hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jos huonoo onnee ei ois mul ei ois onnee ollenkaan
Jos huonoo onnee ei ois mul ei ois onnee ollenkaan on suomalaisen punkyhtye Pää Kiin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2018.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Jari Mäkelä antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän totesi albumin olevan äärimmäisen hyvin tiivistävä ajan hengen kuvaus, joka täynnä synkkyyttä ja pahaa oloa ja jonka seurauksena tekisi mieli kysyä yhtyeen nokkamieheltä Teemu Bergmanilta ”onko kaikki hyvin?”. Noisen Mikko Nissinen kehui albumia päteväksi teokseksi, vaikka sanoikin yhtyeen debyyttialbumin julkaisun jälkeisiä kokoonpanomuutoksia haitallisena soiton tiukkuuden kannalta, sekä sanoi Bergmanin edellisalbumin sävellyksiä ja sanoituksia nykyistä lennokkaampina.
Matti Ritola
Matti Adolf Ritola (1. tammikuuta 1902 Haapavesi, Suomen suuriruhtinaskunta – 4. toukokuuta 1967 Toijala) oli suomalainen maastohiihtäjä.
Haapaveden Hiihtäjiä ja Toijalan Vauhtia edustanut Ritola kilpaili historian ensimmäisissä talviolympialaisissa Chamonix'ssa 1924, missä hän sijoittui 18 km:llä 11:nneksi. Lahdessa vuonna 1926 järjestetyissä MM-kilpailuissa Ritola oli 30 km:llä yhdeksäs. SM-kilpailuista hän saavutti vuonna 1924 pronssia 30 km:llä ja vuonna 1926 hopeaa 10 km:llä sekä pronssia 30 km:llä. Lisäksi Ritola voitti armeijan mestaruuden vuonna 1923, Ounasvaaran kisojen 30 km:n matkan vuonna 1927 ja oli kolmas Kainuun talvikisoissa 30 km:llä vuonna 1922.
Ritolan isä Juho Ritola (1871–1959) oli 1800-luvun lopun maastohiihdon huippunimiä.
Erkki Kämäräinen
Erkki Kämäräinen (13. kesäkuuta 1897 Sotkamo, Suomen suuriruhtinaskunta – 14. marraskuuta 1964 Kuopio) oli suomalainen maastohiihtäjä.
Iisalmen Visaa edustanut Kämäräinen kilpaili historian ensimmäisissä talviolympialaisissa Chamonix'ssa 1924, missä hän keskeytti 50 km:llä. Lahdessa vuonna 1926 järjestetyissä MM-kilpailuissa Kämäräinen oli 30 km:llä 11:s ja 50 km:llä seitsemäs.
SM-kilpailuista hän saavutti kultaa 60 km:llä ja 5×2 km:llä vuonna 1923 sekä joukkuekilpailussa vuonna 1929, hopeaa 30 km:llä vuosina 1923 ja 1926 sekä 50 km:llä vuonna 1929 ja pronssia 10 km:llä vuonna 1929.
Lisäksi Kämäräinen voitti vuonna 1923 Helsingissä Suomen talvikisoissa ja Puijolla 1931, oli toinen Salpausselän kisojen 10 ja 50 km:llä vuonna 1924 ja kolmas Tukholmassa 60 km:llä vuonna 1926.
MG Spirit
MG Spirit on espanjalainen alkoholijuomia valmistava perheyritys. Yhtiö tunnetaan etenkin ready to drink -juomistaan, jotka lanseerattiin vuonna 1980. Yrityksen edustamiin tuotteisiin kuuluu myös muun muassa viinoja ja liköörejä.
Kuohuviiniyhtiö Henkellin Suomen-tytäryhtiö toi vuonna 2018 Suomen markkinoille kuusi erilaista MG Spiritin ready to drink -juomaa: "Mojito", "Vodka Blueberry", "Gin Tonic", "Cuba Libre", "Whisky Cola" ja "Whisky Ginger Ale". Juomien alkoholipitoisuus on 5,5 tilavuusprosenttia.
Mun sydän
Mun sydän on Kaija Koon kappale, joka julkaistiin singlenä 31. elokuuta 2018. Kappaleen ovat tehneet Henna Sarriola, Jurek ja Minna Koivisto.
Kappaleesta on julkaistu kaksi versiota, joista toisessa kertosäkeen kirosana on korvattu toisella sanalla radiosoittoa varten.
Itä-Uudenmaan ja Porvoonjoen vesien- ja ilmansuojeluyhdistys
Itä-Uudenmaan ja Porvoonjoen vesien- ja ilmansuojeluyhdistys ry on kahdentoista kunnan ja yhdentoista maataloudellisen järjestön ja yhdistyksen muodostama 1988 perustettu vesien ja ilman suojelemista edustava yhdistys. Se on myös Suomen Vesiensuojeluyhdistysten Liiton jäsen. Yhdistys teettää mm. sinilevän havainnointiin liittyviä tutkimuksia jäsenalueellaan.
Valoa ja energiaa
Valoa ja energiaa on suomalaislaulaja Dannyn vuonna 1996 julkaistu studioalbumi. Danny piti sitä uransa ensimmäisenä todellisena rock-äänitteenään. Levy sisältää modernia rock-musiikkia, jota sävelsivät nuoret lauluntekijät. "Valoa ja energiaa" oli arvostelumenestys ja radiotoimittajat valitsivat sen maaliskuun levyksi.
Dom Fernando II e Glória (1843)
Dom Fernando II e Glória oli Portugalin laivaston puurunkoinen 50-tykkinen fregatti.
Vuonna laivaston Goan intendentti Cândido José Mourão Garcez Palha esitti hallitukselle uuden fregatin valmistamista Damanissa, jossa voitaisiin käyttää Nagar-Avelin teakvarantoja. Kuningas João I vahvisti 1824 aluksen hankinnan. Sisällissota sekä maan poliittinen ja taloudellinen epävarmuus viivästyttivät töiden aloittamista useaan kertaan. Työt aloitettiin laivastontelakalla Damanissa Gil José da Conceiçãon valvonnassa. Alus valmistettiin Damanin laivastontelakalta Intiasta. Alus laskettiin vesille 22. lokakuuta 1843, minkä jälkeen se hinattiin Goaan takiloitavaksi ja varustettavaksi. Alus otettiin palvelukseen 1845.
Alus aloitti neitsytmatkansa 2. helmikuuta 1845 Goasta päällikkönään Torcato José Marques ja se saapui Lissaboniin 4. heinäkuuta.
Alus korvasi 1865 "Vasco da Gaman" tykistönkoululaivana, minkä jälkeen se oli vuoteen 1878 saakka koululaivana. Tehtävistä vapauduttuaan alus oli ankkurissa Lissabonissa tykistökoulun majoitusaluksena.
Matta K
Matta K on Tampereelta kotoisin oleva suomalainen rap-artisti.
Tamperelaissyntyinen Matta K. aloitti musiikkiuransa vasta 35-vuotiaana vuonna 2016. Ensimmäinen albumi FACE TO FACE julkaistiin samana vuonna. Albumi on tehty yhteistuotantona 19-vuotiaan nancy.n (USA) kanssa. Taiteilijanimen takaa löytyy viidessä eurooppalaisessa yliopistossa opiskellut yhteiskuntatieteiden maisteri. Artistin sanoituksissa tasapainottelevat kauniit ja karut aiheet, elämänkokemus ja huumori, sekä halu tuoda suomalaiseen musiikkiin kaivattua syvyyttä ja samanaikaisesti rehellisyyttä ja röyhkeyttä sanoa juuri se, mitä haluaa.
