hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sothis-jakso
Sothis-jakso on nimitys, jolla tarkoitetaan 1460 luonnonvuotta kestävää aikaa. Käsite on muinaisten egyptiläisten keksimä ja liittyy muinaisen Egyptin kalenteriin, jossa jokainen vuosi oli 365-päiväinen eikä karkausvuosia ollut. Tämän vuoksi samassa ajassa, jossa egyptiläisessä kalenterissa kului 1461 vuotta, kului vain 1460 luonnonvuotta. Näin ollen kalenteri vuodenaikoihin nähden kääntyi päinvastaiseksi 730 luonnonvuodessa, ja vasta seuraavan Sothis-jakson ensimmäisenä vuotena kalenterivuoden kuukaudet sattuivat samoihin vuodenaikoihin edellisen Sothis-jakson ensimmäisenä vuotena.
Nimitys johtuu Sirius-tähden egyptiläisestä nimestä Sodpet (Sothis). Siriuksen heliakkinen nousu eli ajan­kohta, jolloin se ensimmäisen kerran näkyy hetken aikaa aamu­taivaalla ennen auringon­nousua, sattuu Egyptin leveys­asteilla heinäkuuhun vähän ennen Niilin tulvien alkua, minkä vuoksi sitä pidettiin tärkeänä vuodenajan merkkinä.
Zuni
Zuni on Yhdysvalloissa New Mexicon osavaltiossa asuvien zuni-intiaanien puhuma isolaattikieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin ihmistä. Vaikka väestö on vähitellen siirtymässä käyttämään englantia, zunin kirjakielen säilyttämiseen on panostettu ja lapsia kasvatetaan yhä omalla kielellä englannin sijaan. Vuoden 2000 väestönlaskennassa puhujaa :sta ilmoitti käyttävänsä zunia kotikielenä.
Fort William (Skotlanti)
Fort William () on noin 10 000 asukkaallaan Skotlannin Ylämaiden toiseksi suurin kaupunki Invernessin jälkeen.
Kaupunki sijaitsee alun perin gaelinkielisellä alueella, mutta 1900-luvun aikana kielen puhujien määrä romahti. Nykyään kielen elpymistä kuitenkin tuetaan, mistä esimerkkinä kaupungissa toimii gaelinkielinen päiväkoti ja kouluopetusta on mahdollista saada gaelin kielellä.
Ammoniumdikromaatti
Ammoniumdikromaatti ((NH)CrO) on ammonium- ja dikromaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden kromiyhdisteiden valmistuksessa, katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä, valokuvauskemikaalina ja tekstiilien käsittelyssä.
Huoneenlämpötilassa ammoniumdikromaatti on oranssinpunaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja reagoi orgaanisten liuottimien kanssa. Muiden dikromaattien tavoin ammoniumdikromaatti on hyvin voimakas hapetin. Kuumennettaessa noin 170 °C:n lämpötilaan ammoniumdikromaatti hajoaa kiivaalla reaktiolla ja saattaa syttyä palamaan. Reaktion tuotteina muodostuu dikromitrioksidia, typpeä ja vettä. Tätä reaktiota kutsutaan tulivuorireaktioksi.
Muiden dikroomaattien tavoin ammoniumdikromaatti on myrkyllistä ja karsinogeenista.
Ammoniumdikromaattia voidaan valmistaa natriumdikromaatin ja ammoniumkloridin tai harvemmin ammoniumsulfaatin välisellä vaihtoreaktiolla. Reaktiossa sivutuotteena muodostuva natriumkloridi tai -sulfaatti voidaan erottaa kiteyttämällä kuumasta vesiliuoksesta ja ammoniumdikromaatti kiteytyy liuosta jäähdyttämällä. Dikromaattina voidaan käyttää myös kalsiumdikormaattia, jolloin liuoksesta saostuu niukkaliukoinen kalsiumsulfaatti. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on ammoniakin ja kromihapon välinen reaktio. Näin saadaan ammoniumkromaattia, jonka alkalimetallipitoisuus on pieni.
Ammoniumdikromaattia voidaan käyttää puhtaan dikromitrioksidin ja katalyyttinä käytettävän dikromitrioksidin ja alumiinioksidin seoksen valmistamiseen. Sitä voidaan käyttää myös pyrotekniikassa, orgaanisissa synteeseissä katalyyttinä, nahan värjäyksessä peittana, puun lahonestoon ja valokuvausreagenssina.
Luettelo 500 ottelua pelanneista Korisliiga-pelaajista
Tämä on luettelo 500 runkosarjaottelua pelanneista koripallon miesten SM-sarjan pelaajista. Vähintään 500 runkosarjaottelua nykyisin Korisliiga-nimisessä sarjassa on kirjannut 13 pelaajaa. Ensimmäinen yli 600 runkosarjaottelua pelannut oli Jarkko Tuomala, jolle runkosarjaotteluita kertyi 623 kappaletta. Vuonna 2017 myös Timo Heinonen ja Antero Lehto ylittivät 600 ottelun rajan ja Heinonen ohitti myös Tuomalan ennätyksen. Luettelon viidettä sijaa hallussaan pitävä Gerald Lee Sr. on ainoa saavutukseen yltänyt ei-suomalaissyntyinen koripalloilija. Sami Lehtoranta saavutti rajapyykin 1. maaliskuuta 2012, Samu Kaaresvirta 8. tammikuuta 2014, Timo Heinonen 2. huhtikuuta 2014, Antero Lehto 8. joulukuuta 2014 ja Petri Virtanen 7. helmikuuta 2015.
Pudotuspelit mukaan luettuina 500 ottelua Suomen miesten pääsarjassa on pelannut 30 pelaajaa. Heinonen on pelannut eniten otteluita myös näin laskettuna, 753 kappaletta. Muut yli 700 runkosarja- tai pudotuspeliottelua pelanneet ovat 731 ottelua pelannut Jarkko Tuomala ja 712 ottelua pelannut Kari-Pekka Klinga.
Pelaa edelleen. Päivitetty 22. toukokuuta 2018.
Black Friday
Black Friday ("musta perjantai") on kiitospäivän jälkeinen päivä eli marraskuun neljännen torstain jälkeinen perjantai, ja sitä pidetään Yhdysvalloissa kauppojen joulusesongin avauspäivänä. Black Friday on siellä kaupoille vuoden suurin yksittäinen ostospäivä, ja ne myyvät erilaisia tuotteita alennettuun hintaan. Kaupat avaavat ovensa normaalia aikaisemmin, yleensä viideltä tai kuudelta, ja ne pysyvät avoinna jopa iltayhteentoista asti. Vuosittain amerikkalaiset kuluttavat päivän aikana kymmeniä miljardeja dollareita.
Nimitys ”Black Friday” juontaa juurensa Philadelphiaan 1950- tai 1960-luvulle. Tuolloin kiitospäivän jälkeistä päivää alettiin kutsua mustaksi johtuen vilkkaasta liikenteestä, joka työllisti poliisia. Myöhemmin termi levisi ympäri Yhdysvaltoja, ja sen merkitys yhdistettiin kirjanpidossa käytettäviin väreihin. Alkuvuosi on useille kaupoille vielä tappiollista eli tilinauhoissa punaista, mutta Black Fridaysta eteenpäin tehdään voittoa – eli mustalla kirjattavaa tulosta.
Black Friday on siirtynyt Yhdysvalloissa entistä enemmän verkkokauppoihin. Alennuspäivänä tehtyjen verkko-ostosten arvo ylitti ensimmäistä kertaa miljardin dollarin rajan vuonna 2012. Suurin osa tarjouksista koskee kulutuselektroniikkaa kuten televisioita ja matkapuhelimia.
Black Fridayta vietettiin Suomessa ensimmäistä kertaa ralliautoilija Marcus Grönholmin pyörittämässä kauppakeskus Strandissa Inkoossa vuonna 2011. Hän rekisteröi Patentti- ja rekisterihallituksessa Black Friday -nimen MG Properties -perheyhtiölleen vuonna 2012.
