hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Erland Herkenrath
Erland Franz Herkenrath (24. syyskuuta 1912 Zürich – 17. heinäkuuta 2003 Weggis) oli sveitsiläinen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla zürichiläistä Grasshopper Clubia.
Herkenrathin isä tuli Kölnistä Saksasta ja äiti Norrköpingistä Ruotsista. He muuttivat Zürichiin 1910 ja asuivat siellä Erlandin syntyessä. Herkenrath opiskeli Zürichissä teknologiaa ja oli Grasshopperin käsipallojaoston perustajajäsen. Hän pelasi seurassa koko uransa ajan aina vuoteen 1956 saakka ja voitti sen kanssa yhteensä kuusi Sveitsin-mestaruutta. Herkenrath edusti myös Sveitsin maajoukkuetta ja oli voittamassa olympiapronssia Berliinistä 1936 sekä hopeaa ulkokäsipallon MM-kisoisoissa 1938.
Herkenrath johti urheilu-uransa jälkeen aiemmin isänsä hallussa ollutta yritystä, joka valmisti sähköteknisiä laitteita ja oli aktiivinen 1980-luvun puoliväliin saakka. Eläkkeelle jäämisensä jälkeen hän muutti Luzernjärven lähelle Weggisiin, jossa hän myös kuoli.
Jakob Wegelius
Jakob Wegelius (1779–1861) oli suomalainen lääkäri ja pappi. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1802 ja lääketieteen tohtoriksi 1817. Teologian kunniatohtorin arvon hän sai 1857. Vuoden 1808–1809 sodassa hän toimi sotilaslääkärinä. Sen jälkeen hän toimi pappina useissa seurakunnissa ja oli vuodesta 1832 Maalahden seurakunnan kirkkoherra. Lankonsa Jonas Laguksen vaikutuksesta hän päätyi herännäisyys-herätysliikkeen piiriin ja toimi Pohjanmaan ruotsinkielisten herännäisten johdossa.
Hulluhovi
Hulluhovi () on taajama Leningradin alueen Hatsinan piirin Siiverskan kaupunkikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee peltoaukean keskellä 4,5 kilometriä Siiverskan asemalta etelään. Taajamassa on 1 300 asukasta (vuonna 2012).
Hulluhovin kartano kuului 1800-luvun alusta lähtien vuoden 1812 sankarille Peter Wittgensteinille ja hänen perillisilleen, jotka perustivat sinne Venäjän isänmaalliselle sodalle omistetun museon. Vuonna 1917 kartanon maat kansallistettiin ja luovutettiin maatalouskommuunille, josta myöhemmin muodostui Lamppulan sovhoosi. Ennen toista maailmansotaa kartanorakennuksessa oli lepokoti. Sodan aikana Hulluhovissa sijaitsi saksalaisen armeijakunnan päämaja. Nykyään siellä toimivat Leningradin alueen psykiatrinen ja tuberkuloosisairaala sekä metsänhoitoalueen konttori.
Taajama koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä huviloista ja omakotitaloista sekä kunnallisista asuintaloista. Kartanosta on säilynyt puistoalue, arkkitehti Aleksandr Brjullovin vuonna 1832 rakentama katolinen hautakirkko sekä joukko talousrakennuksia. Koprinan luterilainen seurakunta käytti kirkkoa 1920–1930-luvuilla, nykyään se kuuluu Pyhän Katariinan kirkon katoliselle seurakunnalle. Taajaman pohjoislaidalla on saksalaisten teloittamien neuvostosotilaiden veljeshauta muistomerkkeineen.
Polssova
Polssova () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Siiverskan kaupunkikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee peltoaukean keskellä 3,5 kilometriä Siiverskan asemalta etelään. Kylässä on 260 asukasta (vuonna 2012).
Polssovan kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsin vallan aikana 1600-luvulla sinne asettui inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Koprinan luterilaiseen seurakuntaan. 1860-luvulle saakka Polssovan talonpojat olivat tilanomistajien maaorjia. Vuonna 1897 kylässä oli 631 asukasta, joista 487 oli ortodokseja ja loput luterilaisia.
Nykyään Polssova koostuu lähinnä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista ja huviloista. Kylän pellot kuuluvat maatalousyritys Orlinskojelle. Länsipuolella on käytöstä poistettu pienkoneiden lentokenttä. Nähtävyyksiin kuuluu 1200–1300-lukujen kurgaanikivikehyshauta sekä vuonna 1888 rakennettu tsasouna.
Pielilä
Pielilä () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Siiverskan kaupunkikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ortesjoen rannalla 3,5 kilometriä Siiverskan asemalta itään. Kylässä on 2 300 asukasta (vuonna 2012).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1700-luvun lopulla rakennetusta Frantz Böllin aateliskartanosta, jota kutsuttiin aluksi nimellä "Gorka" ja myöhemmin perustajansa mukaan "Belogorka". 1800-luvun lopulla seudulle syntyi huvila-asutusta. Vuonna 1912 Belogorkan päärakennuksen paikalle pystytettiin Jelisejevin kauppiasperheen tyttären jugendtyylinen kartano. 1920-luvulla sinne perustettiin maatalouden tutkimuslaitos.
Nykyään Pielilässä toimii Venäjän maatalousakatemian tutkimusinstituutti sekä meteorologinen tutkimuslaitos. Kylä koostuu etupäässä viisikerroksisista asuintaloista. Palveluihin kuuluvat lastentarha, alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkintäasema. Pielilään on linja-autoyhteys Siiverskan asemalta.
Ortesjoella käytöstä poistetun voimalaitoksen lähellä on luonnonmuistomerkkinä suojeltu devonikauden kalafossiileja sisältävä kalliomuodostelma. Patoaltaan rannalla sijaitsee myös 1000–1300-luvun kurgaanihauta. Kylän rakennusmuistomerkkejä ovat 1990-luvulla raunioitunut Jelisejevan kartano (arkkitehti Vladimir Tavlinov) sekä restauroitu, mutta torninsa ja kupolinsa menettänyt Pyhän Nikolauksen kirkko (Stepan Ovsjannikov, 1904–1906).
Pyhäiibikset
Pyhäiibikset ("Threskiornis") on iibiksien heimoon kuuluva pelikaanilintusuku. Pyhäiibiksiä on BirdLife Suomen luokittelussa viisi lajia. Osa suvun lajeista on kuollut sukupuuttoon.
RFA Appleleaf (A79)
RFA Appleleaf (viirinumero A79) oli Britannian kuninkaallisen tukilaivaston () Leaf-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä. Se laskettiin vesille 24. heinäkuuta 1975 nimellä "Hudson Cavalier". Alus makasi vesille laskun jälkeen ankkurissa Merseyssä. Se matkasi 10. joulukuuta 1978 ylös Tyne-jokea muutettavaksi RFA:n palvelukseen ottoa varten ja alus määrättiin palvelukseen otettavaksi helmikuussa 1979. Alus lunastettiin lontoolaiselta Matheson and Companyltä ja se nimettiin "Appleleafiksi".
Alus myytiin 1989 ja se nimettiin "Westraliaksi". Se myytiin uudelleen 2007 nimettynä "Shiraziksi".
Theodor Henrik August Wegelius
Theodor Henrik August Wegelius (30. marraskuuta 1908 Viipuri – 24. heinäkuuta 1970) oli Helsingin yliopiston metsäteknologian professori (ruotsinkielinen virka) vuosina 1948–1970.
Wegelius kirjoitti ylioppilaaksi 1928, valmistui metsänhoitajaksi 1932 ja väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1940. Hän työskenteli assistenttina Helsingin yliopiston metsänarvioimislaitoksessa 1934–1938 ja metsäteknologisessa laitoksessa 1938–1939, Metsäntutkimuslaitoksessa 1939–1948 sekä Teknillisen korkeakoulun paperiteknillisellä osastolla 1947–1948. Hän oli myös Helsingin yliopiston puuteknologian dosentti vuodesta 1942 ja Pihkatuote Oy:n toimitusjohtaja 1942–1944. Lisäksi Wegelius oli Yhtyneiden Paperitehtaiden hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1952 ja Metsätyö Oy:n johtokunnan varapuheenjohtaja vuodesta 1951.
Professori Wegeliuksen isoisiä olivat senaattorit Theodor Wegelius ja R. A. Wrede. Hänen veljensä oli röntgenologian professori Carl Wegelius.
Kurovitsa
Kurovitsa () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Siiverskan kaupunkikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee laajan peltoaukean keskellä 5,5 kilometriä Siiverskan asemalta koilliseen. Kylässä on reilut 700 asukasta (vuonna 2012).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Venäjän vallattua Inkerin takaisin Ruotsilta Pietari I lahjoitti Kurovitsan kartanon kylät pojalleen Alekseille. 1860-luvulle saakka Kurovitsan asukkaat olivat tilanomistajien maaorjia. Vuonna 1897 kylässä oli 579 asukasta, joista 470 oli ortodokseja ja loput vanhauskoisia.
Nykyään Kurovitsa koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista, kunnallisista asuintaloista ja huviloista. Sen kautta kulkee Hatsinan ja Siiverskan välinen maantie sekä Pietarista etelään johtavat valtatiet yhdistävä Kemppaalan ja Hattulan välinen maantie R40. Kylässä sijaitseva karjatila on lopettanut toimintansa. Nähtävyyksiin kuuluu vanhalla suomalaisella hautausmaalla sijaitseva 1000–1200-luvun kurgaaniryhmä sekä vuonna 1873 rakennettu Kazanin Jumalanäidin tsasouna.
Gay von Weissenberg
Gabriel Karl Bernhard (Gay) von Weissenberg (28. helmikuuta 1901 Helsinki – 1. lokakuuta 1983 Helsinki) oli vapaaopiston johtaja. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1931 ja toimi Toukolan vapaaopiston johtajana 1937–1939 ja Toimelan vapaaopiston johtajana 1939–1948, sen jälkeen Yhteiskunnallisen korkeakoulun lehtorina 1949–1969, ensin tilapäisenä, vuodesta 1951 vakituisena. Hän oli YK:n asiantuntijana muun muassa Egyptissä ja Intiassa.
Hän sai kouluneuvoksen arvon 1966.
Verneri Veistäjä
Veijo Verneri Veistäjä (vuoteen 1947 Vesterdahl; 12. helmikuuta 1913 Sortavala – 6. helmikuuta 1968 merellä Turun edustalla) oli suomalainen teatterihistorioitsija ja filosofian kandidaatti. Hän oli Teatterijärjestöjen keskusliiton toiminnanjohtaja 1949–1951, asiamies vuodesta 1955, Teatteri-lehden päätoimittaja 1945–1951, Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterin pääjohtaja 1951–1955 sekä monissa luottamustoimissa.
Ollessaan matkalla Tukholmasta Turkuun Veistäjä katosi matkustajalaiva Ilmattarelta aamulla 6. helmikuuta 1968 hieman ennen Turun satamaan saapumista. Hänen ruumiinsa löydettiin merestä satama-alueelta jäälohkareiden seasta 29. maaliskuuta. Hänen todettiin kuolleen hukkumalla.
Veistäjän vanhemmat olivat Albert Verneri Vesterdahl ja Karin Teresia Rundqvist. Hänen veljensä oli teatterinjohtaja Olavi Veistäjä.
Ventspilsin satama
Ventspilsin satama tai Ventspilsin vapaasatama (, , LOCODE: LV VNT) on Ventspilsissä Latvian länsiosissa, Ventajoen suuaukolla sijaitseva maan toiseksi suurin satama.
Vapaasatama on liikennöitävissä vuoden ympäri; tämä Itämeren keskiosissa sijaitseva satama on vapaa jäästä miltei joka talvi. Satama voi ottaa vastaan syväykseltään enintään 15-metrisiä aluksia. Satama-alueen laiturien kokonaismitta on 11,0 kilometriä.
Yli puolet vapaasataman rahdista liittyy raakaöljyn ja öljytuotteiden siirtämiseen (tammi-heinäkuussa 2012 osuus rahdista 53 %). Myös kivihiiltä kuljetetaan paljon (tammi-heinäkuussa 2012 osuus 27 % rahdista).Vuonna 2011 Ventspilsin sataman lauttaliikenne kuljetti yhteensä runsas 53 tuhatta matkustajaa. Satamaan liikennöi syksyllä 2012 kolme myös matkustajaliikennettä palvelevaa lauttalintaa:
Carl Gustaf Weman
Carl Gustaf Weman (14. lokakuuta 1740 Liperi – 15. helmikuuta 1803 Kemiö) oli suomalainen pappi, kielentutkija ja runoilija. Hän kirjoitti runoja sekä suomeksi että ruotsiksi, viisi suomenkielistä hovirunoa vanhalla runomitalla ja kolme ruotsinkielistä. Hänen latinankielinen väitöskirjansa käsitteli suomen ja heprean kielten sukulaisuutta.
Wemanin vanhemmat olivat liperiläinen henkikirjuri Gustaf Adolf Weman (k. 1768) ja Anna Margareta Frese. Hän kävi Rantasalmen triviaalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1760. Weman opiskeli Turun akatemiassa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1766. Hänet vihittiin papiksi Uppsalan hiippakunnassa 1774.
Weman toimi Turun akatemian suomalaisen kirjallisuuden dosenttina 1768–1769 ja 1771–1772. Hän oli ylimääräisenä sotilaspappina Tukholmassa 1774 ja vuodesta 1775 alkaen hän toimi henkikaartin rykmentinpastorina ja samalla kuninkaallisten prinssien suomen kielen opettajana 1775–1776. Weman oli Tukholman suomalaisen seurakunnan vt. kappalaisena 1776, mutta jo samana vuonna hänestä tuli Kemiön kirkkoherra ja tätä tehtävää hän hoiti kuolemaansa saakka. Weman toimi saarnaajana pappeinkokouksessa Turussa 1791 ja hän oli edustajana Uppsalan yliopiston riemujuhlassa 1793. Weman nimitettiin lääninrovastiksi 1792.
Sanka
Sanka Oy on Loviisaan vuonna 1950 perustettu muoviyritys, joka valmistaa suihkukaappeja ja muita suihkutilakalusteita. 1950-luvulla Sanka tuli tunnetuksi akryylimuovisten design-valaisimien valmistajana, joiden suunnittelijoita olivat Yki Nummi, Lisa Johansson-Pape ja Svea Winkler.
Erkki Keckmanin perustama Sanka Oy aloitti valmistamalla muovisia silmälasinsankoja eli -kehyksiä, joista oli sotien jälkeen monen muun tavaran tavoin pulaa. Tästä yritys sai nimensäkin. 1950-luvulla Sanka teki muovista myös monia kirjoitus- ja toimistotarvikkeita, kuten viivaimia, paperiveitsiä ja täytekynien kuoria.
Keckman lähti Yki Nummen kanssa kokeilemaan akryylia valaisinmateriaalina 1950-luvun alkupuolella. Se ei tuntunut sopivan massatuotantoon kalleutensa ja valmistuksen hitauden vuoksi, mutta pieniin design-tuotteiden sarjoihin se oli omiaan. Se kestää myös valaisinten jatkuvaa 80—90 °C lämpötilaa ja on työstettävissä leikkaamalla, poraamalla, jyrsimällä ja liimaamalla sekä paineilmaa muttei lainkaan muotteja käyttäen.
Sanka Oy:n tunnetuimpia valaisinmalleja olivat Yki Nummen "Lokki"-riippuvalaisimet ja "Modern Art" -pöytävalaisin, joita nykyisin valmistavat Keraplast ja Innojok.
Sanka laajensi tuotantoaan 1960-luvulla puistovalaisimiin ja kattokupuihin sekä lujitemuovitekniikkaan, jolla valmistettiin huonekalujen runkoja. Sanka Oy:n nykytuotteiden, suihkutilakalusteiden valmistus aloitettiin 1970.
Vuonna 1983 Keckmanin perhe myi Sanka Oy:n SLO-konsernille, Vuonna 1986 Nokian kaapeli –ja koneryhmä osti koko SLO-konsernin ja Sanka Oy siirtyi Nokian ja AEG:n yhdessä omistamalle Idman Oy:lle.
Enimmillään Sangan palveluksessa oli noin 60 työntekijää. Yhtiö toimi niin sanotulla Sanganmäellä Loviisan pohjoispuolella vuoteen 1989, jolloin se siirtyi uusiin tiloihin Loviisan uudelle teollisuusalueelle. Kun Idman päättikin keskittää valaisinvalmistuksensa Mäntsälään, Sangan liikevaihto putosi 40 prosenttia.
Vuonna 1994 Tapani Myllys osti Sanka Oy:n koko osakekannan ja kiinteistön. Yhtiön vakavaraisuus ja kannattavuus paranivat, ja Sanka Oy sai noin 30 prosentin markkinaosuuden kylpytilakalustemarkkinoilla.
Syksyllä 2010 koko osakekanta myytiin pohjoismaiselle pääomasijoitusyhtiö CapManille, joka liitti Sanka Oy:n uuteen pohjoismaiseen kylpyhuonesisustukseen keskittyvään Vanna Group -konserniin, johon entuudestaan kuuluivat ruotsalaiset INR- ja Aspen-yhtiöt.
Yrityksen liikevaihto tilivuonna 2011/12 oli 4,3 miljoonaa euroa.
Hjalmar von Wendt
Hjalmar Alexander von Wendt (1874–1948) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän oli Finlaysonin toimitusjohtaja 1917–1934 ja Finlayson-Forssan toimitusjohtaja 1934–1947.
Risto Jurva
Risto Jurva (1. heinäkuuta 1888 Vaasa – 8. joulukuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen tiedemies, joka toimi Merentutkimuslaitoksen johtajana 1947-1953.
Jurvan vanhemmat olivat kamreeri Olof Kristian Jurva ja Anna Kristina Hällberg. Jurva toimi Ilmatieteellisessä keskuslaitoksessa assistenttina ja amanuenssina 1908-1911. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui 1918 ja seuraavana vuonna hänestä tuli Merentutkimuslaitoksen assistentti. Laitoksen jääosaston vt. talassologina hän toimi useaan eri otteeseen 1924-1939. Jurva valmistui filosofian lisensiaatiksi
(tohtoriksi) 1937, hänen väitöskirjansa aihe oli "Über die Eisverhältnisse des Baltischen Meeres an der Küsten Finnlands". Jääoaston vakinaiseksi talassologiksi hänet nimitettiin 1940 ja sitten koko Merentutkimuslaitoksen johtajaksi ja professoriksi 1947.
Jurvaa pidettiin Itämeren jääolojen asiantuntijana. Hän toimi Helsingin yliopiston seismisen aseman hoitajana ajoittain 1924-1928 ja vakinaisesti vuodesta 1929 sekä aseman valvojana vuodesta 1946. Jurva oli Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti vuodesta 1938. Hän toimi 1926-1946 Geofyysillisen seuran ensimmäisenä sihteerinä ja puheenjohtajana vuodesta 1947. Vuodesta 1946 alkaen hän oli myös Maantieteellisen seuran sihteeri ja "Fennica"- ja "Acta Geographica" -sarjojen toimittaja sekä Terran päätoimittaja. Väitöskirjan ohella Jurva julkaisi useita muita tutkimuksia, jo vuonna 1912 meteorologian alaan kuuluvan tutkimuksen "Säätila hallaöinä Suomessa 1892-94", joka oli ensimmäinen laatuaan Suomessa. Väitöskirjaansa täydentävän arvokkaan karttateoksen hän julkaisi 1937.
Jurvan puoliso vuodesta 1949 oli Anni Maria Siimes, toimittaja Yrjö Kauhasen leski.
Suomen tulvat 2012
Suomen tulvat lokakuun alussa 2012 saivat alkunsa usean päivän jatkuneista vesisateista. Joet tulvivat erityisesti Etelä-Pohjanmaalla ja Pohjois-Satakunnassa. Meteorologi Matti Huutosen mukaan vuorokauden aikana (5.–6. lokakuuta) satoi paikoin yhtä paljon vettä kuin normaalisti kuukaudessa. Myös tulva-alueen ulkopuolella, esimerkiksi Kokemäellä ja Porissa, mitattiin yli 30 millimetrin vuorokausisademääriä.
Ilmajoella jouduttiin sulkemaan kantatie 67 veden tulvittua tielle. Teitä suljettiin myös muualla Etelä-Pohjanmaalla. Myös Kankaanpäässä vesi nousi teille. Ilmajoella, Kauhajoella ja Lapväärtissä useita taloja joutui saarroksiin ja vettä meni kellareihin. Kauhajoella asukkaita jouduttiin siirtämään tilapäismajoituksiin.
MTV3 uutisoi 8. lokakuuta tulvatilanteen olevan jo hellittämään päin, mutta se lisäsi kestävän vielä ainakin viikon ennen kuin päästään ajankohdalle normaaleihin vedenkorkeuslukemiin. Sen sijaan Satakunnassa tulvatilanne jatkui pahana, sillä Yle uutisoi 15. lokakuuta, että sinne odotetaan vielä lisää sateita noin 20 millimetrin edestä.
Suomen ympäristökeskuksen johtavan hydrologin Bertel Vehviläisen mukaan Kyrönjoen tulva on suurin koskaan havaittu tulva Suomessa. Myös monet muut Etelä-Pohjanmaan joet nousivat ennätyskorkeuksiinsa.
Etelä-Pohjanmaan ELY-keskus arvioi tuhojen määräksi alueellaan noin kuusi miljoonaa euroa. Suurimmat vahingot sattuivat Kristiinankaupungissa ja Kauhajoella.
Ludvig Alexander Wennerström
Ludvig Alexander Wennerström (1848–1909) oli suomalainen pappi. Hän oli Sulkavan kirkkoherra vuodesta 1887, Kangasniemen kirkkoherra vuodesta 1902, Helsingin eteläisen ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherra vuodesta 1907.
Jääpallon SM-sarja 1940
Vuonna 1940 jääpallon Suomen mestaruudesta ei pelattu. Talvisota keskeytti Suomessa kaiken urheilutoiminnan. Sen sijaan Ruotsin aloitteesta pelattiin 11.helmikuuta 1940 Tukholmassa hyväntekeväisyysmaaottelu Ruotsi–Suomi. Pelaajat kutsuttiin rintamalta ottelua varten. Sota yhdisti suomalaisia ja maajoukkueeseen valittiin myös TUL:n joukkueissa pelanneita. Ottelun tulot lahjoitettiin sotaan joutuneiden suomalaisten hyväksi. Yleisöä oli paikalla 6 500 henkeä. Ottelua seurasivat myös kuningas Kustaa V ja kruununprinssi Kustaa VI Aadolf. Ottelun Ruotsi voitti 2-1, mutta suomalaispelaajat kannettiin juhlittuina sankareina kentältä. Kaksi päivää myöhemmin Suomi pelasi Oslossa ottelun Norjaa vastaan. Suomi voitti ottelun 2-1. Ottelua seurasi 11 000 katsojaa, mikä on edelleen Norjan jääpallo-otteluiden yleisöennätys.
Kaudella 1940 jääpallon SM-sarjassa oli tarkoitus pelata kaksilohkoinen sarja seuraavin lohkojaoin:
Alempi sarjataso Itä-Länsi-sarja oli tarkoitus pelata seuraavin lohkojaoin, mukana oli 29 joukkuetta:
Yrjö Vesa
Yrjö Waldemar Vesa (12. huhtikuuta 1898 Helsinki – 4. joulukuuta 1967) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1947.
