hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
John Cutler
John Charles Cutler (29. kesäkuuta 1915 Cleveland, Ohio – 8. helmikuuta 2003 Pittsburgh, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen lääkäri. Hänen johtamissaan projekteissa tartutettiin guatemalalaisiin ja yhdysvaltalaisiin koehenkilöihin sukupuolitauteja. Osa tutkimuksista tuli julkiseen tietoon vasta muutama vuosi Cutlerin kuoleman jälkeen.
Cutler syntyi Clevelandissa Ohion osavaltiossa. Hän valmistui lääketieteen opinnoistaan vuonna 1941 ja työskenteli sen jälkeen Yhdysvaltain terveysministeriön alaisessa United States Public Health Service -jaostossa. Heti uransa alusta asti Cutler työskenteli seksitautien ehkäisemisen ja hoitamisen parissa. Yhdysvaltojen lisäksi hän johti projekteja Guatemalassa ja Intiassa.
Cutler oli mukana syyskuussa 1943 alkaneessa tutkimuksessa, jossa Indianassa sijaitsevan Terre Hauten liittovaltion vankilan vangeille yritettiin tartuttaa tippuria, jotta sen hoitoa voitaisiin tutkia. Vangeille tarjottiin 100 dollaria tutkimukseen osallistumisesta. Tartuntoja ei kuitenkaan saatu tehokkaasti aikaan, ja tutkimus lopetettiin seuraavana vuonna. Siihen oli osallistunut 241 vankia.
Guatemalan kuppakokeissa vuosina 1946–1948 yli tuhanteen sotilaaseen, vankiin ja psykiatrisen sairaalaan potilaaseen tartutettiin seksitauteja muun muassa rokotteilla. Kaikki sairastuneet eivät saaneet hoitoa, eivätkä koehenkilöt olleet antaneet tietoon perustuvaa suostumusta osallistumisestaan. Tutkimusta ei julkaistu, ja se tuli yleiseen tietoon vasta vuonna 2010.
Yhdysvalloissa Cutler oli mukana johtamassa Tuskegeen koetta. Tutkimuksessa seurattiin kuppaa sairastavia afroamerikkalaisia miehiä, joille ei annettu hoitoa, vaikka sitä olisi muuten ollut saatavilla. Osa koehenkilöistä kuoli sairauteen.
Vuonna 1967 Cutlerista tuli kansainvälisen terveyden professori Pittsburghin yliopistossa. Professorina ollessaan hän muun muassa hankki rahoitusta terveysprojektiin Länsi-Afrikassa.
Halikon sairaala
Halikon sairaala on psykiatrinen sairaala Halikon Märynummella Salossa. Sairaala sai alkunsa, kun Märynummen sotilaskasarmi muutettiin Halikon piirimielisairaalaksi 1926. Vuodesta 1949 sairaalan nimi oli Halikon piirisairaala ja vuodesta 1978 nimenä on ollut Halikon sairaala. Sairaalan päärakennuksen on suunnitellut arkkitehti Axel Mörne.
Vuoden 2011 alussa sairaalassa oli hoidossa noin 60 psykiatrista potilasta. Sairaalan lakkauttamista ja sen rakennusten myyntiä on esitetty.
Sairaalan rakennuksissa on lokakuussa 2015 käynnistetty pakolaisten vastaanottokeskus.
Sairaalan lähellä Vaskiontien varressa on vuonna 1932 perustettu Halikon sairaalan hautausmaa. Hautausmaalla on paikalla vuonna 1918 teloitettujen punakaartilaisten muistoksi vuonna 1940 pystytetty Punaisten muistomerkki.
Suomen tieteellinen kirjastoseura
Suomen tieteellinen kirjastoseura (STKS) on kirjasto- ja tietopalvelun asiantuntijayhdistys. Sen jäseninä on ennen kaikkea korkeakoulu- ja tutkimuskirjastojen kirjastoammattilaisia.
STKS järjestää kirjastoalan tiedotusta ja koulutusta sekä edistää kirjasto- ja tietopalvelualan tutkimusta. Pääosa seuran toiminnasta tapahtuu työryhmissä, joita ovat esimerkiksi informaatiolukutaidon, kirjastojuridiikan, taidekirjastojen ja tietoaineistojen erityiskysymysten työryhmät.
Seura julkaisee Signum-lehteä.
Seuralla on jäseniä noin 700. Seura on perustettu vuonna 1929, ja se on mm. IFLAn (International Federation of Library Associations and Institutions), LIBERin (Ligue des Bibliothèques Européennes de Recherche - Association of European Research Libraries) ja EBLIDAn (European Bureau of Library, Information and Documentation Associations) jäsenjärjestö.
Anguillan lippu
Anguillan lippu on Anguillan tunnus. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Lippu on otettu käyttöön 30. toukokuuta 1990. Lipussa on tummansinisellä pohjalla "Union Jack" sekä Anguillan vaakuna, jonka kolme oranssia delfiiniä kuvaavat kestävyyttä, voimaa ja yhtenäisyyttä. Niiden ympyränmuotoinen liikerata edustaa jatkuvuutta. Valkoinen tausta puolestaan edustaa rauhallisuutta vaakunan tyviön turkoosin värin symboloidessa Karibianmerta.
San Bernardon asema
San Bernardo on rautatie- ja metroasema Nerviónin kaupunginosassa Sevillassa. Asema on Sevillan metron linjan 1 sekä Cercanías Sevilla -lähijunien linjojen C-1, C-4 ja C-5 käytössä. Lisäksi Cadizin, Almerían ja Jaenin suuntiin matkaavat Media Distancia -kaukojunat pysähtyvät asemalla. San Bernardon asemalta on myös vaihtoyhteys Metrocentro-raitiotiehen sekä linja-autoihin. Metro- ja rautatieasema ovat molemmat maanalaisia ja niitä yhdistää maanalainen käytävä. Rautatieasema on avattu vuonna 1992 ja metroasema metron käyttöönoton yhteydessä huhtikuussa 2009.
Vuonna 2011 San Bernardo oli metrolinjan 1 toiseksi vilkkain asema. Sitä käytti 1 324 314 matkustajaa.
Ruissalo (Hamina)
Ruissalo on Haminan kaupunginosa keskustan länsipuolella. Maakirjakyläjaotuksessa Ruissalo oli Poitsilan maakirjakylän pohjoisosa, joka jäi Vehkalahden kuntaan kun muu Poitsila liitettiin Haminaan. Ruissalo kuului Vehkalahden kuntaan vuoden 2003 Haminan ja Vehkalahden kuntaliitokseen saakka. Ruissaloa ei vuoden 2003 kuntaliitoksen yhteydessä enää yhdistetty muuhun Poitsilaan, vaan se on säilynyt omana erillisenä kyläyksikkönään, johon oli ennättänyt muodostua Ruissalon taajama, Vehkalahden kunnan kehitettyä sitä voimakkaalla kädellä 1970-luvulta lähtien.
1800-luvulla Ruissalo oli Poitsilan kartanon osa, mutta siitä muodostui oma erillinen kartanonsa Bruunien suvun eräälle haaralle. Myöhemmin, vävyn kautta, Ruissalon kartano päätyi Meruksen suvulle. Meruksen kartano eli koko Ruissalo myytiin sittemmin Vehkalahden kunnan omistukseen.
Ruissalossa on mm. vesitorni, päiväkoti, esikoulu, kirjasto, nurmi- ja hiekkakenttä, ala- ja yläkoulu, uima-, liikunta- ja jäähalli. 
Yläkoulu purettiin kesällä 2009 sen homehduttua. Noin puolentoista vuoden jälkeen saatiin rakennettua uusi yläkoulu. Yläkoulun remonttiin kuului myös alakoulun peruskorjaaminen ja yhdistäminen yläkouluun, ja nykyään koulut ovat samaa rakennusta.
Caymansaarten lippu
Caymansaarten lippu on Caymansaarten tunnus. Lipun mittasuhteet ovat 1:2. Lippu on otettu käyttöön 24. marraskuuta 1988. Lipussa on Britannian lippu ja saarten vaakuna. Vaakunassa on teksti "He hath founded it upon seas" (Hän perusti sen meren päälle), mikä kunnioittaa saarten alkuperää. Vaakunassa on myös kolme tähteä, jotka kuvaavat Caymansaarten kolmea saarta. Vaakunassa on myös kilpikonna, ananas ja leijona.
Pedro Luís Guido Scarpa
Pedro Luís Guido Scarpa (s. 7. helmikuuta 1925 Venetsia) on italialaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 26. maaliskuuta 1950 ja nimitettiin angolalaisen Luandan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cursolan titulaaripiispaksi 22. heinäkuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eduardo André Muaca, jota avustivat Fortunato Baldelli ja José Francisco Moreira dos Santos.
Scarpa sai 26. maaliskuuta 1990 nimityksen Ndalatandon hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 23. heinäkuuta 2005.
Turks- ja Caicossaarten lippu
Turks- ja Caicossaarten lippu on Turks- ja Caicossaarten tunnus vaakunan ohella. Lipun mittasuhteet ovat 1:2. Lippu on otettu käyttöön 7. marraskuuta 1968. Lipussa on Britannian lippu ja saarten vaakuna. Vaakunassa on jättiläiskotilo, langusti ja tynnyrikaktus.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2014
Ampumahiihdossa kilpailtiin Sotšin 2014 talviolympialaisissa 9. – 22. helmikuuta Sotšin maasto- ja ampumahiihtokeskuksessa. Yleisöä mahtui 7 500 henkilöä.
Tapahtumia oli 11, joista viisi oli miehille ja viisi naisille. Näiden lisäksi käytiin olympialaisissa ensimmäistä kertaa sekaviestikilpailu, jossa jokaisessa joukkueessa kilpaili kaksi naista ja kaksi miestä.
Huulikot
Huulikot eli vanhemmalta nimeltään paksuhuulikalat (Odacidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Tyynestä merestä Australian ja Uuden-Seelannin lähistöltä.
Huulikkojen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 8–12 laji neljässä suvussa. Kooltaan lajit ovat suurimmillaan noin 40–cm pitkiä. Huulikkolajien ruumiinrakenne vaihtelee, osa muistuttaa papukaijakaloja, kun taas esimerkiksi putkisuuhuulikko ("Siphonognathus argyrophanes") on pitkulainen ja suu on pitkä ja putkimainen. Lajeille tyypillistä on usein kirkasväriset pienet tai keskikokoiset suomut, pitkä selkäevä, suora pyrstöevä ja papukaijakalojen tavoin yhteenkasvaneet hampaat.
Huulikkolajit elävät lauhkeissa vesissä Austarlian ja Uuden-Seelannin rannikon tuntumassa. Ne viihtyvät vesikasvillisuuden seassa matalahkoissa vesissä.
Wild Frontier
Wild Frontier on Gary Mooren vuonna 1987 julkaisema rock-albumi. Bonuskappaleet
Jean-Claude Rembanga
Jean-Claude Rembanga (s. 6. lokakuuta 1955) on keskiafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. heinäkuuta 1986 ja nimitettiin Bambarin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 10. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim N'Dayen, jota avustivat Diego Causero ja Michel Marie Joseph Maître.
Rembangasta tuli 29. helmikuuta 1996 Bambarin piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 6. marraskuuta 2004.
Alvastran luostari
Alvastran luostari on entinen sistersiläisluostari Ombergin juurella Ödeshögin kunnassa Ruotsissa. Sen perustivat 1143 ranskalaisen Clairvaux'n luostarin munkit, ja se oli Nydalan luostarin ohella Pohjolan ensimmäinen sistersiläisluostari. Alvastra vuorostaan perusti munkkiluostarit Varnhem, Julita ja Gudsberga, ja Alvastran apotti toimi lisäksi ajoittain Askebyn, Vretan ja Risebergan luostarien isäapottina. Luostarielämä jatkui todennäköisesti keskeytyksettä siihen asti kunnes se lakkautettiin noin 1530 uskonpuhdistuksen yhteydessä. Sen rakennuskiviä käytettiin jo 1544 Vadstenan linnan rakentamiseen, ja nykyisin kirkosta ja muista luostarirakennuksista on jäljellä ainoastaan rauniot.
Jorge Pulido
Jorge Pulido Mayoral (s. 8. huhtikuuta 1991) on espanjalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskuspuolustaja. Hän edustaa Real Madrid Castillaa.
Serafim Shyngo-Ya-Hombo
Serafim Shyngo-Ya-Hombo (s. 6. helmikuuta 1945) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 1. elokuuta 1971 ja nimitettiin Luandan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aquae in Dacian titulaaripiispaksi 26. maaliskuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alexandre do Nascimento, jota avustivat Fortunato Baldelli ja Zacarias Kamwenho.
29. toukokuuta 1992 Shyngo-Ya-Hombo sai nimityksen Mbanza Congon hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 17. heinäkuuta 2008.
Afrikka, sarvikuonojen maa
Afrikka, sarvikuonojen maa on suomirock-yhtye Eppu Normaalin toukokuussa 1988 julkaistu kappale ja single yhtyeen kymmenenneltä studioalbumilta "Imperiumin vastaisku". Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimmista ja menestyneimmistä, ja sitä soitetaan edelleen yhtyeen konserteissa. Kappaleen on säveltänyt ja sovittanut yhtyeen kitaristi Mikko Syrjä, joka on tehnyt kappaleen sanat yhdessä yhtyeen laulajan, Martti Syrjän kanssa. 
Singlen b-puolella on kappale ”Viinaa tsat tsat tsaa”, joka julkaistiin myöhemmin vuonna 1991 "Paskahatun paluu" -kokoelmalevyllä.
Single nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle.
San Lorenzo in Panisperna
San Lorenzo in Panisperna on kirkko Viminalis-kukkulalla Roomassa. Perimätiedon mukaan arkkidiakoni Laurentius (italiaksi "San Lorenzo") kärsinyt tällä paikalla 10. elokuuta 258 marttyyrikuoleman.
Tässä kirkossa kerjäsi pyhä Birgitta almuja köyhille. Kun Birgitta kuoli 23. heinäkuuta 1373 hänen ruumiinsa jäi kirkkoon odottamaan kuljetusta Ruotsiin.
Kirkon vanhin historia on hämärän peitossa. Sitä korjattiin 700-luvulla, ja se sai nykyisen ulkomuotonsa korjauksessa 1575–1576, jonka teki Francesco da Volterra. Sisätilat ovat suurelta osin 1700-luvulta, mutta kuoriseinän peittää Pasquale Catin 1585–1589 maalaama monumentaalifresko, joka esittää pyhän Laurentiuksen marttyyrikuolemaa.
Pihalla kirkon edessä on Birgitalle omistettu muistomerkki, jonka on veistänyt 1964 Axel Wallenberg.