Zenaga
Zenaga on Mauritaniassa ja Länsi-Saharassa asuvien beduiinien puhuma uhanalainen berberikieli. Unesco arvioi kielen puhujamääräksi noin Mauritaniassa ja Länsi-Saharassa, mutta tarkkoja tilastoja ei ole saatavilla. Mauritanian väestönlaskennassa ei ole koskaan kysytty ihmisten äidinkieltä eikä Länsi-Saharassa ole tehty virallista väestönlaskentaa ollenkaan.
Ulkopuoliset kutsuvat zenagaa useimmiten termillä tamazight, joka on berberikielten yhteisnimitys.
Trinity Collegen kuoro
Trinity Collegen kuoro on Cambridgen yliopistoon kuuluvan Trinity Collegen sekakuoro. Laulajia siinä on noin 30 ja urkureita kaksi. Trinity Collegen kuoroperinne juontaa juurensa jo 1300-luvulla toimineeseen mieskuoroon. 1980-luvulla Richard Marlowin johdolla kuoroon lisättiin naislaulajat. Marlowin lisäksi kuoroa ovat johtaneet muiden muassa Charles Villiers Stanford, Alan Gray, Raymond Leppard ja Richard Marlow; vuonna 2006 sen johdossa ("Director of Music") aloitti Stephen Layton.
Kuoron ohjelmistossa ovat edustettuna sekä katoliset että protestanttiset perinteet. Se on myös levyttänyt laajasti eri aikakausien musiikkia. Kuoron kiertueet ovat suuntautuneet Euroopan kohteisiin, Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Etelä-Afrikkaan, Namibiaan, Zimbabween, Japaniin, Taiwanille, Hongkongiin, Peruun ja Australiaan.
"Gramophone"-lehden "20 Greatest Choirs" -listauksessa Trinity Collegen kuoro sijoittui maailman viidenneksi parhaaksi kuoroksi.
Malviot
Malviot ("Sphaeralcea") on malvakasvien heimoon kuuluva suku. Suvun lajit ovat pieniä pensaita. Kukat ovat silkkimäisiä ja väriltään oranssin, punaisen tai liilan sävyisiä. Lehdet ovat harmaanvihreitä. Malvioita tavataan luonnonvaraisena enimmäkseen Pohjois-Amerikassa ja jonkin verran myös Etelä-Amerikassa.Sukuun luetaan toisinaan kuuluvaksi myös ruusumalvio, joka toisinaan luetaan kuuluvaksi sukuun "Iliamna" ("Sphraeralcea rivularis/Sphaeralcea acerifolia/Iliamna rivularis").
Ravil Haidarov
Ravil Haidarov (s. 25. joulukuuta 1966) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Haidarov pelasi Kanada Cupissa Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 1991.
Rokki Diggari
Rokki Diggari (myös Rokkidiggari) on vuonna 1981 ensi-iltaan tullut suomalainen musiikkielokuva, jonka on ohjannut Jouko Lehmuskallio. Sen näki teattereissa vain noin 5 000 katsojaa. Neljällä paikkakunnalla olleen ensi-illan jälkeen suurimmista kaupungeista Jyväskylän, Oulun, Porin ja Vaasan elokuvateatterit eivät ottaneet sitä lainkaan ohjelmistoonsa. Myöskään kriitikot eivät pitäneet elokuvasta.
"Rokki Diggarin" pääosassa nähdään ainoassa elokuvaroolissaan keravalainen ravintoloitsija Kaj Mannerheimo, joka tunnetaan myös Puistobluesin perustajana sekä kunnallispoliitikkona. Musiikkia elokuvassa kuullaan muun muassa Hurriganesilta ja Sleepy Sleepersiltä. Mukana on myös Jim Pembroken lyhytaikaiseksi jäänyt kokoonpano Jimbo, joka esittää elokuvan tunnuskappaleen.
Elokuvassa seurataan työpaikaltaan virvoitusjuomatehtaalta pakenevaa Rokkidiggaria, jota hänen valkotakkiset työtoverinsa ajavat takaa pitkin Helsinkiä. Takaa-ajajat seuraavat Rokkidiggaria konserttipaikoille ja tämä yrittää karistaa heidät kannoiltaan muun muassa erilaisilla valepuvuilla. Elokuva ei sisällä dialogia, vaan se koostuu musiikkikohtauksista sekä niiden väliin sijoitetuista vanhojen mykkäelokuvien tyyliin toteutetuista takaa-ajojaksoista.
"Rokki Diggarin" musiikkikohtauksia kuvattiin kesän 1981 aikana usealla paikkakunnalla eri puolilla Suomea. Kuvauspaikkoina toimivat Helsingissä Ravintola Alibi (Eini & Boogie), Ravintola Kirja (Piirpauke) ja Mustikkamaan juhannusjuhlat (Hurriganes), Hollolan juhannusjuhlat (Hurriganes ja Sleepy Sleepers), Imatrarock-festivaali Imatralla (Sleepy Sleepers), Säkylän Eenokilla järjestetty rockabilly-festivaali (Falcons ja Boppin' Pete Trio) sekä Tammisaaren Ramsholmen (The Ronski Gang). Lisäksi kuvauksia tehtiin Myrskylässä.
Elokuvasta julkaistiin myös soundtrack-albumi "Rokki Diggari", joka kuitenkin sisältää osittain eri kappaleita kuin itse elokuvassa kuullaan. Elokuvaa varten kuvattua materiaalia on mukana myös Hurriganesin DVD:llä "Rock’n’Roll All Night Long 1973–1988" sekä Sleepy Sleepersin DVD:llä "Soppa", lisäksi The Ronski Gangin kappaleet on julkaistu yhtyeen kokoelma-albumilla "Still Shakin'".
Oranssimalvio
Oranssimalvio ("Sphaeralcea ambigua") on malvioiden sukuun kuuluva laji. Se on pensasmainen ja karvainen. Sitä tavataan luonnonvaraisena Yhdysvalloissa ja Meksikossa kuivilla alueilla. Kukat muistuttavat hieman ruusua ja ovat väriltään lohenpunaiset.
Aljaksandr Haltšanjuk
Aljaksandr Mikalajevitš Haltšanjuk (, , s. 28. heinäkuuta 1967 Minsk) on entinen valkovenäläinen ja neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Haltšanjuk pelasi Kanada-cupissa Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 1991.
Mauro Bianchi
Mauro Bianchi (s. 31. heinäkuuta 1937 Milano, Italia) on italialaissyntyinen belgialainen entinen kilpa-autoilija. Hänen isoveljensä Lucien Bianchi oli entinen Formula 1 -kuljettaja. Myös Bianchin lapsenlapsi Jules Bianchi oli autourheilija, kaudella 2014 hän kilpaili F1 -sarjan Marussia-tiimissä. Omalla ajourallaan Mauro Bianchi osallistui kuudesti peräkkäin Le Mansin 24 tunnin ajoon ollen parhaimmillaan 13. vuosina 1966 ja 1967. Vuonna 1967 Bianchi voitti myös oman luokkansa Le Mansissa. 1960-luvulla hän voitti myös kolme MM-titteliä urheiluautojen GT-sarjassa.
Sphaeralcea coccinea
Sphaeralcea coccinea on malvioiden sukuun kuuluva kasvilaji. Se sijoitettiin aiemmin malvojen sukuun. Kasvi on noin 10–40 cm korkea. Lehdet ovat moniosaiset, karvaiset ja hopeanvihreät. Lajia tavataan matalilla mäenrinteillä ja kuivilla alueilla.
Robinson Jeffers
Robinson Jeffers (10. tammikuuta 1887 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat – 20. tammikuuta 1962 Carmel, Kalifornia) oli amerikkalainen runoilija, joka tunnetaan erityisesti Yhdysvaltojen länsirannikon kuvaajana ja antiikista kumpuavista aiheistaan.
Jeffersin isä oli raamatunhistorian ja eksegetiikan professori pittsburghiläisessä teologisessa seminaarissa. Hänen vaikutuksestaan poika alkoi opiskella kreikan kieltä viisivuotiaana. Perhe oleskeli pitkiä aikoja Keski-Euroopassa, ja poika kävi koulua sisäoppilaitoksissa Sveitsin Veveyssä, Lausannessa, Zürichissä ja Genevessä sekä Saksan Leipzigissa. Kun perhe muutti Kaliforniaan, Robinson Jeffers aloitti opinnot Occidental Collegessa, josta valmistui 18-vuotiaana ja opiskeli sitten lääketiedettä Kalifornian yliopistossa. Opintojen jälkeen hän asettui vaimonsa kanssa asumaan Carmeliin, jonne rakensi graniittisista luonnonkivistä irlantilaistyylisen, pientä linnaa muistuttavan talon torneineen.
Jeffersin veren ja väkivallan leimaamat runot ja näytelmät saivat usein innoitusta antiikin ajan ja Raamatun tarinoista. Valtaosa hänen runoudestaan on kirjoitettu klassiseen kertovaan ja eeppiseen muotoon. Nykyisin hänet tunnetaan myös lyhyistä stroofeistaan, ja ympäristöliikkeen kannattajat pitävät häntä suuressa arvossa. Hänen läpimurtoteoksensa oli vuonna 1924 julkaistu "Tamar and Other Poems", ja hänen pääteoksenaan pidetään seuraavana vuonna julkaistua kokoelmaa "Roan Stallion".
Jeffersin näytelmä "The Tower Beyond Tragedy" (1925) perustuu osin Aiskhyloksen "Oresteiaan", "Medea" (1946) Euripideen "Medeiaan" ja "The Cretan Woman" (1951) Euripideen "Hippolytokseen".
Tulliniemi
Tulliniemi () on Hangossa Hankoniemen länsipäässä Hangon keskustaajamasta lounaaseen sijaitseva niemi. Tulliniemellä on uimaranta, merivartioasema, luotsiasema, Hangon lintuasema ja luonnonsuojelualueita. Karjaan ja Hangon välillä kulkevan Hangon radan raiteet jatkuvat Tulliniemeen, jossa sijaitsee Hangon Ulkosatama ja vapaasatama.
Tulliniemen eteläkärjessä on manner-Suomen eteläisin kohta, jota hallitsee Hangon luotsiasema. Tulliniemen lounaiskärjessä hivenen pohjoisempana on Uddskatanin luonnonsuojelualue, joka on perustettu vuonna 1990 ja maa-alaltaan 32 hehtaaria ja meriaalaltaan 153 hehtaaria. Merialue on rauhoitettu jo vuonna 1933. Tulliniemen linnustonsuojelualue on pinta-alaltaan 2 566 hehtaaria.
Ranskan ralli 2014
Ranskan ralli 2014 (viralliselta nimeltään Rallye de France - Alsace 2014) oli kauden 2014 yhdeksäs MM-ralli, joka ajettiin 2. – 5. lokakuuta. Kilpailun päätukikohtana toimi Alsacen alueen pääkaupunki Strasbourg. Rallin voittajaksi ajoi Volkswagenin Jari-Matti Latvala, jolle voitto oli uran ensimmäinen asvalttikilpailussa MM-tasolla.
Vuoden 2014 kilpailu oli viides kerta, kun maan MM-osakilpailu järjestettiin Korsikan saaren sijaan mantereen puolella.
Rallissa ajettiin 18 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 303,63 kilometriä.
Kilpailuun osallistui yhteensä 95 autokuntaa, joista maaliin selvisi 71.
Power Stage -erikoiskokeena toimi kisan päättänyt Foret de Saverne 2 (19,36 km). Uransa parhaassa MM-rallisijoituksessa kiinni ollut Robert Kubica ajoi ulos päätöserikoiskokeella, ja joutui keskeyttämään neljänneltä sijalta.
DayZ (videopeli)
DayZ on Bohemia Interactiven kehittämä ja julkaisema avoimen pelimaailman toimintaseikkailu/selviytymiskauhupeli, joka julkaistiin 16. joulukuuta 2013 Microsoft Windowsille varhaisena alpha-versiona. Peli julkaistaan myöhemmin myös PlayStation 4:lle. Peli on itsenäinen versio vuonna 2012 julkaistulle samannimiselle modifikaatiolle.
Modin suuren suosion vuoksi pelin early-access versiota myytiin Steamissa ensimmäisen kuukauden aikana miljoona kappaletta ilman markkinointia.
13 kuukaudessa julkaisusta peli oli myynyt kolme miljoonaa kappaletta.
Loppuvuodesta 2014 Bohemia Interactive ilmoitti pelin lopullisen julkaisun tapahtuvan vuoden 2016 alkupuolella.
Syksyllä 2017 pelin verkkosivulla ilmoitetaan edelleen pelin olevan "EARLY ACCESS ALPHA" eikä kehoteta ostamaan sitä jos et halua aktiivisesti tukea kehitystä ja ole valmistautunut bugeihin. Peli siirtyi BETA versioon marraskuun seitsemäs päivä 2018 (7.11.2018).
Peli on massiivinen monen pelaajan verkkopeli, jossa ideana on selviytyä kuvitteellisessa Chernarus-nimisessä avoimessa pelimaailmassa zombiepidemialta. Pelaaja voi liikkua vapaasti pelimaailmassa. Maailmasta löytyy paljon hyödyllisiä tarvikkeita, kuten ruokaa ja aseita. Pelaaja voi löytää toisia pelaajia, jotka voivat joko auttaa pelaajaa tai ryöstää hänet.
La Motte Picquet -luokka
La Motte Picquet -luokka oli Ranskan laivaston vuoden 1912 laivasto-ohjelmaan sisällytetty kymmenen niin kutsutun nopean kevyen tiedusteluristeilijän () muodostama alusluokka, jonka alusten piti valmistua 1920-luvulla.
Italian ja Itävalta-Unkarin laivastot olivat valmistaneet samankaltaisia aluksia, mutta Britannian ja Saksan laivastot eivät. Alustava suunnitelma valmistui 1913, mutta sen aluksia pidettiin liian suurina ja kalleina suunniteltuun tehtävään. Alkuperäinen vaatimus oli 6000 tonnin alus, jonka mitat olisivat 145,0 x 15,2 x 6,3 metriä. Propulsion piti olla kaksi akselinen kytkettynä kahteen vaihteistettuun turbiinimoottoriin ja kymmeneen kattilaan, jotka tuottaisivat 34000 hevosvoimaa akselia kohden. Alusten nopeuden tuli olla 27 solmua. Panssarointina oli 50-100 millimetrin vyö, 40 millimetrin kansi, 170 mm tulenjohtotorni ja tykkien kilvet 100 millimetriä. Aseistukseksi suunniteltiin kymmenen 138 millimetrin 45 pituuskaliiperin tykkiä vuosimallia 1910 ja apuaseiksi kolme 47 millimetrin tykkiä ja kaksi 450 millimetrin torpedoputkea.
Kuitenkin tutkittaessa muiden maiden vastaavia aluksia päätettiin valmistaa pienempiä ja nopeampia aluksia, joiden käyttö olisi joustavampaa. Siten päätettiin tehdä uusi suunnitelma. Pienemmän 4500 tonnin aluksen suunnitelmat hyväksyttiin ja prototyyppi "La Motte Picquetiksi" nimetty alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta 1914 ja sen köli laskettiin 1915. Kahdesta muusta aluksesta tehtiin sopimukset yksityisten telakoiden kanssa, mutta ne peruutettiin vuonna 1915.
Ensimmäisen maailmansodan alettua prototyypin työt hidastuivat ja sen hankinnan tarve asetettiin uudelleen harkintaan. Lopulta päätettiin hankkia uusien suunnitelmien mukainen risteilijä lähi tulevaisuudessa. Uusien risteilijöiden tuli olla suurempia ja hieman nopeampia. Suunnitelmasta kuitenkin luovuttiin sodan jatkuessa.
