hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kluuvin galleria
Kluuvin galleria on Helsingin Kluuvissa sijaitseva taidegalleria. Vuodesta 1968 asti toiminut galleria on osa Helsingin taidemuseota.
Galleria on profiloitunut ajankohtaisen kuvataiteen esittelyyn. Se pyrkii tarjoamaan tilaisuuksia sellaisille näyttelyprojekteille, joita muualla Helsingissä on vaikea toteuttaa.
Galleriatila sijaitsee entisen Uschakoffin talon paikalla, joka purettiin vuonna 1965. Vain sen julkisivu ja pankkisali portaikkoineen säilytettiin. Sisäosat purettiin ja saneerauksen suunnitteli arkkitehti Aarno Ruusuvuori. Ruusuvuori suunnitteli rakennuksen neljänteen kerrokseen Kluuvin gallerian. Tila rakennettiin alun perin yksityistä galleriaa, Taidesalonkia varten. Ennen Taidemuseo Meilahden valmistumista kaupungin taidemuseo esitteli galleriassa vuosittain myös museon uusia taideostoja. Gallerian tilat peruskorjattiin vuonna 1999.
Kluuvin näyttelytilan vuokra on kolmesta viikosta ollut 505 euroa, eikä provisiota teosmyynnistä ole tarvinnut maksaa. Vertailun vuoksi Etelärannassa sijaitseva, kuvanveistäjien liiton galleria Sculptor perii ei-jäseniltä 3 100 euroa.
Vuonna 2006 Helsingin kaupunki harkitsi siirtävänsä gallerian toiminnan vanhan linja-autoaseman tiloihin Kamppiin. Varta vasten näyttelytilaksi rakennettuun galleriaan haluttiin sijoittaa Helsingin kaupungin tietokeskuksen kirjasto.
Kluuvin galleriaan on haettu näyttelyaikoja vuosittain noin 200 anomusta. Näyttelyaikoja myönnetään 15–17. Keväällä 2014 Kluuvin gallerian toimintaa suunniteltiin jatkettavan Tennispalatsin tiloissa nykyisellä näyttelyprofiililla syksystä 2015 alkaen. Siirtoa perusteltiin taloudellisilla syillä. Museon johtokunnan puheenjohtaja Thomas Wallgren totesi, että aikaan saatu vuosisäästö, 40 000 euroa, ei riitä perusteeksi, kun kaupungissa on samaan aikaan vireillä kallis Guggenheim-hanke.
Francisco Carlos Bach
Francisco Carlos Bach (s. 4. toukokuuta 1954 Ponta Grossa) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ponta Grossan hiippakuntaan 3. joulukuuta 1977 ja nimitettiin Toledon hiippakunnan piispaksi 27. heinäkuuta 2005. Piispaksi konsekroinnin suoritti 27. lokakuuta Murilo Sebastião Ramos Krieger, jota avustivat João Bráz de Aviz ja Sérgio Arthur Braschi. Bach asetettiin virkaansa 24. marraskuuta.
Antonio Carlos Félix
Antonio Carlos Félix (s. 5. joulukuuta 1957 Caldas) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pouso Alegren arkkihiippakuntaan 20. joulukuuta 1986 ja nimitettiin Luzin hiippakunnan piispaksi 5. helmikuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ricardo Pedro Chaves Pinto Filho, jota avustivat Serafim Fernandes de Araújo ja João Bosco Oliver de Faria. Félix asetettiin virkaansa 18. toukokuuta.
Jee jee (kappale)
Jee jee on suomirockyhtye Eppu Normaalin kappale ja single. Kappale julkaistiin alun perin singlenä jo vuonna 1978, mutta yhtyeen studioalbumi "Maximum Jee & Jeelle" se sisällytettiin vasta seuraavana vuonna. Singlen tuotti ja sävelsi yhtyeen kitaristi Mikko "Pantse" Syrjä, joka myös sanoitti kappaleen yhdessä yhtyeen laulaja Martti Syrjän ja bassokitaristi Mikko Saarelan kanssa.
Yhtyeellä oli valmiina kaksi sinkun A-puolta, "Jee jee" ja "Nipa", mutta ei B-puolta. Epe Helenius ei missään nimessä halunnut "Nipasta" singleä, koska se ei olisi saanut yhtyeen ja levy-yhtiön kaipaamaa radiosoittoa, sillä se koettiin rienauksena. Niinpä kompromissina "Nipa" julkaistiin yksipuolisena 700 kappaleen ilmaissinkkuna, jota yhtye jakoi keikoillaan. Yhtye, etenkin laulaja Martti Syrjä, otti raskaasti levy-yhtiön sensuurin "Nipan" kohdalla, joten "Jee jeen" perimmäinen tarkoitus olikin tehdä mahdollisimman härski ja kaupallinen kappale kostoksi levy-yhtiölle. Niin ikään myös "Jee jee" jäi ilman radiosoittoa kaupallisen mainonnan vuoksi. Mutta nousi kuitenkin singlelistalle sijalle 18.
Gilbert Ignatius Sheldon
Gilbert Ignatius Sheldon (s. 20. syyskuuta 1926 Cleveland) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Clevelandin hiippakuntaan 28. helmikuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Taparuran titulaaripiispaksi 12. huhtikuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi James Aloysius Hickey, jota avustivat Joseph Louis Bernardin ja Clarence George Issenmann.
Sheldon sai 28. tammikuuta 1992 nimityksen Steubenvillen piispaksi, jona toimi, kunnes jäi eläkkeelle 31. toukokuuta 2002.
Julián Ruiz Martorell
Julián Ruiz Martorell (s. 19. tammikuuta 1957 Cuenca) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Zaragozan arkkihiippakuntaan 24. lokakuuta 1981. Hänet nimitettiin Huescan ja Jacan hiippakuntien piispaksi 30. joulukuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. maaliskuuta 2011. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Ureña Pastor, jota avustivat Antonio Cañizares Llovera ja Renzo Fratini.
Veikko Halmetoja
Veikko Matias Halmetoja (s. 16. kesäkuuta 1977 Turku) on suomalainen kuvataidekriitikko.
Halmetoja on kirjoittanut paljon taiteilijaesittelyjä sekä teosanalyysejä näyttelykatalogeihin. Halmetoja on vaikuttanut myös "½-lehden" toimituskunnassa ja oli sen ensimmäinen päätoimittaja vuonna 2009. Tätä ennen hän kirjoitti kuvataidekritiikkejä "Aamulehteen" (2002–2007) ja toimi Galleria Rajatilan tiedottajana (2001). Hän on avustanut muun muassa Helsingin Sanomia, "Taide-lehteä" ja "Vihreää Lankaa".
Halmetoja työskenteli Mäntän kuvataideviikkojen toiminnanjohtajana vuosina 2007−2010. Hän on toiminut näyttelykuraattorina muun muassa Graphica Creativassa 2012 ja Pirkanmaan 5. Triennaalissa. Vuodesta 2010 hän on toiminut myös Kajaanin Runoviikon tiedottajana. Halmetoja on Helsingissä olevan Artag -gallerian johtaja.
Aiemmin Halmetoja on työskennellyt Rosa Meriläisen edustaja-avustajana 2003–2007 ja ollut Vihreiden puoluehallituksen jäsen 2003–2007. Halmetoja on ollut vihreiden edustajana Sara Hildénin taidemuseon johtokunnassa 2000–2008 ja Helsingin kaupungin taidemuseon johtokunnan puheenjohtajana 2009–2012. Halmetoja oli Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksen jäsen 2002.
Halmetoja on avoimesti homoseksuaali. Hän on ollut Setan hallituksen jäsen 2007–2010.
Elói Róggia
Elói Róggia (s. 16. syyskuuta 1942 Faxinal do Soturno) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Katolisen apostolaatin yhteisön jäsen 2. helmikuuta 1965, ja hän sai pappisvihkimyksensä 19. joulukuuta 1971. Hänet nimitettiin Borban prelaatiksi 3. toukokuuta 2006, ja piispaksi vihkiminen seurasi 14. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Anuar Battisti, jota avustivat Francisco Carlos Bach ja Gutemberg Freire Régis.
Maakuntalinnut (kirja)
Maakuntalinnut on eläintieteen dosentti Antero Järvisen kirjoittama kirja Suomen maakuntalinnuista. Kirja ilmestyi vuonna 1995, ja sen on kustantanut Otava. Kirjan ulkoasun ja taiton on tehnyt Eija Hiltunen. Kirja painettiin Keuruulla Kustannusosakeyhtiö Otavan painolaitoksella.
Kirja on ensimmäinen kaikki Suomen maakuntalinnut esittelevä kirja. Maakuntalinnuista kerrotaan muun muassa, mitä ne ovat merkinneet ihmiselle historiassa, lintuaiheisia runoja ja muuta historiatietoa. Linnuista ei niinkään kerrota yksityiskohtaisia biologisia tietoja. Kirjassa on myös kuvaukset Suomen maakunnista ja kansallislinnusta.
Conrado Walter
Conrado Walter (19. kesäkuuta 1923 – 20. syyskuuta 2018) oli saksalaissyntyinen, Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Katolisen apostolaatin yhteisön papiksi 2. joulukuuta 1956 ja nimitettiin Jacarezinhon hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lysinian titulaaripiispaksi 1. joulukuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1978. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat José Joaquim Gonçalves ja Pedro Filipak.
Walter sai 26. marraskuuta 1984 nimityksen Jacarezinhon koadjuuttoripiispaksi, ja 10. elokuuta 1991 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 5. heinäkuuta 2000.
Amy Tryon
Amy Tryon (24. helmikuuta 1970 Redmond, Washington – 12. huhtikuuta 2012 Duvall, Washington) oli yhdysvaltalainen kenttäratsastaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Tryon voitti kenttäratsastuksessa joukkuekilpailun olympiapronssia Ateenassa 2004. Yksilökilpailussa hän oli Ateenassa kuudes. Pekingissä (Hongkong) 2008 hän sijoittui joukkuekilpailussa seitsemänneksi, yksilökilpailussa hän keskeytti.
MM-kilpailuista Tryon saavutti joukkuekilpailun kultaa ja yksilökilpailun pronssia. Hän kuoli nukkuessaan 42 vuoden ikäisenä 12. huhtikuuta 2012. Kuolinsyyksi selvisi myöhemmin kipulääkkeiden tahaton yliannostus.
Mario Grech
Mario Grech (s. 20. helmikuuta 1957) on maltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Gozon hiippakuntaan 26. toukokuuta 1984 ja nimitettiin sen piispaksi 26. marraskuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. tammikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Nikol Joseph Cauchi, jota avustivat Joseph Mercieca ja Félix del Blanco Prieto.
Joseph Mercieca
Joseph Marcieca (11. marraskuuta 1928 Victoria – 21. maaliskuuta 2016 Żejtun) oli maltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 8. maaliskuuta 1952 ja nimitettiin Maltan vihkipiispaksi sekä Gemellae in Numidian titulaaripiispaksi 20. heinäkuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Gonzi, jota avustivat Nikol Joseph Cauchi ja Francesco Ricceri.
Mercieca sai 29. marraskuuta 1976 nimityksen Maltan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. joulukuuta 2006.
Ingrid Linnea Ruin
Sigrid Ingrid Linnea Ruin (alk. Lignell; 15. toukokuuta 1881 Pori – 3. huhtikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hänen vanhempansa olivat konttorinhoitaja Karl Lignell ja Flora Lindholm. Isän kuoltua vuonna 1882 Ruin adoptoitiin helsinkiläisen kasvatustieteilijän Waldemar Ruinin perheeseen. Ruin avioitui kahdesti, käyttäen sukunimiä Tigerstedt (1919–1931) ja Hagelberg (1931–1956). Teoksensa hän signeerasi aina Ruin-nimellä, jota hänestä myös taiteilijana käytetään.
Vuonna 1897 Ruin aloitti 16-vuotiaana opinnot Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa (nykyään Kuvataideakatemia). Vuosina 1901–1905 hän opiskeli Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Kööpenhaminassa, jonka jälkeen Ruin oli kuuden vuoden ajan taidemaalari Anders Zornin oppilaana ja avustajana Morassa. Hänen teoksiaan oli ensimmäisen kerran esillä vuonna 1906 Helsingissä. Ruin osallistui Suomen Taiteilijaseuran ryhmänäyttelyihin myös kahtena seuraavana vuonna.
Moran vuosiensa jälkeen Ruin asettui Kööpenhaminaan, matkustellen välillä Keski-Euroopassa, muun muassa Saksassa, Ranskassa ja Italiassa. Näyttelyitä hänellä oli Berliinissä ja Leningradissa. Kööpenhaminassa Ruin avioitui 1919 suomalaisen insinöörin Eric Tigerstedtin kanssa. Pariskunnalle syntyi poika Carl Axel Waldemar vuonna 1921. Avioliitto päättyi eroon pian hänen syntymänsä jälkeen. Vuonna 1931 Ruin meni naimisiin Gottleb Hagelbergin kanssa ja muutti tämän luokse Ruotsiin. Kesät hän vietti ottoisänsä Waldemar Ruinin huvilalla Inkoossa.
Ingrid Linnea Ruin tunnetaan parhaiten alastontutkielmista ja muotokuvista. Ruin maalasi myös paljon kansallisromanttisia aiheita, erityisesti kansallispukuisia naisia. Nämä vaikutteet hänen taiteeseensa tulivat Anders Zornilta. Suomessa Ruin on ollut melko tuntematon, hänen ensimmäinen retrospektiivinen näyttelynsä täällä nähtiin vasta vuonna 2005 Riihimäen taidemuseossa. Ruinin teoksia liikkuu säännöllisesti huutokaupoissa sekä Suomessa että ulkomailla. Arvokkaimpien hinnat ovat olleet useita tuhansia euroja.
Ingrid Linnea Ruin kuoli 74-vuotiaana Helsingissä vuonna 1956. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Pimenta
Pimenta voi tarkoittaa seuraavia:
Spinori
Spinori on matematiikassa ja fysiikassa esiintyvä eräiden kompleksisten vektoriavaruuksien elementti. Ryhmäteoreettisesti ajateltuna spinori on spin-ryhmän pienimmän esityksen vektori.
Koska spin-ryhmä Spin(1,3) on Lorentz-muunnosten ryhmän SO(1,3) peite, on spinoreilla erittäin tärkeä osuus relativistisen kvanttimekaniikan formulaatiossa.
Ranskalainen matemaatikko Élie Cartan löysi spinorit vuonna 1913. Myöhemmin spinorit otettiin käyttöön eritysesti kvanttimekaniikassa kuvaamaan hiukkasen sisäistä pyörimismäärää, spiniä. Paul Ehrenfest otti käyttöön nimityksen "spinori" kvanttifysiikassa.
Spinorin käsitettä voidaan lähestyä kahdella tavalla.
Ensimmäinen lähestymistapa on ryhmäteoreettinen. Lähtökohtaisesti tiedetään, että ortogonaaliryhmän Lie-algebralla on olemassa esityksiä, joita ei voida muodostaa tavallisen tensorilaskennan keinoin. Näitä esityksiä kutsutaan "spin-esityksiksi" ja niiden elementtejä "spinoreiksi". Tässä katsantokannassa spinori kuuluu kiertojen ryhmän peitteen esitykseen, tai yleisemmin, yleistetyn erikoisen ortogonaaliryhmän esitykseen avaruuksissa, joiden metrinen signatuuri on . Nämä peitteet ovat Lien ryhmiä ja niitä kutsutaan spin-ryhmiksi .
Toinen lähestymistapa on geometrinen. Spinori voidaan muodostaa ensin eksplisiittisesti, jonka jälkeen Lien ryhmien vaikutusta siihen voidaan tutkia. Tämän lähestymistavan etuna on se, että spinorin käsite on hyvin konkreettinen alusta pitäen. Tällainen lähestyminen voi kuitenkin olla epäkäytännöllinen tarkasteltaessa spinorien monimutkaisia ominaisuuksia, kuten Fierzin identiteettejä.
Diracin spinori on yleisimmin fysiikassa esiintyvä spinori. Se on nimetty Paul Diracin mukaan. Diracin spinori on kompleksisen Cliffordin algebran (johon spin-ryhmä Spin(p, q) voidaan upottaa) fundamentaalin esityksen elementti. Diracin yhtälön mukaan spinorit ovat välttämättömiä relativistisen elektronin kvanttitilojen kuvauksessa. Vapaan Diracin yhtälön
toteuttavaa tasoaaltoratkaisua
kutsutaan "Diracin spinoriksi". Diracin spinori on bispinori.
Edellä (yksiköissä formula_3)
Positiivisen energian ratkaisu Diracin yhtälölle voidaan kirjoittaa muotoon
jossa
Weylin spinori on pienin "kompleksinen" ryhmän esitys. Se on samanaikaisesti myös pienin kompleksinen aliagebran esitys. 
Siinä missä Diracin spinori sisältää hiukkasen molemmat helisiteetit, Weylin spinori kuvaa ainoastaan yhtä helisiteettiä.
Diracin bispinori voidaankin esittää kahden vastakkaista helisiteettiä kuvaavan 2-komponenttisen Weylin avulla:
Weylin spinorit muodostavat Lorentzin ryhmän "redusoitumattoman" esityksen.
Weylin spinori nimetty saksalaisen fyysikon ja matemaatikon Hermann Weylin mukaan.
Majorana-spinori on pienin "reaalinen" ryhmän esitys. Majorana-spinori toteuttaa Majoranan yhtälön ja kuvaa hiukkasta, joka on oma antihiukkasensa. Majorana-spinori on nimetty italialaisen fyysikon Ettore Majoranan mukaan.
Jatiyo Sangshad Bhaban
Jatiya Sangsad Bhaban (, ) on Bangladeshin parlamentin rakennus, joka sijaitsee Dhakan kaupungissa Bangladeshissa. Rakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1961 ja rakennus valmistui vuonna 1982. Rakennus maksoi valmistuessaan noin 32 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Rakennus edustaa modernia betonibrutalismia. Rakennuksen suunnittelijoina toimivat arkkitehdit Louis Kahn ja Muzharul Islam.
Soto
Soto tai de Soto on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:DeSoto (De Soto) on myös yhdysvaltalainen automerkki.
Sovitus (teologia)
Sovitus on yksi Raamatun keskeisistä teemoista ja kristillisen soteriologian tärkeimmistä käsitteistä. Raamatussa sovituksella tarkoitetaan pyhän Jumalan ja syntisen ihmisen välisen ristiriidan ratkaisemista hyvittävän uhrin sijaiskärsimyksen kautta.
Vanhassa testamentissa sovitus liittyy olennaisesti jumalanpalveluselämään, jonka tarkoituksena on ihmisten synneistä aiheutuvan Jumalan vihan pois kääntäminen. Jumalanpalveluksessa toimitettavista uhreista annetaan yksityiskohtaiset ohjeet. Kun ylimmäinen pappi laskee kätensä syntiuhrieläimen päälle tunnustaen Israelin synnit, siirtyvät synnit uhrieläimen kannettavaksi. Vanhan testamentin profeetat arvostelivat sovituksen teknistä, sakramentalistista ymmärtämistä ja korostivat syntien tunnustamisen merkitystä. Profeetta Jesaja viittaa tulevaan Herran palvelijaan, joka tulisi antamaan elämänsä vikauhriksi monen edestä uhrilampaan tavoin.
Uudessa testamentissa sovitus tapahtuu Jeesuksen kuoleman kautta, joka tulkitaan Vanhan testamentin uhrikultin symboloiman todellisuuden täyttymyksenä. Erityisesti Heprealaiskirje pyrkii osoittamaan, että Jeesus on suorittanut kertakaikkisen syntiuhrin, josta syystä vanhatestamentillista uhrikulttia ei enää tarvita. Synoptiset evankeliumit kuvaavat Jeesusta Herran kärsivänä palvelijana, jonka tehtävä oli alun alkaen kärsiä ja kuolla ihmisten syntien tähden. Johannes kuvaa Jeesusta karitsana ja pääsiäislampaana.
Jeesuksen sovitusuhrin kertakaikkisen vaikutuksen edellytys on Uuden testamentin mukaan hänen synnittömyytensä ja jumalallinen luontonsa. Kristus on "viimeinen Aadam", uuden ihmissuvun kantaisä. Yksilön kohdalla sovitus toteutuu, kun häntä sovituksen viran kautta kehotetaan ottamaan vastaan syntien anteeksianto.
Kristinuskon historiassa on kautta vuosisatojen käytetty useita erilaisia ​​metaforia, joilla on pyritty selittämään miten sovitus Jeesuksen Kristuksen kautta tapahtuu. Eri kirkot ja yhteisöt painottavat niitä eri tavoin. Neljä tunnetuinta sovitusopillista mallia on kuvattu lyhyesti seuraavassa:
Ikivihreä Eino Grön
Ikivihreä Eino Grön on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1971.
Eino Grön (vuoden 1967 albumi)
Eino Grön on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1967.
Lunastus (teologia)
Lunastus on Raamatussa esiintyvä teologinen termi, jolla tarkoitetaan ihmisten vapaaksi ostamista pahan vallasta.
