hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mustaleski (lintu)
Mustaleski ("Vidua funerea") on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustaleskeä tavataan Eteläisessä Afrikassa ja Itä-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Trevoc
Trevoc Oy on suomalainen turvallisuusalan yhtiö. Se on erikoistunut viranomaisten tekemään tekniseen kuunteluun, katseluun ja seurantaan. Yritys on ollut julkisuudessa sen epäillyistä yhteyksistä rikoskokonaisuuteen, johon liittyvät Helsingin huumepoliisin päällikkö Jari Aarnio ja rikollisjärjestö United Brotherhoodin johtaja.
Trevocin tuotteita ovat seurantalähettimet ja tekniseen seurantaan suunnitellut valvomojärjestelmät, sekä tosiaikaiseen laillisuusvalvontaan liittyvät mekanismit.
Trevoc on vuodesta 2008 tutkinut ja kehittänyt yhdessä ammattikorkeakoulujen ja yliopistojen kanssa salaisten pakkokeinojen käytön valvontaa (miten valvoa valvojia). Sen perustajajäsenet ovat julkaisseet aiheesta konferenssipapereita.
Mustasiipileski
Mustasiipileski ("Vidua codringtoni") on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustasiipileskeä tavataan Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Martti Kormano
Martti Kormano (30. joulukuuta 1941 Savonlinna – 5. marraskuuta 2013) oli johtavia suomalaisia radiologeja. Hän suoritti ylioppilastutkinnon 1960 ja väitteli tohtoriksi 1967. Radiologian erikoislääkärin tutkinnon hän suoritti 1972. Hän toimi Turussa diagnostisen radiologian apulaisprofessorina jo 1960-luvulta, professorina 1985 alkaen. Hän oli varsin tuottelias kirjoittaen yli 200 tieteellistä julkaisua. Hän johti magneettikuvauksen ja tietokonetomografian tutkimusta Suomessa. Myös röntgenkuvien digitaalinen siirto on Suomessa lähtenyt käyntiin hänen aloitteestaan. Hän toimi välillä myös vierailevana professorina Rochesterin ja Chicagon yliopistoissa Yhdysvalloissa.
Daniel Edvard Duncker
Daniel Joakim Edvard Duncker (4. tammikuuta 1835 Artjärvi – 24. kesäkuuta 1894 Helsinki) oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Dunckerin vanhemmat olivat tilanomistaja Gustaf Duncker ja Anna Elisabeth Poppius. Oopperalaulaja Elis Duncker (1844–1876) oli hänen veljensä. Hän tuli filosofian kandidaatiksi 1860, opiskeli maataloutta Ruotsissa ja ryhtyi viljelemään perintötilaansa 1863. Tila palkittiin vuoden 1881 yleisessä maatalousnäyttelyssä kultamitalilla. Duncker oli tunnettu myös hevosten kasvattajana. Hän osallistui useisiin valtion komiteoihin, toimi Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran puheenjohtajana 1886–1888 ja oli kotikuntansa Artjärven kunnalliselämän vaikuttaja 1870-luvulta lähtien. Duncker osallistui säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyn edustajana vuosina 1872, 1877, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894 eli seitsemän kertaa. Vuosien 1877–1891 aikana pidetyillä valtiopäivillä hän toimi säätynsä varapuhemiehenä. Duncker tunnettiin maltillisena ja varsinkin kielikysymyksissä liberaalina valtiopäivämiehenä, joskin hänen tiedetään vastustaneen muun muassa koulupakkoa, työväensuojelua ja raittiusasiaa.
Dunckerin puoliso vuodesta 1865 oli Fredrika Wilhelmina Sofia Sneckenström (k. 1882).
Radio Patmos
Radio Patmos on suomalainen kristillinen radiokanava, jonka omistaa Patmos Lähetyssäätiö. Radio Patmos kuuluu internetissä sekä pitkä- ja lyhytaikaisilla toimiluvilla radiossa. Pitkäaikainen ohjelmistolupa on voimassa 1. lokakuuta 2016 alkaen. Ohjelmistolupa on voimassa vuoden 2019 loppuun. Lyhytaikainen lupa on voimassa 1.10.2016 - 31.12.2016.
Radio Patmos on ei-kaupallinen kanava eli se ei myy ohjelma- tai mainosaikaa ja toimii lahjoitusvaroin. Kanavalla on Helsingin Sörnäisissä syksyllä 2013 rakennettu moderni digitaalinen studio ja lähettämö.
Kanavan ohjelmisto koostuu ajankohtaisesta hengellisistä ohjelmista, haastatteluista, paneelikeskusteluista, raamattuopetuksesta ja musiikista. Kanavan muita vakioaiheita ovat lähetystyö ja Israel.Radio Patmos on kuunneltavissa 1. lokakuuta 2016 alkaen pysyvillä toimiluvilla vuoden 2019 loppuun saakka seuraavilla taajuuksilla:
Radio Patmos on kuunneltavissa 1.10.2016 - 31.12.2016 lyhytaikaisilla toimiluvilla seuraavilla taajuuksilla: 
Aiemmin kanava on kuulunut tilapäisillä radioluvilla mm. Eurajoella, Helsingissä, Hollolassa, Hyvinkäällä, Hämeenlinnassa, Joensuussa, Jyväskylässä, Kaarinassa, Kokkolassa, Kouvolassa, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Lapualla, Porvoossa ja Ylöjärvellä.
Lapinnevan rautatieasema
Lapinnevan rautatieasema (lyhenne Lpn) Parkanon Lapinnevan kylässä Pirkanmaalla on entinen rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla.
Lapinnevan laiturivaihde avattiin vuonna 1935 sorakuopan ja turvesuon käyttöön. Asemarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Thure Hellström. Liikennepaikan ympäristöön syntyi asutuskeskus, josta ei kuitenkaan muodostunut varsinaista taajamaa.
Lapinneva muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1968, henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1981 ja tavaraliikenne vuonna 1999. Radalla kulkee vain satunnaisesti sotilasjunia Parkanon ja Niinisalon välillä. Asemarakennus on nykyisin yksityisomistuksessa.
Lähimmät liikennepaikat samalla rataosalla ovat olleet Jokiharjun seisake viisi kilometriä itään Parkanon suuntaan ja Pihnarin seisake kuusi kilometriä länteen Porin suuntaan.
Ranka
Ranka voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Urin zikkurat
Urin zikkurat eli "Urin suuri zikkurrat" on hienoin säilynyt sumerilaisen uskonnollisen arkkitehtuurin edustaja. Urin tapaan kaikissa suurissa sumerilaiskaupungeissa oli tällainen porraspyramidin muotoinen temppeli. Urin zikkurat on peräisin noin vuodelta 2000 eaa. Sana zikkurat tulee akkadin kielen ilmaisusta "ziqqurratu", joka tarkoittaa vuoren huippua.
Urin zikkurat rakennettiin kuunjumala Nannan kunniaksi. Sitä pidettiin yhdyssiteenä taivaan ja maan välillä, ja se oli vilkas uskonnollisen elämän keskus. Jumalan uskottiin laskeutuvan zikkuratin ylimmän kerroksen temppeliin.
Rakennus on tehty umpinaiseksi ilmastointiaukkoja lukuun ottamatta. Mittasuhteet ovat tarkkoja, koska matemaattinen tarkkuus oli mesopotamialaisille arkkitehdeille tärkeää. Rakennusmateriaali on savitiili, ja puupalkit vahvistavat rakennetta. Ulkopintaa peittää 2,5 metriä paksu verhoilu, joka on poltettua tiiltä. Laastina on vesitiivistä bitumia. Pyramidin huipulle johtavat useat leveät portaat. Keskimmäinen portaikko oli luultavasti tarkoitettu vain uskonnollisille juhlakulkueille, ja muut portaat olivat arkikäyttöön. Rakennuksessa on ollut jopa keittiö, koska uskonnollisiin menoihin kuului ruoan uhraamista.
Rakennuksen arvellaan säästyneen, koska alue autioitui Eufratin uoman siiryttyä toiseen paikkaan.
Euphausiidae
Euphausiidae on yksi kahdesta krillien lahkoon kuuluvasta äyriäisheimosta. Toisin kuin yksilajisen Bentheuphausiidaen, tämän heimon krilleillä on valoelin, jonka avulla ne hohtavat pimeässä.
Kaupallisen kalastuksen takia heimon tunnetuimmat lajit ovat etelänkrilli ("Euphausia superba"), tyynenmerenkrilli ("Euphausia pacifica") ja norjankrilli ("Meganyctiphanes norvegica").
Joitakin heimon lajeja tavataan Galápagossaarilla. Heimon lajeja esiintyy myös Pohjois-Atlantilla ja Etelämannerta ympäröivillä merillä. Joitakin lajeja esiintyy myös Välimerellä.
Hopsin
Hopsin (oikealta nimeltään Marcus Jamal Hopson, s. 18. heinäkuuta 1985) on amerikkalainen rap-artisti ja tuottaja. Vuonna 2009 hän perusti oman levy-yhtiönsä nimeltä Funk Volume. Hän jätti yhtiön vuonna 2016 ja perusti uuden yhtiön Undercover Prodigy. Hopsin erottuu muista tyylisuuntansa artisteista käyttämällä esiintyessään värikkäitä piilolinssejä.
17. joulukuuta 2014 Hopsín ilmoitti lopettavansa uransa ja muuttavansa Australiaan, mutta noin viikkoa myöhemmin artisti raportoi tämän olleen vain huumorimielessä tehty vedätys fanien päänmenoksi ja jatkavansa uraansa tavalliseen tapaan.
Toisin kuin useimmat genrensä kollegat, Hopsin ei käytä mitään päihteitä ja kertoo nauttivansa enemmän skeittauksesta ja urheilusta.
Aarno Liuksiala
Aarno Elias Liuksiala (7. huhtikuuta 1903 Helsinki – 30. huhtikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen ylimetsänhoitaja, pilapiirtäjä ja sarjakuvien tekijä.
Liuksiala kuului tunnettuun Meurman–Liuksiala-sukuun, hänen isoisänsä oli valtiomies Agathon Meurman. Liuksialan vanhemmat olivat lehtori Werner Elias Liuksiala (Meurman) ja Klaara Elida Leistén. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin maanviljelyslyseosta 1921 ja valmistui metsänhoitajaksi 1925. Hän työskenteli aluksi metsänhoitajana Suojärven ja Lieksan hoitoalueissa sekä Metsätieteellisen tutkimuslaitoksen kokeiluhoitoalueissa. Pääuransa Liuksiala loi vuodesta 1934 keskusmetsäseura Tapion palveluksessa. Hän toimi "Metsälehden" toimitussihteerinä, vastaavana toimittajana ja kuvittajana vuoteen 1969, jolloin jäi eläkkeelle.
Liuksiala osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Talvisodassa hän palveli Turun laivastoasemalla ja jatkosodassa Hangon rintamalla, Valkjärven metsätalousupseerina sekä Kansanhuoltoministeriön puu- ja polttoaineosaston osastosihteerinä.
Liuksiala oli itseoppinut piirtäjä, joka teki suuren määrän vaakunoita, yritysten ja järjestöjen tunnusmerkkejä, exlibriksiä, julisteita, kirjankuvituksia, postikortteja yms. Hän piirsi karikatyyrejä monien järjestöjen ja yritysten merkkihenkilöistä. Liuksiala aloitti piirtämisen jo 1920-luvulla "Uuteen Suomeen" sekä Veli Giovannin julkaisemaan "Pilajutut"-lehteen. "Metsälehteen" Liuksiala loi sarjakuvahahmoja kuten Metsä-Eemeli, Suurmöhlääjä Pöllinen ja Hoppu-Heikki. Ideat näihin sarjakuviin tulivat usein lehden lukijoilta.
Liuksiala käsikirjoitti ja ohjasi eräitä metsäteollisuuteen liittyviä mainos- ja opetuselokuvia, kuten "Koko kansan asia" (1949), "Siemenestä tukkipuuksi" (1951) sekä "Metsä-Eemeli ja Pöllinen" (1955).Taiteilijan satavuotisjuhlan, Metsäkustannuksen 50-vuotisjuhlan ja Metsämuseo Luston kymmenvuotisjuhlan kunniaksi julkaistiin vuonna 2003 metsämuseon amanuenssi Pekka Virtasen tekemä elämäkertateos Aarno Liuksialasta, nimeltä "Kynä käy".
Dmitri Japarov
Dmitri Semjonovitš Japаrov (, s. 1. tammikuuta 1986 Možga) on venäläinen maastohiihtäjä.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Japarov sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 13:nneksi ja 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän hiihti ensimmäisen osuuden Venäjän hopeaa voittaneessa joukkueessa ja oli kuudestoista perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä.
Maailmancupissa Japarov on kuulunut voittajajoukkueeseen kaudella 2012–2013 Sotšin perinteisen hiihtotavan joukkuesprintissä ja kaudella 2013–2014 Lillehammerin 4 × 7,5 kilometrin viestissä. Paras henkilökohtainen sijoitus maailmancupissa hänellä on kaudella 2013–2014 Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan neljäs sija.
Ohjausvaunu
Ohjausvaunu on junaan liitettävä vaunu, jonka toisessa päässä on ohjaamo, mutta jossa ei ole vetokoneistoa. Ohjausvaunun tarkoitus on nopeuttaa toimintoja pääteasemilla, kun veturia ei tarvitse siirtää junan päästä toiseen. Junaa voidaan ohjata ohjausvaunusta käsin, jolloin veturi työntää junaa vaunuletkan perältä.
Ohjausvaunuja on ollut Suomessa käytössä perinteisesti lähiliikenteen junissa, joissa kahden vaunun yhdistelmistä vain toinen on vetävä. Nykyaikaista kaukoliikennettä varten VR-Yhtymä on tilannut Transtechiltä käyttöönsä ohjausvaunuja myös InterCity-juniin. Vaunuista käytetään merkintää (litteraa) Edo. Vaunuja tilattiin aluksi 12 ja niitä on otettu käyttöön vuodesta 2013 alkaen.
Broder Andersson Rålamb
Broder "Bror" Andersson Rålamb (1568–1647) oli ruotsalainen kamarineuvos, asessori ja maaherra. Hän toimi muun muassa Turun hovioikeuden presidenttinä sekä Turun ja Porin läänin ensimmäisenä maaherrana.
Upplannissa syntynyt Rålamb oli kartanonherra, jonka kuningas Kaarle IX nimitti kamarineuvokseksi vuonna 1613. Vuosina 1622–1624 hän toimi käskynhaltijana Närken ja Värmlannin maakunnissa ja 1624–1627 Västmanlandissa, jonka jälkeen Rålamb nimitettiin Svean hovioikeuden asessoriksi ja varapuheenjohtajaksi. Vuonna 1630 Rålambista tuli Turun hovioikeuden presidentti ja neljää vuotta myöhemmin hän aloitti Turun ja Porin läänin ensimmäisenä maaherrana, jota tehtävää Rålamb hoiti vuoteen 1637 saakka. Hän kuoli syntymäpaikassaan Bro kartanossa vuonna 1647.
Chosun Ilbo
Chosun Ilbo () on Etelä-Koreassa julkaistava sanomalehti. 2,2 miljoonan kappaleen levikillään se kuuluu maansa merkittävimpiin tiedotusvälineisiin. Lehti toimittaa myös Chosun.com:ia, joka julkaisee uutisia koreaksi, englanniksi, kiinaksi ja japaniksi. Se on Etelä-Korean luetuin uutissivusto. Chosun Ilbo omistaa myös kaapeliverkossa näkyvän Chosun Broadcasting Company -televisiokanavan.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1994–1995
Kausi 1994–1995 oli 55. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Kouvot. UU-Korihait voitti hopeaa ja Torpan Pojat pronssia. Runkosarja pelattiin kahdessa lohkossa, itälohkon voitti Kouvot ja länsilohkon Torpan Pojat.
Vasil Radoslavov
Vasil Hristov Radoslavov (27. heinäkuuta 1854 Lovetš – 21. lokakuuta 1929 Berliini, Saksa) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi Bulgarian pääministerinä vuosina 1886–1887 ja 1913–1918. Hän oli pääministerinä myös lähes koko ensimmäisen maailmansodan ajan.
Radoslavov opiskeli lakia Heidelbergin yliopistossa Saksassa ja valmistui vuonna 1882. Hänet valittiin jo seuraavana vuonna Bulgarian parlamenttiin ja vuosina 1884–1886 hän toimi oikeusministerinä Petko Karavelovin sekä Kliment Tărnovskin hallituksissa. Vuosina 1886–1887 hän toimi itse pääministerinä. Ferdinand I:n valtaistuimelle nousun jälkeen Radoslavovista tuli venäläisvastaisen liberaalipuolueen johtaja ja Stefan Stambolovin vastustaja. Stambolovin hallituksen kaaduttua hän toimi 1894 uudelleen oikeusministerinä ja 1899–1901 sisäministerinä. Sekaannuttuaan korruptioon Radoslavov tuomittiin vuonna 1901 oikeudessa valtion edun vastaisista liiketomista erään rautatieyhtiön kanssa. Sen jälkeen hän oli sivussa vallasta aina vuoteen 1913.
Toisen Balkanin sodan jälkeen kuningas Ferdinand nimitti Radoslavovin heinäkuussa 1913 uudelleen pääministeriksi, sillä kuningas kannatti nyt hänen saksalaismyönteistä ja venäläisvastaista politiikkaansa. Radoslavovin johdolla Bulgaria läheni keskusvaltoja ja hyväksyi kesällä 1914 merkittävän saksalais-itävaltalaisen valtiolainan, mutta pysytteli maailmansodan ensimmäisen vuoden ajan puolueettomana. Taitavasti Radoslavov sai ympärysvallat vakuutettua vilpittömyydestään, kunnes Bulgaria syyskuussa 1915 julisti hänen ja kuningas Ferdinandin suunnitelmien mukaisesti sodan. Bulgarian sotaanliittyminen johti Serbian kukistumiseen, mutta sen jälkeen Saksa vaati Bulgarialta yhä kasvavaa panosta omiin operaatioihinsa. Syksyllä 1916 Bulgaria joutui liittymään myös sotatoimiin Romaniaa vastaan. Sodan rasitukset ja elintarvikepula johtivat siihen, että Radoslavovin hallitus menetti pian parlamentin ja kansalaisten tuen. Hän pysyi kuitenkin vallassa viimeiseen sotavuoteen asti.
Radoslavov menetti lopullisesti suosionsa toukokuussa 1918, jolloin tulivat julkisuuteen Romanian kanssa solmitun Bukarestin rauhansopimuksen ehdot, jotka hyödyttivät lähinnä Saksaa. Ferdinand I pakotti Radoslavovin väistymään ja nimitti kesäkuussa 1918 uudeksi pääministeriksi Aleksandăr Malinovin. Bulgarian hävittyä sodan Radoslavov pakeni lokakuun alussa Berliiniin. Vuonna 1922 Aleksandăr Stambolijskin hallitus sääti lain ”kansalliseen onnettomuuteen syyllisten tuomitsemisesta”, jonka nojalla Radoslavov tuomittiin poissaolevana kuolemaan. Hänet armahdettiin 1929, mutta hän kuoli samana vuonna asuessaan yhä maanpaossa.
Ana Konjuh
Ana Konjuh (s. 27. joulukuuta 1997 Dubrovnik) on kroatialainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 55 kesäkuussa 2015. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä.
Konjuh saavutti vuonna 2013 tyttöjen kaksinpelimestaruuden Australian avoimissa voitettuaan loppuottelussa Kateřina Siniakován. Hän voitti myös nelinpeliturnauksen Carol Zhaon kanssa. Kesäkuussa 2013 hän voitti Montpellier’n ITF-turnauksen kaksinpelissä. Syyskuussa hän saavutti tyttöjen kaksinpelimestaruuden Yhdysvaltain avoimissa voitettuaan loppuottelussa Tornado Alicia Blackin. WTA-turnaukseen Konjuh osallistui ensimmäisen kerran Aucklandissa tammikuussa 2013, kun hän pelasi ASB Classic -turnauksessa. Hän voitti turnauksen ensimmäisellä kierroksella ykköseksi sijoitetun Roberta Vincin.
Tammikuussa 2014 Konjuh osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Australian avoimissa, jossa hän hävisi kuitenkin avauskierroksen ottelunsa. Vuonna 2015 Konjuh saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa Nottinghamissa.
Luettelo televisiosarjan Hannibal jaksoista
"Hannibal" on yhdysvaltalainen psykologinen jännityssarja, jonka on kehittänyt Bryan Fuller. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 4. huhtikuuta 2013. "Hannibal" perustuu Thomas Harrisin "Punainen lohikäärme" -romaanin hahmoihin.
Uuden-Seelannin pääministeri
Uuden-Seelannin pääministeri (engl. Prime Minister of New Zealand, maoriksi Te Pirimia o Aotearoa) on Uuden-Seelannin hallituksen johtaja ja ylin vallankäyttäjä. Uusi-Seelanti on Kansainyhteisön sisäpiirin jäsen, joten Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki on maan muodollinen valtionpäämies, mutta ylin todellinen poliittinen valta on maan omalla pääministerillä. Pääministerin nimittää kenraalikuvernööri. Yhden pääministerin pääministerikauden pituutta ei ole rajoitettu, vaan sama henkilö voi toimia pääministerinä niin kauan kuin nauttii parlamentin kannatusta.
Pääministerinä on ollut 26. lokakuuta 2017 lähtien Jacinda Ardern, joka jäänee kuuden viikon äitiyslomalle kesäkuussa 2018. Häntä sijaistaa toista hallituspuoluetta, oikeistopopulistista New Zealand First -puoluetta johtava Winston Peters.
Charles Leconte de Lisle
Charles Marie René Leconte de Lisle (22. lokakuuta 1818 Saint-Paul, Île Bourbonn – 17. heinäkuuta 1894 Voisins, Ranska) oli ranskalainen runoilija, joka syntyi Intian valtameren Réunionin saarella Madagaskarin ja Intian puolivälissä.
Hän toi runouteen tieteen eli positivismin, mitä ei aikanaan hyväksytty. Hänen runonsa olivat aiheeltaan kreikkalaisia ja intialaisia, mutta joukossa on yksi suomalaisaiheinen, nimeltään "Runoia". Enemmälti kiinnostusta häneen heräsi vasta 1930-luvulta alkaen aina 1970-luvulle. Hän oli eksistentialismin edelläkävijänä. Hän käsitteli aiheitaan objektiivisesti ja etäännytti ne itsestään ja oli hyvin kurinalainen.
Leconte de Lisle oli pessimisti, mutta ei runojensa kautta tuonut esiin ahdistuksensa perussyytä, ja häntä pidettiin omana aikanaan kylmänä, virtuoosina ja muotoon keskittyvänä runoilijana. Hän palvoi kauneutta, kuten häntä suomentanut Kaarlo Sarkiakin, joka on sanonut saaneensa häneltä paljon vaikutteita. Hän oli perehtynyt Intian uskontoihin ja piti ihmiselämää tragediana. Rakkaus on Leconte de Lislelle pelkkää harhaa, ja onnellisia ovat vain kuolleet. Mutta kauneus oli hänelle korkein idea, tosin Sarkian elämäkerran kirjoittanut Aune Hiisku sanoo että jää hämäräksi, mitä kaikkea Leconte de Lislen kauneuden ideaan sisältyy.
