hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Itzhak Shum
Itzhak Shum (hepreaksi: יצחק שום, s. 1. syyskuuta 1948) on moldovalaissyntyinen israelilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Shum pelasi koko uransa ajan Hapoel Kfar Sabassa. Hänelle kertyi seuran paidassa vuosina 1966–1983 kaikkiaan 455 liigaottelua, joissa hän teki 71 maalia. Hän voitti seuran kanssa Israelin mestaruuden 1981–1982 ja State Cupin 1975 ja 1980. Israelin maajoukkueessa Shum esiintyi 78 maaottelussa ja oli mukana Emmanuel Schefferin luotsaamassa joukkueessa MM-kisoissa 1970. Hän edusti Israelia myös olympialaisissa 1968 ja 1976. Valmennusuransa Shum aloitti 1993 Shlomo Scharfin apulaisvalmentajana Israelin maajoukkueessa. Kaksikko luotsasi Israelia kaikkiaan kuusi vuotta yhdessä hyvin tuloksin, vaikkei arvokisapaikkaa irronnutkaan. Kaksikko jätti tehtävänsä 1999 ja Shum palasi valmennustehtäviin pari vuotta myöhemmin debytoiden Hapoel Kfar Saban päävalmentajana 2001. Hänen johdollaan seura voitti Israelin kakkosdivisioonan, Liga Leumitin, ja nousi pääsarjaan.
Menestyskauden jälkeen Shum siirtyi suurempiin saappaisiin Maccabi Haifan päävalmentajana. Shum teki itsensä lopullisesti tunnetuksi Israelissa luotsaamalla Maccabi Haifan ensimmäisenä israelilaisseurana Mestarien liigan lohkovaiheeseen, jossa seura taisteli itsensä lohkonsa kolmanneksi ja jatkoi eurotaivaltaan UEFA Cupissa. Kotimaassa Haifa taisteli mestaruudesta tiukasti häviten sen lopulta viimeisellä kierroksella.
Menestyksekkään vuoden jälkeen Shum jatkoi uraansa kreikkalaisen Panathinaikosin päävalmentajana. Hän johdatti seuran kaudella 2003–2004 Kreikan tuplamestariksi. Näin päättyi seuran seitsemänvuotinen kuiva kausi. Myös kausi 2004–2005 alkoi hyvin ja Panathinaikos voitti ensimmäiset ottelunsa liigassa. Shum sai kuitenkin yllättäen potkut lokakuussa 2004.
Marraskuussa 2004 Shum palasi valmennustehtäviin siirtyen bulgarialaisen PFK Litex Lovechin päävalmentajaksi. Odotukset olivat korkealla, mutta seura putosi keväällä 2005 mestaruustaistelusta ja Shum sai toukokuussa potkut tehtävistä. Litex-potkujensa jälkeen Shum siirtyi venäläisseura FK Alania Vladikavkazin valmentajaksi kesäkuussa 2005, muttei onnistunut katkaisemaan tappiokierrettä ja sai potkut jo syyskuussa.
Kaudeksi 2006–2007 Shum palasi kotimaahansa ja siirtyi Hapoel Tel Avivin päävalmentajaksi. Pesti päättyi kuitenkin ennen aikojaan Shumin saatua potkut helmikuussa 2007.
Kesällä 2007 Shum jatkoi valmennusuraansa Beitar Jerusalemin päävalmentajana. Menestystä tuli ja seura voitti Shumin johdolla seurahistoriansa ensimmäisen Israelin tuplamestaruuden kauden päätteeksi. Shum sai potkut kehnosti alkaneen kauden vuoksi syyskuussa 2008. Kesällä 2009 Shum palasi jälleen Beitarin päävalmentajaksi. Menestys kaudella 2009–2010 jäi kuitenkin odotuksia vaisummaksi ja Shum sai lopulta potkut helmikuussa 2010 Beitarin ollessa liigassa vasta seitsemäntenä.
Lokakuussa 2010 Shumista tuli kyproslaisseura Alki Larnakan päävalmentaja. Hän jätti seuran kauden jälkeen kesäkuussa 2011.
Kulin piiri
Kulin piiri (, lakiksi Ккуллал район, "Kkullal raion") on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 649 neliökilometriä. Asukkaita on 10 400 henkeä (vuonna 2009).
Kulin piiri sijaitsee Dagestanin eteläosan vuoristoseudulla. Pinta-alasta 90 % on 2000–2500 metriä merenpinnan yläpuolella. Kaukasukseen liittyvät vuoret muodostavat Dagestanin pohjois- ja eteläosan välisen vedenjakajan. Kulin piiri rajoittuu koillisessa Akušan, idässä Dahadajevin, lounaassa Agulin, lännessä Rutulin ja luoteessa Lakin piireihin.
Piiriin kuuluu 12 kuntaa ja 14 kylää: Haihi, Haimi, Hosreh, Kaja, Kani, Kuli, Sukijah, Sumbatl, Tsovkra-1, Tsovkra-2, Tsušar, Tsyiša, Vatši ja Vihli. Hallinnollinen keskus on Vatšin kylä. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 99,2 % piirin asukkaista on lakeja. Vuonna 1944 osa väestöstä siirrettiin nykyiseen Novolakin piiriin, josta tšetšeenit oli sitä ennen karkoitettu.
Vatšista on maantieyhteys Mahatškalaan, jonne on matkaa 190 kilometriä. Piirin kautta kulkee Dagestanin pohjois- ja eteläosien vuoristoseudut yhdistävä tie.
Seudun pääelinkeino on karjanhoitoon keskittynyt maatalous. Markkinatalouteen siirtymisen seurauksena karjatalous on suurissa vaikeuksissa, ja piirin väestö on vähentynyt voimakkaasti.
Paikallislehtenä ilmestyy lakinkielinen "Tšannatsuku" (”Tähti”).
Painonnosto kesäolympialaisissa 1948
Vuoden 1948 kesäolympialaisissa kilpailtiin painonnostossa kuudessa eri painoluokassa. Vain miehet kilpailivat. Nostomuotoina olivat punnerrus, tempaus ja työntö. Mitalit jaettiin kolmen nostomuodon yhteistuloksen perusteella. Yhteistuloksen maailmanennätystä parannettiin kahdessa painoluokassa.
Ivan Kolev (painija)
Ivan Kolev (, s. 17. huhtikuuta 1951 Tširpan) on bulgarialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja maailman- sekä Euroopan mestari.
Kolev saavutti painiurallaan yhden olympiamitalin, kun hänet palkittiin Montréalissa 1976 pronssimitalilla. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Kolev oli sarjan 74 kg neljäs.
MM-kilpailuissa Kolev voitti sarjan 74 kg mestaruuden vuonna 1973. Euroopan mestariksi hän paini Helsingissä 1973 ja Madridissa 1974. Lisäksi Kolev saavutti EM-pronssia vuonna 1976.
Kolev oli naimisissa yleisurheilija Svetla Zlatevan kanssa, mutta pari erosi.
Juhani Perttunen
Olli Heikki Juhani Perttunen (s. 6. syyskuuta 1938 Kajaani) on suomalainen lakimies, joka toimi tasavallan presidentin kanslian kansliapäällikkönä Urho Kekkosen ja Mauno Koiviston presidenttikausilla.
Juhani Perttunen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1957 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1964 sekä lisensiaatiksi vuonna 1968. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 2006. Perttunen toimi Helsingin yliopiston assistenttina vuosina 1965−1966, Keskustapuolueen lakimiehenä ja Keskustan eduskuntaryhmän lainopillisena sihteerinä vuosina 1967−1970, oikeusministeriön lainvalmistelukunnan sihteerinä vuosina 1973−1974 sekä eduskunnan ulkoasiain- ja perustuslakivaliokuntien sihteerinä vuosina 1974−1976. Loppuvuodesta 1976 presidentti Urho Kekkonen nimitti Perttusen tasavallan presidentin kanslian kansliapäälliköksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 1984 saakka. Vuosina 1984−2001 Perttunen työskenteli sisäasiainministeriön kansliapäällikkönä.
Pyöräily kesäolympialaisissa 1956
Pyöräily kesäolympialaisissa 1956 Melbournessa käsitti kuusi lajia. Kaikki lajit olivat vain miehille tarkoitettuja.
Rodney Wilkes
Rodney Adolphus Wilkes (11. maaliskuuta 1925 San Fernando, Trinidad ja Tobagon kruununsiirtomaa, Brittiläinen imperiumi – 24. maaliskuuta 2014 San Fernando) oli trinidadtobagolainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Wilkes osallistui urheilu-urallaan kolmiin olympiakisoihin varsin hyvällä menestyksellä. Lontoossa 1948 hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiamitalisti, kun 60 kilogramman sarjasta irtosi hopeinen mitali tuloksella 317,5 kg. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Wilkes saavutti pronssia tuloksella 322,5 kg. Melbournessa 1956 hän oli samassa painoluokassa neljäs tuloksella 330 kg häviten pronssimitalin viidellä kilogrammalla.
Kansainyhteisön kisoissa Wilkes voitti kultaa Vancouverissa 1954 sekä saavutti pronssia Cardiffissa 1958. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa Buenos Airesissa 1951.
Pyöräily kesäolympialaisissa 1960
Pyöräily kesäolympialaisissa 1960 Roomassa käsitti kuusi lajia. Neljä lajeista ajettiin radalla ja kaksi maantiellä, ja ne kaikki olivat vain miehille tarkoitettuja.
Hamartooma
Hamartooma on oikealla paikallaan epätavallisen runsaina esiintyvistä soluista koostuva kasvaimen kaltainen muodostuma, joka saattaa esiintyä esimerkiksi keuhkoissa. Keuhkohamartoomia on 75 % hyvänlaatuisista keuhkokasvaimista. Hypotalamuksen hamartooma on harvinainen hyvänlaatuinen mutta yleensä vaikeasti poistettava aivokasvain, joka mahdollisesti voi kehittyä raskauden kuudennella tai seitsemännellä viikolla. Hypotalamuksen hamartooma voi liittyä Pallister–Hallin oireyhtymään.
Pahanlaatuisen kasvaimen kehittyminen hamartoomasta on harvinaista. Perinnölliseen Cowdenin oireyhtymään liittyvät useat hamartoomat ja kohonnut syöpäriski. Hamartoomia liittyy myös tuberoosiskleroosiin.
Huuto yössä
Huuto yössä () on Gordon Hesslerin ohjaama brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1970.
"Huuto yössä" -elokuvan käsikirjoitti Christopher Wicking Peter Saxonin romaanin "Scream and Scream Again" (1969) pohjalta.
Pääosia esittävät Christopher Lee, Vincent Price ja Peter Cushing. Sivuosissa nähdään muun muassa Alfred Marks, Christopher Matthews ja Judy Huxtable.
"Huuto yössä" on värillinen (Eastmancolor) ja on 95 minuutin pituinen. "Huuto yössä" sai ensi-iltansa kotimaassaan tammikuussa vuonna 1970 ja Yhdysvaltoihin elokuva ilmestyi teattereihin 2. helmikuuta Hollywoodissa. American International Pictures tuotti elokuvan.
Lontoossa veret uhreistaan valuttavan sarjamurhaajan jäljille pääsee poliisi. Tämä seuraa häntä taloon, jonka omistaa eriskummallinen tiedemies...
Vincent Price kieltäytyi kohtauksesta, jossa hän upottautuu poreilevaan keltaiseen "liisteriin".
Vincent Price kertoi haastattelussa vuosia elokuvan tekemisen jälkeen, ettei hän koskaan ymmärtänyt käsikirjoitusta.
Vuonna 1971 American International Pictures teatterilevitti tämän elokuvan kaksoismainosjulisteessa "Uskomaton kudossiirto" -elokuvan (1971) kanssa.
"VideoHound’s Golden Movie Retriever" sanoo elokuvan sisältävän ”kolme kuulua kauhutähteä, psykedeelisen diskoteekin ja upeaa 1960-luvun muotia” ja antaa sille kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Doka
Doka GmbH (Doka Group) on rakentamiseen tarkoitettuja valumuotteja sekä niihin liittyviä oheistuotteita valmistava ja vuokraava yritys. Lisäksi palveluihin kuuluvat alan projektinhallinta. Dokalla on toimintaa yli 70 maassa.
Suomessa yritys toimii Vihdin Selkissä nimellä Doka Finland Oy, työllistäen noin 45 henkilöä. Suomen Dokan merkittävimpiä asiakkaita ova suuret rakennusalan toimijat, kuten YIT ja Skanska. Nykyisenä toimitusjohtana toimii Risto Lehikoinen. Yhtiön liikevaihto ja tuottavuus kärsi laman seurauksena vuosina 2009–2010, jolloin henkilökuntaa jouduttiin irtisanomaan.
Sokkotanssi
Sokkotanssi on Matti Ijäksen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen näytelmäelokuva vuodelta 1999. Ijäs sai elokuvasta käsikirjoitus-Jussin.
Eletään 60-luvun alkua pienessä merenrantakaupungissa. Elokuvan päähenkilön Jontin (Walter Gröhn) pää on täynnä kysymyksiä. Jontti elää uteliaana kysymysten virrassa. Kaikki muuttuu, kun Jontti saa selville, että hänen isällään (Martti Suosalo) on toinen nainen. Kaupunki on pieni, kaikki tuntevat toisensa ja isän uuden rakkauden. Se nöyryyttää Jonttia joka haluaisi isänsä uuden rakkauden kuolevan. Taistellessaan näkymättömiä voimia vastaan Jontti kohtaa itsekin ensimmäisen hennon rakkauden. Jontin paras ystävä Länki (Mikko Vanhala) yrittää myös toteuttaa omaa unelmaansa. Viattomat kepposet muuttuvat veriseksi todellisuudeksi, kun Länki menettää toisen jalkansa yrittäessään kostaa opettajalleen (Sulevi Peltola). Mutta sekään ei lannista Länkeä, joka haluaa merille, lähemmäksi kadotettua isäänsä. Elokuvassa esiintyvät myös muiden muassa Pirkka-Pekka Petelius parturina ja Vesa-Matti Loiri juoppona renttuna.
Joint Test Action Group
Joint Test Action Group (JTAG) on yleinen nimi standardille IEEE 1149.1, joka määrittelee ohjelmiston ja laitteiston testaukseen käytettävän JTAG-portin.
JTAG-porttia käytetään yleisesti mikropiirien testaus- ja kehitysapuvälineenä. Lähes kaikki modernit mikroprosessorit ja -kontrollerit tukevat JTAGia. Porttia voidaan käyttää esimerkiksi ohjelman ajoon askel kerrallaan tai pysäytyspisteiden asetukseen. Monet nykyaikaiset laitteet, kuten matkapuhelimet, eivät sisällä mitään muuta testaus- ja debuggausliittymää.
Annie-gaala 2010
Annie-gaala 2010 oli 37. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi vuotuisat Annie-palkinnot vuoden 2009 parhaille animaatioille. Gaala järjestettään 6. helmikuuta 2010 UCLA Royce Hallissa Los Angelesissa, Kaliforniassa. Tilaisuuden juonsi William Shatner.
Kansainvälinen animaatioelokuvayhdistys julkisti palkintogaalan ehdokkaat 2. joulukuuta 2009. Laika Studiosin ensimmäinen elokuva "Coraline ja toinen todellisuus" sai yhteensä kymmenen ehdokkuutta. Myös Disneyn tuottamat elokuvat olivat eniten ehdokkaina. Ne myös voittivat eniten palkintoja; toiseksi eniten palkintoja saivat DreamWorks Animationin tuottamat elokuvat.
Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):
Nykyaikojen kampanjat
Nykyaikojen kampanjat – Ars-näyttelyt ja niiden vastaanotto 1961–2006 on vuonna 2009 ilmestynyt teos, joka valottaa Ars-näyttelyiden historiaa taidekritiikin näkökulmasta. Teoksen on kirjoittanut taidekriitikko Heikki Kastemaa. Teos julkaistiin ennen vuotta 2011 avattavaa Ars-näyttelyä. Vuosien mittaan näyttelyiden tehtävä on muuttunut, mikä ilmenee Kastemaan tekstistä.
Suomessa Ars-näyttelyt ovat muuttaneet yleisön taidekäsityksiä ja suhdetta tiedotusvälineisiin on leimannut aina kohu. Kastemaan mukaan vuoden 1983 Ars oli merkittävä käännekohta, jolloin Suomeen vakiintuivat monet käsitteet, kuten videotaide, installaatio ja performanssi.
2000-luvun puolella lehtikirjoittelu nykytaiteesta on ollut hillitympää, sillä Kastemaan mukaan nykytaidetta on alettu sietää. Julkista hyväksyntää ilmentää näyttelyiden käyttäminen haastattelutilanteiden taustana. Rahan ja Arsin liitto on herättänyt arvostelua, sanoo Kastemaa.
Kun kriitikko kysyy, vieläkö Arsia tarvitaan, Kastemaa vastaa: "Kun kuulin Arsin [Ars 11] teemasta, melkein hyppäsin kattoon innostuksesta. – – On aika avata ikkunoita ulos."
Kyle Patterson
Kyle Patterson on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Los Angeles Galaxyssa, mutta on tällä hetkellä lainassa Hollywood United Hitmenissä. Pattersonin pelipaikka on keskikenttä ja pelinumero 30.
Pattersonilla ei ole maajoukkuekokemusta miltään ikäluokalta.
Pallister–Hallin oireyhtymä
Pallister–Hallin oireyhtymä on hyvin harvinainen synnynnäinen oireisto. Siihen liittyy lukuisia mahdollisia poikkeavuuksia eri puolilla kehoa. Esimerkiksi hypotalamuksen hamartooma, polydaktylia, munuaisvaurio ja kasvun hidastuminen ovat oireistolle tyypillisiä piirteitä. On mahdollista, että oireisto aiheuttaa sormien tai varpaiden kasvamista yhteen. Osa vammautuneista on kehitysvammaisia.
Oireisto johtuu GLI3-geenin mutaatiosta 7. kromosomin lyhyessä varressa. Se voi periytyä autosomissa dominantisti tai aiheutua satunnaisesta mutaatiosta. Oireiston periytyminen on kuitenkin harvinaista. Oireiden vaikeusasteessa on vaihtelua. Monet vammautuneet kuolevat jo varhaislapsuudessaan. Saman geenin virhe aiheuttaa Greigin kallo-liikayhdyssormisuusoireyhtymän.
Pallisterin ja Hallin vuonna 1980 kuvaamaa oireistoa oli vuoteen 2003 mennessä raportoitu noin sata tapausta.
Jominykoe
Jominykoe on koe, jolla mitataan teräksen karkenevuutta. Karkenevuus tarkoittaa teräksen taipumusta muuttua martensiitiksi sammutuksessa. Tutkittavasta aineesta valmistettu 10 cm pitkä koesauva kuumennetaan austeniittialueelle ja kiinnitetään toisesta päästään pitimeen. Sitten sen päätyyn suunnataan vesisuihku. Tällöin kyseinen pää jäähtyy nopeasti ja karkenee, kun taas toinen pää jäähtyy hitaasti. Välillä on aukoton sarja eri jäähtymisnopeuksia.
Koetta käytetään paljon, ja sen tuloksena saatava jominykäyrä eli jominypiirros liitetään usein esimerkiksi valmistajan tuotteesta tekemään esitteeseen.
Strike!
Strike! on saksalaisen The Baseballs -yhtyeen esikoisalbumi. Se julkaistiin toukokuussa 2009 Saksassa, Sveitsissä ja Itävallassa sekä lokakuussa 2009 Suomessa. Kaikki albumin kappaleet ovat coverversioita.
Suomessa "Strike!" oli 73 626 myydyllä albumilla vuoden 2009 myydyin ulkomainen levy ja samalla koko vuoden myydyin levy. 15. tammikuuta 2010 mennessä albumi oli ollut Suomen virallisen albumilistan kärjessä jo 11 perättäistä viikkoa Edellisen kerran samaan on yltänyt Ari Koivusen albumi "Fuel For The Fire", joka pysytteli listan ykkösenä 12 viikkoa putkeen kesällä 2007.
Suluissa alkuperäinen esittäjä.
Joaquim Dos Santos
Joaquim Dos Santos on yhdysvaltalainen Annie-palkittu animaatio-ohjaaja ja animaattori, joka tunnetaan ohjauksistaan Justice League Unlimitedin ja Avatarin parissa.
Dos Santos pääsi animaation pariin Michael Changin kautta ja myöhemmin nousi ohjaamisen pariin työskennellessään Justice Leaguen parissa storyboardien tekijänä. Hän ohjasi spin-offsarjan Justice League Unlimitedin puoliksi yhdessä Dan Riban kanssa, jonka aikana hän tuli tunnetuksi näyttävien toimintakohtien myötä. Sarjan päätyttyä Dos Santos pääsi työskentelemään Avatarin pariin toistamiseen Changin ja erään toisen henkilön kautta, joka työskenteli toisessa Nickelodeonin animaatiosarjassa Fairly Odd Parentsissa. Aluksi Dos Santosille tarjottiin erään kokeen myötä storyboardaajan roolia, jonka hän otti vastaan. Sittemmin hän nousi sarjan kolmannen totantokauden aikana sarjan ohjaajaksi. Siirron myötä Dos Santos palkittiin parhaasta ohjauksesta vuoden 2009 Annie-gaalassa Avatarin jaksosta "Sozin's Comet: Part 3 - Into the Inferno". Vuonna 2009 hän otti vastuun alun perin internetissä ja sittemmin Adult Swimilla esitetyn -lyhytsarjan ohjaamisesta.
Dos Santos on naimisissa ja harrastaa vapaa-ajallaan brasilialaista jujutsua.
Oliiviselkäkutoja
Oliiviselkäkutoja ("Ploceus olivaceiceps") on kutojalintu, jota tavataan pirstaloituneilla alueilla "Brachystegia"-pensaikon joukossa Malawissa, Tansaniassa, Mosambikissa ja Sambiassa. Se syö hyönteisiä. Oliiviselkäkutoja rakentaa pesänsä "Usnea"-suvun jäkälästä, jota kasvaa pensaiden oksilla.
Sammalkuhankeittäjä
Sammalkuhankeittäjä ("Oriolus chlorocephalus") on afrikkalainen lintu. Sitä tavataan Keniassa, Tansaniassa, Mosambikissa ja Malawissa. Se elää kosteissa trooppisissa ja subtrooppisissa metsissä.
Mauno Uusivirta
Mauno Antero Uusivirta (s. 27. syyskuuta 1948 Toholampi) on suomalainen kilpapyöräilijä.
Uusivirta edusti Suomea kolmissa olympialaisissa. Méxicossa 1968 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 19:nneksi yhdessä Raimo Honkasen, Raimo Suikkasen ja Ole Wackströmin kanssa sekä henkilökohtaisessa maantieajossa 46:nneksi. Münchenissä 1972 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 18:nneksi Kalevi Eskelisen, Harry Hannuksen ja Ole Wackströmin kanssa sekä keskeytti henkilökohtaisessa maantieajossa. Moskovassa 1980 hän oli henkilökohtaisessa maantieajossa 38:s.
Uusivirta edusti Suomea useissa MM-kilpailuissa mutta ei saavuttanut merkittävää menestystä. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden maantieajossa vuonna 1975. Lisäksi hän sijoittui PM-kilpailuissa yhdeksänneksi vuonna 1967, seitsemänneksi vuonna 1972, kahdeksanneksi vuonna 1973, kuudenneksi vuonna 1974 ja 15:nneksi vuonna 1980.
Seuratasolla "Manu" Uusivirta edusti Kälviän Tarmoa ja Turun Urheiluliittoa. Hän voitti Suomen mestaruuden maantieajossa vuonna 1970, 75 kilometrin joukkueajossa vuonna 1975 sekä radalla neljän kilometrin joukkuetakaa-ajossa vuosina 1971 ja 1975.
Kilpauransa jälkeen Uusivirta on toiminut Turun Pyöräilyliiton valmentajana. Hänen henkilökohtaisiin valmennettaviinsa on kuulunut muun muassa Jari Lähde.
Päivätyönään Uusivirta oli palomies, eläkkeelle jäätyään hän on toiminut aktiivisesti urheiluseuratoiminnassa.
Uusivirta antoi kesällä 1972 efedriiniä sisältäneen dopingnäytteen. Aine oli peräisin yskänlääkkeestä eikä häntä rangaistu.
Suomen maallikkotuomarit
Suomen maallikkotuomarit ry (, kevääseen 2013 saakka Suomen lautamiehet ry, "Finlands nämndemän rf.") on vuonna 1971 perustettu, Espoossa kotipaikkaansa pitävä lautamiesten valtakunnallinen edunvalvontajärjestö.
Yhdistys perustettiin 22.3.1971 Annankadun käräjätalossa Helsingissä. Perustamiskokouksessa paikalla oli 13 Espoon ja Helsingin maalaiskunnan eli nykyisen Vantaan kihlakunnan oikeuksien lautamiestä. Yhdistyksen ensimmäinen hallituksen puheenjohtaja oli herastuomari Ragnar Kanerva (Espoo). Yhdistykseen kuuluu kunniajäseniä, henkilöjäseniä, paikallisia lautamiesyhdistyksiä ja -toimikuntia kuten mm. Helsingin Lautamiesyhdistys ry.
Suomen lautamiehet järjesti Helsingissä 24.–25.10.2009 ensimmäisen Euroopan Yhteisön jäsenvaltioiden välisen maallikkotuomariforumin Lay Judge Forum 2009.
Yhdistys muutti nimeään vuosikokouksessaan 17.3.2013. Uusi nimi on Suomen maallikkotuomarit ry.
Yhdistys julkaisee "Maallikkotuomari"-lehteä, joka ilmestyy kaksi kertaa vuodessa.
Ahmed Best
Ahmed Best (s. 19. elokuuta 1973 New York, New York) on yhdysvaltalainen teatterinäyttelijä ja Annie-palkittu ääninäyttelijä, joka tunnetaan Jar Jar Binksin roolista Tähtien sota -aiheisissa elokuvissa ja videopeleissä.
Best päätyi Jar Jar Binksin rooliin esiintyessään STOMP-nimisessä jazzmusikaaliryhmässä, josta roolittaja Robin Gurland löysi hänet.
The Adicts
The Adicts on brittiläinen punk rock -yhtye, joka on toiminut jo vuodesta 1975. Heidät tunnetaan erityisesti Stanley Kubrickin Kellopeliappelsiini-elokuvan "droogeja" (elokuvan keskeisen kaveriporukan) tyyliä jälijttelevästä ulkonäöstä.
Raimo Suikkanen
Raimo Rainer Suikkanen (s. 20. elokuuta 1942 Iitti) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.
Suikkanen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Méxicossa 1968 hän sijoittui yhden kilometrin aika-ajossa 23:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 19:nneksi yhdessä Raimo Honkasen, Mauno Uusivirran ja Ole Wackströmin kanssa, joskaan itse hän ei ajanut maaliin saakka. Münchenissä 1972 hän sijoittui neljän kilometrin takaa-ajossa 21:nneksi.
Suikkanen edusti Suomea vuosien 1970 ja 1971 MM-kilpailuissa. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia joukkueajossa vuonna 1968 ja sijoittui seitsemänneksi henkilökohtaisessa maantieajossa vuonna 1967. Hän voitti Unkarin kahden päivän ajon vuonna 1968.
Seuratasolla "Rami" Suikkanen edusti Lahden Pyöräilijöitä. Hän voitti seitsemän Suomen-mestaruutta vuosina 1967–1972. Hän teki ratalajeissa useita Suomen ennätyksiä. Hänet valittiin vuoden suomalaispyöräilijäksi 1969 ja 1970.
Hiihtäjänä Suikkanen edusti Lahden Hiihtoseuraa. Hän sijoittui Ounasvaaran kisojen 15 kilometrillä yhdeksänneksi vuonna 1965 ja Salpausselän Kisojen 50 kilometrillä 15:nneksi vuonna 1966.
Utahin yliopisto
Utahin yliopisto (, myös ”the U of U”) on Yhdysvalloissa Utahin osavaltiossa Salt Lake Cityssä toimiva yliopisto. Se on perustettu vuonna 1850. Vuonna 2008 yliopistossa opiskeli perustutkintoa 22 149 ja jatko-opintoja 7 135 opiskelijaa, joista 85 % oli kotoisin samasta osavaltiosta, ja vain 6 % ulkomailta.
Utahin yliopistolla on pitkät perinteet tietojenkäsittelyssä, se oli 1960-luvun lopulla yksi neljästä ensimmäisestä solmusta internetin edeltäjässä ARPANETissä. Myös yliopiston tekemä lääketieteellinen tutkimus on arvostettua. Mormonikirkon arkistojen avulla yliopistossa on tehty merkittävää perinnöllisystutkimusta.
Yliopistolla on useita menestyviä urheilujoukkueita etenkin miesten koripallossa ja jalkapallossa ja naisten voimistelussa., jotka pelaavat NCAA:ssa Utah Utesin nimellä. Utahin yliopisto on myös kautta aikojen ainoa, jonka pelaaja on varattu ensimmäisenä sekä että NFL:ssä samana vuonna. Tämä tapahtui vuonna 2005, kun San Francisco 49ers varasi pelinrakentaja Alex Smithin, ja Milwaukee Bucks varasi sentteri Andrew Bogutin.
Raimo Honkanen
Raimo Ilmari Honkanen (s. 10. elokuuta 1938 Turku) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.
Honkanen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Roomassa 1960 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Paul Nymanin, Unto Hautalahden ja Matti Herrosen kanssa sekä henkilökohtaisessa 175,3 kilometrin maantieajossa 55:nneksi. Méxicossa 1968 hän sijoittui joukkueajossa 19:nneksi yhdessä Raimo Suikkasen, Mauno Uusivirran ja Ole Wackströmin kanssa sekä henkilökohtaisessa 196,2 kilometrin maantieajossa parhaana suomalaisena 37:nneksi.
Honkanen edusti Suomea vuosien 1956, 1959 ja 1961 MM-kilpailuissa. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti mitaleja ainoastaan nuorten sarjassa.
Seuratasolla "Rapa" Honkanen edusti Turun Pyöräilijöitä ja Turun Urheiluliittoa. Hän voitti vuosina 1961–1967 yhteensä 17 Suomen-mestaruutta, joista kuusi tuli henkilökohtaisista lajeista. Hän teki Suomen ennätyksiä yhden kilometrin aika-ajossa (1.12,5), neljällä kilometrillä (5.03,8) ja viidellä kilometrillä (6.43,8 ja 6.41,4). Hän voitti Porvoon ajon vuosina 1964 ja 1966 sekä Tunturi–Haka-ajon vuonna 1966.
Suomen LAU-alueet
LAU:FI on Euroopan tilastotoimiston Eurostatin Suomen alueesta käyttämä tilastollinen jako. Suomi jaetaan kolmeen NUTS-tasoon, jotka jaetaan edelleen kahteen LAU-tasoon. Ensimmäinen LAU-taso jakaa seutukuntiin ja toinen taso kuntiin.
Itä-Suomen suuralueella (NUTS 2) on 4 maakuntaa, joissa on 14 seutukuntaa.
Etelä-Suomen suuralueella (NUTS 2) on 6 maakuntaa, joissa on 20 seutukuntaa.
Länsi-Suomen suuralueella (NUTS 2) on 5 maakuntaa, joissa on 25 seutukuntaa.
Pohjois-Suomen suuralueella (NUTS 2) on 3 maakuntaa, joissa on 15 seutukuntaa.
Ahvenanmaan suuralueella (NUTS 2) on 1 maakunta, jossa on 3 seutukuntaa.
Kalifornian yliopisto (Irvine)
Kalifornian yliopisto, Irvine (, lyhennettynä "UCI" tai "UC Irvine") on vuonna 1965 perustettu yliopisto Irvinen kaupungissa Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Yliopisto kuuluu yhtenä kampuksena Kalifornian yliopistojärjestelmään. Irvinen kaupunki on saanut nimensä yliopistosta, joka puolestaan sai nimensä maata yliopiston rakennuksille lahjoittaneelta Irvine-yritykseltä.
Yliopistossa on yli 27 000 opiskelijaa. Kolme sen tutkijoista on voittanut Nobelin – kaksi kemiasta, yksi fysiikasta.
Ole Wackström
Ole Rafael Wackström (20. syyskuuta 1932 Porvoon maalaiskunta – 8. huhtikuuta 2015 Porvoo) oli suomalainen kilpapyöräilijä.
Wackström edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Méxicossa 1968 hän sijoittui neljän kilometrin takaa-ajossa 16:nneksi Suomen ennätyksellä 4.50,76, joukkueajossa 19:nneksi yhdessä Raimo Suikkasen, Raimo Honkasen ja Mauno Uusivirran kanssa sekä henkilökohtaisessa maantieajossa 57:nneksi. Münchenissä 1972 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 18:nneksi yhdessä Kalevi Eskelisen, Harry Hannuksen ja Mauno Uusivirran kanssa sekä keskeytti henkilökohtaisessa maantieajossa.
Ole Wackström edusti Suomea vuosien 1959, 1960, 1967 ja 1971 MM-kilpailuissa; vuonna 1971 hän sijoittui joukkueajossa kymmenenneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia joukkueajossa vuosina 1964, 1968 ja 1971. Hän voitti Porvoon ajon vuonna 1968 ja Turun Sanomien kortteliajot vuonna 1969. Vuonna 1955 hän sijoittui Berliinin neljän päivän ajossa neljänneksi.
Seuratasolla Ole Wackström edusti Porvoon Akillesta, jonka kunniajäsen hän on. Hän voitti maantie- ja ratalajeissa vuosina 1955–1974 yhteensä 29 Suomen-mestaruutta, joista kolmetoista tuli henkilökohtaisista lajeista. Hän teki Suomen ennätyksiä muun muassa 5 kilometrillä (6.32,5), 10 kilometrillä (13.20,8), 20 kilometrillä (27.11,6), 30 kilometrillä (41.12,0), 40 kilometrillä (55.13,0) sekä tunnin ajossa (43 415 m).
Ole Wackström toimi Suomen pyöräilyjoukkueen valmentajana muun muassa Moskovan olympialaisissa 1980 ja neljä vuotta myöhemmin Los Angelesin kisoissa. Hänen poikansa Patrick ja Sixten Wackström kuten myös veljensä Erik ja Bror Wackström ovat menestyneet pyöräilijöinä.
Alexander Kartveli
Alexander Kartveli (, 1896–1974) oli georgialaissyntyinen insinööri, joka oli eräs Yhdysvaltain ilmailun pioneeriaikojen insinööreistä.
Kartveli syntyi Tbilisissä, jossa hän päätti koulunsa vuonna 1914. Hän valmistui Pariisin ilmailukoulusta vuonna 1922. Hän työskenteli vuodet 1922–1927 Louis Bleriot'n lentokonetehtaalla. Tällöin hän suunnitteli "Bernard"- ja "Ferbois"-lentokoneet. Vuonna 1924 eräs hänen suunnittelemistaan koneista saavutti lentonopeuden maailmanennätyksen.
Vuonna 1927 yhdysvaltalainen liikemies Charles Levine palkkasi Kartvelin, joka muutti New Yorkiin. Vuonna 1928 hän meni töihin hollantilaisen Fokkerin tytäryritykseen, Fokker American Companyyn. Vuonna 1931 Kartveli tapasi venäläisen emigrantin, Alexander de Severskyn, joka oli myös kotoisin Georgiasta. Hänestä tuli Seversky Aircraft Corporation -tehtaan tekninen päällikkö. Vuonna 1939 yhtiö amerikkalaisti nimensä muotoon Republic Aviation Company.
Kartveli ja de Seversky suunnitelivat useita sotilaslentokoneita II maailmansodan aikana. Niistä kuuluisin oli Republic P-47. 1950- ja 1960-luvuilla Kartveli suunnitteli muun muassa Republic F-84 Thunderjet ja Republic F-105 Thunderchief -hävittäjälentokoneet.
Kartveli kuoli New Yorkissa vuonna 1974.
Kalevi Eskelinen
Kalevi Eskelinen (s. 9. lokakuuta 1945 Sonkajärvi) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.
Eskelinen oli Suomen pyöräilyjoukkueen kotimaahan jäänyt varamies Méxicon olympialaisissa 1968. Neljä vuotta myöhemmin Münchenin olympialaisissa hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 18:nneksi yhdessä Harry Hannuksen, Mauno Uusivirran ja Ole Wackströmin kanssa sekä keskeytti henkilökohtaisessa maantieajossa.
Eskelinen sijoittui MM-kilpailujen 100 kilometrin joukkueajossa 17:nneksi vuonna 1969 ja 13:nneksi vuonna 1970. Henkilökohtaisessa maantieajossa hän keskeytti vuonna 1969 ja sijoittui 76:nneksi vuonna 1970. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin hän osallistui vuosina 1968, 1969 ja 1972. Hän voitti Porvoon ajon ja Rovaniemen kortteliajot vuonna 1971.
Seuratasolla "Kale" Eskelinen edusti Sukevan Kisaa, Sonkajärven Pahkaa ja helsinkiläisseura Pyörä-Tovereita. Hän voitti Suomen-mestaruuden 200 kilometrin maantieajossa vuonna 1969, pariajossa 1970 sekä neljän kilometrin joukkueajossa vuosina 1970 ja 1972. Ammatiltaan Eskelinen on poliisi.
Paul Nyman
Paul Mauritz Nyman (s. 3. heinäkuuta 1929 Viipuri) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.
Nyman edusti Suomea kolmissa olympialaisissa. Helsingissä 1952 hän keskeytti 190 kilometrin maantieajossa sekä sijoittui neljän kilometrin joukkuetakaa-ajon karsinnassa 15:nneksi yhdessä Urho Sirénin, Aimo Jokisen ja Nils Henrikssonin kanssa. Melbournessa 1956 hän sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa 11:nneksi, mikä on edelleenkin paras suomalaissaavutus olympialaisten maantieajossa toisen maailmansodan jälkeen. Yhden kilometrin aika-ajossa hän sijoittui 16:nneksi ja eräajossa hän karsiutui. Roomassa 1960 hän sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa 17:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Unto Hautalahden, Raimo Honkasen ja Matti Herrosen kanssa. Yhden kilometrin aika-ajossa hän oli 21:s ja eräajossa hän karsiutui.
Nyman edusti Suomea kahdeksan kertaa MM-kilpailuissa vuosina 1950–1959. Hän sijoittui maastoajossa 20:nneksi ja maantieajossa 29:nneksi vuonna 1953. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän sijoittui maantieajossa neljänneksi vuonna 1957.
Seuratasolla "Poli" Nyman edusti tamperelaista Pyörä-Unionia ja helsinkiläisseura Pyörä-Poikia. Hän voitti vuosina 1950–1960 yhteensä 33 Suomen-mestaruutta, joista 23 tuli henkilökohtaisista lajeista. Vuonna 1950 hän voitti 1 kilometrin aikajon ja 4 kilometrin takaa-ajon Suomen-mestaruudet. Hän teki Suomen ennätyksiä 4 000 metrillä (5.14,2), 5 000 metrillä (6.45,8), 10 kilometrillä (13.52,2), 20 kilometrillä (28.22,4), 30 kilometrillä (43.01,8), 40 kilometrillä (57.42,4) ja tunninajossa (41 607 m).
Aktiiviuransa jälkeen Paul Nyman on toiminut Suomen Pyöräilyliiton johtokunnassa ja pyöräilymaajoukkueen johtajana.
Unto Hautalahti
Unto Hautalahti (s. 11. maaliskuuta 1936 Nivala) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.
Hautalahti sijoittui Rooman 1960 olympialaisissa henkilökohtaisessa maantieajossa 59:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Paul Nymanin, Raimo Honkasen ja Matti Herrosen kanssa. MM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa 53:nneksi vuonna 1961 ja 50:nneksi vuonna 1962. Hän oli mukana MM-kilpailuissa myös vuonna 1966. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti joukkuehopeaa vuonna 1959 sekä sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa neljänneksi vuonna 1961 ja viidenneksi vuonna 1962. Hautalahti voitti Porvoon ajon vuosina 1960 ja 1961.
Lempinimellä "Nivalan karhu" tunnettu Hautalahti edusti seuratasolla Nivalan Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden maantieajossa vuosina 1960, 1961 ja 1966 sekä neljän kilometrin joukkueajossa vuonna 1956.
Sito Pons
Alfonso "Sito" Pons (s. 9. marraskuuta 1959 Barcelona) on espanjalainen entinen ratamoottoripyöräilijä ja tallipäällikkö. Hän on kaksinkertainen 250cc-luokan maailmanmestari vuosilta 1988 ja 1989. Pons oli ensimmäinen espanjalainen 250-kuutioisten maailmanmestari.
Sito Pons aloitti kilpailemisen juniorisarjoissa vuonna 1977. Hän ei ollut alkuvuosina kovinkaan menestyksekäs, mutta vuonna 1980 tullut nuorille kuljettajille tarkoitetun "Streaker Cupin" voitto oli edistysaskel uralla. Seuraavana vuonna hän pääsi osallistumaan 250cc-luokan MM-sarjan Belgian osakilpailuun villillä kortilla. Tallipaikan 250-kuutioisiin Pons sai kaudeksi 1983, mutta ensimmäinen kausi jäi kesken loukkaantumisen vuoksi. Kaudella 1984 tuli uran ensimmäinen osakilpailuvoitto. Sito Ponsin uran parhaat kaudet olivat 1986-1989. Hän oli neljä kautta peräkkäin MM-sarjan kokonaispisteissä kolmen parhaan joukossa. 500-kuutioisissa Pons kilpaili kolmena kautena, mutta ei päässyt kertaakaan palkintopallille ja oli kokonaispisteissä parhaimmillaan kymmenes.
Sito Pons lopetti kilpauransa kauden 1991 jälkeen ja perusti kaudeksi 1992 "Team Honda Pons" -kilpatallin. Talli kilpaili 500-kuutioissa ja sen kuljettajina oli muun muassa Àlex Crivillé, Carlos Checa, John Kocinski ja Loris Capirossi. Capirossi oli kaudella 2001 MM-sarjan kolmas. Kaudella 2003 talli muutti nimensä "Camel Pramac Pons:ksi". Sen kuljettajista Max Biaggi oli MM-sarjan kolmas kahdesti. Kaudella 2010 Pons siirtyy tallipäällikköksi uuteen Moto2-sarjaan. "Pons Kalex Team" -tallin kuljettavat tulevat kilpailemaan saksalaisilla Kalexin pyörillä.
Pons on saanut Asturian ruhtinaan säätiön myöntämän Asturian ruhtinaan palkinnon urheilu-urastaan. Säätiön kunniapresidenttinä on Espanjan kruununprinssi Felipe.
Kilpauransa aikana Pons toimi espanjalaisten kuljettajien edustajana kansainvälisissä organisaatioissa.
Matti Herronen
Raimo Matti Uolevi Herronen (s. 19. tammikuuta 1933 Kälviä) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.
Herronen sijoittui Rooman 1960 olympialaisissa henkilökohtaisessa maantieajossa 60:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Paul Nymanin, Unto Hautalahden ja Raimo Honkasen kanssa. Hän edusti seuratasolla Kälviän Tarmoa ja voitti maantiejoukkueajon Suomen-mestaruuden vuosina 1958, 1959 ja 1960. Henkilökohtaisissa lajeissa hän saavutti SM-hopeaa maantieajossa vuosina 1958 ja 1959 ja yhden kilometrin aika-ajossa vuonna 1956 sekä SM-pronssia neljän kilometrin takaa-ajossa vuonna 1955. Hän voitti viisi Pyöräilyliiton mestaruutta vuosina 1952–1955.
Aktiiviuransa jälkeen Herronen on toiminut Suomen maajoukkueen mekaanikkona sekä piiritasolla valmentajana ja johtajana.
Bardi (sävellys)
Bardi, op. 64, on Jean Sibeliuksen vuonna 1913 säveltämä sinfoninen runo.
Sibelius alkoi keväällä 1913 suunnitella pienelle orkesterille karaktäärikappaletta, jonka nimi olisi ollut "Der Ritter und die Najade". Luonnoksista kehittyi lopulta sävelruno "Bardi", jonka ensiversion säveltäjä johti maaliskuun lopussa Filharmonisen orkesterin konsertissa. Vastaanotto oli orkesterin keskinkertaisuudenkin vuoksi pidättyvä, ja Sibelius muokkasi teosta edelleen. Siitä piti tulla kaksiosainen fantasia tai jopa triptyykki, mutta lopulta Sibelius päätyi tekemään alkuperäisversiosta vielä suljetumman kokonaisuuden.
Sibeliuksen mukaan teoksen otsikko viittaa runonlaulajaan yleensä muinaisskandinaavisessa hengessä, ei erityiseen Kalevalan hahmoon. Erik Tawaststjerna arvelee kuitenkin, että Runebergin samanniminen runo on innoittanut säveltäjää. Teoksessa on hyvin vähän teema-aineistoa, orkestraatio on kamarimusiikillista ja harmonia on täynnä jännitteitä. Harpulla on teoksessa solistinen osuus. Kappaleen yhtä aikaa juhlallisesta ja pelottavasta huipennuksesta Sibelius on kertonut, että häntä innoitti muinaisskandinavisen lurin sointi.
Hemangiooma
Hemangiooma eli verisuoniluomi on verisuonirakenteista muodostuva hyvänlaatuinen ja tavallisesti harmiton kasvain, joka voi kehittyä esimerkiksi iholle, suolistoon tai maksaan. Kyseessä on vauvaiän yleisin kasvain. Pian syntymän jälkeen kehittyvät suuriksikin kasvavat hemangioomat häviävät yleensä kouluikään tultaessa. Kavernoottisesta hemangioomasta käytetään myös nimitystä mansikkaluomi.
Suzanne Cloutier
Suzanne Cloutier (10. heinäkuuta 1927 – 2. joulukuuta 2003) oli kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi Desdemonan roolissa Orson Wellesin elokuvassa "Othello" (1952). Cloutier esiintyi myös teatterissa. Hän solmi vuonna 1954 Peter Ustinovin kanssa avioliiton, joka päättyi eroon vuonna 1971. Avioliitosta syntyi kolme lasta. Cloutier kuoli 76-vuotiaana maksasyöpään.
Liu Fang
Liu Fang (, s. 1974 Kunming, Yunnanin provinssi) on kiinalainen muusikko, joka soittaa pipaa (kiinalainen luuttu) ja guzhengia (kiinalainen kantele). Hän on asunut Montréalissa vuodesta 1996.
George Marshall (täsmennyssivu)
George Marshall voi tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:
Tontut toverukset
Tontut toverukset on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1949. Elokuvan pohjana oli radiokuunnelmasarja "My Friend Irma", ja sen päähenkilöinä olivat Irma Peterson ja Jane Stacy, joita esittivät Marie Wilson ja Diana Lynn, joka korvasi radiossa samaa roolia esittäneen Cathy Lewisin. Yleisön päähuomion saivat kuitenkin sivuosissa esiintyneet uudet näyttelijät Dean Martin ja Jerry Lewis, jotka esittivät laulaja Steve Lairdia ja yksinkertaista ravintolatarjoilija Seymouria. Elokuvan jatko-osassa "Tontut toverukset lännessä" elokuvan juoni keskittyikin enemmän heidän roolihahmojensa ympärille.
Elokuvassa Irma Petersonin poikaystävä Al, jota esittää John Lund, yrittää auttaa Steve Lairdia laulajanurallaan.
20/20 (uutisohjelma)
20/20 on yhdysvaltalaisen ABC:n uutismakasiiniohjelma, jota on esitetty vuodesta 1978 alkaen. Ohjelman nykyisenä juontajana on Elizabeth Vargas.
Satakielipeukaloinen
Satakielipeukaloinen ("Microcerculus marginatus") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava peukaloisiin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan satakielipeukaloinen on noin 11 cm. Laji on päälaeltaan ja selästään yksivärisen tummanruskea. Siivissä ja lyhyehkössä pyrstössä ei ole raidoitusta. Vatsa on väriltään valkoinen ja alavatsa ja kyljet ovat ruskehtavat. Andeilla elävillä alalajeilla vatsassa on selkeitä tuhkanharmaita suomukuvioita. Satakielipeukaloinen muistuttaa ulkonäöltään marmoripeukaloista ("Microcerculus bambla"), joka eroaa kuitenkin leveän valkoisen siipijuovansa perusteella.
Keski-Amerikassa satakielipeukaloista tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Etelä-Amerikassa laji elää Andeilla Venezuelan, Kolumbia, Ecuadorin, itäisen Perun ja Pohjois-Bolivian alueella. Lisäksi lintua tavataan Amazonasin alueella Brasiliassa Amazonjoen eteläpuolella. Satakielipeukaloisen elinympäristöä ovat kosteiden metsien pohjakerrokset. Usein laji elää purojen ja jokien läheisyydessä.
Satakielipeukaloiset elävät yleensä yksinään eivätkä koskaan parvissa. Laji viettää piileskelevää elämää lähellä maata ja se kuullaan useammin kuin nähdään. Eri alueilla elävät linnut laulavat hyvin eri tavoin. Tämä on johtanut arveluihin, että kyseessä ei olisi ainoastaan yksi laji.
Diddley bow
Diddley bow on afrikkalaista alkuperää oleva amerikkalainen kielisoitin. Soitin on tavallisesti kotitekoinen ja yksikielinen, ja sitä soitetaan pullonkaulalla tai muilla vastaavilla slide-soittoon soveltuvilla apuvälineillä kuten esimerkiksi voiveitsellä. Diddley bow tunnetaan lähinnä bluesmusiikista ja monet bluesartistit ovat aloittaneet lapsena juuri halvalla ja helposti rakennettavalla diddley bow'lla. Monien tunnettujen blueskappaleiden melodia soitetaan kitarallakin yhdellä kielellä, nimenomaan sen takia, että ne ovat saaneet alkunsa diddley bow'lla soitettuna.
Tunnettu diddley bow'ta pääinstumenttinaan käyttänyt muusikko on mississippiläinen bluesmuusikko Lonnie Pitchford.
Nykyajan muusikoista diddley bow'ta soittavat esimerkiksi Seasick Steve, One String Willie, One String Sam ja Velcro Lewis. Jack White rakentaa diddley bow'n elokuvan It Might Get Loud alussa. Seasick Steve äänitti tribuuttikappaleen nimeltä "Diddley Bow" omalla diddley bow'llaan vuoden 2009 albumille Man from Another Time.
Geoff Muldaur
Geoffrey Muldaur (s. 1945 Pelham, New York) on yhdysvaltalainen folk-, blues- ja folk rock -kitaristi sekä laulaja. Geoff Muldaur on yksi useista Cambridgen ja Woodstockin bluesmusiikkipiireistä nousseista artisteista.
Vuonna 1963 vanhan folkmusiikin esittäjä Jim Kweskin kutsui Muldaurin yhtyeeseensä Jim Kweskin Jug Band. Muldaur levytti yhteen kanssa neljässä vuodessa viisi albumia ja meni naimisiin yhtyeen viulistin Maria D'Amaton kanssa. Yhtyeen hajottua pari muutti Woodstockiin, jonne oli kerääntynyt joukko merkittäviä folkmuusikoita mukaan lukien Bob Dylan, The Band ja Paul Butterfield. Parin avioliitto päättyi vuonna 1972.
1970-luvulta alkaen Muldaur on tehnyt ja tuottanut lukuisia blueslevyjä ja säveltänyt musiikkia lukuisiin elokuviin ja televisio-ohjelmiin. Tunnetuin hänen elokuvatöistään on Terry Gilliamin "Brazil"-elokuvan (1985) soundtrack. Muldaur on myös voittanut elokuvamusiikistaan Emmy-palkinnon.
Muldaur on konsertoinut Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa ja Irlannissa ja esiintynyt muun muassa Carnegie Hallissa ja Kennedy Centerissä sekä useilla blues- ja folk-festivaaleilla.
Karin Hackl
Karin Hackl (s. 14. kesäkuuta 1989 Admont) on itävaltalainen alppihiihtäjä.
28. joulukuuta 2008 hän kisasi ensimmäistä kertaa Alppihiihdon maailmancupissa. Hackl on voittanut 3 Eurooppa-cupin suurpujottelukisaa. Nuorten MM-kisoissa Garmisch-Partenkirchenissä vuonna 2009 Hackl otti hopeaa superyhdistetyssä, pronssia suurpujottelussa, sekä oli 12. pujottelussa, 20. super-g:ssä ja 25. syöksylaskussa.
Mitja Mežnar
Mitja Mežnar (s. 30. kesäkuuta 1988 Kranj, Jugoslavia) on slovenialainen mäkihyppääjä.
Mežnar hyppäsi vuosina 2005 ja 2007 kultaa voittaneessa Slovenian joukkueessa nuorten MM-kisoissa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli neljäs 2007.
Mäkihypyn maailmancupissa Mežnar kilpaili ensimmäisen kerran Engelbergissä vuonna 2007. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on tammikuulta 2011, kun hän oli Sapporon kisassa 16:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurmäen kilpailussa 29:nneksi ja oli mukana joukkuekilpailussa kahdeksanneksi sijoittuneessa Slovenian joukkueessa. MM-kilpailuihin hän on osallistunut Liberecissä 2009 ja Oslossa 2011. Joukkuekilpailussa hän on sijoittunut Liberecissä seitsemänneksi ja Oslossa kuudenneksi. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hänen paras MM-sijoituksena on Liberecistä normaalimäen 31. sija.
Lukáš Hlava
Lukáš Hlava (s. 10. syyskuuta 1984 Turnov) on tšekkiläinen mäkihyppääjä, joka edustaa Dukla Libereciä.
Mäkihypyn maailmancupissa Hlava kilpaili ensimmäisen kerran 11. tammikuuta 2003 Liberecissä sijoittuen 47:nneksi. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Vikersundin lentomäessä tammikuussa 2007 oltuaan 27:s. Hlavan paras sijoitus maailmancupissa on kolmas sija Lahdesta 4. maaliskuuta 2012.
Hlava sijoittui Liberecin MM-kilpailuissa 2009 normaalimäessä 20:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli normaalimäessä 38:s ja joukkuekilpailussa seitsemäs. Lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa 2012 hän sijoittui 16:nneksi.
Andreas Wank
Andreas Wank (s. 18. helmikuuta 1988 Halle) on saksalainen mäkihyppääjä.
Wank kilpaili Continental Cupissa ensimmäisen kerran elokuussa 2002. Hän on saavuttanut kaksi voittoa Continental Cupissa, molemmat Courchevelissä heinäkuussa 2011. Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2008 Wank voitti kultaa normaalimäessä ja joukkuekilpailussa.
Mäkihypyn maailmancupissa Wank kilpaili ensimmäisen kerran Oberstdorfissa joulukuussa 2004. Hänellä on maailmancupissa kaksi palkintosijaa: hän oli Sapporon suurmäessä toinen 16. tammikuuta 2010 ja kolmas 2013.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Wank oli mukana Saksan hopealle sijoittuneessa joukkueessa. Suurmäen kilpailussa hän oli 28:s. Wank oli mukana Saksan hopeajoukkueessa myös Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2012. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän kuului Saksan hopeajoukkueeseen joukkuemäessä sekä sijoittui normaalimäessä yhdeksänneksi ja suurmäessä 11:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa ja sijoittui normaalimäessä kymmenenneksi.
Elävä kirjasto
Elävä kirjasto on tanskalaisen nuorisojärjestö Stop the Violencen vuonna 2000 Roskilde-festivaaleille luoma toiminnallinen menetelmä erilaisten ihmisten väliseen kohtaamiseen ja vuoropuheluun.
Elävä kirjasto pyrkii edistämään erilaisten ihmisten välisen kohtaamisen ja vuoropuhelun kautta moninaisuutta, ihmisoikeuksia ja ihmisarvon kunnioittamista. Elävä kirjasto toimii kuten tavallinenkin kirjasto, paitsi että paperisten kirjojen sijaan elävästä kirjastosta lainataan oikeita ihmisiä keskustelua varten. Elävän kirjaston kirjat edustavat erilaisia vähemmistöjä ja muita ryhmiä, jotka kohtaavat syrjintää, ennakkoluuloja, stereotypioita ja rasismia.
Menetelmää on käytetty yhdenvertaisuus- ja monikulttuurisuustyössä esimerkiksi nuorisotyössä, järjestöissä, seurakunnissa, kirjastoissa ja kouluilla.
Suomessa elävän kirjaston järjestämiseen liittyviä tarpeita, kuten koulutuksia koordinoi Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssin Elävä kirjasto -erillishanke.
Ylityökielto
Ylityökielto on ammatillisesti järjestäytyneiden työntekijöiden käyttämä työtaistelumuoto, jossa noudatetaan pelkästään säännöllistä työaikaa eikä yli- ja/tai lisätyötä tehdä. Ylityökiellolla pyritään vauhdittamaan neuvotteluja. Kielto annetaan usein keskitetysti koko toimialalle. Se on voimassa toistaiseksi ja koskee kiellon asettaneen liiton jäseniä.
Ylityö on aina vapaaehtoista, joten työnantajalla on velvollisuus pyytää työntekijöiltä suostumus ylityön tekemiseen. Jokaisella työntekijällä on lain mukaan oikeus kieltäytyä ylityön tekemisestä. Tässä suhteessa työsuhteen ehtoja ei rikota ja näin ollen myös muut kuin liiton jäsenet voivat halutessaan kieltäytyä ylitöistä ja tukea sopimuksen syntymistä.
Yleensä työtekijöiden ammattiliitto suosittaa ylityökiellollaan, että sen jäsenet eivät matkustaisi työasioissa säännöllisen työajan ulkopuolella. Tällä tavoitellaan painostustoimien tehokkuutta.
Ylityökiellon antamista eivät sido aika- tai ilmoittamismääräykset, joten se voidaan toimeenpanna nopealla aikataululla. On tavallista, että ammattiliitot ohjeistavat osastojaan, yhdistyksiään ja jäseniään, että työpaikoilla ei tule tehdä erillisiä paikallisia sopimuksia ylityökiellosta ilman liittojen suostumusta.
Ylityökiellon aikana työskennellään normaalin työajan puitteissa - ainoastaan ylityöstä kieltäydytään. Henkilöstön edustajien rooli ylityökiellon aikana on esim.:Toisinaan erityisesti toimihenkilöitä tai heidän luottamusmiehiään yritetään painostaa ylityökiellon rikkomiseen työtaistelutilanteessa tai eroamaan ammattiliitosta. Menettely on kuitenkin tuomittavaa rikoslain 47 luvun 3 §:n mukaan, sillä työntekijää ei saa asettaa epäedulliseen asemaan ammatillisen toiminnan takia. Työsuhteen aikana epäedulliseen asemaan asettaminen voi ilmetä esimerkiksi töiden tai työmenetelmien järjestelyissä, loma-ajankohtien määräämisessä tai uralla etenemiskehityksessä. Siten työntekijöitä ei ole esimerkiksi sallittua siirtää työtaistelutoimenpiteeseen osallistumisen perusteella huonompiin tehtäviin. Rangaistukseksi em. lain rikkomisesta on määrätty sakkoa tai vankeutta enintään kuusi kuukautta.
On mahdollista, että työtaistelutilanteessa työnantaja tai tämän edustaja estää toimillaan, esimerkiksi uhkaamalla irtisanomisella, toimihenkilöiden osallistumisen ja toiminnan paikallisyhdistyksessä. Tällainen tilanne voi tulla rangaistavaksi rikoslain 47 luvun 4 §:n työntekijöiden järjestäytymisvapauden loukkaamisena. Myös tällaisen teon yritys on rangaistava. Rangaistukseksi on säädetty sakkoa.
Lugoj
Lugoj on Länsi-Romaniassa Timișjoen rannalla, Timișin piirikunnassa Baanaatin alueella sijaitseva kaupunki.
Lugoj oli aikoinaan vahvasti linnoitettu ja nykyistä vaikutusvaltaisempi kaupunki. Elokuussa 1849 kaupungissa oli Unkarin vallankumoushallituksen viimeinen istuin, ja se toimi viimeisenä turvapaikkana Lajos Kossuthille ja useille muille vallankumousjohtajille ennen heidän pakoaan Ottomaanien valtakuntaan.
Nykyisin Lugoj on kuuluisa Dracula-näyttelijä Bela Lugosin kotikaupunkina. Lugosin oikea sukunimi oli Blasko, taiteilijanimi "Lugosi" on adjektiivi sanasta Lugos, joka on kaupungin unkarilainen nimi.