hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
HMS Minerva (F45)
HMS Minerva (viirinumero F45) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti, joka palveli Falklandin sodassa.
Alus tilattiin Alexander Stephen and Sonsilta Greenockista Glasgow'sta. Sen köli laskettiin 3. kesäkuuta 1963 ja alus laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1964. Alus valmistui 15. huhtikuuta 1966.
"HMS Minerva" oli 1968 Länsi-Intian saaristossa sijoitettuna Bermudalle näyttämässä lippua. Vuonna 1970 alus oli mukana Beira-partioissa valvomassa Rhodesian öljykauppaa ennen vierailujaan Aasiassa ja Tyynellä valtamerellä.
Marraskuussa 1972 prinssi Charles liittyi aluksen miehistöön. Seuraavan vuoden helmikuussa se vieraili Karibialla, jossa se osallistui useisiin laivastoharjoituksiin ennen marraskuista paluutaan Britteinsaarille. Alus palasi 1975 Karibialle.
"HMS Minerva" oli modernisoitavana joulukuusta 1975 maaliskuuhun 1979, jona aikana alukselle asennettiin Exocet-ohjusten laukaisualusta. Koeajoissa aluksen kattila räjähti ja se piti hinata Chathamin telakalle korjattavaksi. Seuraavan vuoden joulukuussa aluksen päälle kaatui myrskyssä telakkanosturi, joka vaurioitti aluksen kansirakenteita.
Vuonna 1980 alus oli Välimerellä, jossa se osallistui Naton sotaharjoitukseen. Alus muun muassa varjosti Neuvostoliiton laivaston lentotukialus "Kijeviä". Seuraavana vuonna alus oli harjoituksissa Persianlahdella.
Alus osallistui 1982 Falklandin sotaan Bristolin ryhmässä, johon kuului sisaralustensa "HMS Penelopen" ja "HMS Andromedan" kanssa. Osasto saapui Falklandeille vasta 26. toukokuuta, jonka jälkeen alus oli lähinnä suojaustehtävissä. Alus ei vaurioitunut sodan aikana, ja se palasi syyskuussa Devonportiin.
Marraskuussa alus törmäsi Rothesay-luokan fregatti "HMS Yarmouthiin". Vuoden 1984 lopulla alus palasi Etelä-Atlantille, mistä se palasi kotimaahan 1985. Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1992 ja myytiin romutettavaksi vuotta myöhemmin.
Markku Löytönen
Markku Kalervo Löytönen (s. 4. tammikuuta 1955 Espoo) on suomalainen maantieteilijä, joka on ansioitunut myös tietokirjailijana. Löytönen on työskennellyt kulttuurimaantieteen professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 1999 ja tätä ennen maantieteen professorina Turun yliopistossa vuosina 1998–1999. Vuosina 2008–2009 hän oli Helsingin yliopiston vararehtorina.
Löytösen tieteellisen erikoistumisen kohteita ovat terveysmaantiede, paikkatietojärjestelmät sekä tutkimusmatkailu ja tutkimusmatkailun historia.
Väinö Jaakkola
Väinö Jaakkola (17. syyskuuta 1888 Rantsila – 17. tammikuuta 1942 Oulainen) oli suomalainen kustannusvirkailija ja kaunokirjallisuuden suomentaja.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Jaakkola pääsi ylioppilaaksi 1906 Oulun lyseosta ja opiskeli sitten kieliä Helsingin yliopistossa. Hän toimi vuoteen 1912 saakka kustannusvirkailijana WSOY:n palveluksessa. Jaakkola suomensi vuosina 1914-1941 24 englannin-, ranskan-, norjan- ja tanskankielistä kirjaa pääasiassa WSOY:lle. Hän suomensi muun muassa viisi Mazo de la Rochen Jalna-sarjan kirjaa, Sigrid Undsetin teoksen "Kevät" ja Dale Carnegien teoksen "Miten saan, ystäviä, menestystä, vaikutusvaltaa".
Keuhkosairaudesta kärsinyt Jaakkola asui pääasiassa Helsingissä ja välillä myös kotiseudullaan Oulaisissa. Hänen harrastuksiinsa kuului valokuvaus.
Spirit (albumi)
Spirit on samannimisen yhdysvaltalaisyhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1968. Sen on tuottanut Lou Adler ja levy-yhtiö on Adlerin perustama Ode Records. Alkuperäiset luettelotunnukset ovat Z12 44003 (mono) ja Z12 44004 (stereo).
LP-levyjen jakelusta on huolehtinut CBS Records / CBS, Inc.. 51 West 52 Street, New York City.
Albumi ei ollut kovin hyvä kaupallinen menestys, mutta kriitikot kehuivat sitä. Myös esimerkiksi tuolloin Wigwam-yhtyeessä vaikuttaneen Mats Huldénin kerrotaan siitä innostuneen.Jousi- ja puhallinsoittimet on sovittanut Marty Paich. Laulujen oikeudenomistaja on Hollenbeck Music Co. BMI.
Soitinkappaleita ovat "Taurus" ja "Elijah". Jälkimmäinen sisältää ensikuulemalta mieleenjäävintä riffittelyä ja sillä muusikot pääsevät esittelemään vuorotellen taitojaan. "Girl in Your Eye" sisältää tuohon aikaan muodikkaita intialaisvaikutteita. Yleensä ottaen yhtyeen kappaleet ovat varsin monipuolisia, ja esimerkiksi "Topanga Windowsin" keskellä on blues-rock-osuus, joka on kuin toisesta kappaleesta. Varsin mielenkiintoinen rakenne on myös kappaleessa "Mechanical World", jolla haluttaessa voidaan kuulla Doors-vaikutteita.
Albumin kansikuva on koottu Spiritin viiden jäsenen kasvokuvista.
Albumin on julkaissut vuonna 2010 Sony Music Entertainment sarjassa "Original Album Classics" 5xCD (Epic 88697646982). Paketissa on viisi Spiritin ensimmäistä albumia. Tässä artikkelissa käsitellyn albumin oheen on lisätty ylimääräiset kappaleet:Laulusolisti on mukana vain kappaleella "If I Had a Woman". Kappaleella "Veruska" yhtye esittää suoraviivaisinta hard-rockia.
Wigwamin versio kappaleesta "Fresh-Garbage" on kokoelmalla "Fresh Garbage – Rarities 1969-1977".
HMS Conqueror (S48)
HMS Conqueror (viirinumero S48) on Britannian kuninkaallisen laivaston Churchill-luokan sukellusvene. Alus oli palveluksessa 1971-1990. Se on edelleen Britannian laivaston ainoa ydinkäyttöinen sukellusvene jota ei ole valmistettu Barrow-in-Furnessissä. Alus on myös maailman ainoa ydinkäyttöinen sukellusvene, joka on upottanut vihollisaluksen torpedoimalla.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 5. joulukuuta 1967 ja alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1969. Alus valmistui 9. marraskuuta 1971.
"HMS Conqueror" osallistui Falklandin sotaan päällikkönsä Chris Wreford-Brownin alaisuudessa. Se lähti merelle 3. huhtikuuta 1982 Faslanen laivastotukikohdasta Gare Lochista Skotlannista ja alus saapui Falklandin ympärille määritetylle sotatoimialueelle 21 vuorokautta myöhemmin tehtävänään etsiä alueelta Argentiinan laivaston aluksia erityisesti lentotukialus "ARA Veinticinco de Mayoa".
Alus havaitsi 30. huhtikuuta Falklandin saarten lounaispuolella Argentiinan laivaston risteilijän "ARA General Belgranon", joka oli kuitenkin hieman sotatoimialueen ulkopuolella. Sukellusvene sai hallitukselta luvan upottaa risteilijän, minkä jälkeen se laukaisi kolmen torpedon sarjan. Torpedoista kaksi osui risteilijään tuhoisin seurauksin. Alus upposi vieden mukanaan 323 merimiestä.
Sodan päätyttyä sukellusvene palasi Faslaneen. Alus poistettiin palveluksesta 1990.
HMS Courageous (S50)
HMS Courageous (viirinumero S50) on Britannian kuninkaallisen laivaston Churchill-luokan sukellusvene. Alus oli palveluksessa vuosina 1971-1992, ja se on nykyään museoaluksena.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 15. kesäkuuta 1968, ja se laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1970. Alus valmistui 16. lokakuuta 1971.
HMS "Courageous" osallistui vuonna 1982 Falklandin sotaan. Sodan päätyttyä sukellusvene palasi Faslaneen. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1992, ja se on nykyään sijoitettu museoalukseksi Devonportin telakalle.
Plymouth Superbird
Plymouth Superbird oli modifioitu versio Plymouth Road Runnerista. Siinä oli Hemi V8-moottori ja noin 420 hevosvoimaa. Sitä valmistettiin vuonna 1970 raporttien mukaan 1 935 kappaletta ja se oli tyyliltään muskeliauto. Siinä oli neljä vaihdetta ja se oli takavetoinen. Massaa oli noin 1 700 kg.
Kassaatio (prosessioikeus)
Kassaatio ( < 'peruuttaa') tarkoittaa muutoksenhakukeinoa, jossa tuomioistuimen antama tuomio tai päätös saatetaan ylemmän muutoksenhakutuomioistuimen eli ylioikeuden tutkittavaksi sillä perusteella, että tuomiossa on sovellettu lakia virheellisesti. Kassaatiotuomioistuin voi ainoastaan kumota alemman oikeuden antaman tuomion ja palauttaa asian takaisin sinne käsiteltäväksi mutta ei voi muuttaa tuomiota.
Kassaatio ei ole käytössä Suomen tuomioistuinlaitoksessa, sillä meillä ylioikeudet ja korkein oikeus voivat muuttaa alemman oikeusasteen tuomiota harkintansa mukaan. Poikkeuksen edellä mainitusta muodostaa kunnallisvalitus, joka on kassatorinen muutoksenhakukeino.
Kassaatio-oikeus on käytössä muun muassa Ranskassa (Cour de cassation), Belgiassa (Hof van Cassatie), Alankomaissa (Hoge Raad der Nederlanden), Liettuassa ja Virossa.
Se oli silloin, nyt on toisin
Se oli silloin, nyt on toisin (videona nimellä Asfalttiviidakko, "That Was Then... This Is Now") on vuonna 1985 kuvattu draamaelokuva, joka perustuu S. E. Hintonin romaaniin "Olimme kuin veljet". Elokuvan pääosia esittävät Emilio Estevez, Craig Sheffer, Larry B. Scott, Brooks Gardner, Matthew Dudley, Jill Schoelen, Kim Delaney, Barbara Babcock, Frank Howard ja Morgan Freeman. Elokuvan on ohjannut Christopher Cain.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Kuikka (täsmennyssivu)
Kuikka voi tarkoittaa seuraavia:
Hullut hautajaiset
Hullut hautajaiset () on vuonna 2010 julkaistu Neil LaButen ohjaama komediaelokuva, joka on uusintaversio vuoden 2007 brittielokuvasta "Arvoituksia arkussa". Pääosia esittävät muun muassa Peter Dinklage, Danny Glover, Regina Hall, Martin Lawrence ja James Marsden. Elokuva menestyi taloudellisesti kritiikistä huolimatta.
Sukulaiset kokoontuvat Aaronin ja Ryanin isän hautajaisiin perheen kotiin, jolloin suurin piirtein kaikki mahdollinen menee pieleen. Arkussa on väärä ruumis, yksi hautajaisvieraista on huumepöllyssä, yksi valiumia kauppaava diileri ja kun kaikki yrittävät selvitellä välejään samaan aikaan, on melkoinen soppa valmis. Paikalle ilmaantuu myös outo muukalainen, joka kiristää aluksi rahaa veljeksiltä ja lopulta joudutaan myös huumaamaan valiumilla.
USB-keskitin
USB-keskitin on lisälaite, jonka avulla saadaan lisättyä tietokoneen käytössä olevien USB-porttien määrää. USB-keskitin liitetään tietokoneen USB-porttiin, jolloin USB-keskittimessä oleviin lisäportteihin on kytkettävissä useampia USB-laitteita. Toteutus voi olla pienen sovittimen muodossa tai siten, että lisäportit ovat kaapelin päässä.
Joskus USB-keskittimet tarvitsevat erillisen virtalähteen.
Grand anglo-français blanc et noir
Grand anglo-français blanc et noir on metsästyskoirarotu. Nimi merkitsee suomennettuna Suuri valko-musta anglo-français. Rotua käytetään laumassa metsästämisessä hyvän hajuaistinsa vuoksi. Se on yksi anglo-français -rotuihin kuuluva rotu.
Vaikuttaa suurelta ja voimakkaalta. Raajat ja häntä ovat pitkät, korvat ovat melko pitkät ja alaspäin kulmautuneet. Turkki on lyhyt ja kerrostunut. Väri on valkoinen, jossa on mustia alueita. Korkeutta rodulla on 62–72 cm.
Haavansahajumi
Haavansahajumi ("Xyletinus tremulicola") on puunkaivajiin kuuluva, uhanalainen ja Suomessa rauhoitettu kovakuoriainen. Se on yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista.
Haavansahajumi on noin 4 mm pitkä, mustanruskea, pitkänomainen kovakuoriainen. Ulkonäöltään se muistuttaa suuresti muita "Xyletinus"-suvun kovakuoriaisia, mutta eroaa näistä siinä, että laji elää ainoastaan haapojen kuorella.
Haavansahajumi kuvattiin tieteelle vuonna 1958 Pohjois-Ruotsista löytyneiden yksilöiden perusteella. Lajin tiedetään elävän koko maailmassa ainoastaan Suomessa ja Ruotsissa, mutta sitä tavattaneen myös Venäjällä. Suomesta laji löydettiin vasta vuonna 1991 ja siltä tunnetaan vain muutamia erillisiä esiintymispaikkoja.
Laji elää vaurioituneissa tai kuolleissa, paksukuorisissa haavoissa ja vaikuttaa suosivan aurinkoisilla paikoilla kasvavia, kookkaita puuyksilöitä. Lajia tavataan useammin pystyssä olevassa kuin kaatuneessa puussa. Kuoriaiset elävät runkojen yläosissa ja joskus paksuissa oksissa. Toukat elävät kuoren alla, usein siten että kuoren alla on aikaisemmin elänyt haapakaarnureita (suku "Trypophloeus"). Helpoin merkki lajin esiintymisestä ovat puun kuorella näkyvät lentoaukot.
Vaikka haavansahajumi on tunnettu Suomesta vasta vähän aikaa, lajin hajanainen levinneisyys viittaa siihen että se on ollut aikaisemmin yleisempi. Lajin arvellaan kärsineen pahoin kookkaiden haapojen vähenemisestä ja se hyötynee sellaisten säilyttämiseen tähtäävistä metsänhoitotoimenpiteistä.
Laji mainitaan Euroopan unionin luontodirektiivin toisessa liitteessä. Vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Kuoriainen elää haavalla ("Populus tremula").
Viitasammakonputki
Viitasammakonputki ("Hydrocotyle vulgaris") on matala, suikertavavartinen ruohokasvi araliakasvien heimossa. Aiemmin se on sijoitettu sarjakukkaiskasveihin ("Apiaceae").
Viitasammakonputki on monivuotinen ja kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi. Sen 10–50 cm pitkä varsi on suikertava ja sen nivelkohdista kasvaa juuria. Kilpimäiset lehdet ovat 1,5–4 cm leveät. Kukinto on lehtihangasta kasvavassa vanassa. Kukat ovat pienet, sijoittuvat kiehkoroihin ja väriltään ne ovat valkoisen punertavat. Jokaisella kukalla on oma tukilehti. Hedelmä on 2 millimetriä leveä, litteä, nystyinen, herttatyvinen sekä matala- ja ohutharjainen.
Viitasammakonputkea tavataan Euroopassa yleisesti Pyreneiden niemimaalta Britteinsaarille, Puolaan, Unkariin ja Pohjois-Italiaan. Pohjoisimmillaan kasvi esiintyy Etelä-Ruotsissa ja -Norjassa, Virossa ja Islannissa. Satunnaisesti lajia tavataan Pohjois-Afrikan rannikkolla ja Kaukasuksella. Uudessa-Seelannissa se on tulokas.
Viitasammakonputken kasvapaikkoja ovat erilaiset märät paikat kuten järven- ja joenrannat, ojat, purot, lätäköt, märät nummet ja dyynikosteikot.
Robert Pollard
Robert Ellsworth Pollard Jr. (s. 31. lokakuuta 1957 Dayton) on yhdysvaltalainen rock-muusikko, laulaja ja lauluntekijä, joka toimi Guided by Voices -indierockyhtyeen keulahahmona vuoteen 2004 asti. Nykyään Pollard luo hyvin menestyksekästä soolouraa.
Pollard on tuottelias lauluntekijä. Vuonna 2006 "Paste"-lehti luokitteli hänet 78. suurimmaksi eläväksi lauluntekijäksi. Hänellä on yli 1 500 rekisteröityä kappaletta.
Japanin pankki
Japanin pankki () on Japanin keskuspankki. Se on vastuussa käteisen liikkeelle laskusta sekä jenin ja muiden raha-asioiden hallinnoimisesta. Sen asema määriteltiin kesäkuussa 1882 voimaan astuneessa laissa Japanin pankista. Toimintansa pankki aloitti saman vuoden lokakuussa. Japanin pankin toimintaa järjestettiin uudelleen uudessa vuonna 1942 säädetyssä laissa. Japanin pankin pääjohtajana toimii Masaaki Shirakawa. Pankin pääkonttori sijaitsee Nihonbashissa, Tokiossa.
Vuonna 2018 Japanin pankki omisti Japanin bruttokansantuotteen verran velkakirjoja ja osakkeita.
Lammikki
Lammikki ("Nymphoides peltata") on vedessä kasvava monivuotinen keltakukkainen raatekasvi.
Lammikki on kelluvavartinen ja kasvaa 80–150 senttimetriä pitkäksi. Sen lehdet ovat herttamaiset, pitkäruotiset, 3–10 cm leveät ja alta punapilkkuiset. Lammikin kukan teriö on 3–4 cm leveä ja väriltään keltainen. Teriön sisäpinta on karvainen ja reuna ripsinen. Hedelmänä on suippo, munamainen kahden senttimetrin mittainen kota. Ulkonäöltään lammikki muistuttaa vähän kilpukkaa.
Lammikki kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa ja Aasiassa. Se on Euroopassa levinnyt tulokaslajina pohjoisemmaksi, muun muassa Tanskaan ja Etelä-Ruotsiin, missä se kasvaa runsasravinteisissa järvissä ja lammissa.
Suomessa lammikki tavattiin ensimmäisen kerran luonnonvaraisena Littoistenjärvessä syksyllä 2012. Esiintymä pyrittiin poistamaan välittömästi, koska laji on muualla luontaisen esiintymisalueensa ulkopuolella osoittautunut haitalliseksi vieraslajiksi. Hyvin menestyessään se voi muodostaa veden pinnalle tiheää kasvustoa, mikä aiheuttaa happikatoa ja veden laadun huononemista. Se voi myös syrjäyttää luontaisia kasvilajeja. Myöhemmin syksyllä lammikkia löydettiin myös Aurajoesta Vanhalinnan yläpuolelta, Naantalin Luolalanjärvestä ja Maskusta. Vuonna 2013 lammikki levisi myös Haunisten altaan matalikoille Raisiossa.
Kiss of the Dragon
Kiss of the Dragon on vuonna 2001 kuvattu toimintaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Bridget Fonda, Tchéky Karyo, Max Ryan, Ric Young, Burt Kwouk, Kentaro, Laurence Ashley ja Cyril Raffaelli. Elokuvan on ohjannut Chris Nahon. Elokuva oli taloudellisesti menestynyt ja aikanaan kielletty Kiinassa.
Kiehkuravesirutto
Kiehkuravesirutto ("Elodea nuttallii") on alun perin pohjoisamerikkalainen vesikasvi, joka muistuttaa paljon kanadanvesiruttoa ("Elodea canadensis").
Suomenkielistä nimeä "kiehkuravesirutto" käytetään myös eräästä toisesta saman heimon lajista, "Hydrilla verticillata".
Kiehkuravesirutto on monivuotinen ja kasvaa 30–100 senttimetriä pitkäksi. Sen lehdet ovat 6–35 millimetriä pitkät ja 0,8–3,5 mm leveät. Lehdet ovat jäykkiä ja muodoltaan suippoja, kapean kolmiomaisesta tasasoukkaan. Lehden kärjen suippous on selvä eroavuus kanadanvesiruton pyöreäkärkiseen lehteen. Kukat ovat kuten kanadanvesirutolla, mutta verholehdet ovat hieman lyhyemmät.
Kiehkuravesirutto on alkuperäinen osissa Yhdysvaltoja ja Kanadaa. Kanadanvesiruton tavoin laji on levittäytynyt Eurooppaan. Suomesta kasvia ei ole löydetty. Sen lähimmät löytöpaikat ovat Ruotsissa Tukholman lähellä ja Perämeren rannalla, Ruotsissa kasvin ensimmäiset havainnot ovat vasta 1990-luvulta.
Andrew Meikle
Andrew Meikle (1719 East Linton, Itä-Lothian – 27. marraskuuta 1811) oli koneinsinööri, joka on saanut kunnian puimakoneen keksimisestä. Puimakonetta käytetään viljan jyvien irrottamiseen akanoista ja kasvin muista osista. Tätä keksintöä pidetään yhtenä avainkeksintönä Englannin maatalouden vallankumouksessa 1700-luvulla. Keksintö tehtiin vuonna 1786, vaikka joidenkin mukaan Meikle vain paransi aikaisempaa konetta.
Meikle oli mekaanisesti lahjakasta sukua: hänen isänsä tunnettiin seulomakoneen keksijänä. Aikaisemmin (noin 1772) Andrew Meikle oli keksinyt tuulimyllyn jousitetut lapapurjeet, jotka korvasivat aikaisemman yksinkertaisen lapapurjeen. Tässä jousitettujen lapapurjeiden ratkaisussa purjeita tuulivoimalla säätävä suljinmekanismi oli ohjaustangolla kytketty jousiin. Myrskyssä jousitetut lapapurjeet antavat periksi ja estävät tuulimyllyn vahingoittumisen.
Meikle oli töissä myllynhoitajana Houstonin myllyllä Itä-Lintonissa, Itä-Lothianin hallintoalueella. Tilan omisti Rennien perhe, ja perheen poika John Rennie vanhempi oli usein auttamassa Meiklen verstaalla. Sittemmin monien siltojen ja kanavien rakentajana tunnetun John Rennien mukaan Meikle oli merkittävä innostaja hänen omassa uranvalinnassaan.
Muistojen Bulevardi (kappale)
Muistojen Bulevardi on Börje Sundgrenin säveltämä sekä hänen ja Solja Tuulen (Sauvo Puhtila) sanoittama kappale. Sanoituksessa kertoja vaeltaa syysaikaan puistolehmusten reunustamalla Helsingin Bulevardilla ja muistelee onnellisempia aikoja läheisen ihmisen kanssa, kun kaupunki näyttäytyi rakkauden kehtona ja keväinen valo täytti sydämenkin.
Tämä ranskalaistyyppinen laulu oli ehdolla Suomen edustajaksi Eurovision laulukilpailuun vuonna 1966. Laulusolisti oli Laila Kinnunen. Kappale julkaistiin samana vuonna Lailan singlellä "Muistojen Bulevardi" / "Näitkö sen?" (Scandia KS 629), jolla nimikappaleen kesto on 2:30. Säestyksestä huolehti Esko Linnavallin yhtye ja Linnavalli oli myös kappaleen sovittaja. Kappale julkaistiin albumilla "Valoa ikkunassa" (Helmi HLP 834) vasta vuonna 1986.
Tätä ennen se oli ehtinyt ilmestyä vuonna 1983 Matti Salmisen albumilla "Rantakoivun alla" (Scandia SLP 695). Säestyksestä huolehti Jaakko Salon johtama studio-orkesteri ja sovituksen on tehnyt Raimo Henriksson.
Vuonna 1990 kappale on päätynyt suomalaisen rautalankayhtye The Quietsin singlen "Maroc 7" (Euros SIS 061) kääntöpuolelle. Kappaleen englanninkielinen nimi on "Boulevard of Memories". Tämän soitinesityksen sovituksesta vastaa esittävä yhtye.
Vuonna 1991 ilmestyneellä albumilla "Helsingin laulu" kappaleen esittää Vesa-Matti Loiri säestäjänään Markku Johanssonin johtama UMO. Sovituksen on tehnyt Petri Juutilainen.
Vuonna 2002 on ilmestynyt tribuuttialbumi "Muistojen Bulevardi / Laila Kinnusen unohtumattomat laulut" (AXR Edel), jolla kappaleen laulaa Marita Taavitsainen. Säestyksestä vastaa Vantaan viihdeorkesteri Markku Johanssonin johdolla.
Kappaleesta on saanut nimensä YLE Radio 1:ssä lähetettävä musiikkohjelma Muistojen bulevardi.
Hartaita lauluja
Hartaita lauluja on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1977.
Yerebatan Sarayı
Yerebatan Sarayı (”upotettu palatsi”) tai Yerebatan Sarnıcı (”upotettu vesisäiliö”) on maanalainen vesisäiliö Turkin Istanbulissa, Hagia Sofian vieressä. Vesisäiliön kattoa kannattelee 336 pylvästä ja sinne mahtuu 100 miljoonaa litraa vettä. Se rakennettiin Bysantin keisari Justinianus I:n valtakaudella 500-luvulla.
Muistojen bulevardi (radio-ohjelma)
Muistojen bulevardi on YLE Radio 1:ssä 9. tammikuuta 2012 alkanut äänilevykonserttien sarja. Se kuultiin alun perin maanantaista perjaintaihin kello 9.05–9.58. Kunkin päivän äänilevyvalinnoista vastasi tietty YLE:n musiikkitoimittaja: Pasi Hiihtola, Jake Nyman, Susanna Vainiola, Juha-Pekka Sillanpää tai Pekka Laine.
Ohjelmassa kuullaan viihdemusiikin klassikoiksi muodostuneita kappaleita. Ohjelman tuottaja on Elina Roms. Ohjelma on saanut nimensä Laila Kinnusen kappaleesta "Muistojen Bulevardi".
Vuonna 2013 ohjelmaa toimittavat Pasi Hiihtola (maanantaisin), Jake Nyman (alkuvuodesta tiistaisin), Pekka Laine (keskiviikkoisin ja perjantaisin) ja Kalevi Pollari (torstaisin ja loppuvuodesta tiistaisin).
Vuoden 2014 alusta lähtien ohjelmaa toimittivat Pasi Hiihtola (maanantaisin ja torstaisin), Tuuli Saksala (tiistaisin) ja osan vuotta Jake Nyman (keskiviikkoisin ja perjantaisin). Samalla ohjelma muuttui kuusipäiväiseksi siten, että lauantaisin kuultiin uusintoja vuodelta 2012.
Vuoden 2015 alussa ohjelma muuttui seitsenpäiväiseksi. Toimittajia ovat Pasi Hiihtola, Tuuli Saksala, Pekka Laine ja Kalevi Pollari. Yleisön toivomuksesta sunnuntainen lähetys kuitenkin korvattiin 12. huhtikuuta 2015 lähtien sen paikalla aikaisemmin olleella ohjelmalla "Musiikkia vanhasta Euroopasta".
Muistojen bulevardi
Muistojen bulevardi voi viitata seuraaviin asioihin:
Hetki muistoille
Hetki muistoille on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1974.
Lännenkuntio
Lännenkuntio eli kuntio ("Gratiola neglecta") on alun perin pohjoisamerikkalainen märkien paikkojen ruohokasvi. Se kuuluu ratamokasvien ("Plantaginaceae") heimoon, mutta aiemmin se on luokiteltu naamakukkaiskasveihin ("Scrophulariaceae").
Lännenkuntio on yksivuotinen ja kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat varressa vastakkain, muodoltaan suikeat ja hammaslaitaiset. Kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa. Kukkien teriö on noin yhden senttimetrin pituinen, väriltään valkoinen ja punertavatäpläinen. Teriön alahuulessa on kolme ja ylähuulessa kaksi liuskaa.
Lännenkuntio on Suomessa vakiintunut, hyvin harvinainen tulokas. Se kasvaa savisilla joenvarsilla ja savisissa ojissa veden rajassa. Sitä ei ole tavattu muissa Pohjoismaissa.
Kauneimmat valssit (Eino Grön)
Kauneimmat valssit on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1980.
Black Mountains (Pohjois-Carolina)
Black Mountains on Blue Ridge Mountainsiin kuuluva, noin 24 kilometriä pitkä ja hevosenkengän muotoinen vuorijono, joka sijaitsee Pohjois-Carolinan osavaltiossa Yhdysvaltojen itäosissa. Sen eteläisin huippu Mount Mitchell (2 037 m) on korkein kohta Mississippijoen itäpuolisessa osassa Yhdysvaltoja ja sen pohjoisin huippu sijaitsee lähellä Boonen kaupunkia. Idässä sitä reunustaa suuri jyrkänne () ja lännessä Unaka Mountainsin vuorijono. Nimensä Black Mountains on saanut huippujaan peittävistä tummista pihtametsistä. Alueella on muitakin samannimisiä vuoria, mikä aiheuttaa joskus sekaannusta.
Black Mountainsiin kuuluu useita yli 1 800 korkeuteen yltäviä huippuja, ja se onkin jylhin ja korkein vuoriryhmä Blue Ridge Mountainsin vuoristossa. Korkeimpia huippuja ovat:
Maaston suuret korkeuserot vaikuttavat monin tavoin Black Mountainsin luonnonoloihin. Ilman lämpötila laskee noin puoli astetta jokaista noustua 100 metriä kohden, minkä vuoksi Mount Mitchellin ja Grandfather Mountainin huipulla menestyy boreaalinen kasvillisuus ja ilmasto muistuttaa enemmän Uutta-Englantia tai Kanadaa kuin Pohjois-Carolinaa. Vuorten länsirinteet saavat huomattavasti enemmän sateita kuin kuivat itärinteet. Mount Mitchellin sademäärä on yli 2000 millimetriä vuodessa – kaksi kertaa enemmän kuin Ashevillen kaupungissa vain 40 kilometriä etelämpänä.
Yhdysvaltojen itäosia halkova vedenjakaja () jakaa Black Mountainsilta alkunsa saavat joet itäisiin ja läntisiin. Itäisiä, Atlantiin virtaavia jokia ovat esimerkiksi Linville, Yadkin, Johns ja Catawba ja länteen virtaavia jokia puolestaan New River, North Toe, South Toe, Cane ja Nolichucky. Jyrkempien vuorenrinteiden vuoksi joet ovat vuolaampia idässä kuin lännessä.
Black Mountainsissa sijaitsee Yhdysvaltojen itäosien korkeimman huipun lisäksi Unescon biosfäärialue, Yhdysvaltojen itäosien ensimmäinen kansallismetsä, Pohjois-Carolinan ensimmäinen osavaltiopuisto sekä erämaa-alue, joka on säilynyt koskemattona cherokeeintiaanien ajoista lähtien. Alueen kallioperässä on runsaasti mineraaleja ja jalokiviä, minkä vuoksi kaivostoiminnalla on ollut pitkään suuri merkitys sen taloudelle.
Eino Grön mestareiden seurassa
Eino Grön mestareiden seurassa on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1977.
Eino Grön laulaa suomalaisia tangoja
Eino Grön laulaa suomalaisia tangoja on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1973.
Vaskivita
Vaskivita ("Potamogeton" × "zizii") on vesikasvi vitojen suvussa. Se on heinävidan ("Potamogeton gramineus") ja välkevidan ("Potamogeton lucens") risteymä.
Vaskividan kelluslehdet ovat läpikuultavia, jos niitä on. Uposlehdet ovat pienempiä ja käyrempiä välkevidan lehtiin verrattuna. Uposlehdissä on tuskin lainkaan ruotia ja niiden otakärki on lyhyt. Vaskivita on usein hedelmällinen.
Suomessa vaskivita on harvinainen. Sitä on löydetty hajallaan olevista paikoista Ahvenanmaalta, Etelä-, Keski- ja Pohjois-Suomesta. Vaskivita kasvaa välkevidan levinneisyysalueella ja joskus myös sen ulkopuolella.
Arrival
The Arrival voi viitata:Musiikissa
Halbe Zijlstra
Halbe Zijlstra (s. 21. tammikuuta 1969 Oosterwolde, Friesland) on alankomaalainen Vapauden ja demokratian kansanpuolueen (VVD) poliitikko. Hän asuu Utrechtissa. Hän opiskeli markkinointia (valmistunut 1994) ja sosiologiaa (tohtorinarvo 1996). Zijlstra pääsi Alankomaiden edustajainhuoneeseen vuonna 2006, ja vuonna 2010 hänestä tuli Rutten hallituksen Alankomaiden opetus-, kulttuuri- ja tiedeministeriön valtiosihteeri.
Heksadekaani
Heksadekaani eli n-heksadekaani eli setaani (CH) on 16-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritön, veteen liukenematon neste. Yhdiste liukenee asetoniin ja etanoliin. Heksadekaanin rakennekaava on CH(CH)CH, moolimassa 226,44 g/mol, sulamispiste 18 °C, kiehumispiste 287 °C, tiheys 0,773 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 135 °C, itsesyttymislämpötila 205 °C, taitekerroin 1,434 ja CAS-numero 544-76-3.
Polttoaineen syttymisherkkyyttä ilmaisevana lukuna käytetään setaanilukua. Helposti syttyvän heksadekaanin setaaniluku on 100 ja vaikeasti syttyvän 1-metyylinaftaleenin setaaniluku on 0.
Heksadekaania esiintyy useissa kasveissa, niiden tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Wik Jongsma
Wik Jongsma (4. huhtikuuta 1943 Amsterdam – 7. marraskuuta 2008 Haag) oli alankomaalainen näyttelijä. Hän esiintyi televisiossa esimerkiksi saippuaoopperassa "Goede tijden, slechte tijden", jossa hänet nähtiin Govert Harmsenin roolissa 82:ssa jaksossa vuosina 1991–2005. Jongsmalla oli lisäksi roolit elokuvissa "The Little Ark" (1972) ja "An Bloem" (1983). Hän kuoli 65-vuotiaana pitkään eturauhassyöpää sairastettuaan.
Teräskukat
Teräskukat ("Steel Magnolias") on Herbert Rossin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1989. Elokuvan pääosia esittävät Sally Field, Shirley MacLaine, Olympia Dukakis, Dolly Parton, Daryl Hannah ja Julia Roberts.
Elokuva kertoo Natchitochesissa, Louisianan alueella asuvista naisista ja heidän välisistään suhteista. Se perustuu Robert Harlingin samannimiseen näytelmään vuodelta 1987, jossa hän käsittelee osaltaan sisarensa kuolemaa.
Elokuvan alkuperäisnimi kuvaa, että pääroolien naiset voivat olla herkkiä kuin magnolia, mutta samalla lujia kuin teräs. Magnolia viittaa erityisesti magnoliapuuhun, josta naiset keskustelevat elokuvan alussa.
Truvy Jones (Dolly Parton) palkkaa Annelle Dupuyn (Daryl Hannah), joka on hiljattain valmistunut kosmetologiksi, apulaiseksi omaan kauneussalonkiinsa. Truvyn hyvä ystävä M'Lynn Eatenton (Sally Field) ja hänen tyttärensä Shelby (Julia Roberts) saapuvat salonkiin valmistautumaan Shelbyn myöhemmin päivällä oleviin häihin. Salonkiin saapuvat myös ärtyisä, kaksi kertaa leskeytynyt Ouiser Boudreaux (Shirley MacLaine) ja leski Clairee Belcher (Olympia Dukakis), joka on kuitenkin elämäniloinen. Shelby on diabeetikko, ja hänen väitellessä äitinsä kanssa siitä, pitäisikö hänen hankkia lapsi vai ei, Sheblyn tila huononee, mutta toipuu nopeasti juotuaan appelsiinimehua.
Muutamien kuukausien päästä Shelby ilmoittaa perheelleen odottavansa miehensä Jacksonin (Dylan McDermott) kanssa lasta. Vaikka kaikki ovat onnellisia heidän puolestaan, M'Lynn on huolissaan siitä, kestääkö Shelbyn ruumis raskauden. Shelby synnyttää pojan, joka nimetään Jackson Junioriksi. Kuitenkin Jackson Jr.:in ensimmäisenä syntymäpäivänä Shelbyssä alkavat näkyä merkit siitä, että munuaiset pettäisivät. M'Lynn tarjoutuu luovuttamaan oman munuaisensa tyttärelleen.
Leikkauksia seuraavina kuukausina Shelbyn ruumis kuitenkin hylkii munuaista ja hän vajoaa lopulta koomaan. Lääkärit kertovat perheelle, että Shelby ei luultavasti tule heräämään koomasta. Shelbyn perhe ja aviomies päättävät yhdessä, että hänet irrotetaan elämää ylläpitävistä laitteista. Hautajaisissa, muiden surijoiden jo lähdettyä, M'Lynn murtuu Claireen, Truvyn, Annelleen ja Ouiserin edessä. Toiset antavat tukensa M'Lynnille huumorin ja rakkauden kautta.
Myöhemmin M'Lynn alkaa hyväksyä tyttärensä kuoleman ja keskittää energiansa auttaakseen Jacksonia kasvattamaan tyttärenpoikaansa. Nyt naimisissa ja raskaana oleva Annelle kysyy M'Lynnilta, jos hän voisi nimetä lapsensa Shelbyn mukaan. Kuukausia myöhemmin pääsiäisaamuna, Annellen synnytys alkaa pääsiäismunajahdin aikana ja hän kiiruhtaa sairaalaan ja uusi elämä alkaa.
Tri-Star Pictures julkaisi elokuvan Yhdysvalloissa 15. marraskuuta 1989 ja se tuotti yli 83,7 miljoona dollaria lipunmyynnissä Yhdysvalloissa.
Julia Roderts sai roolistaan Shelbynä ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa parhaasta naissivuosasta ja Golden Globe -palkinnon parhaasta naissivuosasta.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo kutsuu elokuvaa sentimentaaliseksi pikkukaupunkikomediaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Sormiheinä
Sormiheinä eli varvasheinä ("Cynodon dactylon") on alkuperältään eteläeurooppalainen monivuotinen heinälaji. Nurmikasvina siitä on käytetty myös nimeä "bermudaruoho".
Sormiheinä muodostaa rönsyileviä kasvustoja. Se kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi. Sormiheinän korsi on koheneva. Lehdet ovat 2–4 millimetriä leveät, litteät ja harmaanvihertävät. Kukinto on kerrannaistähkä, jossa on 3–6 sormimaista, 2–5 cm pitkää tähkää. Yksikukkaiset tähkylät ovat tähkässä kahdessa rivissä.
Romeo Crennel
Romeo Crennel (s. 18. kesäkuuta 1947) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Vuosien 2005-2008 välillä Crennel toimi Cleveland Brownsin ja vuosien 2011–2012 Kansas City Chiefsin päävalmentajana. Aiemmin hän on toiminut puolustuksen koordinaattorina ja apuvalmentajana useissa NFL-seuroissa.
Crennel on voittanut apuvalmentajana ja koordinaattorina viisi Super Bowlia, kaksi New York Giantsissa ja kolme New England Patriotsissa. Crennelin päävalmentajakausi Clevelandissa ei ollut menestyksekäs, sillä tuloksena oli 24 voittoa ja 40 tappiota ilman pääsyä playoffeihin. Kansas City nosti Crennelin puolustuksen koordinaattorin paikalta päävalmentajaksi kesken kauden 2011, kun Todd Haley sai potkut. Myöskään Chiefsin peräsimessä ei tullut menestystä, lopputuloksena 4 voittoa ja 15 tappiota.
Crennell joutui Kansas Cityssä traagisten tapahtumien keskelle, kun joukkueen tukimies Jovan Belcher ampui itsensä Crennelin ja toimitusjohtaja Scott Piolin silmien edessä. Crennell sai tapahtuman jälkeen paljon myötätuntoa ja hänen julkista esiintymistä tragedian jälkeen kiiteltiin.
Kansainvälisen jalkapalloliiton vuoden valmentaja
Kansainvälisen jalkapalloliiton vuoden valmentaja () on Fifan myöntämä palkinto vuoden parhaalle miesten ja naisten päävalmentajalle.
Palkinto perustettiin vuonna 2010, ja se jaetaan vuotuisessa Kansainvälisen jalkapalloliiton kultainen pallo -gaalassa. Ennen gaalaa Fifan ja "France Football" -lehden muodostama asiantuntijaryhmä kokoaa miesten ja naisten valmentajista kymmenen henkilön ehdokasluettelot, joilta maajoukkueiden valmentajat ja kapteenit sekä toimittajat ympäri maailmaa valitsevat voittajat.
Jorma Heinonen
Jorma Heinonen (18. heinäkuuta 1962 Turku – huhtikuussa 1996 Pori) oli suomalainen jalkapalloilija. Hänen seurojaan pääsarjatasolla olivat PPT, OTP, FC Jazz ja TPV.
Heinonen aloitti uransa Salon Vilppaassa, josta vaihtoi vuonna 1982 Salon Palloilijoihin. Kaudeksi 1984 Heinonen siirtyi SM-sarjassa pelanneeseen Porin Pallo-Tovereihin. Viiden PPT-vuoden jälkeen hän siirtyi Oulun Työväen Palloilijoihin porilaisseuran pudottua pääsarjasta. Oulussa Heinonen viihtyi kuitenkin vain yhden kesän ja palasi PPT:n riveihin I divisioonaan seuraavana vuonna.
Heinonen tunnettiin erittäin lahjakkaana ja taitavana pelaajana. Hänen asenteensa harjoittelua ja kurinalaista huippu-urheilua kohtaan ei kuitenkaan aina vastannut valmennusjohdon asettamia vaatimuksia. Tämä johti lopulta Heinosen erottamiseen FC Jazzin joukkueesta kesken kauden 1992. Hän pelasi sen jälkeen kaudella 1993 vielä kaksi ottelua Veikkausliigassa Tampereen Pallo-Veikoissa. Heinonen menehtyi huhtikuussa 1996 33-vuotiaana.
Dangerous Ways
Dangerous Ways: Selected Mysteries on vuonna 2011 ilmestynyt yhteislaitos Jack Vancen kolmesta rikos- ja jännitysromaanista: "The Man In the Cage" (1960, käsikirjoitusversio kirjoitettu 1958), "The Deadly Isles" (1969, kirjoitettu 1966) ja "Bad Ronald" (1973, kirjoitettu 1955). Kokoelman ovat toimittaneet Terry Dowling ja Jonathan Strahan.
Tyrnikiitäjä
Tyrnikiitäjä ("Hyles hippophaes") on Etelä- ja Keski-Euroopassa tavattava kiitäjäperhoslaji. Sitä ei ole koskaan tavattu Suomesta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) on luokitellut lajin uhanalaisuuden puutteellisesti tunnetuksi (DD)
Perhosen etusiivet ovat pohjaväriltään harmaanruskeat, tyvestä kolmiomaisesti hieman tummemmat. Siiven takareunasta kärkeen kulkee tummanruskea viiru, jonka etupuolella siipi vaalenee etureunasta viirua kohti ja jonka takapuolella siipi on tummanruskea mutta vaalenee taas ulkoreunan viiruun asti. Aivan siiven ulkoreuna on vaalean harmaanruskea. Etusiivessä on musta keskitäplä, johon liittyy siiven kärkipuolella laaja tummanruskea varjostuma. Takasiivet ovat laajalti ruusunpunaiset, ja niissä on leveä mustanruskea etureuna sekä reunajuova. Siiven takakulmassa on valkoinen laikku. Perhosen ruumis on harmaanruskea, mutta keskiruumiin sivuilla on valkoinen juova. Takaruumiin tyviosan sivuilla on mustavalkoinen raidoitus. Siipiväli on 60–80 mm.
Laji risteytyy Ranskan Alpeilla lepakkokiitäjän ("Hyles vespertilio") kanssa.
Täysikasvuinen toukka on 85 mm pitkä. Nuorena toukka on vihreä ja vaaleiden nystyjen vuoksi karkeapinteinen. Myöhemmin toukan väri muuttuu tumman vihreäksi, ja sen kyljissä on laajoja kermanvalkoisia laikkuja. Toukan peräpäässä on mustansävyinen kaareva sarvi, jonka sivuilla on pisaramainen vaalea laikku.
Tyrnikiitäjää tavataan kahtena erillisenä alueena Pohjois-Espanjasta Etelä-Alpeille ja Pohjois-Italiaan sekä uudelleen Romaniasta ja Kreikasta Turkkiin ja Ukrainaan. Perhoset lentävät pääasiassa huhtikuun lopulta heinäkuun alkuun. Pieni toinen sukupolvi on lennossa elokuussa.
Tyrnikiitäjää tavataan merenrannoilla, nummilla, jokilaaksoissa ja kallioisilla seuduilla, eli siellä missä toukan ravintokasvi tyrnikin viihtyy. Esiintymät ovat usein paikallisia, mutta lajilla on taipumusta lentää pitkiä matkoja vakituisten esiintymispaikkojen ulkopuolelle. Perhonen on aktiivisena lennossa vain lyhyen ajan iltayöstä ja käy silloin ahkerasti kukilla. Valo ei perhosia houkuttele kovinkaan paljon.
Parittelu tapahtuu yön aikana ja kestää korkeintaan kolmisen tuntia. Naaras munii munia yksitellen ravintokasvin lehdille, yleensä lähelle lehden reunaa. Toukat paistattelevat avoimesti lehdettömiksi syömillään oksilla ja kaivautuvat elo-syyskuussa maahan ravintokasvin juurakkoon tai kivien alle. Kotelo telvehtii.
Toukka on tyrnillä ("Hippophae rhamnoides") elävä monofagi.
Valkokurkkupöllönen
Valkokurkkupöllönen ("Megascops albogularis" eli "Otus albogularis") on pöllöihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Andeilla Boliviasta Perun, Ecuadorin ja Kolumbian kautta Venezuelaan ulottuvalla alueella. Se on pöllösten suvun suurin lintu: sen pituus on 26 cm ja paino 185 grammaa.
Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät ja kuivat pensaikot.
Valkokurkkupöllösellä on viisi alalajia:
Ferizaj
Ferizaj (serb. Урошевац, Uroševac) on kaupunki ja kunta eteläisessä Kosovossa. Kaupunki sijaitsee noin 40 kilometriä etelään pääkaupungista Pristinasta. Kunta koostuu kaupungin lisäksi 45 sitä ympäröivästä maalaiskylästä.
Asukkaista Ferizaj`ssa on noin 100 000. Se on Kosovon kolmanneksi suurin kunta Pristinan ja Prizrenin jälkeen.
Ferizaj oli pieni kylä aina vuoteen 1873 saakka, jolloin valmistui kaupungin läpi kulkeva Belgrad-Thessaloniki-rautatie. Kaupungin tunnetuimmat nähtävyydet ovat vierekkäin sijaitsevat Mulla Veselin moskeija ja Serbian kuninkaan Tapani V:n mukaan nimetty kirkko. Jalkapallojoukkue FK Ferizaj pelaa maan pääsarjassa Kosovon superliigassa.
Italialaisia rakkauslauluja
Italialaisia rakkauslauluja on suomalaisen Markus Allanin studioalbumi vuodelta 1977.
Markus Allanin parhaita
Markus Allanin parhaita on suomalaisen Markus Allanin studioalbumi vuodelta 1978.
Muistelen Olaa
Muistelen Olaa on suomalaisen Markus Allanin studioalbumi vuodelta 1975. Nimi Ola viittaa muutamia vuosia aiemmin kuolleeseen tangolaulaja Olavi Virtaan.
Muistot kauneimmat jää
Muistot kauneimmat jää on suomalaisen Markus Allanin studioalbumi vuodelta 1990.
Niin herkässä on kyyneleet
Niin herkässä on kyyneleet on suomalaisen Markus Allanin studioalbumi vuodelta 1975.
845 Naval Air Squadron
845 Naval Air Squadron (NAS) on Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien RNAS Yeoviltoniin Somersetiin sijoitettu lentolaivue, jonka kalustona ovat Westland Sea King HC.4 -helikopterit. Laivueen tehtävänä on tarjota joukkojen ja materiaalin kuljetuksia merijalkaväen 3. kommandoprikaatille.
Laivueen henkilöstö koottiin ensimmäisen kerran 1. tammikuuta 1943 Lee-on-the-Solentissa, josta se nousi 19. tammikuuta "HMT Queen Elizabetille" kuljetettavaksi Yhdysvaltoihin. Henkilöstö purettiin viikkoa myöhemmin New Yorkissa Astbury Parkin siirtoleirille. He saapuivat 29. tammikuuta Quonset Pointiin, jossa laivue virallisesti perustettiin 1. helmikuuta torpedopommitustiedustelulaivueena kahdellatoista Grumman Avenger I:llä varustettuna.
Koulutuksen jälkeen laivue siirtyi kesäkuussa "HMS Chaserille" siirrettäväksi Britteinsaarille. Matkan aikana laivue lensi sukellusveneentorjuntalentoja ja suojasi siten saattuetta. Laivue purettiin heinäkuussa Hatstonissa ja sen vahvuus pienennettiin yhdeksään koneeseen syyskuussa, mutta jo marraskuussa vahvuus palautettiin kahteentoista. Laivue siirrettiin tammikuussa 1944 Machrihanishiin, jossa se liitettiin "HMS Victoriousin" 31. laivaston torpedopommittajalennostoon. Siirto kuitenkin peruuntui, ja neljä 1832 laivueen Wildcattia liitettiin laivueeseen 18. helmikuuta Eglintonissa. Pian tämän jälkeen laivue siirrettiin "HMS Athelingille", "HMS Engadinelle" ja "SS Strathnaverille", joiden mukana laivue saapui huhtikuussa Ceylonille. Perille saavuttuaan hävittäjälentue lakkautettiin ja Wildcatit siirrettiin 890 laivueelle.
Toukokuussa 1944 laivue liitettiin "HMS Illustriousille", jonka kannelta se osallistui Jaavalla Surabayan öljynjalostamojen ja satamien syöksypommituksiin. Heinäkuussa laivue siirtyi kolmeksi kuukaudeksi "HMS Ameerille" Intian valtamerelle sukellusvenepartioon, joka päättyi tuloksettomana. Laivueeseen liitettiin neljän Wildcat V:n muodostama lentue uudelleen 16. elokuuta, mutta laivueen Avenger-vahvuus laskettiin lokakuussa kahdeksaan. Helmikuussa 1945 Wildcat-lentue lakkautettiin.
Laivue oli mukana Falklandin sotatoimissa osana 3. kommandoprikaatia.
Poika varjoisalta kujalta
Poika varjoisalta kujalta on suomalaisen Markus Allanin studioalbumi vuodelta 1974.
Philosophie Magazin
Philosophie Magazin on saksalainen aikakausjulkaisu, jonka aihepiiriä ovat filosofiset, yhteiskunnalliset, poliittiset ja elämismaailmaan liittyvät teemat. Lehden päätoimittaja on filosofi, toimittaja ja kirjailija Svenja Flaßpöhler. Lehden on perustanut Fabrice Gerschel, joka julkaisee ranskalaista kuukausijulkaisua "Philosophie Magazine". Saksalaisella sisarlehdellä on oma toimitus, joka sijaitsee Berliinissä ja jota julkaisee Philomagazin Verlag. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 16. marraskuuta 2011, ja sen painos oli 100 000 kappaletta.
Lehden tavoitteena on välittää filosofista ajattelua myös yliopistojen ammattipiirien ulkopuolelle, suurelle yleisölle, ja herättää keskustelua. Lehti julkaisee haastattelujen, henkilökuvien ja reportaasien ohella joka numerossa yhden keskeisen filosofisen ajattelijan esittelyn.
Ensimmäisessä numerossa Julian Assange ja Peter Singer keskustelevat siitä, miten maailman voitaisiin pelastaa. Muita aiheita ovat esimerkiksi Aristoteleen draamateorian ajankohtaisuus ja lasten saanti tai hankkiminen nykyaikana. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli filosofi Wolfram Eilenberger ja apulaispäätoimittaja Svenja Flaßpöhler.
Kun saksalaislehdet arvioivat uutta lehteä, kysyttiin mitä filosofiasta jää käteen, kun se näin liudennetaan. Arvioissa edellytettiin lehdeltä enemmän rohkeutta, jotta se poikkeaisi muiden lehtien kulttuurisivuista.
Jukka Keskitalo
Jukka Keskitalo (s. 10. tammikuuta 1962 Karunki) on suomalainen pappi ja Oulun hiippakunnan piispa.
Keskitalo on oppiarvoltaan teologian tohtori. Hän sai pappisvihkimyksen 1988. Hän oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkohallituksen kansliapäällikkö vuoteen 2018. Ennen kansliapäälliköksi nimitystään hän työskenteli Jyväskylässä eri seurakuntien kirkkoherrana 2000–2010. Keskitalon edeltäjä kirkkohallituksen kansliapäällikkönä oli Risto Junttila.
Keskitalo valittiin Oulun hiippakunnan piispaksi 1. marraskuuta 2018 alkaen. Hän sai 597 ääntä eli 59,4 prosenttia annetuista äänistä. Hänen vastaehdokkaitaan olivat kirkkoherra Niilo Pesonen ja Raudaskylän kristillisen opiston rehtori Jukka Hautala. Keskitalo vihittiin virkaansa sunnuntaina 11. marraskuuta 2018.
Keskitalo ei halua vihkiä samaa sukupuolta olevia pareja. Hän pitää avioliittoa vain miehen ja naisen välisenä liittona.
Silminnäkijä (vuoden 1981 elokuva)
Silminnäkijä ("Eyewitness") on Peter Yatesin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1981. Se kertoo uutisreportterista ja talonmiehestä, jotka tutkivat yhdessä murhaa. Elokuvan pääosia esittävät William Hurt, Sigourney Weaver ja Christopher Plummer.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo "Silminäkijän" olevan liian täynnä tapahtumia ja sivuhenkilöitä että jännitystä syntyisi. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Defender (elokuva)
Defender (tunnetaan myös nimellä The Bodyguard from Beijing, , "Zhong Nan Hai bao biao") on vuonna 1994 julkaistu hongkongilainen toimintaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Christy Chung, Collin Chou, Kent Cheng, Ng Wai Kwok, Leung Wing Chung, William Chu, Kam-Kong Wong ja Corey Yuen. Elokuvan on ohjannut Corey Yuen.
RFA Sir Tristram
RFA Sir Tristram (viirinumero L3505) oli Britannian kuninkaallisen tukilaivaston () Round Table -luokan maihinnousutukilaiva (). Luokkansa muiden alusten kanssa se siirrettiin 1970 osaksi Royal Fleet Auxiliaryä. Se osallistui uransa aikana 1982 Falklandin sotaan, jossa se 8. kesäkuuta ilmahyökkäyksessä Fitzroyssa vaurioitui pahoin.
Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1966 ja se otettiin maavoimien palvelukseen 1967.
Tammikuussa 1972 "RFA Sir Tristram" osallistui Hondurasin valtauksen estämiseen sisaralustensa "Sir Bediveren" ja "Sir Geraintin" kanssa. Alus oli kuningattaren hallinnan hopeavuosien juhlallisuuksiin liittyneen laivastokatlsemukseen saapuneiden vieraiden majoitusaluksena Spitheadissä 1977.
Falklandin sodan puhjettua "Sir Tristram" määrättiin Belizestä Falklandeille operaatio Corporateen. Alus kuljetti 8. kesäkuuta joukkoja ja kalustoa Fitzroy Coveen "Sir Galahadin" kanssa, kun ne joutuivat Argentiinan ilmavoimien V lentoprikaatin A-4 Skyhawkien maaliksi. Lentokoneiden tulittaessa alusta sen kannella sai kaksi miestä surmansa. Yksi 500 naulan pommi läpäisi kannen, mutta ei räjähtänyt heti. Tämä mahdollisti miehistön evakuoinnin. Pommin räjähdettyä alus hylättiin.
Sotatoimien päätyttyä hylky nostettiin ja se hinattiin Port Stanleyyn, missä sitä käytettiin majoitusaluksena vuoteen 1984. Sen jälkeen alus siirrettiin Britteinsaarille, jossa se kunnostettiin.
Palvelukseen palattuaan 1985 alus otti 1990-luvulla osaa Persianlahden sotaan sekä Balkanin tapahtumiin. Se myös osallistui avustustoimiin Väli-Amerikassa riehuneen hurrikaani Mitchin jälkeen. Alus oli 2000 Sierra Leonessa tukemassa brittijoukkoja, minkä jälkeen se oli miinanraivaajien emälaivana Itämerellä. Vuoden 2001 alussa "Sir Tristram" oli Sierra Leonessa korvaten brittijoukkoja tukeneen "Sir Percivalin". Vuonna 2003 alus oli laivaston mukana Irakin valtauksessa.
Alus poistettiin palveluksesta 17. joulukuuta 2005, mutta sen ura jatkuu Special Boat Servicen koulutusaluksena.
Kiikeli (Kemi)
Kiikeli on saari Kemin kaupungin pohjoispuolella. Se sijaitsee Kemissä Ruutin- ja Sotisaaren kaupunginosien välissä. Kiikeli on ainoastaan virkistyskäytössä ja siellä sijaitseekin runsas ulkoiluun tarkoitettu polkuverkosto sekä laavu.
RFA Sir Galahad (L3005, 1966)
RFA Sir Galahad (viirinumero L3005) oli Britannian kuninkaallisen tukilaivaston () Round Table -luokan maihinnousutukilaiva (). Se osallistui uransa aikana 1982 Falklandin sotaan, jossa se tuhoutui 8. kesäkuuta ilmahyökkäyksessä.
Alus tilattiin 1964 Alexander Stephen and Sonsilta. Sen köli laskettiin 22. helmikuuta 1965 ja alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1966. Alus valmistui vielä samana vuonna 17. joulukuuta.
Luokkansa alusten kanssa se siirrettiin 1970 osaksi Royal Fleet Auxiliaryä. Marras-joulukuussa 1970 "Sir Galahad" oli mukana operaatio Burlapissa avustamassa Itä-Pakistanin pyörremyrskyn tuhoalueella.
Alus lähti 6. toukokuuta 1982 Devonportista kohti Falklandeja matkassaan 350 merijalkaväen sotilasta varusteineen. Se saapui 21. toukokuuta San Carloksen alueelle, jossa alus joutui 24. toukokuuta Argentiinan ilmavoimien IV lentoprikaatin A-4 Skyhawk rynnäkkökoneiden maaliksi, jolloin "Sir Galahadiin" osui 1000 naulan pommi. Pommi ei kuitenkaan lauennut. Seuranneet Dagger-hävittäjäpommittajat ampuivat alusta tykein. Pommin purkamisen jälkeen alus teki huoltomatkoja Tealin salmeen "RFA Sir Percivalen" kanssa.
"Sir Galahadissa" olleiden Walesiläiskaartin sotilaiden valmistautuessa maihinnousuun 8. kesäkuuta Bluff Covessa alus joutui kolmen A-4 rynnäkkökoneen maaliksi. Alukseen osui kaksi tai kolme pommia, jotka surmasivat 48 sotilasta ja merimiestä. Aluksen hylky hinattiin merelle, jossa "HMS Onyx" upotti aluksen.
Aluksen hylky on luokiteltu viralliseksi hautamuistomerkiksi.
Marien taistelu
Marien taistelu (engl. "Marie: A True Story") on vuonna 1985 kuvattu tositapahtumiin perustuva rikosdraama, joka kertoo Marie Ragghiantin elämänvaiheesta ja vuonna 1977 tapahtuneesta tapauksesta. Elokuvan pääosia esittävät Sissy Spacek, Jeff Daniels, Keith Szarabajka, Morgan Freeman, Fred Thompson, Lisa Banes, John Cullum, Graham Beckel ja Macon McCalman. Elokuvan on ohjannut Roger Donaldson. Elokuva perustuu Peter Maasin samannimiseen kirjaan. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti.
Maikat
Maikat (engl. "Teachers") on vuonna 1984 kuvattu draamakomedia. Elokuvan pääosia esittävät Nick Nolte, JoBeth Williams, Ralph Macchio, Judd Hirsch, Richard Mulligan, Morgan Freeman, Laura Dern, Crispin Glover, William Schallert ja Madeleine Sherwood. Elokuvan on ohjannut Arthur Hiller. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 27,5 miljoonaa dollaria.