hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aspazija
Aspazija, oikealta nimeltään Elsa Pliekšāne (o.s. Rozenberga), (16. maaliskuuta 1865 – 5. marraskuuta 1943) oli latvialainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Häntä pidetään myös Latvian feminismin perustajana.
Aspazija syntyi ja vietti lapsuutensa lähellä Jelgavaa. Hänen vanhempansa olivat varakkaita maanviljelijöitä ja heillä oli varaa lähettää tytär opiskelemaan nykyistä lukiotutkintoa vastaavat opinnot Jelgavaan. Aspazija oli aktiivinen aikansa nuorisojärjestöissä. Hän lopetti opintonsa yllättäen vain vähän ennen valmistumistaan. Vuonna 1886 hän avioitui Wilhelm Max Valterin kanssa.
Aluksi Aspazija kiinnostui saksalaisesta kirjallisuudesta ja alkoi kirjoittaa omia tekstejä. Sanomalehti Dienas Lapa julkaisi hänen ensimmäiset tekstinsä vuonna 1887. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1891 ja kaksi seuraavaa vuotta Aspazija työskenteli kotiopettajana Jaunsvirlaukassa. Riikaan hän muutti vuonna 1893 ja kaupungin teatteri otti heti häneltä kaksi näytelmää esitettäväkseen.
Näihin aikoihin Aspazija tapasi Janis Pliekšānsin eli Rainisin. Rainis oli journalisti, runoilija, juristi ja latvialaismielisen vasemmistolaisen Jaunā strāvan johtaja. Myös Aspazija liittyi tähän järjestöön. Avioliiton Aspazija ja Rainis solmivat vuonna 1897. Samoihin aikoihin Jauna strāvan toiminta kariutui ja nuoripari muutti Liettuaan, Panevėžysin kaupunkiin. Pian seurasi uusia vaikeuksia; poliittisen toimintansa johdosta Rainis tuomittiin karkotettavaksi Venäjälle vuosiksi 1899–1903. Aspazija seurasi puolisoaan ja sai julkaistuksi ensimmäisen runokoelmansa. Karkotuksessa aviopari käänsi Goethen tuotantoa latviaksi.
Tammikuussa 1905 puhkesi Pietarissa levottomuuksia. Ne johtivat vallankumoukseen. Myös Latviassa oli mellakoita ja 13. tammikuuta moni mieltään osoittanut latvialainen surmattiin. Aspazijan uutta näytelmää "Vaidelote" esitettiin tuolloin Riiassa ja yleisö tulkitsi sen kehotukseksi murskata tsaarinvalta. Vanha hallinto iski takaisin ja monia poliittisesti aktiivisia henkilöitä pidätettiin 1905–1906. Aspazija ja Rainis siirtyivät maanpakoon Sveitsiin. Siellä he asuivat Castagnolassa vuodet 1905–1920.
Palattuaan kotimaahansa Aspazija osallistui aktiivisesti naisasialiikkeeseen. Hän liittyi Latvian sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen ja hänet valittiin kansanedustajaksi. Rainis kuoli vuonna 1929. Tämän jälkeen Aspazija vetäytyi julkisuudesta. Hän asui joko kaupunkiasunnossa Riiassa tai kesäasunnollaan Dubuitissa.
Aspazijan ensimmäiset teokset edustivat realismia. Useimmat hänen töistään edustavat uusromantiikkaa, ja ne käsittelevät menneisyyttä ja siihen liittyviä romanttisia tapahtumia. Osa hänen näytelmistää herätti keskustelua, sillä niiden katsottiin hyökkäävän aikansa patriarkaalista yhteiskunnallista järjestystä vastaan.
Sveitsissä vietettyjen vuosien aikana kirjoitetuissa runokokoelmissa ei juurikaan ole yhteiskunnallisuutta. Ne keskittyvät kirjoittajansa sisäisiin tuntemuksiin.
Merry Christmas, Vladimir (Singles 1989–91)
Merry Christmas, Vladimir (Singles 1989–91) on punkyhtye Kohu-63:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1995 levymerkillä Stay Free Underground Records.
Aarnivala
Aarnivala voi tarkoittaa:
Kultainen naamio (antologia)
Kultainen naamio on vuonna Boris Hurtan toimittama, vuonna 1993 julkaistu kokoelma suomalaisia kauhunovelleja, jotka pohjautuvat H. P. Lovecraftin luomaan Cthulhu-mytologiaan. Mukana on yhdeksän novellia seitsemältä kirjailijalta. Hurtta on jakanut novellit kahteen ryhmään, "miesten juttuihin" ja "naisten juttuihin", kirjoittajan sukupuolen mukaan. Mukana on myös S. Albert Kivisen esipuhe, jossa esitellään Cthulhu-mytologiaa ja genren keskeisiä kirjailijoita."Aikakoneen" arviossa Juhani Hinkkanen kehuu "Kultaista naamiota". Hänestä se on parempi kuin samoihin aikoihin ilmestynyt Lovecraft-kokoelma "Varjo menneisyydestä"; siinä missä Lovecraftin novellit ovat vanhentuneet, ovat "Kultaisen naamion" heikoimmatkin novellit laadukkaita. Hinkkanen sanoo kokoelmasta löytyvän sekä Lovecraftin henkisiä perinnetietoisia tarinoita että Cthulhu-mytologiaa modernisoivia novelleja. Hän ei kuitenkaan ymmärrä, miksi kokoelma on jaettu ”miesten ja naisten juttuihin”. Jos tarkoitus on puolustella naiskirjailijoiden mukanaoloa, se on tarpeetonta, sillä Verrosen ja Sinisalon novellit ovat kokoelman parhaat. Kumpikin kirjailija säilyttävää oman äänensä, vaikka kirjoittaakin Cthulhu-perinteeseen nojaavaa tarinaa. Erityisesti Sinisalon ”Me vakuutamme sinut” vakuuttaa todentuntuisuudellaan. Myös Santikon novellit olisivat päteviä ehdokkaita seuraavan Atorox-palkinnon saajaksi. Toisaalta Nenosen ”Ravintolalla” ei ole selkeää yhteyttä Cthulhu-mytologiaan, eikä sen mukanaolo tunnu perustellulta. Hinkkanen myös huomauttaa, että vaikka hän pitääkin Hurtan ”Myöhempinä aikoina” ja Kivisen ”Maan hönkä” -novelleista, ovat ne ”enemmänkin näytteitä sorminäppäryydestä ja Lovecraft-harrastuksesta kuin siitä mihin kirjoittajat omimmillaan pystyisivät”.
Kultainen naamio
Kultainen naamio voi tarkoittaa:
Kukkia kaamoksesta
Kukkia kaamoksesta on hardcore punk -yhtye Tryerin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 24. lokakuuta 2014 levymerkillä If Society.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Mikko Meriläinen antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän totesi harvan punkyhtyeen pystyvän tekemään Tryerin tasoista musiikkia, ja nosti erityisesti Vesa Ahosen bassonsoiton sekä laulaja Jussi Kaholan ulosannin vaikuttavimmiksi asioiksi. Niin ikään Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille neljä tähteä, ja piti sitä tummasävyisyydessään ja kaamos-teemaisuudessaan piristävänä albumina. Imperiumin Jesse Ryhänen piti albumia mielenkiintoisena, ja totesi yhtyeen onnistuneen ”tekemään levyn joka on monipuolinen mutta silti konstailematon, melodinen mutta silti tarpeeksi rankka, hevi mutta kuitenkin punk”.
Télé (järvi)
Télé on Nigerjoen tulvajärvi Malissa. Se sijaitsee joen vasemmanpuoleisella järvialueella Timbuktun alueen Goundamin piirissä.
Téléjärveä ruokkii kaksi Nigerjoesta lähtevää kanavaa, 65 kilometriä pitkä Kondi ja 105 kilometriä pitkä Tassakane, jotka yhtyvät 20 kilometrin päässä järvestä. Nigerin tulva alkaa yleensä elokuussa ja jatkuu helmikuuhun saakka. Télé kuivuu yleensä toukokuussa, mutta poikkeuksellisina vuosina vesi voi säilyä järvessä vuoden ympäri. Téléjärvestä vesi voi virrata Takarajärveen ja Faguibineen ja sieltä edelleen Gouberiin ja Kamangoon.
Kolmekymmentä kilometriä pitkän Télén keskelle työntyy pohjoisesta hiekkasärkkä. Järven pinta-ala on laajimmillaan 190 neliökilometriä, tilavuus enimmillään 300–350 miljoonaa kuutiometriä ja suurin syvyys viisi metriä.
Järvi sijaitsee Télén ja Goundamin kuntien alueella. Sen rantojen asukkaat ovat songhaita, tuaregeja, belloja, fulbeja ja sorkoja. Songhait harjoittavat etupäässä maanviljelyä, tuaregit ja fulbet karjanhoitoa ja bellat ja sorkot kalastusta. Nigerjoen tulvien heikentyminen ja Téléjärven kuivuminen 1970-luvun alusta lähtien on vaikeuttanut seudun elinkeinoja ja aiheuttanut konflikteja maanviljelijöiden ja karjanhoitajien välillä.
Messerschmitt P.1079
Messerschmitt P.1079 oli saksalaisen Messerschmittin suunnitelema sarja hävittäjälentokoneita. Sarjan koneet olivat yksipaikkaisia, ja ne oli tarkoitus varustaa joko ramjet- tai suihkumoottorilla versiosta riippuen.
Messerschmittin Augsburgin osasto alkoi tutkia insinööri Paul Schmidtin suunnittelemien ramjet-moottorien käyttöä lentokoneen voimalaitteena vuonna 1941. Ensimmäisessä projektin puitteissa kehitetyssä koneversiossa suurikokoinen 98 kilonewtonin ramjet-moottori oli tarkoitus asentaa pienen nuolisiiven päälle, nasellityyppisen ohjaamon sijaitsessa siiven ala- ja etupuolella. Version oli tarkoitus toimia vain koelentokoneena, eikä sitä suunniteltu palveluskäyttöön, minkä seurauksena tyyppi varustettiin laskeutumissuksella täyden laskutelinevarustuksen sijaan. Nousukiito olisi tehty pyörällisen vaunun kyydissä, joka irtoaisi koneesta lentoonlähdön yhteydessä. P.1079/1-mallin jälkeen kehitettiin versiot P.1079/2 – P.1079/5 ja P.1079/7. Osassa näistä oli tarkoitus käyttää BMW 3302 -suihkumoottoreita alkuperäisen ramjet-moottorin sijasta. P.1079/13b -malli poikkesi merkittävästi aiemmin kehitetyistä, sillä se oli tarkoitus varustaa kahdella Schmidtin suunnittelemalla ramjet-moottorilla, jotka olisivat määrittäneet koneen rungon ulkomuodon. Ohjaamo olisi sijoitettu moottorien väliin ja yksittäinen sivuperäsin olisi korvattu kahdella korkeusperäsimen kärjissä sijaitsevalla.
P.1079/15-malli poikkesi jälleen huomattavasti kaikista edeltäjistään, sillä yksimoottorisen koneen suurikokoinen ramjet-moottori olisi kulkenut yläpuolelta pisaraa muistuttaneen rungon keskellä, epäsymmetrisesti sijoitetun ohjaamon ollessa tyyrpuurin puolella moottoriin nähden. Versiossa palattiin perinteiseen peräsinrakenteeseen. P.1079/16 oli /15-version jatkokehitelmä, jossa ohjaamon vastapuolella ollut tyhjä rungon osa poistettiin, jolloin runko muuttui päältä nähtynä puolikasta pisaraa muistuttavaksi. Koneessa siirryttiin jälleen /13b-mallista tuttuihin korkeusperäsimen kärkiin sijoitettuihin kaksoissivuperäsimiin.
P.1079-mallisarjan viimeinen tunnettu konesuunnitelma oli ulkomuodoltaan perinteisempi P.1079/51, jossa ramjet-voimalaite oli sijoitettu rungon alaosaan ohjaamon ja polttoainetankkien sijaitessa sen päällä. Peräsin oli rakenteeltaan perinteinen ja aseituksena oli tarkoitus käyttää kahta runkoon asennettua MG 151/20 -tykkiä.
Triangeli (visailuohjelma)
Triangeli oli suomalainen Yle TV2 -kanavalla 1990-luvulla esitetty musiikkiaiheinen tietokilpailuohjelma. Ohjelmaa juonsivat Jussi Raittinen ja Susanna Palin-Airila. Ohjelmassa kolmihenkiset joukkueet kilpailivat toisiaan vastaan musiikkitietämyksestä. Joka jaksossa esiintyi myös musiikkivieraita.
Srilankantoko
Srilankantoko ("Ocyceros gingalensis") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Sri Lankassa.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty mutta sen on ilmoitettu olevan paikallisesti yleinen, ja kanta arvioidaan vakaaksi.
Lajin elinpiiriä ovat erityisesti metsät mutta myös viljelmät ja puutarhat.
Intiantoko
Intiantoko ("Ocyceros birostris") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Bangladesh, Intia, Nepal ja Pakistan.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty, ja se on laajalle levinnyt ja usein yleinen. Kanta arvioidaan vakaaksi, koska sillä ei ole mitään erityisiä uhkia. Se elää erityisesti kuivissa metsissä ja kuivilla savanneilla mutta myös viljelyksillä ja puutarhoissa.
Lintu on päältä harmaanruskea, ja sillä on nähtävissä kulmakarvat. Korvien peitinhöyhenet ovat tummemmat. Lentosulat siivissä ovat tummanruskea ja niissä on vaalea kärki. Pyrstössä on valkoinen kärki ja tumma juova pyrstön alapäässä. Linnun silmät ovat punaiset ja silmäluomissa on ripset. Nokassa oleva erikoinen ontto rakenne on lyhyt ja terävä.
Pyörähdysellipsoidi
Pyörähdysellipsoidi on ellipsoidi, joka saadaan pyöräyttämällä ellipsi pääakselinsa ympäri.
Ellipsin pääakselia, jonka ympäri pyörähdys on tehty, kutsutaan pyörähdysellipsoidin pyörähdysakseliksi. Jos ellipsi pyörähtää esimerkiksi formula_1-akselin ympäri, kappaleen poikkileikkaus tasossa formula_2 on ympyrä, jonka säde formula_3
Jussi Rautaniemi
Jussi Rautaniemi (s. 1984) on suomalainen elokuvaleikkaaja. Hän on ollut kahdesti Jussi-ehdokkaana parhaasta leikkauksesta, elokuvilla "Korso" (2014) ja "Hymyilevä mies" (2016), joista jälkimmäisestä hänet palkittiin. Uransa alussa hän leikkasi Jani Volasen kulttisarjan Ihmebantun.
Cannesin elokuvajuhlilla hänen leikkaamiaan töitä on ollut ja palkittu kilpasarjoissa elokuvat Taulukauppiaat sarjassa vuonna 2010 (pääpalkinto), Hymyilevä mies -sarjassa vuonna 2016 (pääpalkinto), pääkilpasarjassa Teppo Airaksisen lyhytelokuva Katto vuonna 2017 ja La Semaine de la Critique- sarjassa Mikko Myllylahden lyhytelokuva Tiikeri vuonna 2018.
Rautaniemi on työskennellyt toistuvasti mm. Juho Kuosmasen, Teppo Airaksisen, Pekka Lehdon ja Virpi Suutarin elokuvissa sekä leikannut vuosina 2011-2017 yli 60 elokuvan ja TV-sarjan trailerin.
