hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bleu d’Auvergne
Bleu d’Auvergne [blø dovɛʁɲ] on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava puolipehmeä sinihomejuusto. Bleu d’Auvergne valmistetaan Cantalin ja Puy-de-Dômen alueella Auvergnessa Ranskassa. Sillä on EU:n suojattu alkuperänimitys.
Bleu d’Auvergnen historia ulottuu vuoteen 1845, jolloin Antoine Roussel alkoi valmistaa sitä Puy-de-Dômessa. Roussel huomasi joidenkin kellariin säilöttyjen juustojen muuttuvan sinisiksi ja saavan hyvän tuoksun ja maun. Roussel pyrki tuottamaan saman tapaista juustoa itse, mutta yritykset epäonnistuivat kunnes hän tajusi juustojen viereen asetetun ruisleivän saavan samaa sinistä homekasvustoa. Roussel alkoi soveltaa havaintojaan, teki juustoonsa reikiä ja lopputuloksena oli nykyisen kaltainen Bleu d’Auvergne.
Bleu d’Auvergnen valmistamiseen käytetään pastöroitua tai raakamaitoa. Maitoon lisätään maitofrementtejä ja "Penicillium roqueforti" -hometta.Tämän jälkeen seokseen lisätään juoksute. Syntynyt juustomassa pilkotaan pieniksi kuutioksi. Kuutioita sekoitetaan, jolloin niihin muodostuu ohut kalvo. Kalvo estää kuutioita tarttumasta toisiinsa, mikä on oleellista homeen kasvun kannalta. Tämän vaiheen jälkeen juusto asetetaan muotteihin, joita käännellään ajoittain heran poistamiseksi. Juustoon hierotaan suolaa ja parin päivän jälkeen juustoon tehdään neulalla reikiä, jotka auttavat homeen kasvua. Juustoa kypsytetään vähintään neljän viikon ajan 7–9 °C lämpötilassa, minkä jälkeen se pakataan ja siirretään säilytettäväksi kylmätiloihin. 2–3 kilon juustoon käytetään noin 20–25 litraa maitoa. Vuonna 2015 suojatun alkuperäisnimityksen juustoa valmistettiin seitsemässä yrityksessä ja neljällä maatilalla. Vuosittain tuotetun juuston määrä on noin 5 100 tonnia, ja noin 29 prosenttia tuotannosta viedään ulkomaille.
Bleu d’Auvergne -harkkojen leveys on 10,5–20 cm, ne painavat 350 grammasta 3 kilogrammaan ja niissä on ohut kuori. Bleu d’Auvergnen rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 50 prosenttia. Sen maku on voimakas ja suolainen. Sitä suositellaan muun muassa jälkiruoaksi tai aperitiivin kanssa nautittavaksi, mutta se sopii myös salaatteihin ja kohokkaisiin tai lämpimän pähkinäleivän päälle. Riom-ès-Montagnesissa pidetään vuosittain "fête du Bleu d’Auvergne" -juhlat.
Brocciu
Brocciu on korsikalainen lampaan- ja vuohenmaidosta valmistettava pehmeä juusto. Sitä valmistetaan Corse-du-Sudin ja Haute-Corsen departementeissa. Brocciu on ainoa korsikalainen juusto, jolla on EU:n myöntämä alkuperäsuojaus.
Brocciun valmistuksessa käytetään vuohen- ja lampaanmaidon lisäksi heraa. Ensin hera kuumennetaan 40 asteeseen ja siihen lisätään raakamaito ja suola, minkä jälkeen seos kuumennetaan 80–90 asteeseen. Juusto kypsyy 15 päivässä. Tuoretta brocciuta kutsutaan nimellä "brocciu frais" ja kypsynyttä nimellä "brocciu sec" tai "brocciu passu".
Brocciun rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 40 prosenttia. Kypsän brocciun maku on suolainen ja karvas. Brocciuta käytetään Korsikalla monessa ruokalajissa, ja sen paras sesonki on loka–kesäkuussa.
Cantal (juusto)
Cantal on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava puolikova juusto. Se on kotoisin Auvergnen keskiosista, ja sitä valmistetaan muun muassa Cantalin departementissa. Cantal-juuston historia ulottuu antiikin Rooman aikoihin 2 000 vuoden taakse, ja sillä on suojattu alkuperänimitys.
Cantalia kypsytetään kellarissa vähintään kuukauden ajan, ja se varastoidaan 4–6 kuukaudeksi. Cantal-lieriö voi painaa 10, 20 tai 43 kilogrammaa, ja sen kuori on paksu ja kuiva.
Cantalin rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 45 %. Nuorena sen aromi on hapahko ja kitkerä ja kypsänä ilmeikkäämpi ja pikantti. Cantal sopii muun muassa hedelmien kanssa nautittavaksi, lämpimiin ruokiin, kohokkaisiin, gratiiniin, keittoihin tai kastikkeisiin. Se säilyy jääkaapissa hyvin pakattuna useita viikkoja.
Cheshire (juusto)
Cheshire tai chester on englantilainen lehmänmaidosta valmistettava puolikova juusto. Cheshire on kotoisin Westchesterin kreivikunnasta, ja se on mahdollisesti koko Englannin vanhin juusto. Cheshirestä on olemassa myös homejuustomuunnos nimeltä "Shropshire blue".
Cheshire-kiekko painaa noin 22 kilogrammaa, sen läpimitta on 30 cm ja kuori kellanruskea. Juustoa valmistetaan myös harkkoina. Cheshire kypsyy vähintään 3–6 kuukauden ajan.
Cheshiren rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 50 %. Sen maku on hiukan suolainen, mausteinen ja pikantti. Cheshire sopii hyvin hedelmien tai hedelmäkakun kanssa nautittavaksi, kuten myös paahtoleivälle ja ruoanlaittoon. Se sopii myös valkoviinin kanssa yhteen.
Anthony Banzi
Anthony Banzi (s. 28. lokakuuta 1946) on tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. heinäkuuta 1973, ja hänet nimitettiin Tangan hiippakunnan johtoon 10. kesäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Polycarp Pengo, jota avustivat Josaphat Louis Lebulu ja Telesphore Mkude.
HKI Crates
HKI Crates on suomalainen hip hop -tuottajakollektiivi, jonka muodostavat yhdeksän suomalaista hip hop -tuottajaa: Aksim, Clymax, Flam, Jake the Break, Janne K, Staffro, Super Janne, Väiski ja X23.
Ryhmän ensimmäinen sen omaa nimeä kantava tuottajalevy "HKI Crates" julkaistiin Monsp Recordsin kautta 27. heinäkuuta 2012. Albumin ensimmäinen single "Kyllä sä tiedät sen" julkaistiin toukokuussa 2012. Singellä vierailevat SP ja Kalle Kinos. Albumin kappaleesta "Lelu" julkaistiin musiikkivideo heinäkuun alussa ja se julkaistiin myös 7" -singlenä. Kappaleella vierailevat Kemmuru ja Puppa J. Albumin kolmas näytekappale "Spessujopo" julkaistiin heinäkuun lopulla musiikkivideon kera. Kappaleella vierailevat Solonen ja Kosola. "HKI Crates" -albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 42.
Fontina
Fontina on italialainen lehmänmaidosta valmistettava puolipehmeä juusto. Sitä valmistetaan ainoastaan Luoteis-Italiassa Aostanlaaksossa. Fontina on Euroopan unionissa nimisuojattu elintarvike merkinnällä suojattu alkuperänimitys (SAN, , ).
