hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Goldwind
Goldwind, täydelliseltä nimeltään Xinjiang Goldwind Science & Technology Co. Limited, on vuonna 1998 perustettu kiinalainen tuulivoimaloita valmistava tuotannollinen yritys. Se on maailman suurimpia tuuligeneraattoreiden valmistajia. Vuonna 2014 yhtiö luokiteltiin toiseksi suurimmaksi tuulivoimalavalmistajaksi maailmanlaajuisesti. Vuonna 2013 sen markkinaosuus Kiinassa oli 23,30 % ja yhtiö oli alallaan kotimaansa suurin. Yhtiö toimii maailmanlaajuisesti kuudella mantereella.
Goldwind on julkinen osakeyhtiö, ja yhtiön osakkeet noteerataan Shenzhenin ja Hongkongin pörsseissä. Yhtiön kotipaikka on Sinkiangin pääkaupunki Ürümqi.
Ernesto Neto
Ernesto Saboia de Albuquerque Neto (s. 1964, Rio de Janeiro, Brasilia) on nykykuvataiteilija. Hänet tunnetaan varsinkin suurista veistoksistaan, jotka on tehty valkoisesta, sukan kaltaisesta venyvästä materiaalista, joita hän täyttää erilaisilla materiaaleilla, kuten styroksilla tai tuoksuvilla mausteilla. Hänen installaationsa täyttävät usein koko näyttelytilan.
Neto liittyy brasilialaiseen uuskonkretistien taideliikkeeseen, joka on vallinnut Etelä-Amerikassa 1950-luvun lopulta. Hänen työnsä vahvistavat brasilialaisen kuvanveistotaiteen perinnettä ja lujittavat konstruktivistien ideoiden ja kokeellisen havainnon sekoittumista.
Hänen abstraktit näyttelynsä on suunniteltu rohkaisemaan kävijöitä ja olemaan aktiivisia osallistujia. Ihmiset voivat koskettaa, tökkiä ja kävellä useiden hänen teostensa läpi.
Ernesto Neto syntyi ja kasvoi ja opiskeli Rio de Janeirossa. Hän debytoi taidegalleriassa Rio de Janeirossa vuonna 1988.
Kansainväliseen tietoisuuteen Neton taide tuli 1990-luvun lopulla. Vuonna 2006 Neton Pariisin Panthéonissa esillä ollut teos "Leviathan Thot" ulottui rakennuksen 66 metriä korkeasta katosta lattiaan. Hän edusti Brasiliaa Vik Munizin kanssa vuonna 2001 Venetsian biennaalissa, jossa hänen installaatioitaan oli esillä sekä Brasilian paviljiongissa, että Arsenalessa olevassa kansainvälisessä yhteisnäyttelyssä.
Vuonna 2001 Ernesto Neton teos "Uusi installaatio" oli esillä Ars 01 -näyttelyssä Helsingissä. Näyttelyn teosta varten Neto vieraili ensimmäisen kerran Suomessa ja palasi useita kertoja Helsinkiin ja Kemiin.
Vuonna 2004 Neto osallistui kansainväliseen The Snow Show tapahtumaan, jossa taiteilijat ja arkkitehdit tutkivat rakentamista lumesta ja jäästä Kemissä ja Rovaniemellä.
Neto luopui teoksissaan synteettisistä materiaaleista ja alkoi käyttämään niissä puuvillaa ja muita luonnonmateriaaleja. Neto on kiinnostunut Brasilian huni kuin -kansan perinteistä ja rituaaleista. Se on yksi Amazonian alkuperäiskansoista, joka noin 8000 jäsentä elävät kyläyhteisöissä Acren osavaltiossa Luoteis-Brasiliassa. Kiasmassa esitetyn "Boa"-teoksen käsin virkatun puuvillakudoksen rakenne on saanut muotonsa boakäärmeen päästä.
Anu Liivak
Anu Liivak (14. lokakuuta 1953 Tallinna – 10. maaliskuuta 2016) oli virolainen museonjohtaja.
Liivak opiskeli Tallinnassa ja Leningradissa 1970-luvulla. Vuonna 1991 hän aloitti Tallinnan taidehallin johdossa. Vuosina 2002–2008 Liivak toimi Suomessa Taidekeskus Retretin toimitusjohtajana. Vuonna 2006 Liivak valittiin Viron taidemuseon päärakennuksen eli KUMUn johtoon. Hän kehitti museon kansainvälisiä verkostoja ja toi virolaistaiteen rinnalla esiin Viron taiteen yhteyksiä ja eroja maan lähialueiden taiteeseen.
Dongfang Electric Corporation
Dongfang Electric Corporation Limited (DEC, ) on vuonna 1984 perustettu kiinalainen muun muassa energiateollisuuden sähkölaitteita ja turbiineja valmistava tuotannollinen konserniyritys. Sen valmistaa vuosittain yli 37 gigawatin tehontuotantoa vastaavan määrän generaattoreita ja suuren määrän muita teollisuuden sähkölaitteita. Se on yhtiömuodoltaan julkinen osakeyhtiö, jossa Kiinan valtio käyttää määräävää valtaa (DEC Holding). Yhtiön osakkeet noteerataan Shanghain pörssissä. Yhtiön kotipaikka on Setšuanin pääkaupunki Chengdu.
Tom Dolan
Thomas Fitzgerald "Tom" Dolan (s. 15. syyskuuta 1975 Arlingtonin piirikunta, Virginia) on yhdysvaltalainen uimari. Hän on kaksinkertainen 400 metrin sekauinnin olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan Club Wolverine -seuraa ja hän on pituudeltaan 201 cm
Dolan voitti Atlantan olympialaisissa 1996 kultaa 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.14,90. 200 metrin sekauinnissa hän sijoittui seitsemänneksi. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän saavutti kultaa 400 metrin sekauinnissa maailmanennätysajalla 4.11,76 ja hopeaa 200 metrin sekauinnissa ajalla 1.59,77.
Dolan voitti 400 metrin sekauinnin maailmanmestaruuden Rooman MM-kilpailuissa 1994 ajalla 4.12,30 ja Perthissä 1998 ajalla 4.14,95. Hän sijoittui lisäksi kahdeksanneksi 400 metrin vapaauinnissa 1994 ja 200 metrin sekauinnissa 1998.
Dolan saavutti Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa kultaa molemmilla sekauintimatkoilla Atlantassa 1995 sekä hopeaa 400 metrin sekauinnissa Kobessa 1993 ja 200 metrin selkäuinnissa 1995.
Jalkapallon Suomen Cup 1970
Jalkapallon Suomen Cup 1970 oli cupin 16. järjestämisvuosi. Kilpailuun osallistui 271 joukkuetta, jotka pelasivat 275 ottelua. Joukkueet jakautuivat sarjoittain seuraavasti: Mestaruussarja 12, II divisioona 36, III divisioona 73, IV divisioona 95 ja muut 55. Loppuotteluun selvisivät Mikkelin Palloilijat ja Lahden Reipas, ja se pelattiin Helsingin Olympiastadionilla. Ottelua seurasi 5399 maksanutta katsojaa, ja sen voitti MP jatkoajan jälkeen 4-1, varsinainen peliaika loppui lukemiin 1-1.
Cup-mestarit: Risto Remes, Rainer Jungman, Heikki Valjakka, Antti Rusanen, Vilho Rajantie, Antero Hyttinen, Matti Vanhanen, Antero Nikkanen, Raimo Marttinen (pelaajavalmentaja), Heikki Kangaskorpi, Seppo Gunther, Pentti Toivola ja Kari Mutanen
Kohtuuttomuuksia
Kohtuuttomuuksia on Yle TV1:llä esitetty neliosainen komediasarja. Sarjassa parodioidaan nykyajan ilmiöitä, kuten menestymispaineita ja sukupuolirooleja. Sarjan on käsikirjoittanut Tiina Lymi; hän on myös yksi sarjan pääosanäyttelijöistä. Muissa päärooleissa esiintyvät Elina Knihtilä, Hannu-Pekka Björkman sekä Ville Tiihonen.
Sarjan kolme ensimmäistä jaksoa ovat irrallisia kokonaisuuksia, mutta niissäkin satunnaiset kohtaukset risteävät keskenään. Neljännessä jaksossa näyttelijät esittävät itsejään osittain fiktiivisesti sarjan tekemisestä kertovassa jaksossa.
Sarja kuvattiin kesäkuun 2015 aikana. Sen budjetti oli 765 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön tukea oli 150 000 euroa.
Luettelo Suomen valtiollisista hautajaisista
Tämä on luettelo Suomen itsenäisyyden aikana järjestetyistä valtiollisista hautajaisista. Tapa aloitettiin Suomessa vuonna 1921. Vuoteen 1989 saakka käytettiin ilmaisua ”haudataan valtion varoin”, minkä jälkeen hallitus teki päätöksen vanhasta menettelystä luopumisesta. Vuodesta 1990 lähtien on käytetty nimitystä ”valtiolliset hautajaiset”, jotka järjestetään ainoastaan tasavallan presidenteille tai poikkeustapauksissa valtioneuvoston päätöksellä muutoin merkittäville henkilöille. Vuosina 1921–1989 valtion varoin haudattiin yhteensä 73 merkkihenkilöä. Vuoden 1989 jälkeen valtiolliset hautajaiset on järjestetty ainoastaan kahdeksan kertaa.
Luettelo sisältää kaikki valtiolliset hautajaiset vuodesta 1990 lähtien sekä 71 nimeä vuosilta 1921–1989.
Isoruokorotta
Isoruokorotta ("Thryonomys swinderianus") on suurikokoinen Afrikassa elävä jyrsijä.
Isoruokorotan vartalo kasvaa 35–60 cm pitkäksi, ja häntä tuo eläimelle 6–25 cm lisää pituutta. Koiraiden keskipaino on 4,5 kg, naaraiden 3,5 kg. Isoruokorotan kuono on pyöreä, korvat lyhyet ja karva karkeaa.
Isoruokorottia tavataan yleisesti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen levinäisyysalue ulottuu Guineanlahden pohjoisrannalta koko mantereen poikki itään ja sieltä Afrikan itäosia pitkin aina Etelä-Afrikan Itä-Kapin provinssiin.
Isoruokorotan tyypillistä elinympäristöä ovat ruovikot tai muut tiheää ruohoa kasvavat paikat, usein jokivarressa. Niitä tavataan harvoin kaukana vesialueista. Maanviljelys on luonut uusia niille sopivia elinympäristöjä kuten maissi- ja sokeriruokopellot.
Laji on aktiivinen yöaikaan. Vuodessa syntyy kaksi poikuetta, yhteensä jopa kaksitoista poikasta.
Ghanassa isoruokorottia pidetään arvostettuna pikkuriistalajina (bushmeat). Niitä on alettu kasvattaa häkissä ravintoeläimiksi.
Ruokorotat
Ruokorotat ("Thryonomyidae") on jyrsijöiden heimo, johon kuuluu vain yksi suku, "Thryonomys", jossa on kaksi Afrikassa elävää lajia.
Ruokorottien lihaa pidetään herkullisena monissa osissa Afrikkaa. Niitä pyydystetään luonnosta pienriistaksi (bushmeat) ja kasvatetaan tarhoissa.
Thalassocnus
Thalassocnus (tunnetaan myös nimellä vesilaiskiaiset) on sukupuuttoon kuollut erikoistuneiden maalaiskiaisten suku. Se kuului heimoon Nothrotheriidae ja oli läheistä sukua heimon Megatheriidae jättimäisille maalaiskiaisille. "Thalassocnuksen" eläessä sisämaa oli karua aavikkoa, joten se joutui sopeutumaan hankkimaan ravintonsa merestä. Lajit elivät Etelä-Amerikan länsirannikon vesissä myöhäiseltä mioseenilta myöhäiselle plioseenille.
Suvun fossiilit on löydetty Perusta, ja yksi yksilö Bahía Inglesasta pohjoisesta Chilestä vuonna 2008. "Thalassocnuksen" vanhemmat lajit "T. antiquus", "T. natans" ja "T. littoralis" elivät osittain vedessä ja söivät mahdollisesti rannalle huuhtoutunutta merilevää tai ajokkaita matalassa vedessä. Myöhemmät lajit "T. carolomartini" ja "T. yaucensis" näyttävät olleen erikoistuneita sukeltamaan syvemmässä vedessä ravinnon perässä.
"Thalassocnuksen" kallo oli pidempi kuin muilla maalaisikiaisilla. Se oli laajentunut eläimen alaspäinkääntyneen kuonon kohdalla, mahdollisesti tukien paksuja huulia joita se käytti ravinnon käsittelyyn, samaan tapaan kuin nykyinen dugongi. Käsien vahvat kynnet ovat käyttötarkoitukseltaan verrattavissa merileguaaniin, pitämään kiinni merenpohjasta syödessä. Myös käsien luut olivat levittäytyneet hylkeiden tapaan, helpottaakseen liikkumista vedessä. Litistynyttä ja lihaksikasta häntää käytettiin uimista edesauttavana elimenä.
Tunnetut lajit:
Dietikon
Dietikon on kaupunki Pohjois-Sveitsissä, Zürichin kantonissa, kymmenkunta kilometriä Zürichistä luoteeseen. Kaupungissa on runsaat 26 000 asukasta. Dietikon on samannimisen hallintoalueen keskuspaikka.
Dietikon sijaitsee Zürichin läntisen ohikulkutien kupeessa ja Limmatjoen varrella, joen länsirannalla.
Zürichin ja Badenin välinen moottoritie (A1/A3) kulkee Dietikonin kautta. SBB:n rautatie Zürich–Baden kulkee Dietikonin kautta. Lisäksi Dietikonista on BDWM Transport AG:n junayhteys Bremgarteniin ja Wohleniin (Zürichin S-Bahnin reitti S17).
Bruno Bozzetto
Bruno Bozzetto (s. 1938 Milano) on italialainen animaatio-ohjaaja. Hän on tehnyt lyhytelokuvia ja televisiosarjoja. Tunnetuin hänen luomistaan hahmoista on signor Rossi, jonka ensimmäiset animaatiot hän teki 1960-luvulla.
Bozzetton ensimmäinen lyhytelokuva esitettiin vuonna 1958. Nykyisin hän julkaisee niitä myös verkossa. Hän on tehnyt noin 350 lyhytelokuvaa ja opetusfilmiä.
Paavo Mikkola
Paavo Mikkola (29. syyskuuta 1906 Hietamäki, Inkeri – 13. huhtikuuta 1977 Lahti) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Paavo Mikkola oli erittäin taitava kiven käsittelijä. Veljiensä Edvard ja Walter Mikkolan kanssa Paavo Mikkola veistivät yhdessä Lahden sankaripatsaan Vapauden Hengetär Wäinö Aaltosen kipsimallin mukaan.
Mikkolan veljesten kiviveistämö valmisti myös Padasjoen ja Lapinjärven sankarimuistomerkkien kivet.
Mylodon
Mylodon on sukupuuttoon kuollut härän kokoisten maalaiskiaisten suku. Sen jäänteitä on löydetty pleistoseenin aikaisista luolaesiintymistä. Luolan kuivuuden ansiosta "Mylodonista" on säilynyt paloja nahasta ja turkista, jotka osoittavat että eläimen nahassa oli pieniä nystyjä siihen sulautuneena.
