hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Avelon Formula
Avelon Formula on italialainen pikkuformulatalli, joka on kilpaillut vuodesta 2009 lähtien Italian Prototype Championship -sarjassa. Talli perustettiin vuonna 2004, jolloin se kilpaili Formula Renault V6 Eurocup -sarjassa sijoittuen sijalle 12. Vuonna 2005 talli kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Seuraavana vuonna se kilpaili Euroseries 3000 -sarjassa sijoittuen kuudenneksi.
No Leaf Clover
No Leaf Clover on kahdeksas kappale livealbumilta S&M. Kappaleella soittavat Metallica ja San Franciscon sinfoniaorkesteri. Laulu oli yksi kahdesta uudesta kappaleesta S&M albumilta. Se alkaa orkesterin soittamalla intro-osuudella. Se oli yhtyeen neljäs kappale, joka saavutti ensimmäisen sijan Billboard Hot Mainstream Rock Tracks -listalla.
HMS Locust
HMS Locust on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Nero-julistus
Nero-julistus () oli Adolf Hitlerin 19. maaliskuuta 1945 antama käsky, jonka mukaan oli tuhottava kaikki Saksan rakentamat sotateollisuudelle tarkoitetut rakennukset ja muut tärkeät kohteet, jotka olivat mahdollisesti jäämässä liittoutuneiden haltuun.
Julistuksen virallinen nimi oli "Tuhoamis­käsky valtakunnan alueella" (saks. "Befehl betreffend Zerstörungsmaßnahmen im Reichsgebiet"), ja se tultiin paremmin tuntemaan Nero-julistuksena Rooman keisari Neron mukaan, jonka väitettiin järjestäneen Rooman palon 64.
Vuonna 1945 Hitlerin unelma natsien hallitsemasta Euroopasta oli murentunut. Liittoutuneet etenivät kahdella rintamalla kohti Saksaa. Tästä huolimatta Hitler ei ollut halukas myöntämään tappiota ja alistumaan ehdottomaan antautumiseen.
Tämä ei ollut ensimmäinen kerta, kun Hitler oli määrännyt rakennusten ja infra­struktuurin täydellistä tuhoamista, vaan jo Pariisin vapautuksen aikaan hän oli määrännyt kaikkien tärkeimpien muistomerkkien ja niiden ympäristön kuten Eiffel-tornin ja tärkeimpien rautatie­asemien virittämistä pommeilla. Sotilaskuvernööri Dietrich von Choltitz oli saanut määräyksen räjäyttää nämä pommit, kun liittoutuneet olisivat edenneet kaupunkiin, ja näin aiheuttaa kaupungissa täydellisen sekasorron. Kaikesta huolimatta Von Choltitz ei toteuttanut määräystä ja antautui liittoutuneille. Myöhemmin tajuttuaan, että Hitler oli täysin järjissään, hän joutui perustelemaan päätöstään jättää käsky toteuttamatta.
Keskeisin osa julistusta:
Julistus oli turha, ja siitä vastannut varusteluministeri Albert Speer menetti sen johdosta uskonsa Hitleriin.
Kuten von Cholitz useita kuukausia aiemmin, Speer jätti tietoisesti noudattamatta käskyä. Saatuaan käskyn noudattaa julistusta, sen sijaan että hän olisi toteuttanut sen, hän koetti saada kenraalit ja muut käskyn saaneet vakuuttuneiksi siitä, että se oli jätettävä toteuttamatta. Hitler pysyi tästä niskoittelusta tietämättömänä aina siihen asti, kunnes Speer paljasti sen itse Berliinin bunkkerissa aivan sodan lopussa. Kuultuaan tunnustuksen Hitler oli suunniltaan, muttei siinä vaiheessa sotaa voinut mitenkään enää vaikuttaa asiaan.
30. huhtikuuta 1945, 42 päivää käskyn annon jälkeen, Hitler teki itsemurhan.
HMS Panther
HMS Panther on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Seal
HMS Seal on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
River-luokka (miinanraivaaja)
River-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston miinanraivaajaluokka, johon kuului kaikkiaan kaksitoista Richards Dry Dock and Engineeringin 1980-luvulla valmistamaa alusta.
Opus incertum
Opus incertum (, epävarma, horjuva) oli Antiikin Roomassa käytetty pinnoitustekniikka, jossa Opus caementiciumista valmistetun muuriytimen pintaan sinänsä sattumanvaraisesti aseteltu erikokoinen kiviaines muodosti tasapinnan ulospäin.
Menetelmä oli käytössä enimmäkseen ensimmäisellä vuosisadalla eaa.
Salsiccia
Salsiccia on italialaisen ruoka- ja kestomakkaran yleisnimi. Se muistuttaa jossain määrin saksalaista bratwurstia. Raaka-aine ja mausteet vaihtelevat seudun mukaan.
Usein salsiccia on raaka sianlihamakkara, joka kypsennetään valmistettaessa ruoaksi.
Kojihappo
Kojihappo (CHO) on pyroneihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Sitä tuottavat useat sienet ja sitä käytetään muun muassa kosmetiikkatuotteissa.
Kojihappo on hapan, vaikka se ei sisälläkään karboksyyliryhmää, koska renkaaseen kiinnittynyt hydroksyyliryhmä voi deprotonoitua. Monet sienet, erityisesti "Aspergillus"-suvun homeet tuottavat yhdistettä aineenvaihduntatuotteenaan glukoosista. Bioteknisesti kojihappoa tuotetaankin tyypillisimmin fermentoinnilla sokereista käyttäen "A. oryzae"-, "A. flavus"- tai "A. tamarii" -kantoja. Glukoosin lähteenä voidaan käyttää esimerkiksi höyrytettyä riisiä.
Kojihappo estää tyrosinaasientsyymin toiminnan, minkä vuoksi sitä on käytetty varsinkin Japanissa ihoa vaalentavissa kosmetiikkatuotteissa. Sen on kuitenkin todettu olevan mahdollisesti yliherkkyyttä aiheuttava yhdiste ja mahdollisesti myös myrkyllinen ja karsinogeeninen. Tyrosinaasin eston vuoksi yhdistettä on toisinaan lisätty myös elintarvikkeisiin estämään tummumista ja antioksidantiksi. Tyrosinaasin ja muiden metallientsyymien estäminen perustuu kojihapon kykyyn kelatoida kuparia ja muita metalli-ioneja.
Kurt Mollekens
Kurt Mollekens (s. 8. maaliskuuta 1973) on belgialainen autourheilija ja tallipäällikkö. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 1990. Vuonna 1992 hän siirtyi Formula Ford-sarjaan voittaen samalla kertaa Benelux Formula Ford, Hollannin Formula Ford ja Belgian Formula Ford sarjojen mestaruudet. Vuonna 1993 Mollekens kilpaili Britannian Formula Ford sarjassa ja seuraavana vuonna Formula Opel Lotus sarjassa. Vuosina 1995-96 hän kilpaili Britannian F3 sarjassa voittaen Zandvoortin kilpailun vuonna 1996. Vuosina 1997-99 Mollekens kilpaili Formula 3000 sarjassa omassa KTR-tallissaan. Vuonna 1999 hän kilpaili myös Belgian Pro Car Series-sarjassa Peugeotilla. Vuosina 2000-2002 hän kilpaili FIA GT Championship-sarjassa. Vuosina 2002-2008 Mollekens toimi KTR tallinsa tallipäällikkönä World Series by Nissan ja World Series by Renault-sarjoissa. Vuonna 2004 hän itse kilpaili European Touring Car Championship-sarjassa. Vuonna 2011 hänen tallinsa kilpaili Eurocup Formula Renault-sarjassa.
Braatvursti
Braatvursti () on saksalaisperäinen paistomakkara. Sen raaka-aineena käytetään yleensä sianlihaa, ja se maustetaan esimerkiksi yrteillä, muskotilla ja sipulilla. Se voi olla raaka- tai ruokamakkara, kooltaan nakin luokkaa.
Kuuluisinta braatvurstiseutua on Nürnberg, jossa tehdään myös pienimmän kokoiset braatvurstit. Nürnbergiläisellä braatvurstilla on Euroopan unionin nimisuoja. Itä-Sveitsissä, Sankt Gallenin seudulla, ja Liechtensteinissa valmistetaan nimisuojattua St. Galler Bratwurst IGP- eli Olma-Bratwurst-makkaraa.
Braatvursti on suosittu grillimakkarana Suomessakin. Sitä valmistetaan sekä raaka- että keittomakkarana mutta ei yhtä mausteisena kuin Saksassa.
1958 Miles
1958 Miles on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen jazz-trumpetisti Miles Davisin vuoden 1958 sessioista.
Äänitykset ovat stereo-/monofonisia. Albumi on julkaistu vuosina 1974 ja 2001, levy-yhtiö on Sony Music Entertainment (Japani) ja luettelotunnus on SRCS 9744.
Kansitekstin on tehnyt M. Okazaki ja kansikuvan Masuo Ikeda.Albumi sisältää Japanissa aikaisemmin julkaisemattoman kappaleen "Love for Sale". Yhdysvalloissa se on julkaistu kokoelma-albumilla "Black Giants" ja sittemmin albumilla "Something Else".Vuonna 2007 Sony BMG Music Entertainment on julkaissut albumin sarjassa "Original Album Classics" 5xCD (Columbia 88697160382CD3). Albumin nimenä on "58 Sessions Feat. Stella by Starlight" eli "'58 Sessions". Albumille on lisätty konsertissa äänitetyt kappaleet "My Funny Valentine" (kesto 10:13) ja "Oleo" (10:48). Näistä jälkimmäinen on vauhdikas. Lisäksi "Little Melonaen" tilalla on nopeatempoinen konserttitallenne "Straight, No Chaser". Kappaleen "Fran-Dance" nimi on muodossa "Fran Dance".
Suuri Nevka
Suuri Nevka () on Nevan suuhaara Pietarissa Venäjällä. Se erkanee Nevasta Koivusaaren () luona ja virtaa ensin sen ja Korpisaaren () pohjoispuolitse. Kivisaaren () luona siitä erkanee Pieni Nevka ) ja Mistulansaaren () luona Keski-Nevka (). Tämän jälkeen se laskee Suomenlahteen Ristisaaren () pohjoispuolella. Suureen Nevkaan laskee pohjoisesta vähäinen Mustajoki ().
Turun suomenkielinen työväenopisto
Turun suomenkielinen työväenopisto on Turun kaupungin omistama vapaan sivistystyön oppilaitos. Se on Suomen neljänneksi vanhin kansalaisopisto, joka on aloittanut toimintansa vuonna 1908. Oppilaitos järjestää vuodessa opetusta noin 20 000 tuntia jakautuen 900 kurssiin, useaan luentosarjaan ja seminaariin. Opetus koostuu mm. vieraista kielistä, kädentaidoista, taideaineista, tanssista ja liikunnasta sekä maahanmuuttajille suunnatusta monikulttuurisesta opetuksesta. Opistossa opiskelee vuosittain 15 000 aikuista oppijaa.
Pieni Nevka
Pieni Nevka ) on Nevan suuhaara Pietarissa Venäjällä. Se erkanee Suuresta Nevkasta Kivisaaren () luona ja virtaa edelleen ensin Kivisaaren ja Korpisaaren (), sitten Koivusaaren () ja Ristisaaren () ja viimein Patsassaaren () ja Ristisaaren välitse Suomenlahteen.
Suuri Neva
Suuri Neva () on Nevan suuhaara Pietarissa Venäjällä. Neva jakautuu Suureen Nevaan ja Pieneen Nevaan () Vasilinsaaren eli Hirvisaaren () luona, mistä Suuri Neva virtaa Suomenlahteen Vasilinsaaren eteläpuolitse.
Luettelo maailman juutalaisyhteisöistä
Tämä on luettelo maailman suurimmista juutalaisyhteisöistä maittain ja kaupungeittain.
HMS Pegasus (1917)
HMS Pegasus oli Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva.
Great Eastern Railway tilasi John Brown and Companyltä Clydebankistä matkustaja-alus SS "Stockholmin", jonka köli laskettiin vuonna 1914. Ensimmäisen maailmansodan vuoksi rakennustyöt telakalla keskeytyivät. Amiraliteetti lunasti aluksen 27. helmikuuta 1917, ja se laskettiin vesille 9. kesäkuuta 1917 sekä nimettiin uudelleen palvelukseen oton jälkeen 28. elokuuta "HMS Pegasukseksi". Alus oli muutettu toimimaan pyörin varustettujen lentokoneiden tukikohtana rakentamalla aluksen etuosaan lentoonlähtöalusta, ja vesilentokoneiden operointia varten se varustettiin nosturein koneiden veteen laskemiseksi.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Suureen laivastoon, jonka mukana se oli Pohjanmeren valvonnassa osallistumatta varsinaisiin taistelutoimiin. Vuodet 1919–1920 alus tuki brittiläisiä bolsevikkeja vastaan taistelleita joukkoja Pohjois-Venäjällä ja Mustallamerellä. Tämän jälkeen alus palveli Välimerellä aina vuoteen 1924 saakka, jolloin se siirrettiin Singaporeen. Alus siirrettiin vuonna 1925 reserviin, ja se myytiin vuonna 1931 romutettavaksi.
Opus reticulatum
Opus reticulatum (, verkkomainen) oli Antiikin Roomassa käytetty pinnoitustekniikka, jossa Opus caementiciumista valmistetun muuriytimen pintaan aseteltiin pyramidinmuotoisia kiviä vinoriveihin niiden kärki muuriydintä kohti.
Menetelmä oli käytössä ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. aina puoliväliin ensimmäistä vuosisataa jaa. Sitä edelsi lyhyesti opus quasi reticulatum, jonkinlainen opus incertumin ja opus reticulatumin välimuoto, jossa rivit eivätkä kivet olleet täysin säännönmukaisia.
Pieni Neva
Pieni Neva () on Nevan suuhaara Pietarissa Venäjällä. Neva jakautuu Suureen Nevaan () ja Pieneen Nevaan Vasilinsaaren eli Hirvisaaren () luona, mistä Pieni Neva virtaa ensin Koivusaaren () ja Vasilinsaaren () ja sitten Patsassaaren () ja Alaissaaren () välitse Suomenlahteen.
Keski-Nevka
Keski-Nevka () on Nevan suuhaara Pietarissa Venäjällä. Se erkanee Suuresta Nevkasta () Mistulansaaren () luona ja virtaa sen eteläpuolitse vastapäätä Korpisaarta () ja Ristisaarta () kunnes laskee Suomenlahteen Ristisaaren ja Mistulansaaren välissä.
This Rhythm
This Rhythm on suomalaisen musiikkituottaja ja muusikko T. T. Oksalan kolmas studioalbumi ja se on julkaistu vuonna 1992. Oksala on sen itse tuottanut ja levy-yhtiö on Polarvox.
Albumin kappaleista kolme on äänitetty Dublinissa.
Sävellykset ovat T.T. Oksalan ja J. Syrjälän yhteistyötä ja sanoitukset on tehnyt H. Bent, ellei toisin ole mainittu.
