Diane Varsi
Diane Varsi (23. helmikuuta 1938 San Mateo, Kalifornia, Yhdysvallat – 19. marraskuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka oli ehdokkaana parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon ensimmäisetä elokuvastaan "Peyton Place – vihan tyyssija" (1957). Varsin ura jäi lyhyeksi, sillä hän riitaantui neljän elokuvan jälkeen tuotantoyhtiö 20th Century Foxin kanssa. Varsi teki paluun sopimuksen päätyttyä 1965 ja näytteli vielä muutamissa elokuvissa.
Diane Varsi syntyi vuonna 1938 San Franciscon esikaupunkialueella San Mateossa. Hän kuului beatnik-sukupolveen ja jätti koulun kesken 15-vuotiaana. Varsi meni ensimmäisen kerran naimisiin 15-vuotiaana ja toisen kerran 17-vuotiaana. Molemmat suhteet päättyivät lyhyen avioliiton jälkeen.
Varsi alkoi 18-vuotiaana miettiä uraa elokuva-alalla ja palkkasi agentin etsimään hänelle rooleja. Hänestä ei kuitenkaan oltu kiinnostuneita, ja agentti jätti hänet vuonna 1956. Varsi opiskeli Los Angelesssa Jeff Coreyn alaisuudessa, kun tämä suositteli "Peyton Place – vihan tyyssija" -elokuvan ohjaajalle Mark Robsonille ujoa opiskelijaansa.
Varsi sai keskeisen roolin "Peyton Placesta" (1957) Allison Mackenzienä. Hän kertoi vuonna 1958 "This Week" -lehden haastattelussa, että rooliin valmistatuessaan hän luki alkuperäisen romaanin kuusi ja käsikirjoituksen 30 kertaa ja teki paljon muistiinpanoja Allisonin ulkonäöstä, opinnoista ja suhtautumisesta seksiin. Varsi sai elokuvasta parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden ja voitti Golden Globen parhaana uutena naisnäyttelijänä.
"Peyton Placea" ei oltu vielä julkaistu, kun 20th Century Fox solmi Varsin kanssa studiosopimuksen. Hän teki tämän jälkeen nopeasti kolme muutakin elokuvaa. Vuonna 1958 saivat ensi-iltansa "Yksinäisiä sydämiä" ja "Raivoisat miehet". "Rikollisessa vietissä" (1959) Varsi näytteli naispääosaa.
Varsista tehtiin jo tähtinäyttelijää, mutta hänen uransa jäi kuitenkin lyhyeksi. Elokuvan "Yksinäisiä sydämiä" kuvauksissa hän sai hermoromahduksen ja joutui sairaalaan. Varsi ei pitänyt Hollywoodin studiojärjestelmästä ja kieltäytyi pian useista rooleista, muun muassa "Kaikki unelmani" -elokuvan naispääosasta. Varsin piti palata Allisonin rooliin elokuvassa "Paluu Peyton Placeen", mutta hän kieltäytyi tekemästä sitä sopimuksensa puitteissa. Foxin edustajat painottivat sopimusta ja kertoivat, ettei hän saisi tehdä muuallakaan elokuvia vuoteen 1965 voimassa olevan sopimuksen takia.
Varsi muutti Vermontin Benningtoniin. Hän kertoi haastattelussa, ettei näytteleminen oli häntä tuhoavaa eikä halunnut tuntea itseänsä onnetomaksi. Varsi meni taukonsa aikana kolmannen kerran naimisiin ja sai tyttären.
Kun Varsin sopimus Foxin kanssa raukesi vuonna 1965, hän yritti paluuta elokuva-alalle omin ehtoineen. Hän näytteli joissakin pienen budjetin tuotannoissa, muun muassa elokuvissa "Sweet Love, Bitter", "Kadun hurjat" ja "Killers Three", sekä kaksiosaisessa minisarjassa "Dr. Kildare".
Varsi ilmoitti vuonna 1971, ettei halunnut tehdä enää pienen budjetin elokuvia ja sai roolin Dalton Trumbon katkerasta sodanvastaisesta "Sotilaspojasta". Varsin viimeinen elokuva oli "En luvannut sinulle ruusutarhaa" (1977).
Varsi kuoli vuonna 1992 Los Angelesissa, mihin hän oli muuttanut joitakin kuukausia ennen kuolemaansa. Varsi kuoli tyttärensä mukaan hengitystiesairauteen. Varsi sairasti myös borrelioosia.