Matta K. yhdisti keväällä 2017 voimansa kitaristi L. Berrylandin kanssa. L. Berryland tunnetaan ilmiömäisenä kitarataiturina, erityisesti hänen ”live looping” taitonsa ovat saaneet huomiota niin Suomessa kuin kansainvälisestikin. Kaksikon tiimissä lopullisen soundin takana työskentelee Matta K.n idoli ja ystävä Tommischock, jota kaksikko kutsuu osuvasti nimellä ”Yoda”.
Syksyllä 2018 ilmestyvän EP:n ja livesovitusten pohjalta rouhivan kaksikon musiikki on ainutlaatuinen Hip Hop fuusio, myllytys kitarasooloja ja raspista Matta K. lyriikkaa. Matta K. lupaa tulevaisuuteen yllätyksellisyyttä ja monivivahteista tasapainoisuutta.
Keto (täsmennyssivu)
Keto voi viitata johonkin seuraavista:
Nils Nilsson (toimittaja)
Nils Karl Nilsson (12. syyskuuta 1908 Tuusula – 6. marraskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ammattiyhdistysliikkeen vaikuttaja. Hän kuului niin sanottuihin skogilaisiin sosiaalidemokraatteihin.
Nilsson oli vuosina 1949–1958 Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) ruotsinkielisen lehden "Konsumentbladetin" päätoimittaja, vuosina 1958–1960 "Päivän Sanomien" taloustoimittaja ja vuosina 1961–1973 SAK:n taloustutkimussihteeri. Hän kirjoitti "Arbetarbladetiin" 1940–1950-luvuilla nimimerkillä "Sokrates Karlsson" sekä SAK:n "Palkkatyöläiseen" ja "Löntagareniin" 1970–1980-luvuilla. Nilsson sai sosiaalineuvoksen arvonimen vuonna 1970. Hän oli sosiaali- ja terveysministeriön alaisen hintaneuvoston jäsen 1970-luvulla.
Nilsson kuului ulkoministeriön asettamaan toimikuntaan, joka selvitti vuoden 1973 EEC-vapaakauppasopimuksen edullisuutta Suomelle. Hän jätti toimikunnan mietintöön eriävän mielipiteen, jossa vastusti sopimuksen solmimista ilman samanaikaista hintojen ja investointien kontrollin tiukentamista. Hän myös allekirjoitti sopimusta vastustaneen EEC-vetoomuksen.
Pedofilian vastainen aktivismi
Pedofilian vastainen aktivismi ilmenee pedofiilien, pedofiileja puolustavien ryhmien, lapsipornografian ja seksuaalisen hyväksikäytön vastustamisena. Suora toiminta voidaan toteuttaa esimerkiksi mielenosoituksin, joissa vastustetaan seksuaalirikollisuutta, aikuisten ja lasten välisen seksuaalisen kanssakäymisen laillistamista ajavia ryhmiä ja internetin käyttäjiä, jotka yrittävät päästä harrastamaan seksiä alaikäisten kanssa.
Suomessa seksuaalisesti hyväksikäytettyjä auttaa ja tukee vuonna 1997 perustettu Suomen Delfins.
Artesunaatti
Artesunaatti (CHO) on heterosyklinen seskviterpeenilaktoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä malarian hoitoon. Artesunaatti kuuluu WHO:n julkaisemalle tärkeimpien lääkeaineiden listalle.
Artesunaatti vaikuttaa "Plasmodium"-suvun malarialoisioihin. Todennäköinen vaikutusmekanismi on, että artesunaatti hajoaa radikaaleiksi, jotka alkyloivat malarialoisioiden DNA:ta, vaikuttavat solujen ATPaasientsyymeihin ja solukalvojen proteiineihin. Artesunaatti metaboloituu ihmiselimistössä nopeasti varsinaiseksi vaikuttavaksi aineeksi dihydroartemisiniiniksi eli se on aihiolääke.
WHO suosittelee artesunaattia ensilinjan hoitomuodoiksi niin miedon kuin erityisesti vakavan malarian hoidossa. Artesunaattia voidaan annostella joko ruiskeena lihakseen tai laskimoon, suun kautta tablettina tai peräpuikkona. Artesunaattia käytetään ainoastaan yhdistelmänä yhdessä amodiakiinin, meflokiinin tai pyrimetamiinin ja sulfadoksiinin kanssa. Tyypillisesti artesunaattia käytetään natriumsuolanaan artesunaattinatriumina. Lääkeaine on yleisesti ottaen hyvin siedetty ja haittavaikutukset ovat harvinaisia.
Artesunaatti on puolisynteettinen yhdiste ja sitä valmistetaan lähtemällä artemisiniinista. Artemisiniini pelkistetään di-isobutyylialumiinihydridin tai natriumboorihydridin avulla dihydroartemisiniiniksi, joka reagoi meripihkahappoanhydridin kanssa muodostaen artesunaattia.
Harri Edgren
Harri Herman Edgren (27. heinäkuuta 1909 Pietari, Venäjän keisarikunta – 13. huhtikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen vasemmistolaisen kansansivistystyön vaikuttaja. Hän vaikutti pääasiassa ruotsinkielisessä työväenliikkeessä.
Edgrenin isä oli konsuli Robert Edgren, jonka perhe asui ennen lokakuun vallankumousta Pietarissa Venäjällä ja sen jälkeen Viipurissa. Edgren opiskeli 1930-luvun alussa Kölnin yliopistossa Saksassa ja valmisteli kesken jäänyttä väitöskirjaa kirjailija Romain Rollandista. Sotien jälkeen Edgren liittyi Suomen Kommunistiseen Puolueeseen (SKP). Hän oli mukana perustamassa vasemmistolaista Folkets bildningsförbund -säätiötä vuonna 1946 ja toimi sen rehtorina ja sihteerinä vuosina 1955–1974. Hän järjesti kodissaan Helsingissä vuosina 1950–1974 kurssimuotoista kulttuurikasvatusta nuorisolle. Hän työskenteli myös Helsingin venäläisen lyseon ruotsinkielen opettajana 1953–1964. Edgren päätoimitti kulttuurilehti "Progressia" vuosina 1963–1965 ja "Kontaktia" vuosina 1965–1970. Hän kuului SKP:n vähemmistöön. Hän oli eläkepäivinään aktiivinen "Uppslagsverket Finland" -tietosanakirjan toimituskunnassa. Hän oli myös Yleisradion ruotsinkielisen ohjelmaneuvoston jäsen 1950–1955.
James Ricketson
James Ricketson (s. 1949) on australialainen elokuvaohjaaja.
Ricketson tuomittiin elokuussa 2018 Kambodžassa kuudeksi vuodeksi vankeuteen vakoilusta. Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watch on tuominnut vakoilusyytteet jyrkästi. Pidätettäessä kesäkuussa Ricketson oli kuvaamassa miehittämättömällä lennokilla opposition mielenosoitusta. Ricketson armahdettiin syyskuussa 2018. Pääministeri Hun Senin kansanpuolueen voitettua parlamenttivaalit heinäkuussa 2018 hallitus on vapauttanut poliittisia vankeja.
Ricketson tuomittiin jo 2014 kahden vuoden ehdolliseen vankeuteen. Vuonna 2016 hän sai sakot pedofilian vastaisen järjestön halventamisesta väitettyään, että järjestö olisi manipuloinut todistajia.
J. A. O. Preus II
Jacob Aall Ottesen Preus II (8. tammikuuta 1920 St. Paul, Minnesota – 13. elokuuta 1994 Burnsville, Minnesota) oli yhdysvaltalainen luterilainen pastori, joka toimi vuosina 1969–1981 luterilaisen Missouri-synodin johtajana eli presidenttinä.
