hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Utøya
Utøya on pieni saari Tyrifjorden-järvessä Norjan Buskerudin läänissä. Se sijaitsee Holen kunnassa, 38 kilometriä Oslosta luoteeseen. Saaren pinta-ala on 10,6 hehtaaria. Se on puolen kilometrin päässä mantereesta, jossa rantaa pitkin kulkee valtatie E16.
Saaren omistaa Norjan työväenpuolueen nuorisojärjestö Arbeidernes ungdomsfylking, joka järjestää saarella nuorisoleirejä. Saaren lahjoitti vuonna 1950 ammattijärjestöjen yhteistyöelin Oslo og Omegn faglige samorganisasjonen.
Utøyasta tuli kansainvälinen käsite, kun 22. heinäkuuta 2011 saarella tapahtui joukkosurma, jossa kuoli 69 ihmistä. Tekijäksi paljastui Anders Behring Breivik.
Jane Greer
Jane Greer (9. syyskuuta 1924 – 24. elokuuta 2001) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja tv-näyttelijä, joka tunnettiin kenties parhaiten roolistaan femme fatale Kathie Moffatina vuoden 1947 elokuvassa "Varjot menneisyydestä".
Danielle Harris
Danielle Harris (s. 1. kesäkuuta 1977) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa ja televisiossa.
Harris aloitti näyttelemisen jo kahdeksanvuotiaana televisiosarjassa "One Life to Live" vuonna 1985. Tämän jälkeen hän sai yhden pääosista elokuvissa "Halloween 4" (1988) ja "Halloween 5" (1989), joissa hän esitti sarjamurhaaja Michael Myersin yhdeksänvuotiasta siskontytärtä. Sittemmin Harris esiintyi elokuvissa "Kuoleman merkki" (1990), "Viimeinen partiopoika" (1991), "Free Willy – pelastakaa Willy" (1993) ja "Daylight – paniikki tunnelissa" (1996).
2000-luvulla Harris pääsi jälleen näyttelemään Halloween-elokuvissa, kun ohjaaja Rob Zombie aloitti uuden elokuvasarjan. "Halloweenissa" (2007) ja "Halloween II:ssa" (2009) Harris näytteli Laurie Stroden ystävää Anne Brackettia.
Harris on esiintynyt ahkerasti myös televisiossa, muun muassa sarjoissa "Teho-osasto", "", "Siskoni on noita", "West Wing" ja "Todistettavasti syyllinen".
Harris on ollut mukana myös Five Finger Death Punchin kappaleen ”The Bleeding” musiikkivideolla.
Radio 1 (Ruotsi)
Radio 1 on ruotsalainen kaupallinen puheradioasema, jonka omistaa ruotsalainen Modern Times Group. Radio 1 aloitti lähetykset 4. huhtikuuta 2011, jolloin se korvasi aiemman STAR FM:n.
STAR FM oli Tukholmassa, Ruotsissa toiminut kaupallinen paikallisradioasema, joka aloitti lähetyksensä 1. huhtikuuta 2008. Se korvasi aiemmin lähettäneen Svenska Favoriterin. STAR FM:n omisti Modern Times Group, ja se soitti pop- ja rockmusiikkia 1970-luvulta eteenpäin. STAR FM:n lähetys oli kuunneltavissa myös internetissä.
STAR FM:n tunnuslause oli ”Bästa låtarna – Största artisterna”, suomennettuna ”Parhaat kappaleet – Suurimmat artistit”. Sen soittamia artisteja olivat muun muassa Michael Jackson, ABBA, Dolly Parton, Anastacia ja Lady Antebellum.
4. huhtikuuta 2011 STAR FM:n taajuudella aloitti Modern Times Groupin omistama Radio 1, jolla ei soiteta lainkaan musiikkia.
Onnea matkaan, Charlie!
Onnea matkaan, Charlie! () on Disney Channelin tuottama yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, joka kertoo denveriläisestä Duncanin perheestä. Perheen toiseksi vanhin lapsi, teini-ikäinen Teddy Duncan (Bridgit Mendler) pitää videopäiväkirjaa, jonka hän on omistanut perheen vastasyntyneelle kuopukselle, Charlotte ”Charlie” Duncanille. Suomessa sarjaa esittävät Disney Channel ja Nelonen.
Daniel Zampieri
Daniel Zampieri (s. 22. toukokuuta 1990 Rooma) on italialainen moottoriurheilija. Hän kilpaili karting-sarjoissa kahden vuoden ajan kunnes hän siirtyi Italian Formula Renault -sarjaan vuonna 2006. Ensimmäisenä vuonnaan hän sijoittui yhdeksänneksi talvisarjassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui toiseksi. Zampieri kilpaili myös Eurocup Formula Renault -sarjassa samoina vuosina ollen parhaimmillaan sarjan 22. Vuonna 2008 Zampieri jatkoi molemmissa Formula Renault -sarjoissa ollen yhdeksäs ja kahdestoista. Vuonna 2009 Zampieri voitti Italian F3-sarjan mestaruuden. Zampieri kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2009–2010 Rapax-tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2010 Zampieri kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa sijoittuen yhdeksänneksi. Zampieri jatkaa sarjassa vuonna 2011.
Ruotsi olympialaisissa
Ruotsi on osallistunut kaikkiin kesä- ja talviolympialaisiin lukuun ottamatta Saint Louisin kesäolympialaisia 1904. Se on saavuttanut yhteensä 193 kulta-, 204 hopea- ja 230 pronssimitalia, millä se sijoittuu kaikkien aikojen mitalitilastossa kahdeksannelle sijalle. Kesäolympialaisissa maa on saanut 143 kulta-, 164 hopea- ja 176 pronssimitalia sijoittuen mitalitaulukossa kymmenenneksi. Talvikisoissa se on 50 kulta-, 40 hopea- ja 54 pronssimitalin myötä seitsemänneksi menestynein maa.
Ruotsi on järjestänyt kesäolympialaiset Tukholmassa 1912. Lisäksi Melbournen 1956 kisojen ratsastuslajit järjestettiin Tukholmassa. Yksittäisistä olympialaisista Ruotsi on saanut eniten mitaleja juuri Tukholmassa 1912, kaikkiaan 65 mitalia. Ruotsalaisurheilijoista eniten mitaleja, yhdeksän, ovat saavuttaneet hiihtäjä Sixten Jernberg ja ampuja Alfred Swahn. Eniten kultamitaleja, kuusi, on voittanut meloja Gert Fredriksson.
Dionisio Guillermo García Ibáñez
Dionisio Guillermo García Ibáñez (s. 31. tammikuuta 1945 Guantánamo) on kuubalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 8. heinäkuuta 1985. 9. joulukuuta 1995 perustettiin Santisimo Salvador de Bayamo y Manzanillon hiippakunta, jonka ensimmäiseksi piispaksi García Ibáñez tuli nimitetyksi. Hänet vihittiin piispaksi 27. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi hänet aiemmin papiksikin vihkinyt Pedro Claro Meurice Estiu, jota avustivat Carlos Jesús Patricio Baladrón Valdés ja José Siro González Bacallao.
10. helmikuuta 2007 García Ibáñez nimitettiin Santiago de Cuban arkkipiispaksi, jona häntä aiemmin oli toiminut Meurice Estiu. García Ibáñez asetettiin virkaan 24. helmikuuta.
Jälleen soittaa Dallapé
Jälleen soittaa Dallapé on vuonna 2010 ilmestynyt Dallapé-orkesterin albumi.
Kaikissa kappaleissa solistina Sami Saari, ellei toisin mainittu.
Näin hänen kuolevan
Näin hänen kuolevan ("The Robe") on Henry Kosterin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1953. Elokuva pohjautuu Lloyd C. Douglasin samannimiseen romaaniin, ja se oli ensimmäinen CinemaScope-elokuva. Elokuva palkittiin Oscarilla parhaasta värielokuvan lavastuksesta (Walter M. Scott, Paul S. Fox, George W. Davis ja Lyle R. Wheeler) ja parhaasta värielokuvan puvustuksesta (Emile Santiago ja Charles LeMaire).