Yrjö Vesa valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusosastolta 1921. Hän oli Wärtsilä-yhtymä Oy Kone ja Sillan toimitusjohtaja 1937–1942, Wärtsilä-yhtymän apulaispääjohtaja 1942–1947, Valmet Oy:n pääjohtaja 1947–1954 sekä Teollisuuden Auto- ja vastuuvakuutuksen toimitusjohtaja 1954–1964. Suomen työnantajain Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana Vesa oli 1943–1947.
Johannes Veski
Johannes Voldemar Veski (27. kesäkuuta 1873 Kudina, Tartumaa – 1968) oli virolainen kielitieteilijä, Tarton yliopiston viron kielen lehtori 1919–1944, dosentti 1944–1946 ja professori 1947–1956. Hän oli Viron merkittävimpiä kielitieteilijöitä ja kehitti nykyaikaista viron kirjakieltä. Kun Tarton yliopisto alkoi vuonna 1919 toimintansa vironkielisenä, Veskin johdolla perustettiin valiokunnat kehittämään eri aloille uutta sanastoa. Hän toimitti työn tuloksena noin 25 erityissanakirjaa.
Myskiyrtti
Myskiyrtti ("Tetradenia riparia") on afrikkalainen tuoksuva pensas tai pieni puu.
Myskiyrtti kasvaa noin kolme metriä korkeaksi. Sen nuoret versot ovat mehikasvej a muistuttavia, lehvästö on tahmea ja tuoksuu miellyttävän aromaattiselta. Lehdet ovat kirkkaanvihreitä, kapean sydämenmuotoisia ja 35-80 mm pitkiä. Niiden molempia puolia peittää ohut tummanpunainen nukka. Kukinnot ovat versojen päissä olevia haaraisia, isokokoisa terttuja. Halkaisijaltaan noin kolme millisten kukkien väri vaihtelee valkoisesta violettiin, myös vaaleanpunaisia kukkia tavataan.
Myskiyrtti kasvaa joenvarsilla ja kukkuloiden rinteillä. Sitä tavataan Etelä-Afrikan itäosissa KwaZulu-Natalin, Mpumalangan ja Limpopon provinsseissa, Namibiassa, Angolassa ja Botswanassa sekä trooppisen Afrikan itäosassa.
Myskiyrtti kuuluu Ruandan suosituimpiin rohdoskasveihin, ja sitä on käytetty koko esiintymisalueellaan yskäm, malarian, ripulin, vatsatautien denguekuumee, päänsäryn, hammassäryn ja joidenkin muidenkin vaivojen hoitoon. Rohdoksena käytetään tuoreita tai kuivattuja lehtiä ja nuoria versoja. Yrttiä kerätään yleensä tarpeen mukaan, sillä se mustuu herkästi ja kuivuu huonosti. Laboratoriotutkimuksissa on osoitettu, että yrtissä on ainesosia jotka todella torjuvat malariaa aiheuttavaa Plasmodium falciparum -loiseliötä kohtalaisesti. Lehdistä tehdyn uutteen on todettu estävän bakteerien kasvua.
Königsberg-luokka (risteilijä, 1905)
Königsberg-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut kevyt risteilijäluokka, johon kuului neljä alusta. Sodan aikana aluksista tuhoutui kaksi.
Unelma Röpelinen
Unelma Röpelinen eli igumenia Mikaela (s. 1945 Vaasa) on Lintulan luostarin igumenia, luostarin johtajista järjestyksessä 12. Igumeniaksi valittaessa 26 vuotta Lintulan luostarissa elänyt nunna Mikaela toimi viimeksi luostarin varajohtajana. Hän on työskennellyt aiemmin myös opettajana. Igumenia Mikaela seuraa tehtävässään kesällä 2012 menehtynyttä igumenia Marinaa.
Jalkapallon Karjalan mestaruussarjan kausi 2011
Jalkapallon Karjalan tasavallan mestaruussarjassa 2011 pelasi 11 joukkuetta. Joukkueet jaettiin kahteen alkulohkoon, pohjoinen ja etelä, ja kummassakin pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta selviytyi mitalikamppailuihin.
Aero the Acro-Bat
Aero the Acro-Bat on Iguana Entertainmentin kehittämä ja Sunsoftin vuonna 1993 julkaisema tasohyppelypeli. Se on julkaistu Super Nintendo Entertainment Systemille, Sega Mega Drivelle, Game Boy Advancelle ja Virtual Consolelle.
Pelin tasot ovat tyypillisiä 2D-tasohyppelykenttiä. Läpäistääkseen tason pelaajan täytyy suorittaa tiettyjä tehtäviä. Esimerkkitehtäviä ovat: vanteen läpi hyppiminen, ajaminen vuoristoradassa ja tason päällä hyppely, kunnes se katoaa. Pelissä on neljä maailmaa ja kaikissa on viisi kenttää.
Aero voi hyökätä ampumalla tähtiä tai iskemällä ilmasta pääpuskulla.
Sonic the Hedgehogin innoittama Aero the Acro-Bat on punainen lepakko, joka elää ja työskentelee sirkuksessa. Hänen täytyy puolustaa sirkusta Edgar Ektorilta, joka on ilkeä ex-klovni, joka ennen työskenteli samassa sirkuksessa ja haluaa sulkea sen nyt lopullisesti. Aero joutuu myös työskentelemään hänen partnerinsa, Zero the Kamikaze Squirrelin kanssa.
Hahmo Aero sai suosiota sen verran, että Sunsoft piti sitä maskottinaan.
Electronic Gaming Monthly palkitsi Aero the Acro-Batin parhaaksi uudeksi hahmoksi vuonna 1993.
Lanskata
Lanskata tai Landskata on Selkämereen työntyvä niemi Porin Ahlaisissa lähellä Merikarvian kunnan rajaa. Osa siitä kuuluu vuonna 2011 perustettuun Selkämeren kansallispuistoon.
Lanskatan koillispuolella on kapea Keikveden lahti, johon laskee noin kymmenen kilometrin pituinen Pohjajoki. Sen lounaispuolinen "Lanskatanlahti" erottaa Lanskatan niemen Saanteen eli Sandön niemestä. Niemen pohjoisinta kärkeä kutsutaan nimellä "Skataudden" tai "Skatannokka".
Karulla ja louhikkoisella niemellä on lähinnä loma-asutusta sekä vuonna 1960 rakennettu Porin Metsänkävijöiden partiolippukunnan maja.
1960-luvun alussa Lanskata ja Sandö olivat ehdolla Suomen ensimmäisen ydinvoimalan sijoituspaikaksi yhdessä Eurajoen Olkiluodon ja Pyhämaan Kettelin kanssa. Vuoden 1964 loppuun mennessä länsirannikko kuitenkin hylättiin voimalan paikkana ja se päätettiin myöhemmin rakentaa Loviisaan.
BloodRayne (videopeli)
BloodRayne on Terminal Realityn kehittämä ja Majesco Entertainmentin julkaisema kolmannen persoonan toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin alun perin vuonna 2002, ja se on julkaistu usealle alustalle.
Peli sijoittuu vuosiin 1933–1938, aikaan juuri ennen toista maailmansotaa. Brimsone-ryhmän agenttina toimiva puolivampyyri Rayne lähetetään useisiin kohteisiin taistelemaan natsien armeijan yliluonnollisia olentoja vastaan. Pelin PlayStation 2 ja Nintendo GameCube -versiot ovat sensuroimattomia, mutta Xbox- ja Windows-versioissa kaikki natsisymbolit, kuten hakaristit, on poistettu.
Pelin jatko-osa on vuonna 2004 julkaistu "BloodRayne 2".
Jalkapalloseura Karjala
Karjala (, ) on jalkapalloseura Petroskoista, Karjalan tasavallasta. Joukkue pelaa Venäjän 2. divisioonassa. Vuonna 2011 se pelasi ottelunsa tilapäisesti Pietarissa Petrovsky Small Arenalla.
