hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
UBlock Origin
uBlock Origin on alustariippumaton avoimen lähdekoodin sisällönsuodatus- ja mainostenestämislaajennus Chrome, Chromium, Edge, Firefox, Opera ja Safari -selaimille. uBlock Origin on kehitetty kevyeksi vaihtoehdoksi kilpaileville liitännäisille. Liitännäinen tukee myös Adblock Plussan tukemia estolistoja, joista EasyList- ja EasyPrivacy-listat ovat valittuna automaattisesti.
Toukokuussa 2015 "uBlockin" kehittäjät siirtyivät "uBlock Origin" projektin pariin.
Liitännäisen kehitti Raymond ”gorhill” Hill nimellä "μBlock" forkkaamalla sen Google Chromelle itse tekemästään "HTTP Switchboard" -liitännäisestä. Sen tavoitteena oli tukea julkisia mainoksienestolistoja ja ollen puhdas ohjelmistolaadultaan.
Huhtikuussa 2015 Hill antoi "uBlock"-liitännäisen hallinnan "Chris Aljoudin" nimiin, siirtyen itse "uBlock Originin" kehitystiimiin.
uBlock Origin -projektin vetäjänä toimii alkuperäisen uBlockin kehittäjä Raymond Hill. Lokakuussa 2015 liitännäisellä oli yli 1,7 miljoonaa Chrome- ja 375 000 Firefox-käyttäjää. Projektia ei rahoiteta lahjoituksilla.
Tammikuussa 2016 uBlock Origins sai omat jakelupaketit Debian- ja Ubuntu-alustoille.
Microsoftin Edge selaimelle julkaistiin virallinen laajennus joulukuussa 2016.
Chris Aljoudi jatkaa uBlockin ylläpitoa ublock.orgin kautta saatujen lahjoitusten myötä. Laajennuksen kehitystyö on lakkautettu ja vuoden 2015 jälkeen se on saanut vain muutaman pienen päivityksen.
Tämä versio luetaan usein epäviralliseksi, joten se ei ole mukana selainten laajennuksiin kohdistuvissa testeissä.
uBlock Originsin kehitys kohdistuu neljään selainmoottoriin:
Raymond.cc-sivuston vuonna 2015 tekemässä testissä "uBlock Origin" oli kevyin mainostenestämislaajennus selaimille.
Rajametsä
Rajametsä () tarkoittaa Ruotsissa metsää tai metsäaluetta, joka kokonsa ja vaikeakulkuisuutensa vuoksi on historiallisesti muodostanut rajan maakuntien, folklandien tai vastaavien välille. Maakuntalakien aikana rajametsät olivat oikeudellisessa mielessä ei-kenenkään-maata.
Ruotsalaisia rajametsiä ovat esimerkiksi Hålaveden, Kolmården, Skuleskogen, Tiomilaskogen, Tiveden ja Ödmården.
Astrosat
Astrosat on intialainen astronomia-satelliitti. Se laukaistiin 28. syyskuuta 2015 ja sen on tarkoitus toimia noin viisi vuotta. Kyseessä on Intian ensimmäinen tähtitieteeseen eli astronomiaan keskittyvä satelliitti. Se havainnoi taivasta näkyvän valon, ultravioletin ja röntgensäteilyn aallonpituuksilla.
Astrosat laukaistiin PSLV-XL -kantoraketilla Sriharikotan avaruuskeskuksesta.
Diwaniyya
Diwaniyya () on Irakin Qadisiyyan kuvernoraatin keskuskaupunki. Se sijaitsee linnuntietä noin 155 kilometriä Bagdadin keskustasta eteläkaakkoon. Kaupungin läpi kulkee Basran ja Bagdadin välinen rautatie.
Diwaniyyan piirikunnan väkiluvuksi arvioitiin vuonna 2013 noin 510 000 (47 % koko maakunnan 1,108 miljoonasta asukkasta). Vuoden 2003 väestöarvio oli 300 000 henkeä.
Kaupunki sijaitsee jokilaaksossa noin 32 kilometriä Eufratin jokiuoman länsipuolella. Maaperä on hedelmistä, kastelukanavat ulottuvat alueelle. Maatalous – kuten palmuviljelmät (taateli), viinitarhat ja hedelmätarhat – on seudun keskeisiä työllistäjiä.
Kaupungille rakennetaan Diwaniyyan kansainvälistä lentoasemaa, jonka suunniteltu valmistumisaika on 2017.
Paakkolan kanava
Paakkolan kanava oli Karjalan kannaksella Vuoksen varrella Äyräpäässä Paakkolankosken kohdalla sijainnut kanava joka rakennettiin vuosina 1892–1895. Kanavassa oli yksi betonipohjainen puurakenteinen sulku jonka pituus oli 35,4 metriä, leveys 7,66 metriä ja syvyys 2,7 metriä. Kanava mahdollisti laivaliikenteen Sakkolan Kiviniemestä Jääskeen ja Antreaan saakka. Kanavalla alkoi vilkas henkilö-ja tavaraliikenne heti sen valmistuttua mutta kanavan käyttö väheni sen jälkeen kun Liimatan ja Valkjärven välinen rautatie valmistui vuonna 1932. Kanava jäi toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle.
Räpsyn kanava
Räpsyn kanava on Posiolla Kemijoen vesistössä lähellä Jumiskon kylää sijaitseva noin 400 metriä pitkä kanava joka yhdistää Niemijärven ja Murtoselän. Kanavan ylittää Seututien 945 (Perä-Posio–Isokylä) maantiesilta, joka on uusittu 2000-luvulla.
Kanavan vieressä oli vielä 1950 luvulla tanssilava jota ylläpidettiin talkootöillä. Vielä nykyisin voi löytää tämän tanssilavan rauniot. Kanavan vieressä on Niemijärveen tehty veneenlaskupaikka.
Posoaapa
Posoaapa on Sodankylän Sompiossa sijaitseva suo. Se oli aikoinaan Suomen suurin aapasuo, joka oli pinta-alaltaan noin 70 km². 1960-luvun lopulla suurin osa Posoaavasta jäi Lokan tekojärven alle ja nykyään siitä on jäljellä enää muutaman neliökilometrin laajuinen alue järven pohjoisrannalla. Posoaapa oli myös Euroopan suurin aapasuo.
Posoaapaa rajasi lännessä Riestojoki ja idässä Kopsusjoki, sen etelälaidassa puolestaan oli suoalueiden ympäröimä saareke, jolla sijaitsi muun muassa Rieston erämaakylä. Ne kaikki peittyivät Posoaavan tavoin tekojärven alle.
Suo esiintyy myös viihteessä ja kulttuurissa. Eero Magga levytti vuonna 2000 kappaleen nimeltä "Posoaapa" ja Mauri Paasilinnan vuonna 1999 julkaistu kokoelma sisältää samannimisen novellin.
Kauneuskanava
Kauneuskanava on Raahessa sijaitseva noin 1,4 kilometriä pitkä huviveneliikenteeseen käytetty avokanava joka yhdistää Pikkulahden ja Kylmäniemenlahden. Nykyisen kanavan paikalla oli alun perin Härkäsalmi-niminen salmi joka erotti Pitkäkarin mantereesta mutta vähitellen tämä salmi kasvoi umpeen. Kanavaa paikalle suunniteltiin jo 1900-luvun alusta lähtien mutta se kaivettiin vasta vaiheittain 1960-luvulta alkaen. Vuonna 1983 valmistunut noin 1,5 metriä syvä kanava oli alkuaan hyvin epäsiistin näköinen ja kanavan vesi haisi joten se sai pilkkanimekseen Kauneuskanava. Kanavaa on myöhemmin vuonna 1991 ruopattu ja sen ympäristöä sitten kunnostettu, joten nämä ongelmat ovat poistuneet.
Samawa
Samawa (; tai "as-Samawa") on Irakin Muthannan kuvernoraatin keskuskaupunki. Se sijaitsee Eufratjoen varrella, linnuntietä noin 238 kilometriä Bagdadin keskustasta eteläkaakkoon. Maanteitse matkaa on noin 266 kilometriä.
Samawan piirikunnassa asui vuonna 2013 noin 280 000 ihmistä (eli 41 % koko maakunnan 682 520 asukkasta). Vuoden 2004 asukaslukuarvio Samawan kaupunkiin oli 131 900 henkeä.
Kaupunki on seudun maatalouskaupan keskus. Alueella on viini- ja hedelmätarhoja. Samawassa on suuri sementtitehdas.
Läppogubbenin kanava
Läppogubbenin kanava on Uudessakaarlepyyssä sijainnut veneliikenteeseen käytetty avokanava joka kaivettiin noin vuosina 1850–1855 Lapuanjoen länsirannalta Djupstenin kohdalta Bådabuktenin lahden perukkaan. Kanava lyhensi venematkaa Uudenkaarlepyyn ulkosatamaan Alöreniin mutta koska käsin kaivettu kanava oli matala ja kapea sitä saattoivat käyttää vain pienet veneet. Talvella kanavaa käytettiin jäätienä. Kanavaa käyttivät myös monet kesähuviloiden omistajat muun muassa Zachris Topelius joka asui vuosina 1855–1868 perheineen kesäisin "Majniemi"-nimisessä huvilassa Stora Alörenin saarella.
Maankohoaminen mataloitti ajan kuluessa kanavan käyttökelvottomaksi veneille mutta kanavalla kuljettiin veneillä vielä 1900-luvun alkuvuosina korkean veden aikana. Nykyisin kanavan paikalla on vielä matala oja.
Walfrid Alhainen
Walfrid Isak Alhainen (12. lokakuuta 1869 Kalvola – 26. maaliskuuta 1947 Joensuu) oli suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja vuonna 1917.
Alhainen oli torpparina Kalvolassa vuoteen 1901 ja työskenteli maanviljelijänä Kiteellä 1901–1947. Hänet valittiin suomalaisen puolueen edustajaksi Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1916. Hän toimi myös Kiteen kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana, kunnallislautakunnan jäsenenä, kunnan viljelysrahaston hoitajana ja asutusrahaston piiritarkastajana.
Walfrid Alhaisen vanhemmat olivat torppari Iisakki Eerikinpoika ja Miina Korkeamäki ja puoliso vuodesta 1893 Emma Karoliina Kullus.
Vanhan Vaasan kanava
Vanhan Vaasan kanava (myös Vanhan Vaasan kanaali) on Vaasassa sijaitseva alun perin veneliikenteeseen käytetty noin 4,5 kilometriä pitkä avokanava, joka kaivettiin vuosina 1839–1845 yhdistämään Vanha Vaasa silloiseen Vaasan ulkosatamaan ja Eteläisen Kaupunginselän merenlahteen sen jälkeen kun maankohoaminen oli tehnyt aiemmin käytetyn salmen veneille kulkukelvottomaksi. Kanava menetti merkityksensä vuoden 1852 Vaasan palon jälkeen, kun kaupunki siirrettiin Vanhasta Vaasasta nykyiselle paikalle. Vanhan Vaasan kanavaa on kuitenkin ruopattu useita kertoja, viimeksi 2009–2011, joten sitä voi käyttää nykyisinkin kanootilla kulkemiseen.
Anna Ängeslevä
Anna Ängeslevä (o.s. Toivonen; 20. helmikuuta 1871 Pyhäjärvi Vpl – 17. kesäkuuta 1939 Ylivieska) oli suomalainen emäntä, kansakoulunopettaja ja kansanedustaja 1908–1909.
Anna Ängeslevä työskenteli kansakoulunopettajana Nivalassa vuoteen 1903 ja Ylivieskassa vuoteen 1938. Hänet valittiin maalaisliiton edustajaksi Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1908.
Tobaksrullenin kanava
Tobaksrullenin kanava on Maalahden saaristossa sijaitseva veneliikenteeseen käytetty noin 400 metriä pitkä avokanava joka kaivettiin talvella 1981 maankohoamisen vuoksi mataloituneeseen Sandgrunds strömmenin salmeen joka erottaa Skinnarslandetin ja Olsönin saaret. Kanava yhdistää Gropenin lahden ja Högskärsjön lahden. Tobaksrullenin kanava on saanut nimensä kanavan varrella sijaitsevan "Tobaksrullen (Tupakkarulla)"-nimisen kivenlohkareen mukaan.
Algrundetin kanava
Algrundetin kanava on Maalahden saaristossa sijaitseva noin 350 metriä pitkä avokanava joka kaivettiin vuonna 1972 Skinnarslandetin saarella sijaitsevan Algrundetin kannaksen läpi. Kanavan tarkoituksena on lähinnä parantaa veden virtausta Alskogssjönin lahdella.
Kalle Jäykkä
Karl Wiktor (Kalle Vihtori) Jäykkä (17. elokuuta 1869 Vampula – 8. marraskuuta 1951 Pulkkila) oli suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja 1914–1917.
Kalle Jäykkä työskenteli metsätyönjohtajana Pohjanmaalla sekä maanviljelijänä Jalasjärvellä vuoteen 1903 ja Pulkkilassa vuodesta 1909. Hänet valittiin maalaisliiton edustajaksi Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1913. Hän toimi myös Pulkkilan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Iso-Kaita (järvi)
Iso-Kaita eli Iso-Kaitajärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. .
Järvi on 300 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Siihen ei laske tulo-ojia ja laskujoki alkaa virtaamalla ensin pienen lammikon läpi ja yhtyy kolmen kilometrin jälkeen Muotialanjokeen. Se on Lavajoen alajuoksusta käytettävä nimitys. Järven länsirannalla on kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Sasin kylästä. Laskuoja virtaa luonnonsuojelualueen halki.
Järviönjärvi (Rokkakoski)
Järviönjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Järvi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se sijaitsee peltomaiden keskellä ja länsipuolella on maatila. Järveen on johdettu yksi pelto-oja ja sen laskuoja purkautuu lähes samasta kohtaa ja kulkee 1,4 kilometriä ja yhtyy Lavajokeen Joenkulmalla. Rantaan ei ole rakennettu asuntoja eikä järvelle johda muita teitä kuin läheiselle maatilalle.
Vanhassa 1840-luvun Hämeenkyrön pitäjänkartassa järvi on piirretty nimettömänä näkyviin.
Karstula Areena
Karstula Areena on Karstulassa, pohjoisessa Keski-Suomessa syksyllä 2014 avattu harjoitusjäähalli. Karstula Areena on Karstulan Kiva -joukkueen kotihalli. Hallissa on mahdollista harrastaa jääliikuntaa kahdeksan kuukauden ajan vuodessa, joko ohjatusti tai itsenäisesti omalla varatulla vuorolla.
Kesäaikana halli mahdollistaa erilaisten tapahtumien kuten konserttien ja yleisötapahtumien järjestämisen. Halliin voidaan ottaa tapahtumiin 1200 vierailijaa kerralla.
Karstula Areenassa on kuusi pukukoppia jotka ovat turnausten ajan joukkueilla omassa käytössä. Karstula Areenassa toimii yläkerran kahvio Cafe Areena, josta on näkymä kaukaloon.
Antskogin sulku
Antskogin sulku oli entisen Pohjan kunnan alueella Raaseporin kaupungissa läntisellä Uudellamaalla sijainnut sulkukanava joka valmistui vuonna 1824. Kanavan rakennutti ruukinpatruuna Johan Jacob Julin ja kanavaa käytettiin Orijärven kaivoksen kuparimalmin kuljettamiseen proomuilla Antskogissa sijainneeseen sulattoon. Julin rakennutti vuosina 1827–1828 vielä toisen sulkukanavan Kiskonjokeen ja sitä kautta alettiin Orijärven malmia kuljettaa myös Kosken sulattoon. Antskogin ja Kosken sulut olivat ensimmäiset Suomeen rakennetut sulut joista on dokumentoitua tietoa. Kuparin sulattaminen siirtyi kokonaan Kosken sulattoon 1830-luvulla ja tällöin myös Antskogin sulun merkitys väheni. Antskogin kanava ja sulku oli kuitenkin käytössä vielä vuoteen 1908 saakka jolloin sulku purettiin.
Kosken sulku
Kosken sulku oli entisen Perniön kunnan alueella Salon kaupungissa läntisellä Varsinais-Suomessa sijainnut sulkukanava joka valmistui vuonna 1828. Kanavan rakennutti ruukinpatruuna Johan Jacob Julin ja kanavaa käytettiin Orijärven kaivoksen kuparimalmin kuljettamiseen proomuilla Koskella sijainneeseen sulattoon. Puu- ja kivirakenteinen 1827–1828 rakennettu sulku oli pituudeltaan 15,74 metriä, sulun leveys vaihteli yläportin 2,97 metrin ja alaportin 2,52 metrin välillä. Putouskorkeutta oli sulun kohdalla 0,9 metriä. Kosken sulku ja hieman aiemmin vuonna 1824 valmistunut Antskogin sulku olivat ensimmäiset Suomeen rakennetut sulut joista on dokumentoitua tietoa. Malmin kuljetus Kosken sulun kautta päättyi 1800-luvun lopulla mutta kanavaa ja sulkua käytettiin edelleen muuhun liikenteeseen. Kosken sulkua korjattiin 1906–1907 ja 1930 mutta 1960-luvulle tultaessa autoliikenteen kasvu teki sulun tarpeettomaksi. Kosken sulku tuhoutui keväällä 1966 kevättulvan murtaessa sulun rakenteet.
HMS Alyssum (K100)
HMS Alyssum (viirinumero M00) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 George Brown and Companyltä Greenockista. Sen köli laskettiin 24. kesäkuuta 1940 ja alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1941. Alus valmistui 17. kesäkuuta.
Alus luovutettiin 1941 Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä "FNFL Alysse". Saksan laivaston sukellusvene "U-654" upotti Länsi-Atlantilla aluksen torpedoimalla 8. helmikuuta 1942.
Urpo Virkkunen
Urpo August Virkkunen oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Yhtyneissä Kuvalehdissä. Hän oli "Radiokuuntelija"-lehden, myöhemmin nimellä "Antenni", päätoimittaja. Sitä ennen hän oli "Suomen Kuvalehden" toimittaja. Hän on ollut myös urheilutoimittaja. Päätoimittajavuosina Virkkunen kirjoitti juttuja myös "Suomen Kuvalehteen" ja pakinoi "Viuhka"- ja "Urheilun Kuva-Aitta" -lehdissä nimimerkillä Lasikas.
Virkkunen on toimittanut television alkuaikojen julkisuuteen tuomista henkilöistä hakuteoksen "Kuka on kuka TV:ssä" (Otava, 1970).
Seppo Vento
Seppo Kalevi Vento (s. 13. kesäkuuta 1930 Vesanto) on suomalainen päätoimittaja. Hän oli sanomalehti Karjalaisen päätoimittaja 1965–1992.
Vento on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta vuonna 1958. Hän on ollut Lahti-lehden toinen toimittaja 1958–1959, päätoimitt. 1959–1960, Karjalaisen 2. toimittaja 1960–1965, päätoimittaja vuodesta 1965. Hän on toiminut myös Pohjois-Karjalan sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana. Hänet irtisanottiin 1992. Hän oli mukana myös politiikassa Joensuun kaupunginhallituksen puheenjohtajana ja eduskuntavaaliehdokkaana 1975.
Anshelm Alestalo
Anshelm Alestalo (26. maaliskuuta 1880 Kokkola – 28. heinäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja kansanedustaja.
Anshelm Alestalo suoritti maanviljelyskoulun 1902 ja työskenteli maanviljelijänä Ulvilassa vuodesta 1906. Hän nousi eduskuntaan alun perin varasijalta Bjarne Westermarckin tilalle 13. helmikuuta 1923 ja toimi maalaisliiton edustajana Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä 1923–1939 ja 1945–1948. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1925 ja 1931 vaaleissa.
Alestalo toimi myös Ulvilan kuntakokouksen puheenjohtajana ja kunnanvaltuutettuna, Valtion viljavaraston johtokunnassa sekä useiden satakuntalaisten liittojen ja yhdistysten hallituksissa. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1940.
2-klooributaani
2-Klooributaani eli sek-butyylikloridi (CHCl) on kloorattuihin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.
Huoneenlämpötilassa 2-klooributaani on väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on miellyttävä eetterinkaltainen haju. Se liukenee hyvin niukasti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin tai dietyylieetteriin. Yhdiste on kiraalinen ja optisesti aktiivinen ja sen R(-)-enantiomeerin ominaiskiertokyky on –31° ja S(+)-enantiomeerin ominaiskiertokyky on +31°. 2-Klooributaanin reaktiot ovat tyypillisiä halogenoiduille alkaaneille ja se reagoi esimerkiksi nukleofiilien kanssa nukleofiilisella substituutiolla. Muiden sekundääristen elektrofiilien tavoin reaktiomekanismi riippuu nukleofiilistä. Mikäli nukleofiili on heikko kuten vesi tai alkoholi, tapahtuu reaktio S1-reaktiolla, ja vahvempien nukleofiilien kuten hydroksidien kanssa tapahtuu S2-reaktio. Mikäli ensimmäisessä tapauksessa 2-klooributaani on lähtöaineena tiettynä enantiomeerina, muodostuu tuotteina raseeminen seos, ja jälkimmäisessä tapauksessa muodostuu yksi enantiomeeri, jonka konfiguraatio poikkeaa alkuperäisestä lähtöaineesta.
2-Klooributaania voidaan valmistaa käsittelemällä 2-butanolia vetykloridilla sinkkikloridin toimiessa katalyyttinä tai 2-butanolin ja fosforitrikloridin välisellä reaktiolla tai klooraamalla butaania 200 °C:n lämpötilassa alumiinioksidin ollessa katalyyttinä. Tässä reaktiossa muodostuu myös 1-klooributaania. Yhdistettä muodostuu myös 2-buteenin reagoidessa vetykloridin kanssa.
2-Klooributaania voidaan käyttää alkyloivana reagenssina Friedel–Crafts-alkylointireaktioissa. Metallisen litiumin kanssa reagoidessaan 2-klooributaani muodostaa orgaanisiin litiumyhdisteisiin kuuluvaa sek-butyylilitiumia.
Uusi Papinoja
Uusi Papinoja on Lemillä Kivijärven ja Lahnajärven välisellä maakannaksella sijaitseva noin 200 metriä pitkä avokanava. Kanavan rakennutti Lemin kappalaisena vuosina 1744–1765 toiminut David Gestrin (k. 1779) joka halusi lyhentää venematkaa Pöllölässä sijainneen "Vanhapelto"-nimisen maatilansa ja Lahnajärven rannalla olevan Lemin kirkonkylän välillä. Myöhemmin kanavaa käyttivät myös Lemin ja Luumäen välillä liikennöineet pienet laivat sen jälkeen kun kanavan yli kulkenut silta oli muutettu avattavaksi. Nykyisin kanava on edelleen veneliikenteen käytössä mutta kanavan ylittävä puusilta on kiinteä.
Samalla maakannaksella noin kilometrin verran etelämpänä on sijainnut toinen Vanha Papinoja niminen Vuolteenlammin kautta kulkenut avokanava jonka rakentamisaikaa ei tiedetä. Vanhan Papinojan Kivijärven ja Vuolteenlammin välinen osuus oli pituudeltaan noin 200 metriä ja se on nykyisin kuivillaan. Vuolteenlammista Lahnajärveen kulkenut kanavan osuus oli noin 100 metriä pitkä.
La Franja
La Franja (kirjaimellisesti 'nauha') on nauhanmuotoinen alue Espanjan Itä-Aragoniassa,Katalonian vastaisella rajalla, jolla puhutaan katalaania. Aluetta kutsutaan katalaaniksi myös nimillä "Franja de Ponent", "Franja d'Aragó" ja "Franja Oriental d'Aragó".
HMS Lotus (K93)
HMS Lotus (viirinumero K93) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 Bristolista Charles Hill and Sonsilta. Sen köli laskettiin 26. toukokuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1942. Alus valmistui 23. toukokuuta.
Alus luovutettiin 1942 Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä "FNFL Commandante d'Estienne d'Orves". Alus palautettuun Britannialle vuonna 1947 ja se romutettiin Troonissa toukokuussa 1951.
HMS Clover (K134)
HMS Clover (viirinumero K134) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 Paisleysta Fleming and Fergusonilta. Sen köli laskettiin 29. heinäkuuta 1940 ja alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1942. Alus valmistui 13. toukokuuta.
Alus myytiin 1947.
Raattajärvi
Raattajärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Järvi on 350 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4 hehtaaria. Järvi sijaitsee peltomaiseman laidalla ja sen länsirantaa on rakekennettu tiiviisti. Itäranta on jyrkkärinteinen peltomaa. Järvi on Ruonajoen järvilaajentuma ja pohjoisrannassa tulojoen suu on sedimentoitunut niemeksi. Järvlle pääsee Sasin kylästä yhdystieltä 2624, joka alkaa valtatieltä 3.
Vanhassa Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta ja hieman nuoremmassa Kalmbergin kartastossa järven nimi on kirjoitettu "Ratajärvi".
Kai Mellén
Kai Mellén on suomalainen diplomi-insinööri ja lentokonesuunnittelija. Mellén on osallistunut useiden Polyteknikkojen ilmailukerhon PIK-sarjan lentokoneiden suunnitteluun. Hän osallistui pääsuunnittelijana PIK-11 Tumpun, PIK-15 Hinun, PIK-21 Super-Sytkyn ja PIK-26 Mini-Sytkyn suunnitteluun. Super-Sytkyn hän myös itse rakensi. Mellén toimi myös koelentäjänä, lentäen esimerkiksi PIK-10 Moottoribabylla, PIK-11 Tumpulla, PIK-15 Hinulla ja PIK-21 Super-Sytkyllä. Myöhemmin hän kuului muun muassa PIK-15 Hinun pohjalta kehitetyn PIK-19 Muhinun suunnittelua seuranneeseen asiantuntijaryhmään.
Vuonna 1981 Suomen Ilmailuliitto palkitsi Mellénin Suomen Ilmailupatsaalla ansiokkaasta työstä Suomen siviili-ilmailun hyväksi.
Riihijärvi (Hämeenkyrö)
Riihijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven ja Hämeenkyrön rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Järvi on 500 metriä pitkä, 130 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa, mutta sen pohjoispäässä on maatila ja itäpuolella on peltoja. Rantaviivaa on 1,1 kilometriä ja rannat ovat vain eteläpäässä soistuneet. Pohjoispäässä tulee järveen kaksi metsäojaa, joista pohjoisesta laskevan äärellä sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Rannoille johtaa vain kärrypolkuja. Etelästä laskee järveen suurempi pelto-oja. Ylöjärven ja Hämeenkyrön välinen raja jakaa järven kahtia.
Vanhassa Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta järvi on piirretty lähes kiinni Sirppijärveen, jota ei tuolloin ollut vielä laskettu. Samaa taitaa koskea myös Riihijärveä, jonka vedenpinnan taso oli sama kuin Sirppijärvessä. Ainakin sen koko oli nykyistä suurempi ja muoto erilainen.
Sirppijärvi
Sirppijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven ja Hämeenkyrön rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Järvi on nykyään kahdessa järvialtaassa, jota yhdistää niitä ympäröivä avosuo. Suurempi järviallas on 200 metriä pitkä ja pienepin halkaisijaltaan vain 80 metriä. Molempien altaiden vedenpinnat ovat samalla korkeudella. Järven rannat ja lähiympäristö on rakentamatonta metsää lukunottamatta koillispuoli, jossa sijaitsee maatila ja sen lähipellot. Järvien välissä suonsaarekkeessa sijaitsee kuntien välisen rajan rajapyykki. Isompi allas kuuluu Hämeenkyröön, mutta pienempi kuuluu molemmille kunnille.
Vanhassa vuoden 1796 isojakokartassa järven sekä Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta järvi on piirretty paljon nykyistä suurempana. Vaikka tuolloinkin järvi oli kaksialtainen, oli sillä yksi nimi. Isojaon kartassa se oli "Katjerfvi" ja pitäjänkartassa sen nimi oli "Tuomanpoikanjärvi". Järven tulo-oja Riihijärveen sijaitsi nykyisellä paikallaan. Nykyisen kuntarajan pyykki oli silloin järven rannassa ollut kohta. Koska järvi on nykyään kaksialtainen ja paljon pienempi, on järven vedenpintaa alennettu kartan piirtämisen jälkeen. Tällainen hakemus onkin jätetty vuonna 1928, kun talollinen Väinö Anttila haki lupaa järvenlaskuun.
Carl (Ruotsin prinssi)
Carl (Oscar Carl Wilhelm; 27. helmikuuta 1861 – 24. lokakuuta 1951), Ruotsin prinssi, oli Länsi-Göötanmaan herttua ja Ruotsin kuninkaan Oskar II:n ja kuningatar Sofian kolmas poika.
Prinssi Carl kävi ratsuväen sotilaskoulutuksen. Siksi häntä kutsuttiin Ruotsin ratsuväen värin mukaisesti ”Siniseksi prinssiksi”, ja hänet ylennettiin aina kenraalin arvoon asti. Vuosina 1898–1912 hän toimi Ruotsin ratsuväen tarkastajana. Vuonna 1882 hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian ensimmäiseksi kunniajäseneksi.
Vuonna 1905 tapahtuneen Ruotsi-Norjan personaaliunionin hajotessa prinssi Carlia pidettiin ehdokkaana Norjan tulevaksi kuninkaaksi. Ruotsin silloinen kuningas, prinssi Carlin isä Oskar II ei kuitenkaan suostunut siihen. Niinpä Norjan kuninkaaksi tuli Tanskan prinssi Carl Nimellä Haakon VII. Sittemmin prinssi Carlin tyttärestä Märthasta tuli Haakonin pojan Olavin puoliso ja Norjan kruununprinsessa.
Prinssi Carl toimi Ruotsin Punaisen Ristin puheenjohtajana vuosina 1906–1945, ja hän johti järjestön humanitaarisia toimia. Ensimmäisen maailmansodan aikaan prinssi Carl toimi aktiivisti itärintamalla sotaa käyvien osapuolien sotavankien auttamiseksi. Aluksi Ruotsin Punainen Risti oli järjestämässä pakettien ja kirjeiden lähettämistä vangiksi joutuneille sotavangeille. Tammikuussa 1915 Tukholmassa käytiin prinssi Carlin johdolla neuvotteluja Venäjän ja keskusvaltojen eli Saksan ja Itävalta-Unkarin edustajien välillä. Sen tuloksena sovittiin Haaparannan kautta tapahtuvasta invalidisoituneiden sotavankien vaihdosta. Vaihto pääsi käyntiin elokuussa 1915 ja jatkui tammikuuhun 1918. Tänä aikana vaihdettiin kaikkiaan 63 463 sotainvalidia. Carl vieraili puolisonsa kanssa Haaparannalla ja Torniossa maaliskuussa 1916.
Prinssi Carl avioitui 1897 serkkunsa Tanskan prinsessa Ingeborgin kanssa. Perhe asui Tukholmassa useissa paikoissa, viime vaiheessa aivan keskustassa Blasieholmenissa. Kesäpaikka heillä oli Norrköpingin seudulla.
Vuoden 1918 Suomen kuningaskunta-ajatusten yhteydessä touko-kesäkuussa 1918 silloiset ruotsalaiset prinssit, prinssi Carl itse, hänen veljenpoikansa prinssi Vilhelm ja Vilhelmin yhdeksänvuotias Lennart-poika, nostettiin keskusteluissa ja alustavissa tunnusteluissa mahdolliseksi ehdokkaaksi tulevana Suomen kuninkaana. Tällöin prinssi Carl oli todennut, ”ettei Vilhelm eikä hänen poikansa olleet sopivia eikä hän itse kiinnostunut Suomen kuninkuudesta”. Asia ei edennyt käytännön tasolla, ja ehdokkaat tulivat lopulta keisarillisesta Saksasta.
Prinssi Carlille myönnettiin Suomen vapaudenristin suurristi vuonna 1918.
Carl kärsi huonokuuloisuudesta. Hän kuoli lokakuussa 1951 kotonaan Tukholmassa. Hänet on haudattu Solnaan Kungliga begravningsplatsenille.
Carlilla ja Ingeborgilla oli neljä lasta:
Huutijärvi (Hämeenkyrö)
Huutijärvi eli Huutjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva kuivatettu järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Entisen järven karttanimi on nykyään Huutisuo.
Huutisuolla on tehty turvevarojen tutkimusta. Sen mukaan suolla noin 19 hehtaaria sisältää turvetta yli metrin verran. Suurin havaittu turvepaksuus oli 1,4 metriä. Suo on luonnontilainen lukuun ottamatta länsireunan suo-ojitusta. Suolla esiintyy ruohoista avosuota, hieskoivuluhtaa ja lännessa vetistä rämettä. Tästä syntyy valtakunnallisesti arvokas luontotyyppien kokonaisuus. Vaikka alue on suota, syntyy siitä kevättulvien ajaksi kaloille otollinen kutemisympäristö.
Kosteikko kuuluu Natura 2000 ohjelmassa Huutisuo-Sasi-alueeseen (FI0309008), joka sisältää kaksi aluetta. Toinen on Iso-Kaidan laskupuron puronvarsilehdot. Suolla pesii suokukko ja sieltä on tavattu lehtonokkasammalta.
Vanhassa Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta järven rantaviiva näkyy vielä. Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855−1856 järvi oli piirretty suuremmaksi kuin Raattajärvi ja Lemmakkalanjärvi. Huutijärvi on kuivatettu järvi ja Ruonajoen uoma, joka kulkee Huuijärven alueella on kaivettu uoma.
Patueesi
Patueesi (aragoniaksi ja espanjaksi "patués", katalaaniksi "patuès") eli benaskeesi (aragoniaksi ja espanjaksi "benasqués", katalaaniksi "benasquès") on kielimuoto, jota puhutaan Vall de Benásissa Ribagorzan piirikunnassa Uescan maakunnassa Koillis-Aragoniassa. Kielimuoto on siirtymämurre aragonian ja katalaanin kielten välillä ja jakaa yhteisiä piirteitä myös oksitaanin kielen yhteyteen kuuluvan gaskonin murteen kanssa. On siis tulkinnanvaraista, minkä kielen murteeksi patueesi pitäisi laskea vai tulisiko sitä pitää peräti omana kielenään. Patueesia puhuu arvioitten mukaan noin 1 000–2 500 ihmistä.
Kielimuodon puhujat ovat itse kutsuneet kieltään perinteisesti nimellä "patués/patuès" (vrt. esim. ranskan kielen sanaan "patois", joka tarkoittaa murretta tai kansankieltä). Nimitys "benasqués/benasquès" on kielitieteilijöitten käyttöön ottama.
Tärkeimmät äänneopilliset erot patueesin ja muitten aragonian yleiskielen välillä ovat seuraavat:
Vall de Benás
Vall de Benás (patueesia, aragonian yleiskielellä "val de Benás", katalaaniksi "vall de Benasc", ) on Pyreneitten laakso Ribagorzan piirikunnassa Uescan maakunnassa Koillis-Aragoniassa. Alueella puhutaan patueesia eli toiselta nimeltään benaskeesia, jota pidetään aragonian ja katalaanin kielten välisenä siirtymämurteena ja joskus omana kielenäänkin.
Ribagorza
Ribagorza (aragoniaksi ja espanjaksi) eli Ribagorça (katalaaniksi) on comarca Uescan maakunnassa Aragoniassa, Espanjassa. Seudulla puhutaan aragonian ja katalaanin kieliä, ja seudun murteita pidetäänkin usein näiden kahden kielen välisinä siirtymämurteina. Ribagorza jakautuu 34 kuntaan.
Yleisurheilun Euroopan joukkuemestaruuskilpailut 2014
Yleisurheilun Euroopan joukkuemestaruuskilpailut 2014 olivat järjestyksessään viidennet yleisurheilumaajoukkueiden väliset Euroopan-mestaruuskilpailut. Maat kilpailivat neljällä eri tasolla edellisten vuosien menestyksensä perusteella: Superliigassa (korkein), Ykkösliigassa, Kakkosliigassa ja Kolmosliigassa.
Lajeja kunkin tason kilpailuissa oli yhteensä 40, 20 miehillä ja 20 naisilla. Kuhunkin lajiin maa asetti yhden edustajan.
Superliigan kilpailut oteltiin 21.–22. kesäkuuta Braunschweigissa, Saksassa.
Ykkösliigan kilpailut pidettiin 20.–21. kesäkuuta Tallinnassa, Virossa.
Kakkosliigan kilpailut oteltiin 21.–22. kesäkuuta Riiassa, Latviassa.
Kolmosliigan kilpailut pidettiin 21.–22. kesäkuuta Tbilisissa, Georgiassa.
Akeem Wright
Akeem Wright (s. 1. lokakuuta 1984 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa yleensä pienenä laitahyökkääjänä. Wright on pelannut urallaan muun muassa Espanjan, Suomen, Ukrainan, Ruotsin ja Uuden-Seelannin pääsarjoissa. Uudessa-Seelannissa ja Ruotsissa hänen joukkueensa ylsi välieriin.
Wright opiskeli vuodet 2005–2007 Kansasin osavaltionyliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän pelasi kuuden vuoden aikana Lähi-idässä, kaksi ottelua NBA:n kehityssarjaa Bakersfield Jamissa, Argentiinassa, Kanadassa ja Israelissa.
Kesän 2013 Wright pelasi Uuden-Seelannin pääsarjassa ja oli sarjan neljänneksi paras pisteidentekijä. Wrightin joukkue OceanaGold Nuggets sijoittui runkosarjassa toiseksi ja selviytyi pudotuspeleissä välieriin. Kaudeksi 2013–2014 Wright teki kesällä sopimuksen suomalaisen Korisliigaseura Tampereen Pyrinnön kanssa, mutta hän sai Yhdysvalloissa leikkaushoitoa vaatineen polvivamman, ja sopimus purettiin. Toivuttuaan vammastaan Wright pelasi loppukauden suurimmaksi osaksi Espanjan pääsarja ACB:ssä pelanneessa CB Valladolidissa. Kauden lopussa Wright pelasi Ukrainan pääsarjassa ja kesän 2014 jälleen Uuden-Seelannin pääsarjassa. Kauden 2014–2015 Wright pelasi Ruotsin pääsarjassa, missä hän kirjautti Sundsvall Dragonsissa pelaamissaan 41 ottelussa 16,6 pistettä, 9,1 levypalloa, 2,1 syöttöä ja 1,8 riistoa per ottelu. Dragons selviytyi Wrightin kaudella sarjan välieriin asti.
Syyskuussa 2015 Wright teki jälleen sopimuksen suomalaisen Pyrinnön kanssa. Hän pelasi Pyrinnössä 14 ottelua 14,1 pisteen ja 7,4 levypallon keskiarvoilla. Wrightin esiintyminen Pyrinnössä oli mm. asenteen ja heitonvalintojen suhteen puutteellista, ja 26. marraskuuta seura ilmoitti purkaneensa Wrightin sopimuksen. Tammikuussa 2016 Wright siirtyi Kanadan pääsarjaan London Lightningin joukkueeseen.
Wright on monipuolisuudestaan tunnettu laituri. Hän on pelannut pelipaikkoja 1–3.
Flip Saunders
Philip Daniel ”Flip” Saunders (23. helmikuuta 1955 Cleveland, Ohio – 25. lokakuuta 2015 Minneapolis, Minnesota) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja, joka valmensi NBA:ssa muutamaa kautta lukuun ottamatta vuosina 1995–2015.
Saunders valmensi NBA:ssa Minnesota Timberwolvesia, Detroit Pistonsia ja Washington Wizardsia. Hänet valittiin vuosina 2004 ja 2006 un. Ensimmäisessä tähdistöottelussa hän valmensi Länttä ja toisessa Itää, jolloin hänestä tuli kuudes kumpaakin joukkuetta tähdistöottelussa valmentanut. Hän voitti myös NBA:n kuukauden valmentaja -palkintoja.
Kesäkuussa 2015 Saundersilla diagnosoitiin Hodgkinin tauti, minkä vuoksi hän luovutti toistaiseksi valmentajantehtävänsä Timberwolvesin apuvalmentaja Sam Mitchellille. Syyskuussa Saunders joutui sairaalahoitoon. 24. lokakuuta Saundersin tilan ilmoitettiin huonontuneen, ja että tämä ei kykenisi valmentamaan tulevalla kaudella. Saunders kuoli ilmoitusta seuranneena päivänä 60 vuoden ikäisenä.
Oiva Kuisma
Oiva Kuisma on suomalainen filosofian tohtori ja estetiikan tutkija. Hän on Helsingin yliopiston dosentti ja yliopistonlehtori.
Vuoden saamelainen
Vuoden saamelainen on tarkoitus valita vuosittain. Valinnan tekee kahdeksan saamelaisjärjestön asettama raati. Valinnan organisoi Etelä-Suomen saamelaisyhdistys City-Sámit ry.
Ensimmäiseksi Vuoden saamelaiseksi valittiin Turun kirjamessuilla 3. lokakuuta 2015 Outi Länsman, joka on toiminut Saamelaisalueen koulutuskeskuksen saamen kielen lehtorina ja saamelaisten asian edistämiseksi. Vuonna 2016 vuoden saamelaiseksi valittiin Niillas Holmberg.
Talletusmakasiini
Talletusmakasiini on varasto, johon pannaan säilöön ulkomailta saapuvia tavaroita niiden tullikäsittelyä varten.
Talletusmakasiinit olivat Suomessa yleisiä talletusmakasiineja, joilla oli oikeus antaa warrantteja.
Yleinen talletusmakasiini oli velvollinen ohjesääntönsä mukaan – ja mikäli siinä oli tilaa – ottamaan vastaan tavaroita siinä järjestyksessä kuin niitä tarjottiin. Talletusmakasiini ei saanut talletusaikana itse muuttaa niitä ehtoja, joilla tavaroita oli yleiseen talletusmakasiiniin pantu. Talletusmakasiinia oli kielletty antamasta lainoja, joista sinne pannut tavarat olivat vakuutena, eli toisin sanoen yleinen talletusmakasiini ei saanut harjoittaa panttilainausliiketoimintaa. Talletusmakasiini ei myöskään saanut käydä kauppaa siellä olevilla tavaroilla.
Tavara, joka uskottiin yleisen talletusmakasiinin haltuun, oli talletettava siten, että talteenpanija saattoi saada takaisin sen, mitä hän oli makasiiniin talteen pannut ("varsinainen talletus"), jollei makasiini ollut johonkin määrättyyn tavaralajiin nähden pidättänyt itselleen oikeutta antaa tallettajalle joko tallelle pantua tavaraa tai toista yhtä hyvää sen sijasta ("epävarsinainen talletus"). Tässä tapauksessa talteen voitiin panna yhdessä eri tallettajien samanlaatuisia tavaroita niin, että tavarat sekoittuivat keskenään. (Esimerkkinä sekoittuvasta tavarasta on vilja.)
Yleinen talletusmakasiini ei ollut velvollinen antamaan sinne talteenpantua tavaraa ulos ennen kuin kaikki tavaran tallettamisesta ja hoidosta aiheutuneet kustannukset oli täysimääräisesti maksettu, vaikka tavaran tallettaja olisi mennyt konkurssiin.
Yleisen talletusmakasiinin oli oikeutettu perustamaan kaupunki tai maalaiskunta, laillisesti syntynyt suomalainen yhtiö sekä sellainen yksityinen henkilö, joka oli oikeutettu harjoittamaan elinkeinoa Suomessa. Makasiinin perustamiseen vaadittiin kuitenkin erityinen lupa, jota haettiin valtioneuvostolta.
Hakemuksen liitteeksi oli liitettävä ehdotus laitoksen ohjesäännöksi ja tämän ehdotuksen tuli sisältää ilmoitus seuraavista asioista:
Se, joka oli pannut tavaran yleiseen talletusmakasiiniin, oli oikeutettu laitokselta saamaan siitä talletustodistuksen ja warrantin, jotka talletusmakasiinin oli annettava toisiinsa yhdistettyinä, mutta kuitenkin sillä tavalla, että nämä voitiin ottaa erilleen toisistaan.
Outi Länsman
Outi Länsman (s. Angeli) on suomalainen saamelaisten asioiden edistäjä ja Saamelaisalueen koulutuskeskuksen saamen kielen lehtori.
Länsman on valmistunut Oulun yliopistosta filosofian maisteriksi ja työskennellyt Oulun yliopiston Giellagas-instituutissa saamen kielen lehtorina 2004–2009.
Länsman valittiin vuonna 2015 ensimmäiseksi Vuoden saamelaiseksi.
Haartmanin talo
Haartmanin talo eli Casa Haartman on Naantalin keskustassa sijaitseva vuonna 1926 valmistunut Erik Bryggmanin suunnittelema taiteilijakoti, jonka tilasi taidemaalari Axel Haartman. Rakennus on inventoitu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi ja se on suojeltu rakennussuojelulailla.
Huvila sijaitsee Luostarinkadun ja Kristiinankadun kulmauksessa, johon sen pihapiiri rajautuu aidalla ja osittain pergolarakennelmalla. Pihapiiri on puutarhaa. Julkisivultaan harmaanvalkoiseksi rapattu talo on rakennettu tiilestä ja se on satulakattoinen. Räystäässä on sininen ja punainen reliefikoriste. Rakennuksen muotokieleen Bryggman otti vaikutteita Gunnar Asplundilta ja Italiasta. Lähellä räystästä sijaitsevat yläkerran ikkunat ovat neliruutuiset, alakerran kuusiruutuiset. Pihanpuoleisessa julkisivussa on lasiovi puutarhaan ja korkeammat ruokasalin ikkunat. Talon eteläseinustalla on parveke, jota kannattelee neljä pylvästä. Kattopalkein koristellusta eteisen tiilihallista on käynti portaikkoon ja salonkiin holvikaarien alitse. Portaikon päällä yläkerrassa on atriumaihe, jossa punaisten listojen rajaamaa syvänsinistä kattoa kannattelee neljä punaista puupylvästä. Katot ovat holvattuja talon pohjoispäädyn ateljeessa ja ylähallissa. Talon kalustus oli Haartmanin omaa, ja Haartman maalasi koristemaalauksia edustustilojen, salonkien ja hallien kattoihin.
Axel Haartman kuoli talossaan 92-vuotiaana vuonna 1969. Talon on ollut siitä lähtien asumaton. Nykyään taloa ylläpitää Hedvigs minne -yhdistys, joka on nimetty miestään muutamaa vuotta aikaisemmin kuolleen vaimon Hedvigin mukaan. Talo toimii tilausmuseona.
Vuonna 2012 talosta löytyi inventointitöiden yhteydessä toistakymmentä aiemmin tuntematonta Haartmanin tekemää muotokuvaa ja luonnosta. Myös aikaisemmin on talosta löytynyt ennennäkemättömiä töitä, kuten vuonna 2007 löytyneet mainosjulisteet.
Bryggman suunnitteli Turkuun, Kaarinaan ja Naantaliin huviloita, jotka rakennettiin yksityiskodeiksi ja kesähuviloiksi 1920–1940-luvuilla. Haartmanin talo valmistui näistä ensimmäisenä. Kokonaisuutta kutsutaan nimellä Bryggmanin huvilat, ja ne on luokiteltu Valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Huviloita pidetään yleisesti suomalaisen modernin arkkitehtuurin siirtymänä klassismista funktionalismiin ja ne kuvaavat hyvin Bryggmanin arkkitehtuuria. Huvila-arkkitehtuuria pidetään tärkeänä osana Bryggmanin tuotannossa ja ne saavat osansa myös alan kansainvälisissä julkaisuissa.
Pihlajaniemenjärvi
Pihlajaniemenjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Järvi sijaitsee Hämeenkankaalla Pinsiönkankaan pohjoispuolella Pentinmaalla. Järvi on 450 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,1 hehtaaria. Järveen laskee pari suo-ojaa ja Lepojärven laskuoja. Rantaviivaa on 1,6 kilometriä, joka on pääasiassa soistuvaa metsämaata. Pohjoisrannoille on rakennettu vapaa-ajan asuntoja. Lähin maatila on Pihlajaniemi, joka sijaitsee järven lounaispuolella. Järveesä on yksi saari, jossa on myös asunto. Järvelle pääsee asukkaiden mökkitietä pitkin, johon on lähellä tienhaara valtatieltä 3. Järveä sivuaa korkeajännitelinja.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli kirjoitettu "Pirttijärvi". Se lienee erehdys, sillä hieman alajuoksullepäin sijaitsee myös Pirttijärvi. Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta järvestä jää puolet pois kartan reunan vuoksi. Järven nimestä erottuu kuitenkin P-kirjaimen yläosa.
Marvin Dienst
Marvin Christopher Dienst (s. 24. helmikuuta, 1997 Worms) on saksalainen moottoriurheilija.
Dienst aloitti uransa Karting-sarjoista vuonna 2007 sijoittuen kyseisenä vuonna Champions Cup Super Mini -luokan kolmanneksi. Hän voitti samana vuonna myös Saksan ADAC Kart Masters -luokan mestaruuden. Vuonna 2009 Dienst sijoittui kolmanneksi Saksan ADAC KF3-luokassa. Vuonna 2011 kilpaili Saksan Junior Kart Championship -luokassa sijoittuen viidenneksi.
Vuonna 2012 Dienst aloitti kilpauransa Formula BMW Talent Cup -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2013 Dienst siirtyi ADAC Formel Masters -sarjaan keräten yhden voiton ja kahdeksan palkintosijaa sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2014 Dienst jatkoi sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä neljänneksi. Vuonna 2015 Dienst kilpaili uudessa ADAC Formula 4 -sarjassa saavuttaen kahdeksan voittoa, seitsemän paalupaikkaa ja 14 palkintosijaa voittaen sarjan mestaruuden.
Hugo Speer
Hugo Speer (s. 17. maaliskuuta 1969 Harrogate, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa "Housut pois!", "Tulkki", "Deathwatch" ja "Kuningatar soturi". Lisäksi hän on näytellyt TV-sarjoissa "Isä Brown ja hänen laumansa", "Murha paratiisissa" ja "Midsomerin murhat". Speer oli BBC:n sarjassa The Musketeers kapteeni Trevillen roolissa.
Mäyräjärvi (Hämeenkyrö)
Mäyräjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Järvi sijaitsee Hämeenkankaalla Pinsiönkankaan pohjoispuolella. Järvi on 450 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,1 hehtaaria. Järveen laskee ympäröiviltä soilta suo-ojia ja Pihlajaniemenjärveltä tuleva laskuoja. Yksi suo-ojista toimii samalla järven laskuojana. Se yhtyy 1,6 kilometrin jälkeen pelto-ojaan, joka laskee Pirttijärveen. Järvellä on yksi suurehko saari. Rantaviivaa on 1,6 kilometriä metsämaata, josta puolet soistunutta. Muille rannoille on rakennettu tiiviisti vapa-ajan asuntoja. Järvelle johtaa mökkitie, johon pääsee tienhaarasta valtatieltä 3. Järven rannan tuntumassa kulkee korkeajännitelinja.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa ja Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta järven nimi oli "Iso Mäyräjärvi". Pitäjänkartassa, jossa on pienempi mittakaava, erottuu myös piskuinen "Vähä Mäyräjärvi" isomman lounaispuolella.
Obligotili
Obligotili oli Suomessa rahalaitoksissa pidetty henkilötili, josta näkyivät kaikki henkilön sitoumukset ja vastattavat riippumatta siitä, minkäluonteisia ne ovat.
Obligotilin avulla rahalaitos oli aina selvillä asiakkaiden luottokykyisyydestä kunakin hetkenä.
Avezzanon maanjäristys
Avezzanon maanjäristys tapahtui Etelä-Italiassa kello 07.52.42 paikallista aikaa (CET), jolloin episentrumissa sijainnut Avezzanon kaupunki tuhoutui kokonaan. Maanjäristys tuhosi Marsican alueen asutuskeskuksia ja aiheutti vakavia vahinkoja erityisesti Abruzzon, Lazion, Molisen ja Umbrian hallinnollisilla alueilla. Järistyksen makroseisminen intensiteetti oli episentrumissa XI (katastrofaalinen), ja se aiheutti yli 30,000 kuolonuhria. Avezzano menetti maanjäristyksessä yli 80 % asukkaistaan, ja jopa Roomassa asti kymmeniä taloja ja kirkkoja vahingoittui.
Ensimmäisen maailmansodan vuoksi maa ei ottanut vastaan ulkomaista hätäapua.
Pirttijärvi (Hämeenkyrö)
Pirttijärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Järvi sijaitsee Hämeenkankaalla Pinsiönkankaan pohjoispuolella Pentinmaalla. Järvi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria. Järvi sijaitsee metsämaan ja peltomaan välissä niin, että alava maa on soistunutta metsää. Järveen laskee kaksi suo-ojaa, joista toinen tuo vettä Hämeenkankaan pohjoispuolelta ja kaksi pelto-ojaa itärannalla olevilta läheisen maatilan pelloilta. Järvi laskee suo-ojaa myöten pohjoiseen, jossa se laskee Alainenjärveen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa oli myös "Pirttijärvi", mutta se oli kirjoitettu Pihlajaniemenjärvelle. Oieka pirttijärvi oli jätetty nimettömäksi. Vanhassa Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta järvi on merkitty nimellä "Pirtijärvi". Järven laskuoja kulki suopohjaisessa painanteessa, joka on voinut olla tulvaherkkä. Penjami Pentti ja kumppnit hakivat lupaa perata Pirttijärvenojaa vuonna 1903 ja saivat siihen päätöksen seuraavana vuonna.
HMS Burdock (K126)
HMS Burdock (viirinumero K126) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Sunderlandista John Crown and Sonsilta. Sen köli laskettiin 13. kesäkuuta 1940 ja alus laskettiin vesille 14. joulukuuta. Alus valmistui 27. maaliskuuta 1941.
Alus myytiin romutettavaksi kesäkuussa 1947.
HMS Campion (K108)
HMS Campion (viirinumero K108) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Sunderlandista John Crown and Sonsilta. Sen köli laskettiin 16. syyskuuta 1940 ja alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1941. Alus valmistui 7. heinäkuuta.
Alus myytiin romutettavaksi 20. huhtikuuta 1947.
HMS Lotus (K130)
HMS Lotus (viirinumero K130) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Leithistä Henry Robb Limitediltä. Sen köli laskettiin 26. maaliskuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1942. Alus valmistui 9. toukokuuta.
Alus myytiin 1947.
HMS Pennywort (K111)
HMS Pennywort (viirinumero K111) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Glasgow'sta A. & J. Inglisiltä. Sen köli laskettiin 11. maaliskuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 18. lokakuuta. Alus valmistui 5. maaliskuuta 1942.
Alus myytiin romutettavaksi helmikuussa 1949.
HMS Pink (K137)
HMS Pink (viirinumero K137) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Leithistä Henry Robb Limitediltä. Sen köli laskettiin 20. toukokuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1942. Alus valmistui 2. heinäkuuta.
Alus todettiin 27. kesäkuuta 1944 saadun torpedo-osuman jälkeen korjauskelvottomaksi ja se romutettiin 1947.
Tobias Werner
Tobias Werner (s. 19. heinäkuuta 1985 Gera) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa FC Augsburgia. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Werner on vasen laitahyökkääjä.
Wernerin kasvattajaseura on FC Carl Zeiss Jena, jota hän edusti vuodet 2004–2008 pelaten 90 ottelua, joissa syntyi 12 maalia. Vuodet 2006–2008 seura pelasi 2. Bundesliigassa. Heinäkuussa 2008 Werner siirtyi saman sarjan FC Augsburgiin. Hän nousi seuran kanssa Bundesliigaan kaudeksi 2010–2011. Pääsarjadebyyttinsä Werner teki elokuussa 2011 SC Freiburgia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki saman vuoden marraskuussa VfB Stuttgartin verkkoon. Kaudella 2013–2014 Werner teki 31 ottelussa yhdeksän maalia ja seuraavalla kaudella yhtä monessa ottelussa kahdeksan maalia.
HMS Ranunculus (K117)
HMS Ranunculus (viirinumero K117) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Renfrew'stä W. Simons and Companyltä. Sen köli laskettiin 10. heinäkuuta 1940 ja alus laskettiin vesille 25. kesäkuuta 1941. Alus valmistui 28. heinäkuuta.
Alus luovutettiin 1941 Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä "FNFL Renoncule". Alus palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle vuonna 1946.
HMS Samphire (K128)
HMS Samphire (viirinumero K128) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 South Bank-on-Teesistä Smiths Dock Companyltä. Sen köli laskettiin 4. joulukuuta 1940 ja alus laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1941. Alus valmistui 30. kesäkuuta.
Regia Marinan sukellusvene "Platino" upotti aluksen Bougien edustalla torpedoimalla 30. tammikuuta 1943.