Barsø-luokka
Barsø-luokka oli Tanskan laivaston yhdeksän aluksen muodostama kutteriluokka, jonka alukset otettiin palvelukseen 1969 ja 1973. Alukset poistettiin palveluksesta 2000-luvun alussa.
Aluksissa oli teräsrunko ja alumiiniset kansirakenteet. Ne oli valmistettu Tanskan aluevesien rannikkoalueen valvontaan. Kolme viimeistä alusta poikkesivat muista laajennetun komentosillan osalta.
Vuoden 2004 jälkeen alusten 20 millimetrin tykit vaihdettiin kahteen 12,7 millimetrin raskaisiin konekivääreihin M/01 LvSa.
Kirotun kirjan vartija
Kirotun kirjan vartija: suomalaisia Cthulhu-tarinoita on Juri Nummelinin toimittama ja Jalavan vuonna 2016 julkaisema antologia. Siihen on koottu 17 suomalaista kauhunovellia, jotka hyödyntävät H. P. Lovecraftin luomaa Cthulhu-mytologiaa. Neljä kirjan novelleista on julkaistu aiemmin toisaalla. Jo 1990-luvun alussa ovat ilmestyneet S. Albert Kivisen ”Cthulhun suojatti” (kokoelmassa "Merkilliset kirjoitukset"), Johanna Sinisalon ”Me vakuutamme sinut” (antologiassa "Kultainen naamio") ja Boris Hurtan ”Kolmen jumalan kumartaja” ("Portin" numerossa 1/1990). Hurtta on tosin kirjoittanut novellinsa kokoelmaa varten uudestaan. Emilia Karjulan novelli ”Kokemäenjoen paholaissammet” taas on ilmestynyt "Portissa" vuonna 2014.Nörttityttöjen arvostelussa Reetta Järvenpää kehuu "Kirotun kirjan vartijaa". Hänestä sen novellit ovat monipuolisia ja mukana on sekä Lovecraft-pastisseja että Cthulhu-kauhua omista lähtökohdistaan luovia novelleja. Kumpikin lähestymistapa on toimiva, eikä kirja ala toistaa itseään. Suomi on toimiva miljöö lovecraftilaiselle kauhulle, ja tarinoissa tuodaan esiin monia eri teemoja, kuten sukupuoli-identiteetti sekä vanhemmuus ja perhe. Kokoelman paras novelli on Sinisalon ”Me vakuutamme sinut”, jonka 1990-luvun laman ”sekavia ja epätoivoisia tunnelmia” kuvaava tarina on edelleen ajankohtainen. Järvenpään mielestä "Kirotun kirjan vartija" on ”mainio kauhukokoelma ja erinomainen kunnianosoitus H. P. Lovecraftille”.
Kirjavinkit-sivuston Mikko Saari pitää kokoelmaa onnistuneena. Materiaali on monipuolista ja mukana on sekä perinteisiä Cthulhu-tarinoita että omaperäisempiä novelleja, kuten Vesa Sisätön humoristinen ”Kun taata Tsathogguan ampui”. Suomalainen miljöö tuo Saaren mukaan ”hyvää bonusta tarinoihin”.
Nousu-verkkolehden Aleksi Vaittinen toteaa "Kirotun kirjan vartija" -arvostelussaan, että ”Lovecraftin teoksia nuorena ahmineelle fanille Suomeen sijoittuvat tarinat ovat yhtä herkkua”. Novellien taso vaihtelee hyvästä erinomaiseen ja lukija jää kaipaamaan lisää. Vaikka novellit ovat temaattisesti samanlaisia, niiden tarinat ja tapahtumat ovat erilaisia, ja Lovecraft-viittaukset ovat kekseliäitä.
Kieleke-lehden Atte Huhtalan mukaan "Kirotun kirjan vartija" on ”kotimaisen kauhuvuoden merkkiteos”. Hänestä erot kirjailijoiden tyylissä tuovat kokoelmaan kaivattua vaihtelua, mutta näkyvät myös epätasaisena laatuna. Novellit ovat tyylilajiin sopivasti esikuvalleen uskollisia, mutta suomalainen miljöö tuo niihin ”aidosti raikkaan näkökulman”. Parhaiten hän uskoo kirjan sopivan Lovecraft-harrastajille.
Vesipolitiikan puitedirektiivi
Vesipolitiikan puitedirektiivi (lyhennetään VPD) on vuonna 2000 käynnistynyt hanke, jonka tarkoitus on varmistaa Euroopan unionin alueella puhtaan veden riittävyys asukkaille ja elinkeinoelämälle. Jäsenvaltiot velvoitettiin sen puitteissa hoitamaan ja suojelemaan omia vesistöjään ja pohjavettään sekä tekemän yhteistyötä yli valtiorajojen hoitaessaan vesistöaluetta kokonaisuutena. Tavoitteena oli, että vesistöjen tila olisi hyvä vuoteen 2015 mennessä. Tavoitteeseen pääsemiseksi direktiivi määritteli tarkan aikataulun, jota seuraamalla tavoite saavutettiin. Aikataulussa oli kuitenkin poikkeussääntöjä, joiden kautta osatavoitteiden saavuttamista voidaan jatkaa vuoteen 2027 asti.
Beskytteren-luokka
Beskytteren-luokka oli Tanskan laivaston kahden aluksen muodostama miinalaivaluokka. Alukset olivat aiemmin Yhdysvaltain laivaston keskiraskaita maihinnousualuksia (LSM). Luokan alusten sisaralus oli "KDM Hjælperen".
Proteiinidisulfidi-isomeraasi
Proteiinidisulfidi-isomeraasi on isomeraaseihin kuuluva entsyymi. Se katalysoi proteiineissa kysteiiniaminohappojen välisten disulfidisidosten muodostumista ja virheellisten disulfidisidosten isomeroimista oikeiksi. Entsyymiä esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin soluissa ja se on tärkeässä roolissa proteiinien oikeanlaisessa laskostumisessa tertiäärirakenteeksi. Proteiinidisulfidi-isomeraasin EC-numero on EC 5.3.4.1.
Aitotumaisten eliöiden proteiinidisulfidi-isomeraasi on rakenteeltaan tyypillisesti monomeeri, jonka molekyylimassa on noin 55 kDa. Eliöissä proteiinidisulfidi-isomeraasia esiintyy solujen endoplasmakalvostossa. Endoplasmakalvostossa vallitsee hapettavat olosuhteet, jotka ovat suotuisia kysteiiniaminohappojen välisten disulfidisidosten eli rikkisiltojen muodostumiselle. Näiden sidosten muodostuminen on tärkeässä roolissa siinä, miten proteiinit laskostuvat ja muodostavat kolmiulotteissen tertiäärirakenteensa. Proteiinidisulfidi-isomeraasi vaattii koentsyymikseen glutationin, joka ylläpitää entsyymin aktiivisen okhdan kysteiiniaminohapon tioliryhmän vapaassa tiolimuodossa. Lisäksi entsyymillä on sitoutumiskohta glutationireduktaasille.
Proteiinidisulfidi-isomeraasi katalysoi sekä rikkisiltojen muodostumista, että väärien kysteiiniaminohappojen välille muodostuneiden sidosten isomeroimista oikeiksi. Entsyymin aktiivisessa kohdassa on kysteiiniaminohappoja, jotka ovat katalyyttisesti tärkeitä. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu disulfidisidos entsyymin ja jonkin substraattiproteiinin kysteiiniaminohappojen välille. Seuraavassa vaiheessa tämä sidos isomeroidaan siten, että jokin toinen substraatin kysteiiniaminohapoista korvaa entsyymin substraattiproteiinista. Tällöin muodostuu disulfidisidos substraattiproteiinin kahden kysteiiniaminohapon välille ja entsyymi vapautuu. Disulfidisidosten isomeroinnissa mekanismi on samankaltainen ja proteiinidisulfidi-isomeraasi toimii näin ollen niin kutsuttuna saperonina.
Ben Agathangelou
Panayiotis "Ben" Agathangelou (s. 4. marraskuuta 1971 Hackney, Lontoo) on brittiläinen Haas Formula 1 -tallin aerodynamiikka johtaja. Agathangelou on toiminut Haas -tallin aerodynamiikka johtajana vuodesta 2015 lähtien. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa McLaren, Tyrrell, Jaguar, Red Bull, HRT ja Ferrari -talleissa.
Agathangelou opiskeli ilmailua ja astronautiikkaa Southamptonin yliopistossa.
Tomi Lehto
Tomi Petteri Lehto (s. 4. helmikuuta 1999 Espoo) on suomalainen este- ja kestävyysmatkojen juoksija. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimii Timo Uusipere.
Kalevan kisoista Lehto on saavuttanut pronssia 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 2016. Lisäksi hän on ollut viestijuoksun SM-kilpailuissa mukana voittamassa pronssia 4 x 1 500 metrin viestijuoksusta vuonna 2016.
Alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 Lehto sijoittui 2 000 metrin estejuoksussa neljänneksi ja 3 000 metrin juoksussa kuudenneksi.
Paikkatietokeskus
Paikkatietokeskus (, lyh. "FGI") on Maanmittauslaitoksen tutkimus- ja asiantuntijalaitos, jossa tehdään paikkatietoinfrastruktuureja tukevaa tutkimus- ja kehitystyötä.
Paikkatietokeskuksen päällikkönä on ylijohtaja. Paikkatietokeskuksessa on neljä tutkimusosastoa: geodesia ja geodynamiikka, geoinformatiikka ja kartografia, kaukokartoitus ja fotogrammetria sekä navigointi ja paikannus. Paikkatietokeskuksessa on lisäksi paikkatietoinfrastruktuurin palvelujen osasto. Paikkatietokeskus osana Maanmittauslaitosta kuuluu maa- ja metsätalousministeriön tieto- ja tutkimustoimialan ohjausvastuuseen. Paikkatietokeskuksen toimipaikka on Masalassa.
Paikkatietokeskuksen tehtävänä on:
Suomen itsenäistyessä 1917 Suomen Maantieteellinen Seura asetti komitean valmistelemaan professori A. Donnerin johdolla ehdotusta Geodeettisen laitoksen perustamiseksi. Komitean ehdotukseen perustuva ehdotus toimitettiin Suomen hallitukselle tammikuussa vuonna 1918, ja hallitus käsitteli sen saman vuoden keväällä. Heinäkuun 5. päivänä vuonna 1918 annettu asetus velvoitti Geodeettisen laitoksen toimittamaan ja johtamaan Suomen kartaston pohjaksi tarvittavia geodeettisia ja astronomisia töitä. Asetusta noudattaen perustettavasta laitoksesta tuli Suomen Senaatin Maatalous-toimituskunnan, siis nykyisen maa- ja metsätalousministeriön edeltäjän, alainen.
Geodeettinen laitoksesta annettu laki kumottiin tammikuun 1 päivänä 2015.. Tästä seurasi, että Maanmittauslaitokselle siirtyivät Geodeettisessa laitoksessa mm. voimassa olevat sitoumukset ja sopimukset sekä niistä johtuvat oikeudet ja velvollisuudet. Paikkatietokeskus muodostettiin samassa yhteydessä yhdeksi Maanmittauslaitoksen yksiköistä ja Maanmittauslaitokselle siirtyivät Geodeettisen laitoksen tehtävät.
Luettelo parhaimpana pidetyistä videopeleistä
Tämä on luettelo parhaimpina pidetyistä videopeleistä.
Daphne-luokka (vartioalus)
Daphne-luokka oli Tanskan laivaston yhdeksän aluksen muodostama vartioalusluokka. Alukset otettiin palvelukseen 1960-luvun alussa ja ne poistettiin palveluksesta 1990-luvun alussa.
Luokan alusten suunnitelmat perustuivat Britannian kuninkaallisen laivaston Ford-luokan suunnitelmiin. Alukset maalattiin aluksi oliivinvihreiksi kuten nopeat vartioveneet, mutta 1980-1984 alukset maalattiin standardin mukaisella laivaston harmaalla.
Darren Morgan
Darren Morgan (s. 3. toukokuuta 1966 Newport, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta) on walesilainen entinen snooker-ammattilainen, joka pelaa nykyisin amatöörinä.
Morgan on saavuttanut kaksi finaalipaikkaa ranking-turnauksissa, Welsh Openissa 1992 ja Asian Openissa 1993.
Michael Holt
Michael Holt (s. 7. elokuuta 1978 Nottingham, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen snooker-ammattilainen.
Holt on voittanut kaksi pientä ranking-turnausta ja hän on saavuttanut yhden finaalipaikan ranking-turnauksessa, Riika Mastersissa. Lisäksi hän on myös saavuttanut välieräpaikan Shainghai Mastersissa ja viisi muuta puolivälieräpaikkaa.
Salibandyn naisten II-divisioona
Naisten II-divisioona on Suomen kolmanneksi korkein salibandyn sarjataso. Sarjaa pelataan alueittain kaikilla Salibandyliiton alueilla: Etelä-Suomessa, Länsirannikolla, Sisä-Suomessa, Kaakkois-Suomessa, Savo-Karjalassa, Pohjanmaalla ja Pohjois-Suomessa. II-divisioonassa ottelut pelataan turnausmuotoisena ja ottelu kestää 3 x 15 minuuttia.
Lohko 1
Lohko 2
Lohko 3
Lohko 4
II-divisioona on Kaakkois-Suomen naisten alin sarjataso.
Lohko 5
Lohko 6
Lohko 7
Lohko 8
Paco Rabanne
Francisco Rabaneda y Cuervo, tunnettu nimellä Paco Rabanne (s. 1934 Espanja), on baskilais-ranskalainen arkkitehti ja muotisuunnittelija, joka tuli 1960-luvulla tunnetuksi hätkähdyttävistä valmisvaatekokoelmistaan ja hajuvesistään. Hänen nimellään markkinoidaan yhä vaatekokoelmia, kenkiä ja laukkuja sekä hajusteita ja ihonhoitotuotteita.
Rabaneda y Cuervo syntyi Espanjassa 1934. Kenraali Francon hallitus teloitti hänen isänsä, ja poika muutti äitinsä kanssa Ranskaan vuonna 1939. Poika kouluttautui arkkitehdiksi, mutta tuli tunnetuksi muotialalla aluksi koristevalmistajana, joka teki yhteistyötä Christian Diorin, Givenchyn, Nina Riccin ja Balenciagan kanssa. 1960-luvun puolivälissä Rabaneda y Cuervo perusti oman muotitalon nimellä Paco Rabanne. Se tuli tunnetuksi erikoisten materiaalien, kuten muovin, paperin ja metallin runsaasta käytöstä. Ensimmäinen mallisto, jota kutsuttiin manifestiksi ja jonka materiaaleina olivat muovi ja metalli, esiteltiin vuonna 1966. Paco Rabannen futuristinen tyyli sai maailmanlaajuista huomiota hänen elokuvaan "Barbarella" (1968) tekemästään puvustuksesta.
Paco Rabannen parfyymituotanto sai alkunsa yhteistyössä hajuvesimerkki Puigin kanssa. Ensimmäinen naisten tuoksu oli nimeltään Calendre (1969) ja miesten tuoksu Pour homme (1973). Myöhemmin Paco Rabanne rakensi oman hajuvesitehtaan Ranskan Chartresiin.