BloodRayne (elokuva)
BloodRayne on yhdysvaltalainen toimintaelokuva, joka perustuu vuoden 2002 videopeliin "BloodRayne". 
Elokuva julkaistiin Austin Film Festivalilla lokakuussa 2005, ja ensi-iltansa elokuva sai Yhdysvalloissa tammikuussa 2006.
Elokuvan pääosissa esiintyvät Kristanna Loken ja Ben Kingsley. Elokuvan ohjasi Uwe Boll, joka on vastuussa myös useista muista videopeli elokuvaksi -projekteista kuten "House of the Deadista" ja "Alone in the Darkista". Elokuva sai huonoja arvioita.
BloodRayne 2: Deliverance
BloodRayne 2: Deliverance on yhdysvaltalainen toimintaelokuva, joka sai ensi-iltansa syyskuussa 2006. Elokuvan on edeltäjänsä "BloodRaynen" tapaan ohjannut Uwe Boll. Elokuvan pääosassa on edellisen elokuvan Kristanna Lokenin sijaan Natassia Malthe. Elokuva julkaistiin suoraan videolle.
Aksel Valen-Sendstad
Aksel Valen-Sendstad (1932 Norja – 10. huhtikuuta 2011 Kristiansand, Norja) oli teologian professori ja alkuperäiseltä koulutukseltaan upseeri. Hän väitteli teologian tohtoriksi vuonna 1969 Oslon yliopistossa tutkimalla Martin Heideggerin eksistentiaalifilosofiaa Rudolf Bultmannin ilmoitusteologian fundamentaaliontologiana.
Hän on toiminut alkuun uskonnonopettajana ja Nottoddenin opettajainkoulutuslaitoksen lehtorina ja systemaattisen teologian professorina Stavangerin lähetyskorkeakoulussa vuodesta 1971 lähtien ja myöhemmin Seurakuntatiedekunnassa Århusissa, Tanskassa vuodesta 1987 eläkkeelle siirtymiseen asti vuonna 1997. Hän sai tieteellisistä ansioistaan Norjan kuninkaan kultamitalin. Aksel Valen-Sendstad toimi myös julistajana ja otti kantaa teologisiin ja kirkollisiin kysymyksiin. Hän oli klassisen kristinuskon edustaja, joka perusti näkemyksensä Raamattuun. Hän sai kokea myös vastustusta
Hänen isänsä oli pastori, filosofian tohtori Olav Valen-Sendstad, jonka varaan hän on tietoisesti rakentanut paljon filosofisten ja teologisten katsomusten suhteen. Olav Valen-Sendstad oli omaksunut ensimmäisen maailmansodan jälkeen pasifistisen maailmankatsomuksen ja aseista kieltäytymisen. Se kuitenkin karisi Norjan joutuessa natsi-Saksan miehittämäksi ja sotaan 9.4.1940. Sen jälkeen Olav omaksui luterilaisen myönteisen käsityksen asepalveluksesta ja hyväksyi siten poikansa upseerin ammatin.
Aksel Valen-Sendstadilla on kolme poikaa, jotka kaikki ovat pappeja. Hänen enonsa Fartein Valen oli Norjan 1900-luvun huomattavin säveltäjä.
Aksel Valen-Sendstadin tuotantoon kuuluu kaksi tieteellistä uskonnonfilosofian esitystä, tieteenfilosofia, etiikan yleisesitys, kaksi dogmatiikan yleisesitystä sekä yleistajuisia kirjoja ylösnousemuksesta, Pyhästä Hengestä, uskon ja tiedon suhteesta, Israelista, julistamisesta sekä muutama muu hengellinen kirja.
Hänen kirjoittama dogmatiikan oppikirja on käännetty suomeksi vuonna 1985 nimellä Kristillinen dogmatiikka.
Mäkilitukka
Mäkilitukka ("Cardamine hirsuta") on yksivuotinen ristikukkaiskasvi, ylitalvinen ruoho.
Mäkilitukka on 10–30 cm korkea. Sen erottaa muista litukkalajikkeista tiheän ruusukkeen ja usein monien varsien avulla. Varsi yleensä kalju, tyveltä haarova ja miltei suora. Kasvattaa tiheän tyviruusukkeen joka säilyy, sen lehdet, 1–4 pariset, ruoti ovat jonkin verran karvaisia, lehdykät pyöreähköjä ja päättölehdykkä munuaismainen. Varsilehtiä on tav. 1–4 ja ne ovat ruusukelehtiä pienempiä ja kapeampilehdykkäisiä. Pienet valkoiset kukat joissa verholehtiä 4. Terälehdet ovat 2,5–3 mm pitkiä, n. 0,5 cm leveä ja valkoisia. Heteitä on yleensä 4. Emiö yhdislehtinen, 1-vartaloinen, 1-luottinen.
Hedelmä ja siemenen: Monisiemeninen, pitkittäin aukeava, hoikka, litteä, 15–25 mm pitkä yleensä peränsä suuntainen karvaton litu, ne ovat äkillisesti avautuvia, kärjessä pieni, usein epäselvä, enintään 0,5 mm pitkä ota. Jotka ovat kukkia alemmäksi ulottuvia. Lituperä ¼-⅓ lidun pituudesta, pystyhkö. Siemenet vaaleanruskeita, soikeahkoja tai soikeankulmmikkaita, 0,9-1,3 mm pitkiä, 6-0,9 mm leveitä, litteähköjä.
Mäkilitukkaa tavataan Länsi- ja Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Se on levinnyt paikoin myös Pohjois-Amerikkaan. Liikenteen myötä laji on levinnyt myös Etelä-Amerikkaan ja Meksikoon. Suomessa se on yleinen Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa, harvinaistuu nopeasti kohti itää ja pohjoista.
Mäkilitukan kasvupaikkoja ovat kuivat rinteet, katajakedot, laidunmetsiköt, joutomaat, louhukit ja kalliot, joskus sitä on rikkaruohona puutarhoissa tai nurmikoilla, ja usein kasvihuoneissa.
Isovahakukka
Isovahakukka ("Cerinthe major") on lemmikkikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi. Se on kotoisin Välimeren alueelta. Puutarhoissa viljellään ’Purpurascens’-lajiketta.
Isovahakukka kasvaa 30-50 cm korkeaksi. Sillä on soikeat, nahkeat sinivihreät lehdet joissa on valkoisia pilkkuja. Näyttävät kukat roikkuvat alaspäin. Niiden teriön väri vaihtelee vaaleankeltaisesta kirkkaankeltaiseen ja sitä reunustaa suklaanruskea kanta.
Puutarhoissa suosittu ’Purpurascens’-lajike on sinikukkainen. Sen kukkaa ympäröivät lehdet muuttuvat sinivioleteiksi.
Pertti Gustavsson
Pertti ”Pepsi” Gustavsson on savonlinnalainen gospelmuusikko.
Hän on soittanut bassoa Pro Fide -yhtyeessä 1986–1990 ja Q.Stonessa vuonna 1987. Muita Gustavssonin yhtyeitä ovat olleet muun muassa Welcome ja Bluebird.
HMS Hermione (F58)
HMS Hermione (viirinumero F58) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.
Alus tilattiin Alexander Stephen and Sonsilta Greenockista. Sen köli laskettiin 6. joulukuuta 1965 ja alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1967. Se valmistui 11. heinäkuuta 1969
Alus siirrettiin 1992 reserviin ja se myytiin romutettavaksi 1997.
Helsingin Tarmo
Helsingin Tarmo on vuonna 1931 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Seuran alkuperäisen lajivalikoiman muodostivat jalkapallo, voimistelu, nyrkkeily, paini, pesäpallo ja yleisurheilu. Nykyisin lajeina ovat judo, nyrkkeily, paini, painonnosto, voimanosto ja yleisurheilu. Erityisen tunnettu Tarmo on judossa, painissa ja nyrkkeilyssä. Tunnettuja seuran riveissä urheilleita ja vaikuttaneita ovat Jorma Limmonen, Juha Salonen, Ilpo Seppälä ja Sasu Kaasinen.
