa” jazz klubeissa, kuuntelemassa Lionel Hamptonia ja Peck Kellyä, jotka vaikuttivat hänen myöhempää kirjoittamiseen.
Barthelmen suhde isäänsä oli vaikea. Myöhempinä vuosina heillä oli väittelyitä Barthhelmen töistä. Hänen itsenäisyytensä näytää myös että hän ei seurannut perheen roomalais-katolista näkemystä. Hän oli paljon lähempänä äitiään ja hänen ajatuksiaan. 
Barthelme opetti välillä Bostonin ja Buffalon (SUNY) yliopistoissa sekä New Yorkin kaupunginyliopistossa (CUNY), jossa hän toimi vierailevana professorina vuosina 1974–1975.
Hän oli naimisissa kolme kertaa. Hänen toinen vaimo, Helen Barthelme, kirjoitti elämäkerran nimeltään Donald Barthelme: Mahtavan äänen perusta, vuonna 2001. Hän sai tyttären, Annen, kolmannen vaimonsa, tanskalaisen Birgitin, kanssa, jonka kanssa Bathelme oli kuolemaansa saakka. Hän kuoli kurkkusyöpään. Hänen veljet, Frederick (s. 1943) ja Steven (s. 1947) ovat myös arvostettuja kirjailijoita ja opettajia Etelä-Mississippin yliopistossa.
Vuonna 1961 Barthelmesta tuli Houstonin taidemuseon johtaja, ja hän julkaisi ensimmäisen novellinsa. Hänen The New Yorker -lehdessä julkaistu, “L’Lapse”, parodia Michelangelo Antonionin elokuvasta L’Eclisse ("Kuumetta"), seurasi vuonna 1963. The New Yorker julkaisi muitakin hänen novellejaan. Barthelme jatkoi hänen menestystään novellimuodossa.
Barthelmen novellit ovat usein hyvin kompakteja ja usein mieluiten keskittyvät tiettyyn tapahtumaan kuin kokonaiseen kertomukseen. Aluksi nämä tarinat sisälsivät oivallisia hetkiä, mutta myöhemmin tarinat eivät olleet tietoisesti filosofisia tai symbolisia.
Barthelmen legaatti opettajana elää Houstonin yliopistolla. Hänet tunnettiin herkkänä ja luovana ohjaajana nuorille kirjailijoille.
Darkly, Darkly, Venus Aversa
Darkly, Darkly, Venus Aversa on Cradle of Filthin vuonna 2010 julkaistu yhdeksäs täyspitkäksi luokiteltava studioalbumi. Se on konseptialbumi, jonka tarina sijoittuu demoni Lilithin ympärille. Albumi julkaistiin 1. marraskuuta 2010.
Jim Martin
James Blanco ”Jim” Martin (s. 21. heinäkuuta 1961 Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kitaristi, joka tunnetaan Faith No More -yhtyeen kitaristina vuosilta 1983–1993. Martinin tavaramerkiksi muodostuivat isot punasankaiset silmälasit, tuuhea parta ja erikoinen hiustyyli. Hänet tunnetaan myös nimellä Big Jim Martin.
Martin liittyi Faith No Moreen pari vuotta sen perustamisen jälkeen vuonna 1983 ja oli mukana muun muassa läpimurtoalbumilla "The Real Thing". Vuoden 1993 "Angel Dust" -albumin jälkeen Martinin ja muiden jäsenten, etenkin laulaja Mike Pattonin välit alkoivat kiristyä musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. Tämä oli ironista, sillä juuri Martin oli löytänyt Pattonin yhtyeeseen. Metallikitaristina Martin ei ollut tyytyväinen albumin enemmän vokaaleihin ja koskettimiin keskittyvästä tuotannosta ja koki kitaroiden ja myös oman panoksensa jäävän taka-alalle. Martin erotettiin lopulta marraskuussa 1993. Yhtyeen tuottaja Mark Wallace on myöhemmin maininnut, että Martinin isän kuolema vaikutti myös hänen lähtöönsä yhtyeestä Yhtye jatkoi vuoteen 1998 asti ja Martinin tilalla nähtiin kitaristit Trey Spruance (1993–1994), Dean Menta (1994–1996) ja Jon Hudson (1996–1998).