Harpa
Harpa on vuonna 2011 valmistunut Islannin musiikkitalo, joka sijaitsee Reykjavikissa. Rakennuksen on suunnitellut tanskalainen Henning Larsenin toimisto. Julkisivun on suunnitellut tanskalais-islantilainen taiteilija Olafur Eliasson. Rakennus vihittiin käyttöön elokuussa 2011
Rakennushanke oli alkuun yksityinen. Sen takana olivat Landsbankinn-pankki ja sijoitusyhtiö Nýsir. Tarkoitus oli, että ne vuokraisivat rakennusta valtion ja kaupungin kautta eri toimijoille.
Islannin pankkiromahdus kuitenkin aiheutti sen, että hanke pysähtyi puoleksi vuodeksi, ennen kuin valtio ja kaupunki tarttuivat siihen ja jatkoivat hankkeen valmiiksi.
Rakennuksen ulkopuoli on tehty lasitiilistä, joista jokaisessa on ledlamppu, jonka väriä ja kirkkautta voi säätää. Rakennuksen väri vaihtelee valaistuksen mukaan.
Rakennus on ulkoisesti pienempi kuin Helsingin musiikkitalo, jossa tiloista vie osan Sibelius-akatemia. Saliin mahtuu kuitenkin 1 800 henkeä, sata enemmän kuin Helsingissä. Sali on väriltään syvänpunainen. Pääsalin lisäksi on muutama pienempi sali.
Talon kiitosta saaneen akustiikan on suunnitellut Artec-toimisto, joka on suunnitellut myös Lahden Sibeliustalon ja Birminghamin musiikkitalon salit.
Rakennus maksoi 150 miljoonaa euroa.
Rakennuksen valmistuttua siihen tuli mukaan Islannin kansallisooppera, joka oli toiminut 500-paikkaisessa entisessä elokuvateatterissa. Ooppera tekee vuosittain kaksi produktiota, joita esitetään kuusi viikkoa kumpaakin. Muusikot vuokrataan jokaiseen produktioon erikseen.
Sinfoniaorkesteri käyttää rakennusta 90 iltaa vuodessa. Muina iltoina tiloja vuokrataan ulkopuolisille. Johtajalla on myös mahdollisuus suunnitella hankkeita omalla riskillä, kuten on jo ollut viulisti, kapellimestari Maksim Vengerov, joka on kehunut salia yhdeksi maailman parhaista.
Harpan musiikillinen johtaja on Steinum Birna Ragnarsdóttir.
Sateenkaaripeippo
Sateenkaaripeippo ("Erythrura prasina") on värikäs Kaakkois-Aasiassa esiintyvä paratiisipeippoihin kuuluva lintu.
Sateenkaaripeippo on 13-15 cm pitkä. Sen väritys vaihtelee jonkun verran. Naaraan värit eivät ole niin kirkkaita kuin koiraan, sekä naaraalla on lyhyempi pyrstö kuin koiraalla.
Sateenkaaripeipon esiintymiskartta:
Beslanin koulukaappauksen muistomerkki
Beslanin koulukaappauksen muistomerkki () on muistomerkki Pietarin kaupungissa Venäjällä. Muistomerkki on rakennettu Beslanin kaupungissa vuonna 2004 tapahtuneen koulukaappauksen uhrien muistoksi. Koulukaappauksessa kuoli yli 300 ihmistä. Muistomerkki on valmistettu pronssista.
Toiset 48 tuntia
Toiset 48 tuntia on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva ja jatko-osa elokuvalle "48 tuntia". Elokuvan päätähtinä jatkavat Eddie Murphy ja Nick Nolte. Muita elokuvan tähtiä ovat Brion James, Kevin Tighe, Ed O'Ross ja Andrew Divoff. Elokuvan on ohjannut Walter Hill.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuosia ensimmäisen elokuvan jälkeen. Reggie Hammond (Eddie Murphy) on vapautumassa vankilasta. Poliisi Jack Cates (Nick Nolte) yrittää saada Hammondin avukseen selvittämään rikosta, mutta tämä ei suostu ellei Cates palauta hänelle rahoja joita Cates lupasi säilyttää ensimmäisen elokuvan lopussa. Heidän täytyy löytää huumelordi, joka kutsuu itseään nimellä ”Ice Man”. Heillä on jälleen vain 48 tuntia aikaa ratkaista rikos ja pysäyttää huumelordi.
Hammond nousee vankilan edestä bussiin joka joutuu moottoripyöräjengiläisten hyökkäyksen kohteeksi. Yksi jengiläisistä on Richard "Cherry" Ganz jonka veljen Albert Ganzin Jack Cates ampui ensimmäisen elokuvan lopussa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Toiset 48 tuntia" saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Surun puu
Surun puu () on muistomerkki Beslanin kaupungissa Venäjällä. Muistomerkki on rakennettu Beslanin koulukaappauksessa kuolleiden muistoksi. Koulukaappauksessa kuoli yli 300 ihmistä. Pronssisen muistomerkin valmistivat venäläiset veistäjät Alanom Kornajevym ja Zaurbekom Dzanagovym. Muistomerkki valmistui vuonna 2005. Surun puu on 9 metriä korkea.
Ramzi Garmou
Ramzi Garmou (s. 5. helmikuuta 1945) on iranilainen kaldealaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 13. tammikuuta 1977 ja nimitettiin Teheranin arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi 5. toukokuuta 1995. Garmoun konsekroi piispaksi Youhannan Semaan Issayin ja Thomas Meramin avustama Raphaël I Bidawid 25. helmikuuta 1996.
Garmousta tuli 7. helmikuuta 1999 Teheranin arkkipiispa.
Mariadas Kagithapu
Mariadas Kagithapu (7. syyskuuta 1936 – 26. helmikuuta 2018) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän kuului Pyhän Frans Salesilaisen lähetyssaarnaajiin. Hänet vihittiin papiksi 10. kesäkuuta 1961 ja nimitettiin Gunturin hiippakunnan piispaksi 19. joulukuuta 1974. Duraisamy Simon Lourdusamy konsekroi Kagithapun piispaksi Saminini Arulappan ja Ignatius Gopun avustamana 5. toukokuuta 1977.
Kagithapu sai 10. syyskuuta 1982 nimityksen Visakhapatnamin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. tammikuuta 1983. Hiippakunnasta tuli arkkihiippakunta 16. lokakuuta 2001 ja Kagithapusta tämän muutoksen myötä arkkipiispa.
Innayya Chinna Addagatla
Innayya Chinna Addagatla (s. 2. toukokuuta 1937) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. tammikuuta 1965 ja nimitettiin Nalgondan hiippakunnan piispaksi 17. huhtikuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mariadas Kagithapu, jota avustivat Saminini Arulappa ja John Mulagada.
Addagatla sai 1. heinäkuuta 1993 uuden nimityksen Srikakulamin hiippakunnan piispaksi.
Joji Govindu
Joji Govindu (s. 3. toukokuuta 1944) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. joulukuuta 1969 ja nimitettiin Nalgondan hiippakunnan piispaksi 21. huhtikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Saminini Arulappa, jota avustivat Thumma Bala ja Innayya Chinna Addagatla.
Thumma Bala
Thumma Bala (s. 24. huhtikuuta 1944) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1970 ja nimitettiin Warangalin hiippakunnan piispaksi 17. marraskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. maaliskuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Saminini Arulappa, jota avustivat Alphonsus Beretta ja Joseph S. Thumma.
Bala sai 12. maaliskuuta 2011 nimityksen Hyderabadin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 5. toukokuuta.
Jan (kirjasarja)
Jan (kirjasarja) on tanskalaisten Carlo Andersenin ja Knud Meisterin lähinnä vähän isommille lapsille ja varhaisnuorille kirjoitettu poikien seikkailusarja. Tanskaksi "Salapoliisi Jan"-sarjan kirjoja ilmestyi 81 vuosina 1942–1964 , mutta vain 12 on suomennettu 1976 ja 1977.