Fontina valmistetaan kahden lypsykerran raakamaidosta, se suolataan kuivumisen jälkeen ja kypsytetään noin kolme kuukautta 6–10 asteen lämpötilassa. Fontina-kiekko on ohutkuorinen, litteä ja pyöreä, noin 30–45 cm halkaisijaltaan, ja se painaa 8–18 kilogrammaa.
Fontina on miedon aromaattinen ja helposti sulatettava juusto. Sen rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 45 %. Fontinaa voi käyttää esimerkiksi leivän päällä ja lämpimien ruokien valmistuksessa, ja viiniksi sen kanssa sopii punaviini.
Ibores
Ibores on espanjalainen pastöroimattomasta vuohenmaidosta valmistettava puolipehmeä juusto. Sitä saadaan Extremaduran ylängöltä, Lounais-Espanjasta.
Ibores-juusto on 650 gramman ja 1,2 kilon painoinen lieriön muotoinen kiekko. Sen kuoreen hierotaan kypsymisen aikana oliiviöljyä tai paprikajauhetta. Iboresiin käytettävä maito saadaan Serrana-, Verata- ja Retinta-vuohiroduista. Juuston annetaan kypsyä vähintään kahden kuukauden ajan ennen myymistä.
Iboresin rasvapitoisuus on 45 % kuiva-aineesta. Siinä tuntuu voin ja vuohenmaidon aromi. Ibores sopii leivän kanssa tai kohokkaisiin, kalaruokiin, kastikkeisiin ja keittoihin, ja viiniksi sen kanssa sopivat jälkiruokaviinit kuten sherry.
Schneider Electric
Schneider Electric (aiemmin Groupe Schneider) on ranskalainen kansainvälinen yhtiö, joka on perustettu 1836. Nykyään se keskittyy sähköalaan ja ohjausjärjestelmiin.
Yhtymä toimii Suomessa nimellä Schneider Electric Finland Oy, jonka liikevaihto on noin 60 milj. € (2010). Yrityksen rinnakkaistoiminimiä ovat Merlin Gerin, Schneider MGTE ja Telemecanique.
Schneider Electric omistaa vaasalaisen Vamp Oy:n. Se omisti myös 2000-luvun alussa jonkin aikaa tamperelaisen Nokian Kondensaattorit Oy:n.
Yann M’Vila
Yann M’Vila (s. 29. kesäkuuta 1990 Amiens, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Stade Rennaistä. Hänet valittiin Ranskan joukkueeseen vuoden 2012 EM-kilpailuihin. M'Vilalla on myös Kongon kansalaisuus.
Yann M'Vila on kommentoinut puolustavan keskikentän roolia seuraavasti: "Riistämme pallon, syötämme sen. Vastaanotamme pallon syötämme sen." Hän pelaa agreessiivisesti. Tämän nuoren lupauksen pitkät kaaripallot ovat myös todella tarkkoja. Hän on vapauttanut hyökkääjän läpiajoon omalta 16:ta rajalta.
M'Vilalla on kaksi lasta, ensimmäisen hän sai 18 vuoden iässä, 2008, ja toisen vuonna 2010.
Yann M'Vila valittiin 1:tä kertaa arvokisoihin 2010, MM-kisoihin, mutta joutui luovuttamaan paikkansa. Hänen pelinumeronsa maajoukkueessa on 17, samoin kuin seurassaan.
Rony Seikaly
Ronald Fred ”Rony” Seikaly (, s. 10. toukokuuta 1965 Beirut, Libanon) on libanonilais-yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija. Sentterinä pelannut Seikaly palkittiin vuonna 1990. Pääosin hänet tunnettiin yhtenä NBA:n parhaimmista puolustuslevypallopelaajista 1990-luvun alussa.
Seikaly edusti 12 kautta kestäneellä ammattilaisurallaan suurimmaksi osaksi Miami Heatia. Muita seuroja olivat Golden State Warriors, Orlando Magic ja New Jersey Nets. Hän vietti myös yhden kauden Euroopassa FC Barcelonassa. Seikaly saavutti myös MM-kultaa Yhdysvaltain maajoukkueessa.
Rapier (ohjus)
Rapier oli englantilaisvalmisteinen matalien korkeuksien ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Keskiaikaisen miekan mukaan nimettyä Rapieria käytettiin myös Ison-Britannian ulkopuolella. Rapier oli liikkumattomiin asemiin perustuva järjestelmä; myöhemmin kehiteltiin myös liikuteltava versio, Rapier 2.
Piero Coccia
Piero Coccia (s. 4. joulukuuta 1945 Ascoli Piceno) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Ascoli Picenon hiippakuntaan 25. marraskuuta 1972 ja nimitettiin Pesaron arkkipiispaksi 28. helmikuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sergio Sebastiani, jota avustivat Paolo Romeo ja Silvano Montevecchi. Coccia asetettiin virkaansa 30. toukokuuta.
Coccia on Jerusalemin Pyhän Haudan ritarikunnan suurupseeri ja kuuluu jäsenenä Paavilliseen neuvostoon maasta muuttavien ja matkalla olevien sielunhoitoa varten.
Petr Vrána
Petr Vrána (s. 29. maaliskuuta 1985 Šternberk, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-joukkue Atlant Mytištšia. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Suomen vesilaki (2011)
Vuoden 2011 vesilaki (, ) on Suomessa 1. tammikuuta 2012 voimaan tullut laki, jonka tavoitteina on muun muassa edistää ja järjestää vesivarojen ja vesiympäristön käyttöä, ehkäistä ja vähentää vesiympäristön käytöstä aiheutuvia haittoja sekä parantaa vesivarojen ja vesiympäristön tilaa. Lailla kumottiin vanhempi, vuoden 1961 vesilaki, joka oli voimassa vuoden 2011 loppuun saakka.
Blue Lagoon (kylpylä)
Blue Lagoon (isl. "Bláa lónið") on geoterminen kylpylä Islannissa. Se on yksi Islannin suosituimmista nähtävyyksistä. Blue Lagoon sijaitsee 47 km:n päässä Reykjavíkista.
Fred Karno
Frederick John Westcott, paremmin tunnettu lavanimellä Fred Karno, (26. maaliskuuta 1866 Exeter, Yhdistynyt kuningaskunta – 18. syyskuuta 1941) oli englantilainen teatterijohtaja.
Karno työskenteli putkimiehenä, kun hän alkoi esiintyä voimistelijana sirkuksissa ja varieteenäyttämillä. Hän tajusi kuitenkin pian, että pystyisi tienaamaan paremmin esiintyjien järjestämiselle kuin itse esiintymällä. Karno alkoikin 1890-luvun puolivälissä keskittyä slapstick-sketseihin. Hän alkoi 1897 mainostaa Fred Karno’s Company of Speechless Comedians -ryhmää, joka teki fyysistä komediaa, joka vaati akrobaattisia taitoja. Ennen Karnoa varietee oli tunnettu lähinnä musiikkiesityksistä, mutta Karno siirsi esitykset myös sketsiesityksiin. Karnon ryhmän kautta nousi useita kuuluisia koomikoita, muun muassa Charles Chaplin ja Stan Laurel.
Vuonna 1906 Karnon ryhmät esittivät Britanniassa useita erilaisia sketsejä 32 näyttämöllä, ja hänen esityksiään nähtiin myös noin kymmenessä muussa maassa. Viihdeteollisuus muuttui kuitenkin, ja Karno ajautui 1926 konkurssiin. Hän yritti 1928 Hollywoodiin ja sai Chaplinin ja Laurenin avulla töitä Hal Roachilta. Hän kuitenkin lähti pian, sillä ei ollut tottunut olemaan käskettynä. Karno palasi Britanniaan ja perusti kiertävän Karno's Krazy Komics -ryhmän. Hän ohjasi myös muutaman elokuvan Ealing Studiosille, mutta ne eivät kuitenkaan menestyneet.
Karnon ura ja rahat loppuivat 1930-luvun puolivälissä, ja Music Hall Benevolent Fund takasi Karnolle eläkkeen ja osuuden alkoholikaupasta Dorsetista. Karno kuoli 1941 sokeritautiin.
Idiazábal
Idiazábal on Baskimaasta kotoisin oleva pastöroimattomasta lampaanmaidosta valmistettava kova juusto. Sitä valmistetaan Baskimaan itsehallintoalueen lisäksi Navarran luoteisosissa Espanjassa.
Idiazábal on 1–3 kilogramman painoinen lieriö. Valmistuksessa juusto hapatetaan renniinin avulla, ja sitä kypsytetään 2–5 kuukauden ajan. Juusto voidaan savustaa punaoranssiksi tai jättää kuoreltaan vaaleankeltaiseksi. Savustusperinne sai alkunsa kesäkuukausina valmistettavan juuston säilyvyyden parantamiseksi talvisaikaan tapahtuvaan myyntiin asti.
Idiazábalin rasvapitoisuus on 45 % kuiva-aineesta. Siinä maistuu lampaanmaito ja joskus heinänkin maku. Idiazábalia voidaan syödä sellaisenaan tai käyttää kuorrutteissa, leivonnassa tai lämpimissä ruoissa. Sen kanssa nautittavaksi sopii punaviini.
Alfonso Carinci
Alfonso Carinci (9. marraskuuta 1862 Rooma – 6. marraskuuta 1963) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1885 ja nimitettiin Pyhän riittikongregaation sihteeriksi sekä Seleucia in Isaurian titulaariarkkipiispaksi 15. joulukuuta 1945. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1946. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Salotti, jota avustivat Emilio Baroncelli ja Luigi Traglia.
Carinci jatkoi sihteerinä toimimista, kunnes jäi eläkkeelle 5. tammikuuta 1960. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Salil Shetty
Salil Shetty on toiminut Amnesty Internationalin pääsihteerinä heinäkuusta 2010 alkaen. Hän seurasi tehtävässä Irene Khania. Shetty on kotoisin Intiasta.
Vuosina 2003–2010 Shetty toimi johtajana. Vuosina 1998–2003 hän työskenteli ActionAidissa.
Trebinje
Trebinje (kyrillisillä aakkosilla Требиње) on kunta Bosnia ja Hertsegovinan eteläosassa Dinaaristen Alppien tuntumassa, Trebišnjica-joen varrella. Idässä Trebinje rajoittuu Montenegroon ja etelässä Kroatiaan. Matkaa Adrianmerelle Trebinjestä on noin 10 km.
Frank Foyston
Frank Corbett "The Flash" Foyston (2. helmikuuta 1891 – 19. tammikuuta 1966) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Foyston voitti Stanley Cupin Toronto Blueshirtsissa (1914), Seattle Metropolitansissa (1917) ja Victoria Cougarsissa (1925). Pelaajauran jälkeen Foyston toimi alasarjoissa valmentajana ja sittemmin kykyjenetsijänä. Hän on yksi kymmenestä kiekkoilijasta, jotka ovat saavuttaneet Stanley Cupin kolmessa eri seurassa.
Hänet nimitettiin Hockey Hall of Fameen 1958.
HKI Crates (albumi)
HKI Crates on saman nimisen hip hop -tuottajakollektiivin 27. heinäkuuta 2012 julkaistu tuottajalevy. Sen julkaisi Monsp Records ja se julkaistiin CD:n lisäksi vinyylinä. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Kyllä sä tiedät sen". Sillä vierailevat SP ja Kalle Kinos. Toisena singlenä julkaistiin kappale "Lelu", jolla vierailevat Kemmuru ja Puppa J. Single julkaistiin myös 7" -muodossa ja sitä varten kuvattiin musiikkivideo. Albumin kolmas single julkaistiin kappaleesta "Spessujopo". Singlellä vierailevat Solonen ja Kosola ja myös siitä julkaistiin musiikkivideo. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 42. sijalle.
Karl R. Pettersson
Karl Ragnar Albin Pettersson (28. toukokuuta 1864 Helsinki – 20. joulukuuta 1933) oli suomalainen koneenrakennusinsinööri. Merkittävän osan elämäntyöstään Pettersson teki Merenkulkuhallituksessa ja sen autonomian ajan edeltäjässä Luotsi- ja majakkalaitosten ylihallituksessa. Karl R. Petterssonin mukaan on nimetty muun muassa Kustavin Isokarin majakan länsipuolella oleva Petterssonin matala sekä Airistolla Seilin saaren luoteispuolella oleva sektoriloisto Insinööri Pettersson. Pettersson on suunnitellut nimeään kantavan loiston, kuten useita muitakin loistoja.
Pettersson valmistui vuonna 1885 "Polytekniska Institutet i Helsingfors"ista eli Helsingin Teknillisestä Oppilaitoksesta. Hän työskenteli opiskeluaikanaan muun muassa laivatelakalla Helsingissä ja muutamaan otteeseen Pietarissa. Valmistuttuaan hän toimi Pietarin Putilowin tehtaalla asentajana ja suunnittelijana vuoteen 1891. Sieltä hän siirtyi Pitkärannan kupari- ja tinatehtaaseen. Vuodesta 1894 Pettersson oli Luotsi- ja majakkalaitoksen ylihallituksessa insinöörinä. Vuodesta 1912 vuoteen 1917 hän oli Kauppa- ja teollisuusministeriön palveluksessa. Suomen itsenäistyttyä perustettiin Merenkulkuhallitus, johon Pettersson nimitettiin yli-insinööriksi vuonna 1918. Vielä samana vuonna hänet nimitettiin merenkulkuneuvokseksi tekniselle osastolle. Pettersson jäi eläkkeelle vuonna 1919.
Higuchi Ichiyō
Higuchi Ichiyō (; 1872–1896), syntymänimeltään Higuchi Natsu(ko) (樋口 奈津), oli japanilainen Meiji-kauden naiskirjailija. Hän ehti kirjoittaa kaikkiaan 21 pienoisromaania ennen kuolemistaan tuberkuloosiin 24-vuotiaana. Hänen kaiketi kuuluisin teoksensa "Takekurabe" kuvaa joukon lapsia kasvua ja elämää Tokion köyhissä osissa Yoshiwaran, kaupungin ”punaisten lyhtyjen alueen”, laidalla.
Tokiossa syntyneen Higuchin vanhemmat olivat molemmat sukujuuriltaan talonpoikia, mutta hänen isänsä Noriyoshi oli onnistunut nousemaan hierarkiassa alempaan samurailuokkaan – vain menettääkseen pian aseman Meiji-restauraation myötä, kun samuraiden nauttimat etuoikeudet lakkautettiin vuonna 1869. 14-vuotiaana Higuchi pääsi klassista runoutta opettaneeseen Haginoya-kouluun ja menestyi siellä erinomaisesti.
Vuonna 1889 Higuchin isä kuoli menetettyään ensin omaisuutensa epäonnistuneessa liikeyrityksessä. Perheen lapsista vanhin poika oli kuollut tuberkuloosiin, toinen hylätty suvusta ja kolmas kuollut vauvaikäisenä, ja Higuchin isosisko oli mennyt naimisiin. Niinpä Higuchin vastuulle jäi huolehtia perheen päänä ikääntyvästä äidistään ja pikkusiskostaan. Henkensä pitimiksi perhe lainasi rahaa ystäviltä ja sukulaisilta ja Higuchi toimi Haginoyan koulunjohtajan kodinhoitajana. Uuden idean toimeentulosta Higuchi sai seurattuaan koulutoverinsa Tanabe Tatsukon (myöh. Miyake Kaho) menestystä, kun tämä oli saanut julkaistua novellinsa ”Yabu no uguisu” (1888).
Vuodesta 1887 lähtien Higuchi kirjoitti säännöllisesti päiväkirjaa, jonka avulla hän myös harjoitteli kirjoittamista. Alkuvuosien yksinkertaisista muistiinpanoista päiväkirja kehittyi myöhempinä vuosina huolitellummaksi ja harkitummaksi kokonaisuudeksi, josta Higuchi teki luonnoksiakin ennen lopullista versiota. Päiväkirja julkaistiin postuumisti vuonna 1912.
Ichiyōn kuva on ollut 5000 jenin setelissä vuodesta 2004 lähtien.
Toejoen kenttä
Toejoen kenttä on Porissa Toejoen kaupunginosassa sijaitseva jalkapallokenttä. Sitä kutsutaan toisinaan myös nimellä "Toejoen Wembley". Kenttä on Kolmosessa pelaavan Toejoen Veikkojen kotikenttä. Toejoen kentällä pelataan myös vuosittain järjestettävän junioriturnauksen Pori Cupin otteluita.
Täysimittaisen nurmipintaisen jalkapallokentän lisäksi alueella sijaitsee kaksi pienempää hiekkakenttää. Kentällä on myös pukuhuonetilat sekä kioski. Puurakenteisessa katsomossa on tilaa muutamalle kymmenelle katsojalle.
Celebesinvarpushaukka
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät.
Sen pituus on noin 25 cm, ja se on sukunsa pienimpiä jäseniä. Se saalistaa hyönteisiä ja pieniä lintuja.
Mangrovevarpushaukka
Mangrovevarpushaukka ("Accipiter rhodogaster") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja vuoristometsät sekä mangrovemetsät nousuveden rajan yläpuolella ja myös maaseudun puutarhat.
Se jakautuu kahteen alalajiin:
Musan kenttä
Musan kenttä on Porissa Musan kaupunginosassa sijaitseva jalkapallokenttä. Se toimii Musan Salaman joukkueiden kotikenttänä. Kentällä pelaavat ottelunsa muun muassa Ykkösessä pelaava miesten edustusjoukkue ja Naisten Kakkosessa pelaava naisten joukkue. Musan kenttä on saanut lempinimekseen "Wembley" lontoolaisen esikuvansa mukaan.
Musan kenttä on valmistunut 1960, samana vuonna kuin Musan Salama on perustettu. Sen tekivät talkootyönä seuran aktiivit. Kenttä jäädytettiin talvisin aina 1970-luvuun alkuun asti, jolloin myös jääkiekko oli seuran ohjelmassa. Vuonna 1977 tehtiin suuri remontti, ja kenttä laajennettiin nykyisiin mittoihinsa. Remontin yhteydessä valmistuivat myös pukuhuoneet sekä kentän ja kadun välissä oleva korkea aita.
Stadionin yleisöennätys, 2 136 katsojaa, tehtiin 13.10.2018, kun MuSa voitti nousukarsintaottelun Kokkolan GBK:ta vastaan ja nousi Ykköseen. Aiempi ennätys 2 049 oli peräisin 8. kesäkuuta 2018 pelatusta paikallisottelusta MuSa – FC Jazz.
Musan kentällä on pukuhuoneiden lisäksi kahvikioski sekä keskiolutoikeuksin varustettu terassi. Puurakenteisessa katsomossa on istumapaikkoja noin 500 hengelle.
Anssi & The Golden Tears -yhtye teki 2009 Musan kentälle kappaleen "Meidän Wembleyllä".
Hannu Hautalan luontokuvausopas
Hannu Hautalan luontokuvausopas on vuonna 2012 ilmestynyt Hannu Hautalan ja Pekka Punkarin yhteistyössä syntynyt luontokuvaukseen johdattava kirja, jonka on kustantanut Docendo. Valokuvaaja, toimittaja ja kouluttaja Pekka Punkari seuraa kirjassa lukuisat kerrat palkittua luontokuvaajaa Hannu Hautalaa tämän kuvausretkillä ja tarjoaa tämän palkittujen kuvien taustoja ja vinkkejä kuvaus- ja luontotaidoista harrastajan käyttöön, mutta mukana on myös ammattilaiselle hyödyllistä tietoa.
Kriitikon arviossa todetaan, että kirja antaa hienon kuvauksen ammattiluontokuvaajan toimenkuvasta ja paljastaa luontokuvaajan työn monipuolisuuden: itse kuvaamisen lisäksi kuluu aikaa ja vaivaa suunnitteluun, valmisteluun ja tarkkailuun. Hautala on poikkeus nykyvalokuvaajista sikäli, että hän kuvaa yhä filmille, mutta Punkari tarjoaa kuitenkin myös digikuvaajan näkökulman.
Excalibur (täsmennyssivu)
Excalibur on kuningas Arthurin tarunomainen miekka. Se voi viitata myös seuraaviin asioihin:
Pytonankeriaat
Pytonankeriaat (Heterenchelyidae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja Tyynestämerestä.
Pytonankeriaiden heimoon kuuluu kaksi sukua ja kahdeksan lajia. Lajeja ovat muun muassa karibianpytonankerias ("Pythonichthys sanguineus"), pienisilmäpytonankerias ("P. microphthalmus") ja pytonankerias ("P. macrurus"). Kooltaan heimon lajit ovat keskikokoisia kaloja ja suurimmat voivat saavuttaa noin metrin pituuden. Pytonankeriaat ovat pitkulaisia käärmemäisiä kaloja, joiden pyrstö on muuta ruumista huomattavasti pidempi. Selkäevä on matala ja yhtynyt pyrstö- ja peräevien kanssa. Rinta- ja vatsaeviä ei pytonankeriailla ole. Lajien silmät ovat pienet ja suu kookas. Pytonankeriaslajeilla ei ole kylkiviivaa eikä myöskään monille muille ankeriaskalaheimoille tyypillisiä aistijärjestelmän huokosia päässä tai muualla ruumiissa. Pytonankeriaat ovat suomuttomia ja väriltään vaaleita tai punertavia.
Suurin osa pytonankeriaslajeista elää Atlantin itäosissa Välimeri mukaan luettuna. Lisäksi niitä tavataan Karibianmereltä ja Tyynenmeren itäosista. Ne elävät trooppisissa ja matalissa vesissä. Pytonankeriaat elävät pää edellä kaivautuneena pohjaan, minkä vuoksi niiden elintavoista tiedetään vain hyvin vähän.
Bourem
Bourem on kaupunki ja Bouremin piirin hallinnollinen keskus Malin Gaon alueella. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 95 kilometriä Gaosta luoteeseen. Asukkaita on 27 500 henkeä (vuonna 2009).
Bouremin kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Bouremin piirin Tarkintin ja idässä Taboyen kuntiin, etelässä Gaon piiriin ja Timbuktun alueeseen sekä lännessä Téméran kuntaan. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 12 kylää ja 9 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, tuaregeja, bozoja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja durra. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, kamelit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Osa väestöstä käy kausitöissä muualla Malissa tai naapurimaissa.
Kunnassa on 14 alkeis- ja kolme yläkoulua, viisi keskikoulua ja koraanikoulu. Terveyspalveluihin kuuluu terveyskeskus ja neuvola.
Nähtävyyksiin kuuluvat ranskalaisten rakentama linnoitus, Assagarian moskeija, Halissi Nadjén mausoleumi ja Taoussan kosket. Matkailupalveluja ei ole.
Tarkint
Tarkint on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Gaon alueen Bouremin piirissä Malissa. Se sijaitsee Tilemsin laaksossa 89 kilometriä Bouremista koilliseen. Kunnassa on 19 100 asukasta (vuonna 2009).
Tarkintin kunnan pinta-ala on 23 000 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kidalin alueeseen, idässä Gaon piiriin, etelässä Bouremin ja Taboyen sekä lännessä Temeran kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Tilemsin laaksossa on suuri fosfaattiesiintymä.
Kunta käsittää 36 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä arabeja, tuaregeja ja belloja. Lisäksi on muualta maasta siirtyneitä songhaita ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Tarkintin kautta kulkee Gaosta Algerian rajalle johtava maantie. Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, aasit, naudat ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan maanviljelyä (durraa ja vihanneksia), kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Kuivuus on pakottanut osan väestöstä siirtymään kaupunkeihin ja naapurimaihin.
Kunnassa on kuusi alkeis- ja kaksi yläkoulua sekä koraanikouluja. Terveyspalveluihin kuuluu kaksi terveyskeskusta.
Pekka Punkari
Pekka Punkari (s. 24. maaliskuuta 1952) on suomalainen valokuvaaja ja Kamera-lehden entinen päätoimittaja. Hän toimii vapaana kirjoittajana ja kouluttajana. Hän on pitänyt myös useita valokuvanäyttelyjä.
Punkari on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta pääaineenaan valokuvaus. 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa hän opiskeli lisäksi tieteellisteknistä kuvausta Helsingin yliopiston kuvalaitoksella. Hän on työskennellyt myös Suomen Valokuvataiteen Museossa, Satakunnan Kansa -sanomalehdessä ja Telelaitoksen AV-keskuksessa sekä opettanut valokuvausta aikuiskoulutuskeskuksissa.
Rousseaceae
Rousseaceae on kaksisirkkaisheimo lahkossa Asterales. Siihen kuuluu kaksi alaheimoa, neljä sukua ja 13 lajia, jotka kasvavat Mauritiuksella, Uudessa-Guineassa, Koillis-Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Kasvien lehtilaidoissa on rauhashampaita. Yhdislehtinen emiö koostuu viidestä emilehdestä (heimon apomorfia) ja on enimmäkseen kehänpäällinen.
Alaheimossa on vain yksi laji, Mauritiuksella kasvava "Roussea simplex". Se on ainavihanta puuvartinen ja voi kasvaa pieneksi puuksi. Lehdet ovat kiehkuroissa, sahalaitaiset. Silmut ovat suomuisia. Kukat sijaitsevat yksittäin oksien päässä, ja niissä on kookas verhiö, joka säilyy myös hedelmässä. Heteet ovat pitkän nuolimaisia, kehänpäällinen sikiäin suippenee vähitellen tukevaksi ja hedelmäasteelle säilyväksi vartaloksi.
Alaheimon kasvit ovat puita, ja niitä on 12 lajia, jotka jakaantuvat kolmeen sukuun. Puut kasvavat Uudessa-Seelannissa, Itä-Australiassa ja Uudessa-Guineassa. Versoissa on voimakkaasti taipuneita solukarvoja. Kukinto on röyhymäinen, kukat pieniä, 4-6-lukuisia. Terälehdet kasvavat toisista erilleen yhdislehtisestä alusta. Sikiäin koostuu 3-6 yhteen kasvaneesta emilehdestä, vartalo on lyhyt tai harvoin puuttuu. Hedelmä on kuiva, marjamainen tai rakokota, ja sisältää paljon siemeniä.
Rousseaceae-heimon neljä sukua ovat:
Hara Takashi
Hara Takashi (, 9. helmikuuta 1856 – 4. marraskuuta 1921) oli japanilainen poliitikko ja maansa pääministeri vuosina 1918–1921.
Hara oli syntyisin yläluokkaisesta samuraisuvusta Moriokasta Honshun pohjoisosasta. Meiji-restauraatioon johtaneessa sisällissodassa Morioka pysytteli uskollisena häviölle jääneelle bakufulle. Hara opiskeli Tokiossa katolisten lähetystyöntekijöiden perustamassa ranskankielisessä koulussa ja kääntyi kristityksi. Pian sen jälkeen hän hylkäsi asemansa samuraita seuranneessa shizokuluokassa. Hän työskenteli toimittajana.
Vuonna 1900 Hara liittyi Itō Hirobumin vastikään perustamaan Seiyūkai-puolueeseen ja toimi ministerinä kahdessa Saionji Kinmochin hallituksessa. Kesäkuussa 1914 hän nousi Saionjin seuraajana puolueen johtoon. Vuoden 1918 riisimellakoiden johdettua Terauchi Masataken hallituksen eroon Hara päätyi pääministeriksi. Hänen puolueensa kärsi kuitenkin erinäisistä skandaaleista, ja 4. marraskuuta 1921 hallituksen toimiin pettynyt rautatieläinen, Nakaoka Kon'ichi, puukotti Haran kuoliaaksi Tokion rautatieasemalla. Hara oli Japanin ensimmäinen virassaan murhattu pääministeri.
Pentaphragmataceae
Pentaphragmataceae on kasviheimo, joka kuuluu lahkoon Asterales. Heimossa on vain yksi suku Pentaphragma, jonka 30 lajia kasvaa Kaakkois-Aasiasta Uuteen-Guineaan ulottuvalla alueella.
"Pentaphragma"-lajit ova melko meheviä ruohoja, joiden varren tyvi on juurehtiva, ja joiden lehtiasento on kaksirivinen. Lehtilapa on epäsymmetrinen, tavallisesti sahalaitainen. Kukinto on viuhko (tavallisesti yksihaarainen kiemura), ja siinä on perättömät kukat, jotka ovat säteittäissymmetrisiä. Kukkapohjus on maljamainen hypanthium. Verholehdet ovat suhteellisen kookkaita ja huomiota herättäviä; kolme niistä on kahta muuta pienempiä. Terälehdet ovat enemmän tai vähemmän syväliuskaisia ja tavallisesti yhteenkasvaneita; niissä on reunasiivet. Heteet kiinnittyvät teriöön, ja ponnet avautuvat poispäin kukan keskustasta. Sikiäin on kehänalainen. Sikiäimen ja pohjusmaljan välissä on niitä yhdistäviä väliseiniä, joissa on mettä erittäviä koloja. Sikiäin muodostuu kahdesta tai kolmesta yhteen kasvaneesta emilehdestä. Vartalo on lyhyt ja luotti pallomainen. Hedelmä on marjamainen ja kehälehtien jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat vähäpätöisiä, ja niissä on tärkkelyspitoinen endospermi ja keskikokoinen tai lyhyt alkio. Kromosomiluku on n = 54-56.
Kolles &amp; Heinz Union
Kolles & Heinz Union oli saksalainen pikkuformulatalli. Tallin perustivat Colin Kolles ja Werner Heinz. Talli kilpaili Formula 3 Euroseries-sarjassa vuonna 2009. Tallin historia jäi kuitenkin lyhyeksi tallin lopetettua toimintansa vuonna 2010.
Nikias Nikaialainen
Nikias Nikaialainen () oli antiikin kreikkalainen filosofien elämästä kirjoittanut elämäkertakirjailija, joka oli kotoisin Nikaiasta. Hänen elämästään ei tiedetä mitään; hän on saattanut elää joko ensimmäisellä vuosisadalla eaa. tai ensimmäisellä vuosisadalla jaa.
Athenaios viittaa toistuvasti Nikiaaseen. Hänen pääteoksensa vaikuttaa olleen "Filosofien perimysjärjestykset" (, "Diadokhai"), joka oli kreikkalaisten filosofikoulukuntien historia. Athenaios mainitsee Nikiaalta myös teoksen "Filosofeista" (, "Peri tōn filosofōn"). Lisäksi viitataan kolmanteen teokseen nimeltä "Arkadian historia" (, "Arkadika"), mutta epäselväksi jää, onko se tämän vai jonkun toisen Nikiaan kirjoittama.
Alseuosmiaceae
Alseuosmiaceae on kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten lahkoon Asterales. Siinä on neljä sukua ja kymmenen lajia, joista viisi kuuluu sukuun "Alseuosmia". Heimo kasvaa Uudessa-Guineassa, Itä-Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Uudessa-Kaledoniassa.
Heimon kasvit ovat enemmän tai vähemmän puuvartisia, ja niillä on kierteisasentoiset ja sahalaitaiset lehdet, joiden hangassa on solukarvatupsut. Kukat ovat tavallisesti viisilukuiset, toisinaan lukuisuus vaihtelee neljästä seitsemään. Tavallisesti pohjus ei ole maljamainen. Verholehdet ovat erillisiä, ja terälehtien reunoissa on tavallisesti siipimäiset liuskat; niiden laidat ovat ripsuisia tai repaleisia. Heteet ovat kasvaneet kiinni teriöön, joka on tavallisesti putkimainen. Kukissa on kehänalainen sikiäin, joka koostuu kahdesta tai kolmesta emilehdestä, sekä nektaario. Luotti on tuskin laajentunut. Siemenaiheita on vähintään kaksi kutakin emilehteä kohti. Hedelmä on marjamainen, tavallisesti verhiöllinen ja siinä on melko pieniä siemeniä.
Suvut, jotka nykyään muodostavat heimon Alseuosmiaceae, on sijoitettu luokitteluissa milloin minnekin, mm. kuusamakasveihin (Caprifoliaceae), matarakasveihin (Rubiaceae), ruutakasveihin (Rutaceae) tai kanervakasveihin (Ericaceae). Takhtajanin luokittelussa (1997) heimo oli olemassa, mutta sijoitettuna lahkoon Hydrangeales.
Heimoon kuuluvat suvut:
Iason Nysalainen
Iason Nysalainen (; ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Nysasta, Anatoliasta.
Iason oli Menekrateen poika ja äitinsä puolelta stoalaisen Poseidonioksen lapsenlapsi. Hän oli Poseidonioksen oppilas ja seurasi tätä stoalaisen koulun johdossa Rhodoksella. Näin hän on vaikuttanut ensimmäisen vuosisadan eaa. puolen välin jälkeen. "Suda" mainitsee neljä hänen kirjoittamaansa teosta:"Sudan" mukaan on kuitenkin epäselvää, oliko "Kreikan elämä" todella hänen kirjoittamansa; se mainitsee myös Iason Argoslaisen kirjoittaneen samannimisen neljä kirjaa käsittäneen teoksen.
Stratikles
Stratikles () oli antiikin kreikkalainen filosofi tai filosofian historioitsija, joka kirjoitti stoalaisen koulukunnan historiasta teoksen nimeltä "Stoalaisista". Teos kuuluu samaan lajityyppiin kuin ajan monet "Filosofien perimysjärjestykset" -nimiset teokset, paitsi että se keskittyi yhden koulukunnan historiaan. Muutoin Stratikleen elämästä tai ajoituksesta ei tiedetä paljoakaan.
Tilemsi (Gaon alue)
Tilemsi on maalaiskunta Gaon alueen Gaon piirissä Malissa. Se sijaitsee samannimisessä laaksossa 50 kilometriä Gaosta koilliseen. Kunnassa on 11 300 asukasta (vuonna 2009).
Tilemsin kunta rajoittuu pohjoisessa Bouremin piirin Tarkintin kuntaan, idässä Kidalin alueen Anefifiin ja Ménakan piirin Alataan, etelässä Gaon piirin Anchawadiin sekä lännessä Soni Ali Berin ja Bouremin Taboyen kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin alueeseen. Ilmasto on hyvin kuiva ja kuuma. Kasvillisuus koostuu etupäässä piikkipensaista ja ruohokasveista.
Kunta käsittää 13 paimentolaisryhmää. Sen keskuspaikka on Tin-Aouker. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja ja arabeja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, aasit, kamelit ja naudat. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista maanviljelyä (durraa ja lehmänpapua), kaupankäyntiä ja käsityöläisammatteja.
Kunnassa on 13 alkeis- ja yksi yläkoulu. Terveyspalveluihin kuuluu yksi terveyskeskus.
Euro Neuro
Euro Neuro on laulaja Rambo Amadeuksen esittämä kappale. Kappale edusti Montenegroa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa, mutta karsiutui pois semifinaalissa.
Boaz Myhill
Glyn Oliver Myhill (tunnetaan paremmin nimellä Boaz Myhill, s. 9. marraskuuta 1982, Modesto, Kalifornia, Yhdysvallat) on walesiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelaa tällä hetkellä Englannin mestaruussarjan Birmingham Cityssä, jossa on lainalla valioliigaseura West Bromwich Albionista.
12-vuotiaana Aston Villan junioreihin liittynyt Myhill teki seuran kanssa ensimmäisen ammattilaissopimuksensa vuonna 2000. Villa-aikanaan Myhill oli lainalla eri seuroissa viiteen otteeseen, muttei onnistunut murtautumaan seuran ykkösmiehistöön. 2003 hän siirtyi peliajan perässä Hull Cityyn, jossa pääsikin pian ykkösmaalivahdin rooliin. Myhillin liittyesä joukkueeseen, Hull pelasi Englannin kakkosliigassa, mutta jo kaudeksi 2008-2009 Hull onnistui nousemaan korkeimmalle sarjatasolle, Valioliigaan.
Myhill siirtyi kesällä 2010 West Bromwich Albioniin puolentoista miljoonan punnan siirtosummalla. Kaudella 2011-2012 Myhill pelasi lainalla sarjatasoa alempana Birmingham Cityssä, jossa pääsi pelaamaan myös Eurooppa-liigan pelejä.
Myhill edustaa maajoukkuetasolla Walesia, vaikka pelasi juniorimaaotteluita Englannin eri ikäluokissa. Myhill olisi voinut edustaa synnyinmaansa ansiosta myös Yhdysvaltoja, mutta päätti valita äitinsä kotimaan Walesin.
Tällä hetkellä Myhill on pääasiassa maajoukkueen varamaalivahti, Wolverhamptonin veräjänvartijan Wayne Hennesseyn hoitaessa ykkösmaalivahdin roolin.
Phellinaceae
Phellinaceae on koppisiemenisten Asterales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Sen ainoa suku on Phelline, joka käsittää 12 Uuden-Kaledonian puulajia.
"Phelline"-lajit ovat puita, joiden lehtilavat ovat sahalaitaisia, harvoin ehytlaitaisia. Puut ovat kaksikotisia, emi- ja hedekasvit ovat eri yksilöitä. Yksineuvoiset kukat ovat pieniä, 4–6-lukuisia. Verhiö on tyveltään yhdislehtinen, teriö sen sijaan erilehtinen. Hedekukissa heteenpalhot ovat ponsia lyhyempiä, ja emiön surkastuma on jäljellä. Emikukissa puolestaan on joutoheteitä ja kehänpäällinen sikiäin, joka koostuu kahdesta viiteen yhteen kasvaneesta emilehdestä. Luotit ovat kookkaita ja liuskaisia sekä enemmän tai vähemmän vartalottomia. Yhdessä sikiäimessä on 2–5 siemenaihetta kärki-istukassa. Hedelmä on luumarja, jonka kivet ovat erillisiä toisistaan.