Kun yhtye kasattiin uudelleen vuonna 2009, ilmoitettiin että huhuista huolimatta Martin ei ole mukana ja kokoonpanona on yhtyeen edellinen kokoonpano (kitaristina Hudson). Tosin Sirius XM -radion DJ:n mukaan Patton on kertonut, että Martinia pyydettiin mukaan yhtyeen San Franciscon keikoille, mistä hän kieltäytyi.
1980-luvun alussa Martin oli mukana Vicious Hatred -nimisessä thrash metal -yhtyeessä. Hänellä ja Metallican basistilla Cliff Burtonilla oli myös Spastik Children -niminen jami-yhtye. Burton oli Martinin lapsuudenaikainen ystävä. Burton, Martin ja Faith No Moren tuleva rumpali Mike Bordin olivat myös jäseninä EZ-Street-yhtyeessä vuosina 1979–1982.
Martinin Faith No Moren jälkeisiä yhtyeitä ovat olleet muun muassa Voodoocult, The Behemoth ja Fang. Hän on julkaissut yhden sooloalbumin, "Milk and Blood" vuonna 1996. Hän on myös vieraillut muun muassa Metallican, Primuksen ja Echobrainin albumeilla. Martinilla oli myös pieni rooli elokuvassa "Billin ja Tedin maailma" vuonna 1991.
Nykyään Martin asuu Castro Valleyssa Kaliforniassa vaimon ja kahden lapsen kanssa ja hän on keskittynyt maanviljelyyn.
San Giorgio in Bosco
San Giorgio in Bosco on kunta Koillis-Italiassa Veneton alueella Padovan maakunnassa. Kunta sijaitsee noin 20 kilometriä Padovasta luoteeseen. Kunnassa asuu runsaat 6 000 ihmistä. Sen pinta-ala on 28,09 km. Väestötiheys on 223 asukasta/km (2015).
San Giorgio in Boscon kunnan keskus on samanniminen kylä. Kuntaan kuuluu lisäksi seuraavat kylät: Lobia, Paviola, Sant'Anna Morosina.
San Giorgio in Boscon naapurikunnat ovat Campo San Martino, Cittadella, Fontaniva, Grantorto, Piazzola sul Brenta, Tombolo, Villa del Conte.
The Master
The Master tarkoittaa seuraavia asioita:
Transparency International
Transparency International (TI) on vuonna 1993 perustettu kansainvälinen kansalaisjärjestö, joka tarkkailee korruptiota ja julkaisee vuosittain korruptioindeksin ("Corruption Perceptions Index"). Järjestön päämaja on Berliinissä Saksassa ja sillä on paikallisyhdistyksiä yli 100 maassa. Se on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton.
Järjestön Suomen osasto perustettiin lokakuussa 2003. 
20 parasta maata, joiden sijoittui alhaisimmin havaitut korruptiotasot, olivat (huomaa asteikolla 10-1): 
20 alhaalta mitattua maata, joilla sijoittui korkeimmat havaitut korruptiotasot, olivat seuraavat: 
20 parasta maata, joiden sijoittui alhaisimmin havaitut korruptiotasot, oli (huomaa asteikolla 10 alle 1): 
20 alhaalta mitattua maata, joilla sijoittui korkeimmat havaitut korruptiotasot, olivat seuraavat:
Gerald Diduck
Gerald Diduck (s. 6. huhtikuuta 1965 Edmonton, Alberta, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. New York Islanders varasi Diduckin ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 16. Diduck edusti NHL-urallaan peräti kahdeksaa eri seuraa.
Diduck teki NHL-debyyttinsä kaudella 1984-1985 hänet varanneessa Islandersissa. Diduck pelasi kausina 1984-2001 932 ottelua NHL:n runkosarjassa tehopisteillä 56+156=212 ja istui jäähyllä 1612 minuuttia.