Elokuvan pääroolin roomalaisena tribuunina Marcellus Galliona näyttelee Richard Burton, jonka Pontius Pilatus (Richard Boone) määrää valvomaan Jeesuksen ristiinnaulitsemista. Gallio voittaa noppapelissä Jeesuksen viitan, jonka vaikutus muuttaa hänet lopulta kristityksi.
Soittajan sussu
Soittajan sussu on vuonna 2011 ilmestynyt Dallapé-orkesterin albumi.
Rhona Robertson
Rhona Susan Robertson (s. 19. heinäkuuta 1970 Auckland) on uusiseelantilainen entinen sulkapalloilija.
Robertson osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Barcelonassa 1992. Hän pääsi tuolloin kaksinpelissä toiselle kierrokselle saakka, mutta putosi nelinpelissä Tammy Jenkinsin kanssa ensimmäisen ottelun jälkeen. Robertson sai vuonna 1994 kaksinpelistä pronssia Kansainyhteisön kisoissa jaetulla sijalla Australian Song Yangin kanssa. Hän osallistui jälleen olympialaisiin Atlantan kisoissa 1996, joissa hän putosi toisella kierroksella sekä kaksin- että nelinpelissä. Robertson voitti toisen Kansainyhteisön kisojen pronssimitalinsa nelinpelissä Kuala Lumpurissa 1998, jossa hän pelasi Jenkinsin kanssa. Hän pelasi vielä MM-kilpailuissa 2001, joissa hän hävisi ensimmäisen ottelunsa sekä kaksinpelissä, nelinpelissä että sekanelinpelissä.
Gerard (Yorkin arkkipiispa)
Gerard (k. 21. toukokuuta 1108) oli Englannin lordikansleri 1085–1092 ja Yorkin arkkipiispa vuosina 1100–1108. Ennen kuin hän saattoi ottaa vastaan Herefordin piispan viran vuonna 1096, hänet oli vihittävä diakoniksi ja papiksi. Pian Henrik I:sen valtaanastumisen jälkeen hänet nimitettiin Yorkin arkkipiispaksi ja joutui sittemmin osalliseksi pitkään jatkuneeseen kiistaan keskinäisestä arvojärjestyksestä Canterburyn kanssa.
Gerard oli Winchesterin piispa Walkelinin ja Elyn luostarin apotin Simeonin veljenpoika. Hänen tiedetään olleen kanttori ja vuodesta 1091 arkkidiakoni Rouenin tuomiokirkossa.
Englannin kuningas Vilhelm Punainen lähetti hänet vuonna 1095 Roomaan neuvottelemaan paavi Urbanus II:sen kanssa koskien Anselm Canterburylaisen palliumia.
Gerard suositteli ainakin yhdelle papilleen heprean opiskelua, joka ei ollut tuohon aikaan yleistä. Hän tutki astrologiaa, minkä vuoksi häntä syytettiin noituuden harjoittamisesta. Näiden huhujen vuoksi häntä kieltäydyttiin hautaamasta Yorkin tuomiokirkkoon. Hän kuoli Southwellissa 21. toukokuuta 1108.
Jackie Wilson
Jack Leroy "Jackie" Wilson, Jr. (9. kesäkuuta 1934 – 21. tammikuuta 1984) oli yhdysvaltalainen laulaja ja esiintyjä, joka tunnettiin myös nimellä "Mr. Excitement". Wilson pääsi Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1987.
Jim Ronny Andersen
Jim Ronny Andersen (s. 4. toukokuuta 1975 Songdalen) on norjalainen entinen sulkapalloilija. Hän edusti seuratasolla tanskalaista Kastrup KMB Københavnia.
Andersen putosi MM-kilpailuissa 2003 kaksinpelissä heti ensimmäisellä kierroksella hävittyään espanjalaiselle Sergio Llopisille. Hän pääsi vuoden 2004 EM-kisoissa neljännelle kierrokselle, mutta hävisi tuolloin suoraan kahdessa erässä Peter Gadelle, joka voitti lopulta koko turnauksen. Andersen osallistui samana vuonna myös Ateenan olympialaisiin, joissa hän peittosi ensimmäisellä kierroksella Guatemalan Pedro Yangin, mutta hävisi toisessa ottelussaan Sony Dwi Kuncorolle, joka sai kisoista pronssia. Andersen pelasi MM-kisoissa vielä vuonna 2005, jolloin hän hävisi ensimmäisen ottelunsa eteläkorealaiselle Lee Hyun-Iille.
David Ruffin
Davis Eli "David" Ruffin (18. tammikuuta 1941 – 1. kesäkuuta 1991) oli yhdysvaltalainen soul-laulaja ja muusikko, joka tunnetaan parhaiten The Temptations -yhtyeen paasolistina vuosilta 1964-1968. Ruffin pääsi Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1989.
David Ruffin
The Ruffin Brothers
Ruffin & Kendrick
Zheng Zhi
Zheng Zhi (, s. 20. elokuuta 1980 Shenyang, Liaoning) on kiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa kiinalaista Guangzhou Evergrandea. Hän aloitti uransa puolustajana, mutta siirtyi keskikenttäpelaajaksi. Siirto Shandong Lunengiin edisti Zhengin uraa ja hänestä tuli myöhemmin Kiinan maajoukkueen kapteeni, mikä johti siirtoihin Charlton Athleticiin ja Celticiin.
Vuonna 1999 Zhengin seura Liaoning Chuangye oli kriisissä ja siltä estettiin kaikki pelaajasiirrot ja seuran toiminnat. Oltuaan vuoden pelaamatta ammattilaisjalkapalloa hän siirtyi Shenzhen Jianlibaoon, jossa hän pelasi pelintekijänä.
29. joulukuuta 2006 Zheng siirtyi loppukauden ja option kattavalla sopimuksella englantilaiseen Charlton Athleticiin. Hän oli uuden valmentajan Alan Pardewin ensimmäinen virallinen hankinta seurassa. Zheng oli tätä ennen ollut seuran testattavana vanhan valmentajan Les Reedin alaisuudessa. Hän debytoi Englannin valioliigassa Manchester Unitedia vastaan Old Traffordilla, kun hän korvasi loukkaantuneen Amdy Fayen. Zheng teki ensimmäisen maalinsa seuralle 18. maaliskuuta 2007 Newcastle Unitedia vastaan.
Zheng palasi vanhaan seuraansa Shandong Lunengiin kauden 2006–2007 päätyttyä. Hän kuitenkin palasi Charltoniin elokuussa 2007 pysyvällä sopimuksella. Kahden vuoden sopimus oli arvoltaan kaksi miljoonaa puntaa. Maaliskuussa 2008 jalkapallolehti "FourFourTwo" äänesti hänet viidenneksi parhaaksi pelaajaksi Football Leaguessa. Zheng teki Mestaruussarjassa kaudella seitsemän maalia. Hänen lopullinen teränsä oli kateissa kauden toisella puoliskolla Kiinan maajoukkuekutsujen vuoksi. Kesällä 2008 Zheng yhdistettiin siirtohuhuissa vahvasti West Bromwich Albioniin. 8. heinäkuuta 2009 Zheng jätti Charltonin, kun seura putosi Ykkösliigaan.
1. syyskuuta 2009 Zhengista tuli toinen kiinalaispelaaja Du Wein ohella, joka on pelannut Celticissä, kun hän teki seuran kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Valmentaja Tony Mowbray paljasti olleensa kauan kiinnostunut pelaajasta ja iloinen hankinnasta. Zheng ei ollut pelikypyinen Eurooppa-liigassa, koska hänen siirtonsa ei tullut ajoissa.
Hän debytoi seurassa 4. lokakuuta 2009 derbyssä Rangersia vastaan. Hän hankki ottelussa joukkueelleen voiton tuoneen rangaistuspotkun. Hän teki ensimmäisen maalinsa seuralle Skotlannin valioliigassa 8. toukokuuta 2010 Heart of Midlothiania vastaan. 1. heinäkuuta Celtic purki Zhengin sopimuksen.
28. kesäkuuta 2010 Zheng palasi Kiinaan ja siirtyi ilmaisella siirrolla Guangzhou Evergrandeen. Hän teki seurassa kaudella 2010 viisi maalia 11 ottelussa. Zhengistä tehtiin seuran kapteeni kaudeksi 2011 Li Zhihain jätettyä seuran.Henkilökohtaiset
Ulappavalokalat
Ulappavalokalat (Neoscopelidae) on valokaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä.
Ulappavalokaloja elää kuusi lajia, jotka jaetaan kolmeen sukuun. Lajeihin kuuluu muun muassa suomuvalokala ("Neoscopelus macrolepidotus"). Ulappavalokalat ovat melko pieniä ja kooltaan 15–30 cm. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat hoikkia. Heimon lajit eroavat valokalojen heimon ("Myctophidae") lajeista lyhyemmän ja taaempana sijaitsevan peräevän ja päästä puuttuvien valoelimien perusteella. "Neoscopelus"-suvun lajeilla on vatsassa kolme riviä valoelimiä. Valokalojen tavoin lajeilla on rasvaevä. Silmät ovat ulappavalokaloilla suuret tai keskikokoiset ja suomut ovat suuret, "Solivomer"-suvun lajeilla sahalaitaiset. Suu sijaitsee kuonon päässä ja on suuri, hampaat ovat pienet. "Scopelengys"-suvun laijeilla ei ole uimarakkoa, muilla on.
Ulappavalokaloja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta trooppisista ja subtrooppisista vesistä. Ulappavalokalalajit elävät syvissä vesissä noin 500–1 000 metrin syvyydessä veden pinnasta.
Jerdoninpalmunäätä
Jerdoninpalmunäätä ("Paradoxurus jerdoni") on intialainen sivettieläin. Sitä on tavattu vain Länsi-Ghatien vuoristossa, mutta koska se on metsässä elävä yöeläin, sen elintavoista ja levinneisyydestä tiedetään varsin vähän.
Lajin suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu "intianmusankia".
Jerdoninpalmunäätä syö marjoja ja hedelmiä, näiden puutteessa myös pieniä ötököitä. Se on tärkeä laji Länsi-Ghatien sademetsien monimuotoisuudelle, koska se levittää syömiensä marjojen ja hedelmien siemeniä.
Anitškovin silta
Anitškovin silta () on Fontanka-joen ylittävä silta Pietarin kaupungissa Venäjällä. Kaupungin pääkatu Nevski prospekt ylittää joen tätä siltaa pitkin.
Alkuperäinen puusilta valmistui vuonna 1716. Nykyistä siltaa alettiin rakentaa vuonna 1841, ja se valmistui vuonna 1842. Silta restauroitiin vuosina 1906–1908. Sen kokonaispituus on 54,6 metriä.
Sillan hevospatsaat, jotka ovat kaupungin tunnetuimpia maamerkkejä, on veistänyt kuvanveistäjä Peter Clodt von Jürgensburg.
The Simpsons: Bart’s Nightmare
The Simpsons: Bart’s Nightmare on Sculptured Softwaren kehittämä ja Acclaim Entertainmentin vuonna 1992 julkaisema
tasohyppelypeli Super Nintendo Entertainment Systemille ja Sega Mega Drivelle. Peli on "Simpsonit"-televisiosarjaan perustuva lisenssipeli.
Bart tekee huoneessaan kotitehtäviään pöydän ääressä myöhään iltaan asti, mutta nukahtaakin kesken kaiken pöytänsä ääreen. Bart alkaa nähdä unta, jossa hänen läksypaperinsa lentävät ikkunasta ulos ja hän hyppää perässä. Bart putoaa kadulle, jossa hän alkaa etsiä papereitaan. Pelaajan löydettyä kadulta paperin, tulee hänen hypätä sen päälle. Tällöin avautuu ruutu, jossa pelaajan on valittava kahdesta tasosta toinen. Tason läpäistyä pelaaja saa yhden (tai joskus kaksi) läksypaperia haltuunsa. Kun papereita on kaikkiaan kahdeksan kappaletta, peli on läpäisty. Tasot ovat jokseenkin erittäin haastavia. Tasoja on pelissä kaikkiaan kuusi kappaletta (lisäksi katukenttä).
Pelin juoni on ilmeisesti lainattu "Simpsoneiden" 2. tuotantokauden ensimmäisestä jaksosta "Ihme (Bart Gets an F)".
Boris Stenin
Boris Andrianovitš Stenin (, s. 17. tammikuuta 1935, Sverdlovsk – 18. tammikuuta 2001, Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelun maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Stenin voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden Davosissa vuonna 1960 ja saavutti samana vuonna hopeaa yleisluistelun EM-kilpailuissa sekä pronssia päämatkallaan 1 500 metrillä Squaw Valleyn olympialaisissa. Vuonna 1962 hän saavutti vielä EM-pronssia. MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi vuonna 1961 ja neljänneksi vuonna 1962.
Boris Steninin puoliso Valentina Stenina oli pikaluistelun kaksinkertainen olympiamitalisti ja kolminkertainen maailmanmestari.
The Simpsons: Bart vs. the World
The Simpsons: Bart vs. the World on Acclaim Entertainmentin vuonna 1991 julkaisema tasohyppely, joka perustuu "Simpsonit" -televisiosarjaan. Peli on julkaistu Nintendo Entertainment System, Sega Master System ja Sega Game Gear -pelikonsoleille.
Pelimekaniikka on lähestulkoon aivan samanlainen, kuin pelin edeltäjässä , mutta tällä kertaa pelaaja voi esimerkiksi ottaa kahden osuman sijaan viisi osumaa ennen kuolemaa. Lisäksi toisin kuin edeltäjässä, tässä pelissä on "power-uppeja", joista pelaaja voi saada lisää energiaa.
Tässä pelissä on myös bonus-pelejä. Esimerkiksi muistipeli, puzzle-peli ja Trivia (jossa kysytään kysymyksiä koskien Simpsonit tv-sarjaa tuohon astisilta tuotantokausilta). Saadakseen pelin läpäistyä parhaan lopun, on pelaajan jokaiselta tasolta myös löydettävä piilotetut Hassu-lelut. Esimerkiksi yhdellä Pohjois-navan tasolla Hassu-lumiukko ja yhdellä Egyptin tasolla Hassu-muumio. Kaikkien Hassu-lelujen kerääminen avaa myös Hollywoodiin yhden erikoistason, joka pelaajan on myös läpäistävä ennen viimeistä pomotaistelua.
Bart Simpson osallistuu Hassu-klovnin piirustuskilpailuun, jossa hän voittaa maailmanympärimatkan palkinnoksi. Todellisuudessa Bartin voitto ja palkinto oli Montgomery Burnsin lahjonta Hassulle.
Mr. Burns ja Waylon Smithers punovat juonia eliminoidakseen Simpsonien perheen, joka on aiheuttanut harmia Mr. Burnsille aikojen saatossa. Pelissä pelataan neljässä eri maassa ympäri maailman. Jokaisen maan lopussa Bart kohtaa loppuvastuksen, joka on aina joku Mr. Burnsin kaukainen sukulainen.
Pelin maat ovat Kiina, Pohjoisnapa, Egypti ja Hollywood.
Henk van der Grift
Henk van der Grift (s. 25. helmikuuta 1935 Breukelen) on alankomaalainen pikaluistelun maailmanmestari, joka oli lajissaan maailman huippuja kahden talven ajan 1960-luvun alussa.