Baar
Baar on kaupunki Keski-Sveitsissä, Zugin kantonissa, pari kilometriä Zugin kaupungista pohjoiseen. Kaupungissa on runsaat 23 000 asukasta.
Baar sijaitsee Zuginjärven koillispuolella, Lorzejoen varrella.
Zugin ja Zürichin välinen päätie 4 kulkee Baarin kautta. Baarista on myös moottoritieliityntä (A4a) moottoritielle A4. Baarista on rautatieyhteys Zugiin sekä Zimmerbergin tunnelin ja Thalwilin kautta Zürichiin.
Markku Wilenius
Markku Wilenius (s. 1961 Helsinki) on suomalainen tutkija ja tulevaisuudentutkimuksen professori Turun yliopiston tulevaisuuden tutkimuskeskuksessa marraskuusta 2014. Aiemmin hän oli professorina 2004–2012. Wilenius toimi keskuksen johtajana 1999–2001 ja 2003–2005.
Wilenius valmistui ylioppilaaksi Helsingin Steinerkoulusta 1981 ja suoritti perustutkintonsa Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 1992 hän toimi tutkijana Suomen Akatemian ilmastonmuutoksen tutkimusohjelmassa ja valmistui vuonna 1995 yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi ollessaan jatkotutkija Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 1996 Wilenius aloitti Turun kauppakorkeakoulun tulevaisuuden tutkimuskeskuksen koordinaattorina Suoman Akatemian "Citizenship and Ecomodernization in the Information Society: Futures Approach" -tutkimushankkeessa. Hän väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1997 yhteiskuntatieteelliseen ympäristötutkimukseen liittyvällä väitöskirjallaan "Faust on Wheels: Conceptualizing Modernization and Global Climate Change".
Vuosina 2007–2010 Wilenius työskenteli vakuutusyhtiö Allianzin ylimmässä johdossa ja neuvonantajana toimien muun muassa strategiayksiön johtajana.
Wilenius on tutkinut muun muassa teknologian, talouden, ruoan, kulttuurin, ilmaston, koulutuksen, median, alueellisen kehityksen ja Euroopan tulevaisuuteen liittyviä teemoja. Hän on toiminut monissa valtionhallinnon toimikunnissa ja on muun muassa Suomen IPCC-työryhmän ja Rooman Klubin jäsen sekä Walter Ahlströmin säätiön ja Runar Bäckströmin säätiön puheenjohtaja.
Wileniuksen isä on filosofian emeritusprofessori Reijo Wilenius.
Markku Wileniuksen "Tulevaisuuskirja" (Otava, 2015) sai Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan vuonna 2016.
Jukka Havu
Jukka Sakari Havu (s. 16. lokakuuta 1951 Helsinki) on suomalainen ranskan kielen professori Tampereen yliopistossa vuodesta 2004. Hän toimi kieli- ja käännöstieteiden laitoksen johtajana 2005–2010 ja kieli-, käännös- ja kirjallisuustieteiden yksikön johtajana 2011–2013.
Havu väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1998 espanjalaisesta (iberoromaanisesta) filologiasta. Hän toimi espanjan kielen päätoimisena tuntiopettajana Helsingin yliopistossa 1982–1984 ja espanjan kielen lehtorina Helsingin Kauppakorkeakoulussa 1985–1997. Havu oli Tampereen yliopiston ranskan kielen määräaikainen apulaisprofessori 1998–2000. Vuosina 2001–2004 hän toimi Suomen Ranskan instituutin johtajana. Tampereen yliopiston ranskan kielen professorina Havu aloitti elokuussa 2004.
Havun tutkimusintressejä ovat muun muassa aikamuoto, aspekti ja aktionaalisuus romaanisissa kielissä, verbaaliperifraasit, diakroninen variaatio ja kielipolitiikka. Hän on osoittanut julkisessa keskustelussa huolta etenkin suomalaisten nuorten kielitaidon kaventumisesta.
Kriens
Kriens on kaupunki Keski-Sveitsissä, Luzernin kantonissa, pari kilometriä Luzernista lounaaseen. Kaupungissa on runsaat 27 000 asukasta.
Kriens sijaitsee Vierwaldstätterseen länsipuolella, Pilatus- ja Sonnebergvuorten rinteillä. Kaupunki muodostaa Luzernin kanssa yhtenäisen kaupunkialueen.
Moottoritie A4 kulkee Kriensin kautta. Kriens on Zentralbahn-rautatieyhtiön Luzern–Hergiswil-rautatien varrella.
Kriensistä on köysiratayhteys Pilatusvuorelle.
Ylioppilastutkinto
Ylioppilastutkinnoksi kutsutaan tutkintoa, joka suoritetaan toisen asteen yleissivistävän koulutuksen, tavallisimmin lukion, päätteeksi. Ylioppilastutkinnon hyväksytysti suorittanutta kutsutaan "ylioppilaaksi". Läpäisty ylioppilastutkinto antaa nimensä mukaisesti ylioppilaalle valmiudet hakeutua opiskelemaan yliopistoon. Tutkintoa pidetään myös usein eräänlaisena kypsyyskokeena.
Aikaisemmin ylioppilastutkinnon suorittaminen merkitsi suoraan oikeutta kirjautua yliopiston opiskelijaksi, mutta opiskelijamäärien kasvettua nopeasti 1900-luvulla käytännöstä on useimmissa maissa jouduttu luopumaan. Perinteisesti ainoastaan ylioppilaita on otettu yliopistoihin opiskelijoiksi, mistä johtuen "ylioppilas" oli suomen kielessä pitkään "yliopisto-opiskelijan" synonyymi, tosin tämäkään ei nykyisin esimerkiksi Suomessa enää päde. Tästä huolimatta ylioppilaalla on yleissivistävän koulutuksen ansiosta yleensä toisen asteen ammatillisen koulutuksen käynyttä paremmat valmiudet opiskeluun yliopistossa ja muualla korkea-asteella.
Ylioppilastutkinto tai sitä vastaava toisen asteen päättävä suoritus on käytössä seuraavissa maissa:
Yleisimmin ylioppilastutkinto on käytössä Euroopassa. Tutkintojen nimissä on nähtävissä jonkin verran yhteneväisyyksiä; yhden ryhmän muodostavat pohjoismaiset nimet, minkä lisäksi Abitur (peräisin latinan sanasta "abire", , vrt. abiturientti) viittaa tutkinnon rooliin lukion päättävänä suorituksena ja Matura () sen asemaan kypsyyskokeena.
Suomessa ylioppilastutkinto suoritetaan lukion päättövaiheessa ja sen tarkoituksena on selvittää, ”"ovatko opiskelijat omaksuneet lukion opetussuunnitelman mukaiset tiedot ja taidot sekä lukion tavoitteiden mukaisen riittävän kypsyyden."” Ylioppilastutkinto on toisen asteen tutkinto. Tutkinnon suorittamista varten lukioissa järjestetään kahdesti vuodessa ylioppilaskokeet, jotka läpäissyt ja lukion oppimäärän suorittanut henkilö on "ylioppilas".
Ylioppilastutkinnon johtamisesta, järjestämisestä ja toimeenpanosta vastaa ylioppilastutkintolautakunta. Ylioppilastutkinnon suorittanut hankkii yleensä merkiksi saavutuksesta ylioppilaslakin. Ylioppilaskirjoitukset järjestetään kaksi kertaa vuodessa, keväällä maalis-huhtikuussa ja syksyllä syys-lokakuussa. Vuosittain Suomessa pääsee ylioppilaaksi noin 35 000 henkilöä, joista noin 30 000 valmistuu keväällä. Ylioppilastutkinto muuttuu asteittain sähköiseen muotoon syksyn 2016 ja kevään 2019 välillä.
