hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Antíparos
Antíparos () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 35,09 neliökilometriä ja asukasluku 1 211 (vuonna 2001). Hallinnollisesti Antíparos kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Antíparoksen kylä.
Antíparos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Páros itäpuolella ja Despotikó lounaispuolella. Antíparoksen ja Pároksen erottaa toisistaan noin 1,1 kilometriä leveä salmi.
Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (301 metriä).
Antíparos kuuluu hallinnollisesti Antíparoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Kunta kuuluu Pároksen alueyksikköön yhdessä Pároksen kunnan kanssa.
Saaren suurimmat asutukset ovat Antíparoksen kylä (1 102 asukasta), joka sijaitsee saaren koillisrannikolla; sekä Kámpos (49 asukasta) ja Sorós (35). (Katso myös: Luettelo Antíparoksen kunnan kylistä ja saarista.)
Antiikin aikana Antíparos tunnettiin nimellä "Oliaros" (, ). Sen vaiheet ovat historiassa pääosin seuranneet suuremman Pároksen vaiheita. Saari oli välillä asumaton. Se sai nykyisen nimensä 1200-luvulla, jollon se asutettiin uudelleen. Saari kukoisti Náxoksen herttuakunnan aikana 1400-luvulla, mutta jäi pian jälleen asumattomaksi. Vuonna 1440 saari siirtyi venetsialaisille. Pian tämän jälkeen rakennettiin Antíparoksen kylän linna. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1537. Tämän jälkeen saarelle hyökkäsi lännestä tulleita merirosvoja. Eräs ranskalaisten tekemä hyökkäys vuonna 1675 johti koko saaren väestön kuolemaan. Vuonna 1794 saaren tuhosivat kefaloniálaiset merirosvot. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1830.
Antíparoksen tunnetuin nähtävyys on laaja Antíparoksen luola, joka sijaitsee saaren eteläosassa. Se oli erityisesti 1600–1800-luvuilla maailman tunnetuimpia luolia ja siellä on suuri määrä vanhoja graffiteja, joita ovat kirjoitelleet muun muassa lordi Byron ja Kreikan kuningas Otto. Saaren muihin nähtävyyksiin kuuluvat Antíparoksen kylän venetsialaisaikainen linna ("Kástro") noin vuodelta 1440 sekä kansankulttuurin museo.
Folégandros
Folégandros () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 32,384 neliökilometriä ja asukasluku 765 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Folégandros kuuluu Folégandroksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Folégandroksen kylä.
Folégandros sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren eteläosissa. Se on Kykladien saariryhmän saarista eteläisimpiä. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Síkinos itäpuolella ja Mílos länsipuolella.
Saaren korkein kohta on Ágios Elefthérios (415 metriä).
Folégandros kuuluu hallinnollisesti Folégandroksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat Folégandroksen kylä eli Chóra (425 asukasta), Áno Meriá (Páno Meriá, 243) sekä saaren pääsatama ja turismin keskus Karavostásis (87). (Katso myös: Luettelo Folégandroksen kunnan kylistä.)
Varhaisin historiallinen tieto Folégandroksesta on vuodelta 425 eaa., jolloin se kuului Deloksen meriliittoon ja maksoi siitä Ateenalle. Myöhemmin saaresta tuli asumaton. Se asutettiin uudelleen jossain vaiheessa. 1200-luvulla saari tuli venetsialaisten vallan alle ja sinne rakennettiin linna. Saari kuitenkin autioitui uudelleen osmanien ja merirosvojen hyökkäysten vuoksi.
Vuonna 1577 Sífnoksesta ja Kreetalta tulleet asuttivat saaren uudelleen. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1617. 1700-luvulla koko väestö orjuutettiin ja laivattiin Konstantinopoliin. Tämän jälkeen saarelle tuli uusia asukkaita, mutta se kärsi edelleen merirosvouksesta koko 1700-luvun. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1828.
Saaren nähtävyyksiin kuuluvat Chóran kylä sekä sen venetsialaisaikainen linna ("Kástro") ja Panagía-kirkko, Áno Merián tuulimyllyt ja kansankulttuurin museo, sekä Chrysospilián luola (”Kultaluola”). Luolasta on tehty 300-luvulle eaa. ajoitettuja arkeologisia löydöksiä, jotka viittaavat jonkinlaisiin täysi-ikäistymisrituaaleihin: niihin kuuluu muun muassa yli 400 miespuolisen henkilön kirjoitetut nimet sekä kivisiä falloksia.
The Ooze
The Ooze on Segan kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna Sega Mega Drivelle.
Tohtori Daniel Caine on tekemässä töitä, kunnes roistot saapuvat ja myrkyttävät hänet vihreäksi mutantiksi.
Foúrnoi (saari)
Foúrnoi (; myös "Foúrni") on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään ja tarkemmin Foúrnoin saariin. Saaren pinta-ala on 30,5 neliökilometriä ja asukasluku 1 320 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Foúrnoi kuuluu Foúrnoi Korséonin kuntaan, Ikarían alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Foúrnoi on siitä nimensä saaneiden Foúrnoin saarten pääsaari. Sen pääkylä Foúrnoin kylä (1 120 asukasta) on koko saarten keskus sekä Foúrnoi Korséonin kunnan kuntakeskus. Saaren muita asutuksia ovat Chrysomiléa (104 asukasta) ja Plagiá (1). (Katso myös: Luettelo Foúrnoi Korséonin kunnan kylistä ja saarista.)
Saari sijaitsee keskimmäisenä Foúrnoin saarista. Sen itäpuolella on Ágios Mináksen saari, länsipuolella Thýmaina ja eteläpuolella Plakáki ja Strongyló. Saari on vuoristoinen ja sen korkein kohta on Kórakas (514 metriä). Saaren rantoja ovat muun muassa Vlycháda, Vitsiliá, Petrokopió, Elidáki ja Balí.
Íos
Íos () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 108,713 neliökilometriä ja asukasluku 2 024 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Íos kuuluu Íoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Íoksen kylä.
Íos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren keskiosissa. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Irakleiá koillispuolella, Náxos ja Páros pohjoispuolella, Santorínin saaret eteläpuolella sekä Síkinos länsipuolella.
Saaren korkein kohta on Pýrgos (713 metriä).
Íos kuuluu hallinnollisesti Íoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat Íoksen kylä eli Chóra (1 754 asukasta), Mylopótas (120) ja Epáno Kámpos (57). (Katso myös: Luettelo Íoksen kunnan kylistä ja saarista.)
Antiikin aikana Ios tunnettiin myös nimellä "Foinike". Myöhemmin saari on tunnettu myös nimimuodossa "Nio" (muodosta , "en Iō", ”Ioksessa”). Antiikin aikana saarta pidettiin Homeroksen hautapaikkana. Saaren antiikin aikainen pääkaupunki sijaitsi nykyisen Íoksen kylän paikalla. Siitä on säilynyt joitakin raunioita. Roomalaisaikana saarta käytettiin monien muiden Kykladien saarten tavoin karkotuspaikkana.
Vuosina 1207–1296 Íos kuului Náxoksen herttuakuntaan. Vuodesta 1296 sitä hallitsivat venetsialaiset ja vuodesta 1558 se oli osmanivallan alla. Saari oli venäläisten hallussa lyhyesti vuosina 1770–1774. Se vapautui turkkilaisvallasta vuonna 1821 ja tämän jälkeen siitä tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa.
Íoksen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Homeroksen haudaksi usein väitetty kivirykelmä, Skárkoksen kukkulan varhaiskykladinen asutuspaikka, arkeologinen museo, sekä näkymä Chóran kylän huipulta, jossa on myös venetsialaisaikaisen linnan rauniot.
Hilma Kilkkinen
Hilma Pilvikki Kilkkinen (23. joulukuuta 1897 Taipalsaari – 31. heinäkuuta 1975 Jyväskylä) oli suomalainen kansakoulunopettaja, joka vietti 15 vuotta Neuvostoliiton vankileireillä vakoilusta tuomittuna jouduttuaan talvisodan alkaessa vangiksi.
Kilkkinen muutti perheensä mukana Lappeenrantaan vuonna 1911 ja hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1922. Hän toimi opettajana eri puolilla Suomea 1920- ja 1930-luvuilla. Syksyllä 1939 hän tuli viransijaiseksi Petsamon Kalastajasaarennossa sijainneeseen Pummangin kylän kouluun. Kylän asukkaat joutuivat talvisodan alkaessa Kalastajasaarentoon hyökänneiden neuvostojoukkojen vangeiksi ja helmikuussa 1940 heidät siirrettiin Murmanskiin. Talvisodan päätyttyä muut petsamolaiset Neuvostoliitossa olleet siviilit pääsivät palaamaan Suomeen mutta vakoilusta syytetty Kilkkinen joutui kuulusteltavaksi ja syyskuussa 1940 hän sai 8 vuoden vankileirituomion. Vakoilusyytökset perustuivat nähtävästi siihen että Kilkkinen oli ollut kesällä 1933 ja 1937 Englannissa ja oppinut puhumaan englannin kieltä. Hänellä oli Petsamossa ollut myös englantilaisia kirjoja.
Kilkkinen kärsi tuomionsa vankileireillä Siperiassa Novosibirskissa ja Kemerovossa. Hän kärsi struumasta ja sairastui leireillä tuberkuloosiin. Tuomion päätyttyä maaliskuussa 1948 Kilkkinen halausi palata Suomeen mutta hänet määrättiin asettumaan Oreder-nimiselle paikkakunnalle joka sijaitsi noin 100 kilometrä Leningradista etelään. Hän pääsi kuitenkin käymään Suomen Moskovan lähetystössä josta hän sai Suomen passin. Kilkkinen vietti vuodet 1948–1949 eri puolilla Neuvostoliittoa eikä hänellä ollut oleskelulupia, asuntoa eikä työpaikkaa. Hänet pidätettiin syksyllä 1949 Moskovassa agitaatiosta syytettynä ja maaliskuussa 1950 hän sai 10 vuoden vankileirituomion. Tällä kertaa Kilkkinen joutui Abesin leirille Komin tasavaltaan. Stalinin kuoleman jälkeen Kilkkinen siirrettiin kesällä 1953 Moskovan lähellä sijainneelle leirille jossa oli sotavankeja. Kilkkinen pääsi lopulta palaamaan Suomeen 9. helmikuuta 1954 junalla Vainikkalan kautta.
Kilkkinen joutui olemaan Suomessa sairaalahoidossa toipuakseen vankileiriajan koettelemuksista. Hän pääsi työkyvyttömänä eläkkeelle 1956 ja asui sittemmin Karjalohjalla. Kilkkinen kuoli kesällä 1975 Jyväskylässä.
Kilkkinen piti vankeusaikanaan päiväkirjaa joka julkaistiin myöhemmin filosofian tohtori Ritva Sievänen-Allenin toimittamana nimellä "Pitkä matka Siperiaan" (Otava 1997). Kilkkinen kirjoitti kirjan käsikirjoituksen jo 1960-luvulla ja luovutti sen Suomen opettajain liitolle mutta siinä vaiheessa kirjalle ei löytynyt kustantajaa.
Maailmantango-festivaali
Maailmantango-festivaali on Tampereella syyskuisin järjestettävä kaupunkitapahtuma. Konserttien lisäksi festivaali tarjoaa muun muassa taidenäyttelyitä, tanssikursseja, elokuvia ja runoiltoja. Tapahtuma järjestetään yhdeksättä kertaa vuonna 2015.
Amy Schumer
Amy Beth Schumer (s. 1. kesäkuuta 1981 Manhattan, New York) on yhdysvaltalainen koomikko, käsikirjoittaja, näyttelijä ja tuottaja. Schumer esittää pääosaa sketsikomediasarjassa "Inside Amy Schumer" (2013–). Hän käsikirjoitti elokuvan "Ihan yössä" ja esitti sen pääroolia vuonna 2015.
Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 1
Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 1 on ensimmäinen YleX:n radio-ohjelman "Parasta ennen" -radio-ohjelman juontajan Matti Airaksisen kokoama kokoelma-albumi 1990-luvun musiikista.
Ihan yössä
Ihan yössä () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Judd Apatow. Elokuvan on käsikirjoittanut Amy Schumer, joka esittää myös sen pääosaa. Muissa osissa esiintyvät Bill Hader, Tilda Swinton, Ezra Miller, Brie Larson, Vanessa Bayer, John Cena ja LeBron James.
Elokuvan päähenkilö on rankasti juhliva miestenlehden toimittaja Amy, joka on kasvatettu ajattelemaan, että sitoutuminen on pelkkää haihattelua.
Elokuvan teatteriensi-ilta oli Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta 2015 ja Suomessa 28. elokuuta 2015. Kriitikot kehuivat elokuvaa ja se oli myös taloudellinen menestys. Elokuva sai myös useita palkintoehdokkuuksia, muun muassa Golden Globe- ja MTV Movie Awards -kategorioissa. Schumer voitti roolistaan muun muassa parhaan naisnäyttelijän Critics' Choice Movie Award -kriitikkopalkinnon.
Amylle on lapsena opetettu, ettei yksiavioisuus ole realistista. Nyt aikakauslehden toimittajana työskentelevä Amy elää isän opetuksen mukaan: hän juo paljon, polttaa ruohoa ja harrastaa irtosuhteita samalla kun seurustelee kuntosaliaddiktin kanssa. Omasta mielestään Amy nauttii elämästä estottomasti ilman sitoutumisen luomia kahleita, mutta todellisuudessa hän tavallaan polkee paikallaan. Kun Amy huomaa ihastuvansa artikkeliaan varten haastattelemaansa mieheen, menestyvään urheilulääkäri Aaron Connersiin, hän alkaa miettiä, ovatko muut aikuiset – mukaan lukien Aaron, joka tuntuu todella pitävän hänestä – sittenkin oivaltaneet jotain oleellista elämästä.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 85 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan keskiarvolla 7.1/10, perustuen 234 arvioon. Metacritic on antanut elokuvalle 75 pistettä 100:sta. Amerikkalaislehtien arvostelijat kehuivat erityisesti näyttelijäsuorituksia.
Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 2
Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 2 on toinen YleX:n radio-ohjelman "Parasta ennen" -radio-ohjelman juontajan Matti Airaksisen kokoama kokoelma-albumi 1990-luvun musiikista.
Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 3
Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 3 on kolmas YleX:n radio-ohjelman "Parasta ennen" -radio-ohjelman juontajan Matti Airaksisen kokoama kokoelma-albumi 1990-luvun musiikista.
Musta tee
Musta tee on länsimaissa suosituin teelaatu, joka valmistetaan teepensaan ("Camellia sinensis") lehdistä standardisoitujen valmistusmenetelmien mukaisesti (ISO 3720:2011). Nimensä se on saanut pitkän hapetusprosessin läpikäyneiden teelehtien tyypillisestä, tummasta väristä. Musta tee voi käsitteenä tarkoittaa myös teejuomaa, joka juodaan ilman maitoa.
Kiinan, japanin, korean ja bengalinkielessä teetyyppiä kutsutaan teejuoman tyypillisesti punaruskean värin vuoksi "punaiseksi teeksi" (, , ; bengalin kieli: লাল চা, "Lal cha").
Tuotantomäärältään musta tee on maailman yleisin teelaatu. YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO arvioi marraskuussa 2014, että mustaa teetä tuotettiin vuonna 2013 noin 3,14
miljardia kilogrammaa, kun maailman koko teetuotanto oli 5,06 miljardia kilogrammaa. Mustan teen osuus oli siis yli 60 prosenttia kaikesta teetuotannosta. Mustan teen tuotannon odotetaan kasvavan keskimäärin 2,9 prosenttia vuosittain, ja yltävän 4,17 miljardiin teekiloon vuonna 2023. Vihreän teen tuotannon arvioitiin yli kaksinkertaistuvan samana ajanjaksona (2013: 1,57 mrd kg, 2023: 3,46 mrd kg), mutta pysyvän yhä pienempänä kuin mustan teen tuotanto. FAO:n marraskuun 2014 raportoimat vuoden 2013 mustan teen tuotantoarviot poikkeavat kuitenkin merkittävästi tuottajamaiden itsensä samassa tilaisuudessa esittämistä tuotantoluvuista. Esimerkiksi FAO:n raportoima Kiinan mustan teen tuotantomäärä (2013) oli 273,967 miljoonaa kilogrammaa, kun maa itse ilmoitti mustan teen tuotantomääräkseen vain 198 miljoonaa kiloa. Myös Iranin oman teetuotannon määrästä FAO:n tilastot viestivät kahta toisistaan merkittävästi poikkeavaa näkemystä.
Merkittävimpiä mustan teen tuotantoalueita ovat:
Suurimmat teentuotantoalueet:
Valmistusprosessi, jolla tuoreet teepensaan lehdet käsitellään kuivaksi mustaksi teeksi, voi noudattaa ortodoksista lähestymistä tai olla teollisempi CTC-menetelmä. Tärkeimmät valmistusvaiheet ovat nuudutus (joka kestää Kiinassa tyypillisesti 5–6 tuntia), rullaus (ortodoksisessa valmistuksessa), hapetus kostean kankaan alla (kiinalaisittain 8–12 tuntia noin 22 °C:ssa; kuumemmissa intialaisissa oloissa nopeampi), kuivaus (esimerkiksi puhaltamalla kuumaa ilmaa liukuhihnalla kulkevien teelehtien läpi) ja lajittelu sekä pakkaus.
RN Dogali
RN Dogali () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
William Henry Whiten suunnitteleman aluksen köli laskettiin 13. helmikuuta 1885 Englannissa Sir W G Armstrong Mitchell & Co:n Elswickin telakalla telakkanumerolla 482. Alusta tarjottiin Kreikalle joulukuussa nimellä "Salaminia". Alus laskettiin vesille 28. tammikuuta 1886 ja se valmistui vielä samana vuonna toukokuussa. Heinäkuussa alusta tarjottiin Turkille, joka kuitenkin luopui tarjouksesta. Aluksella suoritettiin koeajoja erilaisin potkurein yritettäessä saavuttaa suurempaa nopeutta. Tammikuussa 1887 telakka vastaanotti Italian hallituksen tarjouksen aluksesta ("Angelo Emo") ja se liitettiin Italian laivastoon 28. huhtikuuta 1887.
Alus myytiin tammikuussa 1908 Uruguaylle, joka nimesi aluksen "ROU 25 de Agostoksi" ja edelleen vuonna 1910 "ROU Montevideoksi". Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1914 ja se romutettiin vuonna 1932.
Kehra
Kehra on Anijan kuntaan kuuluva epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Pohjois-Virossa, Harjumaan maakunnassa, noin 40 kilometriä Tallinnasta itään. Se on Anijan kunnan hallinnollinen keskus.
Asukkaita Kehrassa on noin 2 754, ja asukastiheys on 712 asukasta neliökilometrillä (1.1.2015). Sen pinta-ala 3,87 neliökilometriä.
Kehra (Kether) on mainittu ensimmäisen kerran asiakirjoissa vuonna 1241. Kehran () kartano on rakennettu 1600-luvun alussa. Paikan kehitykseen on vaikuttanut sijainti Jägala jõen sekä Tallinna–Pietari-rautatien varrella.
Kaupunkioikeudet Kehra sai vuonna 1993, mutta vuonna 2002 se menetti itsenäisen asemansa tultuaan liitetyksi Anijan kuntaan.
Vuonna 2011 Kehran epäitsenäisessä kaupungissa oli 2 889 asukasta, joista 1 533 (53,1 %) oli virolaisia, 1 005 (34,8 %) venäläisiä ja 345 (11,9 %) muita kansallisuuksia.
Kehrassa on ollut selluloosa- ja paperitehdas vuodesta 1938. Tehdasyhtiön nimeltään Horizon Pulp & Paper Ltd (Horizon Tselluloosi ja Paberi AS) on omistanut vuodesta 1995 singaporelainen Tolaram Group. Tehdas tuottaa säkkipaperia kolmella koneella.
Ylivertaisuusvinouma
Ylivertaisuusvinouma on kognitiivinen vinouma, jossa yksilö yliarvioi itsensä jossakin suhteessa kuten vaikkapa jonkin taidon hallinnassa. Lisäksi tyypillisesti mitä huonompi yksilö on kyseisessä taidossa sitä enemmän hän yliarvoi osaamistaan. Tämän voi katsoa johtuvan siitä, että kun yksilö ei hallitse taidon suorittamista, ei hän osaa myöskään arvioida osaamistasoa. Kyse on siis metakognitiivisesta vajavuudesta eli kyvyttömyydestä arvioida oikein omaa taitotasoaan. Aihetta tutkineen David Dunningin mukaan palautteen puute on eräs merkittävimmistä vääriin luuloihin johtavista tekijöistä.
Erityisesti tiedollisia taitoja koskeva ylivertaisuusvinouma tunnetaan myös nimellä Dunning-Kruger-vaikutus sitä tutkineiden psykologien David Dunningin ja Justin Krugerin mukaan. Dunning ja Kruger testasivat ihmisten käsitystä omasta huumorintajustaan, kielioppiosaamisestaan ja loogisesta päättelykyvystään. Tästä havainnosta Cornellin yliopiston David Dunningille ja Justin Krugerille myönnettiin vuonna 2000 psykologian Ig Nobel -palkinto.
Giórgos Theofánous
Giórgos Theofánous (kreik. Γιώργος Θεοφάνους,  [ˈʝorɣos θeoˈfanus], kansainvälisesti usein "George Theofanous", s. 9. tammikuuta 1968 Larnaka, Kypros) on kyproksenkreikkalainen säveltäjä ja tuottaja. Hän on myynyt enemmän kuin kaksi miljoonaa äänitystä ja kirjoittanut yli 500 kappaletta 1990- ja 2000-luvuilla. Artisteja, joille hän on kirjoittanut ja tuottanut kappaleita, ovat esimerkiksi Nána Moúschouri ja Giórgos Ntaláras. Hänen työnsä on saavuttanut yhdeksän Arion Awardsia, joka oli IFPI Greecen palkintogaala. Hän oli tuomarina kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella Kreikan The X Factorissa.
Theofánous opiskeli kitaran ja pianon soittoa sekä musiikin teoriaa Kreikan kansallisessa konservatoriossa. Hän jatkoi opintojaan Berklee College of Musicissa Bostonissa, USA:ssa pääaineenaan järjestely. Hän on saanut useita palkintoja lauluntekijänä/tuottajana sekä Kreikassa että Kyproksella. Vuonna 1990 hän asettui Ateenaan, Kreikkaan, jossa hän aloitti uransa kreikkalaisen musiikin tuotannossa. Huhtikuussa 1993 hän meni naimisiin kreikkalaisen laulajan Evrídikin kanssa, jonka kanssa hän on tehnyt laajasti yhteistyötä. Theofánous sävelsi ja sanoitti Evridikin esittämät, Kyprosta Eurovision laulukilpailussa edustaneet kappaleet "Tairiázoume" ("Teriazoume") vuonna 1992 ja "Eímai ánthropos ki egó" vuonna 1994. Hän johti euroviisuorkesteria kaikkiaan neljä kertaa, edellä mainitun kahden vuoden lisäksi vuonna 1993 ja 1995. Theofánouksella ja Evrídikillä on yksi yhteinen poika, Ángelos, joka syntyi vuonna 1996. Pariskunta erosi vuonna 2000.
Vuonna 1999 Theofánous perusti yhtyeen "boy band ONE", josta tuli hyvin kuuluisa Kreikassa ja Kyproksella ja he ovat saavuttaneet myynnissä platinaa.
Etna-luokka (risteilijä, 1885)
Etna-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka.
Mauritiuksen jalkapallomaajoukkue
Mauritiuksen jalkapallomaajoukkue edustaa Mauritiusta sen kansainvälisissä jalkapallomaaotteluissa. Maajoukkuetta hallinnoi Mauritiuksen jalkapalloliitto. Maajoukkue on päässyt kerran Afrikan-mestaruuskilpailuihin vuonna 1974. Joukkue hävisi kaikki kolme ottelua turnauksessa. MM-kilpailuihin joukkue ei ole koskaan selviytynyt.
Kaimaoja
Kaimaoja (; kartalla myös Гаймал, "Gaimal") on entinen metsätyöläisasutus Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Tedjärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Sandaljärven itärannalla 18 kilometriä Tedjärveltä linnuntietä länteen.
Talvisodan aikana Kaimaojalle internoitiin osa Neuvostoliiton miehitysalueelle jääneistä Suojärven ja Salmin asukkaista, yhteensä 481 henkilöä. Sodan päätyttyä valtaosa heistä palasi Suomeen. Venäläisessä kirjallisuudessa internointipaikaksi mainitaan usein lähellä sijainnut Kautvaaran (ven. "Kavgora") lyydiläiskylä. Selkien kyläneuvostoon kuulunut Kaimaojan asutus lakkautettiin autioksi jääneenä vuonna 1960. Paikalle on pystytetty suomalaisista kertova muistoristi.
Vihersilta
Vihersilta on silta, johon on kylvetty tai istutettu kasvillisuutta ja jonka tarkoitus on auttaa eläimiä ylittämään tie. Vihersiltojen avulla yritetään säilyttää eläinten ekologiset käytävät, joita myöten eläimet pystyvät kulkemaan ja levittäytymään alueelta toiselle. Osassa Euroopan maista vihersiltoja on rakennettu 1980-luvun lopulta lähtien. Suomen ensimmäinen vihersilta valmistui valtatie I:n varralle Lohjan harjun kupeeseen vuonna 2002. Vihersiltoja on myös Ruotsissa ja Norjassa. Marraskuussa 2013 vihersiltoja oli Suomessa noin kymmenen.
Beat Hefti
Beat Hefti (s. 3. helmikuuta 1978 Schwellbrunn) on sveitsiläinen uransa lopettanut rattikelkkailun olympiamitalisti, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 183 senttimetriä pitkä ja 100 kilogrammaa painava Hefti edusti Bob-Club Zürichseetä ja Bobclub Zentralschweiziä.
Hefti on osallistunut urallaan neljiin talviolympialaisiin, joista hän on saavuttanut yhden hopean vuoden 2014 talviolympialaisista Sotšista ja kolme pronssia vuosilta 2002 ja 2006. MM-kilpailuista Hefti on saavuttanut yhden kullan, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. EM-kilpailuista hänellä on kaksikosta kolme kultaa, kaksi hopeaa ja viisi pronssia sekä nelikosta kaksi kultaa ja kolme pronssia.
Hefti on voittanut kaksikon maailmancupin vuosina 2008-2009 ja 2011-2012.
Hefti lopetti uransa rattikelkkailijana keväällä 2018.
Olavi Kivimaa
Martti Olavi Kivimaa (25. heinäkuuta 1909 Hartola – 1. marraskuuta 1998 Jyväskylä) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Jyväskylän kaupunginarkkitehtina 1947–1960 ja Keski-Suomen lääninarkkitehtina vuodesta 1960 lähtien.
Kivimaa valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä Korkeakoulusta vuonna 1937. Hän suunnitteli ainakin Vesi­linnan, Karstulan Evankelisen kansanopiston rakennukset, Jyväskylän Lounaispuiston kioskin, Lounaispuiston lavan, useita asuinkerrostaloja, Jyväskylän katolisen Pyhän Olavin seurakunnan Pyhän Olavin kirkon, Ilmajoen seurakunnan kirkkoherranviraston (nykyisen päivä­kerho­keskuksen), Tikka­kosken kirkon, Rajakadun keskuskansakoulun ja kauppaoppilaitoksen (nykyinen Jyväskylän ammattikorkeakoulun pääkampus) ja Kirkkopuiston kioskin.
Felix Loch
Felix Loch (s. 24. heinäkuuta 1989 Sonneberg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen ohjaskelkkailun olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 191 senttimetriä pitkä ja 95 kilogrammaa painava Loch edustaa RC Berchtesgadenia.
Loch voitti vuoden 2010 talviolympialaisista Vancouverista kultaa yksiköstä. Vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa hän uusi olympiavoittonsa ja voitti kultaa myös sekajoukkuekilpailusta. MM-kilpailuista Loch on saavuttanut peräti yhdeksän kultaa ja kaksi hopeaa. Mitaleista neljä kultaa ja molemmat hopeat ovat tulleet yksiköstä. EM-kilpailuista Lochilla on sekajoukkuekulta ja kaksi yksikköpronssia.
Loch työskentelee siviilissä poliisina.
Kokkinelliini
Kokkinelliini (CHNO) on perhydroatsafenaleeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja alkaloidi. Yhdistettä esiintyy seitsenpistepirkossa ("Coccinella septempunctata") ja se toimii pahanhajuisena ja kitkeränmakuisena puolustuskemikaalina, jota seitsenpistepirkko ruiskuttaa jaloistaan saalistajan päälle. Rakenteeltaan yhdiste on trisyklinen amiinioksidi, joka voidaan pelkistää vapaan aminoryhmän sisältäväksi prekokkinelliiniksi. Vaikka yhdisteessä on 5 stereokemiallista keskusta, on yhdiste optisesti inaktiivinen, koska rakenteessa on symmetriataso.
Kokkinelliinia esiintyy kaikissa seitsenpistepirkon kudoksissa ja korkeimmillaan pitoisuus on puolustusnesteessä. Saalistajan uhatessa eläin ruiskuttaa kokkinelliinia ja sen esiastetta prekokkinelliinia saalistajan päälle jaloissa sijaitsevista rauhasistaan. Kokkinelliini on tehokas muun muassa lintuja ja muurahaisia vastaan. Ensimmäisen kerran kokkinelliinia ja prekokkinelliinia eristettiin seitsenpistepirkosta vuonna 1971. Ensimmäisen kerran yhdisteen stereoselektiivinen synteesi suoritettiin vuonna 1979. Seitsenpistepirkot syntetisoivat kokkinelliinia ja sen esiastetta prekokkinelliinia rasvahapoista, kuten palmitiini- tai steariinihaposta sekä eräistä tyydyttymättömistä rasvahapoista hapetuksen ja aminoinnin avulla.
Sabrina Carpenter
Sabrina Annlynn Carpenter (s. 11. toukokuuta 1999 Lehigh Valley, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten kapinallisen Maya Hartin roolista Disney Channelin sarjassa "Isojen tyttöjen leikit". Carpenterilla on levytyssopimus Hollywood Recordsin kanssa.
Carpenter on kotoisin Lehigh Valleysta, Pennsylvaniasta. Hänellä on kaksi vanhempaa siskoa, Sarah ja Shannon. Carpenter on näyttelijä Nancy Cartwrightin sisarentytär.
Carpenter osallistui lapsena Miley Cyrusin vetämään "The Next Miley Cyrus Project" -laulukilpailuun ja sijoittui kolmanneksi. Vuonna 2011 hän esitti suorassa lähetyksessä kiinalaisella televisiokanavalla Etta Jamesin kappaleen ”Something's Got a Hold on Me” "Burleski"-elokuvan tyyliin.
Carpenter on laulanut kappaleen ”Smile” "Disney Fairies" -albumille sekä kappaleen ”All You Need” animaatiosarjan "Sofia Ensimmäinen" soundtrackille. Carpenter on mukana "Isojen tyttöjen leikit" -sarjan tunnuskappaleella ”Take On the World”, jonka hän laulaa yhdessä toisen päänäyttelijän Rowan Blanchardin kanssa. Vuonna 2017 hän äänitti tunnuskappaleen ”Tomorrow Starts Today” Disney Channel -sarjaan "Andi Mack".
Vuonna 2014 Carpenter julkaisi debyyttisinglensä ”Can’t Blame A Girl For Trying”. Vuonna 2015 julkaistiin hänen debyyttialbuminsa "Eyes Wide Open". Siltä ovat ilmestyneet mm. singlet ”We'll Be the Stars” ja ”The Middle of Starting Over”.
Carpenter julkaisi toisen studioalbuminsa, "Evolutionin", 14. lokakuuta 2016. Albumin ensimmäinen single ”On Purpose” ilmestyi 29. heinäkuuta. Syyskuussa 2016 Carpenter ilmoitti ensimmäisestä kiertueestaan, joka kantaa nimeä Evolution Tour. Kiertue myytiin loppuun jo ennen sen alkamista. Vuonna 2017 Carpenter jatkoi kiertuettaan Eurooppaan yhdessä brittiläisen The Vamps -yhtyeen kanssa. Carpenter on mukana The Vampsin singlellä ”Hands”, joka julkaistiin 19. toukokuuta 2017.
Carpenter on maininnut esikuvikseen Christina Aguileran ja Adelen.
Carpenterin debyytti näyttelijänä oli vuonna 2011 tv-sarjassa "", jossa hän näytteli nuorta raiskauksen uhria. Vuonna 2013 Carpenter näytteli Merriniä nuorena kauhutrillerielokuvassa "Horns", jonka pääosissa olivat Daniel Radcliffe ja Juno Temple.
Carpenter näytteli vuodesta 2013 alkaen toista pääosaa, Maya Hartia Disney Channelin tilannekomediassa "Isojen tyttöjen leikit", joka on jatkoa 1990-luvun hittisarjalle "Isojen poikien leikit".
Carpenter ja Sofia Carson näyttelevät päärooleja 2016 julkaistussa Disney Channel -kanavan elokuvassa "Adventures in Babysitting". Joulukuussa 2015 Carpenter debytoi teatterissa, kun hän näytteli Wendyn roolin näytelmässä "Peter Pan and Tinker Bell: A Pirate's Christmas".
Dan Burros
Daniel ”Dan” Burros (5. maaliskuuta 1937 – 31. lokakuuta 1965) oli yhdysvaltalainen uusnatsi, joka toimi Ku Klux Klanin värvärinä.
Burros oli taustaltaan juutalainen. Hän teki itsemurhan muutama tunti sen jälkeen, kun tieto hänen juutalaisuudestaan tuli julki. American Nazi Party -puolueen johtaja George Lincoln Rockwell piti Burrosin kuoleman jälkeen lehdistötilaisuuden, jossa hän esiintyi synkän ja surumielisen oloisena ja ylisti Burrosin omistautumista liikkeelle.
Vuonna 2001 ensi-iltansa saanut elokuva "The Believer" perustuu väljästi Dan Burrosin elämään. Elokuvan ohjaajan ja käsikirjoittajan Henry Beanin kirjoittama "The Believer" julkaistiin myös kirjana.
Kesäjärvi
Kesäjärvi () on kylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 53 kilometriä Sosnavitsasta länteen. Kylässä on kaksi asukasta (vuonna 2013).
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Kesäjärvi kuului Suikujärven volostiin ja kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 23 taloa ja 137 asukasta. Neuvostoaikana Kesäjärvi kuului Lehdon kyläneuvostoon. Vuonna 1933 siellä oli 106 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia.
Kesäjärven rannalta on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja.
Lars Peter Hansen
Lars Peter Hansen (s. 26. lokakuuta 1952) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä,
Chicagon yliopiston taloustieteen professori. Vuonna 2013 Hänelle myönnettiin yhdessä Eugene Faman ja Robert Shillerin kanssa Nobelin taloustieteen palkinto arvopaperien hintojen määräytymisen empiirestä analyysista.
Thomas F. Farrell
Thomas Francis Farrell (3. joulukuuta, 1891 Brunswick, New York – 11. huhtikuuta, 1967 Reno, Nevada) oli yhdysvaltalainen sotilashenkilö, arvoltaan prikaatinkenraali. Tuona ajankohtana mikä oli 1940-luvun alkupuolella, Thomas Farrell osallistui Manhattan-projektiin. Manhattan Engineer District (suom. "Manhattanin piiri-insinöörit") oli Yhdysvaltain sotilaallis-tieteellinen tutkimusprojekti ja samalla myös jättikokoinen rakennushanke. Tuohon hankkeeseen upotettiin 27 kuukauden aikana, arviolta 2 miljardia silloista Yhdysvaltain dollaria (USD). Kenraali Farrell toimi projektin vetäjän Leslie R. Grovesin apurina eli kakkosmiehenä. Esimies-työtoverinsa Grovesin tavoin, Farrell osallistui Trinity-ydinkokeeseen ja oli sen silminnäkijä.
Japanin antauduttua ja sitä seuranneen miehitysvaiheen aikana kenraali Farrell johti tutkimusryhmää, joka koetti selvittää atomipommien vaikutusta ihmiseen. Thomas Farrell kiisti jyrkästi mainittavan radioaktiivisuuden esiintymisen sekä sellaisen mahdolliset vaikutukset. Yhdysvaltain armeija määräsi tästä aiheesta täydellisen tiedotussulun. Tuolloin oli Douglas MacArthur Japanin ylin käskynhaltija.
Eläkkeelle jäädessään oli Thomas Farrell kenraalimajurin arvoinen.
Wilhelm Linsén
August Wilhelm Linsén (10. kesäkuuta 1830 Helsinki – 19. tammikuuta 1858 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Linsénin vanhemmat olivat kaunopuheisuuden ja runousopin professori Johan Gabriel Linsén ja hänen toinen puolisonsa Vilhelmina Petronella Hoeckert. Hän pääsi ylioppilaaksi 1849 ja hänestä tuli intendentinkonttorin oppilas 1850.
Linsén toimi yleisten rakennusten intendentinkonttorissa 3. konduktöörina 1856 ja sihteerinä 1856–1858.
Linsén suunnitteli Sipoon Östersundomiin Villa Björkudden-nimisen huvilan joka rakennettiin 1856–1858. Huvilan omisti 1879–1898 Zachris Topelius.
Linsén teki 17-vuotiaana vuonna 1847 isänsä käskystä tunnetun pilakuvan Elias Lönnrotista. Kuvassa esiintyi paljasjalkainen, patalakkiin ja hännystakkiin pukeutunut Lönnrot jolla on keppi kädessä ja tuohikontti selässä. Kuvaan liittyi latinankielinen teksti "Unus homo nobis cursando restituit rem" ("Yksi ainoa mies meille juoksemalla korjasi kaiken"). Kuvan piirtämisen alkusyynä oli se että Johan Gabriel Linsén vastusti Lönnrotin hyvälle ystävälle Johan Vilhelm Snellmanille ehdotettua kunniatohtorin arvoa.
Alone in the Dark (elokuva)
Alone in the Dark on 28. tammikuuta 2005 ensi-iltansa saanut Uwe Bollin ohjaama elokuva. Se perustuu "Alone in the Dark" -pelisarjaan. Elokuva on saanut huonot arvostelut ja se on Internet Movie Databasen "Bottom 100" -listalla. Elokuvan pääosassa ovat Christian Slater, Tara Reid ja Stephen Dorff. Alone in the Dark sai vuonna 2008 jatko-osan "Alone in the Dark II".
Alistair Brownlee
Alistair Edward Brownlee, MBE (s. 23. huhtikuuta 1988 Dewsbury) on brittiläinen triathlonin olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Brownlee on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa.
Brownlee saavutti kultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Brownlee uusi olympiakultansa neljä vuotta myöhemmin Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän oli mukana myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa sijoittuen sijalle 12. MM-kilpailuista Brownleellä on neljä kultaa ja yhden pronssin. EM-kilpailuista hän on saavuttanut kolme kultaa ja yhden hopean. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow'ssa Brownlee kilpaili Englannin väreissä voittaen kaksi kultaa.
Brownlee nimettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE) uutena vuotena 2013. Myös Brownleen nuorempi veli, Jonathan Brownlee on triathlonisti, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Luettelo metalliseoksista
Tämä on luettelo metalliseoksista. Se on aakkostettu seoksen mukaan.
Marjaludemaiset
Marjaludemaiset (Pentatomomorpha) on luteisiin kuuluva osalahko. Siihen kuuluu 34 heimoa. Luokituksessa on tehty muutoksia entisiin luokituksiin nähden. Nyt alaheimo Henicocorinae kuuluu yläheimoon Idiostoloidea, alaheimo Psamminae maltsaluteiden heimoon ja maltsaluteiden (Piesmatidae) heimo varjoluteiden (Lygaeoidea) yläheimoon.
Ezequiel Schelotto
Matías Ezequiel Schelotto (s. 23. toukokuuta 1989 Buenos Aires, Argentiina) on italialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki.
Andrei Snežnevski
Andrei Vladimirovitš Snežnevski (, s. 7. toukokuuta / 20. toukokuuta 1904 Kostroma – 12. heinäkuuta 1987 Moskova) oli neuvostoliittolainen psykiatri, joka kehitti diagnoosin hiipivä skitsofrenia poliittisille toisinajattelijoille. Hän oli Neuvostoliiton lääketieteellisen tiedeakatemian johtaja vuosina 1982–1987.
Mille fleur
Mille fleur tarkoittaa
Kéa
Kéa (; myös "Tzia", ), antiikin "Keos" (, ) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 131,693 neliökilometriä ja asukasluku 2 446 (vuonna 2001). Hallinnollisesti Kéa kuuluu Kéan kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Ioulída.
Kéa sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Itä-Attikan rannikosta ja Soúnion niemestä kaakkoon. Se on Kykladien saariryhmän luoteisin saari. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Kýthnos kaakkoispuolella, Makrónisos länsipuolella Attikan rannikon edustalla, Euboia pohjoispuolella ja Gyáros itäpuolella.
Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (568 metriä).
Kéa kuuluu hallinnollisesti Kéan kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat satamakylä Korissía (711 asukasta), joka sijaitsee saaren luoteisrannikolla; pääkylä Ioulída eli Chóra (633 asukasta), joka sijaitsee saaren pohjoisissa sisäosissa; sekä Písses (157) ja Vourkári (121). (Katso myös: Luettelo Kéan kunnan kylistä ja saarista.)
Antiikin Keos tunnettiin myös nimellä "Hydrussa" ("Hydroussa"). Kreikkalaisessa mytologiassa saarella kerrotaan asuneen nymfejä, jotka jumalat ajoivat pois kateellisina saaren kauneudesta. Saaren Agía Eirínistä (Ágia Iríni) on löydetty merkittävä kykladisen kulttuurin aikainen asutus.
Keoksella oli antiikin aikana neljä kaupunkivaltiota ("polis"), jotka muodostivat tetrapoliin eli neljän kaupungin liiton. Kaupungit olivat Iulis, Karthaia, Koressia ja Poieessa. Persialaissodissa kaupungit taistelivat Ateenan puolella persialaisia vastaan, päin vastoin kuin suurin osa Kykladien saarista. Sodan jälkeen saari liittyi Deloksen meriliittoon. Saari oli venetsialaisvallan alla vuosina 1207–1537 ja turkkilaisvallan alla vuosina 1537–1821. 1800-luvulla se osallistui ensimmäisten joukossa Kreikan vapaustaisteluun. Kéasta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1821. 1900-luvulla suuri osa saaren asukkaista on muuttanut pois saarelta.
"HMHS Britannic" upposi Kéan luoteispuolelle ensimmäisen maailmansodan aikana 21. marraskuuta 1916 toimiessaan sairaalalaivana. "RMS Titanicin" sisaralus oli aikansa suurin laiva. Hyvin säilynyt hylky makaa noin 110 metrin syvyydessä.
Kéan nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Agía Eirínin esihistoriallisen ajan muinaisjäänteet, Ioulídan venetsialaisaikainen linna ja arkeologinen museo, 500-luvulla eaa. tehty suurikokoinen Iuliin leijonapatsas Ioulídan lähellä, Apollonin ja Athenen temppelien rauniot Karthaian arkeologisella alueella, hellenistisen ajan tornin jäänteet Agía Marínassa sekä Kastrianín luostari ("Moní Kastrianís"). "HMHS Britannicin" hylky on suosittu sukelluskohde.
Kímolos
Kímolos () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 37,426 neliökilometriä ja asukasluku 908 (vuonna 2001). Hallinnollisesti Kímolos kuuluu Kímoloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Kímoloksen kylä.
Kímolos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Mílos eteläpuolella, Polýaigos kaakkoispuolella ja Sífnos koillispuolella. Kímoloksen ja Míloksen erottaa toisistaan noin 1,6 kilometriä leveä salmi.
Saaren korkein kohta on Paliókastro (367 metriä).
Kímolos kuuluu hallinnollisesti Kímoloksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat Kímoloksen kylä eli Chóra (837 asukasta), Psáthi (19) ja Alykí (17). (Katso myös: Luettelo Kímoloksen kunnan kylistä ja saarista.)
Arkeologisten löydösten perusteella Kímolos oli asutettu mykeneläisellä ajalla. Antiikin aikana saari tunnettiin nimellä "Ekhinousa" ja se kuului suuremman Meloksen eli nykyisen Míloksen valtaan. Saarelta kaivettiin muun muassa hopeaa, ja kaivostoiminta oli sen tärkein elinkeino bysanttilaiselle ajalle saakka.
Keskiajan kuluessa saari tuhottiin monesti. Vuosina 1207–1579 saari kuului ensin Náxoksen herttuakuntaan ja sitten venetsialaisille. Tuolloin sitä kutsuttiin hopeaan viittaavalla nimellä "Argentiera". Vuonna 1579 osmanit valtasivat saaren. Osmanivallan aikana saari oli toistuvasti merirosvojen hyökkäysten kohteena. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1821.
Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Chóran kylän venetsialaisaikainen linna ("Kástro"), Evangelístrian kirkko, sekä lounaisrannikolla sijaitsevat saaren antiikin aikaisen kaupungin rauniot ja mykeneläisaikaiset haudat. Saaren koillisosassa on rikkipitoisia lähteitä.
Kýthnos
Kýthnos (; myös "Kíthnos") on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 99,432 neliökilometriä ja asukasluku 1 310 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kýthnos kuuluu Kýthnoksen kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Kýthnoksen kylä.
Kýthnos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Se kuuluu Kykladien luoteisimpiin saariin. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Kéa pohjoispuolella ja Sérifos eteläpuolella.
Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (336 metriä).
Kýthnos kuuluu hallinnollisesti Kýthnoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääkylä Kýthnoksen kylä eli Chóra (561 asukasta), pääsatama Mérichas (369), Dryopída (325) ja Loutrá (81). (Katso myös: Luettelo Kýthnoksen kunnan kylistä.)
Antiikin ajan Kythnoksen poliksen eli kaupunkivaltion kaupunkikeskus sijaitsi saaren länsirannikolla lähellä nykyistä Mérichasta. Sen akropoliilla on muun muassa julkisten rakennusten ja pyhäköiden sekä muurien jäänteitä. Saari ei ollut historiassa kovin suuressa osassa. Sen tiedetään lähettäneen laivoja Salamiin meritaisteluun vuonna 480 eaa. kreikkalaisten puolella sekä olleen tämän jälkeen mukana Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa.
Myöhempi historia seuraa lähisaarten kuten Kéan vaiheita. Venetsialaiset valtasivat saaren vuonna 1207 ja osmanit vuonna 1537. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1821. Vielä 1800-luvulla saari tunnettiin nimellä "Thermia" saaren koillisosassa olevien kuumien lähteiden mukaan.
Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Katafýkin luola Dryopídassa, venetsialaisaikainen linna ("Kástro") saaren pohjoisosassa, saaren antiikin aikaisen kaupungin arkeologinen alue Vryókastro lähellä Mérichasta, sekä Chóran kylässä olevat antiikin aikaiset jäänteet.
Relaatiomalli
Relaatiomalli on ensimmäisen kertaluvun predikaattilogiikkaan perustuva tietokantamalli. Relaatiomallia hyödyntäviä tietokantoja kutsutaan vastaavasti relaatiotietokannoiksi. Relaatiomallin muotoili ja esitti ensimmäisenä Edgar F. Codd vuonna 1969. Relaatiomallia varhaisempia tietokantamalleja ovat hierarkkinen malli ja verkkomalli. Sitä uudempi on puolestaan oliomalli.
Relaatiomallissa tietokantaan tallennettava data esitetään järjestettyinä äärellisinä listoina, jotka on ryhmitelty relaatioiksi. Relaatiota vastaava tietokantatermi on (tietokanta)taulu. Vastaavasti kutakin tietokantaan tallennettua kohdetta, useista attribuuteista muodostuvaa "monikkoa" (engl. tuple), vastaa taulun rivi ja "attribuuttia" taulun sarake.
Relaatiomallin tarkoituksena on toimia datan ja siihen kohdistuvien kyselyiden määrittelyn logiikkana. Relaatiomallin avulla käyttäjät määrittelevät tietokannan sisällön ja siitä tehtävät tiedonhaut ilman, että he ottavat kantaa datan tallentamisen tekniseen toteutukseen. Relaatiomalli toimii siis tietoriippumattomuuden takaajana.
SQL-tietokantakieli on relaatiomallin tunnettu sovellutus, joka ei kuitenkaan noudata relaatiomallia puhtaasti. Relaatiomallin kehittäjä Codd protestoi eräitä SQL:ssä tehtyjä ratkaisuja vastaan niiden rikkoessa relaatiomallin periaatteita vastaan.
Meganísi
Meganísi () on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Tilevoḯdes-saariin. Saaren pinta-ala on 22,356 neliökilometriä ja asukasluku 1 040 (2011). Hallinnollisesti Meganísi kuuluu Meganísin kuntaan, Lefkaksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Saaren pääkylä on Katoméri.
Meganísi sijaitsee Välimereen kuuluvassa Joonianmeressä heti Lefkaksen itäpuolella. Saaret erottaa noin kilometrin levyinen salmi. Meganísin muut lähimmät suuremmat saaret ovat Arkoúdi ja Átokos eteläpuolella sekä Kálamos ja Kastós itäpuolella.
Saaren korkein kohta on 301 metriä. Saaren pääelinkeinot ovat turismi, kalastus ja maanviljely.
Meganísi kuuluu hallinnollisesti Meganísin kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääkylä Katoméri (455 asukasta), pääsatama Spartochóri (382) sekä kalastajakylä Vathý (203). Katoméri sijaitsee sisämaassa saaren itäosassa. Sekä Spartochóri että Vathý sijaitsevat luonnonsatamalahdissa saaren pohjoisrannikolla. (Katso myös: Luettelo Meganísin kunnan kylistä ja saarista.)
Ensimmäiset merkit asutuksesta Meganísillä ovat peräisin neoliittiselta kaudelta. Antiikin aikana saari tunnettiin nimellä "Tafos". Nimi oli peräisin kreikkalaisen mytologian Tafoksesta, joka oli Poseidonin poika ja alueen myyttinen hallitsija. Roomalaisten lähteiden mukaan Kaprian saari eli nykyinen Capri olisi ollut tafoslaisten siirtokunta.
Meganísin historia seuraa pääosin sen suuremman naapurin Lefkaksen vaiheita. Saari oli Korintin siirtokuntana 600-luvulta eaa. lähtien. Roomalaiset valloittivat sen vuonna 197 eaa. Vuonna 1204 saari siirtyi Bysantilta Venetsian vallan alle. Se oli frankkivallan alla vuosina 1294–1479 ja tämän jälkeen osmanivallan alla. Venetsialaiset saivat saaren haltuunsa uudelleen vuonna 1684.
Vuonna 1797 Meganísi siirtyi ranskalaisille ja seuraavana vuonna turkkilais-venäläisen vallan alle. Vuosina 1807–1809 valtaa pitivät jälleen ranskalaiset. Vuonna 1810 saari siirtyi brittivallan alle. Vuosina 1815-1864 saari oli osa Jooniansaarten yhdysvaltoja, joka oli Britannian protektoraatti. Meganísistä tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1864. Toisessa maailmansodassa saari oli Italian miehittämä. 1950-luvulla suuri osa väestöstä muutti pois saarelta.
Meganísin nähtävyyksiin kuuluu muiden muassa Papanikolíksen luola, joka sijaitsee saaren länsirannikolla. Sen sanotaan olevan Kreikan toiseksi suurin meriluola.
Oinoússes
Oinoússes (; myös "Inoússes") eli "Oinoússa" (Οινούσσα; myös "Inoússa") on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 14,382 neliökilometriä ja asukasluku 826 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Oinoússes kuuluu Oinoússeen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Oinoússeen kylä.
Oinoússes sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren itäosassa Chíoksen koillisrannikon ja Turkin Karaburunin niemimaan välissä. Saaren erottaa Chíoksesta noin kaksi kilometriä leveä salmi. Etäisyys Turkin rannikosta on noin 9 kilometriä. Saaren itäpuolella sijaitsee pienempi Pásaksen saari.
Saaren korkein kohta on Voútyro (182 metriä).
Oinoússes kuuluu hallinnollisesti Oinoússeen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren asutukset ovat pääkylä Oinoússeen kylä (792 asukasta), Kástro (29) ja Aspalathrókampos (5). (Katso myös: Luettelo Oinoússeen kunnan kylistä ja saarista.)
Antiikin aikana Oinoússes tunnettiin rypäleistään ja viineistään, ja saari on saanut tästä myös viiniin ("oinos") viittaavan nimensä. Saari on tunnettu myös nimellä "Egnoússa".
Saaren historia on yleensä seurannut sen suuremman naapurin Chíoksen vaiheita. Kreikan vapaustaistelun aikaan vuonna 1821 monet saarelaiset pakenivat saarelta muualle Kreikkaan taistelemaan turkkilaisia vastaan. Asukkaat palasivat saarelle vuonna 1827. Saaresta tuli Chíoksen tavoin osa Kreikkaa vuonna 1912.
Merenkulku ja laivanvarustustoiminta ovat olleet merkittävä osa Oinoússeen historiaa ja monet varakkaat laivanvarustajat ovat kotoisin saarelta.
Oinoússeen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Oinoússeen kylässä sijaitseva merimuseo sekä saaren länsiosassa sijaitseva Neitsyt Marian ilmestyksen luostari ("Moní Evangelismoú tis Theotókou"). Luostari tunnetaan muun muassa erään laivanvarustajan tyttärelleen rakennuttamasta mausoleumista. Tytär kuoli pian ryhdyttyään nunnaksi, ja hänen ruumiinsa muumioitui tavalla, jota pidettiin ihmeenä.
Paxós
Paxós (), usein Paxoí (Παξοί, myös "Paxí"), on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Paxoín saariin. Saaren pinta-ala on 25,3 neliökilometriä ja asukasluku 2 280 (2011). Hallinnollisesti Paxós kuuluu Paxoín kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Paxós on Paxoín saarten pääsaari ja usein siihen viitataan yksinkertaisesti nimellä Paxoí. Siitä noin 1,6 meripeninkulmaa (noin 3 kilometriä) kaakkoon sijaitsee pienempi Antípaxoksen saari. Saaret sijaitsevat Korfun kaakkoispuolella noin 8,6 meripeninkulmaa (noin 16 kilometriä) Epeiroksen rannikosta länteen. Saarista kauempana kaakossa sijaitsee Lefkas.
Saaren pääkylä on Paxoín kuntakeskus Gáios (498 asukasta), joka sijaitsee saaren itärannikolla. Saaren muut suurimmat asutukset ovat Oziás (196 asukasta), Makrátika (149), Lákka (147), Bogdanátika (135) ja Apergátika (105). (Katso myös: Luettelo Paxoín kunnan kylistä ja saarista.)
Saaren historia seurailee muiden Jooniansaarten vaiheita. Vuosina 1815–1864 saari oli osa Jooniansaarten yhdysvaltoja, joka oli Britannian protektoraatti. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1864.
Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Gáioksen museo, sekä saaren rannikon meriluolat ja Orthólithos-nimellä tunnettu kalliomuodostelma, joille pääsee turistiveneillä.