Myöhemmällä iällä Paco Rabanne on lopettanut suunnittelutyön ja kiinnostunut erilaisista esoteerisistä filosofioista, kuten sielunvaelluksesta ja numerologiasta. Hän on lahjoittanut pois suuren osan omaisuudestaan.
FurReal
FurRealFriends (FRF) on Hasbron kehittämä tuotesarja joka omaa elektronisia eläinpehmoja. Hahmoja on isoja sekä pieniä. Hahmot tunnistaa yleensä jalassa olevasta merkistä jossa lukee FRF ja sen yläpuolella on sydän.
Tunnetuimpia FRF-lemmikkejä ovat mm. luuta noutava koira sekä pienet päätään laskevat ja nostavat eläimet.
Henriikka Könönen
Henriikka Claudia Könönen (s. 25. lokakuuta 1997 Oulu) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Kuivasjärven Auraa ja hänen valmentajinaan toimivat Aulis Kairento ja Uwe Könönen. Kalevan kisoista Könönen on saavuttanut seiväshypyn pronssia vuonna 2016 tuloksella 405. Hänen ennätyksensä on vuonna 2019 hypätty 415.
Dean DeBlois
Dean DeBlois on kanadalainen elokuva- ja lyhytelokuvaohjaaja, joka on tunnettu elokuvistaan "Lilo ja Stitch" (2002), "Näin koulutat lohikäärmeesi" (2010) ja "Näin koulutat lohikäärmeesi 2" (2014). Tulevana elokuvana on "Näin koulutat lohikäärmesi 3" (2019).
Messelirrisor
Messelirrisor on sukupuuttoon kuollut sarvinokkalintujen lahkoon kuuluva lintusuku, ja heimon Messelirrisoridae ainoa suku. Ne olivat pieniä harjalintumaisia lintuja, ja olivat Keski-Eurooppaa keskisellä eoseenillä (noin 49–37 miljoonaa vuotta sitten) hallineiden pienten metsälintujen joukossa.
"Messelirrisorin" fossiilisia jäänteitä on löydetty Messelin kaivokselta Hessenistä, Saksasta. Messelirrisoridaen jäsenet olivat ensimmäiset nykyisin tunnetut harjalintujen (Upupidae) ja säihkyjien (Phoeniculidae) kehityslinjan edustajat sekä niiden sisarryhmä.
Saga Kivekäs
Saga Elsa Alexandra Kivekäs (s. 6. toukokuuta 1997 Helsinki) on suomalainen seitsenottelija. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimii Diari Sharifi.
Kalevan kisoista Kivekäs on saavuttanut seitsenottelun hopeaa vuonna 2016. Lisäksi hän on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa 60 metrin aitajuoksusta vuonna 2017.Lähteet
T. J. Miller
Todd Joseph Miller, tunnettu myös lyhenteellä T. J. Miller (s. 4. kesäkuuta 1981) on amerikanjuutalainen näyttelijä, jonka läpimurto tapahtui vuonna 2008 elokuvassa "Cloverfield". Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Big Hero 6", "Näin koulutat lohikäärmeesi" ja "Näin koulutat lohikäärmeesi 2".
Televisiossa Miller on esiintynyt muun muassa "Silicon Valley" -televisiosarjassa, jossa hän esitti Erlich Bachmania sarjan neljän ensimmäisen tuotantokauden ajan.
ALROSA (lentoyhtiö)
ALROSA on venäläinen lentoyhtiö. Se lentää reitti- ja tilauslentoja Mirnyin, Lenskin ja Domodedovon lentoasemilta. Vuonna 1992 perustettu yhtiö on kaivosyhtiö ALROSAn tytäryhtiö. Sen aiempi nimi oli Alrosa Mirny Air Enterprise.
Huhtikuussa 2017 ALROSAn laivastoon kuului 40 lentokonetta ja helikopteria:Huhtikuussa 2017 ALROSA lensi reittilentoja seuraaviin kohteisiin:
Barbourofelidae
Barbourofelidae (barbourofelidit) on sukupuuttoon kuollut, erottuva kissamaisten petoeläinten heimo, joka eli Afrikassa, Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa mioseenin aikana (16,9–9,0 miljoonaa vuotta sitten).
Barbourofelidit esiintyvät fossiililöydöissä varhaiselta mioseeniltä Afrikasta. Kun kannas Afrikan ja Euraasian välillä avautui, levisi barbourofelidejä Euraasiaan ja edelleen ("Barbourofelis") Pohjois-Amerikkaan. Ainakin kolme muuttoliikettä Afrikasta Eurooppaan on tiedossa (Morlo, 2006). Vuonna 2013 kuvattiin uusi tapaus Afrikasta Eurooppaan, kun uusi laji ("Albanosmilus jourdani") löydettiin koilliselta Pyreneiden niemimaalta.
Barbourofelideillä oli pitkät sapelihammasmaiset kulmahampaat ja kompakti ruumiinrakenne. Tutkijat ovat ehdottaneet että ne ruumista nähden ovat muistuttaneet leijonan ja karhun sekoitusta. Näin ollen voidaan kuvitella että lajit hiipivät saalinsa kimppuun.
Barbourofelidae luokiteltiin yhtenä aikana (1991-2004) Nimravidaen (”valesapelihammaskissojen”) alaheimona ja myöhemmin (vuodesta 2004) petoeläinten (Carnivora) heimona. Nykyään ne kuitenkin luokitellaan kissaeläinten (Felidae) sisarryhmänä, mutta ne eivät siis ole aitoja kissoja.
Barbourofelidaen jako Robles "et al." (2013) mukaan.
Jan Kaplicky
Jan Kaplický (18. huhtikuuta 1937 Praha – 14. tammikuuta 2009 Praha) oli tšekkiläis-brittiläinen arkkitehti. Hänet tunnettiin orgaanisiin muotoihin perustuvista hätkähdyttävistä rakennuksista, joita hän suunnitteli erityisesti Britanniaan. Hänen tunnetuimpiin rakennuksiinsa kuuluvat Sterling-palkittu Lord’s-krikettistadionin lehdistöaitio (1999) Lontoossa ja vuonna 2003 valmistunut Selfridges-tavaratalo Birminghamissa.
Kaplický valmistui arkkitehdiksi kotikaupungissaan Prahassa, jossa hän työskenteli Prahan kevääseen 1968 saakka. Neuvostomiehityksen aikaan hän pakeni Britanniaan ja sai töitä Richard Rogersin ja Norman Fosterin toimistosta. Vuonna 1979 hän perusti oman arkkitehtuuritoimistonsa nimeltä Future Systems. Siellä hänen läheiseksi työtoverikseen tuli hänen ensimmäinen vaimonsa Amanda Levete.
Vuonna 2007 Kaplický osallistui arkkitehtikilpailuun Tšekin uuden kansalliskirjaston suunnittelusta. Hänen ehdotuksensa voitti, mutta poliitikkojen vastustuksesta ”mustekalaksi” kutsuttua suunnitelmaa ei toteutettu.
Triton-luokka
Triton-luokka oli Tanskan laivaston kolmen aluksen muodostama korvettiluokka, jonka alukset valmistettiin 1955-1957 Italiassa ja ne poistettiin palveluksesta vuoteen 1981 mennessä.
Luokan alukset olivat samanlaisia Italian laivaston Albatros-luokan kanssa. Ne luokiteltiin aluksi sukellusveneentorjunta-aluksiksi ja vuodesta 1954 alkaen korveteiksi. Niiden runkonumerot olivat kuitenkin seurasivat fregattien numerointia.
