hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Christophe Coin
Christophe Coin (s. 26. tammikuuta 1958 Caen) on ranskalainen kapellimestari ja sellisti. Hän voitti Pariisin konservatoriossa ensipalkinnon sellonsoitossa vuonna 1974. Tuolloin hän opiskeli André Navarran johdolla. Hän on myös opiskellut Nikolaus Harnoncourtin johdolla ja saanut Jordi Savallilta viola da gamba -opetusta. Hän on muusikkona tehnyt yhteistyötä Harnoncourtin, Savallin ja Christopher Hogwoodin kanssa.
Vuonna 1984 Coin perusti johtamansa Mosaïques-kokoonpanon ja on ansioitunut erityisesti samannimisen kvartetin toiminnan myötä. Erityisesti kokoonpano on keskittynyt wieniläisklassikkojen ja Franz Schubertin musiikin esittämiseen. Coin opettaa Pariisin konservatoriossa barokkiselloa ja viola da gambaa.
Oskar Pöysti
Oskar Pöysti (s. 12. lokakuuta 1982) on suomalainen näyttelijä. Hän kuuluu Viirus-teatterin ensembleen.
Pöysti valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta 2010. Hän on tehnyt uraansa pääosin Viirus-teatterissa, lisäksi hän on näytellyt muun muassa Svenska Teaternissa.
Pöystin näyttämötehtäviä ovat olleet muun muassa Robertin rooli Marius von Mayenburgin komediassa "Perplex" ja Simonin rooli Stig Larssonin komediassa "Toimitusjohtaja". Giuseppe Verdin oopperassa "Rigoletto" Pöysti teki kaksi sivuroolia, Marullon ja palkkamurhaajan. Pöystin ääniala on baritoni.
Pöystin elokuvarooleista mainittakoon Cedric 1900-luvun alkupuolen Helsinkiä kuvaavassa epookkidraamassa "Missä kuljimme kerran". Aku Louhimiehen elokuvassa "Tuntematon sotilas" Pöysti teki vääpeli Sinkkosen roolin. Yle TV2:n komediasarjassa "Maailma on valmis" Pöysti näytteli Stondis Vapaamäen roolin.
Comme ci, comme ça
Comme ci, comme ça (”Niin ja näin”) on Evrydíkin kappale, joka edusti Kyprosta vuoden 2007 euroviisuissa. Kappale esiintyi kolmantena semifinaalissa, jossa se sai vain 65 pistettä eikä päässyt finaaliin, vaan jäi sijalle 15.
Rørlykken lurit
Rørlykken lurit (lue venyttämällä: "lūr") ovat Skandinavian pronssikaudella käytössä olleet lurit, jotka olivat pronssisia puhallinsoittimia. Ne löytyivät vuonna 1886 Rørlykken mossesta Svendborgin läheltä Tanskasta. Lurit olivat tutkijoiden mukaan uskonnollissävytteisten rituaalisten tilaisuuksien seremoniasoittimia. Nämä lurit ajoitetaan Monteliuksen periodille IV eli 1100–900 eaa.
Lurit löysi maanviljelijä Ole Rasmussen vuonna 1886, kun hän oli suolla kaivamassa turvetta. Lurit olivat monessa osassa ja osin rikkinäisiäkin. Soittimien osat toimitti museolle tuomari Valdemar Jensen ja ne lunastettiin 150 kruunun palkkiota vastaan. Myöhemmin toimitettiin samalta turvetyömaalta lisää osia lureihin. Lurit säilytetään Tanskan kansallismuseossa ja ne on luetteloitu tunnuksilla B3671 ja B3672.
Samasta suosta löytyi myöhemmin keraaminen ruukku, ihmisen luurangon luita ja pääkallo. Kuten luritkin, niin näitä löytöjä pidetään votiivilahjoina jumalille. Nämä säilytetään Langelandsin Museossa.
Molemmat lurit olivat oikeakätisiä eli ne kiertyivät samankätisesti. Yleensä löydetyt lur-parit ovat erikätiset ja muodoltaan toistensa peilikuvat. Tämä on tästä säännöstä ainoa tunnettu poikkeus. Lurin suuaukon ympärillä oli tavanomaista pienemmät koristekiekot, joten se ajoittuu lurien varhaiseen kehitysvaiheeseen. Kummastakin lurista puuttuu suukappale, johon soitettaessa puhallettiin.
Lommelevin lurit
Lommelevin lurit (lue venyttämällä: "lur") ovat Skandinavian pronssikulttuurissa käytössä olleet lurit, jotka olivat pronssisia puhallinsoittimia. Ne löytyivät Lommelevista, Nørre-Alslevin kylässä Falsterissa, Tanskasta vuonna 1846. Lurit olivat tutkijoiden mukaan uskonnollissävytteisten rituaalisten tilaisuuksien seremoniasoittimia. Nämä lurit ajoitetaan Monteliuksen periodille IV eli 1100–900 eaa.
Lurit löytyivät, kun maanviljelijä Peter Madsen oli kaivamassa pienellä suolla turvetta. Työmaalta löytyi kaksi pronssimiekkaa ja lurinkappaleita. Lureja osoittautui olevan kaksi. Esineet löytyivät turpeen ja pohjahiekan rajakohdassa muutaman metrin päässä toisistaan. Samassa yhteydessä löytyi piikivestä valmistettu taltta, jossa oli löydettäessä puukahva. Puuosa kuitenkin mureni käsiin sitä kosketeltaessa. Löydöt toimitti Tanskan kansallismuseon edeltäjälle ("Museet for nordiske Oldsager") oikeusneuvos H. Stampe lokakuussa 1846.
Myöhemmin saman alkutalven aikana kävi Stampe maatilalla uudelleen, ja kirjoitti museolle suon olevan täynä ihmistenluita ja joitakin esineitä. Hän pyysi lupaa suorittaa tutkimuksia seuraavana kesänä valvoen niitä itse. Samalla hän lähetti lisää lurin kappaleita museolle. Saman talven aikana Madsen löysi samasta suosta 12 kyynärän päästä pronssikilven, joka ajoitettiin myöhäiselle pronssikaudelle. Stampe toimitti kilven museolle ja palkkion vuorostaan Madsenille. Lurit säilytetään Tanskan kansallismuseossa ja ne on luetteloitu tunnuksella B9434.
Lurit ovat löytyneet lähes aina suoturpeesta. Suohon ne ovat yleensä joutuneet, kun jumalille on toimitettu votiivilahjoina uhrattavia esineitä upottamalla ne lampiin tai meren lahtiin. Tähän suohon oli ilmeisesti uhrattu myös lukuisia ihmisiä.
Lurit olivat löydettäessä palasina ja niistä voitiin muodostaa kahden lurin osat. Lurit olivat erikätiset eli ne oli valmistettu vasen- ja oikeakätisesti kiertävistä putkista. Vain toisen lurin suuaukon koristekiekko oli osittain säilynyt ja toisen koristekiekko oli kadonnut. Vasenkätisesti kiertyvässä lurissa oli kantamista varten ketju tallella ja sen kantoketjussa vuorottelivat lenkit ja napit toisiaan.
Kloraniili
Kloraniili (CClO) on kloorattuihin kinoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja fungisidina.
Huoneenlämpötilassa kloraniili on kirkkaankeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen. Emäksisten liuosten vaikutuksesta se hydrolysoituu kloraniilihapoksi. Kloraniili liukenee hyvin dietyylieetteriin ja vähäisessä määrin etanoliin, kloroformiin ja asetonitriiliin. Kuumennettaessa kloraniilia noin 80 °C:n lämpötilaan se sublimoituu. Kloraniili ärsyttää, ihoa, silmiä ja hengitysteitä
Kloraniilia valmistetaan klooraamalla fenolia tai kloorifenoleja. Reaktiossa muodostuva heksakloorifenoli hydrolysoidaan happamissa olosuhteissa kloraniiliksi. Yhdistettä voidaan valmistaa myös 1,4-bentsokinonin ja vetykloridin välisellä reaktiolla. Kloraniilia voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä hapettimena ja väriaineiden valmistuksen lähtöaineena. Lisäksi sitä voidaan käyttää pH:n mittauksessa käytettävien elektrodien valmistukseen ja fungisidina.
Riitta Brusila
Riitta Brusila-Räsänen (s. 1954) on suomalainen yhteiskuntatieteiden tohtori ja professori. Hän on Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnan graafisen muotoilun professori. Hän astui virkaan 2003. Hän on ollut graafisen suunnittelun ammattilaisten järjestön Grafian hallituksen puheenjohtaja.
Brusila on väitellyt aiheesta vuonna 1997 Tampereen yliopistossa tiedotusopin alaan kuuluvalla tutkimuksella "Realismista fiktioon. Visuaalisuus ja suomalaiset aikakauslehdet".
Radbjergin lurit
Radbjergin lurit (lue venyttämällä: "lur") ovat Skandinavian pronssikulttuurissa käytössä olleet lurit, jotka olivat pronssisia puhallinsoittimia. Ne löytyivät Falsterista Tanskasta vuonna 1894. Lurit olivat tutkijoiden mukaan uskonnollissäytteiden rituaalisten tilaisuuksien seremoniasoittimia. Nämä lurit ajoitetaan Monteliuksen periodille V eli 900–700 eaa.
Lurit löytyivät heinäkuussa 1894, kun keväällä hyvin kosteana ollutta niittyä kynnettiin toista kertaa. Kynnöksessä näkyi putkesta osa, jonka kohdalta aura oli sen katkaissut. Viljelijä kaivoi maasta kahden lurin osia ylös ja kertoi niiden olleen maassa vierekkäin.
Vuonna 1894 suoritettiin Tanskan kansallismuseon edeltäjän toimesta kaivaukset, joita johtivat G. Sarauw. Kaivauksissa löytyivät kantoketjun katkelmia, jotka olivat irronneet todennäköisesti niittyä auratessa. Lurien löytösyvyydestä löytyi myös eläinten luita, joita arveltiin heitetyn samaan lampeen lurien kanssa. Suon toisella puolella tavoitettiin kultturikerrostuma, joka sisälsi paljon keramiikankappaleita, eläinten luita ja puuhiiltä. Löydettyä keramiikkaa käytettiin rautakaudelta, joten kulttuurikerros ajoitettiin tuolle ajalle. Löydetyille luille tehtiin osteologiset tunnistukset. Niiden mukaan lampeen on heitetty luina tai eläiminä (vähimmäismäärät suluissa): heinäsorsa (4), merikotka (1), koira (1), hevonen (5), sika (3), lammas (3), nauta (10) ja ihminen (1).
Lurit ovat löytyneet lähes aina suoturpeesta. Suohon ne ovat yleensä joutuneet, kun jumalille on toimitettu votiivilahjoina urhattavia esineitä upottamalla ne lampiin tai meren lahtiin.
Toisessa lurissa oli kantamiseen tarkoitetun ketjun osia paikallaan. Lurin suukappaleen varressa roikkui kuusi lenkeistä riippuvaa koristehelaa. Toisesta lurista neljä helaa oli katkennut pois. Osista on myöhemmin saatu koottua lähes ehjät lurit. Molemmista lureista oli tallella suukappaleet, joilla sitä soitettiin. Torven suuaukon koristekiekko oli leveä ja se oli koristeltu kahdeksalla pallomaisella pullistumalla. Putken varteen oli kiinnitetty lenkki ja koristekiekon taakse toinen lenkki, josta kantamiseen tarkoitettu ketju on ollut kiinnitettynä. Ketjut olivat irronneet ja ne oli valmistettu lenkeistä, jotka kiinnitettiin toisiinsa lyhyillä putkilla. Lurit säilytetään Tanskan kansallismuseossa ja ne on luetteloitu tunnuksilla B5790 ja B5791.
Yhtiömuodon valinta Suomessa
Yritystä perustettaessa on valittava sille sopivin ja tarkoituksenmukaisin yhtiömuoto. Valintaan vaikuttavia tekijöitä on useita.
Perustajien lukumäärä. Kun perustajia on vain yksi, voi toimia yksityisenä elinkeinonharjoittajana. Avoin yhtiö ja kommandiittiyhtiö vaativat vähintään kaksi yhtiömiestä. Suurelle joukolle sopivia ovat osakeyhtiö ja osuuskunta. Osakeyhtiö voi olla myös ns. yhden miehen yhtiö; tosin hallitukseen on saatava toinenkin henkilö vähintään varajäseneksi.
Pääomatarve. Yksityisenä elinkeinonharjoittajana toimiminen tulee kysymykseen lähinnä, jos pääomaa tarvitaan suhteellisen vähän. Runsaasti pääomaa tarvitsevilla aloilla osakeyhtiö on tavallinen.
Vastuu. Yksityinen elinkeinonharjoittaja vastaa koko omaisuudellaan yritystoiminnasta syntyneistä velvoitteista. Avoimen yhtiön yhtiömiehillä ja kommandiittiyhtiön vastuunalaisilla yhtiömiehillä on vastaavanlainen vastuu. Osakeyhtiössä ja osuuskunnassa osakkaan tai jäsenen vastuu rajoittuu sijoitettuun pääomaan. Tosin käytännössä yrityksen luottojen vakuudeksi saatetaan vaatia osakkaiden tai jäsenten omaisuutta tai takauksia.
Joustavuus. Yrittäjä itse tekee päätökset yksityisenä elinkeinonharjoittajana toimiessaan. Osakeyhtiössä on tietty pakollinen byrokratia. Osuuskunnassa päätökset tehdään jäsen ja ääni -periaatteella. Juoksevia asioita hoitamaan voidaan kaikissa yhtiömuodoissa valita toimitusjohtaja, ei kuitenkaan yksityisenä elinkeinonharjoittajana toimiessa.
Jatkuvuus ja laajeneminen. Jatkuvuuden kannalta yksityisenä elinkeinonharjoittajana toimiminen on kaikkein haavoittuvinta. Avoimen yhtiön ja kommandiittiyhtiön yhtiömiehen osuus on yleensä luovutettavissa, mutta edellyttää lupaa yhtiösopimuksessa tai muilta yhtiömiehiltä. Osakeyhtiössä osakkaat voivat vaihtua, samoin osuuskunnassa jäsenet.
Voitonjako ja tappion kattaminen. Yksityinen elinkeinonharjoittaja saa koko voiton oman käyttöönsä, mutta vastaa yksin myös mahdollisesta tappiosta. Avoimessa yhtiössä ja kommandiittiyhtiössä yhtiömiehet sopivat voiton ja tappion perusteista. Tavallisesti kommandiittiyhtiön äänettömille yhtiömiehille maksetaan korko tilikauden alussa maksettuna olleelle panokselle, minkä jälkeen loppuosa jaetaan vastuunalaisille yhtiömiehille. Nämä jakavat myös mahdollisen tappion keskenään. Osakeyhtiön voitonjako tapahtuu tavallisesti osinkoina, tosin muitakin tapoja on. Mahdollisisia tappioita ei peritä osakkailta. Osuuskunnassa voiton eli ylijäämän käyttäminen riippuu osuuskunnan säännöistä. Voittoa voidaan jakaa esimerkiksi osuuspääoman korkona, ylijäämän palautuksena tai palkkana.
Verotus. Verotus on erilainen eri yritysmuodoissa. Osakeyhtiö ja osuuskunta ovat itsenäisiä verovelvollisia.
Tellerupin lurit
Tellerupin lurit (lue venyttämällä: "lur") ovat Skandinavian pronssikulttuurissa käytössä olleet lurit, jotka olivat pronssisia puhallinsoittimia. Ne löytyivät Ejbystä Tanskasta vuonna 1808. Lurit olivat tutkijoiden mukaan uskonnollissäytteiden rituaalisten tilaisuuksien seremoniasoittimia. Nämä lurit ajoitetaan Monteliuksen periodille V eli 900–700 eaa.
Vuonna 1810 luovutti kreivi Wedell toisen lureista, jotka löytyivät jo vuonna 1808. Toinen lureista jäi Wedellin kartanoon (Wedellsborg).
Lurit ovat löytyneet lähes aina suoturpeesta. Suohon ne ovat yleensä joutuneet, kun jumalille on toimitettu votiivilahjoina urhattavia esineitä upottamalla ne lampiin tai meren lahtiin.
Lurit muodostavat erittäin hyvin säilyneen parin. Niiden koristekiekoissa on kahdeksan koristepalloa, jotka on ensin valettu erikseen ja niitattu sitten koristekiekon aukkoihin. Lurit soivat D-vireisesti.
Valkohanhikki
Valkohanhikki ("Drymocallis rupestris", syn. "Potentilla rupestris") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, melko korkeakasvuinen ja vankkarakenteinen ruohovartinen kasvi, jonka tunnusomaisia piirteitä ovat parilehdykkäiset alalehdet ja suuret, valkoiset kukat.
Valkohanhikki voi kasvaa noin 50 cm korkeaksi. Sen varsi on karvainen, usein punertava sekä yläosastaan jonkin verran haaroittunut. Lehtiä on sekä varren tyvellä ruusukkeena että varressa. Alalehdet ovat suuria, jopa lähes 20 cm pitkiä, ja muodoltaan parilehdykkäisiä. Lehdykät ovat pyöreitä sekä hammaslaitaisia, ja niitä on kaksi tai kolme paria. Varsilehdet ovat muodoltaan kolmisormisia. Valkohanhikin kukat sijaitsevat harvoina rykelminä. Kukat ovat suuria, noin 2 cm leveitä ja valkoterälehtisiä. Valkohanhikki kukkii kesä–heinäkuussa.
Valkohanhikki kasvaa auringonpaisteisilla ja lämpimillä kalliohyllyillä, mäenrinteillä sekä metsänlaidoilla. Valkohanhikkia tavataan pääasiassa Keski-Euroopassa ja Balkanin niemimaalla. Suomessa valkohanhikkia on tavattu muutamia kertoja, lähinnä etelärannikon tuntumassa.
Valkohanhikki sijoitetaan joskus hanhikkien ("Potentilla") sukuun, mutta usein se sijoitetaan omaan, valkohanhikkien ("Drymocallis") sukuun kuuluvaksi.
Folvisdamin lurit
Folvisdamin lurit (lue venyttämällä: "lur") ovat Skandinavian pronssikulttuurissa käytössä olleet lurit, jotka olivat pronssisia puhallinsoittimia. Ne löytyivät Folvisdamista Horsensin kunnasta Tanskasta vuonna 1865. Lurit olivat tutkijoiden mukaan uskonnollissäytteiden rituaalisten tilaisuuksien seremoniasoittimia. Nämä lurit ajoitetaan Monteliuksen periodille VI eli 700–500 eaa..
Lurit löytyivät kesällä 1865, kun lähellä Grædstrupissa asuva viljelijä kaivoi turvetta Folvisdamin suolta. Hän löysi lurin kolmen kyynärän syvyydestä, ja hän möi sen kuparisepälle Horsensiin. Seppä korjasi huonokuntoista luria kömpelöllä tavalla ja möi lurin eteenpäin samalla kylällä asuvalle taidemaalarille Rosenstandille. Maalari ihastui siihen ja osti viljelijältä toisenkin lurin itselleen. Hänen aikomuksenaan oli myydä lurit korkeamman tarjouksen mukaan eikä ollut tyytyväinen Tanskan kansallismuseon edeltäjän ("Museet for nordiske Oldsager") 100 riikintaalerin tarjoukseen, vaan möi sen antiikkikauppiaalle 300 riikintaalerin hintaan. Kauppias suostui myymään lurit, sekä joukon muitakin esineitä, museolle käypään hintaan.
Lurit ovat löytyneet lähes aina suoturpeesta. Suohon ne ovat yleensä joutuneet, kun jumalille on toimitettu votiivilahjoina urhattavia esineitä upottamalla ne lampiin tai meren lahtiin.
Lurit olivat täsmälleen samanlaiset lukuun ottamatta niiden kiertymistä, sillä ne oli valmistettu vasen- ja oikeankätisesti kiertyviksi eli ne ovat toistensa peilikuvat. Molemmissa lureissa oli kantamista varten ketjut ja ketjuissa on erikoisuutena lintukoristeet, jotka oli kiinnitetty lukuisiin ketjussa oleviin renkaisiin. Suuaukon koristekiekossa oli koristeina kahdessa ympyrärivissä sijaitsevat puolipallon muotoiset napit. Lurit soivat G-vireisesti.
James Clerk Maxwell -teleskooppi
James Clerk Maxwell-teleskooppi on submillimetri-aalto-teleskooppi joka sijaitsee Mauna Kean Observatoriossa, Havaijilla. Se on lähellä Mauna Kean huippua. Sen ensisijainen peili on 15 metriä halkaisijaltaan: se on suurin yksi-lautasantenninen teleskooppi, joka toimii elektromagneettisen spektrin submillimetrisillä aalloilla (kauka-infrapuna-aallot ja mikroaallot). Tieteilijät käyttävät sitä Aurinkokunnan, avaruuspölyn, tähtienvälisien aineiden ja kaukaisten galaksien tutkimiseen.
Gullåkran lur
Gullåkran lur (lue venyttämällä: "lur", tai myös Gullåkran torvi) ovat Skandinavian pronssikulttuurissa käytössä olleet lurit, jotka olivat pronssisia puhallinsoittimia. Ne löytyivät Staffanstorpista Skånesta Ruotsista vuonna 1840. Lurit olivat tutkijoiden mukaan uskonnollissävytteiden rituaalisten tilaisuuksien seremoniasoittimia. Nämä lurit ajoitetaan Monteliuksen periodille III eli 1300–1100 eaa.
Lurit löytyivät vuonna 1840, kun Gullåkran suolla kaivettiin turvetta. Luri löytyi 1,5 metrin syvyydestä yhdessä veneen jäänteiden ja suuren eläimmen jäänteiden kanssa (hevonen? ). Läheltä lurin löytöpaikkaa löydettiin vuonna 1911 pronssinen kaularengas, joka painoi 83 grammaa ja jonka sisähalkaisija on yli 11 senttimetriä. Renkaan päät olivat koukkuun taivutetut pallomaiset ulokkeen, jotka toimivat samalla renkaan lukkona.
Jo kauan on tiedetty, että suohon on jäänyt eläimiä tai sinne on heitetty eläinten jätteitä. Suosta tunnetaan poronsarvet, kauriin, hirven ja hevosen luita. Lurit ovat löytyneet lähes aina suoturpeesta. Suohon ne ovat yleensä joutuneet, kun jumalille on toimitettu votiivilahjoina urhattavia esineitä upottamalla ne lampiin tai meren lahtiin.
Ruotsista löydetyistä 13 lurista tämä torvea muistuttava soitin on parhaiten säilynyt. Se on 1,10 metriä pitkä ja se on juotettu yhteen neljästä valetusta osasta. Siinä oli löydettäessä kiinnitettynä kantamista helpottava ketju, jossa oli 28 rengasta. Lur on sarvimaisesti kaareva, mutta soittimen suukappale on taivutettu sivulle. Sillä ei ole Skandinaviassa yleistä suuaukon koristekiekkoa, vaan sen puuttuessaa se muistuttaa Wismarin torvea. Se on esillä Lundin historiallisessa museossa.
Singularity (albumi)
Singularity on englantilaisen elektronista musiikkia tuottavan muusikko Jon Hopkinsin viides studioalbumi, jonka julkaisi Domino Records 4. huhtikuuta 2018. Albumista tiedoitettiin ensimmäisen kerran 6. maaliskuuta 2018, jolloin julkaistiin ensimmäinen single "Emerald Rush". Toinen single "Everything Connected" ilmestyi 25. huhtikuuta 2018.
Levy-yhtiön mukaan albumin tyyliä inspiroi Hopkinsin kokemukset transsitiloista ja meditoinnista. Albumi ottaa vaikutteita kuorolaulannasta, ambientista, teknosta ja piano-musiikista.
Goudiry
Goudiry on kaupunkikunta ja Goudiryn departementin hallinnollinen keskus Tambacoundan alueella Senegalissa. Se sijaitsee 117 kilometriä Tambacoundasta koilliseen. Kunnassa on 6 200 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Goudiryn kunnan pinta-ala on 23 neliökilometriä. Maisemaa leimaavat sadekauden jälkeen hitaasti kuivuvat entiset jokilaaksot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kaupungiosaa: Abattoir, Afia, Centre, Darou Salam, Fergo, Gourel Nguet/Houdallaye, Place du marché, Pont, Poste ja Route de Tamba. Asukkaista valtaosa on fulbeja. Lisäksi on bambaroita, soninkeja, wolofeja ja jahankoja. Vallitseva uskonto on islam. Katolisia on prosentin verran.
Goudiry sijaitsee historiallisella Boundoun alueella. Se on saanut alkunsa vuonna 1914 perustetusta rautatieasemasta, joka nimettiin lähellä sijainneen fulbekylän mukaan. Goudiryn kunta ja departementti on perustettu vuonna 2008.
Goudiryn kautta kulkee Dakarin–Nigerin rautatie sekä Dakarin ja Malin rajan välinen maantie N1. Matkaa rajalle Kidiraan on 60 kilometriä.
Kunnan pääelinkeinot ovat kauppa, maatalous ja käsityöammatit. Kaupankäynti keskittyy elintarvikkeisiin, teollisuustuotteisiin ja karjaan. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maapähkinä, hirssi ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset ja aasit. Käsityöläiset ovat seppiä, puuseppiä, kutojia, räätäleitä, muurareita, leipureita ym. Virkamiehiä ja muita palkansaajia on 17 % työvoimasta.
Goudiryssa toimii lastentarha, kolme alakoulua sekä yhdistetty yläkoulu ja lyseo. Terveyspalvelut käsittävät piirin terveyskeskuksen, katolisen kirkon sairastuvan ja kaksi apteekkia. Muita palveluja ovat torialue, teurastamo, nuorisotalo, auto- ja rautatieasemat, posti ja santarmiasema. Kunnassa on sähkö-, vesijohto- ja puhelinverkot, mutta ei viemäriverkkoa tai kunnollista jätehuoltoa.
Matkailu alueelle on vähäistä. Majoituspalveluihin kuuluu leirintäalue mökkeineen.
Aero (suklaapatukka)
Aero on hiilihapotettu suklaapatukka, jota valmistaa Nestlé. Alun perin sitä valmisti Rowntree’s. Aero kehitettiin vuonna 1935, Pohjois-Englannissa. Vuoden lopussa se sai suurta suosiota ihmisten keskuudessa, joten myyntiä laajennettiin koko Yhdistyneeseen Kuningaskuntaan.
Vuoteen 1936 mennessä suklaan myynti oli levinnyt New Yorkiin ja myöhemmin moneen muuhun maahan kuten Kanadaan, Meksikoon, Australiaan, Etelä-Afrikkaan ja Japaniin. Aero-suklaata on valmistanut Nestlé vuodesta 1988 Rowntree mentyä konkurssiin. Tunnettu on suklaan ainutlaatuinen "kupliva" rakenne, joka romahtaa, kun patukka sulaa. Sitä on saatavana monina eri makuina ja eri muotoisina.
Jon Hopkins
Jonathan Julian Hopkins (s. 15. elokuuta 1979) on englantilainen elektronista musiikkia tuottava DJ ja muusikko, hänet tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Jon Hopkins. Uransa aikana Hopkins on julkaissut viisi studioalbumia ja tuottanut kappaleita muun muassa Brian Enolle, Coldplaylle, Purity Ringille ja David Holmesille.
Hänen musiikkinsa on tyyliltään ambienttia ja albuminsa Diamond Mine ja Immunity on ollut molemmat ollut ehdolla Mercury Prize-palkinnosta vuosina 2011 ja 2013. Hän tuotti myös kauhuelokuva Monstersin soundtrackin, elokuva julkaistiin vuonna 2010.
Osuuskauppa Maakunta
Osuuskauppa Maakunta on yksi S-ryhmään kuuluvista alueosuuskaupoista. Maakunta toimii 8 kunnassa itäisen Kainuun alueella. Maakunta perustettiin v. 1917 Paltamossa, jossa toimi ensimmäinen myymälä. Enimmillään toimipaikkoja oli v. 1966 65 kappaletta. Osuuskauppa on 1980-luvun toiminnan saneerausten jälkeen keskittynyt päivittäistavara-, hotelli-, ja ravintolatoimintaan, eikä sillä näin ollen ole varsinaisia rautakauppoja tai autokauppoja toisin kuin useilla muilla alueosuuskaupoilla. Maakunnalla on käytössä osuuskauppojen nykytrendistä poiketen oma slogan, logossakin näkyvä "Kainuulaisten oma kauppa".
Sokos
Prisma
ABC
S-market
Sale
Sokos Hotels
Hesitant Alien
Hesitant Alien on yhdysvaltalaisen laulaja Gerard Wayn esikoisalbumi, jonka julkaisi Warner Bros ja Reprise Records 29. syyskuuta 2014. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "No Shows" ja "Millions" vuoden 2014 syksyllä.
Yhdysvaltalainen pop-punk-yhtye My Chemical Romance erosi 22. maaliskuuta 2013, jonka jälkeen he julkaisivat vuonna 2014 kokoelma-albumin May Death Never Stop Youn. Tämän jälkeen Way liittyi Warner Bros levy-yhtiöön ja julkaisi muutaman kappaleen ja tämän albumin.
Naked in My Cellar
Naked in My Cellar on Lordin toinen single yhtyeen yhdeksänneltä studioalbumilta "Sexorcism".
Mr. Lordi kommentoi singleä seuraavasti:
Kungs
Valentin Brunel (s. 17. marraskuuta 1996 Toulon), tunnetaan paremmin nimellä Kungs, on ranskalainen DJ, levy-tuottaja ja muusikko. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa "Layers" vuonna 2016.
Brunel valitsi näyttämönimen "Kungs" ("Mister (Mr.)" latviaksi), kun hän etsi verkossa sanan "herrasmies" käännöstä eri kielillä. Hän alkoi soittaa musiikkia viisivuotiaana, soittaen djembe-rumpua, joka oli lahja hänen vanhemmiltaan.
Monte Cristi
Monte Cristi on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Sen pääkaupunki on Monte Cristi. Provinssin pinta-ala on 1880 km ja väkiluku noin 115 000.
Provinssi sijaitsee maan luoteisnurkassa Atlantin rannalla. Kuiva ilmasto ja kaktukset ovat tunnusomaisia maiseman piirteitä.
Lorenzo Palomo
Lorenzo Palomo (s. 1938) on espanjalainen säveltäjä. Hänen teoksiaan on esitetty muun muassa Carnegie Hallissa, Covent Gardenissa ja Suntory-salissa. Hänen alkuperäinen kotikaupunkinsa on Córdoba; hän opiskeli siellä ennen opintojensa täydentämistä Barcelonassa opettajinaan sävellyksessä Joaquín Zamacois ja pianonsoitossa Sofía Puche de Mendlewicz. Palomo myös opiskeli stipendin turvin orkesterinjohtoa Boris Goldovskyn johdolla New Yorkissa.
Palomo asuu Berliinissä, jossa hän toimi Deutsche Operin henkilökunnan jäsenenä vuosina 1981–2004.
Anglet Hormadi
Anglet Hormadi on ranskalainen jääkiekkojoukkue Angletin kaupungista. Joukkue on pelannut aikaisemmin Ranskan pääsarjatasolla 1999 lopun ja vuoden 2007 välisenä aikana. Joukkue on onnistunut voittamaan pääsarjassa kerran hopeaa ja pronssia. Kauden 2006-2007 päätteeksi joukkue kuitenkin putosi talousvaikeuksien takia neljänneksi korkeimmalle tasolle. Seuraavalla kahdella kaudella joukkue pelasi tämän lisäksi myös Espanjan pääsarjassa. 2010-luvun joukkue kuitenkin on pelannut Ranskan alimmilla sarjatasoilla.
Frazione
Frazione (it.) on hallinnollinen termi, joka Italiassa tarkoittaa kunnan osaa ja vastaa lähinnä kylää. Niitä on italiassa yli 37 000.
Ajan myötä frazionet ovat vähitellen menettäneet itsenäisyyttään hallinnon keskittämisen myötä, ja ne ovat jääneet komentoketjun loppupäähän. Niistä valitut virkamiehet, "consiglieri", edustavat kylää kuntatasolla. Kuntia, "comuni", on noin 8 000, ja jokainen kunta käyttää hallinnollista valtaa sisällään oleviin frazioneihin.
Monte Plata
Monte Plata on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Sen pääkaupunki on Monte Plata. Provinssin pinta-ala on 2613 km ja väkiluku noin 190 000.
Provisnssi sijaitsee suoraan Santo Domingosta pohjoiseen. Se on sisämaa-alue, mutta siellä on kaksi vuoristoa, ja Los Haitisen kansallispuisto.
Juha Jaaksi
Juha Jaaksi on suomalainen potkunyrkkeilijä, joka on otellut ammattilaisena Meksikossa. Ammattilaisuransa jälkeen Jaaksi on toiminut aktiivisesti erilaisissa järjestöissä.
Suuri Kiinan nälänhätä
Suuri Kiinan nälänhätä () oli yksi kaikkien aikojen pahimmista nälänhädistä, joka jatkui vuodesta 1959 vuoteen 1961. Siinä arvellaan kuolleen kymmeniä miljoonia ihmisiä; arviot vaihtelevat noin 10 miljoonasta jopa 30–40 miljoonaan. Kiinassa se tunnetaan ”kolmena vaikeana vuotena”. Nälänhädän aiheuttajia olivat köyhyys, huono sää sekä Kiinan johtaja Mao Zedongin ”suuri harppaus”. Kiinan hallitus pyrki pitkään peittelemään tai vähättelemään tapahtumia ja jopa syytti kuolemista luonnonmullistuksia, mutta on sittemmin alkanut olla aiheesta avoimempi ja on myöntänyt tuolloin tehdyt virheet. Kirjailija/toimittaja Yang Jishengin mukaan nälänhädässä kuoli 36 miljoonaa ihmistä, Frank Dikötterin mukaan kuolleita oli peräti 45 miljoonaa. Virallisten tietojen mukaan nälänhädässä kuoli ”vain” 15 miljoonaa ihmistä.
Federigo Fiorillo
Federigo Fiorillo (kastettu 1. kesäkuuta 1755 – 1823 tai myöhemmin) oli italialainen viulisti ja säveltäjä. Hän oli oopperasäveltäjä Ignazio Fiorillon poika. Fiorillo vaikutti viulistina Pietarissa (1777) ja Puolassa (1780–81) sekä kapellimestarina Riiassa (1782–84). Vuonna 1785 hän lähti Pariisiin, ja vuonna 1788 hän oli Lontoossa, jossa hän todennäköisesti pysyi noin vuoteen 1815 saakka. Tämän jälkeen hänen tiedetään olleen Amsterdamissa ja toistamiseen Pariisissa. Fiorillo oli tuottelias viulumusiikin säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti 36 kapriisin kokoelman tekijänä.
Kulosaaren ostoskeskus
Kulosaaren ostoskeskus on Helsingin Kulosaaressa sijaitseva ostoskeskus. Vuonna 1960 valmistuneen rakennuksen suunnitteli Erkki Karvinen.
Ostoskeskuksen ominaispiirteitä ovat sen keskuspiha sekä Svinhufvudintien puolella sijaitseva terassi, jota rytmittävät kolmet portaat. Helsingin kaupunginmuseon mukaan terassointi poikkeaa yleisestä ostoskeskusarkkitehtuurista. Ostoskeskuksen rakennusmassat on sijoitettu Svinhufvudintien puolelta porrastetusti. Kaupunginmuseo on luokitellut rakennuksen ostoskeskusten 1. luokkaan, joka ”sisältää arkkitehtuuriltaan erittäin harkittuja ja viimeisteltyjä, hyvin säilyneitä tai ympäristöarvoltaan erittäin merkittäviä ostoskeskuksia.”
Ostoskeskus on tarkoitus purkaa uudisrakentamisen tieltä. Tontille suunnitellaan rakennettavaksi kolme 5–7 kerroksista kerrostaloa katutason liiketiloilla.
Ostoskeskuksessa sijaitsee kiinalainen ravintola Chengdu, joka tarjoaa Sichuanin keittiön ruokaa. Muita palveluita ovat muun muassa ruokakauppa, anniskeluravintola, kampaamo ja kukkakauppa.
Nancy Goeres
Nancy Goeres on yhdysvaltalainen fagotisti. Hänestä tuli Pittsburghin sinfoniaorkesterin ensifagotisti vuonna 1984. Tätä ennen hän oli toiminut vastaavissa tehtävissä Floridan orkesterissa, Caracasin filharmonikoissa ja Cincinnatin sinfoniaorkesterissa. Goeres on esiintynyt monilla johtavilla festivaaleilla. Hän on kantaesittänyt Alan Fletcherin ja Ellen Taaffe Zwilichin teoksia.
Deggendorfer SC
Deggendorfer SC on saksalainen jääkiekkojoukkue Deggendorfin kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 2002 ja se pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigassa.
Eric Gross
Eric Gross (1926 Wien – 17. huhtikuuta 2011) oli Australiassa toiminut säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa Wienissä Hans Erich Apostelin johdolla. Vuonna 1938 hän muutti Englantiin, jossa hän opiskeli Trinity College of Musicissa ja sittemmin Aberdeenin yliopistossa Reginald Barrett-Ayresin johdolla. Hän sai lopulta musiikin tohtorin arvon.
Gross työskenteli neljätoistavuotiaasta alkaen pianistina yhtyeissä ja orkestereissa sekä studiosäestäjänä BBC:lle. Työskennelltyään Ceylonilla (nykyinen Sri Lanka) ja Uudessa-Kaledoniassa hän asettui Sydneyhyn vuonna 1958. Hän opetti aluksi Sydneyn konservatoriossa ja sitten vuosina 1960–91 Sydneyn yliopistossa.
Gross oli mieltynyt jazztyyleihin, joiden lisäksi hänen tuotantoonsa vaikuttivat hänen maailmanmatkailunsa ja kokemuksensa erilaisista kulttuureista. Hänen teoksissaan on kuultavissa itävaltalaisia, skotlantilaisia, aasialaisia ja eteläamerikkalaisia vaikutteita. Vuonna 1998 Grossista tehtiin Australian ritarikunnan jäsen.
