hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tero Peura
Tero Peura (s. 21. helmikuuta 1961 Reisjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana SM-liigassa vuosina 1979–1989 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Peura aloitti SM-liigauransa kaudella 1979–1980 Tampereen KooVee:ssa, jota hän edusti seuraavallakin kaudella I-divisioonassa. Kauden 1981–1982 hän pelasi SM-liigaa Tampereen Ilveksessä ja kaksi seuraavaa kautta taas I-divisioonassa, ensin vuoden KooVee:ssa ja sitten vuoden JyP HT:ssä. Kaudet 1984–1986 hän edusti jälleen Ilvestä. Kesällä 1986 Peura siirtyi I-divisioonassa pelaavaan Hämeenlinnan Pallokerhoon, jonka sarjanousun myötä hän pelasi vielä kauden 1988–1989 SM-liigassa. Peura pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 144 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 13 + 13 = 26 ja jäähymääränsä 36 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi yhdeksän ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksessä vuonna 1985.
Pomnik Chrystusa Króla
Pomnik Chrystusa Króla () on Jeesus-patsas Świebodzinin kaupungissa Puolassa. Patsas on 33 metriä korkea ja painaa 440 tonnia. Patsaan kruunu on 3 metriä korkea. Kukkulan kanssa patsas on 52 metriä korkea. Patsaan suunnitteli entinen pappi Sylwester Zawadzki ja patsaan arkkitehtina toimi Mirosław Kazimierz Patecki. Pomnik Chrystusa Królan Jeesus-patsas on maailman suurin Jeesus-patsas, jos kukkula lasketaan mukaan. Patsasta alettiin rakentaa vuonna 2006 ja se valmistui vuonna 2010. Patsas on tehty betonista.
Ari-Pekka Lehtonen
Ari-Pekka Lehtonen (s. 6. kesäkuuta 1964 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-liigassa vuosina 1983–1992 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Lehtonen edusti SM-liigaurallaan Tampereen Ilvestä ja Kalevan Palloa. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 206 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 19 + 16 = 35 ja jäähymääränsä 88 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi kahdeksan ottelua, joissa hän antoi yhden maalisyötön ja istui jäähyllä neljä minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1985 ja saavutti lisäksi yhden SM-hopean.
NBA:n 50 merkittävintä pelaajaa
NBA:n 50 merkittävintä pelaajaa oli vuonna 1996 valittu pelaajisto, millä kunnioitettiin NBA:n 50 vuoden historiaa. Valinnat tekivät sarjan entiset pelaajat, median jäsenet sekä NBA-seurojen toimitusjohtajat.
2C-T-2
2C-T-2 on 2,5-dimetoksi-4-etyylitiofenetyyliamiini ja se kuuluu 2C-huumeluokkaan. Se on psykedeelinen ja enteogeeninen huume.
PiHKAL-kirjan mukaan 2C-T-2:n annostus on 12-25 mg suun kautta ja kesto 6-8 tuntia.
2C-T-2 on luokiteltu huumausaineeksi Suomessa.
Kari Niemi (jääkiekkoilija)
Kari Niemi (s. 22. tammikuuta 1963 Valkeakoski) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-liigassa vuosina 1983–1986.
Niemi edusti SM-liigaurallaan lahtelaista Kiekkoreipasta kaudella 1983–1984 sekä Tampereen Ilvestä vuosina 1984–1986. Ilveksen mestaruuskaudella 1984–1985 hän pelasi vain kolme ottelua eikä saanut kultamitalia. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 65 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 6 + 3 = 9 ja jäähymääränsä 16 minuuttia.
Regele Ferdinand -luokka
Regele Ferdinand -luokka oli Romanian laivastossa toisessa maailmansodassa palvellut hävittäjäluokka, johon kuului kaksi alusta.
Romanian kerättyä tarpeeksi varoja laivastonsa laajentamiseksi se tilasi kaksi alusta Pattisonin telakalta Napolista, jolla oli suhteet John I. