hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aly Cissokho
Aly Cissokho (s. 15. syyskuuta 1987 Blois, Ranska) on ranskalaissenegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Portugalissa, Espanjassa, Englannissa, Kreikassa ja Turkissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Cissokho teki ensiesiitymisensä Gueugnonin edustusjoukkueessa kauden 2006–2007 viimeisessä ottelussa, jonka jälkeen hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen.
2. kesäkuuta 2008 Cissokho siirtyi portugalilaiseen Vitória de Setúbaliin ja solmi kolmivuotisen sopimuksen joukkueen kanssa.
Hyvien esitysten jälkeen kauden ensimmäisellä puoliskolla, Cissokho herätti kiinnostusta muun muassa Portugalin suurseura Portossa ja niin hän lopulta tammikuussa 2009 siirtyi seuraan 300 000 euron siirtosummalla. Hän teki joukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen.
14. kesäkuuta 2009 Cissokho matkusti italialaisen Milanin lääkärintarkastukseen, tarkoituksenaan siirtyä seuraan 15 miljoonan euron siirtosummalla. Hän ei kuitenkaan läpäissyt lääkärintarkastusta, sillä lääkärit havaitsivat ongelmia hänen hampaissaan, jotka ovat aiheuttaneet hänellä lihasvaivoja. Toisen lääkärintarkastuksen Cissokho kuitenkin läpäisi, mutta joukkueet eivät päässet yhteissopimukseen hänen siirtosummastaan.
Myöhemmin samana kesänä 18. heinäkuuta 2009 Cissokho siirtyi ranskalaisseura Lyoniin, kun hän läpäisi joukkueen lääkärintarkastuksen. Siirtosumma oli noin 15 miljoonaa euroa ja sopimus on pituudeltaan viisivuotinen. Hänet hankittiin korvaamaan Italiaan palannutta Fabio Grossoa. Ensimmäisen ottelunsa joukkueessa Cissokho pelasi kauden avauskierroksella Le Mansia vastaan.
9. joulukuuta 2009 hän teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan Mestarien liigan lohkovaiheen ottelussa unkarilaista Debrecenia vastaan. Lyon voitti ottelun lopulta selvin numeroin 4–0.
20. elokuuta 2013 siirtyi vuoden lainasopimuksella Liverpoolin riveihin. Liverpoolilla on 5 miljoonan euron osto-oikeus Cissokhoon kauden päätteeksi. Cissokhon pelinumero Liverpoolissa on 20.
Cissokho valittiin Ranskan maajoukkueen kokoonpanoon ensimmäistä kertaa 5. marraskuuta 2009 pelattavaan vuoden 2010 MM-kilpailujen karsintojen pudotuspeliotteluun Irlantia vastaan. Toisen maajoukkuekutsunsa hän sai 3. maaliskuuta 2010 pelattavaan ystävyysotteluun Espanjaa vastaan.
Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki lopulta 11. elokuuta 2010 uuden päävalmentaja Laurent Blancin alaisuudessa ystävyysottelussa Norjaa vastaan. Hän pelasi koko ottelun vasempana laitapuolustajana.
Marski
Marski () tai valtakunnanmarski oli Ruotsissa 1200-luvulta 1600-luvulle saakka käytössä ollut korkea virkanimike, joka yleensä merkitsi sotavoimien ylipäällikköä.
Sanan "marski" etymologia on yhteinen sanan marsalkka kanssa: molemmat tarkoittivat muinaisessa germaaniyhteisössä hallitsijan tallimestaria. Ruotsissa marskin nimike esiintyy 1200-luvulta lähtien. Marski oli korkea arvohenkilö, jonka tehtäväksi vakiintui vähitellen asevoimien ylipäällikkyys. Sillä oli kuitenkin keskiajalla ylhäisön kunniatoimen luonne, joten keskiajan tunnetuimpien marskien Torkkeli Knuutinpojan ja Kaarle Knuutinpojan asema maan tosiasiallisina johtajina johtui enemmän heidän henkilökohtaisesta vaikutusvallastaan. Virka oli usein pitkiä aikoja täyttämättä. Vuonna 1630 marskista tehtiin sotakollegion johtaja ja vuoden 1634 hallitusmuodossa valtaneuvoston jäsen. Tämän jälkeen marski oli yksi viidestä valtakunnan ylimmästä virkamiehestä, joiden tehtäviin kuului muun muassa holhoojahallituksen johtaminen. Marskin virkaa ei täytetty enää Carl Gustaf Wrangelin kuoleman (1676) jälkeen.
Suomalaisille tuttuja marskeja ovat edellä mainittujen ohella olleet muun muassa Klaus Fleming ja Jaakko De la Gardie.
Cristian Săpunaru
Ionuţ Cristian Săpunaru (s. 5. huhtikuuta 1984 Bukarest, Romania) on romanialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Romanian pääsarjassa pelaavaa Pandurii Târgu Jiuta. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja, mutta pystyy pelaamaan myös keskuspuolustajana.
Săpunaru on Naţional Bukarestin junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki vuonna 2002. Heinäkuussa 2007 hän siirtyi Rapid Bukarestiin.
Heinäkuussa 2007 Rapid Bukarest hyväksyi 2,5 miljoonan euron siirtotarjouksen Săpunarusta ja näin hän siirtyi Porton riveihin. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Elokuussa 2012 hän siirtyi espanjalaiseen Real Zaragozaan. Seuraavan kauden Săpunaru edusti niin ikään espanjalaista Elcheä. Helmikuussa 2015 hän palasi loppukauden ajaksi Rapid Bukarestiin, josta siirtyi kaudeksi 2015–2016 Pandurii Târgu Jiuhun.
Săpunaru teki ensiesiintymisensä Romanian maajoukkueessa 31. toukokuuta 2008 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan. Hänet valittiin Romanian kokoonpanoon vuoden 2008 EM-kilpailuihin, joissa hän ei kuitenkaan pelannut otteluita.
Janne Räsänen
Janne Räsänen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Janne Räsänen (jalkapalloilija)
Janne Petri Räsänen (s. 12. toukokuuta 1978 Nurmijärvi) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Räsänen nousi Veikkausliigaan Finnairin Palloilijoissa kaudella 1997. Hän saavutti heti ensimmäisellä kaudellaan SM-pronssia. FinnPa putosi liigasta seuraavan kauden päätteeksi ja Räsänen siirtyi Jokereihin, jossa hän pelasi kaksi seuraavaa kautta. Räsänen voitti Jokereissa Suomen Cupin 1999 ja SM-hopeaa 2000. Kaudeksi 2001 Räsänen siirtyi Tampere Unitediin. Hän pelasi seurassa viisi kautta, joiden aikana hän voitti Suomen mestaruuden 2001 ja kolme SM-pronssia. Räsänen siirtyi Tampereelta Norjan 1. divisioonan Hønefossiin kesken kauden elokuussa 2005. Hän edusti Hønefossia kolme kautta.
Räsänen pelasi uransa aikana Suomessa 185 liigaottelua, joissa hän teki 10 maalia. Hän sai tililleen myös maajoukkueessa yhden A-maaottelun vuonna 2004.
Nykyään Räsänen toimii Ilveksen urheilutoimenjohtajana.
Janne Räsänen (kansanedustaja)
Janne Räsänen () oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Räsänen toimi kansanedustajana 1924–1927. Hänet valittiin eduskuntaan Oulun läänin eteläisestä vaalipiirista. Räsänen toimi myös Kajaanin maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Ennen kansanedustajaksi valitsemistaan Räsänen työskenteli kivityömiehenä ja pienviljelijänä. Hän oli poliittisista syistä vankilassa 1918–1919.
Räsänen oli naimisissa vuodesta 1904 Johanna Mikkosen kanssa.
Karl Emil Malmelin
Karl Emil Malmelin (s. 1872-?) oli suomalainen murhaaja, joka surmasi 10. toukokuuta 1899 Nurmijärven Klaukkalassa seitsemän Simolan torpan asukasta. Espoosta kotoisin ollut Malmelin oli palvellut Simolan torpassa renkinä ja seurustellut torpan tyttären kanssa. Kun tämä ei ollut suostunut Malmelinin puolisoksi surmasi tämä kostoksi koko torpan väen käyttäen kirvestä aseenaan. Uhreista kolme oli naisia ja kaksi lapsia.
Malmelin tuomittiin teosta elinkautiseen kuritushuonerangaistukseen. Murhatapauksesta tehtiin myös arkkiveisu ja Nurmijärvi sai huonoa mainetta "murhajärvenä".
Kirjassaan "Kirves. Toivo Harald Koljosen rikos ja rangaistus" (2015) historiantutkija Teemu Keskisarja kertoo, että Huittisissa vuonna 1943 kuusi ihmistä kirveellä murhannut vankikarkuri Toivo Harald Koljonen oli nuoruudessaan työskennelly maatöissä Nurmijärvellä, vieläpä samalla suunnalla pitäjä ja oli näin saattanut kuulla tapauksesta.
The Hunter (videopeli)
The Hunter (tyyliteltynä theHunter) on Avalanche Studiosin ja Emote Gamesin kehittämä verkossa pelattava metsästysaiheinen videopeli, joka on julkaistu vuonna 2009 Windowsille. Emote Games ja Expansive Worlds ovat kehittäneet vuonna 2014 Steam-palvelussa julkaistun uusintaversion pelistä. Peli on ilmaispeli.
Peliin on ostettavissa eripituisia jäsenyyksiä ja jäsenyyden sisältäviä tavarapaketteja, joilla on lupa metsästää kaikkia pelin eläinlajeja ja kaikilla pelialueilla. Jäsenyydellä saa käyttöönsä myös lisää aseita. Aseita, tarvikkeita ja eripituisia metsästyslupia tietylle eläinlajille voi hankkia myös ostamalla pelirahaa tai voittamalla sitä erilaisissa kilpailuissa.
Pelisarjaan kuuluvat myös keväällä 2015 julkaistu "theHunter: Primal", sekä keväällä 2017 julkaistava "theHunter: Call of the Wild"
ZTGD-sivusto on antanut pelille arvosanaksi 8.0/10.
Šarkanin piiri
Šarkanin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1 405 neliökilometriä ja asukkaita on 19 100 henkeä (vuonna 2010).
Piiri sijaitsee Udmurtian itäosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Debjosyn piiriin, idässä Permin aluepiiriin, etelässä Votkinskin, lännessä Jakšur-Bodjan ja luoteessa Igran piiriin. Hallinnollinen keskus on Šarkanin kylä. Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa.
Huomattavimmat joet ovat Votka, Ita, Šarkanka, Nižnjaja Lypka, Pašurka ja Kivarka. Pinta-alasta noin 40 % on metsää. Seudulla sijaitsee Myškinon öljyesiintymä.
Šarkanista on maantieyhteys Votkinskiin ja Iževskiin. Matkaa tasavallan pääkaupunkiin on 88 kilometriä.
Väestöstä 83,1 % on udmurtteja, 15,5 % venäläisiä ja 0,6 % tataareja.
Tärkein elinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn. Piirissä toimii 18 maatalousyritystä, 209 yksityistilaa ja 5 muiden yritysten aputaloutta. Huomattavimmat teollisuuslaitokset ovat trikootehdas, pellavanjalostuslaitos, tiilitehdas ja saha.
Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo, kotiseutumuseo, käsityökeskus, kirjasto sivuosastoineen, lasten musiikkikoulu, kylien kulttuuri- ja kerhotalot. Virallisen tunnustuksen ovat saaneet kansanteatteri ja kaksi kansankuoroa. Pakkasukon udmurtialainen vastine, "Tol Babai" () asuu Šarkanin kylässä.
Pehmeä laskeutuminen
Pehmeä laskeutuminen tarkoittaa avaruustekniikassa laskeutumista taivaankappaleen pinnalle niin, että laskeutunut alus tai luotain säilyy toimintakuntoisena.
Chris Ware
Chris Ware (s. 28. joulukuuta 1967 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija. Waren päätyö on ensin Fantagraphicsin ja myöhemmin Drawn and Quarterlyn julkaisema sarjakuvalehti Acme Novelty Library. Lehden jatkotarinoista on julkaistu koottuina teoksina muun muassa "Jimmy Corrigan, the Smartest Kid on Earth" ja "Quimby the Mouse". Ware on moninkertainen Eisner- ja Harvey-palkittu.
Ahtokiveys
Ahtokiveys on 1700-luvulla kehitetty tienrakennusmenetelmä. Siinä tien kantava kerros rakennettiin siten, että alimpana oli käsin vieri viereen asennettuja ylöspäin suippenevia kiviä. Alimman 15–20-senttisen kerroksen päälle levitettiin 8–10-senttinen pienempien kivien kerros, joka kiilautui aluskerroksen kivien väleihin. Päällimmäisenä oli 10-senttinen kerros pähkinänkokoisia kiviä.
Ahtokiveyksen keksijä oli ranskalainen insinööri Pierre Marie Jérôme Trésaguet (1717–1796), joka määritteli myös teiden käyttötarkoituksenmukaiset leveydet, suurimmat nousut ja pinnan sivukaltevuudet. Trésaguet'n opit levisivät Napoleonin myötä laajemmalle, sillä Napoleon asetti valloitetuille alueille Trésaguet'n oppilaita johtamaan tienrakennusta.
Agon
Agon (, ”kamppailu”) oli antiikin Kreikassa järjestetty kilpailu, joka jakautui kolmeen osaan. Gymniset agonit sisälsivät voimistelua, hippiset agonit kilpa-ajoja ja ratsastusta, ja muusiset agonit musiikkia, runoutta ja tanssia.
Agoneja järjestettiin eri puolilla Kreikkaa, ja kaikki kreikkalaiset saivat osallistua niihin. Myöhemmin neljän alueen agonit kohosivat kansallisiksi kilpailuiksi, panhelleenisiksi kisoiksi. Näistä tunnetuimmat olivat Olympiassa järjestetyt Olympian kisat.
Taito (nimi)
Taito on suomalainen miehen etunimi. Alku­perältään se kuuluu niihin 1800-luvun lopulla käyttöön tulleisiin nimiin, jotka liittyvät vanhempien lapsilleen toivomiin ominaisuuksiin tai käytän­nölli­siin taitoihin. Taitoa ehdotettiin nimeksi jo vuonna 1865, mutta almanakkaan se tuli vasta vuonna 1950, josta lähtien nimipäivä on ollut 14. huhtikuuta.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan nimi on vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 2 481 miehelle sekä muutamalle ennen vuotta 1920 syntyneelle naiselle.
Helsinki 69ers
Helsinki 69ers on helsinkiläinen vuonna 1991 perustettu amerikkalaisen jalkapallon erikoisseura. Seuran edustusjoukkue ei pelaa kaudella 2016 millään sarjatasolla. Seuralla juniorijoukkueita eri nuorten sarjoissa. 69ersin kotistadion on Helsingin Velodromi.
Kaudella 2012 1. divisioonan mestaruuden eli Spagettimaljan voittanut Helsinki 69ersin edustusjoukkue nousi kaudeksi 2013 Vaahteraliigaan ensimmäistä kertaa seuran historian aikana. 69ers on ainoa helsinkiläisseura, joka ei ole voittanut Vaahteraliigan mestaruutta eli Vaahteramaljaa.
69ersin kausi 2015 oli seuran historian paras tähän mennessä. Joukkue selviytyi ensimmäisen kerran Vaahteraliigan pudotuspeleihin, mutta koki tappion välierässä Seinäjoki Crocodilesille. Kauden jälkeen 69ers luopui kuitenkin sarjapaikastaan pelaajapulan takia.
Veikkausliigan legendat
Veikkausliigan legendat on Suomen jalkapallon pääsarjan Veikkausliigan kunniakerho. Veikkausliigan legendat ovat liigan entisiä pelaajia ja muita toimijoita, ”jotka ovat olleet erityisen tärkeitä kannattajilleen, seuroilleen, paikkakunnilleen, Veikkausliigalle ja suomalaiselle jalkapalloilulle”.
Kunniakerho perustettiin osana Palloliiton satavuotisjuhlallisuuksia vuonna 2007, jolloin nimettiin ensimmäiset 29 legendaa. Sittemmin legendoja on nimetty vuosittain lisää. Mikko Vuorela nimettiin ensimmäisenä erotuomarina legendojen joukkoon vuonna 2009 ja Stefan Håkans ensimmäisenä seurajohtajana vuonna 2010. Myös valmentajia on nimetty.
Legendoilla ei ole järjestysnumeroa, vaan heidät listataan aakkosjärjestyksessä.
Musta kuitu
Musta kuitu () tarkoittaa valokuituyhteyttä, jonka käyttäjä ostaa tai vuokraa sellaisenaan, ilman siihen liittyvää tiedonsiirtolaitteistoa tai palvelua. Tällöin käyttäjä joutuu itse huolehtimaan tarvittavista laitteistoista ja niiden toimivuudesta, mutta pystyy myös itse hallinnoimaan kuidun käyttöä ja tarvittaessa vaikka nostamaan käytössä olevaa tiedonsiirtokapasiteettia käytössä olevia laitteistoja säätämällä.
Valokuituyhteyksiä rakennettaessa suurin osa kustannuksista aiheutuu suunnittelu- ja asennustöistä. Tavallisesti ne voivat olla yli 60 prosenttia kokonaiskuluista. Esimerkiksi Amsterdamin kaupungin kattavan valokuituverkon kuluista karkeasti ottaen 80 prosenttia muodostui työkustannuksista ja vain 10 prosenttia itse valokuitukaapelista. Tämän vuoksi on järkevää asentaa samalla kertaa huomattavasti enemmän kuituja kuin sillä hetkellä olisi tarvetta. Ylimääräisillä kuiduilla voidaan varautua tulevaisuuden tarpeisiin tai joidenkin kuitujen vikaantumisen kiertämiseen. Näitä ylimääräisiä valokuituja operaattorit voivat sitten kysynnän mukaan myydä tai vuokrata muille toimijoille.
Eurokoodi
Eurokoodit ovat kantavien rakenteiden suunnittelustandardeja. Ne on laatinut eurooppalainen standardisointijärjestö CEN Euroopan komission toimeksiannosta. Eurokoodit sisältävät varmuuden määrittämisperiaatteet erilaisille kuormille, kuten hyöty-, lumi- ja tuuli-, lämpö-, onnettomuus- ja nosturikuormat. Standardien soveltaminen eri maissa vaatii kansallisten liitteiden "(national annex (NA))" käyttämistä. Suomessa kansallisten liitteiden laatimisesta vastaa talonrakentamisen osalta ympäristöministeriö ja siltojen osalta Liikennevirasto.
Eurokoodisuunnittelustandardien käyttö alkoi Suomessa 1. marraskuuta 2007.
Eurokoodi-järjestelmä sisältää seuraavat pääosat:
Yhteensä standardeja on 58.
Camping Messilä
Camping Messilä on Hollolan kunnassa Vesijärven rannalla Messilän kartanon pohjoispuolella oleva leirintäalue, jossa on vierasvenesatama. Alueen omistaa Messilä Maailma Oy, joka on vuokrannut alueen Hollolan kunnalle, joka puolestaan on vuokrannut alueen leirintäalueyritykselle.
Se sijaitsee noin 7 km Lahdesta Rantatien (yhdystie 2956):n varrella. Messilänranta kuuluu Vesijärven Laasonpohjaan, joka rajoittuu Korpikankareen ja Hersalan väliselle alueelle.
Leirintäalueen palveluihin kuuluvat ravintola, kahvila ja kauppa. Majoituspalveluista löytyy matkailuauto- ja vaunupaikat, majatalohuoneisto, leirintämökit, telttapaikat, hirsihuvilamökki ”Karhunpesä”. Camping Messilästä saa myös kalastuslupia Vesijärvelle.
Alueella on runsaasti ympärivuotisia ja kesäaikaisia matkailuvaunuja.
Camping Messilä vastaa myös Enonsaaresta. Enonsaaressa on kesäasuntoja ja 1910-luvulla rakennettu suuri huvila. Lahden kaupunki vuokrasi alueen Messilän kartanon alueella leirintäaluetta pitävälle Messilä Campingille toukokuussa 2007 päärakennuksen ja kuusi kesämökkiä viideksi vuodeksi. Enonsaareen pääsee veneellä tai tilausyhteiskuljetuksella Camping Messilän rannasta. Messilänrannan venepaikoista vastaa Hollolan kunta.
Camping Messilässä on talvisinkin Messilän kartanon laskettelurinteiden vuoksi matkailuvaunuissa asuvia vieraita. Kesällä paikalla viettävät kesälomaa pysyvästi pääasiassa pääkaupunkiseudulta olevat.
Camping Messilä järjestää vuosittain juhannusaattona juhannuskokon polttamisen Vesijärven rannassa Hollolan sataman itäpuolella leirintäalueen hiekkarannalla. Kokko on tehty pääasiassa kuormalavoista ja palaa huomattavalta osaltaan puolessa tunnissa. 2009 kokko sytytettiin 23:00 EEST. Kokko on ainut suuri Hollolassa poltettava yleisölle tarkoitettu suuri kokko.
Alfthan
Alfthan on Länsi-Suomesta lähtöisin oleva suku, jonka yksi haara on aateloitu ja korotettu vapaaherralliseen arvoon.
Suvun nimi tulee Ruotsin Hälsinglandin Alftan pitäjästä, jossa arvellaan eläneen Erik Hansinpoika -niminen suvun kantaisä. Suku tuli Suomeen 1600-luvun alussa ja aikanaan sen vaikutuskentäksi muodostui Viipuri sekä Pietari ja kaupunkeja ympäröivät alueet. Se oli alkuun pappissuku, mutta siitä tuli sittemmin runsaasti virkamiehiä, upseereita ja talouselämän vaikuttajia. Itäsuomalaistunut sukuhaara lisäsi nimensä kirjoitusasuun h-kirjaimen, jotta nimi ääntyisi oikein venäjänkielistenkin keskuudessa. Yksi suvun haaroista sai aateliarvon, kun kenraaliluutnantti Georg von Alfthan aateloitiin huhtikuussa 1866 ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneelle seuraavan vuoden tammikuussa nimellä "von Alfthan" aatelissukuna numero 240. Hänet ja hänen jälkeläisensä korotettiin 1886 edelleen vapaaherraksi ja esiteltiin tammikuussa 1888 uudelleen vapaaherrallisena sukuna numero 57. Suvun tunnuslauseena on "Noblesse oblige" ("Aateluus velvoittaa").
Salomo Wuorio
Salomo Wuorio (sukunimi vuoteen 1876 Backberg; 28. elokuuta 1857 Hausjärvi – 28. helmikuuta 1938) oli suomalainen koristemaalari, maalausliikkeen johtaja ja teollisuusneuvos.
Wuorion vanhemmat olivat muurari, maanviljelijä Salomon Backberg ja Helena Juhontytär. Wuorio lähti 12-vuotiaana työhön Helsinkiin isänsä kuoltua 1868 lavantautiin. Hän oli aluksi oppipoikana maalarimestari Kyrklundin liikkeessä, pääsi 20-vuotiaana kisälliksi ja siirtyi 1881 Tukholmaan maalaamaan teatterilavasteita koristemaalari Carl Grabowin ateljeessa. Suomeen palattuaan Wuorio oli 1887–1889 työnjohtajana turkulaisen maalarimestari Samuel Koskisen liikkeessä ja osallistui tällöin Tampereen raatihuoneen ja Valtionarkiston rakennuksen koristelutyöhön.
Wuorio perusti oman maalausliikkeen Helsinkiin tammikuussa 1890 ja vuonna 1895 hän perusti tapetti- ja mattoliikkeen. Wuorion maalausliikkeestä tulikin pian yksi Suomen johtavia alan yrityksiä ja vuonna 1909 valmistui arkkitehti Herman Geselliuksen suunnittelema Wuorion liikepalatsi Unioninkatu 30:een. Wuorio sai teollisuusneuvoksen arvon 1932.
Wuorio oli Helsingin tapetti- ja mattokauppiasyhdistyksen sekä Helsingin maalarimestariklubin puheenjohtaja, Suomen taideteollisen yhdistyksen johtokunnan jäsen ja varapuheenjohtaja sekä taidehallisäätiön varapuheenjohtaja. Hän oli muun muassa Suomen rakennusmestariliiton, Koristetaiteilijoiden liitto Ornamon, Suomen taiteilijaseuran ja Suomen taideteollisuusyhdistyksen kunniajäsen. Wuorio lahjoitti myös varoja Taidehallin rakentamiseksi Helsinkiin sekä avusti Helsingin maalariammattikoulun toimintaa.
Salomo Wuorio oli vuodesta 1896 lähtien naimisissa Gerda Maria Länghjelmin kanssa, jonka isä oli Vaasan hovioikeuden asessori Georg Ferdinand Långhjelm. Heillä oli kolme lasta, joista kaksi kuoli nuorina. Nuorin lapsista, arkkitehti Karl Gunnar Valdemar Wuorio (1900–1965), siirtyi 1936 Wuorion yrityksen johtoon isänsä jälkeen. Gunnar Wuorion kuoltua naimattomana 1965 Wuorion omaisuus siirtyi 1966 perustetulle "Gerda ja Salomo Wuorion säätiölle".
Wuorion kuoltua hänen yrityksensä jaettiin 1949 kahteen yhtiöön: "S. Wuorion maalaamo" (maalausosasto) ja "G. Wuorio & co" (tapetti- ja matto-osasto). "S. Wuorion maalaamo Oy" on ollut vuodesta 1979 maalarimestari Pertti Hukkasen omistuksessa ja "Mattotalo Wuorio Oy" kuuluu nykyisin RTV-yhtymä Oy:hyn.
Magglingen
Magglingen () on hallinnollinen kylä (Einwohnergemeinde) Sveitsissä Bernin kantonissa, Leubringenin kunnassa (). Kylä on kaksikielinen (saksa, ranska) ja siellä on noin 600 asukasta.
Magglingen sijaitsee noin 2 kilometriä Biel/Biennen kaupungista länteen, Magglingerbergin kaakkoisrinteellä, noin 400 metriä Bieliä ja Bielinjärveä ylempänä. Kylään pääsee Bielistä funikulaarirataa pitkin. Juna kulkee kolmasti tunnissa. Magglingenissä on Sveitsin valtiollisen liikuntaministeriön (Bundesamt für Sport) pääpaikka.
Oulun kendoseura Hokufuu
Oulun kendoseura Hokufuu on perustettu vuonna 1999. Seurassa oli vuonna 2005 67 jäsentä. Tämä teki Oulun kendoseurasta Suomen toiseksi suurimman kendoseuran. Syksyllä 2014 seurassa harjoitteli kendoa noin 20 jäsentä.
Seura pyrkii osaltaan parantamaan kendon harrastusmahdollisuuksia Oulussa sekä Pohjois-Suomessa sekä edistää tietoisuutta lajista. Hokufuu tekee myös yhteistyötä ulkomaisten kendoseurojen (Luulaja) ja Oulun yliopiston kanssa.
Hokufuu oli maailman pohjoisin kendoseura viiden vuoden ajan 1999–2004, kunnes Tornioon perustettiin Tenshu Ken Kai-kendoseura.
Useita Oulun kendosura Hokufuun jäseniä on kuulunut Suomen maajoukkueeseen.
Veli Arvonen
Veli Taavi Arvonen (30. lokakuuta 1908 Turku – 25. tammikuuta 1994 Turku) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Rakennustoimisto Arvonen Oy:n toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1934–1969. Koulutukseltaan hän oli rakennusmestari.
Arvosen ensimmäinen työnantaja hänen valmistuttuaan Turun teknillisen koulun huoneenrakennuksen ja tie- ja vesirakennuksen opintosuunnilta vuonna 1930 oli Turun sataman satamarakennuskonttori, jossa hän oli rakennusmestarina. Vuonna 1934 Arvonen perusti yhdessä rakennusmestari Vilho Lambert Heinosen kanssa oman yrityksen. Heinosen kanssa yhteistyö jatkui vuoteen 1942, jolloin Heinonen perusti Emil Hartelan kanssa Urakoitsijat Oy -rakennusliikkeen. Toiminta-aikanaan Rakennustoimisto Arvonen oli Suomen suurimpia ja arvostetuimpia ja sen keulakuva Arvonen sai teollisuusneuvoksen arvon vuonna 1948 ja vuorineuvoksen arvon vuonna 1957. Yritystoiminnan ohella Arvonen oli Turun Rakennusmestariyhdistyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja, Suomen Rakennustyönantajaliiton ja Suomen Rakennusteollisuusliiton hallitusten jäsen, jälkimmäisessä urakoitsijavaliokunnan pitkäaikainen puheenjohtaja ja lopulta koko liiton hallituksen puheenjohtaja. Hän toimi myös Keramian johtokunnan ja Finnairin hallintoneuvoston puheenjohtajana ja kuului Urho Kekkosen ystäväpiiriin. Arvonen oli myös Turun kauppakorkeakoulun hallituksen puheenjohtaja vuosina 1957–1975.
Rakennustoimisto Arvonen Oy:n toiminta päättyi konkurssiin vuonna 1969. Syynä oli pääosin ulkomaiset valuuttalainat, joiden arvot nousivat huomattavasti Suomen markan devalvoinnin myötä. Konkurssin myötä Arvonen jätti suuren osan julkisista luottamustoimistaan.
Arvonen osti vuonna 1952 Harjattulan kartanon Turun Kakskerrasta. Nykyisin kartano on Paasikivi-opiston (kokous- ja majoituspalveluja myy Harjattulan kartano Oy) käytössä.
Falling Up
Falling Up on yhdysvaltalainen kristillinen alternative rock -yhtye Albanystä, Oregonista. Yhtye julkaisee BEC Recordingsin kautta. Yhtyeen nimi on peräisin heidän ensimmäisestä kappaleestaan, jonka he kirjoittivatl. Kappale viittaa siihen, kuinka epätäydellisiä ihmiset ovat. Heidän sanoituksensa käsittelevät usein armoa.
Falling Up kuvaa musiikillista tyyliä "ydin-rockiksi", mikä sisältää alternative metallia ja voimakkaita pop-sanoituksia. Yhtye onkin helposti verrattavissa vastaaviin yhtyeisiin, kuten Linkin Parkiin ja Incubukseen.
The Hunter
The Hunter voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
HMS Curacoa
HMS Curacoa on ollut neljän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Pentti Avotie
Pentti Juhani Avotie (syntyjään Avonius, 8. elokuuta 1924 Pälkjärvi – 21. syyskuuta 2004 Tampere) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Saarioinen Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1969–1989 ja Artekno Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1969–1978. Koulutukseltaan hän oli koneteknikko.
Pentti Avotien veli Reino A. Avonius ja setä, Askon perustaja Aukusti Asko-Avonius ostivat vuonna 1941 Sahalahdessa sijaitsevan Saarioisten kartanon. Nuorempi veli Pentti suoritti asepalveluksensa ilmavoimien mekaanikkona ja suoritti jatkosodan jälkeen Tampereen teknillisessä koulussa loppuun koneteknikon opintonsa. Muutama vuosi valmistumisen jälkeen meni Ruotsissa Scania-Vabiksen ja Ab Tobaksmonopolin palveluksessa, kunnes Avotie palasi Oy Panama Tobacco Co:n palvelukseen vuonna 1951. Kyseinen yritys oli Saarioisten omistama tupakkatehdas. Seuraavana vuonna Avotiestä tuli Saarioisten tuotantopäällikkö, vuonna 1955 myyntipäällikkö, vuonna 1958 markkinointipäällikkö ja Reino Avoniuksen kuoltua vuonna 1969 toimitusjohtaja. Avotie jatkoi toimitusjohtajana aina vuoteen 1989, jolloin Saarioisissa työskenteli lähes 2 000 ihmistä. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana hän toimi aina vuoteen 2000, hallituksen jäsenenä sen jälkeenkin. Avotie oli myös konsernin omistajayhtiön Artekno Oy:n hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana.
Avotie kuului useiden yritysten hallintoneuvostoihin. Näitä olivat muun muassa Asko-Upo Oy, Hämeen Sähkö Oy, Keskinäinen yhtiö Teollisuusvakuutus, Eläke-Varma ja Investa Oy. Asko Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajana hän oli vuosina 1981–1986. Sahalahden kunnanvaltuustossa Kokoomuksen valtuutettuna Avotie oli vuosina 1973–1984. Teollisuusneuvoksen arvon hän sai vuonna 1973, vuorineuvoksen arvon vuonna 1994 ja tekniikan kunniatohtorin arvon vuonna 1997 (Tampere).
HMS Curlew
HMS Curlew on ollut kahdeksan Britannian kuninkaallisen laivaston aluksen sekä yhden tukikohdan nimenä.
Commodore PET
Commodore PET ("Personal Electronic Transactor") oli Commodoren vuonna 1977 julkaisema kotitietokone.
PET:in sanotaan olleen ensimmäinen kaupallisesti menestyksekäs henkilökohtainen tietokone.
Commodore PET syntyi, kun MOS Technologyn Chuck Peddle vakuutti Commodoren omistaneen Jack Tramielin kehittämällään 6502-mikroprosessorilla. Commodore osti MOS Technologyn ja ryhtyi kehittämään ensimmäistä versiota omasta kotitietokoneesta. Ensimmäinen malli, PET 2001, julkistettiin tammikuussa 1977 ja ensimmäiset yksiköt toimitettiin saman vuoden lokakuussa. Alkuperäisessä mallissa oli 4 kilotavun keskusmuisti, mutta myöhemmin ilmestyi malleja, joissa oli muistia 8–32 kilotavua.
Commodore laajensi menestyksen myötä toimintaansa Eurooppaan. Siellä oli kuitenkin jo Philipsin valmistama samanniminen laite, joten Commodore toi markkinoille uuden CBM 3000 -sarjan.
Commodore julkisti vielä PET 4000 -sarjan, jossa oli suurempi näyttö ja uudempi versio Commodoren BASIC-ohjelmointikielestä, ja CBM 8000 -sarjan, jossa oli 80 merkin levyinen näyttö entisen 40 merkin sijaan ja suurimmillaan 96 kilotavun muisti. Lisäksi Commodore valmisti "SuperPET"-nimellä tunnetun SP9000-mallin, jossa oli kaksi prosessoria ja tuki useille eri ohjelmointikielille.
PET:n näyttö oli yksivärinen, eikä se pystynyt näyttämään bittikarttagrafiikkaa. Vaikka grafiikalla ei tuohon aikaan ollut kovin suurta merkitystä niin PET jäi pian myynnissä bittikarttagrafiikkaan pystyneiden Apple II:n, Atari 400/800:n ja Commodoren oman VIC-20:n jalkoihin.
PET-sarjan jatkoksi Commodore julkisti CBM-II-sarjan, joka ei kuitenkaan saavuttanut yhtä suurta suosiota kuin PET.
Peter Zumthor
Peter Zumthor (s. 26. huhtikuuta 1943 Basel, Sveitsi) on sveitsiläinen arkkitehti. Hänet tunnetaan luonnonmateriaaleja suosivana arkkitehtina, jonka tyyliä on luonnehdittu tinkimättömäksi ja hiljaiseksi.
Zumthorin tunnetuimpiin töihin kuuluu Sveitsissä sijaitseva Valsin kylpylä Therme Vals vuodelta 1996. Suurin osa hänen töistään on Sveitsissä, mutta myös muualla Euroopassa. Hän on suunnitellut muun muassa museoita, vanhainkoteja, kappeleita ja hotelleja. Hän ei pyri niissä ulkoiseen näyttävyyteen.
Zumthor on suunnitellut Suomeen yhden toteuttamatta jääneen työn. Zumthorilta tilattiin Jyväskylään Harjunkulmaan vanhan linja-autoaseman paikalle asuinkortteli, josta oli ajateltu kaupungin maineelle soveliasta kansainvälistä arkkitehtinähtävyyttä. Rakennuttajat, YH, Sato ja VVO, pitivät suunnitelmaa kalliina eivätkä hyväksyneet Zumthorin työskentelytapaa valvoa hanketta alusta loppuun, joten hanke hylättiin.
Peter Zumthorilla on ollut suunnittelutoimisto Haldensteinissa Graubündenin kantonissa Kaakkois-Sveitsissä vuosikymmenten ajan
Siemens Arena
Siemens Arena on Vilnassa sijaitseva urheiluhalli. Se sijaitsee ainoastaan muutaman minuutin automatkan päässä Vilnan keskustasta.Halli rakennettiin 12 kuukaudessa ja se valmistui 30. lokakuuta 2004. Heti ensimmäisenä vuonna hallissa järjestettiin 90 tapahtumaa, joissa kävi noin 330 000 kävijää. Samana vuonna BC Lietuvos Rytas alkoi pelaamaan ULEB Eurocup pelinsä hallissa. Hallissa järjestetään vuoden 2011 Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut.
Pikkulavastaja
Pikkulavastaja ("Amblyornis subalaris") on Papua-Uudessa-Guineassa tavattava lavastajiin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan pikkulavastaja on noin 24 cm. Koiras on väritykseltään pääosin ruskea. Yläruumis on väriltään tummempi kuin alaruumis. Kurkussa ja rinnassa on vaaleampia kapeita pystyjuovia. Nokka on siniharmaa. Koiraalla on tumman oranssi töyhtö, jonka se voi nostaa ylös. Alas painettuna se on huomaamaton. Naaraalta töyhtö puuttuu tai on pienempi kuin koiraalla. Muuten sukupuolet ovat ulkonäöltään samanlaiset. Nuoret linnut muistuttavat ulkonäöltään naaraspikkulavastajaa.
Pikkulavastajaa tavataan kaakkoisessa Papua-Uudessa-Guineassa alueella, joka ulottuu Owen Stanley Rangelta Angabunga-joelle. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät yleensä 650–1 500 metrin korkeudella merenpinnasta. Pikkulavastaja elää hieman matalammalla kuin kekolavastaja ("Amblyornis macgregoriae"), mutta toisinaan lajit elävät samalla alueella ja voivat risteytyä.
Koiraspikkulavastajat voivat paritella usean naaraan kanssa. Koiras rakentaa majamaisen naaraanhoukutuspesän risuista. Pesän keskellä on sitä tukemassa pylväs. . Koiras koristelee majansa lehdillä, kukilla ja koppakuoriaisilla.
Marco Simoncelli
Marco Simoncelli (lausutaan [ˌsimɔnˈt͡ʃɛlli]; 20. tammikuuta 1987 Cattolica, Italia – 23. lokakuuta 2011 Sepang, Malesia) oli italialainen ratamoottoripyöräilijä, joka ajoi MotoGP-sarjassa ja oli 250cc-luokan maailmanmestari vuodelta 2008.
Simoncelli voitti vuosina 1996–2000 Italian Minimoto-mestaruuden. Vuodeksi 2002 hän siirtyi Euroopan sarjaan 125cc-luokkaan ja voitti samana vuonna mestaruuden. Vuonna 2003 Simoncelli nousi MotoGP-sarjan 125cc-luokkaan, jossa hän kilpaili Matteoni Racing Team -tallissa. Seuraavaksi kaudeksi 2004 Simoncelli siirtyi Rauch Bravo -tiimiin ja otti uransa ensimmäisen MM-sarjan voiton sateisella Jerezin radalla.
Kauden 2005 jälkeen Simoncelli nousi 250cc–luokkaan, jossa hän ajoi Metis Gilera -tiimissä myös kaudet 2006 ja 2007. Kaudella 2008 hänen kautensa alkoi tasapainoisesti, mutta koko loppukauden hän hallitsi ylivoimaisesti monia kilpailuja ja voitti lopulta uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden. Hänen huhuiltiin siirtyvän jo kaudeksi 2009 MotoGP-luokkaan, mutta hän päätti kuitenkin jäädä puolustamaan mestaruuttaan 250cc:iin. Hän sijoittui sarjassa kolmanneksi.
Kaudeksi 2010 Simoncelli siirtyi Honda Gresini talliin MotoGP-luokkaan, ja hän oli loppupisteissä kahdeksas. Vuonna 2011 Simoncelli otti MotoGP-luokan ensimmäisen paalupaikkansa Kataloniassa ja ajoi kaksi kertaa palkintokorokkeelle Tšekin Brnossa ja Australian Philip islandilla.
Simoncelli sai surmansa Malesian osakilpailussa 23. lokakuuta 2011. Simoncelli menetti pyöränsä hallinnan mutkassa, minkä jälkeen hän ajautui takaa tulevien Colin Edwardsin ja Valentino Rossin eteen. Nämä eivät voineet välttää törmäystä vaan osuivat Simoncelliin kohtalokkain seurauksin.
Simoncelli siunattiin ja haudattiin Corianossa 27. lokakuuta. Kirkossa oli myös hänen kaksi moottoripyöräänsä: 250-kuutioinen pyörä, jolla hän voitti maailmanmestaruuden 2008, sekä viimeisellä kaudella kilpakäytössä ollut pyörä. Hautajaistilaisuus lähetettiin suorana useilla televisiokanavilla sekä jättimäisellä näytöllä läheisellä Misanon moottoriradalla. Misanon moottorirata nimettiin myöhemmin Marco Simoncellin mukaan.
Sherman (autonvalmistaja)
Sherman oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja, joka osallistui Formula 1:n Indianapolis 500 -osakilpailuun kausilla 1951 ja 1952. Andy Linden sijoittui neljänneksi ja saavutti 3 pistettä 1951 (Formula 1 -sarjan tallien mestaruuspisteet jaettiin vasta kaudesta alkaen). Kaudella 1952 George Fonder oli kisassa 15.
Timo Lipitsä
Timo Lipitsä (1. toukokuuta 1857 Suistamo – 5. huhtikuuta 1950 Kiuruvesi) oli Laatokan Karjalasta Suistamon Koiton kylästä kotoisin ollut runonlaulaja ja kanteleensoittaja.
Lipitsän vanhemmat olivat Georgi (Jyrki) Mihailinpoika (1832–1901) ja Matrona Feodorintytär (1831–1859). Lipitsä oppi kanteleen soiton ja kanteleiden rakentamisen taidon isältään Jyrki Lipitsältä. Hän kulki 17-vuotiaasta alkaen kanteleineen esiintymässä kylän juhlissa. Vuonna 1883 Lipitsä meni naimisiin Jevdokia (Outi) Tanjusen kanssa ja viljeli sitten Suistamolla pientä maatilaansa. Vuonna 1911 hän osallistui Suistamolla pidettyihin runolaulu- ja kanteleensoittokilpailuihin saaden 5. palkinnon kantelesarjassa, ja vuonna 1917 kansanmusiikintutkija A. O. Väisänen vieraili Koiton kylässä ja tallensi Lipitsältä viisi tanssisävelmää.
Valkopartainen, kymmenkielistä kanteletta soittanut Timo Lipitsä tuli tunnetuksi vasta 1920- ja 1930-luvulla, kun hän teki esiintymiskiertueita ympäri Suomea. Lipitsä aloitti esiintymismatkat Suistamon ulkopuolelle 1920-luvun alussa ja esiintyi muun muassa Sortavalan laulujuhlilla 1926 ja Helsingin laulujuhlilla 1931. Hän kiersi esiintymässä kouluilla, eri juhlissa ja yksitystilaisuuksissa. Lipitsän esiintymiskumppaneina olivat aluksi Iivana Onoila ja sitten Feodor Vuorinen, mutta myöhemmin hän esiintyi pääasiassa yksin. Lipitsä rakensi myös kanteleita, joille löytyi ostajia sekä Suomesta että muualta Euroopasta.
Vuonna 1934 Jorma Pohjanpalo arveli artikkelissaan Lipitsän olleen "paras vielä elossa olevista harvoista kalevalaisista laulajaukoista". Hän sai huomiota vuonna 1934 Tampereella pidetyillä Suomen Kuoroliiton laulujuhlilla, ja Kalevalan juhlavuonna 1935 Lipitsä esiintyi Sortavalan laulujuhlilla laulaen päätösjuhlassa Maan luomisesta. Hän pääsi myös "Suomen Kuvalehden" kansikuvaan ja esiintyi yhdessä runonlauluja Feodor Vuorisen kanssa Kalle Kaarnan dokumenttielokuvassa "Kalevalan mailta". Kesällä 1936 Yrjö von Grönhagen ja saksalainen Fritz Bose kävivät Suistamolla äänittämässä Lipitsän runonlaulua ja hänen vaimonsa Outi Lipitsän itkuvirsiä. Von Grönhagenin Lipitsästä ottama valokuva päätyi jopa koristamaan SS-johtaja Heinrich Himmlerin työhuoneen seinää. Lipitsä joutui kuitenkin pian luopumaan esiintymismatkoistaan sokeuduttuaan vuonna 1938.
Talvisodan aikana Lipitsä joutui evakkoon Laihian Torstilaan, jossa kappalainen Frans Kärki tallensi häneltä 75 runoa. Lipitsä esiintyi vielä 1941 Kalevalajuhlissa Vaasassa, ja hän pääsi jatkosodan aikana käymään vielä Suistamolla. Sodan jälkeen Lipitsä asui poikansa Iivo Lipitsän luona ensin Lapuan Kauhajärvellä ja sitten Kiuruveden Niemiskylässä. Toimittaja Veikko Hintikka tapasi Lipitsän talvella 1949, ja hän kiinnitti lehtijutuissaan huomiota Lipitsän huonoihin elinoloihin. Lipitsä kuoli huhtikuussa 1950, ja hänet haudattiin Kiuruveden luterilaiselle hautausmaalle, jonne pystytettiin hänelle myös hautapatsas Suistamo-seuran aloitteesta.
Ranskan historialliset maakunnat
Ranskan historialliset maakunnat eli provinssit () ovat entisiä maakuntia, joihin Ranska jakautui ennen Ranskan vallankumousta. Ne menettivät hallinnollisen merkityksensä vuonna 1790, jolloin niiden tilalle perustettiin pienemmät, yleensä jokien mukaan nimensä saaneet departementit. Paljon myöhemmin, vuonna 1968, kuitenkin perustettiin departementteja laajemmat hallintoalueet, "régions", jotka suunnilleen vastaavat vanhoja maakuntia ja joista monilla on myös vanhojen maakuntien nimet. Virallisesti niistä ei kuitenkaan käytetä nimitystä "province".