Kappaleiden tekijänoikeudet omistaa Polarvox Music Publishing Oy paitsi kappaleen "John O'Dreams" osalta Bill Caddic / MCPS.sekäVierailijat:
Haricot vert
Haricot vert (ranskaa: ’vihreä papu’), on hernekasvien (Fabaceae) heimon tarhapapuihin kuuluva yksivuotinen kasvi, joka korjataan varhain.
Haricot vert on taitepapu. Taitepavut ja vahapavut eroava toisistaan vain värinsä puolesta. Taittopavut ovat vihreitä ja niiden palko on pyöreä tai soikea. Ne ovat tarhapavun ("Phaseolus vulgaris") viljelymuotoja.
Stalinistinen arkkitehtuuri
Stalinistinen arkkitehtuuri (), joka tunnetaan myös nimillä stalinistinen empiretyyli ja stalinistinen uusrenessanssi, oli Josif Stalinin määräyksestä Neuvostoliiton vuosina 1933–1955 vallalla ollut rakentamisen virallinen tyylisuuntaus. Ensimmäiseksi stalinistista arkkitehtuuria edustavaksi rakennukseksi suunniteltiin 500 metriä korkeaa Neuvostojen palatsia, joka piti rakentaa Moskovaan Kristus Vapahtajan katedraalin päälle. Rakennus ei kuitenkaan toteutunut.
Vaikka Stalin kielsi muut arkkitehtuurisuuntaukset, Neuvostoliitossa rakennettiin edelleen konstruktivistisia teollisuusrakennuksia. Stalinistista arkkitehtuuria ei käytetty massarakentamiseen, koska se oli aikaa vievää ja työlästä. Rakennuksia rakennettiin yleensä vain julkiseen käyttöön ja eliitille. Työläisten rakennukset rakennettiin yksinkertaisiksi ja nopeasti.
Stalinistisesta arkkitehtuurista alettiin luopua Josif Stalinin kuoltua vuonna 1953. Rakennusten valmistuminen kesti liian kauan, ja ne vaativat runsaasti voimavaroja. Vielä 1960-luvulla on kuitenkin muutamia rakennuksia rakennettu stalinistiseen tyyliin, muun muassa Hotel Ukrajina Kiovan kaupunkiin.
Vaikkakin stalinistiseen tyyliin rakentaminen päättyi jo 50-luvulla, on nykyaikanakin rakennettu useita rakennuksia stalinistiseen tyyliin, kuten vuonna 2003 valmistunut Triumph Palace. Sitä on sanottu Moskovan "kahdeksanneksi sisareksi", mikä tulee siitä, että Stalin rakennutti Moskovaan 7 pilvenpiirtäjää, joita kutsutaan nimellä "Seitsemän sisarusta".
Venäjän valkoinen talo edustaa osittain myös stalinistista arkkitehtuuria. Rakennus valmistui vuonna 1981.
Vakiofunktio
Vakiofunktio on matematiikassa sellainen funktio, joka saa kaikilla muuttujan arvoilla aina saman arvon. Tällaisen funktion kuvaaja on vaakasuora eli se muistuttaa siinä mielessä lineaarista funktiota. Jos vakiofunktion arvoksi tulee aina c, voidaan kirjoittaa
missä c on reaaliluku.
Vakiofunktiot ovat lineaarisen funktion erikoistapauksia, jossa kulmakerroin a = 0. Funktion lauseke sivenee tällöin
Samoin voidaan ajatella potenssifunktion, jonka asteluku on 0, olevan vakiofunktio
Nollafunktio saa vain arvon 0 ja on siten vakiofunktioiden erikoistapaus.
Trigonometriassa funktio
saa aina arvon 1 ja on siksi vakiofunktio.
Vakiofunktio on määritelty kaikilla luvuilla, joten lähtöjoukoksi voidaan valita kaikki reaaliluvut formula_5. Vakiofunktion formula_6 kuvaus on surjektio, jos maalijoukkossa on vain luku formula_7 
mutta kuvaus ei ole koskaan injektio, koska vähintään kaksi lukua (eli tässä tapauksessa kaikki luvut) kuvautuvat samaksi maalijoukon alkioksi formula_7. Tämän vuoksi vakiofunktio ei ole myöskään bijektio.
Vakiofunktiolla ei ole nollakohtia paitsi nollafunktiolla, jolla nollakohtia on koko reaalilukujoukko.
Jos vakiofunktio f(x) = c on yhdistetyssä funktiossa, on tuloksena vakiofunktio:
Vakiofunktio on monotoninen funktio. Se voidaan tulkita sekä monotonisesti kasvavaksi- että väheneväksi funktioksi. Se on myös parillinen funktio. Ainoa vakiofunktio, joka on myös pariton funktio, on "nollafunktio".
Vakiofunktion derivaatta on 
on aina "nolla" eli "nollafunktio".
Vakiofunktion integraalifunktio 
on lineaarinen funktio.
Björn Runge
Björn Lennart Runge (s. 21. kesäkuuta 1961 Lysekil) on ruotsalainen elokuvaohjaaja. Runge valmistui Tukholman Stockholms dramatiska högskola -korkeakoulusta 1989. Hän on työskennellyt muun muassa elokuvaohjaaja Roy Anderssonin kanssa. Rungen draamaelokuva Suusta suuhun ("Mun mot mun") oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon saajaksi vuonna 2006.
HMS B.2
HMS B.2 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene. Alus laskettiin vesille 30. lokakuuta 1905 Vickersin telakalla Barrow'ssa ja se valmistui 9. joulukuuta.
Varhain aamulla 4. lokakuuta 1912 lähtivät "HMS B.2", "HMS B.3", "HMS B.4" sekä "HMS B.5" Devonportista merelle sotaharjoitukseen yhdessä kahdeksan C-luokan sukellusveneen kanssa. Aamun sarastaessa samalla alueella oli matkalla Yhdysvaltoihin Hampurin-Amerikan linjan "SS Amerika", joka teki matkaa 20 solmun nopeudella. Risteilyalus törmäsi "B.2":een Doverin koillispuolella leikaten sukellusveneen lähes kahtia. Vene upposi lähes välittömästi vieden mukanaan koko miehistön kahta lukuun ottamatta. Pelastuneet olivat olleet aluksen sillalla, mutta ainoastaan toinen upseeri ja vahdissa ollut upseeri luutnantti Pollayne oli ainoa hengissä merestä selvinnyt pelastuessaan "HMS C.6":een.
Autobahn A9 (Sveitsi)
Autobahn A9 on moottoritie lounaisessa Sveitsissä.
A9 on osa kansallista valtatietä N9 (), joka alkaa Juravuoristosta Ranskan rajalta Vallorbesta ja päättyy Alpeille, Italian rajalle, Simplonin solassa sijaisevaan Gondoon. Välillä Essert-Pittet – Villars-Ste-Croix moottoritie A9 kulkee samaa reittiä moottoritien A1 kanssa. Moottoritie A12 erkanee A9:stä Vevey'ssä.
A9 on pääosin 4-kaistainen (Orbe–Sierre). Tie kulkee Valais'n ja Vaud'n kantonien alueella.
Rhônen laaksossa on menossa Sierren ja Vispin välillä rakennushanke, joka pidentää moottoritietä 32 kilometrillä ja muodostaa moottoritiestä yhtenäisen Ballaigues'sta Brigiin. Tieosuus valmistuu suunnitelmien mukaan vuonna 2019. Puolet uudesta osuudesta on tunnelia. Hankkeen kustannusarvio on 3,7 mrd. frangia.
HMS B.3
HMS B.3 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene. Alus laskettiin vesille 31. lokakuuta 1905 Vickersin telakalla Barrow'ssa ja se valmistui 19. joulukuuta 1906.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa "HMS B.3" oli sijoitettuna Doveriin 3. sukellusvenelaivueeseen. Alus oli laivueensa mukana Goodwinsistä Calais'iin suojaamassa siirtoarmeijan siirtymistä Ranskaan. Alus joutui 2. lokakuuta Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen maaliksi, mutta onnekseen se kykeni väistämään laukaistun torpedon. Vuoden 1915 lopulla alus siirrettiin Ardrossaniin, jossa se korvasi A-luokan sukellusveneen Clyden paikallislaivueessa. Kesällä 1916 alus siirrettiin edelleen Leithiin ja vuoden lopulla se oli luokkansa viimeinen Britteinsaarilla edelleen palveluksessa oleva alus.
"HMS B.3" vaurioitui pahoin 15. tammikuuta 1917, kun moottoritykkivene "HMS ML267" törmäsi sen vasempaan kylkeen konehuoneen kohdalle. Alus jatkoi kuitenkin palvelustaan sodan loppuun saakka joko maalilaivana tai erilaisten testien kohteena. Alus myytiin 20. joulukuuta 1919 romutettavaksi.
HMS B.4
HMS B.4 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1905 Vickersin telakalla Barrow'ssa ja se valmistui 28. tammikuuta 1906.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa "HMS B.4" oli sijoitettuna Doveriin 3. sukellusvenelaivueeseen. Alus oli laivueensa mukana Goodwinsistä Calais'iin suojaamassa siirtoarmeijan siirtymistä Ranskaan. Vuoden 1915 lopulla alus siirrettiin Ardrossaniin, jossa se korvasi A-luokan sukellusveneen Clyden paikallislaivueessa. Alus myytiin 1. huhtikuuta 1919 romutettavaksi.
HMS B.5
HMS B.5 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1905 Vickersin telakalla Barrow'ssa ja se valmistui 25. helmikuuta 1906.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa "HMS B.5" oli sijoitettuna Doveriin 3. sukellusvenelaivueeseen. Alus oli laivueensa mukana Goodwinsistä Calais'iin suojaamassa siirtoarmeijan siirtymistä Ranskaan. Alus myytiin 25. elokuuta 1921 romutettavaksi.
HMS B.6
HMS B.6 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1905 Vickersin telakalla Barrow'ssa ja se valmistui 3. maaliskuuta 1906.
"HMS B.6" siirrettiin kesällä 1912 Gibraltarille. Turkin liityttyä keskusvaltojen rinnalla ensimmäiseen maailmansotaan alkoivat Välimeren itäosissa taistelutoimet. Alus siirrettiin alueelle helmikuussa 1915. Sukellusvene "HMS E.15" ajettua karille, jonne sen miehistö joutui sen hylkäämään. Määrättiin "HMS B.6:n" päällikkö luutnantti R. E. Birch tuhoamaan hylku torpedoimalla, jottei se joutuisi vihollisen käsiin. Alus laukaisi molemmat torpedonsa saamatta osumaa hylkyyn.
E-luokan sukellusveneiden saavuttua alueelle alus siirrettiin muiden B-luokan alusten mukana Maltalle, jossa se sai uuden tehtävän toimia partioaluksena Pohjois-Afrikan rannikolla Tunisiasta Egyptiin. Alus vapautui kuitenkin pian tehtävästä sopimattomuutensa vuoksi. Alus myytiin 1921 romutettavaksi.
HMS B.7
HMS B.7 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickersiltä Barrow-in-Furnessista osana vuosien 1904-1905 laivasto-ohjelmaa. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1905 ja se valmistui 27. maaliskuuta 1906.
"HMS B.7" siirrettiin kesällä 1912 Gibraltarille sisaralusten "HMS B.6":n ja "HMS B.8":n kanssa. Italian liityttyä ympärysvaltoihin piti Ranskan ja Britannian lähettää aluksia Italian tueksi Adrianmerelle sijoitettua Itävalta-Unkarin laivastoa vastaan. Britannia päätti lähettää osastoon Välimerellä olevat B-luokan sukellusveneet ja "HMS B.7", "HMS B.8" ja "HMS B.9" saapuivat Venetsiaan 11. lokakuuta 1915. Osasto viipyi Venetsiassa lokakuuhun 1916, jolloin H-luokan sukellusveneet saapuivat alueelle.
Alus lähti sisaralustensa mukana 30. lokakuuta kohti Maltaa, jossa ne poistettiin palveluksesta odottamaan päätöstä kohtalostaan. Vuonna 1917 alukset muutettiin partioveneiksi aseistamalla ne 12 naulan tykillä ja rakentamalla ohjauskansi. Muutostöiden jälkeen ne palasivat valvomaan Otrantonsalmen sulkua.
Alus myytiin 31. lokakuuta 1919 romutettavaksi.
HMS B.8
HMS B.8 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickersiltä Barrow-in-Furnessista osana vuosien 1904-1905 laivasto-ohjelmaa. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1906 ja se valmistui 10. huhtikuuta.
"HMS B.8" siirrettiin kesällä 1912 Gibraltarille sisaralusten "HMS B.6":n ja "HMS B.7":n kanssa. Italian liityttyä ympärysvaltoihin piti Ranskan ja Britannian lähettää aluksia Italian tueksi Adrianmerelle sijoitettua Itävalta-Unkarin laivastoa vastaan. Britannia päätti lähettää osastoon Välimerellä olevat B-luokan sukellusveneet ja "HMS B.7", "HMS B.8" ja "HMS B.9" saapuivat Venetsiaan 11. lokakuuta 1915. Osasto viipyi Venetsiassa lokakuuhun 1916, jolloin H-luokan sukellusveneet saapuivat alueelle.
Alus lähti sisaralustensa mukana 30. lokakuuta kohti Maltaa, jossa ne poistettiin palveluksesta odottamaan päätöstä kohtalostaan. Vuonna 1917 alukset muutettiin partioveneiksi aseistamalla ne 12 naulan tykillä ja rakentamalla ohjauskansi. Muutostöiden jälkeen ne palasivat valvomaan Otrantonsalmen sulkua.
Alus myytiin 31. lokakuuta 1919 romutettavaksi.
HMS B.9
HMS B.9 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickersiltä Barrow-in-Furnessista osana vuosien 1904-1905 laivasto-ohjelmaa. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1906 ja se valmistui 28. huhtikuuta.
"HMS B.9" siirrettiin kesällä 1912 Maltalle sisaralusten "HMS B.10":n ja "HMS B.11":n kanssa. Italian liityttyä ympärysvaltoihin piti Ranskan ja Britannian lähettää aluksia Italian tueksi Adrianmerelle sijoitettua Itävalta-Unkarin laivastoa vastaan. Britannia päätti lähettää osastoon Välimerellä olevat B-luokan sukellusveneet ja "HMS B.7", "HMS B.8" ja "HMS B.9" saapuivat Venetsiaan 11. lokakuuta 1915. Osasto viipyi Venetsiassa lokakuuhun 1916, jolloin H-luokan sukellusveneet saapuivat alueelle.
Alus lähti sisaralustensa mukana 30. lokakuuta kohti Maltaa, jossa ne poistettiin palveluksesta odottamaan päätöstä kohtalostaan. Vuonna 1917 alukset muutettiin partioveneiksi aseistamalla ne 12 naulan tykillä ja rakentamalla ohjauskansi. Muutostöiden jälkeen ne palasivat valvomaan Otrantonsalmen sulkua.
Alus myytiin 31. lokakuuta 1919 romutettavaksi.
HMS B.10
HMS B.10 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Vickersiltä Barrow-in-Furnessista osana vuosien 1904-1905 laivasto-ohjelmaa. Se laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1906 ja alus valmistui 31. toukokuuta.
"HMS B.10" viipyi vuoteen 1912 saakka Britteinsaarilla lähinnä rannikonvalvontatehtävissä, minkä jälkeen se siirrettiin "HMS B.9" ja "HMS B.11" kanssa Maltalle. Sen tehtävänä oli partioida 1914-1915 Dardanellien ja Italian liityttyä sotaan 1915-1916 Venetsian edustalla. Alus upposi 9. elokuuta 1916 Venetsiassa jouduttuaan ilmahyökkäykseen. Alus nostettiin ja romutettiin.
Driver: San Francisco
Driver: San Francisco on Ubisoft Reflectionsin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema "Driver"-pelisarjaan kuuluva toimintaseikkailu- ja ajopeli. Peli julkaistiin syyskuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wiille sekä maaliskuussa 2012 OS X:lle.
Pelissä ohjataan John Tanner nimistä poliisia, joka joutuu työparinsa Tobias Jonesin kanssa auto-onnettomuuteen vankila-autosta karanneen Charles Jerichon ansiosta.
Jones selviää onnettomuudesta mutta Tanner joutuu koomaan, ja tämän jälkeiset tapahtumat tapahtuvat Tannerin pään sisällä.
Pelaaja voi halutessaan Tannerilla vaihtaa autoa lennosta, vapaa-ajatessaan.
Tannerin pitää auttaa ihmisiä, suorittaa tehtäviä ja voittaa kilpailuja San Franciscossa, jonka alueet aukeavat sitä mukaa, mitä pidemmälle pelissä pääsee.
Pelissä voi pelata yli 120:llä autolla. Pelissä on rekkoja, poliisi- ja paloautoja ja ambulanssi.
Jebusilaiset
Jebusilaiset (tai jebusiitit) olivat Raamatun mukaan muinainen kanaanilaisten heimo, joka asutti Jerusalemin ympäristöä ennen juutalaisten alueen valtausta. Raamatun mukaan Israelin kuningas Daavid valloitti Jerusalemin jebusilaisilta.
Kuuluisin jebusilainen oli Zadok Kananiitti, joka voiteli Salomon kuninkaaksi todennäköisesti argamanipurppuralla värjätyllä öljyllä. Kuningas Salomon temppeli rakennettiin jebusilaisten temppelin tilalle.
Historioitsija Rachel Eliorin mukaan jebusiitit liittoutuivat juutalaisten keskuudessa vallassa olleen Daavidin suvun kanssa ja muodostivat myöhemmin Babylonin vankeuden jälkeen essealaiset yhteisöt niin Kuolleenmeren rannoilla kuin Eufratin laaksoissakin.
Jasser Arafatin käsityksen mukaan nykyiset palestiinalaiset polveutuvat muinaisista jebusilaisista.
Van Dyke Brooke
Van Dyke Brooke (oik. Duncan Stewart McKerrow; 22. kesäkuuta 1859 Detroit, Michigan – 17. syyskuuta 1921 Saratoga Springs, New York) oli yhdysvaltalainen, merkittävä varhaisten mykkäelokuvien elokuvaohjaaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja New Yorkissa 1900- ja 1910-luvuilla.
49-vuotias Van Dyke Brooke aloitti elokuvaohjaajan- ja käsikirjoittajanuransa Vitagraph Studiosilla New Yorkissa vuonna 1908. Hän oli toiminut aiemmat vuosikymmenet arvostettuna näyttelijänä Detroitin teatterinäyttämöillä. Van Dyke teki ensiesiintymisensä elokuvissa vuonna 1909 ilmestyneessä "His First Girl" -lyhytelokuvassa. Van Dyken ensimmäinen ohjaustyö oli "" (1908). Hänestä tuli pian Vitagraphin kuuluisimpia ja arvostetuimpia ohjaajia.
Brooke näytteli Vitagraphin suositussa "Captain Barnacle" -sarjaelokuvassa studion suuren tähden John Bunnyn kanssa. Brooke myös ohjasi "Captain Barnacle" -elokuvia. Elokuvaohjaajana Brooke tunnettiin parhaiten; hän ohjasi erityisesti Vitagraphin toista suurta tähteä Norma Talmadgea tämän varhaisissa menestyselokuvissaan. Brooke näytteli myös Talmadgen kanssa; he tekivät monta yhteistä elokuvaa vuosina 1913–1915.
Vuonna 1916 Vitagraph Studiosia alettiin uudistamaan, jolloin elokuvayhtiö ”puhdisti” studion ja irtisanoi kaikki vanhat työntekijät; irtisanomisen sai niin näyttelijät kuin ohjaajatkin. Tällöin 57-vuotias Brooke joutui jättämään studion, mutta ohjasi "Captain Jinks" -sarjaelokuvan loppuun. Näitä elokuvia ilmestyi vuosina 1916–1917 yhteensä 16 kappaletta. Tämän jälkeen Brooke ohjasi vielä Thanhouser Film Corporationille elokuvat "An Amateur Orphan" (1917) ja "It Happened to Adele" (1917) ja American Cinema Corporationille "The Stormy Petrell" (1919), jonka jälkeen Brooke päätti yli kymmenen vuotta kestäneen ohjaajanuransa noin 220 ohjatun elokuvan jälkeen. 60-vuotias Brooke jatkoi draama- ja komedianäyttelijänä mykkäelokuvissa kuolemaansa saakka.
Van Dyke Brooke kuoli 62-vuotiaana Saratoga Springsin kaupungissa New Yorkissa 17. syyskuuta vuonna 1921. Hänet haudattiin Elmwoodin hautausmaalle kotikaupunkiinsa Detroitiin.
Bechir Khiari
Bechir Khiari (s. 24. huhtikuuta 1960) on tunisialainen entinen judoka, joka saavutti parhaimmillaan pronssia Välimeren kisoista vuonna 1987. Hän kilpaili myös vuonna 1984 Los Angelesin kesäolympialaisissa, jossa Khiari sijoittui seitsemänneksi. Khiari ylsi samaan sijoitukseen vuoden 1987 judon MM-kisoissa Länsi-Saksassa, yli 95-kiloisten sarjassa.
Sami Mekni
Sami Mekni (s. 30. toukokuuta 1974) on tunisialainen judoka, joka saavutti urallaan kaksi hopeamitalia Afrikan-mestaruuskisoista alle 60 ja 66 kiloisten sarjassa vuosina 1997 ja 1998.
Agnes Osazuwa
Agnes Osazuwa (s. 26. kesäkuuta 1989 Benin City) on nigerialainen pikajuoksija.
Osazuwa kilpaili 2008 Bydgoszczin nuorten MM-kisoissa, joissa karsiutui 100 metrin juoksussa toisissa alkuerissä ajalla 11,68. Hän juoksi samana vuonna Pekingin olympialaisissa Nigerian joukkueessa 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä. Loppukilpailussa, jossa Osazuwa ei ollut enää mukana, Nigeria sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin olympiahopealle kun Venäjän joukkue hylättiin vuonna 2016. Vuonna 2010 Osazuwa sijoittui Afrikan-mestaruuskisoissa 100 metrillä neljänneksi ajalla 11,33 ja voitti pikaviestissä kultaa. Kauden lopussa hän oli mukana IAAF:n maanosien cupissa Afrikan joukkueessa, joka sijoittui pikaviestissä kolmanneksi.