Eomyidae
Eomyidae on sukupuuttoon kuollut jyrsijöiden heimo Pohjois-Amerikasta ja Euraasiasta. Ne olivat sukua nykyajan taskurotille ja taskuhyppyrotille. Heimon jäseniä tunnetaan keskieoseeniltä myöhäiselle mioseenikaudelle Pohjois-Amerikassa ja myöhäiseltä eoseeniltä  pleistoseenille Euraasiassa. Eomyidit olivat yleensä pieniä ja oravamaisia muodoltaan ja elintavoiltaan, mutta suuriakin lajeja tunnetaan. Heimo sisältää varhaisimman tunnetun liitävän jyrsijän, "Eomys quercyin".
Heimo sisältää seuraavat suvut:
Ovdasaš
Ovdasaš on saamelaiseen muinaisuskoon kuuluva etiäinen. Se voi ilmaantua joko visuaalisena (näköaistiin liittyvänä) tai auditiivisena (kuuloon tai ääneen liittyvänä) ilmestyksenä. Vaikka ovdasaš voi ilmaantua tunnistettavana yksilönä, yleisempiä ilmestyksiä ovat erilaiset koputukset tai askeleet. Niissä vierailijan identiteetti jää epäselväksi.
Ovdasaš-kohtaamisia ei koettu normaalisti pelottavaksi, mutta joskus niiden uskottiin olevan kuoleman enteitä. Myöhemmässä toissijaisessa perinteessä ovdasaš-hahmot ovat esiintyneet myös shamaanin lähettäminä kummituksina.
Terrestrinen vertausjärjestelmä
Terrestrinen vertausjärjestelmä on kolmiulotteinen vertausjärjestelmä, joka on sidottu Maahan. Terrestrinen vertausjärjestelmä pyörii ja kääntyy Maan mukana avaruudessa. Sen realisaatio on terrestrinen vertauskehys.
Pyhän Naumin luostari
Pyhän Naumin luostari on ortodoksiluostari Makedoniassa Ohridjärven rannalla lähellä Albanian rajaa. 1500-luvulla rakennettua luostaria laajennettiin kahdella seuraavalla vuosisadalla. Luostari tuhoutui Osmanien valtakunnan aikana. Jäännösten löydyttyä vuonna 1955 luostaria alettiin jälleenrakentamaan. Pyhän Naumin, joka oli yksi seitsemästä ensimmäisen Bulgarian valtakunnan apostolista, jäänteet on haudattu luostarin alle.
Vertausjärjestelmä
Vertausjärjestelmä on matemaattisten ja fysikaalisten määritelmien joukko, joiden avulla sijainti on teoreettisesti kuvattavissa.
Määritelmät koostuvat käytettävistä teorioista ja periaatteista. Periaatteet voivat mm. kiinnittää sijainnin kuvaamiseen käytettävät suureet, näiden mittayksiköt, ajanhetket ja joukon vakioita. Vakiot voivat sisältää jonkin toisen vertausjärjestelmän realisoituja arvoja. Määritelmät eivät kuitenkaan sisällä mitattuja havaintoarvoja sijainnista (eli fysikaalisesti realisoi sijaintia).
Vertausjärjestelmiä ovat esimerkiksi Kansainvälinen terrestrinen vertausjärjestelmä (ITRS) ja Euroopan korkeusvertausjärjestelmä (EVRS). Vertausjärjestelmän realisaatio on vertauskehys. Vertausjärjestelmässä ei (nimityksestään huolimatta) varsinaisesti verrata mitään.
Boaššu
Boaššu on saamelaisessa perinteessä tarkoittanut kodan kultillista takaovea ja sen ja tulisijan välistä aluetta, joka on ollut pyhä ja sallittu vain miehille.
Boaššussa säilytettiin noitarumpua ja aseita, jotka olivat naisilta kiellettyjä asioita. Boaššun kautta miehet lähtivät metsästämään ja palasivat metsältä sekä kulkivat uhritoimituksiin. Kansanuskon käänteisajattelun mukaan boaššua hallitsi feminiininen Boaššuáhkká-niminen jumaluus. Siihen liittyvästä kultista tiedetään kuitenkin hyvin vähän, eikä siitä ole tietoja kuin läntisiltä saamelaisilta.
Boaššun kautta kulkeminen oli yksi niistä muinaisuskon ilmentymistää, joita lähetyssaarnajat pyrkivät kriminalisoimaan ja muutenkin tyrehdyttämään. Niitä kiinninaulasi erityisesti Kemin Lapissa 1600-luvun puolivälin jälkeen vaikuttanut Gabriel Tuderus. Vaikka boaššun kautta kulkeminen vähitellen saatiin kitketyksi pois ja itse pesäsoppi muodostui patojen ja muiden tavaroitten säilytyspaikaksi, monet saamelaisnaiset pyrkivät vielä pitkään välttämään kodan takaosan kiertämistä.
’Boaššu’ tunnettiin sanana lähes kaikilla saamelaiskielten alueilla. Se on lainattu myös Pohjois-Suomen murteisiin muodossa ’posio’, joka on jäänyt käyttöön Posion kunnan nimenä. Boaššu on samaa alkuperää kuin itämerensuomalaisten kielten sana ’pohja’. Se saattaa jopa olla vanha laina itämerensuomalaisilta. Sanaa on pidetty omaperäisenä, mutta joskus sitä on myös epäilty germaaniseksi tai vielä varhaisemmaksi indoiranilaiseksi lainaksi.
Heikki Hakala (vuorineuvos)
Heikki Salomon Hakala (s. 28. lokakuuta 1941 Kurikka) on vuorineuvos ja Metso Oyj:n entinen toimitusjohtaja.
Hakala kirjoitti ylioppilaaksi Kurikan lukiosta 1961. Hän valmistui ekonomiksi 1965 ja kauppatieteiden maisteriksi 1971 (Kauppakorkeakoulu). Hän on tekniikan kunniatohtori (Tampereen teknillinen korkeakoulu 1997).
Heikki Hakalan merkittävimmät työpaikat ovat olleet Kymi-Strömbergin talousjohtajana 1980-86, Rauma-Repolan ja Repola-yhtiön varatoimitusjohtajana 1986-1996, Rauma-konsernin toimitusjohtajana 1996-1999 sekä Metso Oyj:n toimitusjohtajana 1999-2000. Sen jälkeen hän on ollut hallitusammattilaisena mm. Metson, Lassila & Tikanojan, Kuusakoski Oy:n ja Altian hallituksissa.
Samaa tarinaa
Samaa tarinaa on punkyhtye Tryerin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 17. maaliskuuta 2017 levymerkillä Soit se Silti.
Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Jos jään sinusta jälkeen” 17. helmikuuta 2017.
Kaikki kappaleet säveltänyt Tryer ja sanoittanut Jussi Kahola.
Greatest Shits
Greatest Shits on hardcore punk -yhtye Kohu-63:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Kråklund Records.
Albumin kannet on toteuttanut Aki Virtanen.
Coleco
Coleco on yhdysvaltalainen yritys, joka on valmistanut muun muassa leluja, kuluttajaelektroniikkaa ja videopelejä.
Yhtiön on perustanut Maurice Greenberg vuonna 1932 nimellä Connecticut Leather Company, josta nimi on lyhennetty.
Yhtiön tuotteita ovat:
Thermidor (albumi)
Thermidor on hardcore punk -yhtye Abduktion toinen studioalbumi, joka julkaistiin keväällä 2008 levymerkillä Combat Rock Industry. Albumi äänitettiin studiolivenä Ylöjärven Fantom Studiossa vuodenvaihteessa 2007–2008.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 29, ja se pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Rumban arvioija sanoi yhtyeen kyenneen uudistumaan, ja vertasi sitä ajoittain The Strokesin kappaleita soittavalta Sur-rurilta. Hän kehui kappaleiden ilmavuutta sekä sovitusten toimivuutta. Soundin Petri Silas antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän kuvaili sitä edeltäjäänsä "Tuli kulje kanssani" -albumia ”äkäisemmäksi ja vimmaisemmaksi” teokseksi, ja sanoi yhtyeen onnistuvan tekemään yllättävän vaikuttavaa ja iskevää musiikkia ilman heavy metal -elementtejä. Desibelin Ilkka Valpasvuo ylisti Thermidoria, ja sanoi sen pönkittävän yhtyettä Suomen hardcoren kärkiniminä. Hän sanoi albumia kaksijakoiseksi kokonaisuudeksi melodisia ja rauhallisesti käynnistyviä sekä suoraviivaisia hardcore-kappaleita, jonka ääripäät sulautuvat toimivaksi ja sävykkääksi albumiksi.