Jan-kirjoissa joutuvat vaarallisiin seikkailuihin ystävykset "Jan helmer" ja "Erling Krag". Meister ja Andersen kirjoittivat ensimmäisen Jan-kirjan jo 1942, jolloin oli toinen maailmansota ja Tanska Saksan miehittämä. Meister kuoli jo 1970, ja Andersen kirjoitti vielä yksin kaksi Jan-kirjaa. Meister ja Andersen kirjoittivat myös 50-luvulla suomennetut poikien salapoliisiromaanit "Nelitoistavuotias salapoliisi", "Käykää päälle, pojat" ja "Nuoret salapoliisit: jännityromaani nuorille".
Joseph Kariyil
Joseph Kariyil (s. 11. tammikuuta 1949) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1973 ja nimitettiin Punalurin hiippakunnan piispaksi 12. maaliskuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mathias Kappil, jota avustivat Stanley Roman ja Vincent Samuel.
Kariyil sai 8. toukokuuta 2009 nimityksen Cochinin piispaksi. Hänet asetettiin virkaan 5. heinäkuuta.
Difenyylimetaani
Difenyylimetaani eli bentsyylibentseeni (CH) on orgaaninen yhdiste, jossa metaaniin on liittynyt kaksi fenyyliryhmää. Difenyylimetyyliryhmää nimitetään yleisemmin bentshydryyliksi.
Difenyylimetaania valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1871 bentsyylikloridin ja bentseenin välisellä reaktiolla sinkin tai kupari(I)oksidin läsnä ollessa. Kyseisellä Friedel–Crafts-reaktiolla yhdistettä tuotetaan nykyäänkin teollisesti, joskin katalyyttinä käytetään tyypillisesti alumiinikloridia, joskus myös rikkihappoa tai polyfosforihappoja tai muita happokatalyyttejä. Difenyylimetaania voidaan tuottaa myös bentseenin ja bentsaldehydin välisellä reaktiolla.
Difenyylimetaani voi reagoida sekä alifaattisen että aromaattisen yhdisteen tavoin. Yhdistettä voidaan käyttää synteettisen kemian lähtöaineena esimerkiksi hapettamalla hapen ja kromi- tai typpihapon avulla saadaan bentsofenonia ja katalyyttisellä vetypelkistyksellä disykloheksyylimetaania. Difenyylimetaanilla on kurjenpolvien kaltainen tuoksu minkä vuoksi sitä käytetään hajusteena saippuoissa. Muita käyttökohteita yhdisteellä on muun muassa polymeeri- ja väriaineteollisuudessa.
Philip Dunne
Philip Dunne (11. helmikuuta 1908 New York, New York – 2. toukokuuta 1992 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja.
Dunne oli Oscar-ehdokkaana elokuvista "Vihreä oli laaksoni" ("How Green Was My Valley", 1941) ja "Daavid ja Batseba" ("David and Bathsheba", 1951). Hänen muihin elokuviinsa kuuluvat muun muassa "Näin hänen kuolevan" ("The Robe", 1953) ja "Sinuhe, egyptiläinen" ("The Egyptian", 1954). Dunne myös ohjasi elokuvia. Hänen ohjaustöihinsä kuuluu muun muassa vuonna 1965 valmistunut "Agenttien verkossa" ("Blindfold"), jonka hän myös käsikirjoitti.
Dunne on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Sininaamapeippo
Sininaamapeippo ("Erythrura trichroa") on Kaakkois-Aasiassa ja osassa Australian pohjoisosia ja sen pohjoisella puolella olevilla saarilla esiintyvä paratiisipeippoihin kuuluva lintu.
Sininaamapeipolla on nimensä mukaisesti sininen naama sekä punainen pyrstö. Muuten lintu on pääosin vihreä. Sininaamapeippo on noin 12 cm pitkä.
Sininaamapeipon esiintymiskartta:
Kassem G
Kassem Gharaibeh, tunnetaan paremmin nimellä Kassem G, on yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten internetsarjoistaan "California On" ja "Going Deep". Toukokuussa 2012 hänen YouTube -kanavallaan oli 2 miljoonaa seuraajaa, ja hänen profiilissaan oltiin vierailtu liki 304 miljoonaa kertaa.
Juuriltaan jordanialais-egyptiläinen Kassem muutti pikkulapsena Yhdysvaltoihin. Hän alkoi harjoittaa stand up -komiikkaa vuonna 2006 ja ryhtyi lataamaan esiintymisiään YouTube-kanavalleen vuonna 2008. Hän on kaikkien aikojen seuratuimpien YouTube-käyttäjien listalla sijalla 14. Lisäksi hän on palvelun kahdeksanneksi seuratuin koomikko. Nykyään hän on merkittävä kyky losangelesilaisessa yhtiössä Maker Studios, joka keskittyy enimmäkseen verkkomedian esiintyjiin.
Sarjassa "Going Deep" Kassem haastattelee apaattisena aikuisviihdenäyttelijöitä ja pilkkaa näitä sarkasmin avulla. Hänen haastateltavinaan ovat olleet muun muassa Lisa Ann, Ron Jeremy, Kimber James ja Asa Akira. Usein Kassemin kommentit ovat myös suoranaisen ilkeitä.
Sarjassa "California On" Kassem haastattelee kalifornialaisia mielestään tärkeistä ja ajankohtaisista asioista, kuten esimerkiksi Osama bin Ladenista ja Justin Bieberistä.
Kassemilla on myös neliosainen sarja nimeltä "Street Music", jossa hän ja koomikko Nice Peter tekevät improvisaatiomusiikkia kadulla näkemistään asioista.
Kimber James
Kimber James (s. 26. huhtikuuta 1988 Miami, Florida, Yhdysvallat) on transsukupuolinen aikuisviihdenäyttelijä. Hän on transnainen, joka on korjannut sukupuolensa. Vuonna 2010 hän voitti "AVN Awardin" tittelillä vuoden transsukupuolinen esiintyjä. Hän onkin tällä hetkellä yksi alansa tunnetuimmista transsukupuolisista näyttelijöistä.
James aloitti uransa pornoalalla peniksellisenä shemale-näyttelijänä tunnetun transesiintyjän Gia Darlingin assistenttina. Hänen debyyttielokuvansa oli "Transsexual Babysitters 4" ja vuonna 2008 Jamesista tuli yhtiön "LA Direct Models" ensimmäinen transsukupuolinen esiintyjä. LA Direct Models on pornoteollisuuden suurin kykyjenvälitystoimisto.
Toukokuussa 2010 James esiintyi "Maximissa" ja vieraili koomikko Kassem G:n haastateltavana.
Vuonna 2012 Kimber Jamesille tehtiin sukuelinten korjausleikkaus eli vaginoplastia, ja hän jatkoi aikuisviihdeuraansa omassa studiossaan, Kimber James Productions:ssa.
Jamesilla on italialaisia, turkkilaisia ja kuubalaisia juuria.
Crystal Cathedral
Crystal Cathedral () on kirkko Garden Groven kaupungissa Yhdysvalloissa. Alkuperäinen kirkko rakennettiin vuonna 1955. Uutta kirkkoa alettiin rakentaa vuonna 1977 ja se valmistui vuonna 1980. Sen arkkitehtina toimi Philip Johnson. Kirkko maksoi valmistuessaan 18 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Kirkko edustaa modernia arkkitehtuuria.