Heimon läheisin sukulainen on heimo Argophyllaceae. Heimot ovat toistensa rinnakkaishaaroja Asterales-lahkon evoluutiopuussa ja muodostavat yhteisen kladin. Sen ominaisuuksia ovat tietyt piirteet korkissa, siitepölyssä, emiön vartalossa ja siemenaiheissa. Aikaisemmin heimo on sijoitettu orjanlaakerikasveihin (Aquifoliaceae) tai omana heimonaan lahkoon Icacinales.
Sakari Mononen
Tuomo Sakari Mononen (27. heinäkuuta 1928 Korpiselkä – 7. kesäkuuta 1997 Espoo) oli suomalainen säveltäjä ja urkuri. Hän suoritti urkujensoittodiplomin Sibelius-Akatemiassa 1961 (opettajanaan Tauno Äikää) ja sävellysdiplomin 1962 (Nils-Eric Fougstedt ja Einar Englund). Samana vuonna hän aloitti Kuopion musiikkiopiston, myöhemmin Kuopion konservatorion lehtorina, vuodesta 1970 kirkkomusiikkiosaston johtajana ja vuodesta 1976 laitoksen varajohtajana sekä vuodesta 1981 apulaisrehtorina. Hän sai director musices -arvon 1967 ja kirkon sävellyspalkinnon 1980. Mononen jäi eläkkeelle 1991 ja muutti Espooseen.
Vapaata atonaalista varhaisvaihetta Monosella seurasi dodekafoninen kausi, kluster- ja kenttätekniikka. Myös uusbarokkinen tyyli esiintyy monessa hänen teoksessaan. Lukuisat Monosen orkesteriteoksista kantaesitettiin Kuopion Musiikkiopiston ja konservatorion, Riistaveden ja Limingan musiikkileirien orkesterien konserteissa kapellimestari Pentti Sistosen johdolla. Sakari Mononen on jazzpianisti Tuomas Kaupin isoisä.
Lauri Teivainen
Lauri Jalmari Teivainen (10. elokuuta 1924 Jyväskylä – 27. tammikuuta 2018 Jyväskylä) oli suomalainen rehtori, kirjailija, keksijä ja puoluejohtaja. Koulutukseltaan hän oli kasvitieteen alalta väitellyt filosofian tohtori. Hänelle myönnettiin opetusneuvoksen arvonimi. Hänet valittiin Vihreät rp:n (myöhempi KIPU) puheenjohtajaksi vuonna 1988.
Lauri Teivaisella on kahdesta avioliitostaan yhteensä viisi lasta. Professori Teivo Teivainen on Lauri Teivaisen poika.
Lauri Teivaisen vanhemmat olivat Evert Teivainen ja Ida o.s. Riihinen, ja hänen lapsuudenkotinsa oli Jyväskylän Tourukadulla. Teivainen astui asepalvelukseen 16-vuotiaana jatkosodan kynnyksellä kesällä 1941. Hän valmistui ylioppilaaksi sota-aikana 1943 Jyväskylän yhteislyseosta.
Jatkosodan loppuvaiheessa Teivainen haavoittui. Hän kävi upseerikoulun syksyllä 1944 ja osallistui vielä Lapin sotaan, jonka kestäessä hänet kotiutettiin 5.2.1945.
Lauri Teivainen opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineenaan kasvitiede, erityisesti kasviekologia ja kasvimaantiede. Toisen laudatur-arvosanan hän suoritti eläintieteessä. Teivainen valmistui filosofian kandidaatiksi 1948 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1953. Väitöskirjansa aineiston hän hankki toimiessaan Metsäntutkimuslaitoksen tutkijana 1948–1952.
Vuosina 1952–1953 Teivainen toimi Juuan kunnallisen kokeilukeskikoulun johtajana. 1953 hänet valittiin rehtoriksi Pälkäneen yhteiskouluun, jossa hän toimi vuoteen 1963 asti. Teivaisen kausi oli Pälkäneen yhteiskoulun voimakkaan kehittämisen aikaa, johon sisältyivät koulurakennuksen laajentaminen, oppilasmäärän voimakas kasvattaminen ja lukusuunnitelmiin liittyvä kokeilutoiminta.
Pälkäneeltä Teivainen siirtyi Helsinkiin, missä hän toimi Suomalais-venäläisen koulun rehtorina 1963–1969. Tämän jälkeen hän toimi Vantaalla Myyrmäen yhteiskoulun rehtorina vuoteen 1975 asti, jolloin hän terveytensä heikennyttyä jäi eläkkeelle.
Eläkkeellä ollessaan Teivainen on kirjoittanut useita luontoa, elämänfilosofiaa, yhteiskuntaa ja historiaa käsitteleviä teoksia.
Teivainen oli Pälkäneen kunnanvaltuuston jäsen SDP:n edustajana 1957–1963 ja myös SDP:n kansanedustajaehdokkaana eduskuntavaaleissa 1958. Vuonna 1961 hän liittyi SDP:n vasemmisto-opposition perustamaan TPSL:ään. 1970-luvulla ja 1980-luvun alkupuoliskolla hän oli uudelleen SDP:n jäsen. Hänet valittiin Suomen vihreän liikkeen ekologisen siiven perustaman Vihreät rp:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi 1988, mutta hän kertoo muistelmissaan olleensa mukana Vihreä liitto rp:n toiminnassa jo samasta vuodesta lähtien.
Lauri Teivainen toimi 1980-luvulla Keksijäyhdistysten Keskusjärjestön (nykyinen Suomen Keksijäin Keskusliitto KEKE ry) puheenjohtajana ja Keksintöuutiset-lehden päätoimittajana. Hänet valittiin myös yhdeksi keksijöiden maailmanjärjestön IFIA:n varapresidenteistä. Teivaiselle itselleen on myönnetty yksi patentti, joka liittyy puunsuojaukseen.
Jaime Ruiz (1935)
Jaime Ruiz (s. 23. toukokuuta 1935 Ica) on perulainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi limalaisessa Club Universitario de Deportesissa. Ruiz osallistui maajoukkueen kanssa Rooman olympialaisiin 1960, joissa maa oli jaetulla yhdeksännellä sijalla ja Ruiz oli kentällä kahdessa ottelussa.
Jaime Ruiz
Jaime Ruiz on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Kristoffer Nilsen
Kristoffer Nilsen (23. toukokuuta 1901 Kristiania – 6. syyskuuta 1975 Oslo) oli norjalainen nyrkkeilijä. Hän edusti seuratasolla Kristiania Atleklubia. Nilsen osallistui Pariisin olympialaisissa 1924 alle 61,2-kiloisten sarjaan, jossa hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa ja putosi.
Yuko Otaka
Yuko Otaka (; s. 23. toukokuuta 1950) on japanilainen entinen ohjaskelkkailija.
Otaka oli MM-kisoissa 1970 yksikössä kahdeksastoista, ja sijoittui samassa lajissa viidenneksi Sapporon olympialaisissa 1972. Hän oli yksikkökilpailun viidestoista vuoden 1973 MM-kilpailuissa.
URD Rennsport
URD Rennsport on saksalainen pikkuformulatalli. Tallin historia alkaa jo vuodesta 1969, kun Ernst Ungar perusti URD-yrityksen, joka valmisti moottoreita, osia ja ajoneuvoja eri urheilusarjojen luokkiin. Talli itsessään perustettiin vuonna 1972. Talli on kilpaillut historiansa aikana mm Saksan F3 ja Formula Ford-sarjoissa. Vuonna 2008 talli voitti ADAC Formel Masters-sarjan mestaruuden. Vuonna 2010 talli kilpaili ATS Formula 3 Cup-sarjassa voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2012 talli kilpailee Formula 3 Euroseries-sarjassa.