Kaikki kappaleet säveltänyt Abduktio sekä sanoittaneet Jukka Laajakallio ja Mikko Suikkanen.
Yövuoro (EP)
Yövuoro on hardcore punk -yhtye Abduktion EP-levy, joka julkaistiin 26. heinäkuuta 2006 Combat Rock Industryn ja Evil Corporationin yhteisjulkaisuna. Kappaleiden sanat on merkitty kansilehtiseen suomen lisäksi myös englannin kielellä. Yhtye on albumilla ottanut pesäeroa suoraviivaiseen hardcoreen, ja kappaleet ovat edeltäviä julkaisuja tunnelmallisimpia ja emotionaalisempia.
Albumi debytoi Suomen virallisen singlelistan kuudennella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
EP sai hyvän vastaanoton. Imperiumin Tuomas Valtanen antoi albumille arvosanan 7+. Hän nosti sen kantavaksi voimaksi kappaleiden grooven, ja piti laulun ulosannin raivokkuutta toimivana ainakin intensiiviseksi minialbumiksi tiivistettynä. Lammaszinen Markus Veijalainen piti yhtyeen tuoretta, melodisempaa otetta yhdistettynä raivoon, ja piti sitä kokonaisuudessaan miellyttävänä kuuntelukokemuksena.
William Dobson
William Dobson (1611–1646) oli brittiläinen muotokuvamaalari, jota pidetään maan merkittävimpiin kuuluvana taiteilijana. Hän oli kuningas Kaarle I:n hovimaalari, ja hovin siirryttyä turvaan Oxfordiin Dobson maalasi siellä kuninkaalle uskollisten muotokuvia.
Rojalistien menetettyä Oxfordin Dobson jäi työttömäksi ja kuoli unohdettuna taiteilijana Lontoossa 35-vuotiaana. Brittiläinen taidekriitikko ja televisiodokumenttien tuottaja Waldemar Januszczak pitää Dobsonin teoksia ensimmäisinä aidosti brittiläisinä taideteoksina.
Jarkko Luiro
Jarkko Luiro (s. 22. maaliskuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Rovaniemen Palloseuraa.
Luiro pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 10. elokuuta 2016, kun RoPS voitti kotonaan PS Kemin 5–0. Lokakuussa 2016 Luiro teki RoPS:n kanssa kauden 2019 loppuun asti ulottuvan sopimuksen.
Blohm &amp; Voss P.184
Blohm & Voss P.184 oli saksalaisen Blohm & Vossin lentokonesuunnitteluosaston kehittämä nelimoottorinen pommikone.
Konetyypistä suunniteltu P.184.01-versio olisi ollut rakenteeltaan kokometallinen. Alasiipikonfiguraation asennetun siiven keskisalko oli teknisiltä ratkaisuiltaan mielenkiintoinen: poikkileikkaukseltaan laatikkomaisen salon sisälle suunniteltiin sijoitettavan yksi koneen polttoainesäiliöistä.
Runko olisi ollut poikkileikkaukseltaan pyöreä, ja viisipaikkainen ohjaamo olisi sijainnut sen kokonaan lasitetussa nokassa. Pommikuilu olisi alkanut ohjaamon takaa, mihin oli sijoitettu myös rungon 1,8-metrinen polttoainesäiliö. Peräosaan oli sijoitettu kääntyvä taka-ampumo sekä perinteinen sivu- ja korkeusperäsin. P.184:n suunniteltiin vielä perinteisellä kannuspyörälaskutelineellä, vaikka monissa muissa lentokoneprojekteissa oli siirrytty kehittyneempään kolmipyörälaskutelineeseen. Sisäänvedettävät nelipyöräiset päälaskutelineet olisivat sijainneet siiven moottorinaselleissa.
Voimalaitteeksi suunniteltiin neljää 1950 hevosvoiman BMW 801E -tähtimoottoria. Aseistuksena olisivat olleet rungon päälle, alle ja takaosaan sijoitetut kauko-ohjatut ampumot, joiden lisäksi P.184 suunniteltiin kuljettamaan 4 000 kilogramman pommikuorma.
Koneesta pyrittiin tekemään halpa ja yksinkertainen, ja osa sen alumiiniosista korvattiin teräksisillä korvikkeilla kevytmetallien heikon saatavuuden vuoksi. Saksan ilmailuministeriö (RLM) keskeytti projektin, sillä konetyyppi oli suorituskykynsä puolesta varsin keskinkertainen, vaikka olikin suunniteltu ei-strategisia materiaaleja hyödyntäväksi.
Luettelo Perun laivaston aluksista
Luettelo Perun laivaston aluksista sisältää Perun laivastossa vuoden 1840 jälkeen palveluksessa olleet alukset.
Presidentti Castilla lisäsi Perun laivaston alusmäärää. Hänen laivastopolitiikkansa perustui kilpailuun Chilen kanssa eli Chilen rakentaessa sotalaivan hänen tuli tehdä kaksi tavoitteenaan tehdä Perun laivastosta Etelä-Amerikan johtava merimahti. Hän osti fregatit "Mercedes", "Guisse", "Gamarra", "Amazonas" ja "Apurimac" sekä kuunarit "Tumber" ja "Loa". Näiden lisäksi hän rakennutti Paitan ja Bellavistan laivastotukikohdat. Castilla hankki Etelä-Amerikan ensimmäisen höyrykäyttöisen sotalaivan "Rimacin".
Uusille aluksille sijoitettujen upseerien koulutustason nostamiseksi hän lähetti upseereita koulutettavaksi Euroopan laivastoihin. Amazonin alueen suojaamiseksi hän perusti Amazonaksen laivaston ostamalla "Moronan", "Pastazan", "Napon" ja "Putumayon".Parinas-luokka
Callao-luokka
Ilo-luokkaMollendo-luokka
Contraestre Navarro -luokkaSan Lorenzo -luokka
Joensuun postitalo
Joensuun postitalo valmistui vuonna 1955 Rantakadulle Pielisjoen rantaan Joensuun keskustaan. Sitä ennen posti toimi Mustosen talossa Ranta- ja Koskikadun kulmassa.
Talo rakennettiin alun perin myös jakelukeskusta ja valtion puhelinkeskusta varten. Postitalossa toimi vuosikymmenien ajan lennätin, kaukopuhelupalvelut, postipankki ja lajittelukeskus. Posti muutti pois Kauppakadulle vuonna 2009. Jo sitä ennen 5-kerroksisesta talosta oli muodostunut useiden eri alojen pienten yrityksen toimitalo.
De Zeven Provinciën -luokka (risteilijä)
De Zeven Provinciën -luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama risteilijäluokka.
1930-luvulla keisarillisen Japanin voimistuminen lisäsi uhkaa Hollanin Itä-Intiassa. Alankomaiden laivasto aloitti 1932 laivaston laajennusohjelman, johon sisältyi kahden uuden kevyen risteilijän valmistaminen korvaamaan Java-luokan alukset. Alukset olivat parannettuja versioita "Hr. Ms. De Ruyteristä" ja kummankin uuden aluksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1939. Ensimmäinen sai nimen "Kijkduin", joka myöhemmin vaihdettiin "Eendrachtiksi". Toinen nimettiin "De Zeven Provinciëniksi", mistä tuli myös luokan nimi. Alusten pääaseiksi määritettiin Boforsin 152 mm 53 pituuskaliiperin tykit, jotka asennettiin kahteen kolmiputkiseen ja kahteen kaksiputkiseen tykkitorniin. Tykkien suurin korotuskulma oli 60 astetta.