Kristillisessä teologiassa lunastus tarkoittaa vapautusta synnin vallasta. Apostoli Paavalin kirjoituksissa se on keskeinen termi, jolla hän selittää Jeesuksen Kristuksen kuoleman pelastavaa vaikutusta. Uudessa testamentissa sanaa lunastus käytetään tarkoittamaan sekä vapautumista synnin vallasta että vapautumista konkreettisesta orjuudesta. Kyseessä on siis teologinen metafora, jonka mukaan Jeesus maksoi kuolemallaan lunastusmaksun vapauttaakseen kristityt synnin ja kuoleman orjuudesta. Protestanttisten kirkkojen piirissä ei kuitenkaan useimmiten kannateta Origeneen oppia, jonka mukaan Jumala olisi ostanut ihmisen Saatanalta Jeesuksen kuoleman avulla.
Eino Grön (vuoden 1965 albumi)
Eino Grön on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1965. Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 1973 levymerkillä Scandia HSLP 136.
Krasimir Balăkov
Krasimir Balăkov (, s. 29. maaliskuuta 1966) on bulgarialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Balăkov aloitti uransa Etăr Veliko Tărnovossa kaudella 1983–1984. Hän edusti seuraa vuosikymmenen loppuun saakka ja kuului avainpelaajiin, kun Etar sijoittui Bulgarian liigassa kolmanneksi kausina 1988–1989 ja 1989–1990. Seuran menestysvuodet huipentuivat mestaruuteen keväällä 1991, mutta Balăkov ei sitä juhlinut, sillä hän siirtyi 1990 portugalilaiseen Sportingiin. Balăkov edusti Sportingia viisi kautta ja juhli keväällä 1995 Portugalin cupin mestaruutta.
Kauden 1994–1995 päätteeksi Balăkov jätti Sportingin ja siirtyi Bundesliigaan VfB Stuttgartiin. Saksalaisseurassa hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelannut Balăkov muodosti tehokolmikon yhdessä Fredi Bobicin ja Giovane Elberin kanssa. Hän juhli seuran paidassa Saksan cupin mestaruutta 1997 ja oli seuraavan keväänä mukana, kun Stuttgart hävisi Cup-voittajien cupin loppuottelussa Chelsealle 1–0. Balăkov edusti Stuttgartia kahdeksan kautta ja pelasi seurassa yli 230 liigaottelua.
Maajoukkuetasolla Balăkov edusti Bulgariaa vuosina 1988–2003 kaikkiaan 92 A-maaottelussa. Maajoukkueuran huipennuksen hän koki MM-kisoissa 1994, kun Bulgaria sijoittui neljänneksi ja Balăkov valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän oli mukana myös EM-kisoissa 1996 ja MM-kisoissa 1998. Balăkov aloitti valmennusuransa VfB Stuttgartin apulaisvalmentajana heti pelaajauransa lopettamisen jälkeen. Hän työskenteli Felix Magathin ja Matthias Sammerin alaisuudessa kaksi vuotta, kunnes siirtyi 2005 VFC Plauenin pelaajavalmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin varsin lyhyeksi ja hän jätti seuran jo samana vuonna.
Tammikuussa 2006 Balăkov siirtyi yllättäen sveitsiläisseura Grasshopper-Club Zürichin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan Grasshoppers voitti Intertoto-cupin ja eteni UEFA-cupissa aina lohkovaiheeseen kaudella 2006–2007. Hän sai potkut tehtävästään toukokuussa 2007. Lokakuussa 2007 Balăkov korvasi Rolf Fringerin FC St. Gallenin päävalmentajana, mutta ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta Sveitsin superliigasta ja sai potkut kauden jälkeen.
Joulukuussa 2008 Balăkov palasi kotimaahansa valmentamaan PSFK Tšernomorets Burgasia. Hän valmensi seuraa kaksi vuotta, kunnes sai joulukuussa 2010 potkut riitauduttuaan seuran johdon kanssa.
Toukokuun lopussa 2011 Balăkovista tuli kroatialaisseura HNK Hajduk Splitin päävalmentaja. Hän jätti seuran maaliskuussa 2012 ja siirtyi Bundesliigassa putoamiskamppailuun joutuneen 1. FC Kaiserslauternin päävalmentajaksi. Balăkov ei onnistunut enää kääntämään Kaiserslauternin peliesityksiä paremmiksi ja seura putosi kauden jälkeen 2. Bundesliigaan.
Kesällä 2014 Balăkov aloitti PFK Liteks Lovetšin uutena päävalmentajana. Balăkovin johdolla Liteks sijoittui kaudella 2014/15 Bulgarian liigassa neljänneksi ja eteni cupissa puolivälieriin saakka. Balăkov erosi tehtävästään heinäkuussa 2015 seuran pudottua Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella latvialaiselle FK Jelgavalle.
Gustavo Huet
Gustavo Huet Bobadilla (22. marraskuuta 1912 Ciudad de México – 20. marraskuuta 1951 Puebla) oli meksikolainen ampuja. Hän sai vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa hopeaa 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailussa. Kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä hän jäi siinä 7. ja kesäolympialaisissa 1948 Lontoossa 30. sijalle. Hän oli olympialaisissa myös kilpailleen Guillermo Huetin veli. Hän kuoli rattijuopon uhrina toimiessaan poliisina.
Golowitz
Golowitz on suomalainen suku. Se tuli Suomeen Venäjältä 1600-luvun alussa. Ensimmäinen tulija Daniel Golowatsev oli pajari ja hän sai Suomesta läänityksiä nykyisen Loviisan-Pernajan alueelta, muun muassa niin sanotun Mertlaxin neljänneksen. Hänen poikansa Peter rakensi Fantsnäs-nimiselle paikalle rälssitalon vuosina 1625–1626. Peterin poika Johan oli hulttio ja isä jätti hänet perinnöttömäksi. Fantsnäs ja Degerby siirtyivät Lorentz Creutzin omistukseen. Johan syytti Creutzia erilaisista rikoksista, ja Johan tuomittiin kuolemaan, mutta rangaistus muutettiin maasta karkoitukseksi. Johan katoaa asiakirjoista 1600-luvun lopussa.
Gregoriaanit
Gregoriaanit ("Ordo Fratrum Gregorianum Traditionalistum, OFGT") on katolisen kirkon vanhoillinen maallikkosääntökunta, jonka päätehtäviin kuuluu evankeliumin julistaminen, harhaoppisten valistaminen, kirkosta etääntyneiden katolilaisten auttaminen ja katolisen kirkon tradition vaaliminen ("Gregoriaanien sääntö, §3").
Kaikki sääntökunnan jäsenet sitoutuvat naimattomuuteen eli selibaattiin. Sen suojeluspyhimyksenä on pyhä Paavi Gregorius VII.
Alexander Edezath
Alexander Edezath (26. lokakuuta 1904 – 21. elokuuta 1979) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cochinin hiippakuntaan 20. joulukuuta 1935 ja nimitettiin sen piispaksi 19. kesäkuuta 1952. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. joulukuuta.
Edezath osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 29. elokuuta 1975.
Gland
Gland on kaupunki Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Glandissa on vajaa 12 000 asukasta.
Gland sijaitsee Genevejärven pohjoisrannalla, Lausannen ja Geneven välillä. Kunnan virallinen kieli on ranska.
Glandissa on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) ja Maailman luonnonsäätiön (WWF) päämajat. SBB:n Geneve–Lausanne-rautatie ja moottoritie A1 kulkevat Glandin kautta.