Van der Grift sijoittui Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 kymmenenneksi 500 metrillä. Samana vuonna Davosin MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä 11:nneksi. Vuonna 1961 hän voitti maailmanmestaruuden 0,16 pisteen erolla neuvostoliittolaiseen Viktor Kositškiniin; yksittäisillä matkoilla hän oli 1 500 metrillä nopein, 500 metrillä toinen, 10 000 metrillä kolmas sekä 5 000 metrillä kahdestoista. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa. Vuonna 1962 hän sijoittui MM-kisoissa Kositškinin takana hopealle sekä EM-kisoissa neljänneksi. Seuraavana talvena hän ei enää menestynyt arvokilpailuissa ja lopetti uransa.
Huippuvuosinaan van der Grift asui talvet Norjassa, jossa hän työskenteli autonasentajana.
Ussurin rajavälikohtaus
Ussurin rajavälikohtaus oli Neuvostoliiton ja Kiinan kansantasavallan välinen sotilaallinen selkkaus valtioiden rajan muodostavalla Ussurijoella maaliskuussa 1969. Se liittyi laajempaan, seitsemän kuukautta kestäneeseen rajaselkkausten sarjaan kaukoidässä, kylmän sodan aikaisena Kiinan ja Neuvostoliiton välirikon kautena. Kiinassa selkkaukseen viitataan Zhenbao-saaren tapauksena (中苏边界冲突). Selkkaukseen liittyi aikanaan uhka paljon suuremmasta sotilaallisesta konfliktista. Rajakiista sovittiin lopullisesti vasta paljon Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen, vuonna 2004.
Ennen konflikteja Kiinan ja Neuvostoliiton rajajokien saaret olivat pääsääntöisesti Neuvostoliiton hallinnassa, vaikka kansainvälisen käytännön mukaan raja yleensä kulkee joen navigoitavaa keskilinjaa seuraten. Kiinan vahvistuessa tämä johti välien kärjistymiseen. Neuvostoliitolla oli 1960-luvulla Kiinan raja-alueella 658 000 sotilasta ja Kiinalla 814 000.
Vakavimmat yhteenotot tapahtuivat maaliskuussa 1969 neuvostoliittolaisten hallussaan pitämällä Ussurijoen Damanski-saarella (; ; ), kun kiinalaiset 2. maaliskuuta 1969 hyökkäsivät neuvostoliittolaisen rajapartion kimppuun, jolloin 31 neuvostosotilasta kaatui ja 94 haavoittui. Neuvostoliittolaiset vastasivat pommittamalla kiinalaisia joukkoja joen vastarannalla Mantšuriassa ja rynnäköimällä Damanskin saarelle. Neuvostoliitto siirsi saarelle neljä tuolloin sotasalaisuutena pidettyä panssarivaunua, laihoin seurauksin. Veristen operaatioiden jälkeen molemmat osapuolet vetäytyivät saarelta 15. maaliskuuta. Neuvostoarvioiden mukaan kokonaistappiot olivat 60 neuvostoliittolaista ja 800 kiinalaista kaatunutta tai haavoittunutta. Kiina ilmoitti vain vähäisistä tappioista.
Elokuussa rajakahakat jatkuivat lännempänä Sinkiangissa. Tilanne kiristyi, ja Neuvostoliitto alkoi suunnitella ennalta ehkäisevää ydiniskua Kiinaa vastaan. Tilanne rauhoittui, kun Neuvostoliiton pääministeri Aleksei Kosygin vieraili Pekingissä paluumatkalla Ho Tši Minhin hautajaisista Hanoista syyskuussa. Kiinalaiset siirtyivät tämän jälkeen saarelle ilman vastarintaa. Tästä huolimatta kumpikin osapuoli ylläpiti korostettua sotilaallista valmiutta alueella.
Neuvostoliiton purkauduttua 1991 sovittiin, että Damanskin saari kuuluu Kiinalle. Vuonna 1995 sovittiin rajansiirrosta 54 kilomentrin jokijaksolla, mutta kolmen saaren hallinta pohjoisempana Amurin ja Argunin varrella jäi avoimeksi; tästä sovittiin 14. lokakuuta 2004, jolloin Ussurin kysymys tuli lopullisesti ratkaistuksi. Kiina sai Tarabovin (Jinlong) saaren ja puolet Ussurin (Heixiazi) saaresta Habarovskin läheltä. Venäjän valtakunnanduuma ratifioi sopimuksen 27. huhtikuuta 2005 ja Kiinan kansalliskongressin pysyvä komitea 20. toukokuuta 2005.
Azerbaidžan (Iran)
Azerbaidžan on historiallinen maakunta Iranin luoteisosassa. Azerit käyttävät siitä usein nimitystä "Etelä-Azerbaidžan". Hallinnollisesti alue jakautuu Itä-Azerbaidžanin, Länsi-Azerbaidžanin ja Ardabīlin maakuntiin, joissa on yhteensä 7,1 miljoonaa asukasta (vuonna 1996).
Alueen pääväestön muodostavat Keski-Aasiasta 1000-luvun alussa saapuneet azerit sekä kurdit. Azerit ovat etupäässä šiialaisia ja kurdit sunnimuslimeja. Historiallinen Azerbaidžan jaettiin Venäjän ja Iranin kesken Gulistanin ja Turkmantšain rauhansopimuksilla vuosina 1813 ja 1828. Venäjään ja myöhemmin Neuvostoliittoon kuulunut Araksjoen pohjoispuolinen alue muodostaa nykyään itsenäisen Azerbaidžanin tasavallan.
Iranin Azerbaidžan on tärkeä maatalousalue, jossa kasvatetaan vehnää, ohraa, tupakkaa ja puuvillaa. Suurin kaupunki ja teollisuuskeskus on Täbriz. Kaivosteollisuus tuottaa kuparia, arsenikkia, kivihiiltä ja suolaa.
1900-luvulla Iranin Azerbaidžanissa oli useita itsehallintoa vaatineita liikkeitä. Azerbaidžanin kriisin aikana vuonna 1945 se julistettiin Neuvostoliiton tukemaksi autonomiseksi tasavallaksi. Iranin valtion asettamista rajoituksista huolimatta paikallinen identiteetti on vahva, mutta samalla alueen azerit kokevat itsensä myös iranilaisiksi.
Lorena Blanco
Lorena Blanco (s. 22. heinäkuuta 1977) on perulainen entinen sulkapalloilija.
Blanco osallistui MM-kisoissa 2001 nelinpeliin ja sekanelinpeliin, mutta putosi molemmissa ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi vuoden 2003 kisoissa kaksinpelissä, mutta hävisi jälleen ensimmäisen ottelunsa. Blanco voitti saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa pronssia sekä kaksinpelistä että nelinpelistä, jossa hän oli Valeria Riveron pari. Hän osallistui Ateenan olympialaisissa 2004 kaksinpeliin, jossa hän hävisi ensimmäisen ottelunsa Hongkongin Wang Chenille.
Azerbaidžanin kriisi
Azerbaidžanin kriisi oli kylmän sodan alkuun liittyvä konflikti Neuvostoliiton ja Iranin välillä.
Toisen maailmansodan aikana Neuvostoliitto ja Britannia olivat miehittäneet Iranin turvatakseen maiden välisen huoltoreitin ja Iranin öljyvarojen hallinnan. Myöhemmin myös Yhdysvallat lähetti sotilaita Iraniin. Maiden välisen sopimuksen mukaan niiden tuli vetää joukkonsa pois Iranista viimeistään kuuden kuukauden kuluttua sodan loppumisesta.
Sodan päätyttyä Neuvostoliitto jatkoi Iraniin kuuluvan Azerbaidžanin miehittämistä. Neuvostojoukkojen tukema Azerbaidžanin demokraattinen puolue otti alueella vallan käsiinsä ja perusti joulukuussa 1945 hallituksen Täbriziin. Vastaavanlainen hallitus perustettiin Azerbaidžanin kurdialueen keskukseen Mahabadiin. Teheranissa pelättiin, että Neuvostoliitto haluaa erottaa alueen Iranista ja liittää sen Azerbaidžanin neuvostotasavaltaan.
Yhdysvaltojen tukema Iranin hallitus vei asian Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston käsiteltäväksi. Pääministeri Ahmad Qavan neuvotteli sopimuksen neuvostojoukkojen vetäytymisestä toukokuuhun 1946 mennessä. Samalla Iran lupautui vetämään kysymyksen pois turvallisuusneuvostosta, neuvottelemaan Azerbaidžanin hallituksen kanssa ja harkitsemaan neuvostoliittolais-iranilaisen yhteisyrityksen perustamista maan pohjoisosien öljyvarojen hyödyntämiseksi. Neuvostojoukkojen vetäydyttyä Iran kävi ensin neuvotteluja Azerbaidžanin hallituksen kanssa, mutta miehitti alueen joulukuussa 1946. Autonomiaa vaatineet azeri- ja kurdiliikkeet tukahdutettiin. Kesäkuussa 1947 Iranin uusi parlamentti hylkäsi ajatuksen yhteisen öljy-yhtiön perustamisesta.
Azerbaidžanin kriisiä on pidetty yhtenä kylmän sodan merkkipaaluista, joka sai Yhdysvallat näkemään Neuvostoliiton uutena strategisena vihollisena. Iranissa se herätti myötätuntoa Yhdysvaltoja kohtaan. Azerbaidžanissa Iranin hallituksen rankaisutoimet johtivat yhteiskunnallisten uudistusten mitätöintiin ja 15 000 demokratialiikkeen aktivistin tuhoamiseen.
Jonny Nilsson
Jonny Nilsson (s. 9. helmikuuta 1943 Filipstad) on ruotsalainen pikaluistelun olympiavoittaja ja maailmanmestari, joka oli lajissaan maailman huippuja 1960-luvun puolivälissä.
Nilsson sijoittui 19-vuotiaana vuonna 1962 MM-kilpailujen yhteispisteissä kymmenenneksi oltuaan 10 000 metrillä nopein. EM-kilpailuissa hän sijoittui 15:nneksi. Vuonna 1963 hän voitti Karuizawassa maailmanmestaruuden tehtyään uuden maailmanennätyksen 5 000 metrillä (7.34,3), 10 000 metrillä (15.33,0) ja yhteispisteissä (178,440). Saman vuoden EM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi. Vuoden 1963 saavutusten perusteella Jonny Nilsson sai Svenska Dagbladetin kultamitalin. Samoin hänet valittiin vuoden 1964 Pohjolan parhaaksi urheilijaksi. Menestysvuodestaan Nilsson kirjoitti vuonna kirjan "Sikta mot stjärnorna". Asevelvollisuuden aikana hän voitti sotilasviisiottelun vuonna 1964.
Innsbruckin olympialaisissa 1964 Nilsson voitti 10 000 metrillä kultaa 15,9 sekunnin erolla hopeamitalisti Fred Anton Maieriin ja sijoittui 5 000 metrillä kuudenneksi. Vuoden 1964 MM-kilpailuissa hän keskeytti sairastumisen vuoksi ja EM-kilpailuissa sijoittui kymmenenneksi. Vuonna 1965 hän oli MM-kisoissa neljäs ja EM-kisoissa yhdestoista. Vuonna 1966 hän saavutti MM-pronssia ja sijoittui EM-kisoissa neljänneksi. Grenoblen olympialaisissa 1968 Nilsson sijoittui 5 000 metrillä seitsemänneksi ja 10 000 metrillä kuudenneksi. Olympöiavuoden 1968 jälkeen hän päättikin uransa.
Uransa loppuvaiheessa Nilssonilla oli sen ajan kuuluisana henkilönä mahdollisuus saada oma TV-ohjelma "Jonnys Hörnä", jota hän teki vuosina 1966-1968. Vuonna 1970 pikaluistelijat muodostivat oman ammattilaissarjansa, joka oli käynnissä vuosina 1972-74 kaatuen kuitenkin taloudellisiin ongelmiin. Jonny Nilsson oli mukana kyseisen ammattilaisliiton järjestelyissä.
Vuonna 2009 pidetyssä Eurooppaparlamentin vaaleissa Jonny Nilsson oli kristillisdemokraattien ehdokkaana. Hän oli kristillisdemokraattien ehdokkaana myös vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa. Kummassakaan vaalissa hänen ei onnistunut päästä läpi.
Prisoner (televisiosarja)
Prisoner ("The Prisoner") on yhdysvaltalais-brittiläinen scifi-televisiosarja vuodelta 2009. Sarja perustuu vuoden 1967 televisiosarjaan "Saarroksissa". Sarjan pääosissa ovat James Caviezel ja Ian McKellen.
Prisoner on yhdysvaltalais-brittiläinen yhteistuotanto. Sitä tuotettiin kuusi jaksoa. Sarja kuvattiin Etelä-Afrikassa ja Namibiassa.
Sarja esitettiin ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa AMC-kanavalla marraskuussa 2009. MTV3 alkoi esittää sarjaa Suomessa heinäkuussa 2011.
Ian McKellen sai Primetime Emmy -ehdokkuuden roolistaan 2:na vuonna 2010. Sarja oli ehdolla parhaan kuvauksen Emmy-palkinnon voittajaksi. Prisoner on ollut ehdolla Saturn Award -palkinnon ja kahden Satellite Award -palkinnon voittajaksi.
Mies (James Caviezel) eroaa New Yorkissa toimivan suuryrityksen palveluksesta havaittuaan yrityksessä epäilyttävää toimintaa. Hieman tämän jälkeen hän herää aavikolla eikä muista miten on sinne joutunut. Hän päätyy eristettyyn aavikkoyhteisöön nimeltä Kylä. Kylässä häntä kutsutaan nimellä 6 ja hänelle väitetään, ettei mitään New Yorkia ja muuta maailmaa ole olemassakaan. Kylää hallitsevan miehen 2:n (Ian McKellen) mukaan muu maailma on vain 6:n kuvitelmaa. Suurin osa kyläläisistä uskoo näin, 6 epäilee, että heitä manipuloidaan ja pidetään pakolla eristyksessä. Tietämättä keneen voi luottaa 6 päättää selvittää totuuden ja paeta, vaikka se johtaa hänet ja muita hengenvaaraan.
Albert Houssiau
Albert Jean Charles Ghislain Houssiau (s. 2. marraskuuta 1924 Halle) on belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 6. helmikuuta 1949. 17. maaliskuuta 1986 hänet nimitettiin Liègen hiippakunnan piispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 18. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Godfried Danneels, jota avustivat Guillaume Marie van Zuylen, Robert-Joseph Mathen, Jozef-Maria Heuschen ja Paul Van den Berghe.
Houssiau jäi eläkkeelle 9. toukokuuta 2001.
Azerbaidžan (täsmennyssivu)
Azerbaidžan tarkoittaa seuraavia asioita:
Marco Vasconcelos
Marco Paulo Pereira Vasconcelos (s. 7. marraskuuta 1971 Funchal) on portugalilainen entinen sulkapalloilija. Hän edusti seuratasolla Grupo Esportivo do Estreitoa ja União Desportiva de Santanaa.
Vasconcelos osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Sydneyssä 2000, jolloin hän hävisi ensimmäisellä kierroksella ranskalaiselle Bertrand Gallet'lle erin 2–0. Hän hävisi ensimmäisessä ottelussaan myös Ateenan kisoissa 2004, joissa brittiläinen Richard Vaughan oli häntä parempi. Vasconcelos hävisi ensimmäisellä kierroksella myös MM-kisoissa 2007, joissa Chen Jin voitti hänet ja EM-kilpailuissa 2008, joissa Saksan Dieter Domke voitti hänet erin 21–19, 21–10. Hän pelasi vielä Pekingin olympialaisissa 2008, mutta putosi jälleen ensimmäisellä kierroksella.
Guillaume Marie van Zuylen
Guillaume Marie van Zuylen (4. tammikuuta 1910 – 2. huhtikuuta 2004) oli belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 11. syyskuuta 1932 Liègen hiippakunnassa. 9. heinäkuuta 1951 hän sai nimityksen Liègen koadjuuttoripiispaksi ja Druasin titulaaripiispaksi. Hänet vihittiin piispaksi 8. syyskuuta Louis-Joseph Kerkhofsin toimiessa pääkonsekraattorina.
Zuylenista tuli Liègen piispa 7. joulukuuta 1961, ja hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän oli eläkkeellä vuodesta 1986.
Per Ivar Moe
Per Ivar Moe (s. 11. marraskuuta 1944 Ålesund)
on norjalainen pikaluistelun maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Moe nousi kansainvälisesti tunnetuksi pikaluistelijaksi 18-vuotiaana vuonna 1963 saavuttaessaan EM-pronssia ja sijoittuessaan MM-kilpailuissa neljänneksi. Vuonna 1964 hän voitti Norjan-mestaruuden, saavutti EM-pronssia ja sijoittui MM-kisoissa viidenneksi. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän saavutti 5 000 metrillä hopeaa 0,2 sekuntia maanmiehelleen Knut Johannesenille hävinneenä sekä sijoittui 10 000 metrillä 13:nneksi.
Vuonna 1965 Moe voitti Oslossa maailmanmestaruuden; yksittäisistä matkoista hän oli ensimmäinen 1 500 metrillä, neljäs 10 000 metrillä, viides 5 000 metrillä ja kymmenes 500 metrillä. Göteborgin EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa. Vuonna 1966 hän sijoittui MM-kilpailuissa kymmenenneksi ja kaatui EM-kilpailujen 5 000 metrillä. Hän lopetti kilpauransa 21-vuotiaana.
Voimistelu olympialaisissa
Voimistelu on olympialaisten ohjelmassa jokaisissa kesäolympialaisissa. Naiset kilpailivat voimistelun olympiamitaleista ensimmäisen kerran vuonna 1928. Rytminen voimistelu tuli mukaan vuonna 1984 ja trampoliinivoimistelu vuonna 2000. Voimistelun mitalitaulukkoa johtaa Neuvostoliitto. Olympialaisten voimistelua hallitsee lajin kattojärjestö, kansainvälinen voimisteluliitto.
Vladimir Drinfeld
Vladimir Drinfeld (, , s. 4. helmikuuta 1954) on ukrainalainen matemaatikko Chicagon yliopistossa. Hänen alaansa on lukuteoria. Drinfeld sai Fieldsin mitalin 4. helmikuuta 1990.
Dag Fornæss
Dag Fornæss (s. 30. kesäkuuta 1948 Hamar) on norjalainen pikaluistelun maailmanmestari.
Fornæss oli vuonna 1968 Norjan maajoukkueen ensimmäinen varamies MM-kilpailuissa ja EM-kilpailuissa eikä päässyt kilpailemaan myöskään Grenoblen olympialaisissa. Seuraavan vuoden tammikuussa hän voitti Norjan-mestaruuden ja Inzellissä Euroopan-mestaruuden sijoittuen matkakohtaisesti toiseksi 500 metrillä ja 10 000 metrillä, kolmanneksi 5 000 metrillä ja neljänneksi 1 500 metrillä. Cortina d'Ampezzossa hän luisteli 3 000 metrillä uransa ainoan maailmanennätyksen 4.17,4 ja voitti sitten Deventerissä maailmanmestaruuden (matkakohtaisesti toinen 500 metrillä ja 10 000 metrillä, kolmas 1 500 metrillä ja kahdeksas 5 000 metrillä).
Vuonna 1970 Fornæss saavutti EM-hopeaa ja voitti Norjan-mestaruuden. Vuonna 1971 hän voitti Heerenveenissä sateisissa ja tuulisissa olosuhteissa toisen Euroopan-mestaruutensa oltuaan nopein 1 500 metrillä ja 5 000 metrillä, neljäs 10 000 metrillä ja seitsemäs 500 metrillä. Samana vuonna hän voitti kolmannen Norjan-mestaruutensa. Sapporon olympialaisissa 1972 hän sijoittui 13:nneksi 1 500 metrillä ja 10 000 metrillä.
Johan Hahnsson
Johan Adrian Hahnsson (4. maaliskuuta 1834 Rauma – 20. huhtikuuta 1888 Hämeenlinna) oli suomalainen kielentutkija.
Hahnssonin vanhemmat olivat raatimies Josef Hahnsson ja Katarina Sofia Rosenlew. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1860 ja toimi sitten opettajana Vaasassa ja Kokkolassa ja vuodesta 1871 Hämeenlinnassa. Jouduttuaan lakkautuspalkalle vuonna 1878 hän keskittyi sanakirjatyöhön. Jo aiemmin, vuosien 1866 ja 1872 aikana, hän oli painattanut "Suomi-kirjaan" Eurajoen, Lapin, Rauman, Pyhämaan, Laitilan ja Uudenkirkon murteiden muoto-oppia koskevan tutkimuksen. Vuonna 1884 hän ryhtyi itse julkaisemaan "Ruotsalais-suomalaista sanakirjaa", josta sai kuitenkin valmiiksi ennen kuolemaansa vain kaksi vihkoa. Aukusti Kallio ja Heikki Paasonen jatkoivat Hahnssonin aloittamaa työtä.
Hahnssonin puoliso vuodesta 1864 oli ensimmäinen suomenkielinen naiskirjailija Theodolinda Hahnsson, o.s. Limón (1838–1919).
Raataja
Raataja oli suomenkielinen yhteiskunnallinen viikkolehti, joka ilmestyi vuosina 1904–1910. 
Suomalaismielinen yhteiskunnallisia uudistuksia ajava nuorten ”kravattisosialistien” ryhmä perusti radikaalin Raataja-viikkolehden vuonna 1904. Lehden toimittajana ja myöhemmin päätoimittajana toimi Kyösti Wilkuna. Mukana lehden toimituksessa oli myös V. A. Koskenniemi, joka toimi aluksi vuoden verran lehden toimitussihteerinä ja myöhemmin kirjallisen osaston toimittajana.
Lehden linja määriteltiin seuraavanlaisesti lehden ensimmäisessä numerossa vuonna 1904.
"Perustaen toimintansa puhtaasti kansalliselle ja kansanwaltaiselle pohjalle tulee ”Raataja” selwittelemään, ja kotoisia oloja sekä asiain luonnollista kehitystä silmällä pitäen, ajamaan työwäenliikettä, raittius-, nais- ja siweellisyyskysymyksiä; osuustoimintaa ja kunnallista sosialismia; maatalouspoliittisia ja tilattoman wäestön aseman parantamispyrintöjä; nuorisoseuraliikettämme ja kaswatus kysymyksiä. Wielä tulee Raataja seuraamaan kauppaa ja teollisuutta, warsinkin kotimaista, sekä tekemään selkoa uusimmista wirtauksista kirjallisuuden, etenkin yhteiskunnallisen, tieteen ja taiteen wainiolla."
Aukusti Kallio
Aukusti Herman Kallio (5. helmikuuta 1858 Uusikaupunki – 9. huhtikuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen sanakirjan tekijä.
Kallion vanhemmat olivat merimies Herman Hellsten ja Augusta Katharina Bergman. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1885 ja toimi samasta vuodesta alkaen opettajana Helsingin suomalaisessa tyttökoulussa sekä vuodesta 1887 koulun suomen ja ruotsin kielen kollegana. Ylioppilasaikana Kallio työskenteli Elias Lönnrotin apulaisena, kun Lönnrot laati suomalais-ruotsalaista sanakirjaa. Kallio toimitti itsenäisesti lisävihkon tähän sanakirjaan vuonna 1886. Toisen sanakirjan laatijan Johan Hahnssonin kuoltua Kallio jatkoi tämän aloittamaa suurta suomalais-ruotsalaista sanakirjaa, mutta hänkään ei kerinnyt saada sitä valmiiksi, vaan Heikki Paasonen toimitti sen viimeiset osat.
