hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vladimir Džanibekov
Vladimir Džanibekov (; s. 13. toukokuuta 1942 Iskandar, Uzbekistan) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti, joka teki viisi avaruuslentoa.
Džanibekov syntyi Iskandarissa Taškentin alueella, Uzbekistanissa. Hän opiskeli vuodesta 1960 Leningradin yliopistossa fysiikkaa alkaen harrastaa lentämistä. Vuonna 1961 hän alkoi opiskella V. M. Komarovin sotilaslentokoulussa. Hän valmistui neljä vuotta myöhemmin ja toimi lennonopettajana Neuvostoliiton ilmavoimissa. Vuonna 1970 hänet valittiin kosmonautiksi.
Džanibekov lensi Sojuz 27-, Sojuz 39-, Sojuz T-6-, Sojuz T-12- ja Sojuz T-13 -avaruusaluksilla. Hän vietti 145 vuorokautta avaruudessa ja teki 8,5 tuntia avaruuskävelyitä.
Vuonna 1986 Džanibekov siirtyi avaruustoiminnasta politiikkaan Uzbekistanin neuvostotasavallassa vuoteen 1990 asti.
Džanibekov on tehnyt avaruusaiheista taidetta, maalauksia.
Käsipallo kesäolympialaisissa 1976
Montreálin vuoden 1976 kesäolympialaisissa pelattiin käsipalloa sekä miehissä että naisissa. Neuvostoliitto voitti molemmat lajin kultamitalit.
Mukavuuslippulaiva
Mukavuuslippulaiva on laiva, joka on rekisteröity muun kuin kotivaltion lipun alle esimerkiksi verotuksen ja palkkakustannusten alhaisuuden vuoksi tai valtion sääntelyn välttämiseksi. Termiä on käytetty 1950-luvulta lähtien, ja se perustuu siihen, että laivan lippu kuvaa maata, jonka alusrekisterissä laiva on. Alusrekisterissä oleva aluksen kotimaa taas määrittelee sen, minkä maan lainsäädäntöä ja verotusta aluksella sovelletaan.
Nykyisin noin puolet maailman kauppalaivastosta toimii mukavuuslippulaivoina.
Natasha Kai
Natasha Kai (s. 22. toukokuuta 1983) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän pelaa Sky Blue FC:ssä sekä Yhdysvaltain maajoukkueessa. Natasha Kai voitti olympiakultaa Pekingissä vuonna 2008.
Turkmenistanin ympäristöpolitiikka
Turkmenistanin ympäristöpolitiikkan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.
Turkmenistan on Kaspianmeren rannalla. Kaspianmeri on maailman suurin järvi. 75 % virtaamasta on Volgasta, mutta yhteensä järveen laskee 130 jokea. Kansainvälinen viiden hallituksen välinen Teheranin sopimus: meriympäristönsuojelusopimus solmittiin 12. elokuuta 2006: Azerbaidžan, Iran, Kazakstan, Venäjä ja Turkmenistan. Tämä ja Kaspian ympäristöohjelma (Caspian Environment Programme) suojelevat merta uhkaavilta ympäristökriiseiltä. Ympäristöuhkiin sisältyy ylikalastus ja teollisuusjätteet. Sopimukseen sisältyvät kaviaarikiintiöt vuodesta 2007 ja rajoituksia saalistuksista.
Afghanistan, Tadžikistan, Uzbekistan ja Turkmenistan pyrkivät ehkäisemään vesihuolto-ongelmia Amu Darya jokilaaksossa.
Turkmenistanin energiapolitiikka
Turkmenistanin energiapolitiikka kertoo Turkmenistanin energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. Turkmenistanilla on laajat maakaasuvarat.
Turkmenistanissa räjähti merkittävä kaasuputki hämärissä olosuhteissa huhtikuussa 2009. Turkmenistanin maakaasun ostajiin on sisältynyt Gazprom ja Naftogaz.
Venäjä solmi pitkäaikaisia kaasusopimuksia vuonna 2008 korkeiden hintojen vallitessa Keski-Aasian maiden kanssa. Turkmenistanin kanssa on 25 vuoden kaasusopimus. Koska kysyntä laski vuonna 2009 Gazpromilla oli ylitarjontaa. Dayletbat-Dariyalyk-kaasuputki räjähti rikki 9. huhtikuuta 2009 Turkmenistanissa lähellä Uzbekistanin rajaa. Putkessa oli painetta, joka aiheutti räjähdyksen. Putki on rakennettu vuonna 1979. Kaasu lakkasi virtaamasta Turkmenistanista Venäjälle eikä putkea oltu korjattu ainakaan vielä 24. huhtikuuta 2009. Keski-Aasiasta kulkee neuvostoaikana rakennettu öljyputki ja kaasuputki Venäjän kautta Eurooppaan Slovakiaan ja Puolaan.
Turkmenistanista on rakenteilla kaasuputki Uzbekistanin ja Kazakstanin kautta Kiinaan. Kazakstan sopi huhtikuussa 2009 kazakstanilaisen energiayhtiön myynnistä kiinalaiselle energiayhtiölle. Kazakstanista Kaspianmereltä on suunniteltu öljyputki Kiinan suuntaan.
Fausto Gresini
Fausto Gresini (s. 23. tammikuuta 1961 Imola) on italialainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti kaksi 125cc-luokan maailmanmestaruutta vuosina 1985 ja 1987. Gresini ajoi molemmat mestaruutensa Garellilla. Nykyisin Gresini toimii MotoGP-sarjassa tallipäällikkönä.
Gresini aloitti ammattilaisuransa vuonna 1979. 125-kuutioisten MM-sarjaan hän siirtyi vuonna 1983. Ensimmäinen osakilpailuvoitto tuli seuraavalla kaudella ja kokonaispisteissä hän oli kolmas. Gresinin uran ensimmäinen maailmanmestaruus tuli kaudella 1985. Seuraavalla kaudella hän oli MM-sarjan toinen. Uran toinen maailmanmestaruus tuli vuonna 1987 ylivoimaisella esityksellä. Gresini voitti 11 osakilpailusta kymmenen ja viimeinen osakilpailu päättyi ulosajoon. Kolmen heikomman kauden jälkeen Fausto Gresini pääsi jälleen osakilpailuvoittojen makuun kausilla 1991 ja 1992, kun hän oli siirtynyt ajamaan Hondalla. Gresini lopetti uransa kauden 1994 jälkeen.
Ajajauran jälkeen Fausto Gresini perusti joulukuussa 1996 omaa nimeään kantavan kilpatallin "Gresini Racing", joka ajaa Hondan moottoripyörillä. Kaudella 1997 Gresinin talli debytoi 500-kuutioisten MM-sarjassa kuljettajanaan muun muassa Alex Barros. Gresini Racingin kuljettaja oli 250-kuutioisissa MM-sarjan kolmas kausina 1999 ja 2000 ja maailmanmestaruus tuli kaudella 2001 Daijirō Katōn ajamana. Roberto Rolfo oli MM-sarjan kolmas kaudella 2002 ja sen jälkeen Gresini Racing siirtyi MotoGP-luokkaan. MotoGP-luokassa talli on saanut kaksi MM-sarjan hopeaa Sete Gibernaun ajamana. Kaudella 2009 tallissa ajavat Toni Elías sekä Alex de Angelis.
Timo Vormala
Timo Vormala (s. 1942) on suomalainen arkkitehti, joka tyyliltään edustaa modernismia. Hän on Suomen arvostetuimpia asuntosuunnittelijoita, joka tunnetaan myös torneistaan. Lisäksi hänen töihinsä kuuluu julkisia rakennuksia eri puolilla pääkaupunkiseutua.
Vormalan suunnittelemaa asuntorakentamista edustaa Merikannonranta 4. Hän on suunnitellut tornitalot Tikkurilaan (Kielotorni) ja Leppävaaraan. Keski-Pasilaa hän pitää sopivana tornitalon paikkana, sillä se on riittävän etäällä Helsingin vanhasta keskustasta, johon tornit eivät hänen mielestään sovi.
Vormala on mukana arkkitehtitoimisto Gullichsen Vormala Arkkitehdit Ky:ssa, joka työllistää 20 arkkitehtia. Toimisto on saanut 26 ensimmäistä palkintoa ja kahdeksan muuta palkintosijaa. Vuonna 2013 Vormalalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Susan Atkins
Susan Denise Atkins (7. toukokuuta 1948 – 24. syyskuuta 2009) oli Charles Mansonin ”Perheen” entinen jäsen. Hänet tuomittiin kuolemaan murhasta, mutta rangaistus muutettiin elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi, koska Kalifornian korkein oikeus otti kuolemanrangaistuksen väliaikaisesti pois käytöstä ennen tuomion täytäntöönpanoa. Mansonin "Perhe" murhasi kesällä 1969 kaikkiaan yhdeksän ihmistä, joista ehkä tunnetuin oli Roman Polańskin silloinen vaimo, näyttelijä Sharon Tate. Atkins myönsi puukottaneensa Taten kuoliaaksi, mutta myöhemmin Charles "Tex" Watson tunnusti tehneensä varsinaisen surmatyön Atkinsin pitäessä Tatea aloillaan. Atkins myös kirjoitti uhrien verellä surmapaikan seinään sanan "Pig". Atkins pysyi vangittuna Kaliforniassa 1. lokakuuta 1969 alkaen, ja hänen pyyntönsä päästä ehdonalaiseen hylättiin 17 kertaa.
Atkins kasvoi keskiluokkaisen kolmilapsisen perheen keskimmäisenä lapsena Pohjois-Kaliforniassa. Hänen äitinsä kuoli syöpään vuonna 1963, minkä jälkeen perheen elämä oli hyvin rikkonaista. Atkins oli kouluaikoina hiljainen ja itsetietoinen tyttö, joka kuului paikalliseen kristilliseen kuoroon.
18-vuotiaana Atkins jätti lukion kesken ja lähti San Franciscoon, jossa hän elätti itsensä sihteerinä, toimiston juoksutyttönä ja stripparina. Hän tapasi Charles Mansonin vuonna 1967, kun Manson oli soittamassa kitaraa kommuunissa, jossa Atkins asui usean ystävänsä kanssa. Kun kommuuni ratsattiin muutamaa viikkoa myöhemmin, ja Atkins jäi kodittomaksi, Manson pyysi häntä liittymään ryhmäänsä. Manson antoi hänelle lempinimen "Sadie Mae Glutz". Kasvava Mansonin perhe asettui oleskelemaan Spahn Ranchille San Fernando Valleyssa. Atkins synnytti pojan 7. lokakuuta 1968, jolle annettiin nimi "Zezozose Zadfrack Glutz". Atkins menetti oikeutensa lapseen saatuaan tuomion murhasta, ja lapsi on adoptoitu ja nimetty uudelleen. Atkins ei ollut yhteydessä poikaansa vangitsemisensa jälkeen.
Susan Atkinsilla todettiin vuonna 2008 aivokasvain. Hänen viimeinen kuulemistilaisuutensa ehdonalaiseen pääsemisen yrittämiseksi oli 2. syyskuuta 2009. Atkinsin anomus ehdonalaiseen hylättiin keskiviikkona 2. syyskuuta 2009. Hän kuoli 24. syyskuuta 2009.
Urquinaonan metroasema
Urquinaona on vuonna 1926 avattu Barcelonan metron linjojen 1 ja 4 asema. Asema sijaitsee Plaça Urquinaona -aukion alla aivan kaupungin keskustassa, ja se on yksi Barcelonan metroverkoston vilkkaimmista.
Harri Rantanen (näyttelijä)
Harri Orjo Olavi Rantanen (s. 3. syyskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Rantanen on Tampereen Työväen Teatterin pitkäaikainen näyttelijä. Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa "Tankki täyteen" (1978), "Luonnonmukainen rakastaja" (1992) ja "Metsolat" (1993–1995) sekä elokuvissa "Kujanjuoksu" (1971) ja "Petos" (1988).
Vesakkomyrkky
Vesakkomyrkky eli vesakontorjunta-aine on myrkky, jota ruiskutetaan nuorten lehtipuiden ja pensaiden tappamiseksi. Ruiskutetut kasvit pudottavat lehtensä ja kuolevat.
Vesakkomyrkytyksillä pyritään lisäämään havumetsän kasvua lehtipuiden kustannuksella, tai pitämään maisemia avarina esimerkiksi rauta- ja moottoriteiden varsilla, missä vesakoituminen voi lisätä hirvikolareiden määrää.
Esimerkki vesakontorjunta-aineesta on glyfosaatti.
Waqf
Waqf, myös kirjoitusasussa Wakf, on laillistettu uskonnollinen säätiö islamilaisessa kulttuurissa. Tyypillisesti waqfia perustettaessa rakennus tai maa-alue säädetään hyväntekeväisyyskäyttöön. Waqf toimii trustin tavoin.
Islamin laki waqfeista otettiin käyttöön 900-luvulla. Lain ansiosta sairaaloiden määrä moninkertaistui nopeasti kautta islamilaisissa maissa ja 1000-luvulla jokaisessa islamilaisessa kaupungissa oli useita sairaaloita. Waqfit kustansivat sairaaloiden kulut kattaen lähes kaiken ylläpidon palkoista ja tarvikkeista kunnossapitoon. Säätiöt rahoittivat myös lääkäreiden koulutuksesta vastaavia kouluja.
Waqf on hyvin samanlainen kuin englantilainen trust-järjestely, jota jotkut tutkijat pitävät ristiretkien aikana islamilaisesta maailmasta kopioituna järjestelynä. Waqfissa täytyy olla asettaja ("waqif"), edunvalvoja ("mutawillis"), tuomari ("qadi") sekä edunsaajat.
Izmajil
Izmajil (, ven. ja , , ; suom. myös Ismail ja Izmail) on historiallinen kaupunki Tonavan varrella Odessan alueella lounais-Ukrainassa. Ukrainan tilastokeskus arvioi tämän aluehallinnon alaisen kaupungin asukasluvuksi 73 007 (vuonna 2013). Se on myös Izmajilin piirin (51 997 as.) hallinnollinen keskus.
Izmajil on Ukrainan suurin satama Tonavalla. Se on myös elintarviketeollisuuden keskus ja alueellinen turistikohde. Kaupunkiin johtaa valtatie M15 ja siellä on lentoasema. Ukrainan laivastolla ja Ukrainan merivartiostolla on siellä tukikohta.
Jonkun aiemman tilaston mukaan etnisesti venäläisiä on 42,7 %, ukrainalaisia 38 %, Bessarabian bulgarialaisia 10 % ja moldovalaisia 4,3 %.
Kaupungin perustivat Genovalaiset kauppiaat 1100-luvulla ja se sai nimensä myöhemmiltä omistajiltaan osmaneilta. Kaupunki toimi usein tapahtumapaikkana Venäjän ja Turkin välisissä sodissa. Venäjä valtasi kaupungin 1809 ja se liitettiin Venäjään laillisesti Bukarestin rauhassa 1812. Myöhemmin 1800-luvulla se liitettiin Moldovan ruhtinaskuntaan Venäjän hävittyä Krimin sodan, mutta Venäjä valtasi sen takaisin 1878. Venäjän vallankumouksen aikana Romania miehitti alueen ja liitti sen maahansa 1918. Toisen maailmansodan jälkeen se liitettiin tällä kertaa Neuvostoliittoon osaksi Ukrainan sosialistista neuvostotasavaltaa. Vuodesta 1991 Izmajil on ollut osa Ukrainaa.
Ismail
Ismail voi tarkoittaa seuraavia:
Viimeinen silta yli Reinin
Viimeinen silta yli Reinin on John Guillerminin ohjaama tosipohjainen sotaelokuva vuodelta 1969. Yhdysvaltalainen elokuva kertoo amerikkalaisyksiköstä, joka yrittää vallata viimeisen ehjän sillan Reinin yli Saksaan toisen maailmansodan loppuvaiheissa.
Elokuva kuvattiin Tšekkoslovakiassa Vltavajoen varrella sijaitsevassa Davlessa, jossa oli elokuvaan sopiva siltarakennelma. Kuvausten aikana Varsovan liiton joukot tunkeutuivat maahan ja kuvausryhmä joutui poistumaan takseilla maasta pois. Robert Vaughn toimi kertojana BBC:n radiokuunnelmassa "Solo behind the Iron Curtain", joka kertoo elokuvan kuvauksista 1968.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Markku Salmi sanoo elokuvaa tutuilla näyttelijöillä miehitetyksi perinteiseksi sotakuvaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" suosittelee elokuvaa vain sotafilmiharrastajille ja antaa sille kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Richard Murdoch
Richard Murdoch (6. huhtikuuta 1907 Keston, Kent – 9. lokakuuta 1990) oli brittiläinen näyttelijä.
BBC:n radiokomediassa "The Men from the Ministry" Murdoch esitti Richard Lambia koko sarjan ajan 1962–1977. Muita radiorooleja hänellä oli muun muassa sarjoissa "Much Binding-in-the-Marsh" ja "Band Wagon". Murdoch esiintyi myös useissa elokuvissa, televisiosarjoissa ja teatterirooleissa. Hän toimi myös kertojana "Muumien maailma" -animaatiosarjan brittiläisessä versiossa.
CanJet
CanJet oli kanadalainen halpalentoyhtiö. Yhtiö lensi ainoastaan tilauslentoja Kanadaan, Yhdysvaltoihin ja Länsi-Intiaan. Yhtiön kotipaikka oli Halifax Stanfieldin kansainvälinen lentoasema, Enfieldin kaupungissa, Nova Scotian provinssissa. CanJetin omisti "I.M.P. Group International Inc". Sen palveluksessa oli vuoden 2007 maaliskuussa 572 työntekijää. 10. syyskuuta 2006 saakka yhtiö lensi säännöllisesti 15 reittikohteeseen Kanadassa, jonka jälkeen yhtiö lensi ainoastaan tilauslentoja. CanJetin laivasto koostui viidestä Boeing 737-800 -lentokoneesta.
Yhtiö lopetti lentonsa 1. syyskuuta 2015. Sillä oli tuolloin laivastossaan enää yksi lentokone.
Javier Culson
Javier Culson Rodríguez (s. 25. heinäkuuta 1984) on puertoricolainen 400 metrin aitajuoksija.
Culson saavutti Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2006 kultaa 400 metrin aitajuoksussa ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Kesäuniversiadeissa 2007 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kolmanneksi. Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja Pekingin olympialaisissa 2008 hän selviytyi välieriin.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui toiseksi maansa ennätyksellä 48,09 s. Hän voitti samana vuonna Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden ajalla 48,51.
Hän paransi maansa ennätystä lukemiin 47,72 Poncessa 8. toukokuuta 2010. Maanosien cupissa 2010 hän sijoittui toiseksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa ajalla 48,44. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai pronssia ajalla 48,10. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kuudes ja maanosien cupissa 2014 kolmas.
Culson saavutti Toronton Pan-Amerikan kisoissa 2015 hopeaa ajalla 48,67. Hän karsiutui välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hänet hylättiin loppukilpailussa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui alkuerissä.
Culson on 198 senttimetriä pitkä.
Skyservice
Skyservice oli kanadalainen lentoyhtiö. Se lensi ainoastaan tilauslentoja Kanadaan, Yhdysvaltoihin, Länsi-Intiaan, Israeliin ja Eurooppaan. Yhtiön kotipaikka oli Etobicoken kaupungissa, Ontarion provinssissa. Yhtiön palveluksessa oli yli 1 200 työntekijää, ja sen laivasto koostui muun muassa A320- ja Boeing 757 -lentokoneista.
Skyservice joutui selvitystilaan 31. maaliskuuta 2010 ja lopetti toimintansa.
DFM
DFM on lyhenne sanoista Design for Manufacturing. Tuotteen valmistettavuus, DFM, ja kokoonpantavuus, DFA, ovat tulleet olennaiseksi osaksi tuotesuunnittelua teollisuusrobotiikan ja automaation kehittymisen myötä. Jo yli 50 vuotta sitten useissa tuotantolaitoksissa tehtiin isoja investointeja kokoonpanoautomaatioon, mutta usein huonolla menestyksellä. Suuri osa ongelmista oli peräisin tuotteiden liian vaikeista konstruktioista, koska automaation rajoituksia ei otettu huomioon.
DFM keskittyy niihin asioihin, joilla pyritään yksinkertaistamaan tuotteen valmistusta. Yksi tärkeimmistä tekijöistä on erilaisten komponenttien määrän minimoiminen. Muita tekijöitä on esimerkiksi turhan toleroinnin välttäminen, valmistuksen aikaisten kiinnityssuuntien standardointi jne.
DFA Design for Assembly keskittyy tuotteen kokoonpantavuuteen. Olennaisia asioita ovat kokoonpanon suuntien minimointi sekä kiinnitysosien standardointi ja yksinkertaistus. Tuote on kokoonpantavissa robotilla jos sen voi koota yhdellä kädellä silmät kiinni.
Prjažka
Prjažka (; vuoteen 1753 saakka "Tšuhonskaja retška", Чухо́нская ре́чка) on Nevan suuhaara Pietarissa Venäjällä.
Prjažka saa alkunsa Moikasta 400 metriä ennen sen suuta ja laskee Salnobujanski-kanavan kautta Suureen Nevaan. Joen pituus on 1,32 kilometriä. Leveys vaihtelee 20–30:n ja syvyys 1–2,8 metrin välilä. Entinen nimi viittaa inkerinsuomalaisiin ja nykyinen joen varrella sijainneisiin kehräämöihin. Joen ylittää kolme siltaa. 1700-luvun lopusta lähtien sen rannoille rakennettiin tehdasrakennuksia ja asuintaloja. Suhanovin talo (numero 50) on myöhäisen klassismin muistomerkki. Schröderin talo Volodja Jermakin kadun kulmassa (numero 34b) edustaa koristeellista jugendia. Prjažkan rantakadun ja Dekabristien kadun kulmatalossa asui vuosina 1912–1921 runoilija Aleksandr Blok. Vuodesta 1980 lähtien siellä toimii hänelle omistettu kotimuseo.
Krjukovin kanava
Krjukovin kanava () on Fontankan ja Moikan yhdistävä kanava Pietarissa Venäjällä. Sen pituus on 1015 metriä.
Kanava alittaa Sadovaja-kadun, Rimski-Korsakovin prospektin ja Dekabristien kadun, ohittaa Gribojedovin kanavan, Moikan ja yhtyy Työn aukiolla Amiraliteetin kanavaan. Nevan ja Moikan välinen osuus kaivettiin vuosina 1719–1720. Kanava sai nimensä sen rakentajan Semjon Krjukovin mukaan. Vuosina 1782–1787 sitä jatkettiin Fontankaan saakka. Vuosina 1801–1807 rakennettiin graniittiset rantakadut. Vuonna 1847 Nevan ja Amiraliteetin kanavan välinen osuus korvattiin putkijohdolla. Kanavan ylittää kuusi siltaa. Sen varrella sijaitsee Pyhän Nikolaoksen merikatedraali, Mariinski-teatteri ja Uuden Hollannin varastoalue. Nykyään kanavan vastarannalle rakennetaan Mariinski-teatterin uutta näyttämöä.
Luettelo vuoden 1973 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuonna 1973 tehtiin noin sata satelliitilaukaisua.
Teofilo Folengo
Teofilo Folengo (alkuaan Girolamo Folengo, 8. marraskuuta 1491 Mantova, Italia – 9. joulukuuta 1544 lähellä Bassano Campesea Venetsian tasavallassa) oli italialainen runoilija, joka kirjoitti salanimellä Merlinus Cocajus eli Merlino Coccaio. Hänen tärkein teoksensa on runosatiiri "Baldus," jonka hän kirjoitti benediktiinimunkkina ollessaan. Teos on eepossarja, joka 1517 julkaistiin 17-osaisena ja 1521 25-osaisena. Sarja kertoo talonpoikaisen sankarin , Balduksen, seikkailuista. Baldus on keskiaikaisen sankarin Rolandin Rinaldo-serkun jälkeläinen. Teoksessaan hän ivasi Kaarle Suurta, astrologiaa, magiaa ja ritarirunoutta käyttäen heksametreissaan latinan ja italian sekoitusta, jota kutsutaan makaronilatinaksi. Folengon makaronilyriikka sai joukon jäljittelijöitä, mutta he eivät yltäneet kuuluisuuteen esikuvansa lailla.
Folengon muutkin teokset edustavat makaronilyriikkaa. "Moschea" ivasi romanttisia runoja, "Zanitonella" (1521) paimenrunoutta ja "Orlandino" (1526) munkkeja, pappeja ja talonpoikia. "Chaos del Triperuno" (1526) kertoo runoilijasta itsestään ja hänen uskonnollisesta kääntymyksestään.
Folengo ryhtyi melko nuorena miehenä munkiksi ja otti samalla käyttöönsä nimen Teofilo Folengo, jolla hänet parhaiten tunnetaan. Noin vuonna 1525 hän erosi munkkikunnasta ja jätti luostarielämän. Vuoden 1530 jälkeen hän eli erakkona lähellä Sorrentoa, mutta liittyi 1534 benediktiiniveljeskuntaan, jossa pysyi kuolemaansa asti.
The Dream Team (piraattiryhmä)
The Dream Team (TDT) oli PC-pelien parissa toiminut kräkkeriryhmä. 1990-luvun alkupuolella se oli pari vuotta yksi aktiivisimmista PC-pelien kopiosuojauksia murtaneista piraattiryhmistä.
TDT:n historia alkoi ilmeisesti Kaos-nimisestä demoryhmästä Ruotsissa vuonna 1988. Seuraavana vuonna nimensä The Dream Teamiksi muuttanut ryhmä ryhtyi murtamaan kopiosuojauksia noin vuonna 1990 yhdysvaltalaisen The Humble Guysin inspiroimana. 1990-luvun alussa se oli hetken aikaa liitossa muun muassa Tristar & Red Sector Incorporatedin ja Amiga-ryhmä Skid Row'n kanssa. Lähinnä eurooppalaisista ja yhdysvaltalaisista jäsenistä koostunut TDT oli todennäköisesti aktiivisimmillaan vuosina 1992–1993. Tämän jälkeen sen toiminta alkoi hiipua, kun ryhmän johtohahmo, "Hard Core", halusi lopettaa ja keskittyä elämäänsä. Hard Coren jätettyä TDT:n vuonna 1994 muutamat sen jäsenet yrittivät pitää toimintaa yllä, mutta parin vuoden sisällä TDT käytännössä katosi.
Andienpiikkipyrstö
Andienpiikkipyrstö ("Leptasthenura andicola") on Etelä-Amerikassa Andeilla elävä orneeroihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan andienpiikkipyrstö on 16–17 cm. Lajin vatsa ja selkä ovat voimakkaasti ruskean ja valkoisen raidalliset. Raidoitus eroaa hieman alalajeittain. Päälaki on harmaanruskea ja päässä on leveä valkoinen silmäkulmajuova. Siivet ovat väriltään ruskeat. Kurkku on valkoinen. Pyrstön keskihöyhenet ovat muita höyheniä pidemmät ja teräväkärkiset. Linnun pyrstön uloimmat höyhenet ovat valkoreunaiset.
Andienpiikkipyrstön levinneisyysalue Andeilla on kaksiosainen. Pohjoinen esiintymisalue ulottuu Venezuelan eteläosasta Kolumbian kautta Ecuadoriin. Eteläinen levinneisyysalue ulottuu Boliviasta Pohjois-Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteat ruohomaat, metsien reunat ja pensaikot. Andienpiikkipyrstön elinalueet sijaitsevat yleensä 3 000–4 500 metrin korkeudella meren pinnasta.
Andienpiikkipyrstöt elävät yleensä pareittain tai pieninä ryhminä. Laji viettää paljon aikaa liikkuen pensaiden lehtien joukossa. Linnun pesimäkausi kestää syyskuusta helmikuulle. Pesä sijaitsee ruohikossa tai talojen räystäiden alla. Naaras munii kaksi valkoista munaa.
Andienpiikkipyrstön ravinto koostuu hyönteisistä.
Gribojedovin kanava
Gribojedovin kanava (; vuoteen 1923 saakka "Katariinan kanava", ven. Екатери́нинский кана́л, "Jekaterininski kanal") on Nevan suiston kanava Pietarissa Venäjällä. Sen pituus on 5 kilometriä ja leveys 32 metriä.
Kanava on kaivettu entisen "Krivuša"-joen uomaan, jonka alkupää yhdistettiin vuonna 1739 Moikaan. Se alittaa Nevan valtakadun, Gorohovaja-kadun ja Voznesenski-prospektin, ohittaa Krjukovin kanavan ja laskee Fontankaan entisen Kaljulan kylän luona. Vuosina 1764–1790 kanavaa syvennettiin ja sen molemmin puolin rakennettiin graniittiset rantakadut. Alkupään rannat puettiin graniittiin vuosina 1954–1956. Gribojedovin kanavan ylittää 21 siltaa, joista monet ovat rakennustaiteen muistomerkkejä. Sen varrella sijaitsevat Venäläisen museon Benois-siipi, Singerin talo, Kazanin katedraali, Pietarin talous- ja finanssiyliopisto ja Pyhän Nikolaoksen merikatedraali. Kanavan rannalla ovat asuneet Aleksandr Gribojedov, josta se on saanut nimensä, Nikolai Gogol, Nikolai Tšernyševski, Fjodor Dostojevski ja Ilja Repin. Keisari Aleksanteri II haavoittui kuolettavasti rantakadulla tehdyssä pommiattentaatissa. Vuosina 1883–1907 murhapaikalle rakennettiin Kristuksen ylösnousemuksen katedraali.
Arpajako
Arpajako on jo keskiaikaisissa laeissa ollut menettely perinnön jakamiseksi. Siinä perittävä omaisuus jaettiin samanarvoisiin osiin ja määrättiin arvalla, minkä osuuden kukin perillinen sai. Arpajakoa käytettiin, jos perilliset eivät pystyneet sopimaan pesän jaosta. Arpajakoa piti lain mukaan käyttää erityisesti silloin, kun pesään kuului alaikäisiä perillisiä. Myöhemmällä ajalla muunkinlainen perinnönjako oli oikeuskäytännön mukaan mahdollinen, jos voitiin osoittaa alaikäisten saaneen heille lain mukaan kuuluneen perintöosuuden.
Arpajaosta säädettiin vuoden 1734 lain perintökaaren 12 luvussa. Se kumottiin uudella perintökaarella (40/1965), joka tuli voimaan vuoden 1966 alussa. Uudessa perintökaaressa ei enää käytetty arpajakoa, vaan se siirtyi historiaan.
Groix’n taistelu
Groix’n taistelu oli Ranskan vallankumoussotiin liittyvä meritaistelu Ranskan länsirannikolla 23. kesäkuuta 1795 Louis Thomas Villaret de Joyeusen johtaman Ranskan laivaston ja Alexander Hoodin johtaman Britannian kuninkaallisen laivaston välillä.
Alexander Hoodin laivasto-osastoon kuului neljätoista linjalaivaa, joista lippulaivana toimi 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva "HMS Royal George". Vara-amiraali Villaretin komennossa oli kaksitoista linjalaivaa. Taistelu kesti ainoastaan kaksi tuntia 40 minuuttia, jona aikana kolme ranskalaisalusta vallattiin. Taistelu keskeytyi, kun taistelevat osastot ajautuivat liian lähelle rannikkoa.
Ranskalaiset menettivät kolme linjalaivaa, jotka britit valtasivat.
Paksunokkabulbulit
Paksunokkabulbulit ("Spizixos") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Paksunokkabulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia:
Moika
Moika (, aikaisempi nimitys "Mja", Мья) on Nevan suuhaara Pietarissa Venäjällä. Sen pituus on 4,67 kilometriä, suurin leveys 40 metriä ja suurin syvyys 3,2 metriä.
1700-luvun alkuun saakka Moika sai alkunsa nykyisen Mars-kentän tienoilla sijainneesta suosta. Vuonna 1711 se yhdistettiin Fontankaan. Joki virtaa Amiraliteetin saaren eteläpuolitse ja laskee Suureen Nevaan lähellä sen suuta. Joutsen- ja Talvi-kanavat yhdistävät Moikan Nevaan ja Krjukovin kanava Gribojedovin kanavaan sekä Fontankaan. Vuosina 1798–1811 rakennettiin graniittiset rantakadut, joita vuonna 1975 jatkettiin Prjažka-joelle saakka. Moikan ylittää 14 siltaa, joista monet ovat rakennustaiteen muistomerkkejä. Joen varrella sijaitsevat mm. Mikaelinlinna, Pyöreä tori, keisarillinen Tallivirasto, Stroganovin palatsi, Razumovskin palatsi, Jusupovin palatsi ja Uuden Hollannin varastoalue. Moikan rantakadulla talossa numero 12 asui ja kuoli runoilija Aleksandr Puškin. Vuodesta 1925 lähtien siellä toimii hänelle omistettu kotimuseo.
Dream Team
Dream Team () voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Hallintopakko
Hallintopakko tarkoittaa niitä viranomaisen käytettävissä olevia hallinnollisia keinoja, joita tarvitaan, kun hallintopäätöksiin sisältyviä velvoitteita ei täytetä vapaaehtoisesti. Velvoitteita ovat esimerkiksi käskyt, kiellot ja lupaehtojen rajoitukset. Hallinnolliset pakkokeinot jaetaan uhkiin, voimakeinoihin ja ulosottoon. Ne voidaan luokitella myös välillisiin ja välittömiin pakkokeinoihin sen mukaan, kuinka hallintopakko kohdistuu asianosaiseen tai muunlaiseen kohteeseen. Välittömiä pakkokeinoja käytettäessä kohdetta ei pyritä taivuttamaan toteuttamaan velvoite itse, vaan käytetään voimakeinoja. Välillisiä pakkokeinoja käytettäessä pyritään uhkaa käyttämällä vaikuttamaan kohteeseen, jotta tämä suorittaisi velvoitteen itse.
Välillisiä pakkokeinoja ovat keskeyttämisuhka, teettämisuhka ja uhkasakko, joihin kaikkiin liittyy kirjallinen menettely. Keskeinen säädös on uhkasakkolaki (1113/1990). Tehosteen asettaa aluehallintovirasto yleisen toimivallan käyttäjänä tai muu viranomainen erityissäännöksen nojalla. Uhkasakossa päävelvoitetta tehostetaan maksuvelvoitteen uhkalla. Teettämisuhkassa uhataan sillä, että tekemättä jätetty velvoite teetetään vieraalla laiminlyöjän kustannuksella. Keskeyttämisuhkassa uhataan toiminnan estämisellä.
Voimakeinojen yhteydessä julkista valtaa käytetään välittömästi ilman etukäteistä kirjallista hallintopäätöstä. Tällöin ei yleensä noudateta hallintomenettelyn säännöksiä. Tavallisesti velvoitteen asettaneen viranomaisen on pyydettävä virka-apua toimivaltaiselta viranomaiselta, jotta voimakeinot voidaan toteuttaa. Yleensä virka-apua antaa poliisi, tullilaitos tai ulosottomies. Ulosottoa käytetään etenkin verojen ja julkisten maksujen täytäntöönpanoon. Hallinnollisia turvaamistoimia ovat pakkohoito, huostaanotto, eristäminen ja säilöönotto. Esineisiin tai omaisuuteen kohdistuva turvaamistoimi on toimenpidekielto.
Hunajabulbulit
Hunajabulbulit ("Baeopogon") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Hunajabulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia:
AppleScript
AppleScript on Applen kehittämä ja Mac OS -käyttöjärjestelmään sisäänrakennettu komentosarjakieli. Appleskriptillä voi hallita ohjelmia, tietokantoja, verkkoja, verkkopalveluita ja käyttöjärjestelmää itseään. Sen lähtökohtana on nopeuttaa ja yksinkertaistaa käyttäjän toistuvia toimintoja.
Aleksei Zagornyi
Aleksei Zagornyi (, s. 31. toukokuuta 1978 Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen moukarinheittäjä.
Zagornyi karsiutui loppukilpailusta Sydneyn olympialaisissa 2000. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän oli yhdestoista, mutta putosi loppukilpailusta sekä Pariisin 2003 että Osakan 2007 MM-kilpailuissa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia tuloksella 78,09. hän sijoittui samana vuonna neljänneksi. Zagornyi voitti hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa 2012 tuloksella 77,40, mutta karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa.
Zagornyi heitti ennätyksensä 83,43 Adlerissa 10. helmikuuta 2002.
24P/Schaumasse
24P/Schaumasse on periodinen komeetta, jonka löysi Alexandre Schaumasse 1. joulukuuta 1911 Ranskan Nizzassa. 22. maaliskuuta 2010 se ohitti Ceresin vain 0,025 AU:n etäisyydeltä, ja 29. tammikuuta 2059 se ohittaa Maan 0,27 AU:n etäisyydeltä. Sen kiertoaika on 8,25 vuotta.
Vaihdantakollisio
Vaihdantakollisio on oikeudellinen ristiriita, joka syntyy käytettäessä omistajan kompetenssia varallisuusoikeuksien vaihdannassa. Omistajan kompetenssi tarkoittaa esineoikeudessa omistajan oikeudellista valtaa siirtää varallisuutta omistuspiiristä toiseen. Esineoikeudessa käytetään usein kollision käsitettä ilman lisämäärettä vaihdanta, vaikka lisämääre rajaakin käsitteen ulkopuolelle kompetenssin käytön esimerkiksi viranomaisratkaisun antamiseen. Vaihdantakollisio-käsitettä ei käytetä lainsäädännössä, vaan se liittyy oikeustieteeseen. Vaihdantakollisiossa voittaneen osapuolen sanotaan saaneen dynaamista suojaa.
Vaihdantakollisiossa on tavallisesti ongelmana se miten oikeusperuste sitoo osapuolia sivullissuhteissa. Vaihdantakollisio voi johtua omistajan oikeusperusteen virheestä, kuten esimerkiksi siitä, että myyjän saanto on pätemätön. Tällöin ostajan saantoa rasittaa kompetenssitehottomuus. Myyjän määräämistoimet saattavat olla myös keskenään ristiriidassa, kuten esimerkiksi myytäessä sama esine kahdelle ostajalle. Kompetenssitehottomuus rasittaa tällöin jälkimmäisen ostajan saantoa. Tällaisia kompetenssivirheistä johtuvia vaihdantakollisioita nimitetään myös "oikeudellisiksi kollisioiksi."
Vaihdantakollisio syntyy myös silloin, kun varallisuusoikeudellisen määräämistoimen kohteen arvo tai kompetenssin käyttäjän varallisuus ei riitä kaikkien vaateiden täyttämiseen. Tällaista kollisiota nimitetään myös "taloudelliseksi kollisioksi." Sellainen syntyy esimerkiksi silloin, kun pakkohuutokaupassa tarjottu hinta on niin alhainen, ettei kaikkia oikeuksia voida toteuttaa.
Wide Open Spaces
Wide Open Spaces on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen albumi vuodelta 1998. Albumi on yhtyeen ensimmäinen albumi, jolla on mukana laulaja Natalie Maines.
Wide Open Spaces on Dixie Chicksin läpimurtoalbumi, ja on edelleen yhtyeen parhaiten myynyt levy. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 12 miljoonaa kappaletta. Albumi nousi Yhdysvaltain albumilistalla sijalle 4. Albumilta julkaistiin useita menestyneitä singlejä, mm. "There's Your Trouble" ja "Wide Open Spaces".
Albumi sai parhaan countryalbumin Grammy-palkinnon vuonna 1999. Lisäksi kappale "There's Your Trouble" voitti myös Grammyn.
Fly (Dixie Chicksin albumi)
Fly on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen albumi vuodelta 1999. Albumi nousi Yhdysvaltain albumilistan kärkeen. RIAA on myöntänyt sille kymmenkertaisen platinalevyn Yhdysvalloissa.
Fly sai parhaan countryalbumin Grammy-palkinnon vuonna 2000. Lisäksi kappale "Ready to Run" voitti myös Grammyn.
Tractatus Coislinianus
Tractatus Coislinianus on keskiaikainen käsikirjoitus, joka hahmottelee komedian teorian Aristoteleen "Runousopin" perinteen mukaisesti. Tutkijat ovat olleet erimielisiä sen suhteesta Aristoteleen teokseen itseensä.
Aristoteleen "Runousopin" toinen, komediaa käsitellyt kirja itsessään on kadonnut. "Tractatus coislinianus" on 900-luvulta peräisin oleva käsikirjoitus, joka löydettiin 
Suuren Lavran (Megisti Lavra) luostarista Athos-vuorelta. Athanasios Rhetor lähetti sen Pierre Séguierille vuonna 1643. Klassisen kirjallisuuden tutkija J. A. Cramer, joka tutki Henri Charles du Cambout de Coislinin kokoelmaa lähes kaksisataa vuotta myöhemmin, vaikuttui käsikirjoituksen sisällöstä, ja uskoi sen olevan Aristoteleen komedian teorian kommentaari. Hän julkaisi tekstin vuonna 1839.
Cramerin näkemys torjuttiin pian, mutta se on saanut uutta kannatusta myöhemmin. Richard Janko on esittänyt, että käsikirjoitus sisältää "Runousopin" kadonneen toisen kirjan luonnoksen tai siihen liittyvät muistiinpanot. Heinz-Günther Nesselrath sen sijaan on katsonut, että kyseessä on peripateettisen koulukunnan myöhemmin tuottama teos.
Käsikirjoitus on nykyään sijoitettu Ranskan kansalliskirjastoon nimikkeellä ”Coislinianus 120”.
"Tractatuksen" mukaan komedia herättää näytelmän katsojissa naurun ja nautinnon, ja puhdistaa heistä näin kyseiset tunteet ("katharsis"). Komedian teoria rinnastuu näin aiemmin "Runousopissa" esitettyyn tragedian teoriaan, jonka mukaan tragedian esittämän kärsimyksen herättämä pelko ja sääli puhdistavat samoin katsojan mielen. Teksti kuvaa myös niitä keinoja, joilla "katharsis" komediassa saadaan aikaan.
Aitosammalet
Aitosammalet ("Bryopsida") on yksi neljästä lehtisammalten kaareen kuuluvista luokista. Aitosammalten luokka on näistä luokista suurin. Uusien tutkimusmenetelmien vuoksi luokittelu muuttuu koko ajan. Aitosammalet voidaan jakaa alaluokkiin, jotka jakautuvat edelleen lahkoihin.
Home (Dixie Chicksin albumi)
Home on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen albumi vuodelta 2002. Albumi nousi Yhdysvaltain albumilistalla sijalle 1. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 6 miljoonaa kappaletta.
Albumi sai neljä Grammy-palkintoa, mm. parhaan countryalbumin palkinnon vuonna 2003. Albumilta löytyvä kappale "Top of the World" palkittiin Grammy-palkinnolla kaksi vuotta myöhemmin vuonna 2005.
Home poikkeaa Dixie Chicksin aikaisemmista albumeista akustisen bluegrass-tyylinsä ansiosta. Osa albumin kappaleista on covereita toisten artistien aiemmin levyttämistä kappaleista.Bonusraidat
Michal Jedlička
Michal Jedlička (s. 19. syyskuuta 1973) on tšekkiläinen suunnistuksen MM-mitalisti. Hän edustaa kansainvälisellä seuratasolla suomalaista Tampereen Pyrintöä sekä kotimaassaan Dukla Libereciä.
Jedlička oli uransa huipulla vuosituhannen vaihteessa, jolloin hän suunnisti pronssia voittaneessa Tšekin joukkueessa yhdessä Michal Horáčekin, Radek Novotnýn ja Rudolf Ropekin kanssa Tampereen MM-kisoissa vuonna 2001.
Hänen uransa paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-kisoista on vuoden 2003 Sveitsin MM-kisoissa, jolloin hän oli yhdeksäs.
Top of the World Tour: Live
Top of the World Tour: Live on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen livealbumi ja musiikki-DVD vuodelta 2003. CD sisältää live-esityksiä yhtyeen "Top of the World Tour" -kiertueelta. DVD sisältää esityksiä ja dokumenttimateriaalia samalta kiertueelta.
Michal Horáček
Michal Horáček (s. 4. heinäkuuta 1977) on tšekkiläinen suunnistuksen MM-mitalisti. Hän edustaa seuratasolla ruotsalaista Södertälje Nykvarn Orienteringia.
Hän voitti viestipronssia MM-kisoissa Tampereella 2001 yhdessä Michal Jedličkan, Radek Novotnýn ja Rudolf Ropekin kanssa. Hänellä on myös kulta- ja hopeamitalit nuorten MM-viesteistä vuosilta 1996–97.
Henkilökohtaisissa kilpailuissa Horáček on sijoittunut MM-kisoissa parhaimmillaan 14. keskimatkalla vuonna 1999 Skotlannissa.
Taking the Long Way
Taking the Long Way on Dixie Chicksin seitsemän studioalbumi, joka julkaistiin 23. toukokuuta 2006. Albumi nousi listaykköseksi Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Ruotsissa. Suomessa albumi nousi sijalle 12. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 2 miljoonaa kappaletta.
Albumi voitti viisi Grammy-palkintoa vuonna 2007, mm. vuoden albumin palkinnon.
Noora Matikainen
Noora Matikainen (s. 1. syyskuuta 1980) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edusti kaudella 2013 Naisten Liigassa Helsingin Jalkapalloklubia.
Suomen korkeimmalla sarjatasolla Matikainen on edustanut FC Honkaa, Tampereen Ilvestä, FC Unitedia, FC Espoota, Helsingin Jalkapalloklubia ja Puistolan Urheilijoita. Kaudella 2010 Matikainen pelasi Norjan Toppserienissä Amazon Grimstadin joukkueessa.
Hän on saavuttanut kaksi Suomen-mestaruutta, kaksi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia sekä kolme Suomen cupin mestaruutta.
Kaksoissisar Ulla Matikainen pelaa myös jalkapalloa.
Matikainen on vuosina 2000–2012 pelannut noin 290 sarjaottelua Suomessa, 15 sarjaottelua Norjassa ja yhdeksän UEFA-cupin ottelua. Virallisten kansainvälisten otteluiden lisäksi Matikainen on myös pelannut useita harjoitusotteluita ruotsalaisten seurojen edustusjoukkueita vastaan.
Matikainen on kuulunut Suomen maajoukkueryhmään, mutta ei ole pelannut yhtään maaottelua. Hän oli joukkueen kolmosmaalivahti vuoden 2005 EM-kilpailuissa.Lisäksi Naisten Liigan 2. sija vuosina 2005 ja 2006 ja 3. sija vuosina 2001, 2007 ja 2011
Troggu
Troggu on sveitsiläinen Tarot-korteilla pelattava korttipeli kolmesta kahdeksaan pelaajalle. Sitä pelataan perinteisesti 62 korttiin supistetulla 1JJ tarot-pakalla, mutta myös piemontelainen tai ranskalainen pakka sopii pelityyliin.
Pakasta on poistettu neljä alinta korttia jokaisesta neljästä maasta. Valteissa on kaikki kortit mukana. Koska pyöreiden maiden (tai ranskalaisissa korteissa punaisten) numerokorttien arvo on käänteinen ovat kortit seuraavat:
Narrilla on kahdenlainen rooli. Normaalisti se on korkein valtti. Olleessaan pelaajan viimeinen valtti kädessä sen voi käyttää sijaiskorttina, jolla ei voi voittaa tikkiä. Narri pelataan tällöin vasta viimeiseen tikkiin ja pelaaja korvaa pelaamansa narrin jollakin vähemmän arvokkaalla voittamallaan kortilla tikin voittajalle.Pisteet lasketaan yksitellen, joten pakassa on jaossa 114 pistettä.
Jakaja päätetään normaaliin tapaan arpomalla, esimerkiksi korttia vetäen. Alin tai ylin on ensimmäinen jakaja. Jako ja peli kiertävät vastapäivään. Käsikorttien ja lesken määrä riippuu pelaajien määräästä:Vanhimmasta aloittaen pelaaja voi tehdä tarjouksen pelatakseen yksin muita pelaajia vastaan, jotka muodostavat puolustavan joukkueen. Tarjouksia on kaksi ja korkeimman tarjouksen tekijästä tulee pelinviejä:
Jos kukaan ei tee tarjousta ja pelaajia on korkeintaan kuusi pelataan misääripeli. Leski poistetaan pelistä ja vanhin ajaa ensimmäiseen tikkiin.
7 ja 8 hengen peleissä tarjoaja kutsuu itselleen parin nimeämällä valtin, joskaan ei viiden pisteen arvoista. Valtin haltijasta tulee pelinviejän partneri, mutta tästä ei saa puhua ääneen tai näyttää merkkiä kuka parina pelaa. Asia paljastuu, kun kutsuttu kortti pelataan tikkiin. Jos kutsuttu valtti on pelinviejän omassa kädessä tai leskessä, hän pelaa yksin. Hän voi tehdä tällaisen kutsun myös tarkoituksella.
7 ja 8 hengen peleissä ei välttämättä pelata misääripeliä vaikka kukaan ei tekisikään tarjousta. Tällöin se, jolla on kädessään narri toimii kuin olisi tarjonnut pelin lesken kanssa. Jos Narri on leskessä, tekee niin Valtti I haltija. Jos sekin on leskessä siirrytään misääripeliin.
Pelin viejä ajaa ensimmäiseen tikkiin. Misääripelissä etumies. Ajettua maata pitää tunnustaa, jos voi, muussa tapauksessa pitää pelata valttia. Jos ei voipelata valttia, muukin kortti käy, mutta tällöin ei voi voittaa tikkiä. Narrilla on kaksoisrooli, riippuen siitä onko sen haltijana vielä muita valtteja kädessä.
57 on tasapeli. Normaalipelissä pelinviejä voittaa, jos saa 58 pistettä. Muussa tapauksessa puolustajat voittavat. Jokainen häviäjä maksaa voittajalle 10 pistettä, jos peli oli "lesken kanssa" ja 20 pistettä, jos peli oli "ilman leskeä". Pisteet tuplataan, jos häviäjillä on korkeintaan 30 pistettä. Pelinviejän partneri saa tai maksaa 20 pistettä riippuen tarjouksen onnistumisesta. Pelinviejä maksaa tai tienaa loput pisteet. Misääripelissä eniten pisteitä tienannut maksaa 10 pistettä muille pelaajille.
Shouldn’t a Told You That
Shouldn’t a Told You That on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen albumi vuodelta 1993. Albumilla yhtyeen laulajana toimi Laura Lynch, joka kuitenkin erotettiin yhtyeestä ennen yhtyeen seuraavan albumin Wide Open Spaces julkaisua. Albumin tuotti Steve Fishell.
Little Ol’ Cowgirl
Little Ol' Cowgirl on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen albumi vuodelta 1992. Albumilla yhtyeen laulajana toimivat sittemmin yhtyeestä lähteneet Laura Lynch ja Robin Lynn Macy.
Thank Heavens for Dale Evans
Thank Heavens for Dale Evans on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1990. Albumilla yhtyeen laulajana toimivat sittemmin yhtyeestä lähteneet Laura Lynch ja Robin Lynn Macy.
Ginger Alden
Ginger Alden (s. 13. marraskuuta 1956, Memphis) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän oli Elvis Presleyn naisystävä ja löytäjä kuolinpäivänä. Ginger ja Elvis tapasivat toisensa vuoden 1976 marraskuussa. Elvis ja Ginger menivät kihloihin 26. tammikuuta 1977. Kihlapari viihtyi tiiviisti yhdessä ja Ginger olikin yleensä Elviksen mukana konserttikiertueilla. Ginger nähdäänkin Elviksen vuoden 1977 televisiokonsertissa, Elvis in Concertissa jossa Elvis esittelee kihlattunsa yleisölle. Ginger oli Elviksen löytäjä kuolinpäivänä. Ginger löysi Elviksen makaamassa elottomana kylpyhuoneen lattialla noin klo 14.00, 16. elokuuta 1977. Tämän jälkeen Ginger hälytti kiertuemanageri Joe Espositon ja turvamies Al Stradan paikalle, jotka kutsuivat ambulanssin Gracelandiin. Gingerin kirjoittama kirja "Elvis and Ginger: Elvis Presley´s Fiancèe and Last Love Finally Tells Her Story" julkaistiin 2. syyskuuta 2014.
Alden oli naimisissa Ron Leyserin kanssa 1991 - 2015. Heillä on yksi lapsi.
Kara Ben Nemsi
Kara Ben Nemsi on henkilöhahmo saksalaisen Karl Mayn seikkailukirjoissa. Hän matkustaa ympäri Ottomaanien valtakuntaa. Hänen apunaan toimii Hadschi Halef Omar.
Kara Ben Nemsi on kirjailijan oma alter ego.
Marcus Minucius Felix
Marcus Minucius Felix (noin 100-luvun loppu – 200-luvun alku) oli roomalainen kristitty apologeetta, yksi varhaisimpia latinaksi kirjoittaneita kristinuskon puolustajia.