Franc Kramberger
Franc Kramberger (s. 7. lokakuuta 1936) on slovenialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin Mariborin piispaksi 6. marraskuuta 1980, sitten arkkipiispaksi 7. huhtikuuta 2006. Krambergerin konsekroi piispaksi 21. joulukuuta 1980 Michele Cecchini, jota avustivat Alojzij Šuštar ja Johann Weber.
Kramberger erosi tehtävistään arkkihiippakunnan johdossa 3. helmikuuta 2011.
Blasius Pujoraharja
Blasius Pujoraharja (s. 12. kesäkuuta 1935) on indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. syyskuuta 1961 ja nimitettiin Ketapangin hiippakunnan piispaksi 15. maaliskuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Justinus Darmojuwono, jota avustivat Hieronymus Herculanus Bumbun ja Theodorus Lumanauw.
Pujoraharja jäi eläkkeelle 25. kesäkuuta 2012.
Isak Doera
Isak Doera (29. syyskuuta 1931 – 19. toukokuuta 2012) oli indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. tammikuuta 1959 ja nimitettiin Sintangin piispaksi 9. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. toukokuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Justinus Darmojuwono, jota avustivat Hieronymus Herculanus Bumbun ja Vitalis Djebarus.
Doera erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 1. tammikuuta 1996.
Luigi Ferrando
Luigi Ferrando (s. 22. tammikuuta 1941 Agazzano) on italialaissyntyinen, Brasiliassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Piacenzan hiippakuntaan 1. toukokuuta 1965 ja nimitettiin Bragança do Parán piispaksi 10. huhtikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ersilio Tonini, jota avustivat Antonio Mazza ja Luciano Monari.
Metod Pirih
Metod Pirih (s. 9. toukokuuta 1936) on slovenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Koperin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 25. maaliskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Janez Jenko, jota avustivat Alojzij Šuštar ja Franc Kramberger.
Pirihista tuli Koperin piispa 16. huhtikuuta 1987.
Paulo César Costa
Paulo César Costa (s. 20. heinäkuuta 1967) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Valençan hiippakuntaan 5. joulukuuta 1992 ja nimitettiin São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Oescuksen titulaaripiispaksi 24. marraskuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. helmikuuta 2011. Pääkonsekraattorina toimi Orani João Tempesta, jota avustivat Rafael Llano Cifuentes ja Elias James Manning.
Leo Goodwin
Leo Joseph ”Budd” Goodwin (13. marraskuuta 1883 New York – 25. toukokuuta 1957 New York) oli yhdysvaltalainen uimari, vesipalloilija, uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli newyorkilainen NYAC.
Goodwin osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa St. Louisissa 1904. Hän sijoittui 440 jaardin vapaauinnissa neljänneksi, oli 50 jaardin matkalla viides ja 100 jaardilla kuudes. Goodwin voitti kisoissa kultaa sekä 4 × 50 jaardin vapaauintiviestistä että vesipallosta, jonka lisäksi hän oli uimahyppyjen pituussukelluskilpailussa pronssilla. Hän teki vesipalloturnauksessa kahdessa ottelussa yhteensä kahdeksan maalia, joista viisi loppuottelussa.
Vuonna 1906 Goodwin kärsi vakavasta verenmyrkytyksestä ja lähes menetti toisen kätensä. Hän kuitenkin selvisi ja kilpaili vuoden 1908 olympialaisissa, joissa Goodwin sai pronssia 4 × 200 metrin vapauintiviestissä ja osallistui myös 400 metrin henkilökohtaiselle matkalle.
Hieta-ahvenet
Hieta-ahvenet (Pinguipedidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja indopasifiselta merialueelta.
Hieta-ahventen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 4–7 sukua ja 50–80 lajia. Kalat ovat pääosin melko pienikokoisia ja ovat suurimmillaan noin 30 senttimetriä pitkiä. Hieta-ahvenlajien ruumis on pitkulainen ja sylinterinmuotoinen. Selkäeviä heimon lajeilla on kaksi, joista ensimmäinen on matalampi ja piikikäs, taempi pitkä ja pehmytruotoinen. Myös peräevä on pitkä. Hieta-ahventen pyrstöevä on tylppä tai kuunsirppiä muistuttava. Heimoon kuuluvilla lajeilla ei ole uimarakkoa. Useimmat hieta-ahvenet ovat väritykseltään kirjavia. Vaaleammalla pohjalla on tyypillisesti tummempia laikkuja tai raitoja. Osa heimon kaloista on hermafrodiitteja.
Hieta-ahvenlajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista Afrikan ja Etelä-Amerikan rannikolta ja lisäksi indopasifiselta merialueelta. Ne elävät tyypillisesti hiekka- tai sorapohjilla koralliriuttojen lähettyvillä. Koirailla on haaremi ja omat reviirit. Hieta-ahvenet syövät pienempiä kaloja ja selkärangattomia eläimiä kuten äyriäisiä. Heimon suurikokoisempia lajeja kalastetaan paikoin ruokakaloiksi.
Vjatšeslav Zahovaiko
Vjatšeslav Zahovaiko (s. 29. joulukuuta 1981 Lelle, Viro) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja hyökkääjä. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Kuwaitissa, Portugalissa, Unkarissa sekä Veikkausliigajoukkue KuPS:ssa Suomessa.
Viron maajoukkueessa Zahovaiko pelasi 39 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Manuel Camilo Vial Risopatrón
Manuel Camilo Vial Risopatrón (s. 20. toukokuuta 1935 Santiago de Chile) on chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 16. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pauzeran titulaaripiispaksi 21. maaliskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Raúl Silva Henríquez, jota avustivat Bernardino Piñera Carvallo ja Francisco José Cox Huneeus.
Vial Risopatrón sai 20. joulukuuta 1983 nimityksen San Felipen ja 21. syyskuuta 2001 Temucon piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 14. toukokuuta 2013.
Grete Rosenberg
Margarete "Grete" Rosenberg (7. lokakuuta 1892 Hannover – 5. helmikuuta 1979 Hildesheim) oli saksalainen uimari ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla hannoverilaista HSV 92:ta.
Rosenberg osallistui 15-vuotiaana Tukholman olympialaisiin 1912, joissa hän sijoittui 100 metrin vapaauinnissa neljänneksi jääden vain kahden sekunnin kymmenesosan päähän pronssista ja ui maansa hopeaa saaneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Rosenberg voitti 100 metrin vapaauinnissa yhteensä kahdeksan maansa mestaruutta vuosina 1913–1922.
Andrés Arteaga Manieu
Andrés Arteaga Manieu (s. 17. tammikuuta 1959 Santiago de Chile) on chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan Juan Francisco Fresno Larraín 31. toukokuuta 1986, ja hän sai nimityksen Santiago de Chilen vihkipiispaksi sekä Balianan titulaaripiispaksi 10. heinäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francisco Javier Errázuriz Ossa, jota avustivat Manuel Camilo Vial Risopatrón ja Horacio del Carmen Valenzuela Abarca.