Leconte de Lisle arvosti runon musiikillisuutta ja melodisuutta, hän käytti sisäriimejä ja alkusointuja niitä luodakseen.
Leconte de Lisle vaikutti hyvin merkittävästi Sarkiaan, mutta Sarkia ei kuitenkaan ollut hänen jäljittelijänsä. Heidän eronsa pessimismissä oli, että Sarkia ei etäännyttänyt aiheita itsestään, vaan kuvasi runoissaan omaa tuskaansa.Leconte de Lislen runojen suomennoksia on julkaistu seuraavissa teoksissa:
Peltoleski
Peltoleski ("Vidua wilsoni") on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Peltoleskeä tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Knut Lilliehöök
Knut Lilliehöök af Fårdala (1603–1664) oli ruotsalainen virkamies, sotilas ja maaherra.
Boxholmissa sijainneen Ingemarstorpin kartanon omistanut Lilliehöök toimi muun muassa oikeusneuvoksena Upplannissa sekä ratsumestarina Länsi-Götanmaan ratsuväkirykmentissä, ennen kuin hänet nimitettiin Turun läänin maaherraksi vuonna 1642. Lilliehöök oli tehtävässä vuoteen 1646 saakka, jonka jälkeen hän jatkoi vielä 1646–1648 viiden vuoden tauon jälkeen uudelleen muodostetun Turun ja Porin läänin maaherrana.
Antero Vesa
Antero Kalevi Vesa (s. 4. elokuuta 1945 Tampere) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Pispalan Tarmon kasvatti Vesa edusti Tampereen Pyrintöä miesten SM-sarjassa vuosien 1964–1970 välisellä ajalla neljä kautta. Tarmossa hän pelasi pääsarjassa kolme kautta vuosina 1973–1976. Vuonna 1969 Vesa voitti Pyrinnössä Suomen cupin.
Vesa Haapaniemi
Vesa Haapaniemi (s. 31. maaliskuuta 1941) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Haapaniemi edusti Pyrintöä miesten SM-sarjassa vuosien 1960–1970 välillä yhteensä kuudella kaudella. Vuonna 1969 hän voitti Pyrinnössä Suomen cupin. Hän pelasi yhden A-nuorten maaottelun.
Haapaniemi on työskennellyt musiikin parissa. Hän oli ollut harjoittelemassa sivutoimisena lukkarina vanhassa Pispalan kirkossa 1. huhtikuuta 1968 myöhään illalla seuraavan päivän kynttilänpäivän radiojumalanpalvelusta varten, mutta kirkko oli palanut seuraavana yönä Pispalan uittotunnelin rakennustöiden aiheutettua oikosulun kirkon sähköjohtoihin.
Reijo Rautajoki
Reijo Eero Rautajoki (s. 15. lokakuuta 1946 Kajaani) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Rautajoki edusti Pyrintöä miesten SM-sarjassa vuosien 1965–1970 välillä yhteensä kolmella kaudella. Vuonna 1969 hän voitti Pyrinnössä Suomen cupin. Kaudella 1970–1971 Rautajoki edusti Helsingin NMKY:tä, jossa saavutti SM-pronssia ja cup-hopeaa. Seuranneet kaksi kautta Rautajoki edusti Pispalan Tarmoa ja tämän jälkeen kolme kautta Panttereita, jossa saavutti SM-hopeaa kaudella 1973–1974.
Huhtamon kirkko
Huhtamon kirkko on Huittisten Huhtamossa sijaitseva Ilmari Launiksen suunnittelema kirkko. Kirkko valmistui 1928 ja vihittiin käyttöön 20.1.1929. Kirkon Jeesusta Getsemanessa esittävän alttaritaulun on maalannut Leo Frang-Pahlama. Nykyisin kirkossa on jumalanpalveluksia noin kolmen viikon välein sekä lisäksi kirkollisia toimituksia ja kirkkokonsertteja. Jouluaamun jumalanpalvelus kirkossa on perinteiseen tapaan aamuviideltä.
Kylälle alettiin kaivata omaa uskonnollista kokoontumistilaa jo 1900-luvun alussa, sillä matka Huittisten kirkkoon oli pitkä ja vaivalloinen. 1911 olikin määrä alkaa valmistella rukoushuoneen rakentamista, mutta maan sekava tilanne siirsi aikeen myöhemmäksi. 1927 asia tuli uudelleen ajankohtaiseksi ja päätettiin rakentaa kylälle oma kirkko.
Kirkon tärkeyttä kyläläisille osoittaa muun muassa lahjoitusten määrä. Aikanaan saatiin lahjoituksina kirkon tontti sekä puolet rakentamiskustannuksista. Myöhemmin on lahjoitettu mm. ehtoolliskalustot ja -pikarit, krusifiksi alttarille ja runsaasti rahalahjoituksia.
Kirkon vieressä on hautausmaa, jonne on vuosien saatossa haudattu noin 650 vainajaa. Joukossa on 26 huhtamolaista sankarivainajaa. Sankaripatsaan muistomerkin on suunnitellut huittislainen kuvanveistäjä Lauri Leppänen.
Coventryn tuomiokirkko
Coventryn tuomiokirkko () on Englannin kirkon Coventryn hiippakunnan katedraali, joka sijaitsee Coventryssä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaupungissa on ollut kolme katedraalia, joista ensimmäisestä on vain rauniot jäljellä. Toinen tuhoutui toisen maailman­sodan pommituksissa, ja nykyinen rakennettiin vanhan raunioille.
Vanhin osa on krypta, joka on 1300-luvun alusta. Suurin osa kirkosta tuhoutui ilmapommituksessa marraskuussa 1940.
Brian Clifford
Brian Clifford (s. 30. syyskuuta 1970 Manhattan, New York) on yhdysvaltalais-irlantilainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Niagaran yliopistoa vuodet 1989–1993 edustanut Clifford pelasi urallaan espanjalaisten Liga ACB -seurojen lisäksi Belgiassa, Portugalissa, Suomessa ja Saksassa. Vuonna 2002 Clifford saavutti Valencia BC:ssä Saporta Cupin hopeaa.
Joulukuussa 2003 Clifford siirtyi suomalaiseen Tampereen Pyrintöön. 1. helmikuuta 2004 Clifford teki Pyrbasketin historian ensimmäisen tripla-tuplan Espoon Honkaa vastaan: hänelle tilastoitiin ottelussa 16 pistettä, 14 levypalloa ja 13 koriin johtanutta syöttöä. Clifford pelasi Suomen-kaudellaan runkosarjassa 16,0 pisteen ja 11,9 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Hänen kolmen pisteen heittojen onnistumisprosenttinsa 47,9 oli sarjan paras.
Härmälän kirkko
Härmälän kirkko on Tampereen Härmälässä sijaitseva kirkko jonka rakennussuunnitelma perustui arkkitehtien Elma ja Erik Lindroosin vuonna 1939 suunnittelukilpailun voittaneeseen ehdotukseen. Aluksi paikalle valmistui 1949 pappila- ja seurakuntatalorakennukset. Elokuussa 1972 niiden yhteyteen valmistui kirkkosali. Vieressä oleva pylväsrakenteinen kellotapuli on vuodelta 1949. Alttariristin ovat toteuttaneet Ipi ja Pekka Pyhältö.
Kirkkovaltuusto teki päätöksen kirkon rakentamisesta Härmälään vuonna 1938, mutta se valmistui vasta 1972. Lentokentän läheisyyden vuoksi puolustuministeriö rajoitti kirkon maksimikorkeudeksi 12 metriä.
Erik von der Linde
Erik von der Linde (1611 – 18. tammikuuta 1666) oli ruotsalainen aatelinen ja maaherra. Hänen veljensä oli sotamarsalkka Lorens von der Linde (1610–1671).
Erik von der Linden toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuosina 1655–1666. Yhdessä puolisonsa Anna Leijonsköldin kanssa hän lahjoitti muun muassa alttarilaitteen Paraisten kirkkoon. Pariskunnan kaikki kolme lasta kuolivat jo muutaman vuoden ikäisinä.
Vuonna 2005 löydettiin von der Lindelle kuulunut entuudestaan tuntematon suomenkielinen virsikirja, "Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikirja", joka on painettu 1600-luvun puolivälissä. Arvokas kirja on nykyään Helsingin yliopiston kokoelmissa.
Kampin paloasema
Kampin paloasema oli arkkitehti Magnus Schjerfbeckin suunnittelema, Helsingin Kampintorin etelälaidalla sijainnut rakennus. Pieni, punatiilinen paloasema rakennettiin vuonna 1893. Vuoden 1906 Töölön asemakaavassa Kampin paloasemaa ympäröi pieni puistikko, mutta istutuksia ei koskaan toteutettu.
Paloasema oli käynyt tarpeettomaksi jo vuosia ennen sen purkamista, 1960-luvun alussa. Tämän jälkeen toria käytettiin pääasiassa pysäköintiin, kunnes se 1990-luvulla kunnostettiin. Nykyään Kampintorilla sijaitsee osa ruotsalaisen taiteilija Ernst Billgrenin 1990-luvulla tekemästä kaksiosaisesta taideteoksesta.
Neljänneskunta
Neljänneskunta () tarkoittaa Suomessa keskiajalla käytössä ollut hallintoaluetta. Hallintopitäjät jaettiin noin neljään neljänneskuntaan, jotka muodostuivat vielä pienemmistä kymmeneskunnista. Neljänneskunnissa ja kymmeneskunnissa toimineita virkamiehiä olivat neljännesmiehet (verokuntamiehet) ja kymmenesmiehet (lukumiehet).
Neljänneskuntia ei välttämättä ollut pitäjässä juuri neljä. Esimerkiksi Tavisalmella oli pitäjää perustettaessa vain kaksi neljänneskuntaa, Padasjoella puolestaan 1539 kolme neljänneskuntaa.
Harald Oxe
Harald Erik Oxe (14. joulukuuta 1628 Järpås – 1689) oli ruotsalainen aatelinen ja maaherra. Hän toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuosina 1666–1682 sekä lyhyen aikaa Viipurin ja Savonlinnan läänin maaherrana vuonna 1667.
Lidköpingin Järpåsissa syntynyt Oxe oli vuonna 1645 Magnus Gabriel De la Gardien mukana Ranskassa tämän toimiessa suurlähettiläänä. Ruotsiin palattuaan hän oli seremoniamestarina kuningatar Kristiinan ja kuningas Kaarle X Kustaan hoveissa. Lokakuussa 1666 Oxe nimitettiin Turun ja Porin läänin maaherraksi tehtävää väliaikaisesti hoitaneen Ernest Johann Creutzin seuraajaksi. Seuraavan vuoden maaliskuussa hänet siirrettiin Viipurin ja Savonlinnan läänin maaherraksi, mutta Oxe sai jo muutaman viikon kuluttua luvan palata vanhaan virkaansa Turkuun.
Harald Oxe avioitui vuonna 1671 myöskin Turun ja Porin maaherrana toimineen amiraali Lorentz Creutzin tyttären Elsan kanssa. Heidän kahdesta pojastaan vanhempi, 1674 syntynyt Lorentz Erik Oxe, joutui pakenemaan maasta vuonna 1691 tapettuaan erään rengin. Hän päätyi myöhemmin everstiksi ja kamariherraksi Pfalz-Neuburgin hallitsijan Kaarle III:n hoviin.
Oxe kuoli vuonna 1689 ja hänet haudattiin seuraavana keväänä Järpåsin kirkkoon.
Bronda
Brondinin kahvila eli Bronda oli Helsingin Eteläesplanadi 20:ssa vuosien ajan toiminut K. M. Brondinin leipomo- ja kahvilaliike, joka oli 1900-luvun alkupuolella kaupungin kuuluisimpia kahviloita. Koko Eteläesplanadin ja Korkeavuorenkadun kulmatalo tunnettiin sen mukaan ”Brondan talona”.
Ensimmäinen Brondan talo oli rakennettu 1840-luvulla. Brondin perusti kahvilansa siihen 1897. Vuonna 1910 sen paikalle rakennettiin Valter Jungin ja Emil Fabritiuksen suunnittelema uusi Brondan talo. Brondan kahvila oli varsinkin taiteilijoiden suosima ja eli kulta-aikaansa 1920–1930-luvuilla. Vakioasiakkaisiin kuuluivat muun muassa taidemaalarit Tyko Sallinen ja Jalmari Ruokokoski, kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen, kuvittaja Rudolf Koivu, kirjailijat Eino Leino, Joel Lehtonen, Uuno Kailas sekä tulenkantaja-ryhmän jäsenet. Kahvilan yläkerrassa 1950-luvulla kokoontunut modernien taiteilijoiden piiri tunnettiin Brondan vintin taiteilijaryhmänä.
Rakennuksessa toimi myös Helsingin ensimmäinen non-stop -elokuvateatteri Kitkat.
Brondan talo purettiin vuonna 1972, kun sen tuolloinen omistaja Kansallis-Osake-Pankki halusi tontille rakennuksen, jonka vuokratuotto olisi suurempi. Arkkitehti Keijo Petäjän suunnittelema uusi rakennus, Brondankulma, valmistui vuonna 1975.
Brondankulma
Brondankulma on Helsingin Kaartinkaupungissa Eteläesplanadin ja Korkeavuorenkadun risteyksessä sijaitseva vuonna 1975 valmistunut liike- ja toimistotalo. Kiinteistöosakeyhtiön nimi on Brondankulma.
Rakennus on saanut nimensä samalla paikalla aikaisemmin sijainneesta talosta, jonka toisessa kerroksessa toimi kulttuuriväen suosima kuuluisa Brondinin kahvila eli Bronda. Alkuperäinen Brondan talo purettiin vuonna 1972, kun sen silloinen omistaja Kansallis-Osake-Pankki halusi tontille suuremman vuokratuoton omaavan rakennuksen. Uusi, arkkitehti Keijo Petäjän suunnitelma rakennus valmistui vuonna 1975.
Pankkifuusion seurauksena talon omistajaksi tuli 1995 Merita. 2000­-luvun alkupuolella omistus vaihtui useita kertoja. Vuonna 2007 rakennus siirtyi Bronda Properties -nimisen ­yhtiön omistukseen, vuonna 2010 sen osti ING Real Estate Invstment Management. Yhdysvaltalaistaustainen CBRE Global Investors ­rahasto osti vuonna 2011 ING Real Estate Investment Managementin Euroopan ja Aasian toiminnot, jolloin rakennuksen omistaja vaihtui taas.. Vuonna 2014 omistajaksi tuli sveitsiläisten eläkeyhtiöiden rahasto, AFIAA Finland Bronda Holding Oy.
Eteläesplanadi 20:n rakennus on tarkoituksellinen ”sekä että” -ratkaisu, jossa on tavoiteltu rakennuksen ja ympäristön samanhenkisyyttä. Vain ajankohdille tyypilliset asenteet ja ajatustottumukset rajoittivat suunnittelijoiden valinnan vapautta. Esplanadin taloille tunnusomainen visuaalinen pehmeys johtuu katusivujen syvästä reliefivaikutuksesta, usein esiintyvistä kaariaiheista, yksityiskohtien pyöristyksistä ja pintakäsittelyn laadusta. Graniittiin verhottu kantava runko erottuu sellaisenaan lasiseinistä.
Kiinteistö käsittää kellarikerroksen, 2 liiketilakerrosta, 5 toimistokerrosta ja ullakkokerroksen.
Toimitilat ovat nykyisin muun muassa asianajotoimisto Hannes Snellmanin, Matti Wikbergin ja Tomi Björckin ravintola Brondan, Alkon ja päivittäistavarakauppa Siwan käytössä.
Rasoul Dehghan
Rasoul Dehghan (s. 26. joulukuuta 1962) on Iranissa syntynyt suomalainen painija ja paini­valmentaja. Hän voitti vuonna 1981 vapaapainissa Iranin mestaruus­kilpailuissa hopeaa ja vuonna 2003 SM-veteraani­kilpailuissa vapaa­painin 1. sijan.
Jakob Bure
Jakob Bure (1649 Skellefteå – 1709) oli ruotsalainen aatelinen ja virkamies, joka toimi Turun ja Porin läänin maaherrana. Hän kuului pohjoisruotsalaiseen Bure-sukuun.
Bure oli Vuorikollegion palveluksessa vuodesta 1673 lähtien toimien muun muassa asessorina. Vuonna 1698 hänet nimitettiin Turun ja Porin läänin maaherraksi, jota tehtävää Bure hoiti vuoteen 1706 saakka. Sen jälkeen hän toimi vielä Kopparbergin läänin maaherrana.
Otto Reinhold Yxkull
Otto Reinhold Yxkull (11. elokuuta 1670 Tallinna – 10. joulukuuta 1746 Turku) oli Ruotsissa aateloituun baltiansaksalaiseen Uexküllin sukuun kuulunut kenraalimajuri ja vapaaherra. Hän vaikutti Suomessa Suuren Pohjan sodan aikana karoliiniarmeijassa ja toimi myöhemmin myös Turun ja Porin läänin maaherrana.
Yxkull suuntautui isänsä tavoin jo nuorena sotilasuralle. Vuonna 1687 hänet ylennettiin kornetiksi Tiesenhausenin liivinmaalaisessa ratsuväkirykmentissä. Vuosina 1689–1692 Yxkull taisteli yhdeksänvuotisessa sodassa ranskalaisia vastaan. Suuren Pohjan sodan aikana hänet ylennettiin ensin kenraaliadjutantiksi ja myöhemmin vuonna 1711 Ykskull toimi yliluutnanttina Turun läänin jalkaväkirykmentissä ja vuodesta 1713 lähtien Turun ja Porin läänin ratsuväkirykmentissä. Joulukuussa 1717 hänet ylennettiin ratsuväen kenraalimajuriksi.
Yxkull osallistui muun muassa Suuren Pohjan sodan Suomessa päättäneeseen Napuen taisteluun Isossakyrössä vuonna 1714. Hän oli mukana myös Carl Gustaf Armfeltin johtamalla Trondheimin sotaretkellä, joka suuntautui vuonna 1718 Norjaan tarkoituksenaan valloittaa Trondheim.
Sotilasuransa jälkeen Yxkull toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuodesta 1722 lähtien aina kuolemaansa 1746 saakka. Hän osoitti tehtävässä taitavuutta etenkin elinkeinojen kehittäjänä. Hänet aateloitiin vapaaherraksi 1730. Yxkull oli naimisissa kahdesti saaden yhdeksän lasta, joista kahdeksan oli tyttöjä. Hänet on haudattu Turun tuomiokirkkoon.
Titicacanuikku
Titicacanuikku, aikaisemmalta nimeltään lyhytsiipiuikku ("Rollandia microptera") on uikkuihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan erittäin uhanalaisena Etelä-Amerikasta.
Titicacanuikku on uikuksi suurikokoinen ja voi kasvaa 28–45 cm pitkäksi. Yleisväritykseltään laji on tummanruskea. Päälaella on musta työhtö, kurkku, kaula, posket ja rinta ovat valkoiset ja niska on väriltään punaruskea. Selkä ja siivet ovat tumman punaruskeat ja vatsa on väriltään vaalea. Titicacanuikun nokka on teräväkärkinen ja keltainen. Nuoret linnut ovat väriltään aikuisia titicacanuikkuja harmaampia. Siivet ovat lyhyet ja lintu on lentokyvytön.
Titicacanuikkua tavataan Perun ja Bolivian altiplanolta. Suurin osa kannasta elää Titicacajärvellä, mutta lintuja tavataan myös etelämpää Uru Uru- ja Poopó-järviltä. Laji liikkuu tyypillisesti yksin tai pieninä ryhminä avoimilla järvenselillä. Titicacanuikun ravintoa ovat kalat, joita se saalistaa sukeltamalla. Noin 94 prosenttia linnun ravinnosta koostuu "Orestias"-suvun hammaskilleistä. Titicacanuikun lisääntymiskausi kestää läpi vuoden ja se rakentaa pesänsä "Schoenoplectus"-sarojen joukkoon.
Titicacanuikkukannan kooksi arvioidaan 1 600–2 000 yksilöä. Kantaa uhkaavat kalastajien verkot, joihin linnut sotkeutuvat ja hukkuvat sukeltaessaan ravintoa. Muita uhkia ovat järvien saastuminen kaivosteollisuuden kemikaalipäästöjen ja kaupunkien järveen kippaamien jätteiden takia. Myös järven pinnan luonnolliset vaihtelut ja invasiiviset järveen levinneet eksoottiset kalalajit voivat olla uhka titicacanuikulle.
Tiikerivalmuska
Tiikerivalmuka ("Tricholoma pardinum") eli pantterivalmuska on valmuskojen sukuun kuuluva laji. Se on myrkyllinen.
Lakin muoto on nuorempana kupera ja myöhemmin laakeampi ja reunat kääntyvät alaspäin. Lakissa on harmaita suomuja, jotka muodostavat kehämäisesti raidallisia kuvioita. Jalka on taspaksu. Jalka on valkoinen, kuten myös malto ja itiöpöly.
Tiikerivalmuska kasvaa ryhmissä. Sitä esiintyy sekametsissä.
Sachie Ishizu
Sachie Ishizu (s. 3. syyskuuta 1992 Tokio) on japanilainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 162 helmikuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.
Ishizu saavutti ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa Saitamassa elokuussa 2008. Vuonna 2010 Ishizu pääsi tyttöjen kaksinpelin loppuotteluun Wimbledonissa, jossa hän hävisi kuitenkin Kristýna Plíškoválle. Nuorten kesäolympialaisissa 2010 Ishizu voitti kultaa päihittämällä loppuottelussa Anna-Lena Friedsamin. Ishizu teki debyyttinsä WTA-turnauksen pääsarjassa Carlsbadissa heinäkuussa 2013. Hän pääsi turnaukseen karsintojen kautta, mutta hävisi pääsarjan ensimmäisellä kierroksella Carla Suárez Navarrolle. Ishizu aloitti kauden 2014 ASB Classic -turnauksella voittaen ensimmäisellä kierroksella Anett Kontaveitin ja toisella kierroksella Julia Görgesin.
Euphausia
Euphausia on krillien lahkoon kuuluva suku. Siihen kuuluvia lajeja ovat etelänkrilli ("Euphausia superba") ja tyynenmerenkrilli ("Euphausia pacifica").
Hanebon kirkko
Hanebon kirkko () on Ruotsin Bollnäsin kunnan Hanebossa sijaitseva kirkkorakennus. Ei ole tarkkaan tiedossa, koska kirkko on rakennettu, mutta se on ollut olemassa ainakin 1300-luvun alussa ja siinä on myös selvästi vanhempia osia.
Kirkossa on nähtävissä erilaisia aikakausia. 1700-luvun muistiinpanojen perusteella tiedetään, että vanhin kirkko Hanebossa oli pieni ja kapea romaaninen harmaakivikirkko, josta osa löytyy myös nykyisestä kirkosta. Muuraustekniikan perusteella joidenkin osien seinässä on päätelty olevan 1100-luvun lopusta tai 1200-luvun alusta. Pohjoisseinässä on pieni jäänne ensimmäisestä goottilaisesta kirkosta 1200-luvulta.
Jossain vaiheessa 1300-luvulla lienee tehty kirkon pidennys ja laajennus. 1400-luvulla pieni romaaninen kirkkosali korvattiin tilavalla goottilaisella salilla, jossa oli puiset holvaukset. Keskiajalla kirkon ulkoseiniä ei ollut rapattu ja muurausten saumat oli värjätty kellertävällä värillä.
Isoja muutoksia tehtiin vasta vuosina 1777-1778, kun kirkko oli jo pitkään tuntunut ahtaalta. Uudesta kirkosta tuli ristikirkko, jossa vanhaan kirkkoon lisättiin esimerkiksi suorakulmainen kuori ja viisisivuinen sakaristo, vanha sakaristo revittiin pois ja sen sisäänkäynti muurattiin umpeen. Uudet osat tehtiin harmaakivestä ja tiilistä, katto peitettiin paanuilla. Holvauksia tehtiin tiilistä eikä puusta, joka oli siihen aikaan tavallinen materiaali. Vanha kellotapuli purettiin 1876 ja tilalle rakennettiin uusi.
John Kay
John Kay voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sumiaisten kirkko
Sumiaisten kirkko on Äänekoskeen kuuluvan Sumiaisten puukirkko. Nykyinen kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1890 ja sen suunnitteli Theodor Granstedt. Se on muodoltaan kahdeksankulmainen oktogoni ja vastaa siinä suhteessa edellistä, vuonna 1802 rakennettua puukirkkoa. Aikaisemman kirkon piirustukset olivat Anders Malanderin käsialaa
vuodelta 1800.
Rakennuksen keskusosaan liittyy kolmella sivulla lyhyet ristivarret ja neljännellä sivulla matalampi sakaristo. Saarnatuoli on Johan Kantlinin tekemä, ja se on Sumiaisten vanhasta kirkosta. Taiteilija Vidolfia von Engeström-Ahrenbergin vuonna 1901 maalaama alttaritaulu "Ylösnoussut Kristus" on osa uusgoottilaista alttaria. Erillinen kellotapuli on rakennettu puusta intendentinkonttorin suunnitelman mukaisesti vuonna 1851. Seinällä riippuvan ryijyn on kutonut ruustinna Charlotta M. Lagus vuonna 1881.
Alttarivaatteet sekä papin stolat ja messukasukat on suunnitellut ja valmistanut sumialainen tekstiilitaiteilija Riitta Hytönen-Pasanen. Nykyiset 15-äänikertaiset urut ovat Hans Heinrichin urkutehtaan vuonna 1979 rakentamat.
Sumiainen on kuulunut aluksi Rautalammen ja myöhemmin Laukaan kuntaan. Itsenäiseksi seurakunnaksi Sumiainen erkani vuonna 1906. Itsenäisyyttä kesti vuoteen 2006 saakka, jolloin Sumiainen liittyi Suolahteen. Kun Suolahti liittyi 2007 kuntaliitoksessa Äänekoskeen, tuli Sumiaisten kirkosta Äänekosken seurakunnan kappeli.
Rosvikin kirkko
Rosvikin kirkko () on kirkkorakennus Ruotsissa Piitimen kunnan Rosvikissä. Se on vihitty käyttöön 2. syyskuuta 1984. Sitä käyttävät Norrfjärdenin seurakunta ja EFS-lähetysyhdistys. Kirkon alkuunpanija oli arkkitehti Heiko-Becker Sassenhof. Sisätiloissa on Tora Cederin ja Arne Bäckströmin tekemää taidetta.
Kennedy Center Honors
Kennedy Center Honors on vuodesta 1978 lähtien jaettu vuosittainen taidepalkinto, joka myönnetään menestyneelle, yhdysvaltalaisen kulttuurin eteen työtä tehneelle taiteilijalle. Suurin osa taiteilijoista on esiintyjiä, näyttelijöitä, tanssijoita ja muusikkoja, kirjailijoita, elokuvaohjaajia ja näytelmäkirjailijoita sekä säveltäjiä.
Palkinto myönnetään Washingtonin Kennedy Centerissä.
Vuosina 1978–2002 palkintotilaisuutta isännöi CBS:n entinen toimittaja Walter Cronkite. Vuodesta 2003 tilaisuutta on juontanut presidentti John F. Kennedyn tytär Caroline Kennedy.
Hortlaxin kirkko
Hortlaxin kirkko () on kirkkorakennus Ruotsissa Piitimen kunnan Hortlaxissa. Se on kivistä rakennettu ristikirkko.
Kirkon rakentamisesta päätettiin, kun Hortlax ja sitä ympäröivät kylät erosivat 1900-luvun alussa Piitimen maaseurakunnasta perustaakseen oman pastoraatin. Kirkkoa alettiin rakentaa 1913 samalla kun Hortlaxista tuli oma seurakuntansa. Se valmistui vuonna 1917 ja vihittiin käyttöön saman vuoden heinäkuussa. Remontteja on tehty 1935 ja 1972, jälkimmäisellä kerralla otettiin esiin alkupetäiset koristeet.
Messapia
Messapia oli antiikin aikaan Apulian eteläosan nimitys. Messapialaiset olivat illyrialainen heimo. He tulivat Adrianmeren yli noin vuonna 1300 eaa. Roomalaiset kukistivat heidät 266 eaa ja tekivät alueen satamapaikasta Brundisiumista (nykyisin Brindisi) roomalaisen siirtokunnan.
Lärbron kirkko
Lärbron kirkko () on Ruotsissa Gotlannin Lärbrossa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu vaiheittain. Vanhimmat osat ovat 1200-luvulla rakennetut kuori ja pitkätalo, kun taas torni on rakennettu 1350-luvulla.
Saarnastuoli on valmistettu vuonna 1718 ja kirkon penkit ovat samalta ajalta. Torni on muodoltaan kahdeksankulmainen. Se oli aikaisemmin erinäköinen ja sai nykyisen muotonsa sen jälkeen, kun se oli vahingoittunut pahasti myrskyssä vuonna 1522. Kirkon vieressä on 1100-luvulta peräisin oleva kastaali, joka rakennettiin pitäjän puolustusta varten.
Kirkon pohjoispuolella on Lärbron sotasairaalassa kuolleitten keskitysleirivankien hautoja.
Osafjorden
Osafjorden on Hardangerinvuonoon kuuluva sivuvuono Hordalandin läänissä Norjassa.
Vuono sijaitsee kokonaan Ulvikin kunnan alueella. Koillinen-lounas -suuntaisen vuonon länsipuolelta erkanee Ulvikafjorden-lahti, jonka pohjukassa sijaitsee Ulvikin kunnan keskustaajama. Osafjordenin länsirannoilla kulkevat Fv572- ja Fv300 -tiet. Vuonon itäranta on tietön.
Salainen valtakunta
Salainen valtakunta () on Blue Sky Studiosin tekemä animaatioelokuva. Se sai ensi-iltansa toukokuussa 2013.
Lisäksi muissa rooleissa Ella Pyhältö, Kari Tamminen, Mathilda Leppälahti, Samuel Motsakov, Vaula Hyry, Anu Ahonen, Markus Degerman, Ralf Öhberg, Magnus Axberg, Annamari Metsävainio, Jaana Hovinen ja Hans Halmari.Kappaleen "Kaikki on okei" suomenkielisen version esittää Heikki Kujanpää, taustoissa Katja Aakkula, Katja Sirkiä sekä Inna Vintturi.
Hilton Ruiz
Hilton Ruiz (29. toukokuuta 1952 New York – 6. kesäkuuta 2006 New Orleans) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti. Hänellä oli laaja-alainen ura, ja hän esitti esimerkiksi monimutkaista avantgarde-improvisaatiota ja afrokuubalaista musiikkia. Hän oli lapsilahjakkuus, joka esiintyi Carnegie Hallissa 8-vuotiaana. Klassisten opintojensa lisäksi Ruiz opiskeli jazzia Mary Lou Williamsin johdolla. Hän teki levytysdebyyttinsä 14-vuotiaana.
Ruizin improvisaatiotaidot saivat hänet hakeutumaan uralle jazzmusiikin parissa. Teini-ikäisenä hän teki yhteistyötä muiden muassa Freddie Hubbardin ja Joe Hendersonin kanssa. Hän sai kansainvälistä huomiota vuonna 1973 liityttyään yhteistyöhön Rahsaan Roland Kirkin kanssa. Kirkin kanssa tekemänsä nelivuotisen yhteistyön päätyttyä Ruiz kiersi Egyptissä ja Intiassa Clark Terryn kanssa. Palattuaan New Yorkiin hän teki yhteistyötä muiden muassa Betty Carterin, Abbey Lincolnin ja Chico Freemanin kanssa. Lisäksi hän perusti oman kokoonpanonsa. Hänen levytystensä joukossa ovat "Piano Man" (1975), "Steppin' Into Beauty" (1977), "El Camino" (1988) ja "A Moment's Notice" (1991). Latinalaista jazzfuusiomusiikkia Ruiz teki Tito Puenten ja Paquito d'Riveran kanssa. Hän työskenteli myös elokuvien soundtrackeilla ja kirjoitti Richard Bradleyn kanssa kolmiosaisen "Jazz and How to Play It" -teoksen (1987).
Ruiz kuoli kaatumistapaturman komplikaatioihin New Orleansissa, johon hän oli matkustanut työskennelläkseen Hurrikaani Katrina -hyväntekeväisyysprojektin parissa.
Charles Algernon Parsons
Sir Charles Algernon Parsons (13. kesäkuuta 1854 – 11. helmikuuta 1931) oli englantilais-irlantilainen insinööri, joka parhaiten tunnetaan höyryturbiinin keksimisestä. Hän vaikutti myös generaattoreiden, sähköntuotannon kehitykseen ja osallistui myös valonheittimien ja teleskooppien kehitykseen.
Lontoossa syntynyt Charles oli tunnetun astronomin William Parsons, Rossen kolmas jaarli, nuorin poika. Hänen vanhempi veljensä Richard Clare Parsons rakensi höyryauton. Auto joutui vuonna 1869 onnettomuuteen, jossa Parsonsien veljesten serkku, Mary Ward putosi kyydistä ja kuoli kaulanmurtumaan. Tätä onnettomuutta pidetään ensimmäisenä kuolemaan johtaneena auto-onnettomuutena.
Charles kävi koulua Trinity Collegessa Dublinissa ja St John's Collegea Cabridgessä valmistuen viimeksi mainitusta vuonna 1877 parhailla matematiikan arvosanoilla. Tämän jälkeen hän oli harjoittelijana Newcastlessa toimivassa insinööritoimistossa W.G. Armstrong, mikä oli erikoista jaarlin pojalle. Tämän jälkeen hän siirtyi Leedsiin Kitsonsille, jossa työskenteli rakettikäyttöisten torpedojen kanssa. Vuonna 1884 hän aloitti Clarke, Chapman and Co.:lla, joka valmisti laivakoneita Newcastlen lähellä. Hän vastasi sähkökoneiden suunnittelusta. Vuonna 1884 hän kehitti höyryturbiinin, joka liitettiin hänen suunnittelemaan generaattoriin.
Vuonna 1889 Parsons perusti oman yrityksen Newcastleen C. A. Parsons and Company tuottaakseen suunnittelemiaan turbogeneraattoreita. Samana vuonna käynnisti myös alueellisen sähköyhtiön, Newcastle and District Electric Lighting Company (DisCO). Vuonna 1890, DisCo käynnisti Forth Banksin voimalaitoksen, ensimmäisen maailmassa, joka tuotti sähköturbogeneraattorilla.
Parsons oli myös kiinnostunut laivasovelluksista ja perusti Newcastlessa Parsons Marine Steam Turbine Company. Kuuluisa on tarina siitä, kuin Parsons järjesti turbinia-jahdillaan häiriön kuningatar Viktorian 60-vuotishallitsijakauden juhlien laivastoparatiissa kesäkuussa 1897 ajelemalla sotalaivojen ympäri. Englannin laivasto oli tuolloin maailman vahvin. Parsonsin suunnittelema Turbinia kulki 34 solmua, kun nopein sotalaiva kulki 27 solmua, ja Parsons sai vapaasti esitellä aluksensa ylivoimaisuutta.
Parsons kuoli 11. helmikuuta 1931 höyrylaiva Duchess of Richmond kannella ollessaan risteilemässä vaimonsa kanssa.
IUFRO
Metsäntutkimusjärjestöjen kansainvälinen liitto (IUFRO, ) on kansainvälistä metsäntutkimusyhteistyötä edistävä järjestö. Liittoon kuuluu lähes 700 jäsenorganisaatiota runsaasta sadasta maasta. Maailmankongressi järjestetään viiden vuoden välein. Vuonna 1995 se järjestettiin Tampereella, 2010 Soulissa Etelä-Koreassa ja 2015 Durbanissa Etelä-Afrikassa.
IUFRO on perustettu 1892 Eberswaldessa.
Punkalaitumen kirkko
Punkalaitumen kirkko on Punkalaitumella sijaitseva kirkkorakennus. Sen vihki käyttöön Rovasti Idman vuonna 1774.
Punkalaitumella on ollut kirkko vuodesta 1639 lähtien. Silloin seurakunta määrättiin itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi Pietari Brahen perustamisasiakirjan nojalla. Vanhaa kirkkoa kunnostettiin 1700-luvulla useaan otteeseen. Salama kuitenkin sytytti kirkon 1773 ja oli aloitettava uuden kirkon rakentaminen.
Uuden kirkon suunnitteli ja rakensi Johan Björman. Se nousi vanhan kirkon viereen punkalaitumelaisten omista puista ja osin omin voiminkin. Alkuperäisessä asussaan kirkko ilmeisesti edusti tyypillistä lounaissuomalaista pitkäkirkkotyyppiä, johon kuului tapulimaisesti nivelletty torni. Myöhemmin kaksi sivueteistä yhdistettiin kirkkosaliin, jolloin kirkko sai nykyisen ristikirkon muodon. Kellotapuli tehtiin ajan tavan mukaan kirkon länsipäähän. Piirustuksissa se oli piirretty sirommaksi, mutta rakennusvaiheessa päädyttiin kustannussyistä yksinkertaisempaan ja massiivisempaan muotoon. Nykyinen ulkoasu on perua 1800-luvun jälkipuolen, erityisesti A.Cavénin vuoden 1873 suunnitelmien pohjalta tehdyistä uudistuksista. Kirkkoa on korjattu mm. vuosina 1909, 1939 ja 1974. Ulkoremontti ja -maalaus on tehty 1994.
Vuoden 1796 maalaustöiden yhteydessä maalaria pyydettiin maalaamaan myös alttaritaulu. Sen jälkeen niitä oli kaksi asetettuina päällekkäin. Toinen esitti Jeesusta ristillä ja toinen ehtoollista. Näihin ei kuitenkaan oltu tyytyväisiä, joten alettiin kerätä varoja uuteen tauluun. Nykyinen taulu on Alexandra Såltinin maalaama vuodelta 1888. Se esittää Kristuksen kirkastamista.