Minucius Felixin omasta elämästä ei tiedetä kovin paljon. Hänet on voitu ajoittaa vain suunnilleen vuosiin 150–200. Hieronymus mainitsee hänet joitakin kertoja teoksessaan "De Viris Illustribus", samoin Lactantius teoksessaan "Institionum divinarum". Heidän tietonsa ovat kuitenkin ilmeisesti peräisin Minucius Felixin omista teoksista. Niistä hänen voidaan päätellä olleen Roomassa toiminut asianajaja, joka oli ollut pakana ja kääntynyt sitten kristityksi. Hänen on arveltu olleen afrikkalaista alkuperää.
Minucius Felix tunnetaan nykyään lähes pelkästään teoksestaan "Octavius". Teos on kristinuskoa käsittelevä dialogi, jossa keskustelevat pakanallinen Caecilius Natalis ja kristitty Octavius Januarius. Teos on varhaisempi kuin Cyprianuksen "Quod idola dei non sint", jossa on siitä lainauksia, mutta kuinka paljon varhaisempi, riippuu siitä, mikä on sen suhde Tertullianuksen teokseen "Apologeticum". Yleisesti Minucius Felixin on katsottu olleen näistä kolmesta varhaisin latinaksi kirjoittanut apologeetta.
Luettelo vuoden 1974 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuonna 1974 laukaistiin yli sata satelliittia.
Octavius (kirja)
Octavius on Marcus Minucius Felixin kirjoittama varhainen teos kristinuskon puolustukseksi. Se on muodoltaan dialogi, jossa keskustelevat pakanuutta kannattanut Caecilius Natalis ja kristitty Octavius Januarius, joka on Minucius Felixin ystävä.
"Octaviuksen" ja sen tekijän ajoitusta ei tunneta tarkkaan; teos on kirjoitettu joskus vuosien 150–250 välisenä aikana. Teos päätyi jossain vaiheessa osaksi Arnobiuksen teosta "Adversus nationes" ("Pakanoita vastaan") sen kahdeksanneksi kirjaksi. Vasta François Baudouin havaitsi vuonna 1560, että kirja on jonkun toisen kirjoittama.
Keskustelu käydään miellyttävässä ympäristössä Ostiassa sijaitsevalla rannalla erään vapaapäivän iltapäivänä. Keskustelu saa alkunsa siitä, kun Caecilius osoittaa ohi kulkiessaan kunnioitustaan Serapiksen kuvapatsaalle. Seurauksena Octavius ja Caecilius ryhtyvät keskusteluun omien uskontojensa paremmuudesta. Minucius itse toimii erotuomarina. Octavius käsittelee Caeciliuksen argumentteja pakanuuden puolesta (joiden esikuvana ovat ehkä olleet Kelsoksen esittämät argumentit) samassa järjestyksessä kuin ne esitetään. Lopputuloksena Caecilius tulee vakuuttuneeksi kristinuskon paremmuudesta.
Dialogin esikuvana on käytetty Ciceron teoksia "Jumalten luonteesta" ("De natura deorum") ja "Ennustamisesta" ("De divinatione"). Teos ei ole sisällöltään erityisen kristillinen. Jos jumalan ykseyden, ylösnousemuksen ja tulevaisuudessa odottavan palkinnon ja rangaistuksen ajatukset jätetään huomiotta, teos on lähinnä filosofista ja eettistä polemiikkia antiikin polyteististen uskontojen mielettömyyksiä kohtaan.
Jari Korhonen
Jari Korhonen (s. 9. elokuuta 1975 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Korhonen pelasi urallaan 160 SM-liigaottelua JYPissä ja Espoon Bluesissa. Korhosella oli hyvä rannelaukaus ja pienestä koostaan huolimatta hän oli melko kovaluontoinen pelaaja.
Korhonen on jyväskyläläisen Lohi-Kiekon kasvatti. Rahapulan takia hän lopetti jääkiekon vuonna 1993, kun Lohi-Kiekko pelasi A-nuorten 1. divisioonaa. Korhonen pelasi pari vuotta kaukalopalloa Trio 90:n riveissä, mutta lopetti sen joukkueensa konkurssin takia.
Kaudeksi 1998–1999 Korhonen teki paluun jääkiekkokaukaloihin, kun silloinen joukkuetoveri Markku Ikonen houkutteli Korhosen 1. divisioona-joukkue Diskoksen harjoitusrinkiin. Korhonen sai paikan Diskoksesta ja kolmen Diskos-kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2001–2002 Jukureihin, joissa voitti Mestiksen mestaruuden. Jukureissa Korhonen nousi Mestiksen eliittiin, hänet valittiin Suomen B-maajoukkueen turnaukseen ja Mestiksen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2002–2003 Korhonen siirtyi SM-liigajoukkue JYPiin, jossa teki 49 ottelussa tehopisteet 6+20=26. Hänet valittiin tammikuussa 2003 SM-liigan kuukauden pelaajaksi. Seuraavalla kaudella, kun JYP oli hyvin pitkälti vain ykkösketjunsa varassa, Korhonen iski ykköspakin paikalta puolustajalle hurjat tehot 20+16=36. 20 maalia on edelleen JYPin seurahistorian yhden kauden puolustajien maaliennäys. Kolmannella JYP-kaudellaan Korhonen oli edelleen tehokas 15 maalillaan ja 19 syöttöpisteellään ja etenkin loppukaudesta oltiin melko varmoja, että mies lähtee muualle isojen rahojen perään. Huhut pitivät paikkansa, kun kaudeksi 2005–2006 "Korkki" siiryi sveitsiläiseen HC Ambrì-Piottan joukkueseen, mutta erittäin heikosti menneen syksyn jälkeen (24 ottelussa vain kuusi syöttöpistettä) mies palasi joulukuussa 2005 Suomeen ja siirtyi Espoon Bluesin riveihin. Korhosen paluu SM-liigaan oli lopulta harvinaisen epäonninen, kun miehen kausi ja lopulta koko ura päättyi loukkaantumiseen alkuvuodesta 2006. Ensin mies sai taklaustilanteessa aivotärähydksen, ja lähes heti tästä toivuttuaan toisessa taklaustilanteessa miehen käsi murtui erittäin pahasti, minkä vuoksi puolustaja oli koko loppukauden sivussa. Kesällä 2006 Korhonen elätteli vielä toiveita jääkiekkouran jatkamisesta, mutta lopulta käsivamma osottautui niin pahaksi, että mies ripusti luistimet naulaan lokakuussa 2006.
Hyökkäävälle puolustajalle epätyypillisesti Korhosen lyöntilaukaus ei ollut kovin kummoinen, mutta miehen ranneveto oli aikanaan lähes käsite. Ylivoimaisesti suurimman osan maaleistaan Korhonen teki siniviivalta lähteneestä kovasta ja tarkasta rannevedostaan. Jarin veli Jarno Korhonen on entinen jääkiekkopuolustaja. Jarno pelasi JYPissä kaudella 1993–1994, mutta pelasi enimmäkseen Suomen ja Ruotsin alemmilla sarjatasoilla.
Nykyään Korhonen työskentelee Henkilöstöpalvelu Go On:in Jyväskylän konttorin yhteyspäällikkönä. Mies myös esiintyy kyseisen firman JYPin mediakuutiolla pelien aikana esitettävissä mainoksissa. Mainoksissa Korhonen pukeutuu jääkiekkovarusteisiin yllään Go On:in logolla varustettu pelipaita, jota miehen naulakosta ottaessa näkyy myös Korhosen JYPin aikainen pelipaita.
Luettelo vuoden 1975 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuonna 1975 laukaistiin noin sata satelliittia.