Preus syntyi Minnesotan St. Paulissa 8. tammikuuta 1920. 12. kesäkuuta 1943 hän avioitui Delpha Mae Hollequen (1919-1996) kanssa. Preus valmistui Minneapolisin Luther Seminarystä vuonna 1945 ja vihittiin pastoriksi saman vuoden helmikuussa. Kuusi vuotta myöhemmin hän sai filosofian tohtorin arvon Minnesotan yliopistosta.
Preus palveli pastorina useita vuosia eri paikoissa eli Saint Paulissa, Luvernessa sekä Mankatossa, kaikki Minnesotan osavaltiossa. Vuonna 1958 hänestä tuli Illinoisin Springfieldin Concordia Theological Seminaryn professori ja vuonna 1962 sen presidentti.
Vuosina 1969-1981 hän toimi Missouri-synodin presidenttinä ja vuonna 1992 hän sai emeritus-presidentin arvonimen. Hän kuoli 13. elokuuta 1994 Minnesotan Burnsvillessä.
Preusin kirjoittamiin kirjoihin kuuluivat "What Stands Between?" (1949), "It Is Written" (1971) sekä "The Second Martin: The Life and Theology of Martin Chemnitz" (1994). Lisäksi hän käänsi englanniksi useita Martin Chemnitzin teoksia: "The Two Natures in Christ" (1971), "The Lord's Supper" (1979), "Justification: The Chief Article of Christian Doctrine as Expounded in Loci Theologici" (1985) sekä "Loci theologici" (1989). Lisäksi hän käänsi Philipp Melanchthonin teoksen "Loci communes" (1992) (suom. "Ydinkohdat").
Euroopan neuvoston museopalkinto
Euroopan neuvoston museopalkinto on Euroopan neuvoston vuodesta 1977 alkaen myöntämä palkinto museolle, jonka panostus tietämykseen Euroopan kulttuuriperinnöstä on ollut merkittävä.
Suomeen palkinto on osunut:
Mikael Romberg
Karl Mikael Romberg (26. syyskuuta 1909 Karjaa – 1997) oli suomalainen vasemmistolainen toimittaja ja poliitikko.
Romberg oli alkuperäiseltä ammatiltaan sähköteknikko. Hän toimi Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) ruotsinkielisenä sihteerinä vuosina 1945–1951, ja kuului SKP:n keskuskomiteaan vuodesta 1948 sekä SKDL:n ruotsinkieliseen työvaliokuntaan vuodesta 1945. Hän toimi "Kommunisten"-lehden päätoimittajana 1948–1949 ja "Ny Tid" -lehden toimitussihteerinä 1952–1953 sekä päätoimittajana 1953–1973. Romberg oli Suomenruotsalaisten kansankäräjien edustajana vuodesta 1952. Hän kuului myös Suomi–Puola yhdistyksen johtokuntaan.
Rombergin puoliso oli runokokoelman julkaissut kulttuuritoimittaja Margaretha Lindgren.
Junioreiden valtakunnallisten sarjojen karsinnat (salibandy)
Junioreiden valtakunnallisten sarjojen karsinnat ovat vuosittaiset, turnausmuotoisena järjestettävät karsinnat salibandyn A-C-junioreiden valtakunnallisiin sarjoihin. Karsinnat pelataan elo-syyskuussa noin kuukausi ennen sarjojen alkamista.
Valtakunnallisten sarjojen karsinnoissa ratkaistaan paikat kaikkiin junioreiden valtakunnallisiin sarjoihin, lukuun ottamatta A-poikien SM-sarjaa, jossa on periytyvät sarjapaikat.
Lohkot jaetaan neljästä arvontakorista valtakunnallisesti. Jokainen halukas joukkue voi hakea lohkon järjestämisvastuuta itselleen. Karsintalohkon järjestäjä arvotaan.
Jusif Ali
Jusif Ali (s. 4. toukokuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kroatialaista Dinamo Zagrebia, jonne Ali siirtyi vuoden pituisella lainasopimuksella FC Ilveksestä elokuussa 2018.
Ali on Leppävaaran Pallon kasvatti, joka pelasi myös FC Espoossa ennen siirtymistään Helsingin Jalkapalloklubin C-junioreihin. Hän edusti seuran reservijoukkuetta Klubi 04:ää Kakkosessa, ja teki kauden 2017 päätteeksi sopimuksen FC Ilveksen kanssa. Ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa Ali pelasi huhtikuussa 2018.
Mul on sut
”Mul on sut” on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Leon kappale, joka julkaistiin singlenä 27. heinäkuuta 2018. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Leo, ja sillä vierailee Janna. Tuotannosta vastaavat Aki Sihvonen ja Jukka Immonen. Kappale sai alkunsa keväällä 2018, kun Leo ja Janna olivat yhdessä studiossa työstämässä materiaalia Jannan seuraavalle albumille. Tauolla Leo soitteli itsekseen uutta kappaletta, jonka oli kirjoittanut edellisenä päivänä. Janna tykästyi kuulemaansa ja he päättivät yhdessä tuottaja Aki Sihvosen kanssa levyttää kappaleen duettona. ”Mul on sut” on rakkauslaulu, joka käsittelee tunnetta, kun on ”elämässä kaikki hyvin ja [on] ihminen kenen kanssa voin jakaa ilot ja surut”.
”Mul on sut” nousi parhaimillaan Suomen radiosoittolistan sijalle 37. Yhteensä listaviikkoja kappaleelle kertyi seitsemän. Kappaleeseen kuvattiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Ville Juurikkala. Video on kuvattu Leon ja tämän veljen omistamalla "Kathrina"-purjelaivalla. Videolla nähdään muun muassa The 69 Eyes -rumpali Jussi 69, Sunrise Avenuen solisti Samu Haber, ja malli-juontaja Maryam Razavin.
Margareta Aminoff
Gerda Margareta Aminoff (o.s. von Rettig; 23. maaliskuuta 1913 Helsinki – 1998) oli suomalainen järjestövaikuttaja ja Ruotsalaisen Kansanpuolueen (RKP) poliitikko.
Aminoffin vanhemmat olivat RKP:n puheenjohtaja Eric von Rettig ja Nanna Wilhelminä Ahlström. Aminoff kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1930 ja opiskeli Helsingin yliopistossa kirjallisuushistoriaa ja pohjoismaista filologiaa, mutta ei suorittanut tutkintoa. Hän työskenteli ruotsinkielen ja kansalaistaidon opettajana Helsingin tyttöjen ammattikoulussa 1948–1964. Aminoff oli Barnavårdsföreningen i Finland -yhdistyksen sihteeri vuosina 1937–1942 ja Väestöliiton ruotsinkielisen rinnakkaisorganisaation Svenska befolkningsförbundet i Finlandin toiminnanjohtaja vuodesta 1951. Hän oli toimittajana "Aftonpostenissa" 1944–1945, radiokriitikkona "Nya Pressenissä" 1948–1949 ja teatterikriitikkona "Appellissa" 1949–1960.
Aminoff kuului RKP:n puoluehallitukseen vuosina 1957–1962 ja laajennettuun puoluehallitukseen vuodesta 1962, ja oli puolueen Helsingin-osaston varapuheenjohtaja vuodesta 1966. Hän kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon vuosina 1961–1968 ja oli edustajana suomenruotsalaisilla kansankäräjillä vuodesta 1964. Aminoff teki Helsingin valtuustossa vuonna 1962 aloitteen Eläintarhanajojen kieltämisestä vaarallisena tapahtumana.
Margareta Aminoffin puoliso oli vuodesta 1936 toimittaja ja poliitikko Torsten G. Aminoff.
Ympäristöahdistus
Ympäristöahdistus tarkoittaa vaikeita tuntemuksia ympäristöongelmiin liittyen. Ympäristötuhot ja niiden uhka aiheuttavat monissa ihmisissä ahdistusoireita, pelkoa ja huolta. Ympäristöahdistuksen oireet muodostavat skaalan. Yhdessä päässä ovat vakavat psykosomaattiset oireet. Toisessa päässä ovat epämääräiset levottomuuden sekä alakulon tuntemukset. Keskeinen osa ympäristöahdistusta on ilmastonmuutokseen liittyvä ilmastoahdistus.
Ympäristöahdistusta on tutkittu kasvavassa määrin 2000-luvulla. Osa tutkijoista käyttää ahdistus-termiä ja toiset määrittelevät samankaltaiset ilmiöt esimerkiksi distressiksi tai huoleksi. Eräissä maissa on keskusteltu selvästi enemmän ympäristöahdistuksesta, kun taas toisissa maissa ilmiötä ei ole julkisesti tunnustettu. Käytännön tutkimusta on tehty etenkin Australiassa, Ruotsissa (klimatångest) ja Yhdysvalloissa. Suomeksi ilmestyi ensimmäinen teos ympäristöahdistuksesta syksyllä 2017: Panu Pihkalan kirja "Päin helvettiä? Ympäristöahdistus ja toivo".
Moscow (Idaho)
Moscow on kaupunki Latahin piirikunnassa, Idahon osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 23 800. Moscow on Latahin piirikunnan suurin kaupunki ja hallintokeskus.
Panu Pihkala
Panu Petteri Pihkala (s. 16. maaliskuuta 1979) on suomalainen ympäristötutkija ja kirjailija, joka tunnetaan etenkin ympäristöahdistuksen tutkijana. Pihkalan teos "Päin helvettiä? Ympäristöahdistus ja toivo" (Kirjapaja, lokakuu 2017) oli ensimmäinen suomenkielinen teos ympäristöahdistuksen ilmiöstä. Pihkala on koulutukseltaan teologian tohtori ja hän on aiemmin toiminut monissa tehtävissä Suomen evankelisluterilaisen kirkon piirissä. Vuodesta 2010 alkaen Pihkala on toiminut erilaisissa tutkimustehtävissä Helsingin yliopistossa. Kansanvalistusseura myönsi Pihkalalle vuoden 2018 Sivistyspalkinnon hänen työstään ympäristöahdistuksen julkisen käsittelyn puolesta. Kirjoja
Kenneth Appel
Kenneth Ira Appel (8. lokakuuta 1932 Brooklyn, New York – 19. huhtikuuta 2013 Dover, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka tunnetaan kuuluisan neliväriteoreeman todistamisesta tietokoneen avulla yhdessä Wolfgang Hakenin kanssa vuonna 1976.
Appel opiskeli New Yorkin Queens Collegessa, josta hän sai bachelor-tutkinnon vuonna 1953. Hän työskenteli jonkin aikaa aktuaarina ja palveli sitten kaksi vuotta armeijassa. Vuonna 1955 Appel aloitti jatko-opinnot Michiganin yliopistossa Roger Lyndonin ohjauksessa ja valmistui tohtoriksi vuonna 1959. Jatko-opintojensa aikana hän tapasi tulevan vaimonsa Carole Steinin. Valmistuttuaan hän työskenteli kaksi vuotta kryptografian parissa Princetonissa (Institute for Defense Analyses).
Vuodesta 1961 alkaen Appel työskenteli Illinois’n yliopistossa (University of Illinois at Urbana–Champaign). Hän tutki siellä ryhmäteoriaa ja laskettavuutta.
Yhdessä Wolfgang Hakenin kanssa Appel ratkaisi matematiikassa pitkään avoimena olleen kysymyksen, neliväriongelman. He osoittivat, että jokainen tasossa oleva kartta, jossa on vain yhtenäisiä valtioalueita, voidaan värittää käyttäen enintään neljää väriä niin, että naapurivaltiot ovat aina eriväriset. Appelin ja Hakenin todistus perustui olennaisella tavalla tietokoneen käyttöön: tietokoneohjelman avulla käytiin läpi yli tuhat alkeistapausta. Kun kaikki tapaukset oli käyty läpi, tiedettiin, ettei ole olemassa tasokarttaa, jossa neljällä värillä väritys ei onnistuisi. Tietokoneajo kesti yli tuhat tuntia. Appelin lapset auttoivat todistuksen yksittäisten tapausten tarkastamisessa. Appel ja Haken julkaisivat todistuksensa kahdessa artikkelissa "Illinois Journal of Mathematicsissa". He saivat neliväriongelman ratkaisemisesta American Mathematical Societyn Fulkerson-palkinnon vuonna 1979.
Vuonna 1993 Appel siirtyi New Hampshiren yliopistoon, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2003.
Appelilla ja hänen vaimollaan Carolella oli kolme lasta, Andrew (s. 1960), Laurel (1962–2013) ja Peter (s. 1964).
Damb Sadaat -vaihe
Damb Sadaat -vaihe oli Indus-kulttuuria edeltänyt kehitysvaihe Quetta-Mundigakin seuduilla nykyisisä Pakistanissa ja Afganistanissa noin 3500-2800 eaa. Jaksoa sanotaan myös Faidz Mohamamd-kaudeksi. Kulttuurin asutuskeksittymä on Quettan laaksossa, joka on Pishin Lora-joen sivuhaaran varrella. Etelämpänä kulttuuria oli Shar Sardarin ja nykyisen kalatin tienoilla.
Paikkoja on löydetty 37. Keskimääräine paikan koko 2.6 ha, mikä vatsaa muutaman sadan asukkaan kylää. 29 paikan koko arvioitu. Tällöin 25 paikaka on kooltaan alle 5 ha. Löytöpaikkojen yhteinen ala arviolta noin 97 ha.
Yli 10 ha
Quetta Miri 23 ha
Mundigak 18.75 ha
Kranai hill 10.7 ha
1.1-3.5 ha
Sra Kala
Faiz Mohammad
Damb Sadaat
Gurdi Mound
Q-25
Kasiano Dozakh
Isplinji 1
Deh morasi Ghundai
Q-26
Gambinapsykoosi
Gambinapsykoosi on Rytmihäiriön seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2018 levymerkillä Sakara Records. Edeltävien albumien tapaan sanoitukset käsittelevät Saatanan sekä päihteiden voimaa.
Albumin ensimmäinen single ”Spurgurituaali” sekä sen musiikkivideo julkaistiin 18. toukokuuta 2018. Toinen single ”Räjähtävä lepakko helvetistä” julkaistiin 31. elokuuta 2018.
Yhtye on kuvaillut albumia seuraavasti:
Reilu vuosi "Todellisuuden mestari" -albumin jälkeen yhtye ilmoitti aloittaneensa uusien kappaleiden harjoittelemisen marraskuussa 2014. Lokakuussa 2016 yhtyeen perustamisesta lähtien rumpalina toiminut Otto Luotonen ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Luotosen eron jälkeen rumpaliksi pestattiin mm. Herra Ylppö & Ihmiset -yhtyeessä sekä HIM:ssä soittanut Jukka Kröger. Vielä nimeämättömän seitsemännen studioalbumin äänitykset alkoivat 15. helmikuuta 2018.
Kechi Beg -vaihe
Kechi Beg -vaihe oli eräs Indus-kulttuuria edeltänyt varhaisharapaplainen vaihe
Belutshistanissa ja nykyisen Pakistanin luoteisosissa.
Kulttuuri oli Belutsistanissa ja Luoteis-Pakistanissa. tarkemmin kulttuuria oli paljon Quetta-Pishinissä, Jhalawanissa ja Loralaissakin. Mutta se ulottui etelässä Makraniin asti.