Näköala sillalta
Näköala sillalta ("A View from the Bridge") on yhdysvaltalaisen Arthur Millerin näytelmä, joka kantaesitettiin yksinäytöksisenä vuonna 1955 Martin Rittin ohjauksessa. Se menestyi huonosti, ja Miller laajensi näytelmän kaksinäytöksiseksi; tämä versio tunnetaan nykyisin alkuperäistä paremmin. Pidempi versio kantaesitettiin Lontoon West Endissä Peter Brookin ohjaamana 11. lokakuuta 1956.
Italialaissukuinen satamatyöläinen Eddie asuu New Yorkin Brooklynin rannassa vaimonsa Beatricen ja orvoksi jääneen veljentyttärensä, 18-vuotiaan Catherinen kanssa. Eddie kohtelee tyttöä insestisen pakkomielteisesti ja vainoharhaisen suojelevasti. Kun pari vaimon serkkupoikaa tulee Sisiliasta New Yorkiin laittomina siirtolaisina, Eddie ja Beatrice majoittavat heidät asuntoonsa. Catherine rakastuu heistä nuorempaan, kauniiseen, laulavaiseen a vaaleatukkaiseen Rodolphoon, ja pian he haluavat mennä naimisiin. Eddie tekee kaikkensa estääkseen liiton. Hän syyttää Rodolphoa homoseksuaaliksi, joka haluaa mennä naimisiin vain saadakseen kansalaisuuden. Lopulta Eddie ilmiantaa vaimon serkut maahanmuuttoviranomaisille. Ennen karkotuspäätöksen voimaanpanoa serkuista vanhempi, Marco, surmaa Eddien. Kaiken tämän kertoo näytelmässä takaumina antiikin teatterin kuoron tavoin myötätuntoinen lakimieshahmo, joka lopuksi rinnastaa näytelmän tapahtumat antiikin myytteihin.
"Näköalassa sillalta" Miller käsittelee New Yorkin ja New Jerseyn satamatyöläisiä, aivan kuten 1950-luvun alussa yhdessä Elia Kazanin kanssa työstämässään käsikirjoituksessa "The Hook", jonka Kazan myöhemmin sovitti elokuvaksi "Alaston satama". Miller sanoi kuulleensa näytelmän aiheeksi ottaman tarinan eräältä lakimieheltä.
Italialainen elokuvaohjaaja Luchino Visconti ohjasi "Näköalan sillalta" näyttämölle Italiassa vuonna 1958 ja otti sen tarinasta sitten vaikutteita elokuvaansa "Rocco ja hänen veljensä" (1960). Amerikkalainen Sidney Lumet ohjasi näytelmän pohjalta ranskalais-italialaisen elokuvan "Näköala sillalta" ("Vu du pont"), pääosissa Raf Vallone (Eddie), Maureen Stapleton (Beatrice) ja Carol Lawrence (Catherine). Se oli ensimmäinen kerta kun Yhdysvaltain valkokankaalla nähtiin miesten välinen suudelma, joskin tarinassa nöyryyttävänä osoituksena siitä, että toinen mies olisi homoseksuaali.
Säveltäjä Renzo Rossellini, elokuvaohjaaja Roberto Rossellinin veli, sävelsi Millerin näytelmän pohjalta oopperan "Uno sguardo dal ponte", joka kantaesitettiin Roomassa 1961. Vuonna 1999 toinen oopperaversio, jonka musiikin teki William Bolcom Arthur Millerin laatimaan librettoon, kantaesitettiin Chicagossa, jossa Eddie Carbonen roolin esitti Kim Josephson. Tätä teosta on esitetty myös New Yorkin Metropolitanissa 2002, Washingtonin kansallisoopperassa 2007 sekä Euroopassa alkukielellä 2011 ja saksaksi 2003.
Suomessa näytelmää on esittänyt muun muassa Kansallisteatteri vuonna 2003 Michael Baranin suomennoksena ja Antti-Einari Halosen ohjaamana. Eddie Cochranin roolin näytteli Juha Muje.
Terttu Nousiainen
Terttu Sisko Sipi, o. s. "Nousiainen", käytti kirjailijanimeä Terttu Nousiainen (s. 14. tammikuuta 1922 Vesanto) on suomalainen lastentarhanopettaja ja lastenkirjailija.
Nousiaisen vanhemmat olivat rovasti Edvin Johannes Nousiainen ja Olga Maria Räisänen. Hän oli naimisissa vuodesta 1958 Kauko Arvo Uolevi Sipin kanssa.
Shakespeare: The Animated Tales
Shakespeare: The Animated Tales (tunnetaan myös nimellä The Animated Shakespeare) on Leon Garfieldin luoma brittiläinen animaatiosarja, joka perustuu William Shakespearen näytelmiin.
"Shakespeare: The Animated Tales" alkoi BBC Two -kanavalla 9. marraskuuta 1992 ja päättyi 14. joulukuuta 1994. Yhdysvalloissa ohjelmaa esitti HBO-kanava ja sarjan juonsi Robin Williams.
Sarjaa tehtiin kaksi kautta, jotka molemmat sisälsivät kuusi noin kolmenkymmenen minuutin mittaista näytelmään perustuvaa animaatiota.
Sarjan ensimmäinen kausi sisältää kuusi näytelmäsovitusta.
Sarjan toinen kausi sisältää kuusi näytelmäsovitusta.
Timo Ahopelto
Timo Ahopelto (s. 1975) on suomalainen sarjayrittäjä ja aikaisen vaiheen pääomasijoittaja.
Ahopelto tunnetaan erityisesti lääketuotekehityksen tiedonhallintaohjelmistoja valmistavan CRF Health Oy:n perustaja-toimitusjohtajana ja pääomasijoitusyhtiö Lifeline Ventures Oy:n toisena perustajana.
Vuoden 2015 tammikuussa brittiläinen Vitruvian Partners osti CRF Health Oy:n 320 miljoonan euron kauppahintaan, joka oli myyntihetkellä kolmanneksi suurin koskaan suomalaisesta startup-yrityksestä maksettu summa. Heinäkuussa 2018 amerikkalainen Genstar Capital osti edelleen CRF Health Oy:n yli miljardin euron kauppahinnalla, jolloin yrityksestä tuli Suomen neljäs ns. yksisarvinen eli yli miljardin dollarin arvoon kasvanut teknologiayhtiö. Aiemmat yksisarviset ovat Supercell, Rovio ja MySQL.
Ahopellon hallituspaikkoihin kuuluvat muun muassa start-up- ja kasvuyhtiöt Arctic Diagnostics Oy, Enevo Oy, The Curious AI Company Oy, Dispelix Oy, TrademarkNow Oy, älysormuksia valmistava Ouraring Oy, keinoälyrobottiyhtiö ZenRobotics Oy, syövän immunoterapiayhtiö TILT Biotherapeutics Oy, ohjelmistorobotiikkayhtiö Digital Workforce Nordic Oy ja Optomeditech Oy. Listatuista pörssiyhtiöistä Timo Ahopelto on ollut Tieto Oyj:n hallituksen jäsen vuodesta 2017. Lifeline Ventures oli Supercell-peliyhtiön ensimmäinen sijoittaja.
Sijoitustoiminnan ulkopuolella Ahopelto aloitti teknologia- ja innovaatiorahoituskeskus Tekesin, Euroopan yhtä keskeisintä startup-konferenssia Slushia järjestävän Slush Oy:n sekä startup-sektorin toimintaa Suomessa ohjaavan Startup Säätiön hallituksen jäsenenä vuonna 2014. Vuodesta 2018 alkaen Ahopelto on toiminut Slush Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Vuoden 2015 alusta Ahopelto on toiminut Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) hallituksessa, ja vuodesta 2017 Suomen valtion sijoitusomaisuutta hoitavan Solidium Oy:n hallituksessa. Ahopelto julkaisi myös kasvuyrittäjän kokemusmaailmasta kertovan "Sand Hill Road" -esikoisromaaninsa vuonna 2013. Ahopelto on puhunut paljon Suomen ohjelmistoalan määrällisen ja laadullisen vahvistamisen tarpeesta, ja julkaisi yhdessä EVA:n kanssa aiheesta analyysin keväällä 2018.
Clifford Odets
Clifford Odets (18. heinäkuuta 1906 Philadelphia, Pennsylvania, USA – 18. elokuuta 1963) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija sekä elokuvien käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Odets aloitti teatteriuransa näyttelijänä 1920-luvun puolivälissä, kunnes hänestä 1930-luvulla tuli Yhdysvaltojen johtaviin kuuluva näytelmäkirjailija. Hän tuotti näytelmiä tunnetun Group Theaterin kanssa; näihin kuuluivat "Waiting for Lefty" (1935), "Awake and Sing" (1935, suom. "Herätkää ja riemuitkaa"), "Golden Boy" (1937, suom. "Kultapoika" ja "Tulevaisuuden lupaus") ja "The Country Girl" (1950). Hänen suomennettuja näytelmiään ovat lisäksi "Hellekesä" ("Rocket to the Moon") ja "Kadotettu paratiisi" ("Paradise Lost").
Hän on käsikirjoittanut muun muassa elokuvat "Idässä palaa" (1936, ohj. Lewis Milestone), "Yksinäinen sydän" (1944, myös ohjaus), "Ikuinen sävel" (1947, Jean Negulesco), "Menestyksen huuma" (1957, Alexander Mackendrick) ja "Etusivun sensaatio" (1959, myös ohjaus). Vuonna 1939 Lewis Milestone ohjasi Odetsin "Golden Boy" -näytelmästä elokuvan "Kultapoika", jonka onnelliseksi muutettua loppua Odets ei kuitenkaan hyväksynyt ja vaati nimensä poistettavaksi elokuvan tiedoista. Muiden kirjoittajien Odetsin näytelmien pohjalta tekemiin käsikirjoituksiin perustuvat myös muun muassa "Purkaus yössä" (1952, ohj. Fritz Lang), "Mies, jonka minulle annoit" (1954, ohj. George Seaton) ja "Kovaa peliä Hollywoodissa" (1955, ohj. Robert Aldrich).
Vuosina 1937–1940 Odets oli naimisissa näyttelijä Luise Rainerin kanssa.
Rogier Blokland
Rogier Philip Charles Eduard Blokland (s. 16. helmikuuta 1971 Dordrecht) on alankomaalainen kielitieteen tutkija ja fennougristiikan professori Uppsalan yliopistossa.
Blokland opiskeli Groningenin yliopistossa, jossa hän suoritti maisterintutkinnon vuonna 1997 ja teki väitöskirjansa Cornelius Hasselblattin ohjauksessa. Opintojensa jälkeen hän oli dosenttina, vierailevana dosenttina sekä tutkijana at eri yliopistoissa, mukaan lukien Tallinnan yliopisto, Tarton yliopisto, Greifswaldin yliopisto sekä Humboldt-yliopisto Berliinissä.
Vuosina 2005–2006 Blokland oli fennougristiikan professorin viransijaisena Groningenissa ja vuosina 2009–2010 Hampurin yliopistossa. Vuonna 2011 hän otti vastaan fennougristiikan apulaisprofessuurin Münchenin Ludwig-Maximilianin yliopistossa.
Vuonna 2014 Blokland nimitettiin fennougristiikan professoriksi Uppsalan yliopiston modernien kielten laitokseen, virkaan, jota ennen häntä piti Lars-Gunnar Larsson.
Bloklandin tutkimus on keskittynyt itämerensuomalaisiin kieliin, permiläisiin kieliin ja saamelaiskieliin. Hän on erityisen kiinnostunut uhanalaisten uralilaisten kielten dokumentoinnista sekä kielikontakteista.
Henrik Cederlöf
Henrik Vilhelm Cederlöf (10. tammikuuta 1922 Helsinki – 4. syyskuuta 2015 Tammisaari) oli suomalainen filosofian tohtori, rehtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Cederlöfin vanhemmat olivat professori Johannes Cederlöf ja Inez Louise Sjöbring. Hän pääsi ylioppilaaksi 1941 Länsi-Uudenmaan yhteislyseosta Tammisaaressa ja valmistui Åbo Akademista filosofian maisteriksi 1948, lisensiaatiksi 1966 ja tohtoriksi 1968.
Cederlöf oli Västra Nyland -lehden toimittajana 1948–1953 ja Radio Västnylandin ohjelmapäällikkönä 1950–1968. Hän oli Tammisaaren opettajaseminaarin englannin kielen ja historian opettajana 1952–1958 ja äidinkielen lehtorina ja rehtorina Tammisaaren yhteislyseossa 1974–1976. Viimeksi Cederlöf toimi Tammisaaren lukion rehtorina 1976–1985. Hän sai professorin arvonimen 1996.
Cederlöf kirjoitti kirjallisuushistoriallisia tutkielmia Runar Schildtistä ja Jonatan Reuterista. Hän kirjoitti myös Tammisaaren ja sen lähiseudun paikallishistoriaa käsitteleviä teoksia.
Cederlöf oli Tammisaaren kaupunginvaltuuston jäsen 1951–1988 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1980–1988.
John O’Keefe
John O’Keefe (18. marraskuuta 1939 New York, New York) on yhdysvaltalais-britannialainen neurotieteilijä. Hän on tutkinut urallaan erityisesti aivojen paikkatietoja, ja hän oli löytämässä hippokampuksen paikkasoluja. Hänet palkittiin löydöistään vuonna 2014 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnolla.
John O’Keefe syntyi New Yorkissa vuonna 1939. Hänen vanhempansa olivat irlantilaisia maahanmuttajia. O’Keefe sai alemman korkeakoulututkinnon City College of New Yorkista. Hän väitteli 1967 tohtoriksi fysiologisesta psykologiasta kanadalaisesta McGill-yliopistosta ja siirtyi sen jälkeen University College Londoniin tekemään väitöskirjan jälkeistä harjoittelua.
O’Keefe on ollut koko uransa kiinnostunut siitä, miten aivot kontrolloivat käyttäytymistä. Hän alkoi tutkia aihetta 1960-luvun lopulla neurofysiologisilla metodeilla. O´Keefe julkaisi vuonna 1971 Jonathan Dostrovskyn kanssa tutkimuksen, jossa he todistivat, että hippokampuksen paikkasolu muodostaisivat karttajärjestelmän. O’Keefe laajensi vuonna 1978 tutkimusat Lynn Nadelin kanssa. He esittivät, että paikkasolujen lisäksi hippokampuksessa olisi tietoa myös suunnasta ja etäisyydestä, mikä mahdollistaisi ympäristön kognitiivisen kartan muodostamisen. O’Keefe alkoi 1980-luvun puolivälissä kehittää Neil Burgessin kanssa kognitiivisen kartan ja sen komponenttien tietokonemalleja.
O’Keefesta tuli vuonna 1987 University College London kognitiivisen neurotieteen professori. Hän on 2000-luvulla saanut löydöksistään useita lääketieteen palkintoja. Vuonna 2014 hän jakoi Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon May-Britt ja Edvard Moserin kanssa aivojen paikkatiedosta vastaavien solujen löytämisestä.
Taivaanrannan tuolla puolen
Taivaanrannan tuolla puolen ("Beyond the Horizon") on yhdysvaltalaisen Eugene O’Neillin ensimmäinen pitkä näytelmä, joka voitti Pulitzer-palkinnon vuonna 1920.