Roomalaiskatolinen kirkko osti kirkkorakennuksen vuonna 2011 ottaakseen sen käyttöön katedraaliksi nimellä "Christ Cathedral". Viimeinen protestanttinen jumalanpalvelus pidettiin vuonna 2013.
Varesjärvi (Rovaniemi)
Varesjärvi on järvi Rovaniemen eteläosissa. Sinne on istutettu harjusta, planktonsiikaa sekä pohjasiikaa.
Koulupuisto
Koulupuisto () on Pietarsaaressa sijaitseva noin 1,35 hehtaarin kokoinen puisto ja kasvitieteellinen puutarha Pietarsaaren kaupungin keskustassa.
Nykyisin lähes tuhat kasvilajia käsittävä puutarha on perustettu 1915–1932 Schaumanin suvun lahjoitusvaroin. Puiston yläosassa kasvit on jaettu heimoittain ja käyttötarkoituksittain. Systemaattista osastoa ja keskusaukiota ympäröi englantilaistyyppinen puisto erilaisine puulajeineen.
Halsuan perennapuisto
Halsuan perennapuisto on Halsualla sijaitseva monivuotisten ruohovartisten puutarhakasvien esittelypuisto. Puisto on perustettu vuosina 1997–2000. Kooltaan 0,7 hehtaarin puistossa on yli 700 erilaista perennalajia tai -lajiketta, mukaan on erityisesti valittu myös vanhoja perinnekasveja.
Stanley Roman
Stanley Roman (s. 4. kesäkuuta 1941 Punalur) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. joulukuuta 1966 ja nimitettiin Quilonin hiippakunnan piispaksi 16. lokakuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. joulukuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Gabriel Fernandez, jota avustivat Maria Callist Soosa Pakiam ja Mathias Kappil.
Joseph Gabriel Fernandez
Joseph Gabriel Fernandez (s. 16. syyskuuta 1925) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quilonin hiippakuntaan 19. maaliskuuta 1949 ja nimitettiin saman hiippakunnan piispaksi 30. tammikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jerome M. Fernandez, jota avustivat Joseph Kelanthara ja Antony Padiyara.
Fernandez jäi eläkkeelle 16. lokakuuta 2001.
Oslon oopperatalo
Oslon oopperatalo on vuonna 2008 valmistunut oopperatalo Oslossa, Norjassa. Rakennuksessa harjoittelee ja esiintyy Norjan kansallisooppera ja -baletti, Den Norske Opera & Ballet. Oopperatalo sijaisee veden äärellä vanhalla satama-alueella. Oopperatalon lasiseinät nousevat vedenrajasta, rakennus itse ulottuu merenpinnan alle. Oopperatalon viistolla katolla voi kävellä ja katsella maisemia.
Z – hän elää!
Z – hän elää! on ranskalainen poliittinen jännityselokuva vuodelta 1969. Se kertoo osin fiktion keinoin kreikkalaisen poliitikon murhasta. Elokuvan ohjasi Constantin Costa-Gavras, ja se kuvattiin Algeriassa. Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin, ja se oli ehdokkaana myös parhaan elokuvan Oscariin. Elokuva sai myös BAFTA:n jakaman "Anthony Asquith Award for Film Music" -palkinnon Mikis Theodorakiksen musiikista, jota käytettiin elokuvassa.
Elokuvan nimessä oleva Z selitetään lopputeksteissä: tämän kirjaimen käyttäminen oli osana absurdia luetteloa asioista, jotka sotilasjuntta kielsi vuoden 1967 vallankaappauksen jälkeen, miesten pitkien hiusten ja Beatlesin ohella.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Z:n" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Yeelen
Yeelen on afrikkalainen elokuva vuodelta 1987. Se voitti Cannesissa tuomariston palkinnon.
Nuori mies Nianankoro ja hänen äitinsä ovat kymmenen vuotta paenneet pojan isän Soman vihaa. Isä on tietäjä, Komon korkeimman yhteisön jäsen, ja pelkää poikansa uhkaavan valta-asemaansa. Äiti on piilotellut poikaansa, mutta nyt pojan on astuttava esiin. Nianankoro ystävystyy kuninkaan kanssa mutta tahtomattaan pettää tätä tämän nuorimman vaimon kanssa. käy ilmi, että Nianankoro on tahtomattaan pettänyt kuningasta tämän nuorimman vaimon Attoun kanssa.
Kamal Salibi
Kamal Suleiman Salibi () (2. toukokuuta 1929 Beirut, Suur-Libanon – 1. syyskuuta 2011 Beirut, Libanon) oli huomattava libanonilainen historioitsija, Beirutin amerikkalaisen yliopiston (AUB) professori Ammanissa Jordaniassa toimivan "Uskontojen välisen tutkimuksen kuninkaallisen tutkimuslaitoksen" johtaja sitä perustettaessa ja myöhemmin sen kunniapuheenjohtaja. Salibi oli itse uskonnoltaan protestanttinen kristitty.
Salibi esitti keskustelua herättäneitä näkemyksiä juutalaisten historiasta ensimmäisestä kirjastaan "Missä Raamattu syntyi" (, 1982) lähtien. Hänen mukaansa heprealaisen Raamatun paikannimet viittaavat siihen, että Babylonin pakkosiirtolaisuutta edeltäneen ajan Juuda ja Israel eivät vastoin yleistä käsitystä sijainneetkaan nykyisen Israelin ja Palestiinan alueella vaan paljon etelämpänä, Asirin alueella nykyisen Saudi-Arabian lounaisosassa. Arkeologisia näyttöjä Salibin teorian tueksi ei ole esitetty.
Talent Suomi (3. tuotantokausi)
Talent Suomen kolmas tuotantokausi alkoi Nelosella 10. syyskuuta 2011. Ohjelman koe-esiintymiset järjestettiin Helsingissä, Tampereella ja Kuopiossa elo-syyskuussa eikä ohjelmassa ollut ikärajaa. Tuomaroinnin hoitivat tänä vuonna Sami Saikkonen, Jaana Saarinen ja Katja Ståhl. Koe-esiintymisissä ei ollut vierailevia tuomareita. Kauden pääpalkinto oli 30 000 euroa.
Koe-esiintymiset näytettiin televisiossa syys-lokakuussa. Kauden ensimmäinen jakso oli pääasiassa edellisten vuosien kertausjakso. Varsinaiset koe-esiintymiset näytettiin televisiossa 17. syyskuuta alkaen. Toisessa jaksossa oltiin Tampereella, kolmannessa Kuopiossa ja viimeisissä jaksoissa Helsingissä.
Tuomareiden valinta -niminen jakso esitettiin tv:ssä 15. lokakuuta. Jaksossa paljastuivat myös semifinalistit, joita oli 40 kappaletta.
Alussa tuomarit jakoivat esiintyjät kahteen ryhmään: ryhmään A ja ryhmään B. 16 kykyä sai esiintyä tuomareille uudelleen, ja heistä yhdeksän pääsi semifinaaliin. 30 kykyä pääsi suoraan semifinaaleihin heti jakson alussa. Tuomarit valitsivat 39 semifinalistia ja katsojat saivat äänestää vielä yhden kyvyn mukaan.
Semifinaaleja oli tänä vuonna viisi kappaletta, jotka lähetettiin suorana Barona-areenalta. Jokaisessa semifinaalissa oli kahdeksan esiintyjää, joista yhteensä kymmenen pääsi suureen finaaliin.
Ensimmäinen semifinaali esitettiin suorana 22. lokakuuta.
Toinen semifinaali esitettiin suorana 29. lokakuuta.
Kolmas semifinaali esitettiin suorana 5. marraskuuta.