Yli 20 ha
10-20 ha
5-10 ha
Joitain muita pienempiä tunnettuja paikkoja
Antti Kiiskinen
Antti Kiiskinen on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa kaudella 2018 Sotkamon Jymyä. Kiiskinen on Reisjärven Pilkkeen kasvatti. Pelipaikaltaan Kiiskinen on polttaja.
Sulo Juntunen
Sulo Juntunen (, 1. syyskuuta 1915 Pietari – 19. marraskuuta 1980 Petroskoi) oli Neuvosto-Karjalassa vaikuttanut suomalaissyntyinen taidemaalari, joka tunnetaan erityisesti maisemamaalauksistaan. Luontomaisemien ohella hän maalasi runsaasti kaupunki- ja teollisuusympäristöjä sekä muun muassa metsätyömaita.
Juntunen on ainoa Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimellä palkittu karjalainen taidemaalari. Häntä pidetään Ragnar Nyströmin, Liisa Tombergin, Ortjo Stepanovin, Jaakko Rugojevin ja Leo Lankisen ohella yhtenä merkittävimmistä suomensukuisista karjalaistaiteilijoista. Juntusen tuotantoa on muun muassa Karjalan tasavallan kansallismuseon, Venäläisen taiteen museon sekä Tretjakovin gallerian kokoelmissa.
Sulo Juntunen syntyi pietarinsuomalaiseen perheeseen, joka muutti Tampereelle vuonna 1920. Hänen isänsä oli inkeriläinen suutari Heikki Juntunen. Kansakoulun jälkeen Juntunen ehti hankkimaan ammattikoulusta puusepän ja valurin pätevyyden, ennen kuin hänen perheensä palasi Neuvostoliittoon laittomasti vuonna 1932. Perhe lähetettiin Uralille, josta Juntunen muutti kahden vuoden kuluttua Neuvosto-Karjalan Petroskoíhin yhdessä äitinsä kanssa. Hän työskenteli aluksi Äänisen konetehtaan valimossa kaavaajana, jonka jälkeen opiskeli vuosina 1934–1936 Petroskoin metsäopistossa ja 1936–1941 Petroskoin taidekoulussa sen perustajan Veniamin Popovin johdolla.
Myöhemmin toisen maailmansodan aikana Juntunen oli metsätyömiehenä Permin alueella, koska häntä ei inkerinsuomalaisena lähetetty rintamalle. Palattuaan Petroskoihin 1945 Juntunen alkoi työskentelemään taidemaalarina, ja vuotta myöhemmin hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton taiteilijaliiton jäseneksi. Neuvostoliitossa pidettyjen näyttelyiden lisäksi hänen töitään oli useaan otteeseen esillä myös Suomessa ja DDR:ssä. Vuosina 1953–1967 Juntunen toimi Neuvosto-Karjalan taiteilijaliiton puheenjohtajana.
Juntunen kuoli vaikeaan sairauteen vuonna 1980 Petroskoissa. Hänet on haudattu Suolusmäen hautausmaalle.
Nampa
Nampa on kaupunki Canyonin piirikunnassa, Idahon osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 81 557. Nampa on Idahon toiseksi suurin kaupunki ja se sijaitsee noin 32 kilometriä Boisesta.
Nampa perustettiin 1886 ja se sai kaupunkioikeudet 1891.
Alankomaiden naisten lentopallomaajoukkue
Alankomaiden naisten lentopallomaajoukkue edustaa Alankomaita naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on voittanut Euroopan-mestaruuden vuonna 1995 sekä saavuttanut useita muita EM-mitaleja. Olympialaisissa joukkue on sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi ja MM-kilpailuissa neljänneksi.
Serbian naisten lentopallomaajoukkue
Serbian naisten lentopallomaajoukkue edustaa Serbiaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2018 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2001 ja 2017. Olympialaisissa joukkue on saavuttanut hopeaa vuonna 2016.
Saksan naisten lentopallomaajoukkue
Saksan naisten lentopallomaajoukkue edustaa Saksaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on saavuttanut Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopea- ja pronssimitaleja. Olympialaisissa joukkue on parhaimmillaan sijoittunut kuudenneksi ja MM-kilpailuissa viidenneksi. Saksaan vuonna 1990 liittynyt Itä-Saksa voitti aikanaan kaksi Euroopan-mestaruutta sekä saavutti yhden olympiahopean.
Cyril Mardall
Cyril Mardall (tai Cyril Sjöström Mardall, alkujaan "Cyril Leonard Sjöström" tai "Lennart Cyril Sjöström", 21. marraskuuta 1909 Helsinki – 1. kesäkuuta 1994 Englanti) oli suomalaissyntyinen brittiläinen modernistisen tyylin arkkitehti. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten vuonna 1958 valmistuneesta Lontoon suomalaisesta merimieskirkosta, jonka ensimmäisiä versioita hän suunnitteli jo ennen toista maailmansotaa. Mardall suunnitteli uransa aikana kymmeniä kouluja ja oppilaitoksia, muun muassa Warwickin yliopiston rakennuksia. Myös Lontoon Southwarkin kirjasto on hänen piirtämänsä. Vielä eläkevuosinaankin 1970-luvun keskivaiheilta alkaen hän suunnitteli rakennuksia Irlantiin ja Karibian alueelle yhdessä vaimonsa June Parkin kanssa.
Cyril Sjöström syntyi Helsingissä arkkitehti Einar Sjöströmin ja englantilaisen oopperalaulaja Phyllis Eleanor o.s. Mardallin pojaksi. Hän opiskeli Helsingin Nya Svenska Läroverketissä ja muutti isänsä kuoltua äitinsä mukana Lontooseen 1920-luvun keskivaiheilla. Siellä hän opiskeli arkkitehtuuria Northern Polytechnic- ja Architectural Association School -oppilaitoksissa. Hän jäi asumaan Englantiin, alkoi käyttää sukunimenään äitinsä tyttönimeä Mardall ja sai Britannian kansalaisuuden 1928.
1930-luvulla Mardall opetti arkkitehtuuria Lontoossa ja osallistui Suomessa Olympiastadionin suunnittelukilpailuun Ole Gripenbergin toimistossa, jonka ehdotus sai toisen palkinnon. 1950-luvun lopulla Mardall avusti amerikansuomalaista arkkitehtia Eero Saarista Yhdysvaltojen Lontoon-suurlähetystön rakennusvaiheessa. Myöhemmin hän toimi aktiivisesti Suomen ja Britannian välisten kulttuuriyhteyksien edistäjänä.
Vuonna 1944 Mardall perusti arkkitehtuuritoimiston yhdessä F. R. S. Yorken ja Eugene Rosenbergin kanssa. Yorke, Rosenberg & Mardall -toimistoja perustettiin Lontoon jälkeen muun muassa Hongkongiin, Singaporeen, Nigeriaan, Egyptin Kairoon ja Australian Sydneyyn. Mardall jäi yrityksestä eläkkeelle 1975.
Seututie 717
Seututie 717 on Vaasan Tervajoelta Vaasan keskustaan kulkeva seututie. Tie kulkee pääosin Vaasan kaupungin alueella, mutta sillä on lyhyt osuus Mustasaaren kunnassa. Seututiellä 717 on pituutta noin 34 kilometriä ja se on kokonaan päällystetty. Se on pääosin kaksikaistainen lukuun ottamatta lyhyttä nelikaistaista osuutta Vaasan Huutoniemessä. Tiellä on yhteensä kolme epäjatkumoa.
Tie alkaa valtatien 18 eritasoliittymästä Vaasaan kuuluvan Vähäkyrön Tervajoelta. Tie kulkee Tervajoen lävitse ja seuraa Kyrönjoen vartta Vähäkyröön. Vähäkyrössä tie kulkee pääkatuna ja risteää kieroliittymässä seututien 718, joka kulkee Vöyrille ja Oravaisiin. Vähäkyröstä tie Kyrönjoen vartta jatkuu Merikaartoon, jossa tie kulkee kylän pohjoispuolitse.
Pian Merikaarron jälkeen tulee Vaasan ja Mustasaaren kuntaraja. Veikkaalassa seututie 717 risteää ensin yhdystien 7174 ja sitten yhdystien 7461 kanssa. Mustasaaren ja Vaasan kuntaraja tulee muutama kilometriä Veikkaalan jälkeen. Vanhassa Vaasassa tie risteää yhdystien 7173 kanssa, jossa myös seututie 717 kääntyy. Seuraavaan epäjatkuvuuteen risteyksestä on vain reilut 500 metriä. Huutoniemessä tie risteää valtatien 8 ja eurooppatien 8 kanssa eritasoliittymänä. Risteysalueella on lyhyt nelikaistatie. Tie kääntyy pian risteyksen jälkeen. Osuus Huutoniemestä on eteenpäin on seututieksi kapeaa runkokatua. Tie päättyy Sepänkyläntielle, joka yhdistää valtatiet 3 ja 8 sekä eurooppatiet 8 ja 12.
John Edmond
John Edmond (s. 18. marraskuuta 1936, Luanshya, Pohjois-Rhodesia) on rhodesialainen folklaulaja, kitaristi ja rumpali. Hän tuli tunnetuksi 70-luvulla rhodesialaisista isänmaallisista lauluistaan ja oli uransa huipulla Rhodesian sisällissodan aikaan.
Edmondin lapsuudessa hänen vanhempansa muuttivat Skotlannin ja keskisen Afrikan välillä. Hän kävi koulua Pohjois-Rhodesian Luanshyassa, Skotlannin Edinburghissa ja Christian Brothers Collegessa Etelä-Afrikan Pretoriassa. Hänen musikaaliset kykynsä huomattiin jo nuoressa iässä ja hän osallistui muun muassa koulujensa kuoro- ja musiikkitoimintaan sekä erilaisiin musiikkikilpailuihin. Collegen jälkeen Edmond työskenteli Roan Antelopen kuparikaivoksessa.
50-luvun puolivälissä kuluttua Edmond liittyi Etelä-Rhodesian armeijaan, jossa hän palveli Kongon rajalla, Njassamaassa (nyk. Malawi) ja Etelä-Rhodesiassa (nyk. Zimbabwe). Näihin aikoihin Edmond hankki kitaran ja tutustui Bill Colemaniin armeijassa. Opittuaan soittamaan kitaraa Colemanin opastuksella Edmond perusti Bushcats Skiffle Group -yhtyeen vuonna 1958 yhdessä armeijassa tapaamiensa ystäviensä Eugene van der Wattin ja Ian Kerrin kanssa. Päätettyään sotilaallisen uransa Edmond lähti Englantiin opiskelemaan tietotekniikkaa, josta hän palasi Rhodesiaan 60-luvun puolivälissä. Bushcats esiintyi ympäri Rhodesiaa muutaman vuoden ajan, kunnes Edmond vuonna 1967 muutti Etelä-Afrikkaan työn perässä.
Edmondista tuli tunnettu rhodesialaisten keskuudessa maan sisällissodan aikaan julkaistuaan esikoisalbuminsa "Troopiesongs". Laulujen kirjoittamisen ohella hän oli myös säveltäjä, joka sävelsi hittikappaleita kuten ”The UDI Song”. Edmond jatkoi rhodesialaisen musiikin tekemistä myös sisällissodan päättymisen ja Zimbabwen itsenäistymisen jälkeen.
Edmondilla on myös oma levy-yhtiönsä Roan Antelope Music.
Vuodesta 1987 lähtien Edmond ja hänen vaimonsa ovat pitäneet "Kunkuru"-nimistä lomakeskusta Etelä-Afrikan Bela-Belassa. Edmondilla on neljä lasta ja hän on harrastanut mm. karatea.
Etelä-Korean naisten lentopallomaajoukkue
Etelä-Korean naisten lentopallomaajoukkue edustaa Korean tasavaltaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on saavuttanut olympialaisissa pronssia vuonna 1976 sekä MM-kilpailuissa pronssia vuosina 1967 ja 1974.
Ayanami
Ayanami voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Vanessa Marquez
Vanessa Marquez (21. joulukuuta 1968 Los Angeles, Kalifornia – 30. elokuuta 2018 South Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli sairaanhoitaja Wendy Goldmania sairaalasarja "Teho-osastossa" vuosina 1994–1997. Poliisi ampui Marquezin hänen kotonaan South Pasadenassa Kaliforniassa elokuussa 2018. Hän kärsi mielenterveysongelmista.
Marquez syytti George Clooneya joutumisestaan pois sarjasta. Hän sanoo, että syynä oli se, että hän puhui rasismista ja seksuaalisesta häirinnästä, kun "Teho-osastoa" tehtiin.
I-lista
I-lista ("Investors' List") oli keskisuurille yrityksille tarkoitettu Helsingin pörssin arvopaperilista.
I-lista syntyi lokakuussa 1998 yhdistämällä OTC-lista ja meklarilista. Lista oli tarkoitettu keskisuurille, toimintansa ja asemansa vakiinnuttaneille yrityksille. Yrityksen markkina-arvon tuli olla vähintään 20 miljoonaa markkaa.
I-lista poistui käytöstä, kun pörssin kaikki listat yhdistettiin 2.10.2006 alkaen yhdeksi pohjoismaiseksi listaksi.
Bulgarian naisten lentopallomaajoukkue
Bulgarian naisten lentopallomaajoukkue edustaa Bulgariaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on voittanut Euroopan-mestaruuden vuonna 1981 sekä saavuttanut olympialaisissa pronssia vuonna 1980.
Cryptolestes
Cryptolestes on kovakuoriaisten ("Coleoptera") lahkoon kuuluva pikkuhäröheimon ("Laemophloeidae") suku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti ainakin yksitoista lajia. Lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. Suvun lajeja elää viljavarastojen tuholaisina. Suvun lajeja voi olla vaikeaa tunnistaa toisistaan ilman tarkkaa tutkimusta. Suvun lajeja esiintyy maailmanlaajuisesti.
Lesehärö ("Cryptolestes ferrugineus") on Suomessa varastoidun viljan pahimpia tuholaisia. Suomessa lesehärö luokitellaan vieraslajiksi.
Arokosteikko
Arokosteikko on osaksi vuotta kausittain kuivuva kosteikko, jossa esiintyy soiden kasvilajistoa, vaikka turvetta ei juurikaan ole.
Osana suoyhdistymiä arokosteikkoja tavataan etenkin Pohjois-Pohjanmaan länsi- ja keskiosissa ja usein hiekkamailla.
Kansanomaisina nimityksinä arokosteikoille ovat saattaneet esiintyä sanat "aro" tai "lakso". Sana "aro" on ehkä päätynyt tätä kautta 1800-luvulla maantieteelliseen merkitykseensä mannerilmaston kuivana tasankomaana.
Santa Rosa
Santa Rosa voi tarkoittaa seuraavia:
August Fager
August Oliver ”Gus” Fager (alk. Fagerström, 25. tammikuuta 1889 Perniö, Suomen suuriruhtinaskunta – 17. marraskuuta 1967 Lake Worth, Florida) oli suomalaislähtöinen yhdysvaltalaistunut kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.
Muun muassa Finnish American Athletic Clubia edustanut Fager työskenteli maalausurakoitsijana, kirvesmiehenä ja merimiehenä. Hän voitti yli 50 palkintoa juoksukilpailuista ja osallistui ns. känsämaratonille Los Angelesin ja New Yorkin välillä vuonna 1927. Fager edusti Yhdysvaltoja Pariisin kesäolympialaisten 1924 maastojuoksussa, missä hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksanneksi ja saavutti Earl Johnsonin ja Arthur Studenrothin kanssa joukkuekilpailun hopeaa Suomen voittaessa olympiakultaa. Vaikka Fager sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 10 000 metrillä kolmanneksi, hän ei kilpaillut Pariisissa ratamatkoilla.
Useiden julkaisujen mukaan Fagerin syntymäpäivä olisi ollut 25. syyskuuta 1891. Sukulaisilta vuonna 1978 saadun tiedon mukaan syntymäpäivä oli 25. tammikuuta 1889.
Keinumäen koulu
Keinumäen koulu on Espoon kaupungin erityiskoulu. Se on sairaalakoulu, joka vastaa Jorvin sairaalan lastenosastojen ja Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin sekä Espoon kaupungin lasten- ja nuorten psykiatrian oppivelvollisuusikäisten perusopetuksesta. Koulu sijaitsee Vanhan Turuntien varrella Jorvin sairaalan läheisyydessä. Koulussa annetaan opetusta luokilla 1-9.
Lahtikko
Lahtikko oli vuosina 1978–1989 markkinoilla ollut Mallasjuoman juomakori, johon mahtui 12 kappaletta 0,33 litran virvoitusjuomapulloa. ABS-muovista valmistettuja koreja valmisti lahtelainen Upo Muoviteollisuus.
Lahtikon erikoisuus on keskellä koria oleva kantokahva, joka teki sen kantamisesta helppoa verrattuna perinteiseen 24 pullon juomakoriin. Oranssin värinen Lahtikko oli toiselta sivultaan avoin, jonka ansiosta pulloja pystyi ottamaan myös päällekkäin pinottujen korien alimmaisista koreista. Lisäksi avoimen sivun ansiosta näki helpommin, mitä juomaa kori sisältää. Lahtikossa oli myös oma lokero jokaiselle pullolle, joten ne eivät koria kannettessa kilisseet toisiaan vasten. Täysine pulloineen kori painoi 8,8 kiloa. Perinteistä juomakoria kevyemmän painonsa vuoksi sitä markkinoitiin erityisesti perheenäideille.
Alko ei hyväksynyt oluen myyntiä Lahtikossa, koska piti kätevästi kannettavaa juomakoria alkoholipolitiikan vastaisena. Se katsoi korin pienen koon rohkaiseman ihmisten juomaan 12 pulloa kerralla. Lahtikot poistuivat markkinoilta Hartwallin ostettua Mallasjuoman vuonna 1988, jonka jälkeen niiden käyttö lopetettiin vuotta myöhemmin.
Vuonna 2017 Hartwall toi markkinoille uuden version alkuperäisestä Lahtikosta. Uusi Lahtikko on mitoitettu kymmenelle pullolle tai tölkille, ja se on myös mitoiltaan hieman alkuperäistä pienempi. Lisäksi siihen on Mallasjuoman nimen sijasta painettu Lahden Erikois -oluen logo. Alkuperäisestä poiketen uusi Lahtikko ei ole pantillinen vaihtokori, vaan sitä valmistettiin noin 10 000 kappaleen myyntiin tarkoitettu erä.
Leo Leino
Oskar Leo Leino (21. huhtikuuta 1900 Uusikaupunki, Suomen suuriruhtinaskunta – 21. kesäkuuta 1988 Luumäki) oli suomalainen yleisurheilun moniottelija ja pesäpalloilija.
Muun muassa Turun Rientoa edustanut Leino kilpaili viisiottelussa Pariisin kesäolympialaisissa 1924 sijoittuen neljänneksi. Kalevan kisoissa Leino saavutti viisiottelussa hopeaa vuosina 1923 ja 1925 sekä pronssia vuosina 1921 ja 1926.
Leino saavutti Lahden Mailaveikkojen pelaajana pesäpallossa Suomen mestaruuden vuonna 1929. Suojeluskuntajärjestön mestaruuden hän voitti Kymenlaakson piirijoukkueessa vuonna 1927.
Karl af Hällström
Karl Rafael af Hällström (s. 14. lokakuuta 1967 Helsinki) on suomenruotsalainen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi.
Karl af Hällström valmistui 1996 teologian maisteriksi Helsingin yliopistolta pääaineenaan Uuden testamentin eksegetiikka ja vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1997. Työskenneltyään seurakuntapastorina Helsingin Matteus församlingenissa ja Helsingfors prosteribyråssa sekä eksegetiikan tutkijana yliopistolla, hän sai kappalaisen viran Porvoon ruotsalaisesta tuomiokirkkoseurakunnasta 2002. Hän oli virkavapaalla hoitaakseen vt. kirkkoherran tehtäviä Pernajan seurakunnassa 2004–2005 ja Loviisan ruotsalaisessa seurakunnassa 2012.
Viimeksi mainitussa seurakunnassa hän sain vakinaisen kirkkoherranviran 1. joulukuuta 2012 alkaen. Hänet nimitettiin Porvoon hiippakunnan tuomiorovastikunnan lääninrovastiksi 1. marraskuuta 2014 alkavaksi kuusivuotiskaudeksi. Ennen kauden loppumista Loviisan ruotsalainen seurakunta ja eräät muut alueen seurakunnat kuitenkin yhdistettiin Agricolan ruotsalaiseksi seurakunnaksi 1. tammikuuta 2019 alkaen, ja af Hällström määrättiin uuden seurakunnan kappalaiseksi. Koska hän ei silloin enää ollut kirkkoherra, hänen oli automaattisesti jätettävä myös lääninrovastin tehtävät.
Omistautumisestaan seksuaalisten vähemmistöjen asemaan kirkossa af Hällström sai 2007 suomenruotsalaisen HBT-yhdistyksen Regnbågsankanin tunnustuksen Guldankan.
Sukupuolineutraalin avioliittolain astuttua voimaan Suomessa 2017, af Hällström ilmoitti usean muun papin myötä valmiudestaan vihkiä samansukupuoleisia pareja, vaikka kirkko ei ole hyväksynyt tätä.
Ralph Arthur Bohlmann
Ralph Arthur Bohlmann (20. helmikuuta 1932 Palisades, Nebraska – 24. heinäkuuta 2016 St. Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen luterilainen pastori, joka toimi vuosina 1981–1992 luterilaisen Missouri-synodin johtajana eli presidenttinä.
Bohlmann syntyi 20. helmikuuta 1932 Nebraskan Palisadesissa. Hän valmistui St. Louisin Concordia Seminarystä vuonna 1956. Hänen isänsä, pastori Arthur E. Bohlmann vihki hänet pastoriksi Iowan Des Moinesissa 29. kesäkuuta 1958. Vuodet 1958–1960 Bohlmann palveli pastorina Des Moinesissa Öljymäen luterilaisessa kirkossa. Vuonna 1959 hän avioitui Patricia Anne McClearyn (1934–2012) kanssa. Vuonna 1961 Bohlmann hyväksyi kutsun apulaispastoriksi Armon luterilaiseen kirkkoon Missourin Pagedaleen, jossa hän toimi vuoteen 1971. Seurakuntatyön ohessa hän toimi myös akateemisella uralla. Hän opetti Milwaukeen Concordia Collegessa vuosina 1957–1958 ja vuonna 1960 hänestä tuli St. Louisin Concordia Seminaryn professori ja vuonna 1975 sen presidentti.