Osazuwa juoksi Daegun MM-kisoissa 2011 Nigerian joukkueessa, joka oli pikaviestin seitsemäs.
Osazuwa on 150 senttimetriä pitkä ja painaa kilpailukaudella 60 kilogrammaa.
Lähde: IAAF
Illja Kvaša
Illja Olehovytš Kvaša (, s. 5. maaliskuuta 1988 Mykolajiv, Ukrainan SNT) on ukrainalainen uimahyppääjä.
Vuoden 2008 uinnin Euroopan-mestaruuskilpailuissa Eindhovenissa Kvaša saavutti ensimmäiset kansainväliset mitalinsa voittamalla metrin ponnahduslautakilpailun ja tulemalla toiseksi kolmen metrin ponnahduslaudalla. Saman vuoden kesäolympialaisissa hän saavutti pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa parinaan Oleksi Pryhorov. Hän osallistui samoissa kisoissa myös kolmen metrin ponnahduslautakilpailuun ja oli semifinaalin 15:s ja karsiutui finaalista.
Vuonna 2009 Kvaša voitti uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Torinossa sekä metrin ponnahduslautakilpailun että kolmen metrin ponnahduslautaparikilpailun Pryhorovin kanssa. Hän sijoittui samoissa kisoissa toiseksi kolmen metrin ponnahduslautakilpailussa. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli metrin ponnahduslaudalla viides.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Budapestissa 2010 hän voitti sekä metrin ponnahduslaudan että kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailun. Kvašan parina oli jälleen Oleksi Pryhorov. Hän osallistui myös kolmen metrin ponnahduslautakilpailuun ja oli finaalin kuudes.
Vuoden 2011 uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailussa Kvaša sijoittui metrin ponnahduslautakilpailussa toiseksi. Saman vuoden kesäuniversiadeissa hän saavutti pronssia metrin ponnahduslaudalla. Eindhovenin EM-kilpailuissa 2012 hän sai kultaa metrin ponnahduslaudalla ja pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa sekä sijoittui viidenneksi kolmen metrin henkilökohtaisessa kilpailussa.
Lontoon kesäolympialaisissa 2012 hän sijoittui kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa kahdeksanneksi ja parikilpailussa neljänneksi.
Uimahyppyjen EM-kilpailuissa Rostockissa 2013 Kvaša voitti yhden metrin ponnahduslautahypyissä kultaa ja oli kolmen metrin ponnahduslaudalla neljäs. Saman vuoden Barcelonan MM-kilpailuissa hän saavutti yhden metrin ponnahduslautahypyissä hopeaa, uransa ensimmäisen MM-mitalin. Kolmen metrin ponnahduslaudalla hän sijoittui neljänneksi.
Berliinin EM-kilpailuissa 2014 Kvaša sai pronssia sekä kolmen metrin ponnahduslaudan henkilökohtaisessa että parikilpailussa. Rostockin EM-kilpailuissa 2015 hän saavutti hopeaa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa yhdessä Oleksandr Horškovozovin kanssa ja pronssia joukkuekilpailussa Julija Prokoptšukin kanssa. Lisäksi hän oli neljäs sekä metrin että kolmen metrin ponnahduslaudan henkilökohtaisessa kilpailussa.
Kazanin MM-kilpailuissa 2015 Kvaša saavutti hopeaa yhden metrin ponnahduslautahypyissä. Kolmen metrin laudalla hän oli kahdeksas ja parikilpailussa neljäs. Lontoon EM-kilpailuissa 2016 hän voitti kultaa metrin ponnahduslaudalla sekä sai pronssia kolmen metrin laudan henkilökohtaisessa ja parikilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli kolmen metrin ponnahduslaudalla kuudes.
Kvaša saavutti Kiovan EM-kilpailuissa 2017 kultaa metrin ponnahduslaudalla sekä hopeaa kolmen metrin henkilökohtaisessa ja parikilpailussa. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän sai pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa.
Frátsia
Frátsia () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 148 (vuonna 2011).
Frátsia sijaitsee Kytheran keskiosissa. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Φρατσίων, "Topikí Koinótita Fratsíon"), johon kuuluu varsinaisen Frátsian kylän lisäksi Dókanan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 167.
Frátsian alueella on suuria viljelyskelpoisia maita sekä laitumia karjaa varten. Kylän asukkaat saavat elantonsa maataloudesta, ja kylässä on vuosikymmenten ajan järjestetty maatalousnäyttelyitä. Nykyisin maatalousnäyttely järjestetään elokuisin. Entinen Kreikan parlamentin kansanedustaja Grigórios Kasimátis syntyi Frátsian kylässä.
Josef Kaufmann Racing
Josef Kaufmann Racing on saksalainen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään Eurocup Formula Renault ja Formula Renault NEC -sarjoissa. Tallin perusti vuonna 1982 Josef Kaufmann. Talli debytoi Saksan F3 sarjassa, jossa se sijoittui kolmanneksi. Vuonna 1985 talli voitti sarjan mestaruuden. Vuosina 1986-87 talli kilpaili Nigrin-Sport Auto Junior-sarjassa sijoittuen viidenneksi ja kuudenneksi. Vuonna 1991 talli kilpaili Saksan Formula Renault-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 1994 talli voitti toistamiseen saksan F3 luokan mestaruuden B-sarjassa. Talli jatkoi saksan F3-sarjassa vuosina 1997-2001 kilpaillen myös saksan Formula BMW-sarjassa vuonna 2002 sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2005 talli voitti Formula BMW sarjan mestaruuden. Talli toisti saman seuraavana vuonna. Vuonna 2007 tallin kuljettaja Adrien Tambay voitti Rookie-sarjan mestaruuden ja sijoittui toiseksi World Final kilpailussa. Vuonna 2008 talli voitti euroopan Formula BMW-sarjan mestaruuden ja vuonna 2009 Rookie Cupin mestaruuden. Vuonna 2010 talli voitti kaksi Formula BMW Europe sarjan mestaruutta. Vuonna 2011 talli kilpaili Eurocup Formula Renault-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Talli jatkoi sarjassa vuonna 2012 voittaen jälleen sarjan mestaruuden. Vuonna 2013 talli sijoittui sarjassa viidenneksi.
Kovasikajuttu
Kovasikajuttu (kansainvälinen englanninkielinen nimi "The Punk Syndrome") on Jukka Kärkkäisen ja J.-P. Passin ohjaama elokuva ”Suomen kovimmasta punk-yhtyeestä”, Pertti Kurikan Nimipäivistä. Elokuva sai ensi-iltansa 4. toukokuuta 2012. Elokuvassa seurataan Pertti Kurikan Nimipäivät -yhtyeen tietä tuntemattomuudesta suuren yleisön suosioon.
Elokuvan jatko-osa Tokasikajuttu julkaistiin vuonna 2017.
"Kovasikajuttu" sai vuonna 2012 Tampereen elokuvajuhlien yleisöpalkinnon. "Kovasikajuttu" esitettiin Kotimaisen kilpailun yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa. Elokuva voitti huhtikuussa 2012 Sveitsissä Visions du Reel -dokumenttifestivaalin kansainvälisen kilpailun tuomariston erikoispalkinnon, joka myönnetään innovatiivisimmalle elokuvalle. Heinäkuussa 2012 elokuva voitti Puolassa T-Mobile New Horizons -festivaalin Films on Art -sarjan pääpalkinnon. "Kovasikajuttu" oli syksyllä 2012 Suomen ehdokkaana Pohjoismaiden elokuvapalkinnon saajaksi. Syksyllä 2012 elokuvan työryhmälle Jahnukainen, Kärkkäinen, Passi ja Poikselkä myönnettiin elokuvataiteen valtionpalkinto. Helmikuun 2013 Jussi-gaalassa "Kovasikajuttu" palkittiin parhaana dokumenttielokuvana ja sen leikkaaja Riitta Poikselkä parhaasta leikkauksesta. Maaliskuussa 2013 elokuva sai eniten yleisöääniä Yhdysvaltalaisen South by Southwest -tapahtuman kansainvälisessä sarjassa. Lokakuussa 2013 "Kovasikajuttu" palkittiin vuoden parhaana tv-dokumenttina yleisradioyhtiöiden järjestämässä Prix Europa -kilpailussa.