Vallankumouksen jälkeen Ranskaan on liitetty vielä seuraavat alueet, jotka toisinaan myös luetaan Ranskan maakuntiin:
Do Somethin’
Do Somethin’ on Britney Spearsin toinen single hänen kokoelma-albumiltaan "".
Cowboy from Brooklyn
Cowboy from Brooklyn on vuonna 1938 ensi-iltansa saanut musikaali- ja komediaelokuva, jonka on ohjannut Lloyd Bacon. Elokuvan pääosaa näytteli Ronald Reagan.
Riivatut talot
Riivatut talot () oli brittiläinen televisiosarja. Sarjassa brittiläiset meediot ja joskus myös sarjan vieraat tutkivat paranormaaleja ilmiöitä eri taloissa. Vieraillut talot sijaitsevat Britanniassa, mutta sarjaa kuvattiin myös Yhdysvalloissa muun muassa Queen Mary -aluksella sekä Irlannissa ja Alankomaissa. Sarjaa juonsi Yvette Fielding. Sarja päättyi heinäkuussa 2010, jolloin sarjaa oli tehty kahdeksan vuotta.
Juontaja Yvette Fieldingin kanssa ohjelmissa esiintyviä henkilöitä olivat tohtori Ciarán O'Keeffe, Derek Acorah, David Wells, Richard Felix, Stuart Torevell ja Catherine Howe. Tiimi vaihteli joka jaksossa, ja Fielding oli ainoa vakiohahmo. Myös jaksojen mukaan vaihtuvia vieraita tavattiin.
Derek Acorahia paljasti itsensä kertomalla sarjan olevan huijausta, ja hänet erotettiin sarjasta 2005. Hän sanoi Celebs Sunday -lehdelle vuonna 2009 olevansa järkyttynyt ohjelman tilasta ja sanoi myös, ettei häntä koskaan ollut pyydetty tekemään mitään, kaikki oli aitoa.
Plug Me In
Plug Me In on AC/DC:n kappaleista koottu DVD, jossa kappaleet soitetaan livenä. Toinen puoli DVD:tä sisältää 
Bon Scottin (1975-1979) ja toinen Brian Johnsonin (1980-2003) aikaisia kappaleita. Vuonna 2007 julkaistussa DVD:ssä on myös hieman lisämateriaalia.
DVD 1 - Bon Scott "(Hakasuluissa oleva teksti kertoo vuoden, jolloin laulu on DVD:llä esitetty!)"
DVD 2 - Brian Johnson
Naildown
Naildown on suomalainen melodista death metallia soittava yhtye, joka perustettiin vuonna 2003 nimellä Acid Universe.
Studioalbumit
Singlet
Päivien kimallus (elokuva)
Päivien kimallus ("Love Is a Many-Splendored Thing") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1955. Tapahtumat sijoittuvat Hongkongiin vuosille 1949–1950. Asumuserossa oleva yhdysvaltalainen toimittaja (William Holden) rakastuu Kiinasta kotoisin olevaan lääkäriin (Jennifer Jones), mutta sen paremmin perhe kuin Hongkongin seurapiiritkään eivät hyväksy suhdetta.
Elokuva pohjautuu John Patrickin dramatisointiin Han Suyinin romaanista "Päivien kimallus". Elokuvan on ohjannut Henry King.Elokuvan tunnussävelmän "Love is a Many-Splendored Thing" (suom. "Niin paljon kuuluu rakkauteen") ovat levyttäneet The Four Aces ja heidän lisäkseen muun muassa Jerry Vale, Nat King Cole ja Frank Sinatra. Suomeksi sen ovat ovat levyttäneet muun muassa Fredi, Harmony Sisters, Annikki Tähti ja lukemattomat muut.
BC Jyväskylä
BC Jyväskylä on jyväskyläläinen koripalloseura. Sen hallitsemalla lisenssillä pelaava joukkue on tunnettu kaudella 2015–2016 HoNsU Basketina ja vuodesta 2016 eteenpäin Jyväskylä Basketball Academynä.
Seura perustettiin vuonna 2001 kun Säynätsalon Riento ja HoNsU yhdistivät edustusjoukkueensa. Koska Säynätsalo pelasi vielä kaudella 2000–2001 korkeimmalla tasolla, pääsi BC Jyväskylä aloittamaan pelaamisen korkeimmalta tasolta.
Kaudella 2001–2002 joukkue sijoittui runkosarjassa Petri Virtasen johdolla 9:nneksi, mikä tarkoitti uutta kautta korkeimmalla tasolla mutta myös pudotuspelipaikan menetystä. Kauden päätteeksi Virtanen palkittiin Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja -palkinnolla.
Seuraavalla kaudella kaupungissa koettiin seurahistorian paras sijoitus, kun joukkue sijoittui viidenneksi ja pääsi ensi kertaa pudotuspeleihin. Vastaan asettui neljänneksi sijoittunut KTP-Basket, joka voitti otteluparin 3–2. Kauden jälkeen joukkueen luottotakamies Virtanen lähti ulkomaille, ja joukkue jäi ilman suomalaista takamiestä.
Kaudella 2003–2004 joukkueen tarina oli alavireinen, kun joukkue onnistui voittamaan ainoastaan kahdeksan peliä. Kauden loppusijoitus oli viimeinen, mikä tarkoitti suoraa putoamista.
SM-kausien jälkeen joukkue on pelannut I-divisioonassa ollen yleensä alemman keskikastin joukkueita.
Kaudella 2009–2010 joukkue sijoittui I-divisioonan runkosarjan kuudenneksi ja pääsi pudotuspeleissä välieriin saakka mutta hävisi välierissä sarjan voittaneelle ja suoraan Korisliigaan nousseelle Porvoon Tarmolle otteluin 3–1. Kaudeksi 2014–2015 I-divisioona A:han noussut BC Jyväskylän edustusjoukkue otti käyttöön HoNsU-nimen jolloin nimi BC Jyväskylä jäi pois käytöstä.
Kesällä 2016 joukkue vaihtoi jälleen nimensä, tällä kertaa Jyväskylä Basketball Academyksi, keskittyi nuorten koripalloilijoiden kehittämiseen ja alkoi yhteistyöhön useiden muiden keskisuomalaisten seurojen kanssa. Joukkueen päävalmentajaksi saapui Mikko Tupamäki. Ensimmäisellä JBA-kaudellaan joukkue voitti noin puolet otteluistaan ja sijoittui viidenneksi karsiutuen pudotuspeleistä.
Lähde:Kauden 2017–2018 kokoonpano
Lähde:"Päivitetty 15.9.2017."
Vuoden I-divisioonapelaaja
Päivien kimallus (romaani)
Päivien kimallus () on Han Suyinin kirjoittama romaani, joka ilmestyi englanniksi 1952. Se julkaistiin suomeksi 1954 Marja Niiniluodon suomentamana. Romaani on tarina asumuserossa olevasta amerikkalaisesta toimittajasta, joka rakastuu euraasialaiseen lääkäriin. Teos on vahvasti omaelämäkerrallinen romaanimuodosta huolimatta. Kirjan pohjalta on tehty 1955 samanniminen elokuva.
Dell Adamo
Dell Adamo on Dellin valmistama kannettava tietokone. Prototyyppi esiteltiin Consumer Electronics Show -messuilla 9. tammikuuta 2009. Virallisesti kannettava tietokone julkaistiin Yhdysvalloissa 17. maaliskuuta 2009.
Korian ja Napan koulut
Napan koulu on Napalla (Nappa) oleva koulu Korian taajamassa, Kouvolassa. Koulussa on yleensä noin 40 oppilasta. Napantiellä sijaitsevassa koulussa on kaksi luokkaa: 1C ja 2C. Samassa rakennuksessa toimivat myös päiväkoti ja esikoulu.