Bohlmann oli Missouri-synodin Teologian ja kirkkosuhteiden komission jäsen vuosina 1965–1981, toimien vuodet 1971–1974 komission pääsihteerinä. Vuonna 1981 hänet valittiin Missouri-synodin presidentiksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1992. Bohlmann kuoli 24. heinäkuuta 2016 Missourin St. Louisissa.
Bohlmann kirjoitti teoksen "Principles of Biblical Interpretations in the Lutheran Confessions" vuonna 1968.
Pysykää sängyssä sunnuntaisin
Pysykää sängyssä sunnuntaisin on Vuokko Hovatta Kolmisin -kokoonpanon debyyttialbumi. Yhtyeeseen kuuluvat Vuokko Hovatan lisäksi alttoviulisti Atte Kilpeläinen sekä vibrafonisti Panu Savolainen. Albumi koostuu Riina Katajavuoren runoista, joita Kilpeläinen ja Savolainen ovat säveltäneet.
Albumin kappaleet on äänitetty konserteissa Suomen Kansallisteatterin Lavaklubilla marraskuussa 2017 ja Helsingin G Livelab -klubilla toukokuussa 2018.
Albumi julkaistiin 21. syyskuuta 2018. Levynjulkaisukonsertteja järjestettiin kaksi; 6. lokakuuta Helsingissä Musiikkiteatteri Kapsäkissä ja 13. lokakuuta Tampereella TTT-klubilla.
Espanjan ympäriajo 2018
Espanjan ympäriajo 2018 oli järjestyksessään 73. Espanjan ympäriajo. Se alkoi 25. elokuuta Málagasta ja päättyi Madridiin 16. syyskuuta 2017.
Simon Yates voitti kilpailun minuutin ja 46 sekunnin erolla Enric Masiin. Miguel Ángel López sijoittui kolmanneksi. Alejandro Valverde voitti pistekilpailun, Thomas De Gendt mäkikirikilpailun, Simon Yates yhdistelmäkilpailun ja Movistar Team joukkuekilpailun.
Lähde: Cyclingnews
Risto Pietiläinen
Risto Pietiläinen (s. 25. heinäkuuta 1963) on suomalainen kartanlukija. Hänellä on urallaan kaikkiaan 110 WRC rallikilpailua, joista iso osa Harri Rovanperän kartanlukijana.
Pietiläinen aloitti uransa nimenomaan Rovanperän kartanlukijana vuoden 1993 Suurajoista. Varsinaisesti rallin ammattilaiseksi Pietiläinen ryhtyi kaudella 1998 hänen korvatessaan Voitto Silanderin Rovanperän kartanlukijana Seat-tallissa. Rovanperä ja Silander ajoivat tuolla kaudella vielä kauden kolme ensimmäistä osakilpailua, mutta Portugalin rallista alkaen Silanderin korvasi Pietiläinen. Ura Rovanperän kanssa jatkui liki keskeytyksettä aina kauden 2006 loppuun. 
Kaudella 2007 Pietiläinen ajoi viisi MM-rallia yhdessä Kristian Sohlbergin kanssa ja lopetti sitten ammattilaisuransa.
Tämän jälkeen Pietiläinen toimi Jouni Arolaisen kartanlukijana 2008 ja 2009 Neste Oil -rallissa. 2010 Pietiläisen ohjelmaan kuului Uuden Seelannin ja Portugalin MM-rallit Janne Tuohinon kartanlukijana ja Neste Oil -ralli Tommi Luostarisen kartanlukijana.
Vuonna 2015 Kalle Rovanperän aloitellessa ralliautoilijan uraansa Latvian sarjassa Pietiläinen toimi hänen kartturinaan. Yhteistyö Rovanperän kanssa päättyi kauden 2017 lopussa Rovanperän saatua ammattilaissopimuksen Skoda Motorsportille.
Leo Lankinen
Leo Lankinen (Langinen), nimi venäjäksi "Лео Фомич Ла́нкинен" (13. heinäkuuta 1926 – 17. joulukuuta 1996 Petroskoi) oli Neuvostoliitossa elänyt ja Inkerissä syntynyt kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän asui vuodesta 1960 alkaen Petroskoissa. Lankinen oli Venäjän taideakatemian akateemikko ja Venäjän kansantaiteilija vuodesta 1968. Lankinen sai Venäjän neuvostotasavallan valtion Repin-palkinnon 1969. Hänen töitään on Tretjakovin gallerian ja Venäläisen museon kokoelmissa
Vuonna 2000 nousi kohu kun Helsingin kaupungin taidemuseo suunnitteli hankkivansa Lankisen veistämän Lenin-rintakuvan. Suomalaisesta punagraniitistä tehty veistos oli tarkoitus sijoittaa Alppilan Lenininpuistoon. Hankkeesta luovuttiin kun patsaan myyjä veti tarjouksensa pois.
Laatokan Karjalaan Pitkärannan Koirinojalle Petroskoin ja Suojärven tien risteykseen pystytettiin vuonna 2000 Leo Lankisen suunnittelema Suomen ja Venäjän yhteisesti tilaama talvisodan muistomerkki "Murheen risti". Lankinen sai teoksen luonnoksen valmiiksi toukokuussa 1996 ja hänen kuoltuaan teoksen viimeisteli petroskoilainen kuvanveistäjä Eduard Akulov.
Valtatie 666
Valtatie 666 on Kotiteollisuuden 16. studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2018 levymerkillä Universal Music. Albumi on teemalevy, jolla käydään ihmisen ja Perkeleen vuoropuhelua.
Esikoissingle ”Järjen ääni” julkaistaan 5. syyskuuta 2018. Albumin julkaisun tiimoilta yhtye lähtee ”Sötem tai saveen 2018” -kiertueelle, minkä lisäksi Jouni Hynynen ja Miitri Aaltonen tekevät duokeikkoja.
Albumin sävellystyö alkoi keväällä 2017. Äänitykset alkoivat syyskuussa 2017 ja kestivät heinäkuuhun 2018, mikä on yhtyeen mittakaavalla pitkä aika. Hynynen on kutsunut levyä työnimellä ”Hermoromahduksen partaalla”, ja on kuvaillut albumin tekemisprosessia ”harvinaisen pitkäksi mutta palkitsevaksi ja piinaavaksi reissuksi”, jonka tuloksena on sanoituksellisesti yhtyeen yhtenäisin levy.
Helmer-Rainer Sinisalo
Helmer-Rainer Sinisalo 14. kesäkuuta 1920 Zlatoust, Neuvosto-Venäjä – 2. elokuuta 1989 Petroskoi, Karjalan tasavalta) oli Karjalan tasavallassa asunut säveltäjä ja huilisti.
Sinisalo valmistui Petroskoin musiikkikoulusta 1939. Hän opiskeli sävellystä N. I. Peikon johdolla Moskovan konservatoriossa 1952–1954 ja V. V. Voloshinovin johdolla Leningradin konservatoriossa 1954–1955.
Sinisalo oli vuosina 1935–1944 jäenenä eri orkestereissa Petroskoissa. Hän oli Petroskoin radion sinfoniaorkesterin jäsenenä 1944–1956 ja toimi samalla valtiollisen Kantele-laulu- ja tanssiryhmän taiteellisena johtajana ja kapellimestarina. Sinisalo opetti sävellystä ja huilunsoittoa Petroskoin musiikkikoulussa 1948–1957. Hän oli Karjalan tasavallan säveltäjien liiton halinnollisen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1956 alkaen. Sinisalosta tuli Venäjän neuvostotasavallan kansantaiteilija 1959 ja Neuvostoliiton kansantaiteilija 1975.
Sinisalo sävelsi muun muassa Kalevalan aiheisiin perustuvan "Sampo"-baletin 1959, kantaatin "Rauhan puolustus", sinfonian "Metsän sankarit" ja orkesterisarjan "Karjalaisia kuvia".