Miroslav Dudekov
Miroslav Dudekov (; s. 23. toukokuuta 1955) on bulgarialainen entinen miekkailija. Hän osallistui Montréalin olympialaisissa 1976 säilän henkilökohtaiseen kilpailuun, jossa hän oli 21. Dudekov miekkaili myös joukkuekilpailussa, jossa Bulgaria sijoittui jaetulle yhdeksännelle tilalle.
Argophyllaceae
Argophyllaceae on Asterales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on kaksi sukua, 15-lajinen "Argophyllum" ja kuusilajinen korokiat ("Corokia"). Lajit kasvavat lounaisella Tyynenmeren alueella.
Heimon kasvit ovat pensaita, joilla on ehytlaitaiset lehdet. Kukat ovat 4–5-lukuisia, harvemmin 6–8-lukuisia. Terälehdet ovat tyvestään kasvaneet yhteen ja niiden sisäpuolella on kieleke. Sikiäin on joskus 1-lehtinen tai useammin kahden tai kolmen (harvoin jopa viiden) yhteenkasvaneen emilehden muodostama ja yleensä kokonaan kehänalainen. Emiön luotti on pistemäinen, liuskainen tai pallomainen. Ainakin korokioilla kukassa on mesiäinen. Siemenaiheita on sikiäimessä useita. Hedelmä on kota suvussa "Argophyllum" ja luumarja suvussa "Corokia". Siemenen endospermi on hemiselluloosainen. Kromosomiluku n = 9.
Cronquist (1981) vei heimon suvut epäyhtenäiseen herukkakasvien heimoon (Grossulariaceae), Takhtajan puolestaan yhdessä kanukkakasvien (Cornaceae) kanssa lahkoon Hydrangeales. Nykyään heimo luetaan Asterales-lahkoon, ja sen lähin sukulainen on Phellinaceae.
Život je sklopio krug
”Život je sklopio krug” on Sabahudin Kurtin esittämä musiikkikappale, joka edusti Jugoslaviaa Eurovision laulukilpailussa 1964. Kappaleen on säveltänyt Srđan Matijević ja sanoittanut Stevan Raičković.
Kappale sijoittui Kööpenhaminassa järjestetyssä loppukilpailussa jaetulle viimeiselle sijalle yhdessä Saksan, Portugalin ja Sveitsin kanssa. Se on Jugoslavian ainoa edustuskappale, joka on jäänyt pisteittä.
Fulgence Rabemahafaly
Fulgence Rabemahafaly (s. 23. toukokuuta 1951 Miarinavaratra) on madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Fianarantsoan arkkihiippakuntaan 14. elokuuta 1980 ja nimitettiin Ambositran hiippakunnan johtoon 3. kesäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Philibert Randriambololona, jota avustivat Odon Marie Arsène Razanakolona ja Philippe Barbarin.
Rabemahafaly sai 1. lokakuuta 2002 nimityksen Fianarantsoan arkkipiispaksi.
José María Setién Alberro
José María Setién Alberro (19. maaliskuuta 1928 Hernani – 10. heinäkuuta 2018 San Sebastián) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Sebastiánin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1951 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Zama Minorin titulaaripiispaksi 18. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jacinto Argaya Goicoechea, jota avustivat Francisco Peralta y Ballabriga ja Antonio Añoveros Ataún.
Setién Alberro sai 16. helmikuuta 1979 nimityksen San Sebastiánin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 13. tammikuuta 2000. Hänet valittiin vuonna 2009 Baskimaan tiede-, taide- ja kirjallisuusakatemia Jakiunden jäseneksi.
Stylidiaceae
Stylidiaceae on Asterales-lahkoon kuuluva siemenkasviheimo. Sen kuusi tai uudemman ajattelun mukaan kolme sukua ja 245 lajia jakautuvat kahdeksi alaheimoksi. Heimon kasvit kasvavat erillisalueilla Kaakkois-Aasiasta Uuteen-Seelantiin ulottuvalla alueella ja Etelä-Amerikan eteläosissa. Suurin osa lajeista on australialaisia.
"Stylidiaceae"-kasvit ovat tavallisesti lehtiruusukkeisia tai mätästäviä. Lehtilavan reunat ovat ehyitä, ja lehdet ovat ruodittomia. Heteitä on kaksi ja ponnet avautuvat poispäin kukan keskustasta. Kukassa on mesiäinen. Siemenessä on vähäpätöinen alkio, jolla on siemenvalkuaiseen tunkeutuvia imuelimiä eli haustorioita.
Alaheimon kasvit ovat pienilehtisiä ja pienikokoisia mätästäviä patjakasveja. Kukat sijaitsevat yksittäin varren päässä ja ovat säteittäissymmetrisiä. Verhiö on erilehtinen ja verholehtien samoin kuin terälehtienkin määrä vaihtelee. Heteitä on kaksi tai kolme. Alaheimossa on vain yksi suku "Donatia", jonka kaksi lajia kasvavat Uudessa-Seelannissa, Tasmaniassa ja Etelä-Amerikan eteläosissa.
Alaheimossa on viisi tai mahdollisesti vain kaksi sukua ja 240 lajia, joista valtaosa (220) kuuluu sukuun "Stylidium". Alaheimo on enimmäkseen australialainen, mutta lajeja on myös Sri Lankassa, Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa, Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Amerikan eteläkärjessä. Kasvit ovat ruohovartisia, joskus köynnöstäviä, tavallisesti patjakasveja. Niillä on hyvin luonteenomaiset vastakohtaiset kukat, joiden teriö on halkinainen. Kukan kaksi hedettä kiinnittyvät tavallisesti emiön vartaloon, ja koko rakenne on usein kosketusherkkä ja liikkuu pölyttäjän osuttua siihen. Tästä johtuu kasvien englanninkielinen nimi "trigger plants" 'liipaisinkasvit'.
Stylidiaceae heimo kuuluu Asterales-lahkossa evoluutiopuun haaraan, jossa ovat myös raatekasvit (Menyanthaceae), siniviuhkakasvit (Goodeniaceae), Calyceraceae ja asteri- eli mykerökukkaiskasvit (Asteraceae). Kyseisessä kladissa esiintyy inuliini-tärkkelystä.
Alaheimoja on pidetty toisinaan omina heimoinaan, ja vielä Angiosperm Phylogeny Group 2 ehdotti sitä vaihtoehtoisena menettelynä. Ne on kuitenkin järkevää yhdistää, kuten Angiosperm Phylogeny Group 3 tekikin.
Heimoon kuuluvat seuraavat suvut, joista monia ollaan nykyään taipuvaisia yhdistämään:
Ranskan ympäriajo 2012
Ranskan ympäriajo 2012 oli 99. Ranskan ympäriajo. Kilpailu alkoi 30. kesäkuuta Liègen kaupungista Belgiasta ja päättyi 22. heinäkuuta Pariisin Champs-Élysées'lle. Belgian lisäksi ympäriajo poikkesi myös Sveitsin puolella. Kilpailureitin kokonaispituus oli 3 496,9 km.
Team Skyn Bradley Wiggins voitti ensimmäisenä brittinä Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen maanmiehensä ja tallitoverinsa Chris Froomen kolmella minuutilla 21 sekunnilla, Vincenzo Nibali oli kolmas. Pistekilpailun voitti Peter Sagan, mäkikirikilpailun Thomas Voeckler, nuorten kilpailun Tejay van Garderen, joukkuekilpailun RadioShack-Nissan-Trek ja yritteliäimmän ajajan palkinnon Chris Anker Sørensen.
Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
Lähde: Cyclingnews
Punaisella kehyksellä merkityt etapit päättyivät mäen tai vuoren päälle.