Näytelmä käsittelee perhesuhteita, etenkin veljesten, käytännöllisen Andrewn ja idealistisen Robertin keskinäistä suhdetta. Robert aikoo lähteä merille kapteenisetä Dickin mukana, mutta ilmaisee edeltävänä iltana rakkautensa Ruthiin, tyttöön jonka kaikki luulivat olevan avioitumassa veli Andrewn kanssa. Robert luopuukin lähtöaikeistaan ja vie Ruthin vihille. Andrew ei kestä tilannetta vaan lähtee merille Robertin sijasta, vaikka hänen isänsä vastustaa ajatusta koska oli aikonut Andrewsta jatkajaa farmille. Robert saa tilan hoitaakseen, mutta epäkäytännöllisenä osoittautuu huonoksi maanviljelijäksi, kun taas Andrew menestyy merimiesurallaan. Kun veljesten isä kuolee, Ruth aikoo tunnustaa Andrewlle rakastaneensa tätä aina enemmän, mutta Andrew ehtiikin ensin sanoa ettei rakasta Ruthia ja lähtee taas merille. Ruthin ja Robertin lapsi kuolee ja farmi menestyy yhä huonommin. Andrew palaa taas meriltä ja löytää veljensä tuberkuloosin riuduttamana ja katkeroituneena kohtalostaan.
Vuonna 1975 Yhdysvaltain julkinen televisiokanava PBS teki näytelmästä televisioelokuvan, jonka ohjasivat Rick Hauser ja Michael Kahn. Vuonna 1983 säveltäjä Nicolas Flagello teki näytelmän pohjalta oopperan.
Kalevi Merikallio
Kalevi Merikallio (1925–2001) oli suomalainen balettitanssija ja pedagogi. Merikallio toimi Suomen Kansallisbaletin tanssijana 1949–1959. Hän esiintyi Ruotsissa, Ranskassa ja Etelä-Amerikassa.
Merikallio opetti balettia Oulussa 1959–1982. Entiset oppilaat muistavat hänet vaativana pedagogina, maailmanluokan taiteilijana.
May-Britt Moser
May-Britt Moser (4. tammikuuta 1963 Fosnavåg, Norja) on norjalainen neurotieteilijä, joka löysi miehensä Edvard Moserin kanssa niin sanotut hilasolut, jotka auttavat aivoja hahmottamaan sijaintiaan. He saivat vuonna 2014 löydöksistään Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon.
Moser opiskeli Oslon yliopistossa, jossa hän tapasi myös miehensä Edvard Moserin. He menivät naimisiin opiskeluaikanansa, ja he ovat saaneet kaksi lasta. May-Britt Moser opiskeli Oslossa psykologiaa ja teki väitöskirjansa neurofysiologiasta vuonna 1995. Tämän jälkeen hän suoritti väitöskirjan jälkeistä tutkimusta Edinburghin yliopistossa ja oli vierailevana tutkijana University College Londonissa, kunnes muutti 1996 Trondheimin Norjan teknis-luonnontieteellinen yliopistoon.
May-Britt Moser on tehnyt tutkimustyötään yhdessä aviomiehensä kanssa. He olivat kartoittamassa rotilla hippokampuksen yhteyksiä, kun he löysivät toimintaa entorinaalisessa aivokuoressa, kun rotat ohittivat kohtia, jotka pystyi järjestämään kuusikulmaiseksi ruudukoksi. Moserit tajusivat pian, että he olivat löytäneet soluja, jotka kartoittivat rotan liiketta samalla tavalla huolimatta siitä paikasta, missä rotta oli. Jos rotalle annettiin tarpeeksi tilaa, niin ruudukosta syntyi hyvin säännöllinen. Moserit julkaisivat tuloksensa Nature-lehdessä vuonna 2005, ja monet tutkimusryhmät raportoivat sen jälkeen vastaavista tuloksista.
Vuonna 2014 Moserit jakoivat Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon John O’Keefen kanssa aivojen paikkatiedosta vastaavien solujen löytämisestä.
Geesthacht
Geesthacht (lausutaan [ɡeːstˈhaxt]) on Elbe-joen pohjoisrannalla sijaitseva keskisuuri kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Kaupunki sijaitsee 34 km kaakkoon Hampurista. Kaupungissa asui noin 29 100 ihmistä vuonna 2014.
Alfred Nobel perusti 1865 Geesthachtiin maailman ensimmäisen dynamiittitehtaan. Siitä tuli vuoteen 1910 mennessä yksi Euroopan suurimmista räjähdeainetehtaista. Tehtaalla tapahtui kuitenkin paljon vaikeisiin loukkaantumisiin johtaneita onnettomuuksia, ja se suljettiin vuonna 1945.
Nykyään kaupunki on tunnettu muun muassa tutkimuskeskus Helmholtz-Zentrum Geesthachtista (entinen GKSS) ja vuonna 2011 suljetusta ydinvoimala Krümmelistä, joka sijaitsee entisen dynamiittitehtaan alueella.
Ebastiini
Ebastiini on eräs uuden polven antihistamiini. Se on lääkeaine, joka vähentää allergista oireilua. Ebastiinia markkinoidaan väsyttämättömänä eli ei-sedatiivisena. Sen myyntinimiä Suomen lääkeainemarkkinoilla ovat olleet ainakin "Kestine" ja "Kestox".
Ebastiinin kemiallinen kaava on CHNO, moolimassa 469,658 g/mol ja CAS-numero 90729-43-4.
Indy Fuel
Indy Fuel on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, 
joka on kotoisin Indianapolista Indianasta. Seura perustettiin vuonna 2014 ja se pelaa ECHL-liigassa, kun New Jerseyn Trentonista
oleva Trenton Titans lopetti toimintansa.
Seura toimii NHL-seura Chicago Blackhawksin ja 
AHL-seura Rockford IceHogsin farmijoukkueena.
"(Tilanne 1. helmikuuta 2018)"
Eenokki
Eenokki on Säkylän kunnassa Pyhäjärven itärannalla sijaitseva alue, jolla toimi suosittu tanssilava yli 50 vuoden ajan aina 1990-luvun alkuun saakka. Nykyään paikalla on frisbeegolfrata. Eenokki sijaitsee Kauttualle johtavan yhdystie 12691:n eli niin sanotun Rantatien varrella. Säkylän keskustasta on matkaa Eenokille noin kolme kilometriä.
Eenokin tanssipaviljonki oli alun perin Säkylän suojeluskunnan omistama, kunnes se välirauhansopimuksen nojalla luovutettiin syksyllä 1944 Säkylän VPK:lle. Eenokista tuli nopeasti yksi Lounais-Suomen suosituimmista huvipaikoista, joka oli erityisen tunnettu tuhansia ihmisiä vetäneistä juhannusjuhlistaan. Vuonna 1970 lavalle tehtiin suuri laajennus, jolloin sen koko kasvoi tuhanteen neliömetriin. Sisätiloissa olevan tanssisalin lisäksi valmistui myös ulkoilmalava. Tanssien ja konserttien lisäksi Eenokilla järjestettiin muita yleisötilaisuuksia, kuten messuja ja se toimi myös erilaisten järjestöjen leiripaikkana. Esimerkiksi vuonna 1947 paikalla pidettiin Suomen ensimmäinen palokuntalaisleiri, johon osallistui Turun ja Porin läänin alueen vapaapalokuntalaisia. Paitsi tanssiorkestereita ja iskelmätähtiä, Eenokilla esiintyi myös maan suosituimpia rockyhtyeitä. Tanssien järjestäminen jatkui yhtäjaksoisesti vuoteen 1991 saakka, jonka jälkeen toimintaa elvytettiin vielä keväällä 1994, kunnes lava paloi maan tasalle 30. kesäkuuta tuhopolttajan sytyttämänä.
Vuonna 1981 manageri Kari Heimonen järjesti Eenokilla Säkylä Rock'n'Roll '81 -nimisen festivaalin, jonka yhteydessä kuvattiin myös elokuvaa "Rokki Diggari".
Kesäkuussa 2013 Eenokin ranta-alueelle ja sen ympäristöön avattiin Säkylän kunnan ylläpitämä 12 väylän frisbeegolfrata. Radan kokonaispituus on 1 237 metriä ja par 38. Paikalla toimii myös kioski.
