hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Toffana
Giulia Tofana oli ammattimyrkyttäjä, joka eli 1600-luvulla Palermossa ja Roomassa. Tofana antoi nimensä käyttämälleen myrkylle, aqua tofanalle. Se oli sekoitus arsenikkia rauniokilkka-nimisen kasvin vesiuutteessa. Arsenikkimyrkytys osattiin diagnosoida vasta myöhään 1700-luvulla. Myrkyn alkuperäisen keksijän uskotaan olleen Teofania di Adamo, Giulia Tofanan äiti, joka teloitettiin 1635 Palermossa. Tofana pidätettiin myrkkyjuoman myymisestä naisille, jotka halusivat päästä eroon aviomiehistään. Tofana tunnusti aiheuttaneensa välillisesti vähintään 600 henkilön murhan. Myrkytystapaukset olivat herättäneet pelkoa ja huhuja, ja tunnustus saatiin kiduttamalla, joten sen todenperäisyyttä oli mahdotonta erottaa huhuista. Giulia Tofana teloitettiin 1659 yhdessä tytärpuolensa Girolama Sparan kanssa, joka Tofanan tavoin oli muuttanut Palermosta Roomaan.
A Good Man
A Good Man on vuonna 2014 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintarikoselokuva. Elokuvan ohjasi Keoni Waxman, joka myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Jason Rainwaterin kanssa. Pääosaa näyttelee Steven Seagal, Victor Webster ja Tzi Ma.
Alexanderin ura erikoisjoukon sotilaana päättyy huonosti ja hän päättää elää rauhallista elämää Romaniassa. Kaikki lopulta muuttuu, kun yksi vuora-asukkaista joutuu paikallisen rikollisjärjestön uhriksi. Hän yrittää pelastaa naapurinsa, mutta sekaantuu samalla kiinalaisten ja venäläisten alamaailman keskinäiseen sotaan. Pian Alexander saa huomata kiinalaisten alamaailman johtajan olevan yksi hänen menneistä vihollisista.
Hihapuukko
Hihapuukko oli Kajaanissa ilmestynyt lähinnä underground- tai anarkistilehti, jota ilmestyi 20 numeroa vuosina 1969–1970. Siihen kirjoittivat artikkeleita muun muassa Markku Sadelehto, Eino Kaikkonen ja sittemmin Kajaanin ainoaa elokuvateatteria Kino Sisua pyörittänyt Tapio Nevalainen. Lehdessä julkaistiin muun muassa artikkelisarja homoseksuaalisuuden historiasta ja yksi numero oli omistettu kokonaan eroottiselle kirjallisuudelle. Kaikkonen haastettiin oikeuteen siveellisyyslain rikkomisesta, mutta syytteet hylättiin hovioikeudessa. Lehden levikki oli pieni, mutta ajankohtaan ja paikkaan katsoen suuri. Lisäksi tämä oli ilmeisesti viimeinen julkaisu, jota vastaan nostettiin epäsiveellisyyssyyte vuoden 1922 lain nojalla. "Hihapuukko" ajautui riitoihin myös taistolaisten kommunistien kanssa julkaistuaan maolaisuutta kannattaneita kirjoituksia.
Shenzhou 1
Shenzhou 1 (yksinkertaistetut merkit: 神舟一号; perinteiset merkit: 神舟一號; pinyin: Shénzhōu Yīhào) oli Kiinan Shenzhou-avaruusalusperheen ensimmäinen miehittämätön avaruuslento. Shenzhou 1 laukaistiin 19. marraskuuta 1999 Jiuquanin avaruuskeskuksesta Sisä-Mongoliasta. Onnistuineen paluun maan ilmakehään tehtyä alus laskeutui 20. marraskuuta 1999 klo. 19:41 UTC noin 415 kilometrin päähän laukaisualustalta ja noin 110 kilometrin päähän Wuhain kaupungista Sisä-Mongoliaan.
Shenzhou 1 erosi huomattavasti muista, tulevista, Shenzhou-avaruusaluksista rakenteeltaan, käyttötarkoitukseltaan ja hyötykuormansa osalta. Shenzhou 1 mm. ei käyttänyt avaruusalkuksissa yleisesti käytettäviä aukeavia aurinkopaneleita vaan yksittäisiä aurinkokennoja jotka olivat kiinnitettyinä suoraan alukseen. Shenzhoun 1:sen 13 alijärjestelmästä vain 9 oli käytössä lennon aikana, tämä johtui Shenzhou-alusten pääsuunnitelijan, Qi Farrenin, mukaan siitä, että aluksella oli pääasiassa tarkoitus testata Chang Zheng 2F rakettia. Ainot järjestelmät ja toimenpiteet mitä itse aluksella testattiin olivat moduulien erotus, asentohallintaa, nostavan rungon käyttöä ilmakehään palatessa, lämpäsuojaa sekä maaoperaatioita aluksen laskeuduttua maahan.
Aluksen hyötykuormana oli 100 kg siemeniä joilla tutkittiin avaruuden ja painottomuuden vaikutuksia. Aluksen keulassa oli myös vale-ELINT -järjestelmä, mikä on Shenzhou 2:sta eteenpäin korvattu toimivalla järjestelmällä.
S. A. Lundelin
Sven Albert Lundelin (1906 – 1976) oli suomalainen pankkiiriliikkeen osakas ja kieltenopetuksessa käytetyn kielikorttimenetelmän keksijä.
Lundelin perusti vuonna 1946 Helsinkiin arvopaperien välitystä harjoittaneen "Pankkiiriliike S. A. Lundelin" kommandiittiyhtiön yhdessä Lasse Wallenin (1901–1983) ja neljän muun yhtiömiehen kanssa. Lundelin omisti myös kustannustoimintaa harjoittaneen " Förlags Aktiebolaget Lundelinin".
Lundelin kehitti kieltenopetuksessa käytetyn kielikorttimenetelmän. Hän asui pitkään Las Palmasissa Kanarian saarilla jossa hän myös kuoli. Lundelinin perustama pankkiiriliike lopetti toimintansa 1984.
Suomen Kuvalehti (1872–1880)
Suomen Kuvalehti oli Helsingissä vuosina 1872–1880 ilmestynyt aikakauslehti.
Julius Krohnin julkaisema ja toimittama "Suomen Kuvalehti" oli ohjelmaltaan jatkoa Krohnin vuosina 1863–1866 toimittamalle "Maiden ja Merien Takaa" -lehdelle, mutta kieliasultaan kehittyneempi ja sisällöltään monipuolisempi. Sen aputoimittajina työskentelivät aluksi Gustaf Ferdinand Lönnbeck, sittemmin Paavo Cajander ja vuosina 1873–1874 Arvid Genetz ja Tyko Hagman. Avustajina toimi lähes sata tunnettua kirjoittajaa. Krohn hankki itse kalliin kuvituksen Ruotsista.
Kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden levikki nousi Balkanin sodan 1877–1878 aikana yli 1 600 kappaleen, mutta laski sen jälkeen puoleen. Lehden lakkaamiseen vaikutti tilaushinnaltaan paljon halvemman "Kyläkirjaston Kuvalehden" kilpailu.
Richard Granberg
Frans Richard Julius Granberg (2. marraskuuta 1869 Tampere – 19. marraskuuta 1939 Tukholma) oli suomalainen pankkimies ja filatelisti.
Granbergin vanhemmat olivat apteekkari Edvard Julius Granberg ja Gustava Paulina Sacklén. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1890 ja opiskeli Helsingin yliopistossa oikeustiedettä.
Granberg toimi vuodesta 1898 Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankin prokuristina. Hän toimi pörssimeklarina Helsingin pörssissä 1915–1920 ja oli vuonna 1918 perustetun "Pankkiiriliike Courtagen" toimitusjohtajana ja osakkaana 1919–1924. Sittemmin Granberg oli vuonna 1932 perustetun postimerkkikauppaa harjoittaneen "Oy Filatelia Ab":n osakkaana.
Granberg tarjosi vuonna 1931 vuosien aikana keräämäänsä suomalaisten ehiöiden kokoelmaa Postimuseolle. Kun museolla ei ollut määrärahoja kokoelman ostamiseen hankittiin ostohinta laskemalla liikkeelle 15. lokakuuta 1931 100 000 kappaletta "Pro Filatelia"-postimerkkiä jonka myyntihinta oli 5 markkaa ja nimellisarvo 1 markka. Kokoelma ostettiin sitten Postimuseolle Pro Filatelia-merkkien myynnistä saadulla 370 000 markalla.
Granberg oli naimisissa vuodesta 1896 Karin Dagmar Landénin kanssa.
Annos-vastesuhde
Annos-vastesuhde kuvaa eliössä tapahtuvia muutoksia, joita saadaan aikaan erisuuruisilla annoksilla ainetta. Annos-vastesuhde määritetään usein kemiallisille aineille määrätyllä altistusajalla. Mitattava vaste eliössä voi mikä tahansa reaktio, vaikkapa eliön kuolema eläinkokeessa (LD) tai "S. typhimurium" -bakteerin mutaatio Amesin testissä. Annos-vastesuhde on toksikologian keskeisimpiä käsitteitä.
Annos-vastesuhteen tutkimisessa ja kehitettäessä uusia annos-vastemalleja on keskeistä määritellä turvalliset ja vaaralliset annokset. Näin tehdään lääkkeiden, ympäristömyrkkyjen ja haitta-aineiden suhteen, joille ihminen tai muut eliöt voivat altistua. Nämä arvioinnit ovat perustana yhteiskunnan säädöksille, jotka koskevat arvioituja aineita. Esimerkiksi USA:n Ympäristönsuojeluvirasto on kehittänyt laajan ohjeistuksen annos-vastesuhteiden mallintamisesta ja arvioinnista.
Naapurit 2
Naapurit 2 on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Nicholas Stoller.
Mac ja Kelly odottavat toista lastaan ja luulee jo päässeensä eroon bilettävistä nuorista, kun naapuriin muuttaakin ennätyksellinen villi Kappa Nu -sisaruskunta.
Sisaruskunnan tytöt ovat kyllästyneet kampuksen ankeaan ilmapiiriin ja hankkineet talon, jotta voisivat järjestää eeppisiä bileitä.
Mac ja Kelly käyvät taistoon tukenaan parhaat ystävänsä Jimmy ja Paula. Epätoivoissaan nuoripari värvää entisen vihollisensa Teddyn salaiseksi aseekseen.
Pystyykö Teddy soluttautumaan sisaruskuntaan ja hurmaamaan sen jäsenet? Uudet naapurit eivät aio luovuttaa ilman taistelua.
Havukosken koulu
Havukosken koulu on Vantaan Koivukylän suuralueen Havukosken kaupunginosassa sijaitseva noin 400 oppilaan suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 6–9).
Lukuvuosi 2018 - 2019
Koulun peruskorjauksen ajan toiminta on Tikkurilassa osoitteessa Lummetie 2b.
Ilolan koulu (Vantaa)
Ilolan koulu on Vantaan Koivukylän suuralueen Ilolan kaupunginosassa sijaitseva noin 400 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–4).
Työmiehen Toveri
Työmiehen Toveri oli Tampereella vuosina 1882–1884 ilmestynyt aikakauslehti.
Emil Hagelbergin ja Arvo Liljestrandin julkaisema ja toimittama "Työmiehen Toveri" oli rahvaalle tarkoitettu kuvalehti. Nimestään huolimatta se ei juurikaan käsitellyt työväenasiaa, vaan edusti lähinnä fennomaanien kansanvalistuspyrkimyksiä. Lehti ilmestyi kerran kuukaudessa vain runsaan vuoden ajan.
Matt Murray
Matthew Murray (s. 25. toukokuuta 1994 Thunder Bay, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Pohjois-Amerikan NHL-liigassa pelaavaa Pittsburgh Penguinsia.
Murray valittiin AHL-liigan parhaimmaksi maalivahdiksi kaudella 2014–2015.
2. maaliskuuta 2016, Stan Bowman ja Peter Chiarelli valitsivat Murrayn ensimmäisten pelaajien joukossa edustamaan Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkuetta vuoden 2016 maailmancupiin.
Murray on voittanut Pittsburgh Penguinsin aloittavana maalivahtina Stanley Cupin kausilla 2015–2016 ja 2016–2017.
Kanerva (1900–1906)
Kanerva oli Hämeenlinnassa vuosina 1900–1906 ilmestynyt aikakauslehti.
Alaotsikolla "Kaunokirjallinen kansanlehti" ilmestynyt "Kanerva" lähti liikkeelle valistavana viihdelehtenä, mutta kallistui myöhemmin sosialismiin. Kahdesti kuukaudessa ilmestynyttä vaatimatonta lehteä toimitti Aug. Boman ja vuonna 1906 Severi Alanne. Alanne ja Väinö Jokinen halusivat tehdä "Kanervasta" sosialidemokraattisen puoluelehden, mutta lehden kannatusyhtiö ei sitä hyväksynyt. Parhaimmillaan 2 500 kappaleen levikin saavuttanut lehti lakkasi Alanteen siirryttyä "Sosialistisen Aikakauslehden" toimituskuntaan.
Natriumselenidi
Natriumselenidi (NaSe) on natrium- ja selenidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään sekä orgaanisten että epäorgaanisten seleeniyhdisteiden valmistamiseen.
Huoneenlämpötilassa natriumselenidi on puhtaana valkoista kiteistä ainetta, mutta punertuu ilman vaikutuksesta. Tämä johtuu siitä, että tällöin muodostuu polyselenidejä ja myös punaista seleeniä. Yhdiste liukenee veteen, mutta hydrolysoituu samalla. Aine liukenee myös etanoliin, ammoniakkiin ja hieman tetrahydrofuraaniin. Natriumselenidin kiderakenne on niin kutsuttu antifluoriittirakenne.
Natriumselenidiä voidaan valmistaa natriumin ja seleenin välisellä reaktiolla nestemäisessä ammoniakissa. Muita tapoja ovat natriumselenaatin pelkistäminen kuumentamalla hiilen läsnä ollessa, natriumin ja seleenin reaktio polaarisessa aproottisessa liuottimessa kuten dimetyyliformamidissa tai asetonitriilissä naftaleenin toimiessa katalyyttinä tai vetyselenidin neutraloiminen natriumhydroksidin tai natriumetoksidin avulla.
Natriumselenidiä käytetään organoseleeniyhdisteiden valmistamiseen ja niitä muodostuu natriumselenidin ja alkyyli- tai aryylihalogenidien välisellä reaktiolla. Siitä voidaan myös valmistaa seleeniä ja epäorgaanisia seleeniyhdisteitä.
Heinuu
Heinuu on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Lassilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Heinuu on osa Vähä Mustajärven valuma-aluetta.
Järven pituus on 1,7 kilometriä, leveys 400 metriä ja sen pinta-ala on 27 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven itäpuolella Vähä Mustajärven ja Poikelisjärven välissä. Järven pohjoispään ympäristö on tasaista ja soistuvaa metsämaastoa, mutta eteläpään maasto on kumpuilevampaa. Järveen laskee kymmenisen suo-ojaa. Laskuojista yksi on Särkijärven laskuoja, joka laskee järven eteläpäähän. Suurin niistä on Heinuunoja, joka on Poikelisjärven laskuoja. Heinuunojaan laskee myös Ylisen-, Keskisen- ja Alisen Neulalammen yhteinen laskuoja. Heinuun oma laskuojan luusua sijaitsee pohjoispäässä ja laskee Vähä Mustajärven pohjoispäähän. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on 22 vuorokautta.