Ennen NHL-uraansa Diduck edusti WHL:n Lethbridge Broncosia ja CHL:n Indianapolis Checkersia. Harris • Potvin • Gillies • Price • McKendry • Bossy • Tambellini • D. Sutter • B. Sutter • Boutilier • Flatley • LaFontaine • Diduck • MacPherson • Dalgarno • King • Fitzgerald • Chynoweth • Cheveldayoff • Chyzowski • Scissons • Lachance • Kasparaitis • Bertuzzi • Lindros • Redden • Dumont • Luongo • Brewer • Rupp • Connolly • Pyatt • Mezei • Kudroč • DiPietro • Torres • Bergenheim • Nilsson • Nokelainen • O'Marra • Okposo • Bailey
Matemaattinen fysiikka
Matemaattinen fysiikka on tutkimusala, jossa sovelletaan matemaattista lähestymistapaa tai matemaattisia menetelmiä, esimerkiksi matemaattista analyysia fysiikan ongelmiin.
Matemaattisen fysiikan perustajana pidetään Isaac Newtonia (1642–1727) , jonka työt mekaniikassa ja optiikassa panivat alulle matemaattisen fysiikan kehityksen. Newton julkaisi vuonna 1687 latinankielisen kirjan nimeltä "Philosophiae Naturalis Principia Mathematica", jonka ensimmäinen osa käsittelee Newtonin kolmea lakia ja kappaleiden liikettä tyhjiössä painovoiman vetäessä kappaleita puoleensa painovoimalain mukaisesti. Kirjan toisessa osassa Newton paneutuu kappaleiden liikkeisiin liikettä vastustavassa väliaineessa. Tämä toinen osa on "Principian" osista vähiten tunnettu. Kirjan kolmas osa käsittelee Newtonin lakien sovellutuksia taivaanmekaniikkaan muun muassa vuorovesi-ilmiöön ja Kuun liikkeisiin taivaalla. Newton julkaisi myös vuonna 1704 – tällä kertaa englanniksi – teoksen "Opticks", jossa hän esittelee valon hiukkasteoriansa ja kokeellisia tutkimuksiaan vastaavat tuloksensa muun muassa valon taipumisilmiöstä.
Rahoitusmatematiikka
Rahoitusmatematiikka tai finanssimatematiikka on sovelletun matematiikan tutkimusalue, joka tutkii rahoitusmarkkinoita. Rahoitusmatematiikko työskentelee esimerkiksi analyytikkona rahoitus- ja vakuutusyhtiössä.
William S. Hart
William Surray Hart (6. joulukuuta 1864 Newburgh, New York – 23. kesäkuuta 1946 Newhall, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän aloitti teatterinäyttelijänä ja näytteli muun muassa Messalaa "Ben-Hurin" alkuperäisessä Broadway-tuotannossa. Hart siirtyi Hollywoodiin 1914 ja erikoistui siellä näyttelemään lännenelokuvissa. Hän näytteli muun muassa vuoden 1914 elokuvassa "The Bargain", joka oli ensimmäinen täyspitkä lännenelokuva. Hartista tuli yksi aikakauden suosituimmista miesnäyttelijöistä ja hänen alkuvaiheessa saamansa 75 dollarin viikkopalkka nousi nopeasti 10 000 dollariin. Lisäksi Hart toimi itsenäisenä elokuvatuottajana yhteistyössä Famous Players-Lasky -studion kanssa, ja ansaitsi tuottamillaan elokuvilla yli neljä miljoona dollaria. Hartin suosio kääntyi laskuun 1920-luvun alussa, johtuen yleisön muuttuneesta elokuvamausta ja osittain myös Hartiin kohdistuneista perättömistä syytöksistä aviottomasta lapsesta, jotka johtivat hänen avioeroonsa.
Hart lopetti näyttelemisen vuonna 1925. Vuonna 1929 Hart kirjoitti omaelämäkerran "My Life — East and West", jonka lisäksi hän kirjoitti muutamia lännenromaaneja. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Rock Police
Rock Police on suomalaisen Lordi-yhtyeen promosingle. Sitä on tehty mm. DJ-käyttöön. Se on toinen single levyltä "Babez for Breakfast". Mr. Lordi kertoo Rock Police -kappaleesta:
Skeena
Jasper-Prince Rupert juna (tunnetaan yleisesti nimellä: Skeena) on kanadalaisen matkustajajunayhtiö VIA Rail Canadan operoima Jasperin ja Prince Rupertin välillä liikennöivä intercityjunavuoro.
Junavuoro kulkee kolmesti viikossa molempiin suuntiin. Reitti kulkee Kalliovuorilla sijaitsevasta Jasperista Prince Georgen kaupunkiin, jossa se pysähtyy yön ajaksi, ja jatkaa matkaa seuraavana aamuna Tyynenmeren rannalla sijaitsevaan Prince Rupertiin. Radan omistaa Canadian National Railway, ja se seuraa suurimmalta osaltaan Yellowhead Highway -tietä. Aikataulut on mukautettu vaihtoyhteyteen Jasperissa, mantereen halki kulkevan The Canadian -junan kanssa.
Junassa on on kaksi matkustajaluokkaa.
Turistiluokan (Economy class) vaunut ovat ruostumattomasta teräksestä valmistettuja yksikerroksisia matkustajavaunuja, joissa matkustaja voivat ostaa juomia ja kevyttä purtavaa tarjoilukärrystä. Sesonkiajan ulkopuolella, syyskuun puolestavälistä toukokuun loppuun turistiluokan matkustajilla on pääsy näköalavaunuun, jossa on koko korin ympäri kaartuvat ikkunat. Vuoteen 2009 saakka luokkaa kutsuttiin "Comfort Class" -nimellä.
Matkailijaluokan (Touring class) vaunut ovat ruostumattomasta teräksestä valmistettuja kaksikerroksisia näköalavaunuja. Vaunujen alakerrassa on ravintola ja yläkerrassa korin ympäri kaartuvat ikkunat. Lippujen hintaan sisältyy kolme ateriaa (kylmä) päivässä juomineen, mukaan lukien alkoholijuomat. Vuoteen 2009 saakka luokkaa kutsuttiin "Totem Class" -nimellä ja sisälsi lämpimän päivällisen ja illallisen.
Eero Saari (poliitikko)
Eero Teodor Saari (15. elokuuta 1907 Alavus – 29. toukokuuta 1955 Alavus) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Maalaisliitto.
Saari valittiin kansanedustajaksi kaksissa vaaleissa, 1951 ja 1954, Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Hän toimi eduskunnassa vajaan neljän vuoden ajan, heinäkuusta 1951 toukokuuhun 1955, ja oli jäsenenä lakivaliokunnassa sekä laki- ja talousvaliokunnassa. Hän oli myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Hän kuoli kesken toisen kansanedustajakautensa, 47-vuotiaana, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Eino Uusitalo. Paitsi kansanedustajana, Saari toimi poliittisella urallaan myös kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana synnyinkunnassaan Alavudella.
Saaren vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Saari ja Alma Aliina Ojanperä. Hän toimi itsekin maanviljelijänä, vuodesta 1936 Alavudella, ja työskenteli lisäksi Alavuden palovakuutusyhdistyksen toimitusjohtajana vuodesta 1941. Saaren politiikan ulkopuolisiin luottamustehtäviin kuuluivat muun muassa Alavuden seudun peruna oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajuus sekä Jälleenvakuutusyhtiö Vakavan johtokunnan ja Etelä-Pohjanmaan maakuntaliiton hallituksen jäsenyys.
Saaren puoliso oli Sanelma Briita Asiala, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1934.
Gulen
Gulen on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Se sijaitsee Sognevuonon etelärannalla. Gulenin kuntaan kuuluu noin 1500 saarta, joista suurin on Sandøya. Kunnassa sijaitsee 220 metrin syvyinen Dingevatnetin järvi. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 2 305 asukasta.
Gulenin kunnan keskusta on Eivindvik. Gulenissa sijaitsee noin tuhat vuotta vanhan Gulatingetin käräjäpaikan muistomerkki. Kunnan virallinen kieli on uusnorja.
Risto A. Väisänen
Professori Risto A. Väisänen (s. 1940) on suomalainen lintutieteilijä.
Väisänen on lähtöisin Rovaniemeltä ja on oppiarvoltaan filosofian tohtori. Hän aloitti opintonsa Oulun yliopistossa, ja teki gradunsa Simon suolinnustosta. Hänen väitöksensä Helsingin yliopistossa vuonna 1979 käsitteli tyllin evoluutiota. Hän on työskennellyt Helsingin yliopistossa ensin tutkijana ja opettajana, ja vuodesta 1984 alkaen yli-intedenttinä. Vuonna 2002 hänet nimitettiin museon selkärankaisosaston johtajaksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle vuoden 2008 lopulla. Eläkkeellä ollessaankin Väisänen jatkaa edelleen tutkimustyötä.
Väisänen on perehtynyt linnuston muutosten seurantaan, erityisesti pesimälinnuston runsauden ja levinneisyyden pitkäaikaismuutosten seurantaan. Hän on tutkinut myös lintuyhteisöjen rakennetta, ja miten ympäristömuutoksia ja niiden vaikutuksia voidaan tutkia lintujen avulla. Väisänen on järjestänyt ja kehittänyt muun muassa talvilintulaskentoja, pesimälinnuston linjalaskenta- ja pistelaskentamenetelmiä, saariston pesimälinnuston laskentaa, vesilintulaskentaa ja pesäkorttiaineistoa. Iin Krunnien saariryhmän linnustoa Väisänen tutki 1960–1970-luvuilla.
Väisänen on toiminut BirdLife Suomen nimistötoimikunnan puheenjohtajana. Hän on toiminut Suomen Biologian Seura Vanamon sihteerinä 1979–1981.
Väisänen on ollut julkaisemassa kymmeniä lintutieteellisiä artikkeleita sekä kotimaisissa että ulkomaisissa tieteellisissä sarjoissa. Vuonna 1998 hän kirjoitti, yhdessä Esa Lammin ja Pertti Koskimiehen kanssa, suurteoksen Suomen pesimälinnuston muutoksista (Muuttuva pesimälinnusto, Otava, ISBN 951-1-12663-6).
Roger Casement
Roger Casement (1. syyskuuta 1864 Dublin – 3. elokuuta 1916 Lontoo, Britannia) oli irlantilainen patriootti, runoilija, vallankumouksellinen ja nationalisti sekä brittiläinen diplomaatti.
Casement sai konsulin viran jo nuorena, ja hän työskenteli useissa viroissa Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Työskennellessään Britannian konsulina Kongossa Casement matkusteli useita kuukausia maassa dokumentoiden Leopold II:n hallitsemassa Kongossa toimeenpantuja väkivaltaisuuksia. Casement auttoi vuonna 1904 Edmund Morelia perustamaan järjestöä Congo Reform Association.
Casement nimitettiin vuonna 1910 pääkonsuliksi Rio de Janeiroon. Siellä hän teki muun muassa useita selvityksiä, jotka koskivat Anglo-Peruvian Amazon co:n toimia intiaanien kohtelussa kumiplantaaseilla. Selvitykset julkaistiin 1912 ”sinisenä kirjana”.
Casement palkittiin ansioistaan, mutta hän erosi tehtävistään yllättäen ja liittyi Sinn Féinin radikaaliin siipeen. Vuonna 1913 hän julisti lehtiartikkelissa, että sota Englannin ja Saksan välillä oli väistämätön ja että Irlannin pitäisi käyttää tilaisuutta hyväkseen ja itsenäistyä. Sodan puhjetessa hän oli Yhdysvalloissa ja yritti toiminnallaan siellä saada aikaan Saksan, Yhdysvaltojen ja Irlannin välisen liiton. Hän ei saanut ajatuksilleen tukea, ja hänen kirjoituksensa takavarikoitiin propagandana. Casement matkusti siksi Norjan kautta Saksaan, jossa hän innosti irlantilaisia vankeja mukaan sotajoukkoon, joka siirrettäisiin Irlantiin tukemaan kapinaa.
Samaan aikaan Irlannissa oli vastarinta Britanniaa kohtaan vahvistunut, ja sovittiin kapinasta pääsiäisenä 1916, jolloin Casement toisi saarelle höyrylaivalla aseita ja ammuksia. Hän lähti Irlantiin saksalaisella sukellusveneellä, jonka jäljessä tuli sotamateriaalilla lastattu höyryalus. Britit olivat kuitenkin siepanneet sähkeen, ja alus räjäytettiin. Casement onnistui pääsemään maihin ja yritti nyt estää kapinan puhkeamisen, mutta britit vangitsivat hänet 24. huhtikuuta 1916. Hänet hirtettiin 3. elokuuta 1916 Lontoossa Pentonvillen vankilassa. Irlantilaisten pääsisäiskapina aloitettiin Patrick Pearsen ja James Connollyn johtamana, mutta siihen osallistuneet 2 000 kapinallista joutuivat antautumaan viikon kuluessa, eivätkä he saaneet mainittavampaa apua Saksalta.