Luettelo avaruusteleskoopeista
Tämä on luettelo avaruustutkimusasemista jaettuna taajuusalueittain gamma-, röntgen-, ultravioletti- ja infrapunasäteilyn sekä näkyvän valon havaitseviin teleskooppeihin.
Bones (rap-artisti)
Elmo Kennedy O'Connor (s. 11. tammikuuta 1994) joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Bones on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän on julkaissut yli 40 mixtapea ja 80 musiikkivideota uransa aikana. Bonesin managerin mukaan suuremmat levy-yhtiöt ovat olleet kiinnostuneita hänestä, mutta Bones jatkaa musiikin julkaisua oman levy-yhtiön kautta.
Bones syntyi perheeseen, jossa äiti oli muotisuunnittelija ja isä oli web-suunnittelija. Hänen isoisänsä oli näyttelijä Robert Culp. Kun Bones oli 7-vuotias, hänen perheensä muutti Howelliin, Michiganiin. Bones lopetti koulunkäynnin 16-vuotiaana ja muutti Los Angelesiin veljensä, Elliottin perässä.
Nimellä "Th@ Kid":
Nimellä "Bones":
Vismuttipentafluoridi
Vismuttipentafluoridi (BiF) on vismutin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää voimakkaana fluoraavana reagenssina.
Huoneenlämpötilassa vismuttipentafluoridi on valkoisia neulasmaisia kiteitä. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen hilakeskeinen rakenne ja rakenne koostuu pitkistä polymeeriketjuista, jotka ovat järjestäytyneet kerroksittain. Vismuttipentafluoridi liukenee moniin orgaanisiin ja epäorgaanisiin liuottimiin, mutta veden kanssa se reagoi erittäin voimakkaasti. Reaktiossa muodostuu otsonia, happidifluoridia ja ruskeaa vismutti(V)oksifluoridia. Vismuttipentafluoridi on erittäin voimakas hapetin ja fluoraava reagenssi. Se esimerkiksi muodostaa hiilivedyistä fluorihiilivetyjä, uraanitetrafluoridista uraaniheksafluoridia, bromista bromitrifluoridia ja -pentafluoridia ja kloorista kloorimonofluoridia. Aine on vahva Lewis-happo ja reagoi monien fluoridien kanssa muodostaen yhdisteitä, joissa on heksafluorivismutaatti-ioni BiF. Kuumennettaessa yli 120 °C:n yhdiste alkaa hajota fluoriksi ja vismuttitrifluoridiksi.
Vismuttipentafluoridia voidaan valmistaa kuumentamalla vismuttia tai vismuttitrifluoridia noin 500–600 °C:n lämpötilaan fluorin tai klooritrifluoridin toimiessa fluoraavana reagenssina. Tuote puhdistetaan sublimoimalla alipaineessa.
Orgaanisissa synteeseissä vismuttipentafluoridia voidaan käyttää fluoraavana reagenssina. Siitä valmistetaan muun muassa jodifluorialkaaneja, fluorattuja polttoaineseoksia ja fluorialkyylifosforaaneja. Aine toimii myös katalyyttinä muodostettaessa karbokationeja.
Janne Hukkinen
Janne Ilmari Hukkinen (s. 6. lokakuuta 1957 Helsinki) on suomalainen ympäristöpolitiikan professori Helsingin yliopistossa elokuusta 2008. Hän toimi ympäristönsuojelun professorina Teknillisessä korkeakoulussa 1999–2008.
Hukkinen valmistui diplomi-insinööriksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta 1984 ja väitteli Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampusyliopistossa 1990. Vuosina 1993–1996 hän toimi apulaisprofessorina Alankomaissa Maastricht School of Managementissa. Vuosina 1996–1998 Hukkinen johti Lapin yliopiston Arktista keskusta ja toimi sen professorina. Hän on tutkinut muun muassa kestävän kehityksen politiikan, strategian ja arvioinnin kognitiivisia ulottuvuuksia.
Hukkinen on ollut Korkeimman hallinto-oikeuden ympäristöasiantuntijaneuvos vuodesta 2000. Hän on Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2012.
Magaza Stomp
Magaza Stomp on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin seitsemäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1981 levymerkillä MNW.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
Archeynsammakko
Archeynsammakko ("Leiopelma archeyi") on kantasammakoihin kuuluva, Uudessa-Seelannissa elävä endeeminen sammakko.
Archeynsammakko on pieni, noin 38 millimetrin kokoinen. Sammakko on yöeläin; suurimman ajan päivästä ne ovat piilossa kosteissa koloissa kivien tai kaatuneiden puunrunkojen alla. Sammakot eivät kurnuta ja niillä on pyöreät silmät.
Sammakkoa tavataan kahdella alueella Pohjoissaarella. Elinympäristönä toimii noin 400–1000 metrin korkeudessa olevat kosteat metsät.
Archeynsammakko munii munat kosteisiin paikkoihin kivien tai kaatuneiden puunrunkojen alle. Urossammakko kantaa kuoriutuneita yksilöitä selässään muutaman viikon ajan, kunnes poikasten muodonmuutos varsinaisiksi sammakoiksi on lähes täydellinen.
"Batrachochytrium dendrobatidis" -sienitauti romahdutti luonnossa elävän sammakkokannan 2000-luvun vaihteen tienoilla. Aucklandin eläintarhaan perustettiin kannan koon turvaamiseksi lajia varten lisääntymiskeskus, jonka tavoitteena on turvata sammakon säästyminen sukupuutolta.
Noitia on minun sukuni
Noitia on minun sukuni on suomalaisen, melodista black metalia soittavan yhtyeen, Hiidenhaudan ensimmäinen varsinainen studioalbumi, ja se on julkaistu vuonna 2014. 
Levyllä esiintyy myös Jonne Järvelä, kappaleessa Hiiden virsi.
Uster
Uster on kaupunki Pohjois-Sveitsissä, Zürichin kantonissa, parikymmentä kilometriä Zürichin kaupungista itään. Kaupungissa on runsaat 33 000 asukasta.
Uster sijaitsee Greifenseen itäpuolella, kumpuilevassa Mittellandissa.
Usterista on moottoritieyhteys (A53) moottoritielle A1. SBB:n rautatie Zürichistä Dübendorfin kautta Rapperswiliin kulkee Usterin kautta.
Vincent Janssen
Vincent Janssen (s. 15. kesäkuuta 1994 Heesch) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigan Tottenham Hotspuria. Kauden 2017–2018 hän pelasi lainassa Turkin Superliigan Fenerbahçessa. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Janssen on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Alankomaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Janssen debytoi Almere Cityn paidassa Eerste divisiessä kaudella 2013–2014. Hän pelasi seuran paidassa kahden kauden aikana 69 ottelua onnistuen niissä 29 kertaa maalinteossa. Heinäkuussa 2015 Janssen siirtyi Eredivisien AZ Alkmaariin. Hän teki pääsarjadebyyttinsä seuraavassa kuussa Ajaxia vastaan ja teki avausmaalinsa lokakuussa 2015 Twenten verkkoon. Hän teki tuossa ottelussa kaksi maalia.
Janssen on edustanut Alankomaita nuorten maajoukkuetasolla. Vuodesta 2014 alkaen hän on kuulunut Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa Janssen teki debyyttinsä maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa Janssen teki toisessa maaottelussaan Englantia vastaan.
Janssenin äiti Annemarie Verstappen on uinnin olympiamitalisti ja maailmanmestari.
China Northern Airlinesin lento 6136
China Northern Airlinesin lento 6136 oli China Northern Airlinesin reittilento Pekingin kansainväliseltä lentoasemalta Dalianin Zhoshuizhin kansainväliselle lentoasemalle. 7. toukokuuta 2002 lentoa operoinut McDonnell Douglas MD-82 syöksyi Bohainlahteen matkustajan sytytettyä koneessa tulipalon ilmeisesti vakuutuspetostarkoituksessa.
Onnettomuuskone, McDonnell Douglas MD-82, rekisteritunnukseltaan B-2138, rakennettiin Shanghai Aviation Industrial Corporationin tehtaalla Kiinassa. Se lensi ensilentonsa lokakuussa 1990 ja toimitettiin China Northern Airlinesille heinäkuussa 1991. Koneelle oli kertynyt noin 26 000 lentotuntia 16 000 lennolla. Se oli osallisena kahdessa kaappaustapauksessa vuoden 1993 marras- ja joulukuussa. Molemmilla kerroilla kaappari halusi päästä Taiwaniin, ja sinne päästyään antautui viranomaisille.
Lento lähti Pekingistä kello 20.37 paikallista aikaa, ja lennon arvioitu kesto oli noin tunti. Lentäjät ilmoittivat lennonjohdolle koneessa olevasta tulipalosta kello 21.20, ja yhteys koneeseen menetettiin kello 21.24. Kahdeksan minuuttia myöhemmin kello 21.32 se syöksyi mereen noin 20 kilometriä Dalianista itään. Erään silminnäkijän mukaan kone oli alkuun kaarrellut ympäri ja sitten syöksynyt mereen.
Ohjaamon ääninauhuri löydettiin viikko onnettomuuden jälkeen, 14. toukokuuta. Lentoarvotallennin löytyi 18. toukokuuta.
Onnettomuudessa kuolivat kaikki yhdeksän miehistön jäsentä ja 103 matkustajaa, joista 95 oli Kiinan kansalaisia. Lopuista kahdeksasta kolme oli kotoisin Japanista, muut muun muassa Etelä-Koreasta.
Uutistoimisto Xinhua julkaisi onnettomuustutkinnan tulokset 8. joulukuuta 2002. Palo oli kehittynyt ja levinnyt niin nopeasti, että suurin osa matkustajista oli kuollut hiilidioksidimyrkytykseen jo ennen mereensyöksyä. Tutkinnassa tuli ilmi, että palo alkoi kiinalaisen Zhang Pilinin istumapaikalta. Pilin oli onnettomuuspäivänä ostanut kaksi matkavakuutusta, lentänyt Dalianista Pekingiin ja ostanut sieltä viisi matkavakuutusta lisää. Vakuutusten arvo oli yhteensä yli 1,5 miljoonaa renminbiä, lähes 190 000 Yhdysvaltain dollaria. Valvontakameroiden mukaan hän vietti tämän jälkeen useita tunteja Pekingin lentoasemalla polttaen savukkeita.
Tutkinnassa Pilinin istumapaikan ympäristöstä löydettiin jäämiä bensiinistä. Sattumalta Pilin oli valinnut istumapaikan suuren virtajohdon yläpuolelta. Bensiinin syttyessä tapahtunut räjähdys todennäköisesti vaurioitti tätä johtoa, mikä johti lentokoneen tärkeiden järjestelmien vioittumiseen tai menettämiseen ja sitä kautta poikkeuksellisen nopeaan hallinnan menetykseen. Pilinin asunnolta löydettiin bensiinillä täytettyjä pulloja, ja ilmeisesti samanlaisilla pulloilla hän sytytti tulipalon lennolla 6136.
Pilinin motiivi oli ilmeisesti vakuutuspetos. Hänellä ei kuitenkaan ollut selkeää syytä tekoonsa: hän oli naimisissa, hänellä oli pieni poika, oma yritys eikä epätavallisen paljon velkoja. Edes Pilinin vaimo ei tiennyt hänen aikeistaan eikä osannut sanoa syytä sille, miksi Pilin olisi ollut itsetuhoinen tai halunnut tehdä vakuutuspetoksen.
Dübendorf
Dübendorf on kaupunki Pohjois-Sveitsissä, Zürichin kantonissa, kymmenkunta kilometriä Zürichin kaupungista itään. Kaupungissa on runsaat 26 000 asukasta.
Dübendorf sijaitsee Glattjoen laaksossa, kumpuilevassa Mittellandissa.
Moottoritie A1 ohittaa kaupungin pohjoispuolitse. SBB:n rautatie Zürichistä Usterin kautta Rapperswiliin kulkee Dübendorfin kautta.
Dübendorfissa on ollut lentokenttä vuodesta 1910 ja Sveitsin ilmavoimien sotilastukikohta vuodesta 1914. Reittiliikenne Dübendorfista alkoi vuonna 1922, ja lentoasema rakennettiin vuonna 1932. Dübendorfin lentokentästä tuli sotilaskenttä vuonna 1948, jolloin Klotenin uusi lentoasema otettiin käyttöön.
Sotilastoiminta on vuonna 2014 tehdyllä päätöksellä vähenemässä lähivuosina merkittävästi. Jäljelle jää ilmavoimien helikopteritukikohta sekä liikelento- ja harrastusliikennettä. Iso osa lentokenttäalueesta tulee Zürichin kantonin innovaatiokeskuksen käyttöön. Alueella on myös ilmailumuseo elämyspuistoineen.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1946
Vuoden 1946 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Sveitsin Genevessä 30. huhtikuuta – 4. toukokuuta. Toista kertaa Sveitsin isännöimiin kisoihin osallistui kymmenen maata. Mestaruuden voitti ensimmäisen ja viimeisen kerran Tšekkoslovakia, hopeaa saavutti Italia ja pronssia, ensimmäisen EM-mitalinsa, Unkari. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Unkarin Ferenc Németh ja korikuningas Puolan Paweł Stok.
Tavolaran kuningaskunta
Tavolaran kuningaskunta on Tavolaran saaren Sardinian rannikolla Italiassa käsittävä mikrovaltio. Kuningaskuntaa ei ole koskaan virallisesti liitetty Italiaan, vaikkakaan sitä ei myöskään tunnusta itsenäiseksi yksikään valtio. Saarella on nykyisin vain 11 väliaikaista asukasta ja saaren nykyisen hallitsijasuvun pääelinkeino on turismi.
Saaren ensimmäinen asukas genovalainen Giuseppe Bertoleoni asettui Tavolaralle vuonna 1807. Bertoleoni oli nainut kaksi siskosta ja pakeni saarelle karkuun syytettä moniavioisuudesta. Ennen ihmisasukkaita saaren ainoita asuttajia olivat villivuohet, jotka tulivat pian kuuluisiksi. Vuohet elivät merilevällä ja saivat ruokavalionsa takia kullankeltaiset hampaat. Sardinian kuningas Carlo Alberto saapui saarelle metsästämään vuohia vuonna 1836 ja metsästysretkellä hänen oppaanaan toiminut Bertoleonin poika Paolo esittäytyi tälle leikkimielisesti Tavolaran kuninkaana. Metsästysretken jälkeen Carlo Alberto lähetti Paololle asiakirjan, joka vahvisti Bertoleonien monarkian virallisen aseman. Paolo Bertoleoni tekaisi tämän jälkeen hallitsijasuvulleen vaakunan ja sukupuun sekä hautausmaan, jonne Tavolaran hallitsijat oli tarkoitus haudata.
Seuraavien vuosien aikana Tavolaran kuningaskunta saavutti julkisuutta. Kuningassuku tunsi esimerkiksi nykyisen Italian yhtenä perustajana pidetyn Giuseppe Garibaldin, ja kuningas Vittorio Emanuele II kirjoitti jopa "rauhansopimuksen" Tavolaran kuningaskunnan ja sen tuolloisten 33:n asukkaan kanssa. Valtionpäämiesten valokuvia keräillyt kuningatar Viktoria määräsi brittialuksen pysähtymään saarella ikuistamassa "maailman pienimmän kuningaskunnan" johtajat. Valokuva oli pitkään näytteillä Buckinghamin palatsissa. Kuningaskunnan muodollinen itsenäisyys päättyi kuitenkin käytännössä Naton tukikohdan perustamiseen saarelle vuonna 1962. Kuningaskuntaa ei kuitenkaan koskaan virallisesti liitetty Italiaan San Marinon tavoin. Toisaalta mikään maa ei ole myöskään tunnustanut Tavolaran itsenäisyyttä.
Nykyisin Tavolarassa on vain 11 asukasta ja hekään eivät asu saarella vakituisesti. Saari elää nykyisin turismista, jonka toimintaa pyörittää Tavolaran kuningasperhe. Hallitsevan kuninkaan Antonio Bertoleonin poika Giuseppe ja hänen vaimonsa omistavat saaren ainoan ravintolan. Kuninkaan veljenpoika Antonio puolestaan kalastaa ravintolan tarpeita varten veneellään. Saari liitettiin hiljattain merensuojelualueeseen ja siitä on tullut suosittu sukellusturismin kohde.
Hayastan MMA
Hayastan MMA Academy on yhdysvaltalainen vapaaotteluseura, jonka perusti armenialainen Gokor Chivichyan vuonna 1991. Seuran tunnetuimpia ottelijoita ovat Ronda Rousey, Travis Browne ja Karo Parisyan.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1947
Vuoden 1947 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Tšekkoslovakiassa 27. huhtikuuta – 3. toukokuuta. Tšekkoslovakia isännöi EM-lopputurnausta ensimmäisen kerran, ja siihen osallistui 14 maata. Mestaruuden ja ensimmäisen EM-mitalinsa voitti Neuvostoliitto, ja edelliskisojen mestari Tšekkoslovakia sijoittui hopealle. Pronssia voitti ensimmäisen EM-mitalinsa ottanut Egypti. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Neuvostoliiton Joann Lõssov ja korikuningas Neuvostoliiton Otar Korkia.
Travis Browne
Travis Kuualiialoha Browne (s. 17. heinäkuuta 1982 Oahu, Havaiji) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2010 lähtien.
Browne kiinnostui kamppailulajeista 2008 ollessaan 26-vuotias, kun hän päätyi harrastamaan brasilialaista jujutsua ja myöhemmin nyrkkeilyä. Vuotta myöhemmin Browne otteli ensimmäisen vapaaottelunsa Meksikossa helmikuussa 2009 Cage of Fire 15 -tapahtumassa. Browne voitti ottelunsa Evan Langfordia vastaan teknisellä tyrmäyksellä 43 sekunnissa. Ottelun jälkeen Browne otteli vielä kahdeksan ottelua vuoden 2009 aikana. Hän muun muassa voitti Mychal Clarkin Bellator 10 -tapahtumassa tuomariäänin, sekä tyrmäsi potkulla kymmenessä sekunnissa Brian Campbellin Gladiator Challenge 107 -tapahtumassa.
Helmikuussa 2010 Browne otteli VFC järjestön raskaansarjan mestaruudesta. VFC 30 – Night of Champions -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi Brownen voittoon Abe Wagneria vastaan. Hän voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä toistamiseen kymmenessä sekunnissa. Mestaruuden jälkeen Brownelle tarjoutui tilaisuus otella Gladiator Challengen raskaansarjan mestaruudesta vain 16 päivää edellisestä ottelusta. Gladiator Challenge 111 -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi Brownen tyrmäysvoittoon Aaron Brinkistä 35 sekunnissa.
Browne allekirjoitti monivuotisen sopimuksen UFC:n kanssa maaliskuussa 2010. Kesäkuussa 2010 Browne otteli ensimmäisen UFC-ottelunsa The Ultimate Fighter: Team Liddell vs. Team Ortiz Finale -tapahtumassa. Hän kohtasi James McSweeneyn, jonka Browne voitti teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Lokakuussa 2010 Browne otteli toisen ottelunsa UFC:ssä Cheick Kongoa vastaan UFC 120 -tapahtumassa. Ottelu päättyi tasapeliin, kun Kongo sai miinus pisteen tartuttuaan toistuvasti Brownen shortseista.
Browne sai vastaansa Stefan Stuven toukokuussa 2011 UFC 130 -tapahtumassa. Hän voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Brownen "teräsmieslyönnillä" tullut tyrmäys palkittiin Illan tyrmäys bonuksella. Syyskuussa Browne otteli vuoden toisen ottelunsa Rob Broughtonia vastaan. UFC 135 -tapahtumassa käyty ottelu päättyi Brownen voittoon tuomariäänin.
Morgan Ellis
Morgan Ellis (s. 30. huhtikuuta 1992 Ellerslie-Bideford, Prince Edward Island, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka on edustanut NHL-seura Montreal Canadiensin organisaatiota. Hän on Canadiensin neljännen kierroksen varaus . Kaudeksi 2017–2018 Ellis on siirtynyt pelaamaan SHL-sarjaa Skellefteå AIK:ssa.
Ellis varattiin vuonna 2008 kolmannella kierroksella Cape Breton Screaming Eaglesiin. Hän pelasi neljän kauden ajan vuosina 2008–2012 QMJHL:ssä tehden 27 maalia ja 96 syöttöpistettä eli yhteensä 123 tehopistettä, joiden lisäksi hänelle kertyi 222 rangaistusminuuttia. Hän pelasi 237 ottelua. Viimeisellä kaudellaan 2011–2012 Ellis palkittiin liigan parhaana puolustavana puolustajana Kevin Lowe Trophylla. Hänet myös nimettiin QMJHL:n toiseen tähdistöön. Ellis pelasi Cape Breton Screaming Eaglesissa koko QMJHL-uransa viimeisen kautensa joulukuuhun asti, jolloin tuli kaupatuksi Shawinigan Cataractesiin. Cataractesin paidassa hän voitti Memorial Cupin. Ellis teki kuudessa Memorial Cupin ottelussa viisi tehopistettä.
Ellis varattiin neljännellä kierroksella Montreal Canadiensiin. Hän pelasi NHL-varauksensa jälkeen vielä QMJHL:ssä, mutta solmi Canadiensin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen maaliskuussa 2012. Hän siirtyi heti sopimuksen solmimisen jälkeen kaudeksi 2012–2013 Canadiensin AHL-farmiseura Hamilton Bulldogsiin. Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan Ellis pelasi 71 ottelua, joissa teki neljä maalia ja sai yhtä monta syöttöpistettä.
Kauden 2013–2014 Ellis jatkoi Bulldogsissa. Hän pelasi 59 ottelua, joissa teki kolme maalia ja yhteensä kymmenen tehopistettä. Hänelle kertyi 36 rangaistusminuuttia. Tulokassopimuksensa viimeisellä kaudella Ellis joutui 27 AHL-ottelun lisäksi pelaamaan 39 peliä ECHL:ssä Bulldogsin yhteistyöseura Wheeling Nailersissa. Hän teki 13 maalia ja sai 13 syöttöpistettä eli yhteensä 26 tehopistettä. Pudotuspeleissä Ellis pelasi viisi ottelua, joissa sai tilastoihinsa kaksi syöttöpistettä.
Kauden jälkeen Ellis solmi yhden vuoden mittaisen kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Canadiensin kanssa. Hän aloitti kauden 2015-2016 Canadiensin uudessa farmiseurassa, St. John's IceCapsissa. Hän teki 31 tehopistettä 56 ottelussa. Helmikuun lopulla 2016 Ellis nostettiin Canadiensin NHL-kokoonpanoon. Hän pääsi debytoimaan 3. maaliskuuta 2016 Anaheim Ducksia vastaan, kun Canadiens hävisi ottelun rangaistuslaukauksilla lukemin 3–2. Hän pelasi ottelussa 10.31 minuuttia. Hän laukoi kaksi kertaa maalia kohti ja sai kahden minuutin rangaistuksen. Ellis ehti pelata kolme NHL-ottelua ennen kuin hänet lähetettiin takaisin farmiin.
Aksu
Aksu (, ) on piirikuntatason kaupunki Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella Kiinassa. Se on Aksun prefektuurin hallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 14 450 neliökilometriä ja väkiluku 535 657 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 670 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä lounaaseen.
"Aksu" tarkoittaa uiguurin kielessä "valkoista vettä" ja Aksun keidas sijaitsee Toshkanjoen ja Aksujoen yhtymäkohdassa, jossa niiden virtaus on kova. Vetensä joet saavat Tienšanin vuorilta sulavista jäätiköistä ja lumesta. Aksujoki on myös Tarimjoen pääasiallinen vedenlähde. Aksu sijaitsee Tienšanin ja Taklamakanin aavikon välissä ja Aksun valuma-alue ulottu Kiinan puolelta aina Itä-Kirgisiaan saakka. Sen pohjoisosissa sataa enemmän, kuin etelässä Kiinan puolella.
Han-dynastian ja myöhemmin Tang-dynastian aikana Aksun keidas kuului Kiinaan ja se muodosti tärkeän etapin silkkitien pohjoishaaralla. Keidas oli ilmeisen vauras ja siitä kerrotaan kiinalaisissa kronikoissa. Buddhalaisuus levisi silkkitietä pitkin Gandharata Intian niemimaalta ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja kukoisti alueella. Lähellä Aksua sijaitsee useita historiallisia kohteita pääasiassa 200-luvulta 400-luvulle. Monet niistä ovat kaupungin ympäristön hiekkakivikallioihin kaiverrettuja luolia. Aksun merkitys väheni karavaanireittien muututtua 1300-luvulla, mutta se oli edelleen lähialueiden kaupan keskus. Francis Younghusband vieraili kaupungissa vuonna 1887 ja kuvaili sen suuria basaareja. Tuolloin kaupungissa oli noin 20 000 asukasta ja siellä sijaitsi kahdentuhannen miehen varuskunta. Kiinan keskushallinto on kehittänyt Aksua ja sen lähialueita etenkin 1980-luvun jälkeen tarkoituksena houkutella han-kiinalaisia siirtolaisia vähemmistöjen asuttamille strategisille alueille. Alueelle rakennettiin suuria valtion maatiloja keinokastelun avulla. Itse keitaan alue onkin kastelujärjestelmien takia kaksinkertaistunut alkuperäisestä koostaan. Han-kiinalaisten määrä on lisääntynyt etenkin vuoden 1998 jälkeen, jolloin kaupunki liitettiin Sinkiangin eteläiseen rautatiehen.
Perinteinen elinkeino Aksun keitaalla on ollut maatalous, mutta teollisuuden merkitys on kasvanut huomattavasti nykyajalla. Teollisuus on kasvanut nopeasti Tarimin altaan luonnonvarojen hyödyntämisen kautta. Alueella on esimerkiksi öljy- ja maakaasuesiintymiä. Vuonna 2007 Aksusta rakennettiin yli 400 kilometriä pitkä maantie Taklamakanin läpi aavikon öljykentille ja Aksuun on kasvanut petrokemian teollisuutta, jonka lisäksi Aksussa tuotetaan lannoitteita ja muoveja.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Aksun väkiluku oli 535 657. Vuonna 2000 sen asukkaista 52 % oli han-kiinalaisia, 47 % uiguureja ja 1 % hui-kiinalaisia.
Vaasan käytännöllinen naisopisto
Vaasan käytännöllinen naisopisto ("Vasa praktiska flickinstitut", myös "Vasa praktiska skola för unga kvinnor"), oli vuonna 1916 perustettu kaksikielinen opisto. Opiston perusti Elli Ansas, joka myös johti sitä koko sen toiminta-ajan vuoteen 1948. Toiminta päättyi 28. toukokuuta 1948
Aluksi järjestettiin lastenhoitokursseja. Opiskelijat harjoittelivat Ansaan edellisenä vuonna perustamassa lastentarhassa. Vuonna 1917 ohjelmaan tuli puku- ja liinavaateompelu ja ruoanlaiton ja kotitalouden opetus. Lisäksi opetettiin yleissivistäviä aineita, kuten siveys-, kasvatus- ja kansantalousoppia ja taide- ja kirjallisuushistoriaa sekä voimistelua, piirustusta ja laulua.
Opiston toimintatila olivat Ansaksen omistamassa talossa Kauppapuistikko 28:ssa. Pääsyvaatimuksena oli kansakoulun käynti, ja oppilaat tulivat kaikkialta maasta. Opisto sai vuodesta 1918 alkaen valtionapua. Koulussa oli osalle oppilaista oppilaskoti. Kurssien pituus vaihteli 3,5 kuukaudesta yhteen vuoteen. Oppilaita oli opiston historian aikana 2 680 ja lastentarhassa oli hoidossa 1 921 lasta.
Ansaksen lisäksi opettajina olivat muun muassa Helga Emilia Berglund vuosina 1932–1937, joka antoi lastentarhanopettajan koulutusta, ja Dagny Appelberg, joka opetti käsityötä.
Jábmiidáhkka
Jábmiidáhkka on saamelaisten muinaisuskon vainajalan naispuolinen hallitsija. Jábmiidáhkka ei todennäköisesti ollut vainajalan alkuperäinen hallitsija, vaan se on korvannut miespuolisen hahmon
Jábmiidáhkka oli saamelaisten vainajalan ("Jábmiidaibmu") naispuolinen hallitsija. Koska vainajalaa ei koettu kammottavaksi paikaksi, hän oli käytännössä onnellisen olotilan valtiatar.
Vainajalassa asuvat vainajasielut ikävöivät sukulaisiaan, minkä takia Jábmiidáhkka salli toisinaan vainajasielujen aiheuttaa eläville vakavia seurauksia. Kun sielu nappasi elävän ihmisen, useimmiten sukulaisensa, aliseen maailmaan, siepattu ihminen ajautui koomaan tai kuolemaan johtavaan sairauteen. Tällaisessa tapauksessa samaani joutui matkustamaan vainajalaan hakemaan sielua takaisin. Jábmiidáhkka vaati palauttamisesta korvaukseksi uhreja.
Kantauralilaisissa uskomuksissa ei ollut naispuolista alisen maailman hallitsijaa, vaan vainajalaa on hallinnut luojajumalaa avustanut petollinen miespuolinen apulainen. Tämä on kuitenkin korvautunut monissa mytologiassa naispuolisella hallitsijalla. Jábmiidáhkka ei todennäköisesti ollutkaan saamelaisten vainajalan alkuperäinen hallitsija.
Sekä Jábmiidáhkka että suomalaisen mytologian Louhi liittyvät selkeästi pohjoisten kulttuurien logiikkaan: tuonpuoleisessa kaikki oli toisin. Miehen hallitessa tätä maailmaa manalassa hallitsijana toimii nainen.
Tennis (täsmennyssivu)
Tennis voi tarkoittaa seuraavia:
Sabin Merino
Sabin Merino Zuloaga (s. 4. tammikuuta 1992 Urduliz, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
21. kesäkuuta 2013 Sabin nostettiin Athletic Bilbaon reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Kauden 2014–2015 päätteeksi hänen maalisaldonsa näytti 18 osumaa, ja 29. kesäkuuta 2015 onnistuneen kauden johdosta, Sabin nostettiin seuran edustusjoukkueeseen.
Sabin teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 6. elokuuta 2015 Eurooppa-liigan karsintaottelussa azerbaidžanilaista İnter Bakua vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 20. elokuuta 2015 Eurooppa-liigan karsintaottelussa slovakialaista MŠK Žilinaa vastaan.
E-Musikgruppe Lux Ohr
E-Musikgruppe Lux Ohr on turkulainen syntetisaattoriyhtye, joka on julkaissut levyjä muun muassa Svart Recordsin ja Sea Staten kautta. Yhtyeessä soittavat Pertti Grönholm, Jaakko Penttinen, Kimi Kärki ja Ismo Virta. Yhtye on saanut vaikutteita 1970-luvun saksalaisesta elektronisesta musiikista.
John Engdahl
John Erhard Engdahl (24. kesäkuuta 1874 Viipuri – 5. elokuuta 1919 Siuntio) oli suomalainen eläinlääkäri, joka sisällissodan aikana toimi valkoisten ylieläinlääkärinä. Sotilasarvoltaan hän oli eläinlääkintäeversti.
Apteekkarin perheeseen Viipurissa syntynyt Engdahl kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Nya svenska samskolanista, ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa sekä Dresdenin yliopistossa, josta hän valmistui eläinlääkäriksi 1899. Vuodesta 1902 lähtien Engdahl toimi Huittisten piirieläinlääkärinä ja väitteli tohtoriksi Leipzigin yliopistossa 1914. 1910-luvun alussa Engdahlin apulaisena oli Agnes Sjöberg, josta hieman myöhemmin tuli Euroopan ensimmäinen eläinlääkärin tutkinnon suorittanut nainen.
Kesän 1917 maatalouslakon aikana Engdahl johti yhdessä Hämeenkyrön kunnaneläinlääkärin Gotthelm Klenbergin kanssa vartijayhdistystä, jonka tarkoituksena oli turvata muun muassa Huittisten Osuusmeijerin toiminta. Tilanne kärjistyi Huittisten meijerikahakkana tunnetuksi yhteenotoksi, jossa vastakkain olivat lakkoilevat maataloustyöläiset sekä Engdahlin ja Huittisten nimismiehen Leopold Öllerin kokoama 50 miehen vahvuinen joukko. Meijerin vartiokaarti järjestäytyi kahakan jälkeen suojeluskunnaksi ja myöhemmin elokuussa Engdahl oli käynnistämässä Satakunnan suojeluskuntatoimintaa Porissa järjestämässään kokouksessa. Lisäksi hän hankki syksyn 1917 aikana aseita Huittisten suojeluskunnalle.
Engdahl avioitui vuonna 1901 Valborg Wilénin (1877–1917) ja vielä hieman ennen kuolemaansa vuonna 1919 Anna Krogiuksen kanssa. Ensimmäisessä avioliitossa syntynyt poika Björn-Ole Engdahl (1905–1965) oli myös eläinlääkäri, joka toimi muun muassa Helsingin kaupungin teurastuslaitoksen toimitusjohtajana.
Peter Christen Asbjørnsen
Peter Christen Asbjørnsen (15. tammikuuta 1812 Christiania, Norja – 5. tammikuuta 1885 Kristiania, Norja) oli norjalainen kirjailija ja tiedemies, kansansatujen ja -tarinoiden kerääjä ja julkaisija. Hänen julkaisemansa tarinat esitystavaltaan ovat kansanomaisia vaikka uudelleen taiteellisista lähtökohdista kerrottuja. Niistä on julkaistu monia painoksia, ja ne ovat suuresti vaikuttaneet Norjan kirjakielen ja kirjallisuuden kehittymiseen. Niitä on myös käännetty paljon. Grimmin veljesten esikuvan mukaisesti hän toimitti yhdessä Jørgen Moen kanssa satukokoelman "Norske folkeeventyr" (suom. "Satukirja lapsille"), joka ilmestyi vuosina 1841–1844. Yksin Asbjørnsen toimitti irlantilaisen Thomas Crokerin esikuvaa noudattavan tarinakokoelman "Norske Huldreeventyr og Folgesagn" (suom. 1. osa "Norjalaisia satuja ja tarinoita"). Asbjørnsen aloitti tarinoiden keräämisen vuonna 1835.
Sholem Asch
Sholem Asch (1880–1957) oli juutalaissyntyinen puolalais-yhdysvaltalainen kirjailija, ajan merkittävimpiä jiddišinkielisiä kirjailijoita. Romaaneissaan, novelleissaan ja näytelmissään hän käsittelee juutalaisten historiaa ja Puolan juutalaisten elämää. Hän julkaisi lisäksi "Farn Mabl" -kaupunkitrilogian vuosina 1927–1932. Asch kirjoitti myös hepreaksi. Suurin osa hänen tuotannostaan on käännetty englanniksi. Uransa lopulla hän lähestyi kristinuskoa, mitä osoittavat romaanit "Der man vun Notseres" (1939) ja "The Apostle" (1943). Asch oli Šolom Aleichemin rinnalla jiddišinkielisen kirjallisuuden pääedustaja.
Ludwig Aschoff
Ludwig Aschoff (1866–1942) oli saksalainen patologi ja anatomi. Aschoff toimi professorina Freiburgissa vuodesta 1906. Hän tutki ihmisen patologista anatomiaa ainakin virtsaelinten, umpilisäkkeen ja synnytyselinten osalta ja julkaisi teokset "Kursus der patologische Historie" (1900), "Die heutige Lehre von den pathol-anat. Grundlagen der Herzschwäche" (1906), "Die Wurmfortsatzentzündung" (1908) ja "Vorträge über Pathologie" (1925).
Ellis
Ellis on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Elli Ansas
Elin (Elli) Ammy Augusta Ansas, o.s. "Åkerberg" (23. joulukuuta 1872 Kristiinankaupunki – 26. joulukuuta 1950 Vaasa) oli Vaasaan käytännöllisen naisopiston perustaja ja johtaja.
Ansaksen vanhemmat olivat värjärimestari Reinhold Emil Åkerberg ja Selma Augusta o.s. Fontell. Hän kävi Helsingin jatko-opiston ja avioitui toimittaja Frans Ossian Ansaan kanssa 26.4.1894. Vuoteen 1916 hän toimi saksankielen ja piirustuksen opettajana Vaasan suomalaisessa ja ruotsalaisessa tyttökoulussa. Ossian Ansas kuoli 1916, ja samana vuonna Elin Ansas perusti Vaasaan käytännöllisen naisopiston, jonka johtajana hän toimi sen lakkauttamiseen, vuoteen 1948, saakka. Koulun idea syntyi, kun hän ensimmäisen maailmansodan sytyttyä joutui jäämään Saksaan ja seurasi siellä samanlaisen koulun toimintaa.
Ansas kävi jatko-opiston, josta hän valmistui 1894. Hän teki 1892 ja 1914 opintomatkoja Saksaan, 1922 Saksaan, Itävaltaan ja Italiaan ja jälleen 1923 Saksaan. Hän työskenteli valmistavan koulun opettajana Vaasassa 1890–1893 ja jatkoi opetustyötä solmittuaan 1894 avioliiton. Vuosina 1900–1910 ja 1911 hän työskenteli Vaasan suomalaisen ja ruotsalaisen tyttökoulun saksan kielen opettajana. Hän oli Martta-piiriliiton sihteeri Vaasassa 1911–1926. Hän osallistui Helsingissä järjestettyyn kolmanteen pohjoismaiseen naisasiakongressiin.