Korian koulu sijaitsee Korialla, Kouvolassa. Koulun osoite on Alakouluntie 16. Kouluun kuuluu kolme rakennusta: Pääkoulu, jossa opiskelee suurin osa oppilaista, Kivikoulu, jossa opiskelee kolme luokkaa ja Puukoulu, joka on kouluista vanhin, ja jossa opiskellaan käsitöitä. Liikuntasali löytyy viereisestä monitoimitalosta, jota myös "Monnariksi" kutsutaan.
Koulussa on noin 400 oppilasta. Luokat: 1A, 1B; 2A, 2B; 3A, 3B, 3C; 4A, 4B; 5A, 5B, 5C; 6A, 6B, 6C.
Kummallakin koululla on sama rehtori.
Turkki kesäolympialaisissa 1936
Turkki osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 49 urheilijan voimin. Maa saavutti näissä olympialaisissa kaksi mitalia, molemmat painista: Yaşar Erkan voitti kultaa kreikkalais-roomalaisen painin 61 kilon sarjassa ja Ahmet Kireççi pronssia vapaapainin 79-kiloisten sarjasta. Kisojen mitalitilastossa Turkki sijoittui 19. sijalle.
Iškašimin kieli
Iškašimin kieli (iškašimiksi "škošmi zəvůk") on Pamirin ylängöllä puhuttava iranilainen kieli.
Kieltä puhutaan Tadžikistaniin kuuluvan Vuoristo-Badahšanin autonomisen alueen ja Afganistanin rajalla Pandžjoen mutkassa, jossa joen suunta kääntyy lännestä pohjoiseen. Tadžikistanissa puhujia arvioidaan olevan noin tuhat henkeä, joista suurin osa asuu Iškašimin piirin Rynin kylässä. Afganistanissa Pandžin varrella ja Sanglitšin ympäristössä puhujia on hieman yli tuhat.
Iškašim kuuluu pamirilaisten kielten ryhmään. Kieli jakautuu toisistaan voimakkaasti poikkeaviin varsinaisiškašimin ja sanglitšin murteisiin.
Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Tadžikistanissa puhujat käyttävät kirjakielenään tadžikkia. Viime aikoina iškašimiä varten on laadittu oma kirjaimisto.
Rošorvin kieli
Rošorvin kieli on Pamirin ylängöllä puhuttava iranilainen kieli.
Kieli on saanut nimensä Tadžikistaniin kuuluvalla Vuoristo-Badahšanin autonomisen alueella sijaitsevasta Rošorvin kylästä. Sen kirgiisinkieliseen muotoon perustuu nimitys "orošorin kieli". Puhujien perinteistä asuinseutua ovat Pandžiin laskevan Bartangi-joen yläjuoksu sekä sen sivujokien Gudarin ja Tanymasin rannat. Vuonna 1954 osa Rošorvin asukkaista siirrettiin Vahšin laaksoon, josta myöhemmin monet ovat palanneet takaisin. Väestönlaskennoissa kielen puhujia ei ole rekisteröity. Arvioiden mukaan heitä on noin 2 000 henkeä.
Rošorvi kuuluu šugnanilais-rušanilaisiin kieliin, jotka yhdessä jazguljamin kanssa muodostavat itäiranilaisten kielten pohjoispamirilaisen ryhmän. Pamirin muiden iranilaisten kielten kanssa se luetaan myös pamirilaisten kielten ryhmään. Lähin sukukieli on bartangi.
Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Kirjakielenään puhujat käyttävät tadžikkia. Viime aikoina rošorvia varten on laadittu lisämerkein täydennetty kyrillinen kirjaimisto.
Rušanin kieli
Rušanin kieli (rušaniksi "rihůn ziv") on Pamirin ylängöllä puhuttava iranilainen kieli.
Kielen puhujia arvioidaan olevan noin 18 000 henkeä. He asuvat länsi-Pamirissa Pandžjoen muodostamassa Rušanin laaksossa. Joen oikea rantaa kuuluu Tadžikistanin Vuoristo-Badahšanin autonomisen alueen Rušanin piiriin. Vasen ranta kuuluu Afganistanin Badahšaniin.
Rušani kuuluu šugnanilais-rušanilaisiin kieliin, jotka yhdessä jazguljamin kanssa muodostavat itäiranilaisten kielten pohjoispamirilaisen ryhmän. Pamirin muiden iranilaisten kielten kanssa se luetaan myös pamirilaisten kielten ryhmään.
Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Kirjakielenään puhujat käyttävät tadžikkia. Viime aikoina rušania varten on laadittu kyrilliseen kirjaimistoon perustuva aakkosto.
Étienne Bacrot
Étienne Bacrot (22. tammikuuta, 1983 Picardie, Ranska) on ranskalainen shakin suurmestari.
Bacrot aloitti pelaamisen nelivuotiaana. Hän voitti nuorten maailmanmestaruudet alle 10- ja 12-vuotiaiden kategorioissa. 13-vuotiaana hän päihitti entisen maailmanmestarin Vasili Smyslovin. Hänestä tuli shakin suurmestari maaliskuussa 1997 14 vuoden ja kahdeksan kuukauden ikäisenä, jolloin hän oli nuorin shakin suurmestari koskaan (myöhemmin saman vuoden joulukuussa Ruslan Ponomarov rikkoi tämän ennätyksen).
Bacrot'n Elo-luku ylitti 2700 pisteen rajan vuonna 2004. Tammikuussa 2005 hänestä tuli ensimmäinen ranskalainen pelaaja, joka sijoittui vahvuusluvultaan maailman kärkikymmenikköön. Korkeimmillaan hänen ELO-lukunsa on ollut 2731 huhtikuussa 2005.
Hufin kieli
Hufin kieli (hufiksi "hūf ziv") on Pamirin ylängöllä asuvien hufien puhuma iranilainen kieli.
Kieli on saanut nimensä Pandžiin laskevan Hufendz-joen muodostamasta Hufin laaksosta, joka sijaitsee Tadžikistaniin kuuluvalla Vuoristo-Badahšanin autonomisella alueella. Väestönlaskennoissa hufin puhujia ei ole rekisteröity. Vuonna 1980 heitä arvioitiin olleen noin 1 200 henkeä.
Hufi kuuluu šugnanilais-rušanilaisiin kieliin, jotka yhdessä jazguljamin kanssa muodostavat itäiranilaisten kielten pohjoispamirilaisen ryhmän. Pamirin muiden iranilaisten kielten kanssa se luetaan myös pamirilaisten kielten ryhmään. Lähin sukukieli on rušani. Eräät kielitieteilijät pitävät hufia sen murteena.
Hufin kieli toimii hufien suullisen kanssakäymisen välineenä. Kirjakielenään hufin puhujat käyttävät tadžikkia. Viime aikoina on laadittu lisämerkeillä täydennetty kyrillinen kirjaimisto, joka mahdollistaa hufin kirjallisen käytön.
Latvian koripallomaajoukkue
Latvian koripallomaajoukkue edustaa Latviaa koripallon arvokisoissa.
Latvia on voittanut Euroopan mestaruuden kerran historiansa aikana. Tämä tapahtui vuonna 1935 Sveitsissä pidetyissä kaikkien aikojen ensimmäisissä koripallon EM-kilpailuissa. Kisojen loppuottelussa joukkue voitti Espanjan luvuin 24-18.
Latvian joukkue on pelannut vain kerran olympialaisissa, Berliinissä 1936, jolloin koripallo oli ensimmäisen kerran olympiaohjelmassa virallisena lajina. Latvian sijoittui kisoissa kahdeksanneksitoista, kun joukkueita oli mukana yhteensä 21.
Vuoden 1939 EM-kisoissa Latvia voitti hopeaa. Tällä kertaa Liettua vei mestaruuden. Latvia voitti kisoissa Suomen pistein 108–7, mikä oli kisojen toiseksi suurin voitto.