Janet Devlin
Janet Devlin (s. 12. marraskuuta 1994 Gortin, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen laulaja-lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi Britannian kahdeksannen tuotantokauden X Factor -laulukilpailusta. Hän kuului alusta asti suurimpiin ennakkosuosikkeihin ja sijoittui lopulta viidennelle sijalle. Hänen esikoisalbuminsa "Hide & Seek" julkaistiin heinäkuussa 2013.
Hänellä on kolme veljeä.
Tom Nekljudow
Tom Nekljudow (s. 27. elokuuta 1960) on suomalainen rumpali. Hänen ominta tyyliään on free jazz, mutta Nekljudow on soittanut myös muun muassa maailmanmusiikkia.
Nekljudow aloitti uransa vuonna 1975 Raoul Björkenheimin perustamassa yhtyeessä Arbuusi ja liittyi sen jälkeen vuonna 1980 kansanmusiikkia, jazzia ja progressiivista rockia yhdistelleen Piirpauken riveihin. Jätettyään yhtyeen vuonna 1983 Nekljudow aloitti musiikin opiskelun Edward Vesalan johdolla ja liittyi samalla basisti Antti Hytin kvartettiin. Samoihin aikoihin syntyi myös parin vuoden ajan toiminut yhtye Roommushklahn, jossa Nekljudowin lisäksi soittivat Björkenheim ja Hytti sekä saksofonisti Jone Takamäki ja pianisti Jarmo Savolainen. 1980-luvun jälkipuoliskolla hän oli mukana vielä Björkenheimin Krakatau-yhtyeessä sekä kitaristi Hasse Wallin Afro-Line -kokoonpanossa.
Koko 1990-luvun alkupuoliskon kestäneen hiljaselon jälkeen Nekljudow aktivoitui jälleen vuonna 1997, jolloin hän muodosti Otná Eahket -yhtyeen yhdessä Hytin ja Takamäen kanssa. Vuonna 1999 triosta syntyi Suhkan Uhka, jonka jälkeen Nekljudow on 2000-luvulla soittanut muun muassa pitkään Juhani Aaltosen yhtyeessä sekä Jorma Tapion Rolling Thunder -kokoonpanossa.
Piirpauke
Hasse Walli & Afro-Line
Rolling Thunder
Juhani Aaltonen Trio
Suhkan Uhka
Iro Haarla - Ulf Krokfors Loco Motife
Marc Okrand
Marc Okrand (s. 1948 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kielitieteilijä, joka on tutkinut Yhdysvaltojen alkuperäisasukkaiden kuollutta mutsun-kieltä. Tunnetuksi hän on kuitenkin tullut Star Trekin klingonin kielen kehittäjänä.
Okrand on syntyisin Los Angelesin Van Huysin kaupunginosasta. Hän opiskeli yliopistossa kieliä ja teki väitöskirjan kadonneesta mutsun-intiaanikielestä. Hän on työskennellyt päätyökseen televisio-ohjelmien tekstityksiä tekevässä National Captioning Institutessa. Oscar-gaalan tekstitystyötä tehdessään Okrand kuuli Star Trekin kieliongelmista. Jo tuolloin oli tehty elokuva "", jossa käytettiin näyttelijä James Doohanin kehittämää kieltä, ja Okrand ryhtyi työhön. Seuraavissa Stark Trek -elokuvissa kielen asema kehittyi ja vakiintui. Pohjana olivat kuitenkin Doohanin kehittämät korahdukset.
Okrand kutsuttiin vuonna 2013 pidetyn mutsun-kieltä käsittelevän kongressin kunniavieraaksi. Kielisäätiön julkaisemat oppikirjat perustuvat Okrandin tutkimuksiin.
SMS Kolberg (1908)
SMS Kolberg oli Saksan keisarikunnan laivaston Kolberg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin Schichau-Werkeltä ja sen köli laskettin vuonna 1908. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1908 ja se otettiin palvelukseen 21. kesäkuuta 1910.
Alus osallistui ensimmäisessä maailmansodassa iskuihin Britannian rannikolle Scarboroughiin, Hartlepooliin ja Whitbyyn joulukuussa 1914. Kuukautta myöhemmin alus oli mukana Doggermatalikon taistelussa. Itämerellä alus oli mukana Riianlahden taistelussa elokuussa 1915 ja operaatio Albionissa marraskuussa 1917.
Sodan jälkeen alus luovutettiin 1920 sotakorvauksena Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Colmar". Se poistettiin 1927 alusluettelosta ja alus romutettiin kaksi vuotta myöhemmin.
Liikkumisresepti
Liikkumisresepti on terveydenhuollon käyttöön suunniteltu terveyden edistämisen työkalu. Sen tarkoituksena on yhtenäistää ja lisätä liikuntaneuvontaa. Tätä kautta sen toivotaan edistävän erityisesti riskiryhmiin kuuluvien asiakkaiden liikkumista.
Liikkumisresepti laaditaan yhdessä asiakkaan kanssa. Sen avulla suunnitellaan asiakkaalle yksilölliset liikuntaohjeet. Lisäksi resepti jäsentää asiakkaalle samanaikaisesti annettavaa liikuntaneuvontaa. Liikkumisreseptiin täydennetään tiedot asiakkaan nykyisistä liikuntatottumuksista sekä ohjeet liikkumisen lisäämiseksi. Täytetystä reseptistä käyvät ilmi:Resepti voi toimia lähetteenä terveydenhuollon ammattilaisten välillä tai liikuntapalveluihin. Potilaan on silloin mahdollista saada tarkennusta ja käytännön neuvoja liikkumisohjeen toteuttamiseksi. Reseptiin kirjataan tiedot tulevasta seurantakäynnistä mahdollisimman tarkasti. Asiakas voi lisäksi pitää kirjaa liikkumisen toteutumisesta erillisen seurantakortin avulla.
Reseptin kehittäminen alkoi valtakunnallisessa yhteistyöhankkeessa 2000-luvun alussa. Mukana hankkeessa olivat Suomen Reumaliitto, Suomen Lääkäriliitto, Suomen Sydänliitto, UKK-instituutti, KKI-ohjelma ja Jyväskylän yliopiston Terveyden edistämisen tutkimuskeskus. Liikkumisresepti lomake ja sen käyttöohje ovat tulostettavissa UKK-instituutin verkkosivuilla. Vuonna 2014 reseptistä on tuotettu KANTA-arkistoon sopiva koodistopalvelumuoto terveydenhuollon sähköisiin potilastietojärjestelmiin.
SMS Cöln (1909)
SMS Cöln oli Saksan keisarikunnan laivaston Kolberg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin Germaniawerftiltä Kielistä ja sen köli laskettin 1908. Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1909 ja se otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1911.
Elokuun alusta 1914 alkaen "Cöln" oli kontra-amiraali Leberecht Maasin lippulaivana osastossa, jonka tehtävänä oli partioida Helgolandin edustalla. Alus upotettiin Helgolandin taistelussa 28. elokuuta 1914 ylivoimaisen Britannian kuninkaallisen laivaston osaston yllätettyä partioivan osaston. Alukselta pelastui ainoastaan yksi mies.
SMS Mainz (1909)
SMS Mainz oli Saksan keisarikunnan laivaston Kolberg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin Stettinistä AG Vulcanilta ja sen köli laskettin 1907. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1909 ja se otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 1. lokakuuta.
Elokuun alusta 1914 alkaen "Mainz" kuului kontra-amiraali Leberecht Maasin johtamaan osastoon, jonka tehtävänä oli partioida Helgolandin edustalla. Alus upotettiin Helgolandin taistelussa 28. elokuuta 1914 ylivoimaisen Britannian kuninkaallisen laivaston osaston yllätettyä partioivan osaston. Britit pelastivat merestä 348 miestä ennen aluksen uppoamista. Aluksella sai surmansa 89 miestä mukaan lukien aluksen päällikkö.
Ihaksela
Ihaksela on kylä, joka kuuluu nykyään Ylämaan kuntaliitoksen kautta Lappeenrantaan. Alun perin Ihaksela kuului Säkkijärveen ja sittemmin Ylämaahan vuodesta 1929 alkaen. Vuonna 2010 Ylämaan kunta liitettiin Lappeenrantaan. Aikaisemmin Ihakselaan kuuluneet Hermusen ja Näpin kylät liitettiin Luumäkeen 1924.