"Varietyn" kriitikko antoi elokuvalle kiitosta: ”Poikkeuksellisen mietitty, hauska, kiehtova ja erityisen humaani”.
Pertti Kurikan Nimipäivät on vuonna 2009 perustettu punk-yhtye, joka on saanut alkunsa Lyhty ry:n järjestämässä kehitysvammaisille suunnatussa kulttuurityöpajassa. Yhtyeen nokkamies Pertti Kurikka kirjoittaa sanoitukset yhdessä Kari Aallon (laulu) kanssa, säveltää kappaleet ja soittaa kitaraa. Pertin ja Karin lisäksi yhtyeeseen kuuluu Sami Helle (basso) ja Toni Välitalo (rummut).
Limanpapu
Limanpapu eli voipapu ("Phaseolus lunatus" eli "Phaeolus limensis") on hernekasvien heimoon kuuluva papulaji. Papu on saanut nimensä Perun pääkaupungin Liman mukaan. Suuria limanpapuja myydään toisinaan härkäpapuina, vaikka ne ovat eri kasveja.
Limanpapu kasvaa joko 30–90 cm korkeana pensaana tai 2–4 m pitkinä köynnöksinä. Lehdet ovat kolmilehdykkäiset. Kukat ovat valkeat tai violetit. Juuret voivat tunkeutua kahden metrin syvyyteen.
Limanpapu elää luonnonvaraisena Guatemalassa, Meksikossa ja Perussa. Siitä on jalostettu monia lajikkeita joita viljellään laajalti tropiikissa. Monet niistä menestyvät vuoristossa mutta jotkut pärjäävät myös merenpinnan tason kuumuudessa. Toiset genotyypit vaativat kukkiakseen 11-12.3 tunnin päivän, toiset kukkivat olipa päivän pituus mitä vain 9 ja 18 tunnin väliltä.
Limanpapuja kerätään ruoaksi sekä kesken kasvun (vihreinä palkoina) että kypsinä (vaaleankeltaisina). Ne pitää aina keittää, sillä raa'oissa pavuissa on myrkkyä. Kuivia papuja liotetaan ennen keittämistä. Kiinassa limanpapuja käytetään myös idätettyinä.
Limanpavussa on vähemmän proteiineja kuin tarhapavussa, mutta proteiinit ovat helpommin imeytyviä, lysiinipitoisuus korkeampi eikä raakojen papujen myrkky ole eläinkokeiden mukaan yhtä vaarallista.
Isopäistärkoi
Isopäistärkoi ("Eriocrania semipurpurella") on pieni, violetinsävyinen, päistärkoihin kuuluva perhoslaji. Se on alkeellisen heimonsa kookkaimpia, laajimmalle levinneitä ja yleisimpiä lajeja niin Suomessa kuin muuallakin Euroopassa. Tosiasiassa kyseessä on ilmeisesti useista lajeista muodostuva lajikompleksi.
Heimon muiden lajien tapaan isopäistärkoi on vaikeasti määritettävä perhonen, jonka erottaminen muista päistärkoilajeista vaatii yksityskohtaista tarkastelua. Lajin erottaminen erityisesti purppurapäistärkoista ("Eriocrania sangii") saattaa olla mahdotonta ilman koiraan genitaalipreparaatin tutkimista. Naaraiden määrittäminen on genitaaleistakin vaikeaa.
Etusiivet ovat pääasiassa punaisen violetit, ja niissä on hajallaan kullankeltaisia suomuja, jotka eivät muodosta erityistä kuviointia ja siivet ovat kauttaaltaan metallinkiiltoiset. Siiven takaosassa on keltainen, vaihtelevan kokoinen kiilamainen täplä. Takasiivet ovat ruskeat, ja niiden tyviosassa on pitkiä, ohuita, karvamaisia suomuja. Koiraan genitaaleissa "anelluksen" kärkiosassa on piikkejä. Naaraan takaruumiin neljännen jaokkeen vatsakilven läpikuultavat kohdat ovat suunnilleen saman kokoiset kuin viidennen jaokkeen vatsakilven feromonirauhasten nystyt. Päälaella on harmaiden karvojen muodostama tupsu. Siipiväli on 12–16 mm.
Toukka on vaalea tai kellertävä. Pää on ruskea tai musta, ja keskiruumiin ensimmäisessä jaokkeessa on iso musta täplä.
Isopäistärkoita esiintyy lähes koko holarktisella alueella, ja se puuttuu vain puuttomilta, arktisilta saarilta. Suomessa se on heimonsa laajimmalle levinnyt edustaja, ja perhosta tavataan erittäin yleisenä pohjoisinta Lappia myöten kaikkialla, missä kasvaa koivuja. Sukunsa ensimmäisinä lentäjinä perhosia tavataan huhtikuun alkupuolelta toukokuun loppupuolelle huipun osuessa vapun tienoolle. Lämpiminä keväinä lento saattaa alkaa jo maaliskuun puolella.
Kaikilla koivua kasvavilla paikoilla tavattava perhonen. Perhoset lentävät päivällä eivätkä tule valolle. Naaras asettaa munat veitsimäisellä munanasettimellaan ravintokasvin lehtisilmuijen tai nuorten lehtien sisään. Toukka on lehtimiinaaja ja kovertaa touko-kesäkuussa vajaan parin viikon aikana ravintokasvin lehden reunaosaan laikkumaisen miinan, jonka sisällä se elää kunnes pudottautuu jo kesäkuussa maahan, kehrää kotelokopan ja talvehtii sen sisällä.
Tutkimukset naaraiden tuottamien feromonien tehosta koiraisiin ovat antaneet syyn epäillä, että kyseessä on yhden lajin sijasta kolmesta kryptisestä lajista muodostuva ryhmälaji.
Toukka elää koivuilla ("Betula").
Opus vittatum
Opus vittatum (, nauha) oli Antiikin Roomassa käytetty pinnoitustekniikka, jossa Opus caementiciumista valmistetun muuriytimen pinta viimeisteltin vuorottelevin tuffikuutio- ja tiilikerroksin.
Menetelmä oli suosittu 300-luvun ensimmäisellä alkukolmanneksella.
Caymansaarten vaakuna
Caymansaarten vaakuna on Caymansaarten tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se on otettu käyttöön vuonna 1958. Vaakuna on myös Caymansaarten lipussa.
Vaakunan kilvessä on ylhäällä leijona kuvaamassa yhteyksiä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Alhaalla vettä kuvaavien raitojen päällä on Caymansaarten kolmea saarta kuvaavat kolme tähteä. Vaakunan yllä on lakipunos ja kypäränkoristeena liemikilpikonna ja ananas. Kilpikonna viittaa saarten merenkulkuhistoriaan, punos kuvaa saarten köysiteollisuutta ja ananas yhteyksiä Jamaikaan.
Alhaalla nauhassa on saarten motto "He hath founded it upon the seas", suomeksi "Hän on perustanut sen merille".