Irlantilaiset nationalistit pitivät Casementia marttyyrina, ja hänen vangitsemispaikastaan tuli pyhiinvaelluspaikka.
Latvala
Latvala on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Tony Sheridan
Tony Sheridan (s. Anthony Esmond Sheridan McGinnity 21. toukokuuta 1940 Norwich, Norfolk, Englanti – 16. helmikuuta 2013 Hampuri, Saksa) oli englantilainen rock and roll –laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään alkuaikojen The Beatles –yhtyeen kanssa (vaikkakin yhtye Sheridanin kanssa levyttäessään käytti nimeä "The Beat Brothers").
Keller
Keller on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Telluurio
Telluurio on vanha opetusväline, jolla havainnollistetaan Maan ja Kuun liikettä Auringon ja toistensa ympäri, ja täten päivän ja yön sekä vuodenaikojen vaihtelua ynnä auringon- ja kuunpimennyksiä. Aurinkona on valonlähde, jota kiertävät varren päässä olevat Maan ja Kuun mallit.
Dissoi Logoi
Dissoi Logoi (, ”Kahdenlaisia/Erilaisia sanoja”; tunnetaan myös nimellä "Dialekseis", ) on antiikin kreikkalainen filosofinen teos, joka esittää erilaisten väitteiden suhteen puoltavia ja vastakkaisia argumentteja.
Teoksen kirjoittajaa ja kirjoitusajankohtaa ei tunneta. Jotkut ovat esittäneet sen olevan sofistista alkuperää 400- tai 300-luvulta eaa.; jotkut puolestaan ajoittavat sen 200-luvulle jaa. Teokseen viitataan tuolloin ensimmäisen kerran Iamblikhoksen teoksessa "Protreptikos" ("Kehotus filosofointiin").
Teoksen ainoat käsikirjoitukset esiintyvät yhdessä Sekstos Empeirikoksen teosten kanssa, ja tästä syystä teos on joskus laitettu Sekstoksen nimiin. Pyrrhonistiset skeptikot pitivät teosta mahdollisesti hyödyllisenä oman menetelmänsä kannalta.
Teos on myös kielellisesti hajanainen, eikä sen alkuperäisestä kreikan kielen murteesta ole varmuutta. Teoksessa käytetään useita eri murteita: se on suureksi osaksi doorilaista kreikkaa, mutta siinä on attikalaisen ja joonialaisen kielen piirteitä. On esitetty muun muassa, että teoksen olisi kirjoittanut alun perin doorilaista murretta käyttänyt sofisti, joka oli saanut vaikutteita Protagoraalta, ja että myöhemmät kirjurit olisivat lisänneet tekstiin attikalaisia piirteitä.
"Dissoi Logoi" on luettu osaksi esisokraatikkojen kirjoituksia Hermann Dielsin ja Walther Kranzin toimittamassa teoksessa "Die Fragmente der Vorsokratiker", ja sisältyy siihen kokonaisuudessaan (osa II, C 90).
"Dissoi Logoi" on muodoltaan retorinen harjoitelma. Antiikin Kreikassa retoriikan oppilaiden tuki opetella puhumaan ja kirjoittamaan sekä jonkin asian puolesta että sitä vastaan. "Dissoi Logoi" pyrkii nimensä mukaisesti argumentoimaan, että kaikilla asioilla on kaksi puolta.
Teos koostuu yhdeksästä luvusta, joiden aiheina ovat (tähdellä merkityillä ei kuitenkaan ole teoksessa varsinaista otsikkoa):
Filosofiselta sisällöltään teosta ei ole pidetty erityisen ansiokkaana.
Harmaakivi
Harmaakivi on usein graniitin vanhentunut nimitys, mutta se voi tarkoittaa myös muita harmaita kivilajeja, kuten granodioriittia ja gneissigraniittia. Suomen keskiaikaiset kivikirkot on pääosin rakennettu harmaakivestä. Alkujaan monien kirkkojen ulkoseinät ovat olleet rapattuja ja kalkittuja.
Vuonna 1932 ilmestynyt Iso tietosanakirja määritteli harmaakiven harmaanväristen graniittikivien kansanomaiseksi nimitykseksi. Rahvas käytti sanaa usein mistä tahansa malmien, kalkkikiven tai muun hyödynnettävän kiviaineksen yhteydessä esiintyvästä hyödynnettäväksi kelpaamattomasta kivestä kelvollisen vastakohtana.
Viherlattanokka
Viherlattanokka ("Rhynchocyclus olivaceus") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava napsijoihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan viherlattanokka on noin 15 cm. Päästään ja selästään laji on väritykseltään tumman oliivinvihreä. Nokka on leveä sekä litteä ja ylänokka on väriltään musta ja alanokka vaaleanpunertava. Siivet ovat tummat ja sulissa on keltaiset reunat. Rinnastaan viherlattanokka on harmahtavan valkoinen ja rinnassa on myös keltaisia viiruja. Linnun vatsa on vaalean keltainen.
Keski-Amerikassa viherlattanokkaa tavataan Panamassa. Etelä-Amerikassa lajin levinneisyysalue ulottuu Kolumbiaasta etelään päin Bolivian pohjoisosiin ja Kolumbiasta itään Venezuelaan, Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan ja Brasiliaan. Linnun elinympäristöä ovat kosteat alankomaiden metsät.
Viherlattanokat liikkuvat yleensä yksinään tai liittyvät sekaparviin. Ravintonaan laji käyttää selkärangattomia eläimiä, joita se pyydystää puiden oksilta ja lehdiltä. Linnun pesimäkausi kestää tammikuulta heinäkuulle. Viherlattanokan pesä on roikkuva ja päärynänmuotoinen ja sitä käytetään usein myös yöpymiseen.
Thomas Thorowgood
Thomas Thorowgood (n. 1600 – 1669) oli englantilainen oppinut ja kirjoittaja.
Thomas Thorowgood suoritti opintonsa Queen's Collegessa, Oxfordissa. Vuoden 1618 pappisvihkimyksensä jälkeen hän muutti Norfolkiin, jossa vietti lähes lopun elämäänsä. Ensin hän toimi anglikaanisen kirkon pappina useissa eri seurakunnissa, mutta vallankumouksellisena aikana 1640-luvulla hän kääntyi puritaaniksi.
Thorowgoodin vuonna 1650 julkaisema teos "Iewes in America, or, the Probabilities That the Americans are of That Race" käynnisti keskustelun intiaanien alkuperästä Englannissa ja oli ensimmäinen englanninkielinen tieteellinen kirjoitus aiheesta.
Thorowgoodin esittämä juutalaisteoria intiaanien alkuperästä tarjosi puritaaneille ihanteelliset puitteet uudella mantereella tehdylle käännytystyölle, joka oli yksi englantilaisten Amerikan valloituksen arvostettuja päämääriä. Teoria luonnehtii intiaanikulttuurin pääasiallisesti barbaariseksi, mutta painotti myös Amerikan alkuperäiskansan tarvetta tulla johdetuksi osaksi englantilaista sivistystä ja takaisin kristittyjen joukkoon. Teoria toi esille myös sen, että intiaanien esivanhemmat olivat olleet sivistyneitä. Intiaanien oli siis mahdollista omaksua kerran taitamansa juutalainen elämäntyyli, mikä oli Thorowgoodin mukaan jo alkanut New Englannissa.
G20 (köyhät maat)
G20 (Ryhmä 20 ja myös G21, G22 ja G20+) on 20. elokuuta 2003 perustettu kehitysmaiden muodostama painostusryhmä. Ryhmä tuli julkisuuteen Maailman kauppajärjestön viidennen ministerikokouksen yhteydessä Cancúnissa, Meksikossa syyskuussa 2003. Ryhmä on kauppaneuvotteluissa painostanut rikkaita maita lopettamaan oman maataloussektorinsa tukemisen, ja vastustanut maataloustuotteiden kaupan vapauttamista ryhmän jäsenmaissa.
Maaliskuussa 2006 oli ryhmässä 21 maata:
Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Egypti, Etelä-Afrikka, Filippiinit, Guatemala, Indonesia, Intia, Kiina, Kuuba, Meksiko, Nigeria, Pakistan, Paraguay, Tansania, Thaimaa, Uruguay, Venezuela ja Zimbabwe.