Gregory van der Struik
Gregory van der Struik on australialainen pasunisti ja säveltäjä. Hänestä tuli Australian oopperan ja baletin orkesterin ensipasunisti vuonna 1987. Hän on ollut aktiivinen solistina ja säveltäjänä paitsi Australiassa, myös Kiinassa ja Euroopassa.
Van der Struik valmistui Sydneyn musiikkikonservatoriosta. Häntä kuullaan useilla CD-levyillä, jotka on julkaistu osana vuonna 1990 käynnistettyä "Trombonis Australis" -projektia.
František Škroup
František Škroup (3. kesäkuuta 1801 Osice – 7. helmikuuta 1862 Rotterdam) oli tšekkiläinen säveltäjä, urkuri ja kapellimestari. Hänen säveltämänsä on muun muassa Tšekin kansallislaulu "Kde domov můj". Hänen tuotantoonsa kuuluu myös oopperoita. Hän työskenteli muun muassa espanjalaisen synagogan urkurina ja teatterin kapellimestarina.
Riukukäävät
Riukukäävät ("Fuscoporia") on arinakääpiin aiemmin luettu lehtipuilla kasvava kääpäsuku, joka on DNA-analyysien perusteella oma sukunsa. Suomen lajistosta siihen luetaan nykytietämyksen mukaan konttakääpä ("F. contigua"), etelänkääpä ("F. ferruginosa") ja riukukääpä ("F. viticola"). Myös lounakääpä ("F. ferrea") saattaa olla löydettävissä Suomesta, onhan sitä ainakin Ruotsissa ja Norjassa.
Antoine Plamondon
Antoine Plamondon (29. helmikuuta 1804 Ancienne-Lorette, Québec – 4. syyskuuta 1895 Neuville, Québec) oli kanadalainen taidemaalari. Hän oli kuuden vuoden ajan Joseph Légarén oppipoikana ja lähti sitten Eurooppaan vuonna 1826. Pariisissa häntä opetti J. B. Paulin Guérin. Palattuaan Québeciin vuonna 1830 Plamondon erikoistui muotokuvamaalaukseen ja uskonnollisten töiden kopioimiseen.
Vuonna 1838 Québecin kirjallinen ja historiallinen seura lahjoitti Plamondonille mitalin teoksesta "Zacharie Vincent, le dernier des Hurons". Vuonna 1841 hän maalasi kolme huomattavaa muotokuvaa nunnista; näiden töiden joukossa on "Soeur Saint-Alphonse". Plamondon opetti useissa oppilaitoksissa, ja hänen oppilaidensa joukossa oli Théophile Hamel.
Plamondon kirjoitti usein poleemisia tekstejä sanomalehtiin. Vuonna 1850 hän voitti "Exposition de Québec" -tapahtumassa ensipalkinnon teoksellaan "Chasse aux tourtes", ja seuraavana vuonna hän siirsi studionsa Neuvilleen, jossa hän jatkoi maalaamista 1880-luvulle saakka.
Théophile Hamel
Théophile Hamel (8. marraskuuta 1817 – 23. joulukuuta 1870) oli kanadalainen taidemaalari. Hän oli Antoine Plamondonin oppipoikana Québecissä 16–22-vuotiaana. Tämän jälkeen hän matkusti Eurooppaan, jossa hän opiskeli Roomassa. Hän avasi oman studionsa palattuaan Québeciin vuonna 1846. Seuraavana vuonna hän muutti kahdeksi ja puoleksi vuodeksi Montrealiin ennen asettumistaan vakituisesti Québeciin.
Hamel ansioitui muotokuvamaalarina, joka teki muun muassa kanadalaisten poliitikkojen virallisia muotokuvia.
Rui Liang
Rui Liang (s. 18. kesäkuuta 1994) on kiinalainen kävelijä.
Rui käveli 50 kilometrin kävelyn naisten maailmanennätyksen 4.04.36 kävelyn joukkuemaailmanmestaruuskilpailuissa Taicangissa 2018. Kyseessä oli hänen ensimmäinen 50 kilometrin kävelynsä. Hän rikkoi Inês Henriquesin nimissä olleen aiemman ennätyksen minuutilla ja 20 sekunnilla.
Rui saavutti kävelyn Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa 20 kilometrin kävelyssä Nomissa 2016 ajalla 1.28.43.
USS Terror
USS Terror voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Kenneth Lochhead
Kenneth Campbell Lochhead (22. toukokuuta 1926 Ottawa – 15. heinäkuuta 2006) oli kanadalainen taidemaalari. Hän opiskeli Pennsylvanian taideakatemiassa vuosina 1945–49 ja pääsi taidekoulun johtoon Reginassa vuonna 1950. Hän kuului ns. Regina Five -ryhmään.
Lochhead opetti Manitoban (1964–73), Yorkin (1973–74) ja Ottawan yliopistoissa (1975–89). Hän sai useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikuntaan ylentämisen (1971) ja Kenraalikuvernöörin palkinnon (2006).
Startup Säätiö
Startup Sää­tiö on vuonna 2012 perustettu suomalainen säätiö. Sillä oli al­ku­pää­omia run­sas mil­joo­na eu­roa, jotka oli saatu muun muas­sa Sit­ralta, Teknologiateolli­suu­del­ta ja 57 yk­si­tyi­sel­tä lah­joit­ta­jal­ta. Säätiötä rahoittavat myös Tekes, työ- ja elin­kei­no­mi­nis­te­riö ja Aal­to-ylio­pis­to. Sää­tiön toi­mi­ti­lat si­jait­se­vat kasvuyrittäjyystapapahtuma Slushin tiloissa.
”Me tar­vit­sem­me tä­hän maa­han uu­sia työl­lis­tä­jiä ja ar­von­tuo­jia, jos ha­luam­me, et­tä täl­lä maal­la on tu­le­vai­suus”, Star­tup-sää­tiön asia­mies Miki Kuusi kertoi säätiön taustoista vuonna 2012. Säätiö haluaa tehdä Hel­sin­gis­tä kes­kit­ty­män, jos­sa pe­rus­te­taan kas­vu­ha­kui­sia uut­ta tek­niik­kaa ja sen so­vel­luk­sia hyö­dyn­tä­viä yri­tyk­siä esikuvanaan Singapore, Israel ja Piilaakso.
Sää­tiö tar­joaa myös ""Startuplifers"" ohjelmansa kautta suo­ma­lai­sil­le opis­ke­li­joil­le 3–12 kuu­kau­den mit­tai­sia sti­pen­de­jä, joi­den avul­la he pää­se­vät tu­tus­tu­maan startup-yrityksessä työskentelyyn Kaliforniassa Yh­dys­val­lois­sa.
Säätiön perustajajäsenet ovat Juha Aalto, Moaffak Ahmed, Pekka Alapietilä, Timo Ahopelto, Feodor Aminoff, Riku Asikainen, Sari Baldauf, Klaus Damsten, Nils Forsblom, Jussi Harvela, Micki Honkavaara, Sami Inkinen, Mammu Kaario, Pii Ketvel, Ilkka Kivimäki, Mikko Kodisoja, Antti Kokkinen, Harri Koponen, Petteri Koponen, Ari Korhonen, Florence Korhonen, Henri Kulvik, Hannu Kytölä, Sami Lampinen, Timo Lappi, Petri Lehmuskoski, Ville Miettinen , Mika Mäkeläinen, Petri Niemi, Tero Ojanperä, Ilkka Paananen, Jari Pasanen, Jani Penttinen, Sakari Pihlava, Ossi Pohjola, Kaija Pöysti, Pekka Roine, Seppo Ruotsalainen, Timo Rosenlöf, Jaakko Salminen, Aki Seeck, Kristian Segerstråle, Risto Siilasmaa, Pekka Sivonen, Janne Snellman, Timo Soininen, Mika Tammenkoski, Artturi Tarjanne, Timo Teimonen, Mats Therman, Taneli Tikka, Toni Toikka, Niklas Törnkvist, Anssi Vanjoki, Pekka Vartiainen, Peter Vesterbacka ja Pekka Viljakainen.
Huhupuheen mukaan jokainen alkuperäinen "Säätäjä" sai alkupääomaansa vastaan nimella varustetun pullon Jaloviinaa.
Arlene Stamp
Arlene Stamp (s. 4. kesäkuuta 1938 London, Ontario) on kanadalainen taidemaalari. Hän opiskeli taidetta Alberta College of Art and Designissa (1974–76) ja Calgaryn yliopistossa (1979, 1979–80). Hän oli tätä ennen opiskellut matematiikkaa Länsi-Ontarion yliopistossa ja valmistunut kandidaatin arvolla vuonna 1960. 1980-luvulta lähtien Stampin työssä on ollut nähtävillä selkeä järjestelmällisyys, minimalismin vaikutus ja geometrisyys. Stamp, jonka töitä on ollut laajasti esillä sekä yksilö- että ryhmänäyttelyissä, työskentelee Calgaryssa.
Pohjois-Irlannin hallintoalueet
Pohjois-Irlannin hallintoalueet () muodostavat Pohjois-Irlannin paikallishallinnon. Vuodesta 2015 lähtien Pohjois-Irlanti on jaettu 11 hallintoalueeseen.
Will Ogilvie
Will Ogilvie (30. maaliskuuta 1901 Stutterheim – 30. elokuuta 1989 Toronto) oli eteläafrikkalaissyntyinen, kanadalaistunut taidemaalari. Hänestä tuli Kanadan ensimmäinen virallinen sotataiteilija tammikuussa 1943; hän maalasi monet sodanaikaisista teoksistaan tulen alla ja sai sittemmin ansioistaan Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon.
Ogilvie opiskeli Johannesburgissa Erich Mayerin johdolla. Hän muutti maasta vuonna 1925 ja jatkoi opintojaan vuosina 1927–30 New Yorkissa Kimon Nicolaidesin johdolla. Toisen maailmansodan jälkeen Ogilvie opetti ja luennoi Ontario College of Artissa ja Toronton yliopistossa. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen vuonna 1979.
Selenografia
Selenografia on Kuun pinnan ja sen fyysisten ominaisuuksien tutkimista. Historiallisesti selenografistien ensisijainen tarkoitus oli Kuun merien, kraattereiden, vuorijonojen nimeäminen ja muiden piirteiden tutkiminen. Kuitenkin jotkut Kuun alueet ovat huonosti tutkittavia, kuten lähellä napoja olevat, ja jotkin ominaisuudet kuten tarkat kraatterien sijainnit heittivät useilla kilometreillä, sekä myös niiden syvyydestä ei ollut varmuutta.
Tämä tuli muutos vasta kun Kuusta alettin saamaan korkean resoluution kuvia kuun molemmilta puolilta satelliittien avulla. Nykyään, selenografiaa pidetään selenologian alatieteenä. Sana selenografia on johdettu kreikkalaisen mytologian Selene-jumalattaren nimestä ja sanasta "graphō" , joka tarkoittaa "minä kirjoitan".
Luettelo 1950-luvun neuvostoelokuvista
Luettelo 1950-luvun neuvostoelokuvista on luettelo vuosina 1950–1959 ensi-iltansa saaneista Neuvostoliitossa tuotetuista pitkistä elokuvista. Luettelo on epätäydellinen, sillä Internet Movie Databasen mukaan Neuvostoliitossa julkaistiin vuosina 1950–1959 yli 550 pitkää teatterielokuvaa. Luettelossa on kuitenkin valtaosa Suomessa suomeksi tekstitettyinä tai dubattuina esitetyistä elokuvista. Mukana on myös dokumenttielokuvia.
Suomessa esitettiin 1940-luvulta 1980-luvulle neuvostoliittolaisia elokuvia sekä televisiossa, elokuvateattereissa että elokuvakerhoissa ehkä enemmän kuin missään muussa länsimaassa. Teatterielokuvien pääasiallinen maahantuoja oli Kosmos-Filmi Oy, joka oli maailman ainoa neuvostoliittolaisten suoraan hallitsema elokuvien levitysyhtiö Neuvostoliiton ulkopuolella.
Máni (jumala)
Máni on pohjois-germaanisessa ja skandinaavisessa mytologiassa kuu tai kuun jumala. Hän on Mundilfarin poika ja auringon (Sól) veli. Máni ohjaa kuun laivaa halki taivaan. Kun maailma tuhoutuu Ragnarökissä, susi nimeltään Hati ahmaisee kuun.
Darren Till
Darren Till (s. 24. joulukuuta 1992 Liverpool) on englantilainen vapaaottelija ja entinen thainyrkkeilijä. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2015 lähtien.
Till aloitti harjoittelemaan thainyrkkeilyä 12-vuotiaana ja siirtyi 15-vuotiaana ammattilaiseksi. Voitettuaan K–1 Euroopan mestaruuden potkunyrkkeilyssä hän siirtyi 17-vuotiaana harjoittelemaan vapaaottelua Team Kaobon salille.
Till muutti Brasiliaan aloittaakseen vapaaottelu-uransa, jossa hänen oli alun perin määrä olla vain puoli vuotta, mutta päätyi olemaan yli kolme vuotta.
Till siirtyi ottelemaan UFC:hen 2015, jossa hän kohtasi Wendell de Oliveiran Brasiliassa. Till voitti ottelun toisessa erässä tyrmäyksellä kyynärpäälyönnein. Lokakuussa hän otteli toisen ottelunsa Nicolas Dalbya vastaan, joka päättyi tasapeliin. Kaksikon ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella.
Till palasi takaisin ottelemaan 2017 kärsittyään olkapäävammasta. Hän kohtasi toukokuussa Jessin Ayarin. Ottelua ei käyty virallisessa välisarjan painoluokassa, koska Till painoi yli sallitun painorajan. Hän voitti ottelun tuomariäänin (30–27, 30–27, 29–27). Syyskuussa Till kohtasi Bojan Veličkovićin, jonka hän voitti myös tuomariäänin (30–27, 30–27, 30–27). Vain kuukautta myöhemmin Till otteli seuraavaksi Puolassa Donald Cerronea vastaan, jonka oli samalla ensimmäinen kerta kun hän oli illan pääotteluna. Till voitti ottelun ensimmäisen erän lopulla teknisellä tyrmäyksellä ja ansaitsi voitostaan Illan suoritus bonuksen.
Tobias Winberg
Tobias Winberg (s. 2. lokakuuta 1998 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän pelannee lähinnä seuran A-nuorissa.
Winberg on HIFK:n kasvatti. Winberg siirtyi Jokereiden C2-nuoriin kaudeksi 2012-2013, joka päättyi voitokkaasti C2-nuorten Suomenmestaruuteen. Kausi 2014-2015 päättyi Jokerit B:n kanssa SM-pronssiin. Kaudella 2015–2016 Winberg toimi Jokereiden B-nuorten varakapteenina. Hän oli viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Roope Laavaisen ja Eero Teräväisen kanssa.
Kaudeksi 2016–2017 Winberg siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa, Helsingin IFK:n A-nuoriin. Kauden 2017–2018 päätteeksi hän voitti A-nuorten SM-pronssia. Winberg debytoi kauden aikana myös HIFK:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän esiintyi kahdessa runkosarjaottelussa. Winberg sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa 15. joulukuuta 2017 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Hänet merkittiin HIFK:n seitsemänneksi puolustajaksi, mutta Winberg jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa, kuten myös kauden toisessa ottelussaan.
Toukokuussa 2018 Winberg teki HIFK:n kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän sai ensimmäiset jääaikansa liigassa kauden 2018–2019 ensimmäisessä ja uransa kolmannessa ottelussaan 29. lokakuuta 2018 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Winberg merkittiin taas HIFK:n seitsemänneksi puolustajaksi ja hän sai ottelussa jääaikaa 2.04 minuuttia.
Kuninkaansaaren ruutikellarin räjähdys 1906
Kuninkaansaaren ruutikellarin räjähdys tapahtui Helsingin edustalla olevalla Kuninkaansaarella 1. elokuuta 1906 noin kello 17 aikaan Viaporin kapinan ollessa käynnissä. Tsaarille uskolliset upseerit tulittivat kapinallisten hallussa ollutta saarta kahdella kenttätykillä, jotka olivat 600 metrin päässä Santahaminan lounaiskärjessä Kiviarkun niemellä. Tykeillä ammuttiin iltapäivän aikana kuusi laukausta, joista viimeinen osui tilapäisenä mustaruutivarastona toimineen Viaporin merilinnoituksen sähkömiinakentän voimalaitosrakennuksen avoinna olleeseen oviaukkoon räjäyttäen noin 50 000 kiloa ruutia. Voimalaitosrakennuksessa sijaitsivat polttomoottorigeneraattorit, joilla tuotettiin sähkövirtaa sähkömiinakenttien aktivointia varten. Rakennuksen katto ja seinät olivat puolitoista metriä paksua betonia ja rakennukseen pääsi vain pienestä panssariovesta, joka oli kuitenkin jäänyt auki. Räjähdyksessä sai surmansa useita kymmeniä henkilöitä.
Saarella oli noin 150 suomalaista punakaartilaista jotka oli tuotu sinne laivalla Hietalahdesta suojaamaan kapinallisten selustaa hallituksen joukoilta. Räjähdyksen tapahtuessa he olivat ruokailemassa kasarmissa eikä tiedetä kuinka moni heistä sai räjähdyksessä surmansa. Henkiin jääneet pakenivat saarelta viereiseen Vallisaareen tai sitten veneillä ja uimalla mantereelle ja moni heistä hukkui tässä vaiheessa. Räjähdyksen paineaalto aiheutti vahinkoja myös Helsingissä rikkoen muun muassa ikkunoita. Räjähdys saattoi vaikuttaa myös Viaporin kapinan kukistumiseen heikentäessään kapinallisten taistelutahtoa.
Mani (mytologia)
Mani on useiden Brasilian intiaanikansojen mytologiassa kulttuuriheeros, joka takasi kansalleen ravinnonsaannin. Hän kertoi, että vuoden kuluttua hänen kuolemastaan ihmiset löytäisivät aarteen. Lupaus toteutui, kun ihmiset ottivat käyttöönsä maniokin, intiaanien tärkeimmän ravintokasvin.
Angolan presidentti
Angolan tasavallan presidentti on Angolan valtionpäämies, sekä maan hallituksen päämies. Vuoden 2010 perustuslain mukaan pääministeriin virkaa ei ole ja presidentillä on toimeenpanovalta. Presidentti on Angolan asevoimien ylipäällikkö. Agostinho Neto oli Angolan ensimmäinen presidentti.
The Rookie (televisiosarja)
The Rookie on yhdysvaltalainen Alexi Hawleyn luoma rikos–draamasarja. Sarjan esittäminen alkoi ABC:n kanavalla 16. lokakuuta 2018.
Tositapahtumiin pohjautuvan sarjan päähenkilöä John Nolania esittää Nathan Fillion.
ABC tilasi "The Rookie" sarjan 26. lokakuuta 2017. Samalla sarjan päärooliin valittiin Nathan Fillion. Tammikuussa 2018 Liz Friedlander kiinnitettiin pilottijakson ohjaajaksi ja sen kuvaukset alkoivat maaliskuussa Los Angelesissa.
Vuoden 2018 helmikuussa sarjaan kiinnitettiin näyttelijät Afton Williamson, Eric Winter, Melissa O’Neil, Richard T. Jones, Titus Makin, Alyssa Diaz ja Mercedes Mason.
Marraskuussa 2018 ABC vahvisti laajentaneensa sarjan ensimmäisen kauden tilausta 20. jakson mittaiseksi.
João Lourenço
João Manuel Gonçalves Lourenço (s. 5. maaliskuuta 1954 Lobito) on angolalainen poltiikko. Hänestä tuli maan 3. presidentti 26. syyskuuta 2017. Vuosina 2014-2017 hän toimi kansallisen puolustuksen ministerinä. Vuodesta 2016 hän on toiminut MPLA -puolueen varapresidenttinä. Hän oli puolueen pääsihteeri 1998-2003.
Lourenço syntyi Lobiton satamakaupungissa vaatimattomiin oloihin. Hän oli 21-vuotias maan itsenäistyessä. Hän liittyi marksilaiseen MPLA:han, joka kävi veristä sisällissotaa kahta muuta vapaustusliikettä, UNITAa ja FNLA:ta vastaan. Lourenço sai sotilaskoulutusta kuubalaisilta, ja opiskeli historiaa Neuvostoliitossa. Angolaan palattuaan hän nousi kenraaliksi ja sai hyvän aseman puolueen organisaatiossa.
Lourenço nousi maata 38 vuotta hallinneen José Eduardo dos Santosin seuraajaksi MPLA-puolueen tuella. Hän erehtyi pyrkimään ehdokkaaksi jo 2003, kun Santos ensimmäisen kerran leikitteli ajatuksella vallasta luopumisesta. Lourenço joutui vuosiksi epäsuosioon, mutta kelpasi jälleen 2016. Puolueen tuki oli vankka, ja koska se hallitsee maan taloutta ja mediaa, opposition ehdokkaat jäivät täysin Lourencon kampanjan varjoon.
Moje zlato
Moje zlato on serbialaisen pop-folk-laulaja Milica Todorović single, joka julkaistiin 2014.
Aurobindo Pharma
Aurobindo Pharma Ltd. on vuonna 1986 perustettu intialainen lääketeollisuusyritys. Hyderabadista käsin toimiva yritys työllistää yli 16 000 henkeä (2017). Yhtiön tuotteita myydään noin 150 maahan, mukaan luettuna Euroopan unioni ja Yhdysvallat.
Yrityksen perustivat P.V. Ramaprasad Reddy, K. Nityananda Reddy ja pieni joukko alan ammattilaisia vuonna 1986. Yhtiön operatiivinen toiminta alkoi 1988-89 yhdellä semisynteettisen penisilliinin (SSP) valmistukseen keskittyneellä tuotantolaitoksella Pondicherryssä. Vuonna 1995 yhtiön osake listattiin Intian molempiin pääpörsseihin BSE ja NSE). Maaliskuussa 2017 yhtiön tuotevalikoima käsitti jo noin 430 eri nimikettä.
Liikevaihdoltaan ja markkina-arvoltaan yhtiö lukeutui vuoden 2017 alussa Intian viiden suurimman lääkevalmistajan joukkoon. Tilikaudella 2016-2017 yhtiön liikevaihto oli 150,899 miljardia Intian rupiaa (INR). Liikevaihdosta 88 prosenttia oli peräisin Intian ulkopuolelle suuntautuneesta kansainvälisestä liiketoiminnasta. Saman tilikauden EBITDA oli 34,343 miljardia INR. Toukokuun 2018 alussa Aurobindo Pharma kuului markkina-arvoltaan Bombayn pörssin 100 suurimman yhtiön joukkoon.
Yhtiöllä oli maaliskuussa 2017 Intiassa 19, Yhdysvalloissa kolme ja Brasiliassa yksi tuotantolaitosta. Lisäksi yhtiöllä oli seitsemän tutkimus- ja tuotekehitysyksikköä, joista viisi Intiassa ja kaksi Yhdysvalloissa.
Suuria intialaisia lääketeollisuus- tai bioteknologiayhtiöitä ovat myös (BSE:n top-100 -listalta yhtiön markkina-arvon mukaan; tai muun lähteen perusteella)