Ihakselan isojaon aikaiseen alueeseen kuuluvat seuraavat kylät: 
Lahdenkylä, Ihaksi, Näppi, Hermunen, Kasari, Peräkasari, Kirppu ja Hostikka.
Zapoteekin kieli
Zapoteekki eli sapoteekki on nimitys Etelä-Meksikossa asuvien sapoteekki-intiaanien puhumille kielille, jotka kuuluvat otomangelaisen kielikunnan itäiseen haaraan. Zapoteekkikieliä on yli 50 ja niillä on yhteensä puhujaa. Pääosa zapoteekin puhujista asuu Oaxacan osavaltiossa.
Antero Priha
Antero Priha (s. 1965) on suomalainen trumpetisti-säveltäjä. Hän on säveltänyt ja sovittanut paljon monen eri tyylilajin musiikkia ja myös soittanut ja levyttänyt useiden kotimaisten sekä ulkomaisten artistien kanssa.
Priha aloitti 1980-luvun alussa muusikon uransa, joka on johtanut studiomuusikoksi äänitteille, televisioon ja radioon. Priha on esiintynyt muun muassa UMOn ja Espoo big bandin trumpettisolistina ja muusikkona. Muita yhtyeitä ovat olleet muun muassa J. Karjalainen ja Mustat lasit, Hasse Walli & Asamaan, Edvard Wesala Sound & Fury, Sakari Kuosmanen band, Priha/ Veijonsuo Punishment, Pentti Lahti quintet, Tuomas Kauppi quartet, Yrjänä Sauros Ääriasento, Pekka Tegelman Kulumo, Stadin juhlaorkesteri 2012 ja Compañia Kaari & Roni Martin.
Priha on levyttänyt sävellyskokonaisuuksia esimerkiksi Mielen taivas- laulusarjan Anu Komsille, Mika Waltarin runoja sarjan Harri Saksalalle, sekä Dorkalan portilla levyn Markku Toikalle. Priha on tehnyt musiikkia elokuviin, säveltänyt tanssiteoksia ja toiminut useiden kokoonpanojensa kuten Antero Priha Breadmachine, Afrocola, Organ free, Buddha souls ( duo Timo Kiiskisen kanssa), Ylva, Roast city quintet, Afrojazz quintet ja Organ freen trumpetistina ja säveltäjänä.
Vuonna 1982 ilmestyivät ensimmäiset äänitteet, joilla Priha oli mukana: Espoo Big bandin "Live in Montreux" ja J. Karjalainen & Mustat lasit -yhtyeen "Tatsum tisal". Priha on soittanut äänitteillä muun muassa Dave Lindholm, Ismo Alanko, J. Karjalainen, Tuomari Nurmio, Juice, Sielun Veljet, Hector, Pave Maijanen ja Kirka ja esiintynyt muun muassa Ray Charles, Kevin Mahogany, Maria Schneider, Kenny Wheelerin kanssa. Hänen yhteistyökumppaneitaan ovat olleet muun muassa Upi Sorvali, Edward Vesala, Hasse Walli ja Otto Donner.
Walser
Walser on alemannimurteisiin kuuluvat saksan murre, jota walserit puhuvat Sveitsissä, Itävallassa, Liechtensteinissa ja Pohjois-Italiassa. Sillä on paljon yhtäläisyyksiä sveitsinsaksan kanssa. Walseria puhuu äidinkielenään ihmistä.
Walser (täsmennyssivu)
Walser voi tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Markku Ounaskari
Markku Ounaskari (s. 27. syyskuuta 1967) on suomalainen rumpali, jonka tyylilajeja ovat groovejazz, moderni mainstream sekä vapaampi säestys. Hänen kykyjään ovat hyödyntäneet yhtyeissään muun muassa saksofonistit Sonny Heinilä, Manuel Dunkel ja Esa Pietilä, pianistit Kirmo Lintinen ja Seppo Kantonen sekä kitaristit Pekka Tegelman ja Jani Malmi. Ounaskari on soittanut muun muassa yhtyeissä Piirpauke, Pekka Pohjola Group ja Antero Priha Breadmachine.
Vuonna 2014 Ounaskari sai Suomen Jazzliiton myöntämän Yrjö-palkinnon.
Seppo Kantonen
Seppo Kantonen (s. 1963) on suomalainen pianisti. Kantosen työnantajiin on vuosien varrella kuulunut niin UMO, saksofonisti Eero Koivistoinen, rumpali Jukkis Uotila kuin lukuisat Sibelius-Akatemian jazzosaston opiskelijatovereiden bänditkin. Kantosen omista yhtyeistä mainittakoon basisti Uffe Krokforsin ja rumpali Markku Ounaskarin kanssa kesällä 1997 syntynyt Klang-trio sekä 2000-luvun alussa trumpetisti Verneri Pohjolan, basisti Antti Lötjösen sekä rumpali Mika Kallion kanssa muodostettu Tokka-kvartetti.
Kantonen on soittanut uransa aikana yli 150 levytyksessä.
Suomen Jazzliitto myönsi Kantoselle vuoden 1985 Yrjö-palkinnon.
Ape Anttila
Ari-Pekka “Ape” Anttila (s. 1966) on jazzmusiikin alalla toimiva kitaristi, basisti, säveltäjä, tuottaja ja opettaja. Basistin komppausta on voinut kuulla erilaisissa kokoonpanoissa, kuten pianisti Sid Hillen Platypus Ensemblessä, Quartet Coyotessa, Breadmachinessa, Lenni-Kalle Taipale Groupissa, UMOssa ja MMQ:n riveissä. Hän on tehnyt myös sävellys- ja sovitustyötä televisioon ja erilaisiin kilpailuihin. Vuonna 2007 Anttila perusti Lohjalle jazzlaulajavaimonsa Ira Kaspin kanssa RytmiOmena-nimisen rytmimusiikkiin keskittyneen musiikkikoulun.
Rasmus Korsström
Rasmus Korsström (1968–2013) oli tenorisaksofonistina kansainvälistä huomiota saavuttanut virtuoosi, jonka yhteistyökumppaneita olivat muun muassa Ulf Korkfors, Otto Donner, Jukka Gustavson, Seppo Kantonen, Antero Priha ja Iro Haarla. Korsström soitti muun muassa yhtyeissä Iro Haarla-Ulf Korkfors, Otto Donner Free for All ja Breadmachine.
Yangben
Yangben on Kamerunin keskiosassa puhuttu bantukieli. Sitä puhui SIL Internationalin mukaan äidinkielenään ihmistä vuonna 1994. Yangben on läheistä sukua elipin ja mmaalan kielille. Monet elipin, mmaalan ja hijukin puhujat käyttävät yangbenia toisena kielenä.
Vunjo
Vunjo on yksi Pohjois-Tansaniassa asuvan chaga-kansan puhumista kielistä. Vunjo on osa chagojen murrejatkumoa, johon kuuluvat myös rombon, mochin ja machamen kielet. Vunjoa puhui vuonna 1992 äidinkielenään ihmistä.
SMS Stralsund (1911)
SMS Stralsund oli Saksan keisarikunnan laivaston Magdeburg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Alus tilattiin Bremenistä AG Weseriltä ja sen köli laskettiin vuonna 1910. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1911 ja se valmistui 10. joulukuuta 1912.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Helgolandin taisteluun 28. elokuuta 1914 ja Doggermatalikon taisteluun marraskuussa 1915. Se ei vaurioitunut kummassakaan yhteenotossa. Alus oli telakalla Skagerrakin taistelun aikana eikä siten osallistunut siihen.
Sodan jälkeen alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se luovutettiin 1920 sotakorvauksena Ranskalle. Alus palveli Ranskan laivastossa nimellä "Mulhouse", kunnes se poistettiin alusluettelosta 1933 ja romutettiin kaksi vuotta myöhemmin.