G20-maat kattavat noin 60 prosenttia maailman väestöstä, 70 prosenttia maailman maanviljelijöistä, ja 26 prosenttia maataloustuotannosta.
Ryhmän jäsenistö on vaihdellut sen perustamisesta asti. Jäseninä ovat olleet myös Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Kolumbia, Peru ja Turkki.
Sisältöstrategia
Sisältöstrategia on organisaation verkkosisältöjen tai sisältömarkkinoinnin pitkän tähtäimen suunnittelua sekä tapa saada tarkasti kohdennettua, vaikuttavaa ja sisällön tuottajalle tuloksellista verkkonäkyvyyttä.
Suomeksi termejä sisältöstrategia ja sisältömarkkinoinnin strategia käytetään osittain päällekkäin, mutta englanniksi termi "content strategy" on vakiintunut viittaamaan kaikkien verkkosisältöjen suunnitteluun ja tuottamiseen, kun taas "content marketing strategy" puolestaan viitataan markkinoinnin tarpeisiin tuotettujen sisältöihin. Tässä artikkelissa puhutaan pääosin sisältömarkkinoinnin strategiasta.
Sisältöstrategia (tai sisältömarkkinoinnin strategia) määrittää organisaation sisältömarkkinoinnin ylätason puitteet (kuten verkkosisältöjen tai sisältömarkkinoinnin tavoitteet, fokuksen ja sisältöteemat) ja antaa näin suuntaviivat operatiiviselle suunnittelulle, mutta jättää sen sijaan avoimeksi kaikki taktisen tason yksityiskohdat. Sisältöstrategia määrittelee siis paitsi sisältöjen tavoitteet, myös sen, miten ne tukevat organisaation strategisia (esim. liiketoiminnan) tavoitteita. Lisäksi siinä määritellään kohderyhmät joihin halutaan vaikuttaa; se, miten näihin halutaan vaikuttaa; aiheet joista puhutaan; vaikuttamisen keinot ja kanavat sekä sisäiset prosessit.
Sisältöstrategia on siis ennen kaikkea ajatusmalli ja työkalu verkkosisältöjen hallintaan. Se auttaa siis paikantamaan ne asiakaskohtaamispisteet (esim. organisaation verkkosivuilla tai sosiaalisessa mediassa), jotka ovat merkityksellisiä organisaation tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Lisäksi strategia auttaa määrittelemään, millaisia sisältöjä organisaation tulisi tuottaa näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
Verkkoon keskittyvät sisältöstrategiat alkoivat yleistyä 2000-luvun alussa kun sosiaalinen media yleistyi ja se tunnistetaan osaksi käyttäjälähtöistä verkkonäkyvyyttä. Taustalla on ajatus siitä, että verkossa tiedonhaku tapahtuu asiakkaan omilla ehdoilla, ja jotta organisaatio saisi viestinsä läpi, sen täytyy pystyä vastaamaan asiakkaiden tiedonhakutarpeisiin.
Hyvin toteutetusta sisältöstrategiasta on useitä hyötyjä organisaatiolle. Se auttaa organisaatiota mm.Strategiatyön tuloksena hahmotellut asiakaskohtaamispisteet voidaan määritellä esim. ns. sisältöpoluiksi, joiden tarkoituksena on ohjata tiedonhakija sisältöjä tuottaneen tahon haluamaan paikkaan verkossa.
Organisaation sisältöstrategian tekee tyypillisesti organisaation sisältöstrategiasta vastaava henkilö tai vaihtoehtoisesti ulkopuolinen ammattilainen yhteistyössä organisaation kanssa.
Sisältöstrategi-nimikkeellä toimivat henkilöilla on yleensä sisältömarkkinoijan, sisältösuunnittelijan, viestijän, toimittajan tai esimerkiksi copywriterin taustaa. Usein sisältöstrategin toimenkuvaan kuuluvat myös toimituskäytäntöjen tuntemus, informaatioarkkitehtuuristen tavoitteiden määrittely ja saavuttaminen sekä erilaisten verkkotyökalujen ja -ohjelmien osaaminen.
Sisältöstrategiassa määritellyt toimenpiteet voi toteuttaa karkeasti kolmella tavalla: