Thorvald Oljemark
Hjalmar Thorvald Oljemark (24. maaliskuuta 1900 – 25. huhtikuuta 1938) oli suomalainen kartanonomistaja ja kansallissosialisti. Hän oli toinen Suomen Kansan Järjestö -nimisen natsipuolueen perustajista ja työskenteli myös sen propagandapäällikkönä, sekä puolueen lehtien päätoimittajana.
Thorvald Oljemark syntyi Sipoon kirkonkylässä sijaitsevassa Båskiksen kartanossa, jonka omisti hänen isänsä Otto Hjalmar Oljemark. Ennen Suomen sisällissodan alkua hän oli perustamassa Sipoon suojeluskuntaa jo 17-vuotiaana ja osallistui sodan sytyttyä Väinö Petreliuksen johtamaan Pellingin retkeen, jonka aikana 400 suojeluskuntalaista pakeni punaisia Pellingin saaristoon. Sisällissodan jälkeen Oljemark sai haltuunsa Båskiksen kartanon, kun hänen isänsä oli joutunut punaisten ampumaksi.
Poliittisen aktivisminsa Oljemark aloitti 1920-luvun jälkipuoliskolla äärioikeistolaisessa Lapuan liikkeessä. Samalla vuosikymmenellä Oljemark oli Saksassa tutustunut myöhemmin SS:n ja Gestapon johtoon nousseeseen Heinrich Himmleriin. Miehiä yhdisti aatteen lisäksi myös ammatillinen tausta, Oljemark oli maanviljelijä ja Himmler koulutukseltaan agronomi. Vuonna 1932 Oljemark aloitti kansallissosialistista ja juutalaisvastaista kirjallisuutta julkaisseen Kustannus Oy Vasaran toimitusjohtajana Helsingissä sekä työskenteli myös kustantamon julkaisemien "Herää Suomi" ja "Hakkorset" -lehtien päätoimittajana.
Vuonna 1932 Oljemark vieraili kahdesti Saksassa tutustumassa natsi-ideologiaan ja kävi tämän jälkeen Himmlerin kanssa aktiivista kirjeenvaihtoa vuosina 1932–1935. Toisella matkalla oli mukana myös liikemies Arvi Kalsta ja vuonna 1933 he perustivat yhdessä kansallissosialistisen Suomen Kansan Järjestön. Samana vuonna Oljemark oli puolueen ehdokkaana kunnallisvaaleissa, mutta sai Sipoossa vain 15 ääntä. Kustannus Oy Vasaran omistajajärjestelyjen yhteydessä hän otti henkilökohtaisen 100 000 markan suuruisen lainan, jota ei kuitenkaan pystynyt maksamaan takaisin ja näin Oljemark joutui luopumaan konkurssin myötä Båskiksen kartanosta vuonna 1934. Hän oli poliittisen toimintansa aikana tarkkaan viranomaisten seurannassa, sillä Oljemarkista löytyy Kansallisarkistosta yhteensä 267 sivua poliisin keräämiä tietoja.
Suomen Kansan Järjestö hajosi sisäisiin ristiriitoihinsa vuonna 1936, kun Arvi Kalsta siirtyi Rovaniemelle hotellinjohtajaksi, eikä uusi puheenjohtaja Yrjö Raikas pystynyt pitämään sitä kasassa. Kartanonsa menettänyt ja velkainen Thorvald Oljemark kuoli perheettömänä vuonna 1938 ilmeisesti tuberkuloosiin. Hänen harrastuksiinsa kuului muun muassa miekkailu, jossa Oljemark edusti Helsingin Miekkailijoita ja voitti säilän Suomen mestaruuden vuonna 1934.
Oljemark oli kiivas antisemitisti sekä kommunismin ja marxilaisuuden vastustaja. "Tapparamies"-lehdessä vuonna 1932 julkaistussa kirjoituksessaan hän väitti marxilaisuuden olevan juutalaisten suojelu- ja taistelujärjestö. Oljemarkin mukaan juutalaiset muodostivat uhan kansallisvaltioille, mutta asiantilaan ei puututtu, koska sanomalehdistö oli ”juutalaisen suurfinanssin puserruksen alaisena”, eikä näin ollen uskaltanut kirjoittaa esimerkiksi juutalaisten roolista kommunismissa. Oljemark näki myös, että Suomi oli kansainvälisen juutalaisen pääoman vallassa, johon sen olivat ajaneet sosiaalidemokraatit, vasemmistomieliset porvarit sekä vapaamuurarit. Oljemarkin mukaan juutalaisten syntilista oli ”pitkä ja monipuolinen”.