Järvi on pitkä ja kapea, se on melko selväpiirteinen lukuun ottamatta Myllylahtea, jota suojaa 100 metriä pitkä saari. Järven rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä. Yli puolet sen pohjoispään rannoista ovat suota, mutta sen eteläpää on lähes kokonaan moreenirantaa. Itärannalla erottuu pari jyrkkää kohtaa. Rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet yhdystieltä 3350. Järven pohjoispään suolla sijaitsee kämppä, jonne ei johda tietä.
Heinuun vedenlaatua on tutkittu talvina 1981 ja 2000. Vesi on ollut melko ruskeaa ja sen humuspitoisuus on ollut korkea. Veden happamuudentaso on siten ollut alhainen. Järven ravinnepitoisuudet olivat vuonna 1981 korkeat, mutta ovat toiseen mittauskertaan mennessä ne olivat pienentyneet. Järvi on siten fosforin osalta lievästi rehevöitynyt järvi. Kesän osalta ei tiedetä järven ravinnetilannetta. Koska järven valuma-alue on melko laaja ja järven tilavuus on pieni, vaihtuu vesi nopeasti. Tämä heijastuu myös veden happipitoisuuteen. Pintaveden happikyllästyneisyys on ollut 70%–80%, mikä on humuspitoisille järville tyypillinen arvo. Alusvedessä yli 3 metrin syvyydessä happikato on ollut suurempi. Järven tila saattaa olla palautumassa ja sen virkistyskäyttöluokka on lähes tyydyttävä.
Milenko Ačimovič
Milenko Ačimovič (s. 15. helmikuuta 1977 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavian SLT) on slovenialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen keskikenttäpelaaja.
Ačimovič aloitti uransa synnyinkaupunkinsa Olimpijassa. Hän siirtyi kesken kauden 1997–1998 Belgradin punaiseen tähteen, jossa voitti Jugoslavian liittotasavallan mestaruuden kausina 1999–2000 ja 2000–2001 sekä cupin kausina 1998–1999, 1999–2000 ja 2001–2002. Ačimovič edusti Punaista tähteä kaikkiaan 102 pääsarjaottelussa, kunnes siirtyi Englannin Valioliigaan Tottenham Hotspuriin kesällä 2002. Hän pelasi seurassa 17 liigaottelua. Yhden Englannissa pelatun kauden jälkeen Ačimovič siirtyi kolmeksi kaudeksi Ranskaan, jossa hän edusti Lilleä 47 Ligue 1:n ottelussa. Vuosina 2006–2007 Ačimovič pelasi Saudi-Arabian Valioliigaa Al-Ittihadissa. Sieltä Ačimovič siirtyi Itävallan Bundesliigaan Austria Wieniin, jota hän edusti 101 liigaottelussa ja jossa hän voitti Itävallan cupin kaudella 2008–2009. Ammattilaisuransa Ačimovič lopetti kauden 2009–2010 jälkeen.
Slovenian maajoukkueessa Ačimovič pelasi vuosina 1998–2007 yhteensä 74 A-maaottelua ja teki niissä 13 maalia. Hän oli mukana EM-kilpailuissa 2000 ja MM-kilpailuissa 2002.
Ačimovič teki puolesta kentästä voittomaalin Ukrainaa vastaan pelatussa EM-kilpailujen 2000 jatkokarsintaottelussa. Slovenian selviydyttyä EM-turnaukseen hän oli kisajoukkueen nuorin pelaaja.
Lukemisia Maamiehille
Lukemisia Maamiehille oli Viipurissa vuosina 1849–1850 ilmestynyt maataloutta käsitellyt aikakauslehti.
Viipurin maanviljelysseuran julkaisema "Lukemisia Maamiehille" oli ensimmäinen suomenkielinen maatalouslehti. Sen toimittajana työskenteli Pietari Hannikainen. Käytännön maatalousneuvoja antaneen lehden kirjoitukset käsittelivät etupäässä viljelyskasveja ja karjanhoitoa sekä tuolloin vielä harvinaista puutarhaviljelyä. Cedervallerin kirjapainossa painettu "Lukemisia Maamiehille" ilmestyi oktaaviokokoisena ja 35–45 sivun paksuisena kuudesti vuodessa. Sen lukijat lienevät asuneet lähinnä Viipurissa ja sen ympäristössä. Kannattamattomana lopetetun lehden postilevikki oli vuonna 1849 vain 47,5 ja seuraavana vuonna 84 vuosikertaa.
Pöytämusiikki (Telemann)
Pöytämusiikki (ransk. "Musique de table"; saks. "Tafel-Music", "Tafelmusik") (P 27) on Georg Philipp Telemannin Hampurissa vuonna 1733 julkaisema 18 soitinsävellyksensä kokoelma. Julkaisun alkuperäinen nimeke on "Musique de table, partagée en trois productions, dont chacune contient I ouverture avec la suite, à 7 instrumens, I quatuor, I concert, à 7, I trio, I solo, I conclusion, à 7, et dont les instrumens se diversifient par tout". Vuosien 1732 ja 1734 sanomalehtimainoksissa sekä vuoden 1734 Telemann-julkaisujen mainosluettelossa ("Verzeichniß der Telemannischer Musicalischen Werke") kokoelmasta käytettiin kuitenkin nimeä "Tafel-Music", ja vastaavasti säveltäjän vuonna 1739 julkaistun omaelämäkerran bibliografisessa osuudessa nimenä on "Tafelmusik mit vielerley Instrumenten".
"Pöytämusiikki" koostuu seuraavista sävellyksistä:
"Production" I
"Production" II
"Production" III
Telemann julkaisi "Pöytämusiikin" omakustanteena ennakkotilauskäytäntöä noudattaen. Tilaajaluettelo on painettu kokoelman ykkösviulun äänikirjaan; listattujen 186 nimen joukossa ovat mm. säveltäjät Michel Blavet, Pantaleon Hebenstreit, Georg Friedrich Händel, Johann Georg Pisendel ja Johann Joachim Quantz. Mainituista Händel lainasi "Pöytämusiikista" motiiveja ja teemoja omiin sävellyksiinsä.
Yero Bello
Yero Bello (s. 11. joulukuuta 1987 Kaduna, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Bello on Rainbow Unitedin kasvatti. Hän aloitti ammattilaisuransa kuitenkin Israelin Ligat ha'Alin Maccabi Haifassa, jossa hän pelasi vuosina 2006–2010. Suurimman osan ajastaan Haifassa Bello vietti lainalla muissa israelilaisseuroissa. Elokuussa 2010 Bello siirtyi Maccabi Haifasta Romanian Liga I:n FC Vasluihin. Kaudella 2011–2012 hän pelasi seuran paidassa kaikissa kuudessa Eurooppa-liigan pelissä. Yhteensä Bello pelasi romanialaisseuran paidassa 55 ottelua onnistuen maalinteossa seitsemän kertaa. Vuodet 2012–2013 Bello edusti Ligat ha'Alin Bnei Sakhninia onnistuen 24 pelissä seitsemän kertaa maalinteossa. Heinäkuussa 2013 Bello siirtyi saman sarjan FC Ashdodiin. Hän pelasi seuran paidassa vuosina 2013–2015 59 ottelua onnistuen maalinteossa 12 kertaa.
Toukokuussa 2016 Bello siirtyi Suomen Veikkausliigan Tampereen Ilvekseen loppukauden kattavalla sopimuksella.
Tasa-arvoinen Työmies
Tasa-arvoinen Työmies oli Jyväskylässä vuonna 1891 ilmestynyt aikakauslehti.
F. F. Brummerin ja Johan Pellikan toimittama kuukausilehti "Tasa-arvoinen Työmies" kertoi tavoitteekseen työväestön yhteiskunnallisen tasa-arvoisuuden, lupasi kiinnittää huomiota valtiollisiin ja taloudellisiin kysymyksiin sekä kannatti raittiusasiaa. Se ilmoitti olevansa jyrkästi suomenmielinen, kansanvaltainen ja uskonnollisesti vapaamielinen. Käytännössä lehti ei juurikaan pohtinut yhteiskunnallisia epäkohtia.
Lehdestä ehti ilmestyä vain seitsemän numeroa, kun Brummer luopui sen vastaavan toimittajan tehtävästä. Painoasiain ylihallitus hylkäsi metsäyrittäjänä kruununmetsistä käräjöineen Pellikan julkaisulupa-anomuksen ja myöhemmin uuden anomuksen hylkäsi myös kenraalikuvernööri. Tapaus herätti lehdistössä huomiota vuoden 1891 uuteen painoasetukseen liittyen, joka siirsi julkaisulupien myöntämisen kenraalikuvernöörille.
Jain
Jain (s. 7. tammikuuta 1992 Toulouse, Ranska) on ranskalainen laulaja. Hänen ensimmäinen kultaa myynyt albuminsa "Zanaka" julkaistiin 6. syyskuuta 2015. Tältä albumilta on julkaistu single "Come".
Jain syntyi Ranskan Toulousessa 7. tammikuuta 1992. Hän kiersi nuorena maailmaa isänsä kanssa ja asui muun muassa Kongossa ja Arabiemiraateissa, joista omaksui vaikutteita musiikkiinsa.
Sade (täsmennyssivu)
Sade voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Thaimaan jääkiekkomaajoukkue
Thaimaan jääkiekkomaajoukkue edustaa Thaimaata kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa ja turnauksissa. Joukkue toimii Thaimaan jääkiekkoliiton alaisuudessa ja sitä valmentaa Krisada Kasemsunt.
Kurre (pilalehti)
Kurre oli Helsingissä vuosina 1870–1879 ilmestynyt ruotsinkielinen pilalehti.
"Kurre" oli Suomen ensimmäinen varsinainen pilalehti. Sen perustajiin kuuluivat tilapäisjulkaisuina ilmestyneiden pilalehtien parissa jo aiemmin toimineet uusmaalaiset opiskelijat O. R. Strömfors, V. L. Cajander ja E. O. Stenberg sekä ylioppilas F. J. Vahlbeck (myöhemmin Valbäck). Kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden julkaisijaksi ja toimittajaksi lupautui Strömfors.
Suomenkieliseen "Veitikkaan" verrattuna "Kurren" huumori oli harmitonta ja se joutui vain harvoin sensuurin hampaisiin. Poliittiset kannanotot näkyivät lähinnä fennomaanien piikittelynä. Lehden suurimpana ongelmana oli kuvituksen saaminen, minkä johdosta Strömfors pyyhki pois alkuosan sen alaotsikosta "Illustrerad skämt-tidning" vuonna 1877.
"Kurren" painosmäärä oli 700 kappaletta vuonna 1871, 1 000 vuonna 1872 ja 1 200 vuonna 1873. Se lienee kuitenkin ollut kannattamaton, mikä tekijöiden muiden kiireiden ohella johti lehden lakkaamiseen.
Sade (yhtye)
Sade [ša:dei] on englantilainen yhtye, joka perustettiin Lontoossa vuonna 1982. Yhtyeen musiikkityyli on soulia, R&B:tä ja hienostunutta aikuispoppia. Yhtyeen kaikki kuusi albumia ovat myyneet platinaa.
Sade perustettiin vuonna 1982 Lontoossa, kun funkyhtye Prideen kuuluneet Sade Adu, Stuart Matthewman ja Paul Denman erkaantuivat muusta Pridestä ja tekivät yhdessä levytyssopimuksen Epic Recordsin kanssa. Yhtyeeseen liittyi neljänneksi jäseneksi Andrew Hale.
Saden esikoisalbumi "Diamond Life" (1984) myi platinaa, ja siltä julkaistiin menestyssinglet ”Smooth Operator” ja ”Hang On to Your Love”. Myös toinen albumi "Promise" (1985) menestyi. Yhtye voitti parhaan uuden artistin Grammyn vuonna 1986.
Saden seuraavat albumit "Stronger Than Pride" (1988) ja "Love Deluxe" (1992) myivät niin ikään platinaa ja tuottivat useita singlehittejä. Yhtye piti 1990-luvulla kahdeksan vuoden levytystauon, jonka aikana Matthewman, Denman ja Hale julkaisivat Sweetbackin nimellä albumin "Sweetback" vuonna 1996. Saden seuraava albumi "Lovers Rock" julkaistiin 2000, ja seuraavana kesänä yhtye teki konserttikiertueen yli kymmenen vuoden tauon jälkeen. Seuraava studioalbumi "Soldier of Love" (2010) nousi Yhdysvaltain listaykköseksi.
Veitikka
Veitikka oli Helsingissä vuosina 1871–1872 ilmestynyt pilalehti.
Ruotsinkielisestä "Kurresta" virikkeensä saanut "Veitikka" oli ensimmäinen suomenkielinen pilalehti. Sen vastaava toimittaja oli Oskar Gröneqvist, mutta käytännössä lehteä lienee toimittanut fennomaaneihin kuulunut C. G. Swan. Kahdesti kuukaudessa ilmestynyt "Veitikka" sai pilakuvansa aluksi puunkaivertaja Viktor Nordlingilta, mutta tämän kuoltua se joutui tyytymään satunnaiseen kuvitukseen.
"Veitikan" pilkan kohteita olivat ruotsinmieliset, liberaalit ja hallintobyrokratia. Lehti joutui jatkuvasti sensuurin hampaisiin ja yksi sen numeroista kiellettiin kokonaan. Kesällä 1871 Gröneqvist luovutti vetovastuun Gustaf Ticklénille. "Veitikan" ilmestyminen katkesi keväällä 1872. Seuraavana vuonna Ticklén yritti jatkaa lehden julkaisemista, mutta painoasiain ylihallitus peruutti sen julkaisuluvan sensori C. R. Lindbergin esityksestä.
Lahjomaton sheriffi
Lahjomaton sheriffi ("Walking Tall") on yhdysvaltalainen tositapahtumiin perustuva toimintadraamaelokuva vuodelta 1973. Elokuva kertoo sheriffi Buford Pusserista (1937–1974), joka aloittaa sodan Tennesseen osavaltion rikollisuutta vastaan vaimonsa ja osavaltion ensimmäisen mustan apulaissheriffin kanssa.
Elokuvasta on tehty uusintaversio vuonna 2004 nimellä Walking Tall.
Artur Grönberg
Artur Wilhelm Grönberg (4. marraskuuta 1871 Rauma – 2. maaliskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen liikemies ja sukututkija.
Grönbergin vanhemmat olivat kauppias Erik Wilhelm Grönberg (1835–1896) ja Johanna Blom (1841–1890), Grönbergillä oli oma pankkiiriliike vuodesta 1896 alkaen ja hän johti vuosina 1901–1911 Helsingin pörssihuutokauppoja. Myöhemmin Grönberg omisti ja johti useita yrityksiä kuten Tikkurilassa toimineet "Lyijyvalkoistehdas Grönberg" ja "Hiilihappoyhtiö Grönberg", Helsingin Raitiotie- ja Omnibus Osakeyhtiö, "Helsingin Hattuteollisuus" sekä Silfverbergin & Wecksellin Yhdistetyt Hattutehtaat.
Grönberg omisti vuodesta 1913 Bjursin tilan Inkoon Barösundissa. Hän kirjoitti alueen historiasta kuvauksen nimellä "Barösund : ett bidrag till kännedomen om svenskbygdens historia".
Pilkkakirves (pilalehti)
Pilkkakirves oli Helsingissä vuosina 1881–1883 ilmestynyt pilalehti.
"Veitikkaa" julkaisseen Oskar Wilhon perustamaa "Pilkkakirvestä" toimittivat A. J. Mela ja A. B. Mäkelä. Sen irvailun kohteena olivat ruotsinmieliset, liberaalit, radikaalit fennomaanit, kirkko ja papisto. Savolaisessa hengessä lehti ei suhtautunut kuolemanvakavasti periaatteellisiinkaan kysymyksiin.
"Pilkkakirves" siirtyi vuonna 1883 kirjanpainaja David Halosen julkaistavaksi. Hänen omistamansa Helsingin Kirjapainoyhtiö teki samana vuonna vararikon, mikä johti myös lehden lakkaamiseen. Mela ja hänen serkkunsa A. H. Petander perustivat vuonna 1884 sen tilalle "Matti Meikäläisen".
Sipsiöjärvi
Sipsiöjärvi eli Sipsiönjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Sipsiöjärvi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Järven pituus on 2,8 kilometriä, leveys 1,9 kilometriä ja sen pinta-ala on 239 hehtaaria. Se sijaitsee pari kilometriä Luhalahdelta koilliseen. Sen rantaviiva mutkittelee niin, että Hietaniemen kohdalla alle kaksi metriä syvä Inginsalmi yhdistää kaksi suurempaa järviallasta toisiinsa.
Pohjoinen allas on 1,5 kilometriä pitkä ja kilometrin leveä. Myös tässä järvialtaassa on Hietaniemen kohdalla kaventuma. Kaventuman itäpuolella etelään työntyy Aljonlahti, joka jää Hietaniemen ja Aljonvuoren väliin. Pohjoiseen työntyy leveä lahti, johon laskevat sekä Vahojärvestä tuleva Vahojoki että Markkolanlammen, Raittilanlammen ja Kaakkurilammen yhteinen laskuoja. Kaventuman länsipuolella työntyy pohjoiseen matala lahti ja etelään Inginsalmi. Hietaniemen kärjessä sijaitsee altaan ainoa kallioinen saari. Puolet altaasta on alle kolme metriä syvää, mutta keskellä on kaksi yli 17 metristä syvännettä. Mainittujen laskuojien lisäksi siihen laskee vain kolme muuta ojaa.
Eteläinen järviallas on kolmiapilan muotoinen. Pohjoisessa Inginsalmin länsipuolella sijaitsee lähes 9 metriä syvä lahti, mihin laskee Pääjärven valuma-alueen laskujoki Pääjoki. Kaakkoon työntyy Pitkänokan ja Petäjäkannanniemen taakse leviävä lahdelma, missä sijaitsevat Paskonlahti, Väinänlahti ja Mustalahti sekä Pikkusaari ja Pannisaari. Väinänlahteen laskee kaakosta Jorrinoja, joka on Vähäjärven ja Isojärven yhteinen laskuoja. Etelään aukeaa Soukonlahteen päättyvä pieni järvenselkä, jonka sivusta järven vedet purkautuvat alajuoksulle Kukkarolampeen johtavaa salmea eli vuolletta myöten. Altaassa on kaksi pientä yli 14 metristä syvännettä ja sen yli 3 metriä syvät alueet muodostavat pääosan altaasta. Mainittujen laskuojien lisäksi siihen laskee vain yhdeksän muuta ojaa.
Rantaviivan pituus on 17,5 kilometriä ja se mutkittelee kovasti maaston korkeuseroista johtuen. Järven alavilla rannoilla sijaitsee peltoja, mutta jyrkemmät kohdat ovat metsää. Järven lähiympristössä sijaitsee alle 30 maatilaa ja sen rannoilla lähes 80 vapaa-ajan asuntoa. Järven länsipuolella kulkee Luhalahdelta alkava yhdystie 2764 ja sen itäpuolella yhdydystie 13284. Vanhojoen ylittää järven alle 300 metrin etäisyydeltä ohittava Tampere-Seinäjoki-rautatie. Ylöjärven raja käy Väinälahden rannassa ja se seuraa Jorrinojaa sen alajuoksulla.
Järvi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Kyrösjärvi.
Only The Sound Remains
Only The Sound Remains on Kaija Saariahon ooppera vuodelta 2015. Se on Alankomaiden kansallisoopperan, Suomen kansallisoopperan, Pariisin Opéra nationalin, Madridin kuninkaallisen teatterin ja Toronton Canadian Opera Companyn tilausteos. Teoksen maailman kantaesitys oli Alankomaiden kansallisooperassa 15. maaliskuuta 2016.
"Only The Sound Remains" perustuu kahteen japanilaiseen Nō-näytelmään, joita on käytetty libretossa Ezra Poundin ja Ernest Fenollosan englanninkielisinä käännöksinä.
Oopperan esittävät kaksi solistia ja neljä muuta laulajaa, tanssija ja seitsemän soittajan yhtye, jonka soittoa muokataan digitaalisesti. Se esitettiin Alankomaiden kansallisoopperan 50-vuotisjuhlilla 2016. "The Guardian"-lehden arvostelija antoi vain kaksi tähteä viidestä, ja sanoi sitä epädramaattiseksi teokseksi joka ei kosketa kuulijaansa. Sen sijaan "Helsingin Sanomat" kertoi, että 1600 katsojan yleisö osoitti suosiota seisaaltaan, Saariaho osoittaa jälleen erehtymätöntä sointivärien tajua, ja asialla ovat muutenkin innoittuneet, osaavat ammattilaiset.
Iso Kivijärvi (Ylöjärvi, Länsi-Aure)
Iso Kivijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Länsi-Aureessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Iso Kivijärvi on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu osittain Seitsemisen kansallispuistoon.
Järven pituus on 1,2 kilometriä, leveys 500 metriä ja sen pinta-ala on 41 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisharjun itäpuolella olevalla suurella suoalueella Vähä Seitsemisjärven itäpuolella. Järvi on melko matala ja siten kivinen. Siinä ei ole saaria. Siihen on kaivettu alle 20 suo-ojaa. Koillispäähän laskee pienen Mullilammin laskuoja. Kivijärven oma laskuoja lähtee länsirannasta ja se yhtyy 1,1 kilometrin jälkeen Vähä Seitsemisjärven laskuojaan hieman ennen sen laskemistaan Iso Seitsemisjärveen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 80 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä. Ranta on suurimmaksi osaksi suota. Itärannassa ja sen takana olevat metsät eivät kuulu Seitsemisen kansallispuistoon. Tällä rannan osuudella sijaitsee kahdeksan vapaa-ajanasuntoa, jotka on rakennettu entisen Riekkolan maatilan maille. Niille johtaa metsäautotie Länsi-Aureella kulkevalta seututie 332. Muut rannat kuuluvat kansallispuistoon ja ne ovat autiot. Järven pohjoispäätä seuraa pitkospuut.
Iso Kivijärvi on malata ja kivikkoinen järvi. Vedenlaatua on tutkittu vuosina 1979, 1993 ja 2002. Yhdessä pienen vesimäärän ja veteen liuenneiden ravinteiden kanssa veden happipitoisuus saattaa talvisin heikentyä. Järven happitilanne lopputalvella oli vuoden 1979 tutkimuksessa heikko, koska pohjan sedimentit alkoivat hapettomuuden takia liueta takaisin veteen. Vesi on nykyäänkin humuspitoisuutensa takia erittäin ruskeaa ja hapanta. Ravinnetasot ovat hieman luonnontasoa korkeammalla. Virkistyskäytön luokituksessa järvi on saanut arvosanan huono.
Kansallispuiston polkureitit sivuavat myös Iso Kivijärveä. Polku saapuu järven pohjoispäähän, jossa sijaitsee muotiopaikka. Leiripaikalla on myös käymälä. Polku jatkaa sitten järven itäpuolella kohti etelää Multiharjun suuntaan.
Luettelo televisiosarjan Pilipalipilotit jaksoista
Tämä on luettelo televisiosarjan Pilipalipilotit jaksoista.
Taikakulkunen
Taikakulkunen on progressiivisen rockin yhtye Woodoon esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1971 levymerkillä UFO. Vuonna 2011 albumi julkaistiin CD-formaatissa sekä uudelleen vinyylinä vuonna 2016.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jukka Siikavire.
Karl August Malmberg
Karl August Malmberg (22. tammikuuta 1819 Kuopio – 6. tammikuuta 1901 Kuopio) oli suomalainen kollegiasessori, kunnallismies ja herännäisjohtaja.
Malmbergin vanhemmat olivat kruununvouti Jakob Johan Malmberg (1786–1845) ja Gustava Fredrika Holmberg (1789–1871). Hän oli kollegiasessori ja toimi Kuopion läänin lääninrahastonhoitajana. Malmberg oli myös Kuopion kaupungin raatimiehenä.
Malmberg oli naimisissa 1850–1880 Christina Ottiliana von Fieandtin (1822–1880) kanssa jonka isä oli Haapaniemen topografikunnan päällikkö Otto Karl von Fieandt (1758–1825). Heidän lapsiaan olivat lehtori, suomalaisuusmies August Johannes Mela (1846–1904), kirkkoherra Karl Eliel Mela (1857–1924) ja lyseon lehtori Emil Othniel Malmberg (1863–1952).
Saša Obradović
Saša Obradović (, s. 29. tammikuuta 1969 Belgrad, Serbian ST, Jugoslavia) on serbialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on menestynyt niin pelaajana seurajoukkueissa kuin maajoukkueessa että valmentajana.
Takamiehenä pelannut Obradović pelasi urallaan kotimaansa lisäksi muun muassa Italiassa ja Saksassa. Valmentajana hän on toiminut muun muassa Saksassa ja Ukrainassa.
Jugoslavian maajoukkueessa Obradović saavutti olympiahopeaa Atlantassa 1996, maailmanmestaruuden Kreikassa 1998, kolme Euroopan mestaruutta ja yhden EM-pronssin. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hän sijoittui Jugoslavian joukkueessa kuudenneksi.
Unikuva (albumi)
Unikuva on Session-yhtyeen vuonna 1974 ilmestynyt esikoisalbumi.
Kaikki kappaleet säveltänyt Hannu Kaikko ja sanoittanut Hannu Kaikko, ellei toisin mainita.
Tervetuloa ikävä (elokuva)
Tervetuloa ikävä ("Bonjour Tristesse") on brittiläis-amerikkalainen elokuva vuodelta 1958. Sen on ohjannut Otto Preminger ja käsikirjoittanut Arthur Laurents ranskalaisen Françoise Saganin samannimisen esikoisromaanin pohjalta.
Komediallinen draamaelokuva kertoo vauraan brittiläisen leskimiehen (David Niven) sekä tämän uuden naisystävän (Deborah Kerr) ja teini-ikäisen tyttären (Jean Seberg) päällisin puolin huolettomasta elämästä Ranskan Rivieralla. Muita pääosia esittävät Mylène Demongeot ja Geoffrey Horne.
Elokuvassa vuorottelevat lyhyet mustavalkoiset kehyskertomusjaksot ja Technicolor-väritekniikalla kuvatut takautumat.
"Tervetuloa ikävä" on esitetty Yle TV1-kanavalla vuosina 1970 ja 1996 sekä Yle Teemalla toukokuussa 2016.
Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystö
Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystö sijaitsee Kaivopuistossa osoitteessa Itäinen Puistotie 14, jossa se käsittää pääosan korttelista nro 204. Lähetystön tontti on laajudeltaan 1,2 hehtaaria (kolme eekkeriä).
Suurlähetystö ylläpitää Amerikka-kirjastoa ("American Resource Center"), joka toimii Helsingin yliopiston kirjaston yhteydessä Kaisaniemen Kaisa-talossa.
Suurlähetystön ylimpänä virkamiehenä toimii tällä hetkellä suurlähettiläs Robert F. Pence.
Yhdysvallat tunnusti Suomen itsenäisyyden vuonna 1919 ja perusti lähetystön Helsinkiin maaliskuussa 1920. Yhdysvaltain kongressi myönsi määrärahan oman lähetystötalon rakentamiseksi Helsinkiin vuonna 1935, kun kongressiedustaja Frank E. Hook oli puheessaan valittanut, että Helsingin-lähetystö joutui toimimaan häpeällisen vaatimattomissa tiloissa erään osuuskaupan yläkerrassa. Lähetystörakennuksen suunnitteli vuonna 1938 niin sanottu Bristolin arkkitehtiryhmä ja suunnittelua johti yhdysvaltalainen arkkitehti Harrie T. Lindeberg. Rakennus valmistui 1940-luvun vaihteessa. Punatiilisen rakennuksen esikuvana käytettiin 1700-luvulla Yrjöjen ajan tyyliin rakennettua Westoverin kartanoa Virginiassa. Rakennuksen paikalla sijaitsi aiemmin arkkitehti F. W. Mieritzin itselleen 1870-luvulla suunnittelema huvila, jossa toimi viimeksi leskirouva Lindbergin ylläpitämä täysihoitola Riviera.
Amerikansuomalaiselta arkkitehdilta Eero Saariselta tilattiin vuonna 1952 piirustukset lähetystön laajennusta varten. Huippumodernin rakennuksen oli tarkoitus saada vastikään lähelle valmistunut Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystö näyttämään arkkitehtonisesti vanhanaikaiselta, mutta hanke ei koskaan toteutunut. Saarinen sai sen sijaan suunnitella Yhdysvaltain suurlähetystöt Osloon ja Lontooseen.
Vuosina 2011–2014 Helsingin lähetystön tontille rakennettiin arkkitehtitoimisto Moore–Ruble–Yudellin suunnittelema suuri kaareva uudisrakennus suurlähetystön kansliaa varten. Uudisrakennuksen läntisen julkisivun valkoinen seinäverhoilu on viittaus arkkitehti Alvar Aallon tunnettuihin töihin.
Tontin eteläpäässä on lisäksi Knut Wasastjernan vuonna 1914 suunnittelema asuinkerrostalo. Lähetystö hankki Helsingin pommituksissa vaurioituneen rakennuksen käyttöönsä 1947 ja sitä käytettiin diplomaattien asuntoina. Sen sisätilat uudistettiin 2011–2013 samalla kun rakennus muutettiin suurlähetystön ”innovaatiokeskukseksi” ("Innovation Center"). Silloisen suurlähettilään Bruce Oreckin aloiteesta innovaatiokeskusrakennuksesta pyrittiin tekemään poikkeuksellisen energiatehokas. Siitä tuli samalla Yhdysvaltain ensimmäinen lähetystörakennus koko maailmassa, joka on kytketty kaukolämpö- ja kaukojäähdytysverkkoon. Suurlähetystön tonttia ympäröivä järeä aita lisättiin vuonna 2002.
Lähetystön on väitetty kuvaavan järjestelmällisesti lähikaduilla liikkuvia ihmisiä vartiointiyritys G4S:n avulla.
Stadion Aldo Drosina
Stadion Aldo Drosina on jalkapallostadion Pulan kaupungissa Kroatiassa. Stadion on nimetty kroatialaisen jalkapalloilijan Aldo Drosinan (1932-2000) mukaan. Stadion on valmistunut alun perin vuonna 1939 ja siihen tehtiin mittavia peruskorjauksia vuosien 2009-2010 aikana, jotta se vastaisi UEFA:n vaatimuksia. Sadionilla kotiottelunsa pelaavat Kroatian pääsarjaseura NK Istra 1961. Stadionilla on pelattu myös Kroatian ja Tšekin välinen jalkapallomaaottelu kesällä 2010 remontin valmistuttua.
Gordan Giriček
Gordan Giriček (s. 20. kesäkuuta 1977 Zagreb, Kroatian ST) on kroatialainen uransa lopettanut koripalloilija. Hänen pelipaikkansa oli heittävä takamies.
Giriček varattiin toisella kierroksella vuoden , ja hän pelasi vuosina 2002–2008 viidessä eri NBA-joukkueessa yhteensä 384 runkosarjaottelua sekä 29 pudotuspeliottelua.
Giriček lopetti ammattilaisuransa kauden 2010–2011 jälkeen.
Nikola Maksimović
Nikola Maksimović (; s. 25. marraskuuta 1991 Bajina Bašta, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Napolia. Maksimović on pelipaikaltaan toppari.
Maajoukkuetasolla Maksimović on pelannut vuodesta 2013 lähtien Serbian A-maajoukkueessa.
Aksel Theodor Sahlgren
Aksel Theodor Sahlgren (21. joulukuuta 1867 Kannus – 11. helmikuuta 1931 Lappeenranta) oli suomalainen opettaja. Vasa svenska lyceumista ylioppilaaksi kirjoittanut Sahlgren valmistui Helsingin yliopistosta 1891, minkä jälkeen hän toimi vuodesta 1895 lähtien Lappeenrannan yhteiskoulun luonnontieteen ja maantiedon opettajana sekä myöhemmin koulun johtajana.
Sahlgren oli näkyvästi mukana myös Lappeenrannan kunnalliselämässä. Vuoden 1905 suurlakon aikana hänet valittiin kaupungin 12-henkisen suurlakkokomitean johtajaksi. Myöhemmin perustuslaillisia edustanut Sahlgren toimi yhdysmiehenä paikallisen työväenliikkeen ja porvariston välillä ja oli jopa puhujana joissakin Lappeenrannan työväenyhdistyksen tilaisuuksissa.
Venäjän helmikuun vallankumouksen jälkeen keväällä 1917 Sahlgren valittiin kaupungin järjestyksenpidosta vastanneen toimikunnan johtoon yhdessä muun muassa tuomari Arne Mannströmin ja työläisiä edustaneen Rieti Itkosen kanssa. Myöhemmin kesällä Sahlgren oli mukana organisoimassa Lappeenrannan suojeluskuntaa ja marraskuussa hän perusti suojeluskuntaosaston myös naapurikuntaan Lemille. Lappeenrannan työväestön saatua tietoonsa suojeluskuntien perustamisen Sahlgren toimi välittäjänä neuvotellen paikallisen työväenlehden "Kansan Äänen" päätoimittajien Emil Lehénin ja Otto A. Paappasen kanssa.
Suomen sisällissodan aikana valkoiset valtasivat Lappeenrannan 26. huhtikuuta 1918, minkä jälkeen Sahlgren nimitettiin kaupungin komendantiksi. Reilun viikon kuluttua hän puuttui Lappeenrannassa summittaisesti tehtyihin punaisten teloituksiin. Sahlgren pyysi Viipurin sotilaspiirin komentajaa siirtämään pois tehtävistään ravintoloitsija Uno Sereniuksen, joka oli vastuussa suuresta osasta kaupungissa tehdyistä teloituksista.
Pentti Vartia
Pentti Lauri Ilmari Vartia (s. 12. heinäkuuta 1943 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä. Hän väitteli taloustieteen tohtoriksi vuonna 1974 aiheenaan Suomen kansantalouden ekonometrinen malli. Vartia työskenteli Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen johtajana 1983–2005 ja Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) toimitusjohtajana 2000–2005. Hän on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti.
Presidentti Tarja Halonen myönsi Pentti Vartialle professorin arvonimen vuonna 2002.
Primidoni
Primidoni ("Mysedon", "Mysoline") on eräs lääkeaine, jota on käytetty epilepsian hoidossa. Primidonilla on hoidettu ainakin "GM" eli "Grand Mal" ja psykomotorisia epilepsiamuotoja. Primidonin kemikaalirakenne muistuttaa fenobarbitaaleja, mutta tämä lääkeaine ei lukeudu varsinaisesti barbituraatteihin. Peroraalisesti, suun kautta otettavaa lääkettä on annosteltu "Vartiaisen Lääkeaineopin" mukaan: 250 - 500 mg ja 1 - 4 kertaa päivässä. Primidoni metaboloituu maksassa pääasiassa farmakologisesti aktiivisiksi fenyylietyylimalonamidiksi ja fenobarbitaaliksi.
Primidonia on voitu yhdistellä fenytoiiniin epileptikoiden lääkehoidossa. "Lääkkeet ja niiden käyttö" kuvailee näiden lääkeaineiden vaikutustapaa samankaltaisina. Sen sijaan teos määrittelee primidonin vaikutuspotentiaalin poikkeavan barbituraattien vaikutustavasta. Lääkkeen sivuvaikutuksina on kuvattu esiintyvän pahoinvointia, väsymystä sekä huimausta. Annostelun portaittaisella nostamisella on koetettu näitä välttää.
Primidonin kemiallinen kaava on CHNO, moolimassa 218,252 g/mol ja CAS-numero 125-33-7.
Stadion Poljud
Stadion Poljud (alun perin "Gradski stadion u Poljudu", engl. "City Stadium in Poljud") on monikäyttöinen urheilustadion Splitissä, Kroatiassa. Stadion rakennettiin vuoden 1979 Välimeren kilpailuja varten. Jalkapallon ja Välimeren kilpailujen lisäksi järjestetty yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1990 sekä yleisurheilun maanosien cup vuonna 2010. Stadionin on suunnitellut Boris Magaš ja sen omistaa Splitin kaupunki.
Nykyisin stadionin pääasiallisena käyttäjänä on Kroatian pääsarjassa pelaava jalkapalloseura HNK Hajduk Split, joka on pelannut kotiottelunsa stadionilla sen valmistumisesta saakka. Lisäksi Kroatian jalkapallomaajoukkue on pelannut stadionilla kesäkuhun 2015 mennessä 10 maaottelua.
Stadionille mahtuu nykyisin 35 000 katsojaa. Stadionin valmistuessa vuonna 1979 kapasiteetti oli 55 000 ja se kasvoi 62 000 katsojaan 1980-luvulla. Stadion on Kroatian toiseksi suurin.
Stadionia uudistettiin vuoden 2010 maanosien cupia varten. Uudistuksissa juoksuradat saivat uuden pinnan, minkä lisäksi katsomoita paranneltiin.
Red Dragon
Red Dragon on SpaceX:n aiottu miehittämämätön Mars-ohjelma ja siinä käytettävä alus. Laukaisu on tarkoitus tehdä Falcon Heavyllä ja aluksena on tarkoitukseen muokattu versio SpaceX Dragon V2:sta, myös nimeltään Red Dragon. Ensimmäinen laukaisu on aikaisintaan 2020 (tilanne 2016). Lennolla on tarkoitus testata propulsiivista laskeutumista Marsiin. Laukaisuja on sitten tarkoitus tehdä aina, kun laukaisuikkuna avautuu 26 kuukauden välein.
Hyötykuorma-kapasitteetti olisi noin 1000 kg luokkaa
Kun kriteerinä pidetään vesijään esintymisen todennäköisyyttä vuonna 2016 laskeutumispaikka suunnittelussa on mukana pohjoisen pallonpuoliskon paikkoja kuten Deuteronilus Mensae, Phlegra Montes, Utopia Planitia ja Arcadia Planitia.
Red Dragon toimii myös Mars Colonial Transporterin kehityshankkeena.
Ainakin alkuvaiheessa Spacex ja NASA tekisivät läheistä yhteistyötä. Esimerkiksi Nasa saisi laskeutumisesta EDL-tietoja ja Spacex vuorostaan Nasalta teknistä tukea ja telemetriaa.
Tiedot ovat alustavia, koska kyseessä on uuden tyyppinen laskeutumistapa ja alus. Kapselityyppiseen alukseen kuulu normaaliin tapaan lämpökilpi mutta ei laskuvarjoa. Lisäksi kapselissa on integroidut suuren työntövoiman moottorit. Kapseli voi suorittaa itsenäisesti kaikki entry, descent ja landing (EDL) -toimenpiteet. Lämpökilven jarrutuksen pitäisi riittää hidastaman nopeutta niin, että kapselin SuperDroco-moottorit riittävät pehmeään laskeutumiseen. Moottoreiden tulee kuitenkin toimia jo yliääninopeudessa. Laskeutumisen arvoidaan vaativan 1900 kg ajoainetta riittävän delta-v:n saamiseksi.
Propulsiivisella laskeutumisella pitäisi päästä laskeutumaan korkeammille leveysasteille ja tarkemmin (10 km tarkkuus) haluttuun paikkaan kuin laskuvarjolla.
Walter Dürst
Walter Paul Dürst (28. helmikuuta 1927 Davos – 2. toukokuuta 2016) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija, olympia- ja MM-mitalisti ja Euroopan mestari.
Dürst saavutti Sveitsin jääkiekkomaajoukkueessa olympiapronssia (samalla MM-pronssia ja EM-hopeaa) Sankt Moritzista 1948. Hän saavutti maajoukkueessa myös kaksi muuta MM-pronssia ja samalla Euroopan mestaruuden sekä EM-hopeaa. Oslon talviolympialaisissa 1952 hän sijoittui Sveitsin joukkueessa viidenneksi, mikä oikeutti EM-pronssiin. Dürst kuoli 89-vuotiaana 2. toukokuuta 2016. Hänen Hans-veljensä oli myös jääkiekon olympiamitalisti.
Saksan Helsingin-suurlähetystö
Saksan liittotasavallan Helsingin-suurlähetystö sijaitsee Kuusisaaressa osoitteessa Krogiuksentie 4. Vuonna 1993 valmistuneen modernin rakennuksen on suunnitellut tunnettu suomalainen arkkitehti Juha Leiviskä.
Nykyinen suurlähettiläs on Detlef Lingemann, joka on toiminut tehtävässään vuodesta 2017.
Lähetystörakennuksen suunnittelu silloiselle Länsi-Saksalle aloitettiin vuonna 1983 ja kaksi vuotta myöhemmin julistettiin suunnittelukilpailu, johon kutsuttiin 34 suomalaista ja saksalaista arkkitehtia. Kuusisaaren tontin Saksan liittotasavalta oli ostanut jo vuonna 1981. Kilpailun voittajaksi valittiin 1986 suomalainen Juha Leiviskä. Rakennustyöt alkoivat vasta Saksan yhdistymisen jälkeen vuonna 1991. Samaan rakennuskompleksiin kuuluvat suurlähetystön kanslia ja suurlähettilään virka-asunto valmistuivat molemmat samoihin aikoihin kesällä 1993, kymmenen vuotta kestäneen suunnittelun jälkeen. Rakennuksen julkisivu on verhoiltu saksalaisella Juran marmorilla. Lähetystörakennuksen kerrosala on noin 3 000 neliömetriä ja virka-asunnon noin 1 400 neliömetriä.
Lähetystörakennuksen paikalla sijaitsi aiemmin kauppaneuvos Lars Krogius nuoremman vuonna 1922 rakennuttama huvila Larsro ja sitä ennen hänen isänsä vuonna 1892 rakennuttama samanniminen huvila. Tasavallan presidentti Kyösti Kallio asui talvisodan aikana Krogiuksen huvilassa Helsingin keskustaan kohdistuneiden pommitusten vuoksi.
Vuosina 1918–1928 silloisen Saksan valtakunnan Helsingin-lähetystö toimi osoitteessa Eteläesplanadi 4 ja vuosina 1928–1944 Kaivopuistossa nykyisessä osoitteessa Itäinen Puistotie 6, johon valmistui saksalaisen arkkitehdin Schäferin suunnittelema lähetystötalo. Se kuitenkin päätyi sotien jälkeen muun saksalaisen omaisuuden tavoin välirauhansopimuksen nojalla Neuvostoliiton omistukseen ja sinne sijoitettiin Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystön henkilökunnan lasten koulu. Saksan vanha lähetystötalo kuuluu tänäkin päivänä Venäjän valtiolle ja toimii edelleen suurlähetystön lasten kouluna.
Toisen maailmansodan jälkeen Suomessa ei ollut Saksan lähetystöä ennen kuin Suomi tunnusti Länsi- ja Itä-Saksan vuonna 1973, minkä jälkeen ne molemmat perustivat suurlähetystönsä Helsinkiin.
Itä-Saksan suurlähetystö sijaitsi Kulosaaressa Vähäniityntiellä vuonna 1969 valmistuneessa rakennuksessa, jonka suomalainen arkkitehti Tapani Eskola suunnitteli silloiselle Itä-Saksan kaupalliselle edustustolle. Neuvostoliitto luovutti 1950-luvulta alkaen useita haltuunsa päätyneitä saksalaisten omistamia huvilatontteja Kulosaaresta muiden sosialististen maiden lähetystöille. Vähäniityntie 9:n tontti päätyi Itä-Saksalle vuonna 1954. Vuodesta 1994 rakennuksessa on toiminut Ukrainan suurlähetystö. Itä-Saksan lähetystön pihasaunan on sanottu olleen 1970-luvulla Stasin vakoilun ”kuuma piste” Suomessa.
Duets (Elton Johnin albumi)
Duets on Elton Johnin kahdeskymmenesneljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993.
Esseitä (David Hume)
Esseitä on David Humen 12 esseetä sisältävä kokoelma. Esseet julkaisi vuonna 2006 Vastapaino Jani Hakkaraisen, Juha Koiviston ja Lauri Mehtosen toimittamana julkaisuna. Osa suomennoksista on ilmestynyt aiemmin eri julkaisuissa.
Luettelo animaatiosarjan Hopon poppoo jaksoista
Tämä on luettelo animaatiosarjan Hopon poppoo jaksoista.
Pöytämusiikki (Biber)
Pöytämusiikki (lat. "Mensa sonora, seu Musica instrumentalis, sonatis aliquot liberiùs ſonantibus ad mensam"; saks. "Die klingende Taffel, oder Instrumentalische Taffel-Music, mit frisch-lautenden Geigen-Klang") on Heinrich Ignaz Franz Biberin Salzburgissa vuonna 1680 julkaisema sävellyskokoelma, joka sisältää kuusi hänen itsensä säveltämää sonaattia viululle, kahdelle alttoviululle ja continuolle.
Vuonna 1960 julkaisi Grazissa ja Wienissä toimiva Akademische Druck- u. Verlagsanstalt Erich Schenkin tieteellisesti toimittaman laitoksen "Pöytämusiikista" "Denkmäler der Tonkunst in Österreich" -sarjan 96. osana.
FK Olimpic Sarajevo
FK Olimpic Sarajevo tai monesti vain lyhyesti FK Olimpic on bosniahertsegovinalainen jalkapalloseura Sarajevon kaupungista. Seura pelaa Bosnia ja Hertsegovinan korkeimmalla sarjatasolla Bosnia ja Hertsegovinan Valioliigassa. Olimpic on perustettu lokakuussa 1993. Olimpic on voittanut kertaalleen Bosnia ja Hertsegovinan Cupin.
Olimpic on päässyt kertaalleen pelaamaan Euroopan sisäisissä kilpailuissa, kun se pääse Eurooppa-liigan kauden 2015–2016 ensimmäiselle karsintakierrokselle. Olimpic kohtasi slovakialaisen Spartak Trnavan. Olimpic pelasi kotonaan 1–1 tasapelin, mutta toisen osaottelun jäädessä maalittomaksi, eteni Spartak jatkoon vierasmaalisäännön perusteella.