Opus spicatum
Opus spicatum (, tähkä) oli Antiikin Roomassa käytetty pinnoitustekniikka, jota käytettiin ennen kaikkea lattioissa mutta myös seinissä. Siinä keskenään samanlaiset tiilenpalaset aseteltiin laastiin kalanruotokuvioksi - joka menetelmän nimen mukaisesti muistuttaa muodoltaan myös tähkää.
Menetelmä oli käytössä 100-luvulta alkaen.
Raymond Suvigny
Raymond André Marie Suvigny (21. tammikuuta 1903 Pariisi – 26. lokakuuta 1945 Pariisi) oli ranskalainen painonnostaja. Hän voitti kultaa höyhensarjassa vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Hän oli osallistunut aiemmin vuoden 1924 kesäolympialaisiin Pariisissa.
ARTA Engineering
ARTA Engineering (tunnettu aiemmin nimellä Pôle Services) on ranskalainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 1998 nimellä Pôle Services. Talli kilpaili pitkään Ranskan Formula Renault -sarjassa ja myöhemmin Eurocup Formula Renault -sarjassa ja Formula Renault WEC -sarjassa. Vuonna 2010 tallin nimeksi muutettiin ARTA Engineering. Talli on voittanut Formula Renault MEC -sarjan mestaruuden vuonna 2010 ja Formula Renault Alps Rookie Cup -luokan mestaruuden vuonna 2011. Vuosina 2011-2015 talli kilpaili jälleen Eurocup Formula Renault -sarjassa.
René Duverger
René Duverger (30. tammikuuta 1911 Pariisi – 16. elokuuta 1983 Caen) oli ranskalainen painonnostaja. Hän voitti kultaa kevytsarjassa vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Hän kilpaili myös vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä.
Simelius
Simelius on suomalainen suku, joka tunnettiin pitkään varsinkin pappissukuna, mutta josta on 1900-luvulla tullut muidenkin alojen vaikuttajia. Osa suvun jäsenistä on suomentanut nimen muotoon "Simojoki".
Suku on alkujaan Pohjois-Pohjanmaalta ja sen arvellaan asettuneen noin 1400–1500-luvulla Raahen ja Saloisten tienoille, mahdollisesti jo sitä ennen Kalajokilaaksoon. Nimi on johdos vanhasta henkilön- ja talonnimestä Simi (lyhenne Simeonista) ja Saloisten Savonlahden Similän taloa on arveltu alkuperäiseksi kantataloksi, josta olisivat lähtöisin muutkin Pohjois-Pohjanmaan Simi- ja Simelius-nimiset suvut. Sen sijaan eräiden suvun jäsenten 1900-luvun alussa ottaman suomenkielisen nimen viittaus Simojokeen ei sisällä mainittavaa yhtymäkohtaa suvun historiaan.
Suvun varhaisin tunnettu jäsen on Johan Simi -niminen porvari, jonka tiedetään asuneen Raahessa vuonna 1677. Hänen pojanpoikansa Henrik Simelius (1677–1716) oli suvun ensimmäinen pappi ja myös ensimmäinen, joka käytti nimestään latinalaistettua muotoa "Simelius". Hänen jälkeläisissään oli noin 30 pappia sekä runsaasti lukkareita. Alkuperäisten pappishaarojen sammuttua 1800-luvulla suvun myöhemmät merkittävät papit olivat lukkarien jälkeläisiä. Monista muista Suomen vanhoista pappistaustaisista sivistyssuvuista poiketen pappistraditio on elänyt nykypäivään saakka Simelius–Simojoen suvussa.
Jean-Roch
Jean-Roch Pédri, taiteilijanimeltään vain Jean-Roch (s. 3. lokakuuta 1966 Toulon, Ranska), on ranskalainen muusikko, DJ ja musiikkituottaja. Tyylilajiltaan hänen musiikkinsa edustaa dancea ja french housea.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1997
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1997 Rovaniemellä 15.–16. helmikuuta. Moniotteluiden Suomen mestaruuksista kilpailtiin viikkoa aiemmin Turussa 8.–9. helmikuuta.
Moukarinheiton talvimestaruuskilpailut pidettiin Porissa 1. maaliskuuta ja kiekonheiton sekä keihäänheiton talvimestaruuksista kilpailtiin Kemissä 8.-9. maaliskuuta.
Glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasin puutos
Glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasin puutos on maailmanlaajuisesti tyypillisin entsyymien puutostila, mutta Suomessa melko harvinainen. Sitä aiheuttavia mutaatioita on yli 130, ja ne periytyvät resessiivisesti X-kromosomeissa. Puutostila aiheuttaa NADPH:n ja sitä kautta pelkistyneen glutationin vähäisyyttä elimistössä. Seurauksena on hemolyyttinen anemia.
Glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasin puutoksesta johtuva anemia voi ilmetä erityisen voimakkaana eräiden lääkeaineiden, kuten malarialääkkeisiin kuuluvan pamakiinin tai sulfonamidilääkityksen seurauksena. Myös härkäpavun visiiniglykosidi voi johtaa toimivan entsyymin puutoksesta kärsiville vakavan hemolyyttisen anemian, favismin.
Suomen Hevosurheilumuseo
Suomen Hevosurheilumuseo on Lounais-Hämeessä Ypäjällä sijaitseva erikoismuseo. Vuonna 2006 perustetun museon tehtävänä on arkistoida, tutkia ja esitellä suomalaisen hevosurheilun historiaa. Museorakennus on Ypäjän Hevosopiston alueella, Kartanonkylän kartanon 1700-luvulla rakennetun viljamakasiinin tiloissa.
Hevosurheilumuseon kokoelmien vanhimmat esineet ovat peräisin 1600-luvulta. Kokoelmiin kuuluu muun muassa esineistöä olympialaisista ja muista ratsastuksen arvokisoista sekä Puolustusvoimien esineistöä. Museon arkisto käsittää kirjallisuutta ja asiakirjoja 1800-luvulta nykyaikaan. Perusnäyttelyn lisäksi museolla on vuosittain vaihtuva erikoisnäyttely. Suomen Hevosurheilumuseo harjoittaa myös julkaisutoimintaa, ja sen tiloista löytyy museomyymälä.
Freddy Mansveld
Alfred "Freddy" Mansveld (2. elokuuta 1911 – ?) oli belgialainen rattikelkkailija ja urheilutoimittaja. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Sankt Moritzissa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa neljän miehen kelkoissa. Loukkaantuminen esti häntä kilpailemasta , jossa hänet korvattiin Max Houbenin Claude-pojalla.
Igor Tšumak
Igor Vladimirovitš Tšumak (; s. 1. huhtikuuta 1964 Vladivostok) on Neuvostoliittoa edustanut käsipalloilija. Hän kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen sekä vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa että vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa.
Notkea Rotta (albumi)
Notkea Rotta on suomalaisen hip hop -ryhmä Notkean Rotan neljäs pitkäsoitto, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2012 Monsp Recordsin kautta. Albumi on ensimmäinen, jolla yhtyeen uusi kitaristi Rane Raitsikka on mukana. Albumin kappaleesta "Paluu betoniin" julkaistiin musiikkivideo huhtikuussa 2012. Albumin toinen musiikkivideo julkaistiin saman vuoden elokuussa kappaleesta "Mitä iistimpää, sitä siistimpää". Albumilla vierailee lukuisia tunnettuja muusikkoja, kuten Ismo Alanko (salanimellä "Kullervo Rottapovitsh"), Sami Yaffa ja Njassa sekä Kevin Lenear yhdysvaltalaisesta ska-yhtyeestä The Mighty Mighty Bosstones. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan 13. sijalle.