1960-luvulla seura lentopalloili menestyksellä SM-sarjassa.
1950-luvulla Tarmon miesten joukkue oli TUL:n parhaita lentopallojoukkueita saavuttaen liiton mestaruuskilpailuissa hopeaa 1953, pronssia 1955 ja viimein liiton mestaruuden 1956. Tultuaan urheilupoliittisista syistä erotetuksi Työväen Urheiluliitosta 8.11.1956 seuran jaostot liittyivät SVUL:n lajiliittoihin, muun muassa Koripallo- ja Lentopalloliittoon, jonka sisähallissa talvisarjana pelatun lentopallomestaruuden Tarmo voitti heti kaudella 1957 ja uudelleen 1959. Kun Suomen Lentopalloliitto perustettiin 1959 järjesti se seuraavasta kaudesta alkaen myös liiton mestaruuskilpailut. Tarmo voitti Lentopalloliiton mestaruuden kausilla 1960 ja 1961. Suomen mestaruutta ei Tarmo kuitenkaan onnistunut saavuttamaan, hopealla SM-sarjassa se oli 1957, 1958 ja 1959 sekä pronssilla 1960. Tarmo pelasi yhtäjaksoisesti SM-sarjassa kauteen 1967–1968 saakka, jolloin edessä oli putoaminen. Tämän jälkeen Tarmo ei ole SM-sarjatasolle palannut.
Seuran kotisivut
Kalle Ahonen
Kalle Anselmi Ahonen (s. 12. joulukuuta 1906 Evijärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja kirjailija.
Sébastien Chardonnet
Sébastien Chardonnet (s. 17. lokakuuta 1988) on ranskalainen ralliautoilija. Hän aloitti uransa kartingissa 11-vuotiaana. Hän kilpaili myös Formula Renault-sarjoissa ennen kuin hän vaihtoi ralliin vuonna 2009. Vuonna 2012 Chardonnet debytoi WRC-sarjassa Monacon rallissa Renault Cliolla. Portugalin rallista eteenpäin hän kilpaili Citroenilla. Chardonnet saavutti ensimmäiset WRC-pisteensä Ranskan rallissa sijoittumalla kymmenenneksi.
Rock Champions
Rock Champions on Black Sabbath-yhtyeen kokoelma, joka keskittyy yhtyeen I.R.S. Recordsin ja laulaja Tony Martinin aikakausiin. Kappaleet on otettu kolmelta albumilta ("Headless Cross" (1989), "Tyr" (1990) ja "Forbidden" (1995)). Albumi ei kuulu yhtyeen viralliseen diskografiaan.
Albumin julkaisi EMI, jolla oli oikeudet yhtyeen I.R.S. Recordsin (1989-1995) materiaaleihin. Tosin albumeilta "Dehumanizer" (1992), "Cross Purposes" (1994) ja "Cross Purposes Live" (1995) ei ole otettu yhtään kappaletta tähän kokoelmaan. Lisäksi kannessa on kuva vuosien 1993-1994 kokoonpanosta Martin, kitaristi Tony Iommi, basisti Geezer Butler ja rumpali Bobby Rondinelli, vaikka Butler ja Rondinelli eivät albumilla esiinny.
HMS Jupiter (F60)
HMS Jupiter (viirinumero F60) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista. Sen köli laskettiin 3. lokakuuta 1966 ja alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1967. Se valmistui 9. elokuuta 1969.
Alus siirrettiin 1991 reserviin ja se myytiin romutettavaksi 1997.
Erik A. Alftan
Erik Alfons Alftan (2. tammikuuta 1908 Viipuri – 22. maaliskuuta 1995 Tampere) oli suomalainen tekstiiliteollisuuden palveluksessa työskennellyt insinööri ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Alftan valmistui diplomi-insinööriksi 1931 ja jatkoi opintojaan stipendin turvin Saksassa ja Englannissa. Hän toimi Porin Puuvillan kutomonjohtajana, vuosina 1945–1950 Sörforsan pellavatehtaan teknillisenä johtajana Ruotsissa ja 1950–1961 Finlaysonin tehtaiden teknillisenä johtajana Tampereella. Myöhemmin hän oli yli vuosikymmenen ajan YK:n tehtävissä tekstiiliteollisuuden asiantuntijana useissa Aasian ja Afrikan kehitysmaissa, kuten Sri Lankassa, Iranissa, Egyptissä ja Tansaniassa.
RFA Appleleaf
RFA Appleleaf on ollut kolmen Britannian kuninkaallisen laivaston Royal Fleet Auxiliaryn aluksen nimenä.
Maria Jaatinen
Maria Jaatinen (s. 17. tammikuuta 1907 Tuupovaara ) oli suomalainen mielisairaanhoitaja ja runoilija.
Liepājan satama
Liepājan satama (, , LOCODE: LV LPX) on Latvian länsirannikolla Liepājan kaupungissa sijaitseva maan kolmanneksi suurin satama.
Satama on kaupunkiin perustetun 39,8 neliökilometrin laajuisen (lähes 2/3 kaupungin pinta-alasta) erityistalousalueen keskeinen toimija ja nauttii tavanomaista matalampaa veroastetta. Sataman osuus erityistalousalueesta on 11,8 km. Osalla alueesta on vapaasataman tai vapaavaraston asema (vapaa-aluetta yhteensä 20 km). Nämä alueet on erotettu muusta satama- ja logistiikka-alueesta alueesta ja katsotaan kansallisen tulliverotuksen ulkopuoliseksi alueeksi. Myös kaupungin kansainvälinen lentokenttä kuuluu erityistalousalueeseen.
Liepājan sataman oman raportonnin mukaan vuoden 2012 tammi-elokuun kuukauden aikana sen kautta kulki 4,6 miljoonaa tonnia rahtia ja 20,9 tuhatta matkustajaa. Molemmat luvut merkitsevät roimaa kasvua edellisvuoteen ja ennakoivat satamalle määrällisesti parasta vuotta vuosikymmeneen.
SFML
SFML (Simple and Fast Multimedia Library, suom. "Yksinkertainen ja nopea multimediakirjasto") on helppokäyttöinen ja monialustainen ohjelmointirajapinta multimediaohjelmointiin. SFML on kirjoitettu C++:lla, mutta sitä voi käyttää muidenkin ohjelmointikielten kanssa, kuten C, C#, D, Euphoria, Go, Haskell, Java(kehitys keskeytetty), OCaml, Pascal, Python, Ruby, Rust, ja Visual Basic. SFML voidaan sanoa oliopohjaiseksi vaihtoehdoksi SDL-kirjastolle.
SFML tarjoaa laitteistokiihdytetyn tuen 2D-grafiikalle käyttäen OpenGL:ää sekä useita moduuleita helpottamaan erityisesti pelien ja multimedian ohjelmointia. SFML-piirtokontekstit ovat aina OpenGL-konteksteja, joten niihin voidaan piirtää SFML:n omien funktioiden lisäksi myös suoraan myös OpenGL-komennoilla.
Tällä hetkellä saatavilla olevat moduulit ovat:Kaikkia moduuleita voidaan käyttää itsenäisenä, paitsi grafiikkamoduulia joka tarvitsee ikkunamoduulin toimiakseen, sekä kaikki moduulit jotka tarvitsevat toimiakseen järjestelmämoduulia.
Luodaan uusi ikkuna johon piirretään vihreä ympyrä.
The Devil Cried
The Devil Cried on Black Sabbathin kappale ja single-julkaisu "The Dio Years"-kokoelmalta vuodelta 2007. Se on yksi kolmesta uudesta kappaleesta, jotka tehtiin kokoelmaa varten. Kokoelman julkaisun myötä vuosien 1980-1982 ja 1990-1992 kokoonpano (laulaja Ronnie James Dio, kitaristi Tony Iommi, basisti Geezer Butler ja rumpali Vinny Appice) teki comebackin, tosin nimen Heaven and Hell alla.
Kappale on yhtyeelle tyypillisesti raskastempoinen. Laulaja Dion mukaan lyriikka kertoo mahdollisuudesta "nousta helvetistä taivaaseen, jos saa Saatanan itkemään". Kappaleen ovat säveltäneet Butler, Dio ja Iommi. Se julkaistiin digitaalisessa muodossa.
Henrique Capriles Radonski
Henrique Capriles Radonski (s. 11. heinäkuuta 1972) on venezuelalainen poliitikko ja asianajaja. Hänet valittiin Mirandan osavaltion kuvernööriksi marraskuussa 2008. Capriles oli opposition ehdokkaana vuoden 2012 presidentinvaalissa. Capriles keräsi vaaliviranomaisten mukaan hieman alle 45 prosentin äänisaaliin. Istuva presidentti Hugo Chávez sai runsaat 54 prosenttia äänistä.
John Gurdon
Sir John Bertrand Gurdon (JBG), FRS (s. 2. lokakuuta 1933) on brittiläinen kehitysbiologi ja solubiologian professori. Gurdon toimii nimeään kantavassa instituutissa Cambridgen yliopistossa. Gurdon sai vuoden 2012 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon yhdessä Shinya Yamanakan kanssa. He ovat tutkineet solujen kehittymistä ja erityisesti sitä, kuinka erilaistuneet solut voidaan ohjelmoida uudelleen kantasoluiksi.
Gurdon väitteli Oxfordin yliopistossa vuonna 1960 ja teki post doc -opintoja Caltechissa Kaliforniassa. Hän palasi Oxfordiin eläintieteen lehtoriksi vuonna 1962. Vuonna 1972 hän siirtyi Cambridgen yliopistoon solubiologian professoriksi ja sieltä omaa nimeään kantavaan instituuttiin.
Pustantulikukka
Pustantulikukka ("Verbascum speciosum") on kaksivuotinen tulikukkalaji, jota esiintyy Kaakkois-Euroopasta Lounais-Aasiaan. Se kasvaa puolesta metristä kahteen metriin korkeaksi. Varsi on tiheästi lyhytkarvainen ja melko karheakarvainen. Aluslehdillä ja alimmilla varsilehdillä lapa on ehytlaitainen, suippokärkinen, muodoltaan suikeasta kapean vastapuikeaan. Kukinto koostuu runsaista pitkistä haaroista, jotka ovat melko pystyjä tai ylöskaartuvia. Kukan lähes säteittäinen teriö on keltainen, kahdesta kolmeen senttimetriä leveä ja alapinnalta tähtikarvainen. Heteiden palhot ja osittain myös ponnet ovat valkokarvaisia. Lajin voi sekoittaa käentulikukkaan ("Verbascum lychnitis").
Kaksiliuskahanhikki
Kaksiliuskahanhikki ("Sibbaldianthe bifurca", aik. "Potentilla bifurca") on hanhikkien ("Potentilla") sukuinen ruusukasvi, jota esiintyy Itä-Euroopassa.
Laji on 20:stä 40:een senttimetriä korkeaksi kasvava monivuotinen ruoho, jonka tyviosa on puutunut. Sen lehdissä on kolmesta viiteen paria lehdyköitä ja päätölehdykkä. Lehdykät ovat suikeita, ehyitä tai kaksiliuskaisia, päätölehdykkä on kolmiliuskainen. Kukinto on monikukkainen harsu huiskilo. Keltaiset terälehdet ovat vähän verholehtiä pitempiä.
Amsterdamin metro
Amsterdamin metro on Amsterdamissa toimiva GVB:n ylläpitämä metrojärjestelmä. Metro avattiin vuonna 1977. Metrojärjestelmään kuuluu 58 asemaa ja viisi linjaa. Viides linja avattiin heinäkuussa 2018 viidentoista vuoden rakennustöiden jälkeen.
Kalervo Siikala
Jorma Veli Kalervo Siikala (23. marraskuuta 1932 Kemi – 10. lokakuuta 2009 Lohja) oli suomalainen keskustapoliitikko ja opetusministeriön kansainvälisten asioiden ylijohtaja.
Siikala pääsi ylioppilaaksi 1951 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1956. Hän aloitti uransa Suomen Unesco-toimikunnan pääsihteerinä 1957, tuli opetusministeriön kansainvälisten asiain osaston päälliköksi 1966 ja oli eläkkeelle jäädessään 1997 opetusministeriön kansainvälisten asioiden ylijohtaja. Siikala sai pääkonsulin arvonimen 1990.
Siikala oli taiteen keskustoimikunnan, valtion kirjallisuustoimikunnan ja Hanasaaren kulttuurikeskuksen johtokunnan puheenjohtajana. Hän oli myös Lontoon ja Pariisin Suomi-instituuttien, Suomi–Neuvostoliitto-Seuran sekä Paasikivi-seuran johtokunnan jäsen.
Siikala oli Keskustapuolueen puoluevaltuuskunnan jäsen ja puolueen Helsingin piirin puheenjohtaja. Hän oli 1960-luvun alussa pääministerin sihteerinä V. J. Sukselaisen hallituksessa.
Okakrotit
Okakrotit ("Brachionichthyidae") on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Etelä-Australian läheisyydestä.
Varhaisimmat okakrottien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon katsotaan kuuluvan lähteestä riippuen 2–5 sukua ja 4–14 lajia. Lajeja ovat muun muassa tasmanianokakrotti ("Brachionichthys hirsutus") ja tuliokakrotti ("Brachionichthys"/"Sympterichthys" /"Thymichthys" "politus"). Ne ovat pienehköjä kaloja, jotka saavuttavat korkeintaan noin 15 cm:n pituuden. Okakrottien ensimmäinen selkäruoto on rihmamainen ja lyhyehkö ja toinen ja kolmas selkäevän ruoto ovat yhteydessä toisiinsa kalvon välityksellä ja muodostavat purjemaisen ensimmäisen selkäevän ja toinen selkäruoto on piikkimäinen. Taaempi selkäevä on pidempi. Rinta- ja vatsaevät sijaitsevat pienen varren päässä ja muistuttavat muodoltaan kättä. Kuoriutuessaan munista nuoret okakrotit muistuttavat ulkonäöltään aikuisia kaloja. Heimon kalojen iho voi olla suomuton, jolloin siinä usein on nystyröitä ja osittain suomupeitteinen.
Okakrottilajeja tavataan eteläisen Australian läheisyydessä ja erityisesti Tasmaniasta. Ne elävät matalista vesistä aina 60–280 metrin syvyyteen. Heimon kalat käyttävät vatsa- ja rintaeviään pohjalla liikkumiseen ja näyttävät pikemminkin kävelevän kuin uivan. Okakrottilajien naaraat kutevat syys-lokakuussa ja munat ovat suurikokoisia, kapseloituja ja yhteydessä toisiinsa säikeiden välityksellä.
Midianilaiset
Midianilaiset olivat muinainen seemiläinen kansa. He asuivat todennäköisesti Jordan-virran itäpuolella ja entisellä "Siinain niemimaalla", eli nykyisellä Arabian niemimaalla. (Gal. 4:25) Raamatun mukaan midianilaiset olivat usein sodassa Israelin heimoja vastaan.
Midianilaisten kantaisänä pidetään Midiania, joka Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan oli Abrahamin ja hänen vanhoilla päivillään ottamansa uuden vaimon, Keturahin poika.
Kansana tai heimona midianilaiset mainitaan Raamatussa ensimmäisen kerran 1. Mooseksen kirjan 37. luvussa. Sen mukaan Joosefin veljet myivät hänet midianilaisille kauppiaille heidän kulkiessaan ohi, ja nämä kuljettivat hänet Egyptiin.