Puolan maantiede
Puolan maantiede kattaa itäisen Keski-Euroopan suurimman valtion, vaikkakin Puola on selvästi pienempi kuin itänaapurinsa Ukraina ja Venäjä. Puolan väkiluku on 38,1 miljoonaa ja pinta-ala 312 685 neliökilometriä. Pääkaupunki on Varsova, ja muita suuria kaupunkeja ovat Krakova, Łódź, Wrocław, Poznań, Gdańsk, Szczecin, Bydgoszcz, Lublin, Katowice ja Białystok.
Puola sijaitsee lähes kokonaisuudessaan pohjoisen Euroopan tasangolla, jonka muodot ovat jääkausien jäätiköiden muovaamia. Maan keskimääräinen korkeus merenpinnasta on vain 173 metriä, mutta maan etelärajalla kohoavat Sudeettien ja Karpaattien vuoret. Karpaattien Tatravuoristossa on Puolan korkein huippu, 2 499 metriä korkea Rysy.
Tasankoa halkovat monet suuret joet, kuten Veiksel (puolaksi "Wisła"), Oder (puolaksi "Odra"), sen sivujoki Warta ja Veikselin sivujoki Bug. Tasaisessa maassa on myös yli 9 300 järveä, etupäässä maan pohjoisosissa. Masuria on suurin järvialue ja suosittu matkailukohde.
Błędówin aavikko Sleesian ylängöllä on Euroopan suurin sisämaan hiekka-alue, 33 neliökilometriä. Hiekka kertyi sinne jääkauden jälkeen jäätikön sulaessa. Se oli metsän peitossa, kunnes 1100-luvulla alue raivatiin kaivosteollisuuden tarpeiden vuoksi. Sitä on käytetty armeijan harjoitusalueena, hiekan ottoon ja autokilpailuihin.
Słowińskin kansallispuiston hiekkadyynit taas syntyivät meren rannalla. Korkein dyyni kohoaa 42 metriä merenpinnan tasosta.
Puolan ilmasto on väli-ilmasto leudomman Länsi-Euroopan meri-ilmaston ja ankaramman Itä-Euroopan mannerilmaston välillä. Lunta on koko maassa, pohjoisessa noin 40 päivän ajan, idässä ja etelässä 60 päivän ajan ja Karpaateilla sadan päivän ajan. Sadetta saadaan ympäri vuoden, eniten kesällä. Vuoden sademäärä on 500-625 mm.
Puolassa oli ennen paljon tiheää metsikköä, mutta nykyään suurin osa maasta on viljeltyä. Puola kuuluu lauhkeaan lehtimetsävyöhykkeeseen. Tyypillisiä puulajeja alavilla seudulla ovat koivut, lepät, tammi, vaahtera, tuomi, pähkinäpensas, jalavat, lehmukset, pyökki ja haapa. Tatravuoristossa on havumetsiä, joissa kasvaa kuusen ja männyn lisäksi myös lehtikuusta. Tunnetuin aarniometsä on Białowieza, jossa elää luonnonvaraisia visenttejä ja puolalaisia villihevosia.
Puolassa on kaikkiaan 23 kansallispuistoa, joista yhdeksän keskittyy vuoristoluonnon, kaksi muiden ylänköalueiden, kymmenen sisävesien ja kosteikkojen ja kaksi Itämeren rannikon suojeluun.
Vuoristossa ovat
Ylänköalueilla
Alankoalueet, metsät, sisävedet ja kosteikot
Itämeren rannikko
Emile Duson
Emil Paul Joseph Duson (s. 1. joulukuuta 1904 Semarang, Alankomaiden Itä-Intia – 15. maaliskuuta 1942 Tiga Runga, Alankomaiden Itä-Intia) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli amsterdamilainen AH&BC. Duson osallistui Amsterdamin olympialaisiin 1928, joissa hän pelasi neljä ottelua ja oli voittamassa hopeamitalia.
Roberto Gomes Guimarães
Roberto Gomes Guimarães (s. 3. tammikuuta 1936 Campos) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Camposin hiippakunnan piispaksi 22. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Carlos Alberto Etchandy Gimeno Navarro, jota avustivat João Corso ja Hélio Gonçalves Heleno.
Gomes Guimarães jäi eläkkeelle 8. kesäkuuta 2011.
Hélio Gonçalves Heleno
Hélio Gonçalves Heleno (18. toukokuuta 1935 Cipotânea – 4. syyskuuta 2012) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Caratingan hiippakunnan piispaksi 27. marraskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Oscar de Oliveira, jota avustivat José Gonçalves Heleno ja José Eugênio Corrêa.
Gonçalves Heleno jäi eläkkeelle 16. helmikuuta 2011.
José Gonçalves Heleno
José Gonçalves Heleno (s. 3. marraskuuta 1927) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. marraskuuta 1952 ja nimitettiin Governador Valadaresin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 19. heinäkuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oscar de Oliveira, jota avustivat Hermínio Malzone Hugo ja José Nicomedes Grossi.
7. joulukuuta 1977 Gonçalves Helenosta tuli Governador Valadaresin piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 25. huhtikuuta 2001.
Antônio Eliseu Zuqueto
Antônio Eliseu Zuqueto (29. huhtikuuta 1928 Resplendor – 23. elokuuta 2016) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 19. maaliskuuta 1955 ja nimitettiin Teófilo Otonin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Telan titulaaripiispaksi 14. maaliskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Quirino Adolfo Schmitz ja José Gonçalves Heleno.
Zuqueto sai 18. huhtikuuta 1983 nimityksen Teixeira de Freitas-Caravelasin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 15. kesäkuuta 2005.
Armand Bénédic
Armand Isaac-Bénédic (26. elokuuta 1875 Pariisi – 26. lokakuuta 1962 Pariisi) oli ranskalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti. Hän osallistui 48-vuotiaana Chamonixin olympialaisiin 1924, joissa Ranska sai pronssia.
Stephen Athipozhiyil
Stephen Athipozhiyil (s. 18. toukokuuta 1944) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Alleppeyn hiippakuntaan 5. lokakuuta 1969 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 16. marraskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. helmikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Peter Michael Chenaparampil, jota avustivat Maria Callist Soosa Pakiam ja John Thattumkal.
Athipozhiyilista tuli 9. joulukuuta 2001 Alleppeyn piispa.
Peter Michael Chenaparampil
Peter Michael Chenaparampil (8. joulukuuta 1929 – 18. huhtikuuta 2013) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Alleppeyn hiippakuntaan 1. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 19. marraskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. syyskuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi Michael Arattukulam, jota avustivat Joseph Gabriel Fernandez ja Cornelius Elanjikal.
Chenaparampilista tuli 28. huhtikuuta 1984 Alleppeyn piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 9. joulukuuta 2001.
Maria Callist Soosa Pakiam
Maria Callist Soosa Pakiam (s. 11. maaliskuuta 1946) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Trivandrumin hiippakuntaan 20. joulukuuta 1969 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 10. marraskuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi Cornelius Elanjikal, jota avustivat Joseph Gabriel Fernandez ja Leon Augustine Tharmaraj.
Soosa Pakiamista tuli 31. tammikuuta 1991 Trivandrumin piispa, ja 17. kesäkuuta 2004 hänet nimitettiin sen arkkipiispaksi, joksi hänet asetettiin 23. elokuuta.
Halomonas titanicae
Halomonas titanicae on bakteerilaji, joka löydettiin RMS "Titanicin" hylyn ruosteesta vuonna 2010. Bakteerilaji sai nimensä siitä, koska sitä ei ollut löydetty aiemmin ja oli ennestään tuntematon, kunnes 15. huhtikuuta 1912 kello 2.30 lähtien sitä on alkanut kehittyä hylyn ympärille ja syönyt sitä.
"Halomonas titanicae" syö rautaa ja sen uskotaan noin 30 vuoden päästä tuhoavan "Titanicin" hylyn kokonaan.
Wilhelm Schraml
Wilhelm Schraml (s. 26. kesäkuuta 1935) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Regensburgin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Munatianan titulaaripiispaksi 7. tammikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manfred Müller, jota avustivat Vinzenz Guggenberger ja Martin Wiesend.
Schraml sai 13. joulukuuta 2001 nimityksen Passaun piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. helmikuuta 2002.
Martin Wiesend
Martin Wiesend (28. huhtikuuta 1910 – 7. maaliskuuta 2003) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. tammikuuta 1937 ja nimitettiin Bambergin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Migirpan titulaaripiispaksi 19. tammikuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Josef Schneider, jota avustivat Alfons Karl Kempf ja Josef Hiltl.
Wiesend toimi vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 31. elokuuta 1985.
Wiesendille myönnettiin muun muassa Bundesverdienstkreuz vuonna 1987.
Agadem
Agadem on keidaskylä Diffan alueen N’Guigmin departementin N’Gourtin kunnassa Nigerissä. Se sijaitsee samannimisten vuorten länsipuolella Bilman hiekka-aavikon eteläosassa 313 kilometriä N’Guigmista pohjoiseen. Kylässä on 218 asukasta (vuonna 2001).
Agadem koostuu suolajärvien ympäröimistä taateli- ja egyptinhaarapalmulehdoista. Sen asukkaat ovat paimentolaisuutta harjoittavia teda-heimoon kuuluvia tubuja. Keitaalla on raunioitunut linnoitus. Sen läpi kulkee kamelikaravaanien ja matkailijoiden käyttämä etelästä Dibellan ja Zoo Baban kautta Bilmaan johtava autiomaareitti. Lähistöllä sijaitsee vuonna 2009 avattu öljynporauslaitos.
Garrison Historic Area
Garrison Historic Area on historiallinen alue Barbadosin pääkaupungissa Bridgetownissa. Se on entinen, 1780-luvulla perustettu brittiläinen varuskunta.
Tarve pysyvällä varuskunnalle Barbadoksella nousi Britanniassa Yhdysvaltain vapaussodan aikana, kun ranskalaiset lähtivät tukemaan amerikkalaisia. Joukot saapuivat sinne 1780, mutta ne olivat majoittuneena ympäri Bridgetownia. Tilapäiset varuskuntarakennalmat pystytettiin 1783. Sota päättyi samana vuonna, ja tämän jälkeen sotilaiden määrä laski saarella. Mutta Britanniassa oltiin edelleen huolissaan Karibianmerten saarien tulevaisuudesta, ja vuosien 1789 ja 1780 aikana hallitus hankki 26,1 hehtaaria maata, jolle uusi varuskunta-alue rakennettiin.
Vuosien 1808–1814 aikana varuskunnan alue kasvoi 65,56 hehtaariin, ja sinne pystyi sijoittaan 2 700 sotilasta. 1800-luvun aikana varuskunnan kasvu hidastui ja lopulta pysähtyi. Britanniassa päätettiin 1890-luvulla siirtää siirtomaiden joukot. Bridgetownin varuskunnasta viimeiset joukot lähtivät vuosien 1905–1906 aikana. Nykyään alueella sijaitsee Barbadoksen puolustusvoimien päämaja.
Varuskunta-alueella on noin 100 rakennusta tai rakennelmaa, joista noin puolella on historiallista, arkkitehtonista tai kulttuurihistoriallista arvoa. Alue sijaitsee Carlislenlahden etelärannalla, ja se on pinta-alaltaan noin 60 hehtaaria. Historiallisesti sitä ympäröi muuri, ja noin kaksi kilometriä pitkällä itäisellä sivulla on edelleen alkuperäisen muurin jäänteitä. Läntinen ja eteläinen raja seurasi noin puolitoista kilometriä pitkää rantaviivaa, jossa on nykyään hiekkaranta.
Alueen suurin rakennus on 1791 kivistä rakennettu upseerien kasarmi. Sen takana on kaksi punaiseksi maalattua tiilikasarmi. Nämä kolme rakennusta pohjoisesta, etelästä ja idästä 1700-luvulla rakennettua pientä paraatikenttää, jolla on nykyään useita moderneja varastorakennuksia. Suurempaa nurmista paraatikenttää käytetään nykyään hevosurheiluratana ja se tunnetaan nimellä Garrison Savannah. Se on myös suosittu virkistäytymisalue, jossa barbadoslaiset käyvät hölkkäämässä ja pelailemassa. Vaikka kentällä ei pelatkaan enää krikettiä, siellä käytiin 1860 ensimmäinen siirtomaiden välinen krikettiottelu, jossa kohtasivat Barbados ja Brittiläinen Guiana. Kentän vieressä on arkkitehtonisesti merkittävä päävartio, jonka julkisivua koristaa rakennusta varten suunniteltu kivestä veistetty Yrjö III:n vaakuna.
Pienestä kentästä itään on kolme 1807–1808 rakennettua kasarmirakennusta. Muita rakennuksia ovat muun muassa 1790 rakennettu harjoitussali, alueen koilliskulmassa sijaitseva vankila, jossa on ollut vuodesta 1933 Barbadoksen museo, vuosina 1803–1806 rakennettu sotilassairaala, joka myytiin asuinkerrostaloksi 1928, ja edelleen käytössä oleva sotilashautausmaa.
Dibella
Dibella on pieni keidas Nigerin itäosassa. Se sijaitsee Bilman hiekka-aavikon eteläosassa 77 kilometriä Zoo Babasta etelään ja 82 kilometriä Agademista pohjoiseen.
Keitaalla on aikaisemmin ollut pieniä järviä, joiden jälkiä näkyy yhä maastossa. Koillisesta sitä suojaa 150 metriä korkea hiekan peittämä kalliojyrkänne. Pohjavesi on lähellä maan pintaa. Vesi on suolaista ja mineraalipitoista. Jyrkänteen vieressä kasvaa siellä täällä taateli- ja egyptinhaarapalmuja sekä vadikierreakaasioita.
Dibella on nykyään täysin asumaton. Aikaisemmin seudulla vietti paimentolaiselämää teda-heimoon kuuluvia tubuja. Keitaan kautta kulkee kamelikaravaanien ja matkailijoiden käyttämä Agademin, Zoo Baban ja Bilman välinen autiomaareitti.
Keitaan pohjoispuolella sijaitsevalta Yerirom-kukkulalta on löydetty ihmisiä ja eläimiä esittäviä esihistoriallisia kalliomaalauksia. Dibellasta 11 kilometriä etelään sijaitsevalta Guezeda Keita -vuorelta on löytynyt nautaeläintä ja kirahvia esittävä kalliopiirros.