Neljäs semifinaali esitettiin suorana 12. marraskuuta.
Viides semifinaali esitettiin suorana 19. marraskuuta.
Talent Suomi -finaali esitettiin suorana 26. marraskuuta.
Karsintajaksot esitettiin lauantaisin klo 19.00–20.00, mutta semifinaalivaiheen alettua ohjelmaa esitettiin 19.00–20.30/21.00.
Sarjan ensimmäinen jakso keräsi vain 246 000 katsojaa. Ohjelman katsojaluvut ovat pysyneet tasaisesti 420 000 katsojan molemmin puolin.
Kynsikkäät (sienisuku)
Kynsikkäät ("Lyophyllum") on suhteellisen huonosti taksonomisesti määritelty helttasienisuku, joka toisinaan jaetaan vielä pienten lajien osalta omaan sukuunsa "Tephrocybe". Lajien suomenkielisten ja tieteellisten nimien yhdistäminen on jopa kirjallisuudessa aika kaoottista. Tupaskynsikkäät ovat suuria lajeja, jotka esiintyvät isoina, jopa kilojen painoisina tuppaina. Aiemmin suvun lajeja on pidetty malikkoina, valmuskoina jne.
Tristan da Cunhan lippu
Tristan da Cunhan lippu on Tristan da Cunhan tunnus vaakunan ohella. Lipun mittasuhteet ovat 1:2. Lippu on otettu käyttöön 20. lokakuuta 2002. Lipussa on Britannian lippu ja saarten vaakuna. Vaakunan keskellä on neljä albatrossia. Lisäksi vaakunasta löytyy kaksi tristaninlangustia, jotka ovat saarten tärkein vientituote.
Saimaan silta
Saimaan silta (myös nimellä Puumalansalmen silta) on Puumalassa sijaitseva liittopalkkisilta, joka ylittää Saimaan syväväylän Puumalansalmessa. Silta sijaitsee Puumalan kirkonkylän keskellä ja se korvasi valmistuessaan Suomen päätieverkoston viimeisen lossin.
Sillan erikoisuus on maisemahissi, jolla pääsee sillalle salmen rannalta. Hissin päällä on kahvila ja hississä voidaan kuljettaa myös polkupyöriä. Sillan nimi valittiin yleisöäänestyksen avulla. Pääurakoitsijana toimi YIT. Sillan rakentaminen alkoi syyskuussa 1993 ja liikenne voitiin siirtää sillalle 6. lokakuuta 1995. Sillan vihkijäisjuhla oli 31. lokakuuta 1995.
Sillan kokonaispituus on 781 metriä ja se on 16-aukkoinen. Pisin jänne on 140 metriä ja sillan hyödyllinen leveys on 13 metriä.
Mystery
Mystery oli poptähti Michael Jacksonin virallinen energiajuoma, jota valmisti Saksalainen "Mystery Drinks GmbH" vuosien 1996 - 1999 välisenä aikana, suurelta osin mainostaakseen Jacksonin silloista HIStory World Tour -kiertuetta sekä ja -albumeita. Juomaa myytiin Aasiassa, Etelä-Afrikassa, Lähi-idässä ja Euroopassa, mukaan lukien myös Suomessa. HIStory -kiertueen sponsorin Udo Schaarin mukaan Jackson oli vaikuttamassa juoman reseptiin: "Michaelin pyynnöstä emme laittaneet siihen mitään keinotekoista." Väriltään juoma oli punertava ja maultaan persikanmakuinen. Jacksonin kuoleman jälkeen juomasta on tullut arvokasta ja parhaimmillaan siitä on pyydetty jopa 50 000 dollaria. Täten on arveltu, että juoma olisi kaikkien aikojen kallein energiajuoma.
Vesi, sokeri, happamuudensäätöaineet, sitruunahappo ja omenahappo, persikkamehutiiviste, kalsiumlaktaatti, hedelmäuute, magnesiumkarbonaatti, guaranauute, kofeiini ja luonnolliset aromit.
Rune Skarsfjord
Rune Skarsfjord (s. 23. toukokuuta 1970) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Skarsfjord pelasi omalla urallaan hyökkääjänä useissa eri seuroissa Norjassa ilman suurempaa menestystä. Hän lopetti uransa vuonna 2000 Bærum SK:n joukkueessa.
Valmennusuransa Skarsfjord aloitti Rosenborgin apulaisvalmentajana vuonna 2002. Hän työskenteli yhdessä Nils Arne Eggenin, Åge Hareiden, Ola By Risen ja Per Joar Hansenin kanssa voittaen kolme Norjan mestaruutta.
Päävalmentajadebyyttinsä Skarsfjord teki kaudella 2006 FK Haugesundissa. Skarsfjordin johdolla seura pelasi Adeccoligaenin keskikastissa. Kaudella 2007 hän luotsasi Haugesundin komeasti Norjan cupin loppuotteluun, jossa Lillestrøm SK oli kuitenkin vahvempi maalein 2–0. Kauden 2008 jälkeen Skarsfjord jätti Haugesundin ja siirtyi Steinar Nilsenin aisapariksi SK Branniin.
Toukokuussa 2010 Skarsfjord nousi Brannin päävalmentajaksi, kun Nilsen sai potkut seuran aloitettua kautensa erittäin surkeasti. Skarsfjord nosti Brannin putoamiskamppailusta sijalle 13 ja sai kauden jälkeen jatkaa tehtävässään. Ensimmäinen kokonainen kausi päävalmentajana sujui Skarsfjordilta hienosti. Hän johdatti Brannin Norjan cupin loppuotteluun seitsemän vuoden tauon jälkeen. Mestaruuspokaalia ei kuitenkaan tullut, sillä Aalesunds FK oli parempi maalein 2–1. Liigassa Brann oli kauden 2011 päätteeksi neljäs, mikä oli paras sijoitus mestaruuskauden 2007 jälkeen. Kaksi seuraavaa kautta sujuivat heikommin ja Skarsfjord jätti seuran kauden 2013 jälkeen.
Kesäkuussa 2014 Skarsfjordista tuli Hønefossin päävalmentaja. Norjan 1. divisioonassa pelannut seura sijoittui Skarsfjordin johdolla sijalle 11 ja välttyi näin katastrofaaliselta putoamiselta. Kaudella 2015 joukkue joutui jälleen taistelemaan sarjapaikastaan ja tällä kertaa Skarsfjord ei onnistunut pelastamaan joukkuettaan, vaan Hønefoss putosi kolmannelle sarjatasolle. Kauden jälkeen Skarsfjord jätti seuran.
Tähtivieras Dave
Tähtivieras Dave (eng. "Meet Dave") on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiskomediaelokuva. Sen pääosissa ovat Eddie Murphy, Elizabeth Banks, Gabrielle Union, Ed Helms, Scott Caan ja Kevin Hart. Elokuvan on ohjannut Brian Robbins.
Maapallolle laskeutuu ihmisen kokoinen, Eddie Murphyn näköinen avaruusalus, jota ohjaa tunteeton miniatyyrimiehistö. Heidän tehtävänään on löytää kadonnut laite, jonka piti kerätä heille suolaa maapallon meristä. Laite on päätynyt newyorkilaisen pikkupojan leluksi, ja missio monimutkaistuu kun inhimillisin tuntein varustettu avaruusalus Dave ihastuu pojan äitiin.