Saksan aloitettua hyökkäyksen länteen 10. toukokuuta 1940 alusten rakennustyöt keskeytyivät. "De Zeven Provinciën" oli vasta 25 prosenttisesti valmis ja "Kijkduin" 12 prosenttisesti. Saksalaiset muuttivat alusten pääaseistukseksi neljä kaksoistornia, joihin asennettiin 15 cm SK C/28 -tykit. "De Zeven Provinciënin" rakennustyöt jatkuivat nimellä "KH2" ja se varustettiin Saksan laivaston alusten tyyppisellä keulalla. "Eendracht" nimettiin "KH1:ksi". Rakennustyöt etenivät hyvin hitaasti, koska telakan työvoimaa käytettiin muihin tehtäviin ja alankomaalaiset sabotoivat työtä. "KH2" laskettiin vesille 24. joulukuuta 1944 sulkulaivana Rotterdamin Nieuwe Waterwegiin, mutta suunnitelma ei koskaan toteutunut.
Toisen maailmansodan päätyttyä kummankin aluksen rakennustöitä jatkettiin uusien suunnitelmien, joissa otettiin huomioon sodassa saadut kokemukset, mukaan. Pääaseistukseksi muutettiin neljä kaksiputkista Boforsin 152 millimetrin 53 pituuskaliiperin tykein varustettua tykkitornia. Lisäksi neljä kaksiputkista Boforsin 57 mm 60 pituuskaliiperin ja kahdeksna yksiputkista Boforsin 40 millimetrin 70 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä. Aluksille asennettiin uudistettu propulsiojärjestelmä samoin kuin toinen savuhormi ja uudistettu elektroniikka. Alusten nimet vaihdettiin "Eendrachtista" tuli 1947 "De Zeven Provinciën" ja aiempi "De Zeven Provinciën" sai nimekseen "De Ruyter". Kumpikin alus otettiin Alankomaiden laivaston palvelukseen vuonna 1953.
Plastosyaniini
Plastosyaniini on useissa kasveissa sekä yhteyttävissä levissä ja syanobakteereissa esiintyvä kuparia sisältävä proteiini. Tämä proteiini osallistuu fotosynteesin niin kutsuttuihin valoreaktioihin ja toimii niissä elektroneja siirtävänä proteiinina.
Plastosyaniinin eristi ensimmäisenä japanilainen biokemisti Sakae Katoh vuonna 1962 viherleviin kuuluvasta lajista "Chlorella ellipsoidea". Plastosyaniini on suhteellisen pienikokoinen proteiini. Se koostuu 99 aminohaposta ja sen molekyylimassa on 10,5 kDa. Kaikkien kasvilajien plastosyaniinin aminohapposekvenssissä on yhteistä noin kaksi kolmasosaa. Plastosyaniini sitoutuu kupari-ioniin neljällä aminohapolla, jotka ovat kaksi histidiiniä, kysteiini ja metioniini. Histidiinit sitoutuvat kupari-ioniin imidatsolirenkaan typpiatomien välityksessä ja kysteiini ja metioniini sitoutuvat rikkiatomien välityksellä. Plastosyaniinin kolmiulotteinen rakenne on niin kutsuttu β-tynnyrirakenne, joka koostuu β-laskoksista. Kolmiulotteisessa rakenteessa hydrofobiset aminohapot ovat suuntautuneet tynnyrin sisäpuolelle ja tämä tekee proteiinista suhteellisen hyvin veteen liukenevan. Plastosyaniini on väriltään sinistä johtuen proteiiniin sitoutuneesta kupari-ionista.
Plastosyaniinia esiintyy kasveissa ja levissä viherhiukkasten yhteyttämiskalvostojen eli tylakoidien sisällä. Plastosyaniini vastaanottaa elektroneja sytokromi-bf-kompleksilta, jolloin proteiinin kupari-ioni pelkistyy hapetusluvulta +II hapetusluvulle +I. Tämän jälkeen plastosyaniini kulkeutuu yhteyttämiskalvoston sisällä proteiinille nimeltä P700 ja luovuttaa tällä elektroneja. Samalla kupari-ioni hapettuu jälleen hapetusluvulle +II. Sytokromi-bf-kompleksi on osa niin kutsuttua fotosysteemi II:ta ja P700 on osa niin kutsuttua fotosysteemi I:tä. Plastosyaniini toimii elektroninsiirtäjänä näiden kahden yhteyttämisen fotosysteemien välillä.
Kansainvälinen terrestrinen vertausjärjestelmä
Kansainvälinen terrestrinen vertausjärjestelmä (lyh. ITRS, ) on maailmanlaajuinen kolmiulotteinen geosentrinen terrestrinen vertausjärjestelmä, joka on määritelty IUGG:n ja IAG:n päätöslauselmissa vuosilta 1991 ja 2007.
Vertausjärjestelmän viimeisin realisaatio on "Kansainvälinen terrestrinen vertauskehys 2014" (lyh. "ITRF 2014", ).
Hr. Ms. De Zeven Provinciën (C802)
Hr. Ms. De Zeven Provinciën (runkonumero C802) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston De Zeven Provinciën -luokan kevyt risteilijä, jonka rakennustyöt aloitettiin hieman ennen toisen maailmansodan alkamista. Sodan aikana työt oli keskeytettynä ja se liitettiin laivastoon vasta vuonna 1953. Alus oli palveluksessa vuoteen 1976 ja se myytiin vielä samana vuonna Perulle. Alus jatkoi Perun laivastossa palvelustaan nimellä "BAP Aguirre" vuoteen 1999. Alus romutettiin vuonna 2000.
Alus tilattiin Rotterdamsche Droogdok Maatschappij'lta Rotterdamista ja sen köli laskettiin 5. syyskuuta 1939 nimellä "Hr. Ms. Kijkduin". Se nimettiin 1940 uudelleen "Hr. Ms. Eendrachtiksi". Alus laskettiin vesille 24. joulukuuta 1944 nimellä "KH1". Se otettiin palvelukseen 18. marraskuuta 1953 nimellä "Hr. Ms. De Zeven Provinciën".
Aluksen aseistus muutettiin 1960-luvulla ohjuksiksi. Sille asennettiin Terrier-järjestelmä. Alus poistettiin palveluksesta 17. lokakuuta 1975 ja se myytiin Perulle elokuussa 1976. Perun laivasto otti modoernisoinnin jälkeen aluksen palvelukseensa 24. helmikuuta 1978 nimellä BAP "Aguirre". Se palveli vuoteen 1999 ja se romutettiin seuraavana vuonna.
Don-Zheni Ekoebve
Don-Zheni Ekoebve (s. 8. syyskuuta 1992) on suomalais-venäläinen pikajuoksija. Hän edustaa HIFK-Friidrottia ja hänen valmentajinaan toimivat Anatoli Mihailov ja Margarita Mihailova.
Kalevan kisoista Ekoebve on saavuttanut pronssia 400 metrin aitajuoksusta vuonna 2016. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on ollut mukana saavuttamassa 4 x 100 metrin viestijuoksusta kultaa vuonna 2012 sekä 4 x 400 metrin viestijuoksusta kultaa 2014 ja hopeaa 2016. Sisäratojen SM-kilpailuista Ekoebve on saavuttanut hopeaa 4 x 200 metrin viestissä vuonna 2017 sekä hopeaa 4 x 300 metrin viestijuoksussa vuonna 2012.
Venäläissyntyinen Ekoebve on ollut Suomen kansalainen maaliskuusta 2013 lähtien.