Kallio julkaisi oppikirjat "Finsk elementarbok I-III" (1886) ja "Suomen kielioppi" (1890).
Kallion puoliso vuodesta 1886 oli Elin Oihonna Waeneberg (k. 1927).
Göran Claeson
Göran Claeson (s. 4. maaliskuuta 1945) on ruotsalainen pikaluistelun maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Claeson sijoittui vuonna 1968 Grenoblen olympialaisissa 1 500 metrin luistelussa 20:nneksi. Hän nousi luistelumaailman huipulle vuonna 1969 saavuttamalla EM-pronssia ja MM-hopeaa sekä luistelemalla Inzellissä yhteispisteiden maailmanennätyksen 171,758. Seuraavana vuonna hän saavutti jälleen EM-pronssia ja sijoittui MM-kilpailuissa kuudenneksi. Vuonna 1971 hän oli EM-kilpailuissa neljäs ja saavutti MM-hopeaa. Vuonna 1972 hän sijoittui niin EM- kuin MM-kilpailuissakin seitsemänneksi. Samana vuonna Sapporon olympialaisissa hän saavutti 1 500 metrillä pronssia sekä sijoittui 5 000 metrillä neljänneksi ja 10 000 metrillä kuudenneksi.
Vuonna 1973 useimpia kilpakumppaneitaan pidempi, 188-senttinen Claeson voitti Grenoblessa Euroopan-mestaruuden ja Deventerissä maailmanmestaruuden. Vuonna 1974 hän saavutti uransa viimeiset arvokisamitalit, EM-kultaa Eskilstunassa ja MM-pronssia Inzellissä. Vuonna 1975 hän voitti seitsemännen kerran Ruotsin yleisluistelumestaruuden.
Going to Kansas City
Going to Kansas City on vuonna 1998 valmistunut elokuva. Elokuvan on ohjannut Pekka Mandart ja käsikirjoituksesta vastaa Mandartin lisäksi Tony McNabb.
Elokuvasta ja sen tekemisestä on julkaistu kirja "Going to Kansas City — Elokuva ja kuinka se tehtiin". Kirjan on toimittanut Pamela Mandart ja Mikko Aarne.
Elokuva kertoo suomalaisesta opiskelijapoika Mikko Vihavaisesta (Mikko Nousiainen), joka lähtee vaihto-oppilaaksi Yhdysvaltoihin. Musiikillisesti lahjakkaan opiskelijan oli tarkoitus asua Kansas Cityn kaupungissa, mutta joutuikin pieneen maalaiskaupunkiin. Kaupungissa Mikko rakastuu kahvilassa työskentelvään Carlyyn (Melissa Galianos), mutta tytön seriffi-isä (Michael Ironside) ei ole innoissaan asiasta.
Mikko lähtee ystävineen lähikaupunkiin juhlimaan. Porukka joutuu ampumavälikohtaukseen, joka johtaa kuolemantapaukseen. Mikko oli tapauksessa sivullinen, mutta väärinymmärryksen vuoksi sai syyt niskoilleen.
Elokuvaa kuvattiin Suomessa sekä Kanadassa Montrealissa, Clarencevillessa ja Saint-Jean-sur-Richelieussa. Elokuvaa ei kuitenkaan ole esitetty elokuvateattereissa Suomen ulkopuolella ja TV-levitykseenkin se on kelvannut vain Kreikassa, Espanjassa ja Brasiliassa.
Ice Warriors
Ice Warriors on tapahtuma Suomessa, jossa jääkiekon kovanaamat ottavat mittaa toisistaan.
Ice Warriorissa on tarkoitus pitää jääkiekkotappeluja eri liigojen kovanaamojen kesken. Tapahtuma järjestettiin Espoossa Barona Areenalla 2. lokakuuta 2010, ikäraja oli viisitoista. Jääkiekko tappeluiden lisäksi tapahtuma tarjosi yleisökilpailuja, Miss Ice Warriors-kilpailu, Heavybändejä, sponsoreiden aktiviteettejä sekä tuotejakelupisteet.
Otteluparit arvottiin aluksi häviäjä putoaa ja voittaja pääsee eteenpäin.
jatkoon selviää ottelija joka ottaa kaksi erä voittoa vastustajastaan, tai tyrmää vastustajansa esim. ensimmäisessä erässä. Arvostelutuomarit pisteyttävät erät pää- ja vartalo-osumien, kehänhallinnan ja aktiivisuuden mukaisesti.
Erien pituus on 60 sek.
Ottelijan/ottelijoiden kaaduttua jäähän menevät kehätuomarit väliin ja nostavat ottelijan/ottelijat takaisin pystyyn, jolloin ottelu jatkuu normaalisti. Mikäli toinen ottelijoista joutuu tyrmätyksi lasketaan hänelle lukua kymmeneen. Päätuomari tekee päätöksen ottelun jatkamisesta. Samassa ottelussa lukua ei lasketa kuin kerran, jos ottelijalle joudutaan laskemaan lukua toistamiseen, päättyy ottelu tekniseen tyrmäykseen.
Vastustajaa saa lyödä ainoastaan nyrkeillä, lisäksi vastustajaa saa tarttua paidasta kiinni, tarkoituksena horjuttaa vastustajaa. Potkujen ,pään, kyynärpäiden ja polvien käyttö on kielletty. Sääntörikkomuksesta ottelija diskataan välittömästi ja hän menettää siihen asti ansaitsemansa palkintorahat. Semi-finaaleissa tai finaalissa ottelemaan kykenemätön osallistuja korvataan tuomarien valitsemalla ottelijalla aiempien kamppailuiden perusteella. tuomasreina toimivat Sami Helenius, Esa Tikkanen ja Jan Tilles.
Voittaja sai 5 500 Kanadan dollaria.
Odd Lundberg
Odd Lundberg (3. lokakuuta 1917 – 8. maaliskuuta 1983) oli norjalainen pikaluistelun maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Lundberg saavutti Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 hopeaa 5 000 metrillä ajalla 8.32,7 ja pronssia 1 500 metrillä ajalla 2.18,9 sekä sijoittui seitsemänneksi 10 000 metrillä. Samana vuonna hän voitti maailmanmestaruuden.
Reidar Liaklev
Reidar Liaklev (15. heinäkuuta 1917 Jaren – 1. maaliskuuta 2006 Jaren) oli norjalainen pikaluistelun olympiavoittaja ja Euroopan-mestari.
Liaklev voitti Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 kultaa 5 000 metrillä ajalla 8.29,4 yli kolme sekuntia maanmiestään Odd Lundbergiä nopeampana. Samana vuonna hän voitti Euroopan-mestaruuden. Vuonna 1950 hän saavutti EM-hopeaa. Hän oli Norjan mestari yleisluistelussa 1949.
30. huhtikuuta 1949 hän meni naimisiin Eva Sannin kanssa.
Nandikarhu
Nandikarhu on tuntematonta lajia edustava olento, jonka väitetään elävän Itä-Afrikan maissa, vaikkakin näköhavainnot keskittyvät pääasiassa Länsi-Kenian nandiheimon asuinalueelle. Nandikarhun väitetään olevan karhun kaltainen peto, jonka kauhistuttava maine on enimmäkseen peräisin sen erityisen karmeasta ruokavaliosta. Väitetään, että sen uhriksi joutuneet ihmiset ovat löytyneet viidakosta päälaki avattuna ja aivot syötyinä. Olion väitetään olevan täplikäs, ja joissakin tarinoissa nandikarhulla väitetään olevan vain yksi silmä. 
Eräät asiantuntijat arvelevat, että peto on sukupuuttoon kuolleen jättiläispaviaanin jälkeläinen. Osa tutkijoista väittää taas kyseessä olevan vain täplähyeena. Nämä vahvat tappajat ovat levineet laajalti Itä-Afrikkaan ja hyökkäävät joskus ihmistenkin kimppuun. Eräät kryptozoologit pitävät sitä esihistoriallisen tylppäkuonohyeenan ("Hyaena brevirostris") jälkeläisenä.