Äiti Volgan muistomerkki
Äiti Volgan monumentti () on muistomerkki Volga-joen kunniaksi. Monumentti sijaitsee Rybinskin kaupungissa Rybiskin tekojärveen työntyvän hiekkavallin päässä, tekojärven padon ja siinä olevien kanavasulkujen yläpuolella. Neuvostonaista esittävä 28 metriä korkea veistos tervehtii Rybinskin mereltä Volgalle palaavia. Äiti Volgan monumentti valmistui vuonna 1953. Muistomerkin jalustassa ylistetään Neuvostomaan sähköistämistä.
Pearl Thuston Brown
Pearl Thuston Brown (n. 1927/8 Kansas City, Yhdysvallat – 29. elokuuta 2011) oli amerikkalainen jazzlaulaja ja pianisti.
Brownia pidetään Kansas Cityn jazzin suurena nimenä. Hän oli ammattilaulaja 60 vuotta. Hän esiintyi mm. Lionel Hamptonin yhtyeessä.
Mary Ingalls
Mary Amelia Ingalls (10. helmikuuta 1865, Pepin, Wisconsin – 20. lokakuuta 1928, De Smet, Etelä-Dakota) oli yhdysvaltalaisen kirjailija Laura Ingalls Wilderin isosisko ja Charles ja Caroline Ingallsin vanhin lapsi. Ingalls tunnetaan nuoremman sisarensa Lauran kirjoittamien "Pieni talo preerialla" -lasten- ja nuortenkirjojen henkilöhahmona.
Ollessaan neljäntoista ikäinen Ingalls sairastui tuhkarokkoon sekä kuumeeseen ja sai kohtauksen, joka aiheutti elinikäisen sokeutumisen. Vuosina 1881–1889 Ingalls opiskeli näkövammaisille tarkoitetussa Iowa Braille and Sight Saving Schoolissa Vintonissa, Iowassa. Tuntemattomasta syystä Ingallsilta jäi yksi kouluvuosi väliin, mutta hän valmistui seitsenvuotisesta koulusta vuonna 1889 ja muutti takaisin vanhempiensa luokse De Smetiin, Etelä-Dakotaan, jossa hän eli vanhempiensa kuolemaan saakka auttaen perhettä taloudellisesti myymällä valmistamiaan hevosille tarkoitettuja kärpäsverkkoja. Ingalls ei mennyt koskaan naimisiin eikä saanut lapsia.
Äitinsä kuoleman jälkeen Ingalls asui nuorempien sisarustensa luona aina kuolemaansa saakka. Ingalls menehtyi keuhkokuumeen ja kohtauksen aiheuttamiin komplikaatioihin vuonna 1928 ollessaan 63-vuotias. Hänet on haudattu De Smetin hautausmaalle Ingallsien perhehautaan.
Mary Ingalls esiintyy henkilöhahmona Laura Ingalls Wilderin kirjoittamissa Ingallsin perheen tarinaa kuvaavissa lasten- ja nuortenkirjoissa, lukuun ottamatta teoksia "Farmarin lapset" ja "Neljä ensimmäistä vuotta".
Televisiosarjassa "Pieni talo preerialla" Mary Ingallsia esitti Melissa Sue Anderson. Todellisista tapahtumista poiketen televisiosarjassa hahmo meni naimisiin Adam Kendall -nimisen kuvitteellisen hahmon kanssa, ja he saivat myös yhteisen lapsen, joka kuitenkin menehtyi Walnut Groven sokeainkoulun tulipalossa.
Yhdystie 1960
Yhdystie 1960 on tie joka kulkee Pyhärannalta Unajalle. Tien pituus on 21 kilometriä ja tie on laadultansa pääosin todella mutkainen ja mäkinen.
Tie alkaa Pyhärannan keskustasta Seututien 196 risteyksestä, ensin tie ohittaa melkein sen alkupäässä Suomäen, sitten tie jatkuu melko mutkaisena noin kilometrin verran jonka jälkeen se kohtaa Hirsilahden, sitten tie etenee seuraavan puolen kilometrin verran kunnes se kohtaa Santtion kylän jossa se ohittaa Santion metsätien risteyksen, sen jälkeen tie kohtaa melko pian Kappelinpään alueen, sieltä tie jatkuu puolentoista kilometrin verran jonka jälkeen se kohtaa Nihtiön asuinalueen, sieltä tie jatkuu noin puoli kilometriä jonka jälkeen se kohtaa Saarenkylän kylän josta se jatkuu noin kilometrin verran jonka jälkeen se saapuu Reilan kylään ja ohittaa samalla Reilanjärven sen pohjoispuolelta jonka yhteydessä tie tekee mutkan itään päin. Reilanjärven sivuuttamisen jälkeen tie saapuu Kukolaan, sen jälkeen tie sivuuttaa Selkämeren rantoja noin kilometrin verran, sitten tie jatkuu vähän matkaa mutkaisena tienä kunnes se saapuu Voiluodon kylään melkein heti sen perään tie ohittaa Anttilan asuinalueen. Sitten tie jatkuu noin puoli kilometriä Vierumäentien tienhaaraan asti mutkaisena jonka jälkeen se muuttuu todella suoraksi tieksi ja menee semmoisena seuraavan kilometrin verran jonka jälkeen se saapuu Rauman kaupunkiin kuuluvan Unajan keskustaan jossa se ohittaa vanhana Valtatie 8:na toimivan Unajantien, siitä tie jatkuu vielä muutaman sadan metrin verran päättyen lopulta Valtatie 8:n ja E8:n risteykseen.
Daiwa
Daiwa on japanilainen urheilukalastusvälineitä valmistava yritys.
Daiwan ensimmäinen kela valmistui vuonna 1955.
Daiwan tuotantoon kuuluu kelojen lisäksi vavat, vieheet ja siimat.
Daiwan historiaa - daiwa.com
Daiwan kotisivut
Pohjoinen federaatioyliopisto
Pohjoinen (arktinen) federaatioyliopisto (, "M. V. Lomonosovin pohjoinen (arktinen) federaatioyliopisto") on Luoteis-Venäjän Arkangelissa sijaitseva yliopisto. Se on yksi Venäjän seitsemästä 2000-luvun alussa perustetusta federaatioyliopistosta.
Federaatioyliopistoihin yhdistetään useampia aiempia oppilaitoksia, ja niistä on tarkoitus muodostua Venäjän huippuyliopistoja, joissa opetus ja tutkimus yhdistyvät yritysyhteistyön kanssa. Venäjän yliopistorankingissa Pohjoinen federaatioyliopisto oli vuoden 2012/2013 klassisten ja tutkimusyliopistojen luokassa jaetulla 56.-60. sijalla 105:n vertaillun keskeisen yliopiston joukossa.
Pohjoinen federaatioyliopisto perustettiin vuonna 2010 aiemman Arkangelin teknillisen valtionyliopiston pohjalle. Siihen yhdistettiin vuonna 2011 Lomonosovin Pomorjen valtionyliopisto, Keisari Pietari I:n Arkangelin metsäteknologian oppilaitos ja Severodvinskin teknillinen oppilaitos.
City Hall (Newcastle)
City Hall on konserttitalo Newcastle upon Tynessä. Se avattiin 1927, ja se rakennettiin saman projektin yhteydessä kuin viereinen kaupunginkylpylä.
Rakennus on tehty hiekkakivestä, ja siihen kuuluu myös kellotorni. City Hallissa on seitsemän erillistä salia. Pääkonserttisali on 820-paikkainen, ja tanssisali on 14 metriä korkea. Ensimmäisten 40 toimintavuoden aikana City Hallissa soitti monet suuret orkesterit, muun muassa kapellimestari Malcolm Sargentin johdolla, ja monet sooloartistit, kuten Yehudi Menuhin ja Kathleen Ferrier. 1960-luvulla popmusiikin läpimurron jälkeen konserttisalissa ovat esiintyneet myös monet pop- ja rockmuusikot. City Hallissa on pidetty musiikkitapahtumien lisäksi konferensseja, messuja, seminaareja, häitä ja muita tapahtumia.
City Hallin urut ovat historiallisesti merkittävät, ja British Institute of Organ Studies on määritellyt sen omassa luokituksessaan ykkösluokkaan. Durhamilainen Harrison & Harrison valmisti urut 1928–1929. Niitä ei kuitenkaan ole juurikaan käytetty 1970-luvun alun jälkeen, ja ne eivät ole enää soittokunnossa. Niiden kunnostamista on kuitenkin suunniteltu.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1912 – miesten vauhditon korkeushyppy
Vuoden 1912 kesäolympialaisten vauhditon korkeushyppy järjestettiin 13. heinäkuuta 1912 Tukholman olympiastadionissa Ruotsissa. Tapahtuma oli neljäs ja viimeinen ulkona järjesttevä tapahtuma. Kolme vuotta peräkkäin hallitseva mestari Ray Ewery ei osallistunut kisoihin. Viime kisojen hopeamitalisti Konstantinos Tsiklitiras otti pronssia. Benjamin Adams sijoittui toiseksi. Platt Adams sijoittui viime kisoissa viidenneksi, mutta otti nyt kultaa.
Kilpailuun osallistui kahdeksantoista kilpailijaa yhdeksästä maasta.
Varjojen yö
Varjojen yö on ranskalainen elokuva vuodelta 1939. Se kertoo murhaajasta, joka veriteon jälkeen sulkeutuu asuntoonsa ja muistelee tapahtumia, jotka johtivat epätoivoiseen tekoon.
Elokuva kuuluu 1930-luvun runollisen realismin mestariteoksiin.
Elokuva oli palkintoehdokkaana Venetsian elokuvajuhlilla.
Byker
Byker on alue Newcastle upon Tynessä hieman itään kaupungin keskustasta. Siellä oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 11 339 asukasta.
Byker rakennettiin alkujaan 1900-luvun alussa, kun kaupunkiin tarvittaan lisää asuntoja kasvavalle määrälle työläisiä, jotka työskentelivät Tynejoen varren laivanrakennusyrityksillä tai muilla tehtailla. Asunnot rakennettiin 1800-luvun standardien mukaan, ja niissä ei ollut sisävessoja tai kunnollisia kylpyhuoneita. Vuonna 1966 alue päätettiin purkaa ja rakentaa uudelleen. Ralph Erskine nimettiin projektin arkkitehdiksi 1969. Byker rakennettiin 11 vaiheessa, ja sinne nousi asuntoja 9 500 ihmisille. Viimeinen vaihe valmistui 1983, ja se tunnetaankin nykyään 1970-luvun arkkitehtuuristaan.
Eteläinen liittoyliopisto
Eteläinen liittoyliopisto () on Etelä-Venäjän merkittävin korkeinta koulutusta antava oppilaitos. Se sijaitsee Donin Rostovissa ja Taganrogissa Rostovin alueella.
Nykyinen yliopisto muodostettiin vuonna 2006 aiemman Rostovin valtionyliopiston perustalle yhtenä ensimmäisistä federaatioyliopistoista. Samalla siihen yhdistettiin Rostovin arkkitehtuurin ja taiteen valtionakatemia, Rostovin pedagoginen valtionyliopisto ja Taganrogin radiotekninen valtionyliopisto.
2000-luvulla Venäjällä perustetuista liittoyliopistoista on tarkoitus kehittää valtakunnan huippuyliopistoja, joissa opetus ja tutkimus yhdistyvät yritysyhteistyön kanssa. Venäjän yliopistorankingissa Eteläinen liittoyliopisto oli jaetulla 12.-14. sijalla vuoden 2012/2013 klassisten ja tutkimusyliopistojen luokassa.
Eteläisessä liittoyliopistossa on yli 45 000 opiskelijaa ja yli 4 200 hengen henkilökunta. Tiedekuntia on 37. Yliopiston rehtori on Marina Borovskaja.
Rostovin yliopisto syntyi, kun osa Varsovan keisarillisesta yliopistosta siirrettiin ensimmäisen maailmansodan aikana Rostoviin vuonna 1915. Keisarillinen yliopisto oli perustettu Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Varsovassa 1869 ja se lakkautettiin 1917.
Bromidifenyylimetaani
Bromidifenyylimetaani eli bentshydryylibromidi on orgaaninen yhdiste, joka on difenyylimetaanin bromaustuote. Se on kiteistä ainetta, joka hajoaa vedessä ja liukenee etanoliin ja bentseeniin. Sitä käytetään monien amiinijohdannaisten ja antihistamiiniryhmän lääkeaineiden synteesissä.
Bromidifenyylimetaanin kemiallinen kaava on CHBr, moolimassa 247,14 g/mol ja CAS-numero 776-74-9.
Lauttasaaren silta
Lauttasaaren silta () on Lautta­saaren­salmen yli johtava silta Helsingissä. Se yhdistää Lautta­saaren kanta­kaupunkiin. Sillan kanta­kaupungin-puoleinen pää on Ruoho­lahden alueella Salmi­saaressa, ja siitä johtaa Porkkalan­katu kohti keskustaa. Lautta­saaren puolella sillalta länteen johtaa Lautta­saarentie.
Nykyinen silta valmistui joulukuun lopulla 1969. Se on 317 metriä pitkä ja 23,5 metriä leveä teräsbetonikantinen liittopalkkisilta, ja sen pisin jänneväli on 56,6 metriä.
Silta on avattava läppäsilta, mutta nykyisin se avataan vain harvoissa poikkeus­tapauksissa. Aikaisemmin se avattiin säännöllisesti laivoja varten, jotka kuljettivat sen ali kivi­hiiltä Salmi­saaren voima­laitoksen laituriin. Nykyisin voimalan hiili­satama on kuitenkin siirretty sillan etelä­puolelle, josta kivi­hiili kuljetetaan maan­alaista tunnelia myöten voimalan alla olevaan, vuonna 2004 valmistuneeseen suureen varasto­tilaan.
Sillasta on tullut myös suosittu silakan kalastuspaikka.
Ensimmäinen Lauttasaaren silta valmistui vuonna 1935. Samaan aikaan valmistui myös Lauttasaaresta länteen johtanut Jorvaksentie, nykyisen Länsiväylän edeltäjä. Ennen siltaa oli samalla paikalla vuodesta 1914 lähtien kulkenut lautta, jonka matkustajia palvelemaan Lauttasaaren rannalle rakennettiin myös kahdeksankulmainen, nykyisin kahvilana toimiva "Mutterikioski".
Kun Lauttasaaren asukasluku 1950-luvulla kasvoi lisärakentamisen myötä ja myös Etelä-Espooseen rakennettiin uusia asuntoalueita kuten Tapiola, silta osoittautui pian aivan liian kapeaksi. Sen molemmille puolille muodostuikin erityisen suuria liikenneruuhkia. Tilanne helpottui oleellisesti, kun pohjoisemmaksi vuonna 1965 valmistui Länsiväylään kuuluva Lapinlahden moottoritiesilta.
Vanha Lauttasaaren silta purettiin talvella 1967–1968 ja sen paikalle alettiin rakentaa nykyistä siltaa. Se valmistui joulukuun lopulla 1969. Rakennustöiden ajan hieman nykyisen sillan pohjoispuolella oli väliaikainen puinen jalankulkusilta.