Jan Matejko
Jan Matejko (24. kesäkuuta 1838 Krakova – 1. marraskuuta 1893 Krakova) oli puolalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan sadoista historiallisia hahmoja ja tapahtumia esittävistä maalauksistaan, jotka ovat levinneet lukuisina kopioina ja painokuvina. Matejko työskenteli aikana jolloin Puola oli jaettu Venäjän, Preussin ja Itävallan kesken, ja hänen työnsä olivat tärkeitä puolalaisten kansallistunteelle.
Jozef Chełmoński
Jozef Chełmoński (7. marraskuuta 1849 Boczki – 6. huhtikuuta 1914 Kuklówka Zarzeczna) oli puolalainen taidemaalari, realismin johtava edustaja maassaan. Hän opiskeli ensin Varsovan piirustuskoulussa ja jatkoi opintojaan Münchenin taideakatemiassa, missä hän tutustui Münchenin muihin puolalaisiin taiteilijoihin. Hän oleskeli jonkun aikaa myös Ukrainassa ennen paluutaan Puolaan. Puolalaiset kriitikot väheksyivät realismia, joten Chelmonski muutti Pariisiin 1875. Hän palasi Puolaan 1887. Monet Chelmonskin työt esittävät näkymiä hänen matkoiltaan Liettuaan, Ukrainaan ja lähiseuduille.
Katarzyna Kobro
Katarzyna Kobro (1898-1951) oli puolalainen kuvanveistäjä. Kobron teoksissa on käytetty runsaasti värejä ja materiaaleja. Joissakin hän on säilyttänyt eri osien luonnolliset värit lisäten mustaa ja valkoista, toisissa ovat käytössä kirkkaat perusvärit. Hän oli maailmansotien välisen ajan huomattavimpia naiskuvanveistäjiä, mutta vain pieni osa hänen teoksistaan on säilynyt. Venäläis-saksalaisten juuriensa takia hän joutui sotapakolaiseksi. Sodan jälkeen hän päätyi traumaattiseen eroon miehestään Władysław Strzemińskistä ja yksihuoltajaksi.
Kobro osallistui yhdessä miehensä kanssa aktiivisesti puolalaisen avant-garden järjestäytymiseen a.r. -liikkeeksi 1930-luvun alussa.
Eng Hian
Eng Hian (s. 17. toukokuuta 1977 Surakarta) on indonesialainen sulkapalloilija. Hän sai miesten nelinpelissä pronssia vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Aiemmin hän oli jäänyt siinä viidennelle sijalle kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä.
Damien Walters
Damien Walters on brittiläinen sijaisnäyttelijä ja entinen kilpatason trampoliinivoimistelija.
Walters vaihtoi voimistelun elokuvauraan vuonna 2007, kun Jackie Chanin edustaja kiinnitti huomiota hänen YouTubeen lataamiinsa temppuvideoihin ja otti häneen yhteyttä. Waltersin ensimmäinen rooli oli Luke Gossin sijaisnäyttelijänä elokuvassa "" (2008). Sen jälkeen hän on toiminut erilaisissa sijaisnäyttelijän tehtävissä muun muassa elokuvissa "Ninja Assassin" (2009), "Kick-Ass" (2010), "" (2011) ja "" (2011). Hän myös opetti Jaden Smithille voimistelua vuoden 2010 "Karate Kid" -elokuvaa varten.
Lisäksi Walters on valmentanut nuoria voimistelijoita kotikaupungissaan Derbyssä.
Christopher Zanella
Christopher Zanella (s. 21. lokakuuta, 1989 Waldshut, Saksa) on sveitsiläinen moottoriurheilija. Zanella aloitti kilpauransa vuonna 2007 Sveitsin Formula Renault 2.0 -sarjassa. Vuonna 2008 hän voitti sarjan mestaruuden. Myöhemmin hän on kilpaillut muun muassa Formula 3 Euroseries ja Eurocup Formula Renault-sarjassa. Vuonna 2011 Zanella kilpaili Formula 2 -sarjassa. Hän voitti kaksi kilpailua ja sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2012 Zanella jatkoi F2-sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2013 Zanella ajoi World Series by Renault -sarjassa. Hän saavutti kauden avauskilpailusta kolmossijan keräten 25 pistettä sijoittuen sarjan 16:ksi.
Zoo Baba
Zoo Baba on keidaskylä Agadezin alueen Bilman departementin Bilman kunnassa Nigerissä. Se sijaitsee Kawarin kalliomuodostelmien eteläkärjessä Bilman hiekka-aavikolla 70 kilometriä Bilmasta etelään. Kylässä on 85 asukasta (vuonna 2001).
Keitaan pohjavesi on kahden–kolmen metrin syvyydessä. Kasvilajeihin kuuluvat akaasiat, egyptinhaarapalmu, taatelipalmu, punaeukalyptus sekä lääkekasvina tunnettu Salvadora persica. Kylässä on kaksiluokkainen koulu ja terveysasema. Sen kautta kulkee kamelikaravaanien ja matkailijoiden käyttämä Bilman, Dibellan ja Agademin välinen autiomaareitti.
Fernando Suárez Figueroa
Fernando Suárez Figueroa (4. helmikuuta 1533 – 2. elokuuta 1608) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin 22. kesäkuuta 1587 Kanariansaarten ja 26. maaliskuuta 1597 Zamoran piispaksi. Hänet konsekroi Gaspar de Quiroga y Vela.
Francisco Reinoso Baeza
Francisco Reinoso Baeza (4. lokakuuta 1534 – 23. elokuuta 1601) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Córdoban piispaksi 11. kesäkuuta 1597, ja hänet konsekroi Pedro Portocarrero, jota avustivat Fernando Suárez Figueroa ja Juan Fonseca. Hän kuoli 66-vuotiaana virassa.
Ozeias Graciano
Ozeias 'Ossi' Fernando Graziano (s. 21. toukokuuta 1983, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kauden 2013 alkaessa Ozeias Graziano pelaa Ykkösen AC Kajaanissa. Kautena 2014, Ozeias pelaa AC Kajaanissa edelleen.
Ozeias Graziano tuli Suomeen torniolaiseen ykkösen joukkueeseen Tornion Pallo-47 kaudeksi 2007. Taustana hänellä oli pelaaminen Kiinan pääsarjassa Shenzhenin joukkueessa, jossa hän kaudella 2004 voitti Kiinan mestaruuden. Nilkkavamma päätti hänen uransa siellä.
Graziano siirtyi seuraavalla kaudeksi 2008 Ykköseen nouseeseen Tornion naapurikaupungin seuraan PS Kemiin, jossa hän pelasikin luotettavana takalinjojen miehenä kolme kautta.
Keväällä kaudeksi 2011 Ozeias Graziano siirtyi FC Hämeenlinnaan, jossa hän solmi kauden 2011 lopulla kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ozeias Graziano on pelannut Ykkösessä kaikkiaan viisi kautta kolmessa eri suomalaisseurassa, TP-47, PS Kemi ja FC Hämeenlinna, 109 ottelua tehden niissä 13 maalia.
Ozeias jatkoi AC Kajaanissa kaudet 2013, 2014 ja 2015.
Kaudeksi -16 hän siirtyy Mikkelin Palloilijoihin pelaamaan Kakkosta puolustajan paikalle.