Katy B
Kathleen Anne Brien (s. 8. toukokuuta 1989 Lontoo), tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Katy B, on brittiläinen laulaja ja lauluntekijä. Hänen tyylilajejaan ovat house, funky, R&B, UK Garage ja dubstep, ja hän on myös esiintynyt nimellä Baby Katy. Katy B on valmistunut BRIT Schoolista. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä levy-yhtiö Rinsen kanssa vuonna 2010, ja samana vuonna hän suoritti populaarimusiikin tutkinnon Lontoon yliopistossa.
Vardakin maakunta
Vardakin maakunta ( ; myös: Wardag, Wardak) on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee Afganistanin keskisessä itäosassa. Vuoden 2012 väestönlaskennan perusteella väkiluku on 565 610. Maakunnan pääkaupunki on Maidan Shar. Väestön pääosa on pataaneja.
Englannin Valioliigan kausi 2011–2012
Englannin Valioliigan kausi 2011–2012 oli Valioliigan 20. kausi. Kausi alkoi 13. elokuuta 2011 ja päättyi 13. toukokuuta 2012. Manchester City kruunattiin kauden jälkeen uudeksi mestariksi.
Kauden 2010/11 päätteeksi Valioliigasta mestaruussarjaan tippuivat West Ham United, Blackpool ja Birmingham City. West Ham sijoittui viimeiseksi ja se sinetöi itälontoolaisten kohtalon sarjassa. Blackpool ja Birmingham karsiutuivat dramaattisesti vasta viimeisellä kierroksella. Uusina joukkueina sarjaan kaudelle 2011–2012 nousivat Mestaruussarjan voittanut Queens Park Rangers, toiseksi sijoittunut Norwich City ja nousukarsinnat voittanut Swansea City.
Queens Park Rangers nousi suoraan Valioliigaan voitettuaan mestaruussarjan. Lontoolaiset nähtiin pääsarjatasolla ensimmäistä kertaa viiteentoista vuoteen. Muut nousijajoukkueet olivat Norwich City ja Swansea City, joka on ensimmäinen walesilaisjoukkue Valioliigassa. Mestaruussarjan play-off finaalissa 30. toukokuuta 2011 Swansea City kaatoi Readingin 4–2.
Soittorasia (televisiosarja)
Soittorasia on MTV:n tuottama kolmiosainen suomalainen televisiosarja, joka ensiesitettiin vuonna 1974 ja uusittiin 1970–1980-lukujen taitteessa. 
Sarjan on ohjannut ja käsikirjoittanut Ismo Sajakorpi ja sen pääosia näyttelivät Marjukka Halttunen ja Esko Roine. Vaikka kyseessä onkin MTV:n tuotanto, Yleisradio on julkaissut Soittorasian VHS-kasettina kirjastokäyttöön. Sarja on myös julkaistu DVD:llä lokakuussa 2012.
Isco
Francisco Román Alarcón Suárez eli Isco (s. 21. huhtikuuta 1992 Benalmádena, Málagan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Vuosina 1999-2006 Isco pelasi syntymäkaupunkinsa Atlético Benamiel-joukkueessa. Isco on Valencian junioriakatemian kasvatti. Kauden 2009–2010 hän edusti seuran reservijoukkuetta, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 11. marraskuuta 2010 Copa del Reyn ottelussa UD Logroñésia vastaan. Ottelu päättyi Valencian 4–1-voittoon Iscon viimeisteltyä kaksi joukkueensa osumista. Ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa Isco pelasi 14. marraskuuta 2010 kotikentällä Getafea vastaan.
Heinäkuussa 2011 hän palasi kotikaupunkiinsa ja teki viisivuotisen sopimuksen Málagan kanssa, joka maksoi hänestä 6 miljoonan euron siirtokorvauksen.
Isco teki ensimmäisen maalinsa uudessa seurassaan 21. marraskuuta 2011 ottelussa Racing de Santanderia vastaan. Hän onnistui maalinteossa myös seuraavalla viikolla, kun joukkue kohtasi Villarrealin. Hän pelasi lopulta ensimmäisellä kaudellaan andalusialaisseurassa yhteensä 32 sarjaottelua ja teki niissä viisi (5) maalia. Joukkue teki myös kaudella seurahistoriaa päästessään karsimaan paikasta Mestarien liigaan ensimmäistä kertaa.
18. syyskuuta 2012 Málagan seurahistoriansa ensimmäisessä Mestarien liigan lohkovaiheen ottelussa, se kohtasi venäläisen Pietarin Zenitin. Isco teki historiallisessa kohtaamisessa kaksi maalia, jonka lisäksi hänet palkittiin ottelun parhaana pelaajana. 22. joulukuuta 2012 hän teki ottelun ensimmäisen maalin, kun Málaga kaatoi kotikentällä Real Madridin numeroin 3–2.
28. tammikuuta 2013 seura solmi Iscon kanssa uuden parannellun sopimuksen, jossa muun muassa korotettiin pelaajan sopimuksessa olevaa ulosostohintaa 14 miljoonalla eurolla, yhteensä 35 miljoonaan euroon. 13. maaliskuuta 2013 pelatussa Mestarien liigan neljännesvälierien toisessa osaottelussa Portoa vastaan, Isco vei maalillaan Málagan 1–0-johtoon, joka tasoitti otteluparin yhteismaaleissa 1–1. Espanjalaisseura onnistui kuitenkin maalinteossa vielä kertaalleen 77. peliminuutilla ja jatkoi näin matkaansa puolivälieriin yhteistuloksella 2–1.
27. kesäkuuta 2013 Isco siirtyi Real Madridiin viisivuotisella sopimuksella. Hänet esiteltiin yleisölle 3. heinäkuuta 2013 Santiago Bernabéulla. Lehtiarvioiden mukaan hänestä maksettiin noin 30 miljoonan euron siirtokorvaus.
Isco teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa 6. helmikuuta 2013 Qatarissa pelatussa ystävyysottelussa Uruguayta vastaan.
Jean Huard
Jean Huard (23. maaliskuuta 1928 – 4. lokakuuta 2002) oli belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Boussussa ja sai pappisvihkimyksen 27. joulukuuta 1953 Tournain hiippakunnassa. Hänet nimitettiin 2. heinäkuuta 1977 Tournain piispaksi, ja vihkimys seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Leo Jozef Suenens, jota avustivat Charles-Marie Himmer ja Emiel-Jozef De Smedt.
Huard oli Tournain piispa kuolemaansa saakka. Hänen seuraajakseen nimitettiin toukokuussa 2003 Guy Harpigny.
Kickboxer 3 – tappava isku
Kickboxer 3 – tappava isku () on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen urheiluelokuva. Se on jatko-osa vuoden 1991 Kickboxer 2:lle. Elokuvan on ohjannut Rick King ja käsikirjoittanut Dennis A. Pratt. Pääosissa näyttelivät muun muassa Sasha Mitchell, Dennis Chan ja Richard Comar.
David Sloane matkaa yhdessä Xianin kanssa Brasiliaan, jossa hänen on määrä otella näytösottelu ja mestaruusottelu. Matkalla hän tapaa pojan nimeltä Marcos, joka aluksi yrittää varastaa heidän kameran. Lopulta Sloane ystävystyy pojan ja hänen siskonsa kanssa. Tilanne muuttuu hankalaksi, kun näytösottelun jälkeen paikallinen amerikkalainen liikemies Lane kiinnittää huomionsa Marcosin siskoon ja kutsuu Sloanen hänen juhliinsa.
Myöhemmin Marcosin sisko Isabella siepataan ja Sloane yrittää etsiä tyttöä yhdessä Xianin ja Marcosin kanssa. Kolmikon etsinnät vievät lopulta heidät Lanen jäljille, joka uhkaa Sloanea osallistumaan mestaruusotteluun parhaan kuntonsa mukaan.