Kun farao määräsi Mooseksen teloitettavaksi, tämä pakeni Midianin maahan. Siellä hän tapasi midianilaisen papin, Jetron, jota hän palveli lammaspaimenena., kunnes myöhemmin palasi Egyptiin.. Midianissa ollessaan hän otti vaimokseen Jetron tyttären.
Neljännen Mooseksen kirjan mukaan midianilaiset ahdistelivat israelilaisia heidän palatessaan Egyptistä Kanaanin maahan, minkä vuoksi Jahve käski israelilaisten tuhota heidät.. Israelilaiset ryhtyivätkin sotaan heitä vastaan, jolloin Mooses käski surmata sotavangeiksi saadut midianilaiset miehet mutta jättää naimattomat naiset henkiin.
Tuomarien kirjan mukaan israelilaiset joutuivat vuoden 1100 eaa. aikoihin seitsemäksi vuodenksi midianilaisten valtaan. Joka kerta kun israelilaiset olivat kylväneet, midianilaiset ja amalekilaiset hyökkäsivät heitä vastaan ja ryöstivät sadon.. Näin jatkui, kunnes israelilaiset olivat Gideonin johdolla voittaneet midianilaiset.
Häntänokkonen
Häntänokkonen ("Urtica membranacea") on Välimeren seudulta kotoisin oleva yksivuotinen nokkoslaji.
Baleaareilla ei kasva lainkaan tavallista isonokkosta, joten häntänokkonen on siellä yleisin nokkoslaji.
Nokkosen ravintoarvo on suuri, sitä voi valmistaa ruoaksi samaan tapaan kuin pinaattia. Se suojaa anemialta ja sisältää A-, C- ja E-vitamiinia. Siinä olevat tanniinit suojaavat ripulilta.
Tecmo
Tecmo Inc. () on japanilainen videopeliyhtiö, joka on perustettu vuonna 1967. Yhtiö on perustettu nimellä Tehkan ja se on nimetty uudelleen vuonna 1986.
Vuonna 2009 se fuusioitui japanilaisen Koein kanssa muodostaen holdingyhtiön Tecmo Koei Holdings.
Yritys tunnetaan parhaiten videopelisarjoista Star Force, Dead or Alive, Ninja Gaiden, Deception, Monster Rancher, Rygar, Tecmo Bowl ja Fatal Frame.
Christian von Steven
Christian von Steven (, 30. tammikuuta 1781 Hamina – 30. huhtikuuta 1863 Simferopol) oli suomalaissyntyinen kasvitieteilijä ja entomologi, joka teki elämäntyönsä Etelä-Venäjällä ja Krimillä.
Steven syntyi tuolloin Venäjän Viipurin kuvernementtiin kuuluneessa Haminassa, mutta aloitti opiskelun Turun Akatemiassa ja jatkoi Pietarissa ja Jenassa. Vuonna 1799 hän valmistui Pietarissa lääkäriksi. Hän osallistui luonnontieteellisiin tutkimusretkiin Etelä-Venäjällä ja Ukrainassa ja sai sen jälkeen tehtäväkseen perustaa Nikitan kasvitieteellisen puutarhan Krimille Jaltan läheisyyteen. Hän toimi tämän merkittävän puutarhan johtajana 1812-1827. Vuosina 1826-1841 hän toimi Venäjän silkintuotannon ylitarkastajana, vuosina 1841-1851 Etelä-Venäjän koko maatalouden ylitarkastajana ja jäi sitten eläkkeelle. Aatelisarvon hän sai vuonna 1817.
Steven kirjoitti kasveista, hyönteisistä ja silkintuotannosta kaikkiaan 72 artikkelia ja kirjaa, joista merkittävin lienee 1856–1857 julkaistu 400-sivuinen Krimin luonnonvaraisten kasvien kasvio "Verzeichnis der auf der taurischen Halbinsel wildwachsenden Pflanzen". Hän kuvasi myös kymmeniä uusia kasvilajeja sekä keräsi suuren herbaarion, jonka hän lahjoitti Helsingin yliopistolle vuonna 1860. Tämä 60 000 - 120 000 kasvinäytettä käsittävä kokoelma muodostaa Helsingin kasvimuseon kansainvälisen putkilokasvikokoelman perustan ja on yhä sen arvokkain osa.
Stevenin mukaan on nimetty lukuisia kasvilajeja sekä kaksi sukua, ristikukkaisiin kuuluva "Stevenia" ja kämmekkäsuku "Steveniella".
Kenraali kirjastossa
Kenraali kirjastossa () on vuonna 1993 ilmestynyt Italo Calvinon novellikokoelma. Valikoiman toimitti Calvinon argentiinalainen leski Esther Singer Calvino, ja se sisältää tekstejä vuosilta 1943–1984. Osa kertomuksista on julkaistu aikaisemmin aikakauslehdissä. Teos ilmestyi suomeksi Tammen Keltaisessa kirjastossa vuonna 2012 Helinä Kankaan suomentamana. Kertomukset on jaettu kahteen osaan, ”faabeleihin ja tarinoihin 1943–1958” sekä ”kertomuksiin ja dialogeihin 1968–1984”.
Etelänsaarni
Etelänsaarni eli kapealehtisaarni ("Fraxinus angustifolia") on Etelä- ja Keski-Euroopassa kasvava puu.
Sen lehdet ovat 20–30 cm pitkät ja muodostuvat 7–11 lehdykästä. Puu kukkii keväällä ennen lehtien puhkeamista, hedekukat ovat punaruskeita, emikukat vaaleanvihreitä.
Joonas Siikala
Joonas Siikala (s. 13. lokakuuta 1983 Lohja) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Lohjan Palloa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Veikkausliigan lisäksi Siikala on pelannut myös Yhdysvaltojen yliopistosarjoissa Northwoodin yliopistossa.
Zombie Apocalypse
Zombie Apocalypse on ladattava räiskintäpeli. Sen kehitti Nihilistic Software ja julkaisi Konami. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa Xbox 360:lle 23. syyskuuta 2009 ja PlayStation Networkiin 24. syyskuuta 2009.
Vuonna 2011 pelille julkaistiin jatko-osa .
Zombie Apocalypse on räiskintäpeli, jossa pelaaja ohjaa yhtä neljästä hahmosta 55 tason läpi seitsemällä eri alueella. Pelaajan täytyy pelastaa eloonjääneitä ja tappaa zombeja käyttäen erilaisia aseita ja liikkuen erilaisessa ympäristössä. Joka viidennestä taposta saa palkinnoksi kaksinkertaisen pistekertoimen, joka palauttaa yhden jäsenen kuolleesta. Pelin tiloja pystyy tutkimaan yksin- ja moninpeliin.
Pelissä on 12 trophya/saavutusta saatavilla. Pelaamalla läpi pelin avaa uusia tiloja.
Vilshofen an der Donau
Vilshofen an der Donau on kaupunki Ala-Baijerissa Saksassa. Kaupunki kuuluu Passaun piirikuntaan. Sillä on pinta-alaa 86,36 km ja asukasluku oli vuoden 2015 lopussa 16 251 (2015). Pormestarina toimii Georg Krenn. Vilshofen on voimakkaasti kristillinen kaupunki, vilshofenilaisista 78,36 % mieltää itensä roomalaiskatolisiksi, 10,78 % protestantteiksi ja 10,86 % muuhun kristikuntaan kuuluvaksi.
http://www.vilshofen.de
Bad Griesbach im Rottal
Bad Griesbach im Rottal on kaupunki Passaun piirikunnassa, Ala-Baijerissa Saksassa. Kaupungilla on pinta-alaa 70,18 km ja asukasluku oli vuoden 2015 lopussa 8 859 henkeä.
Nimellä "Burg Griesbach" kaupunki on mainittu ensi kerran vuonna 1076. Kurpfalzin ruhtinaskunnan joukot tuhosivat paikkakunnan vuonna 1504. Bad Griesbachista tuli kaupunki 1953. Tettenweis pakkoliitettiin siihen 1978, mutta se irtautui itsenäiseksi kunnaksi 1990.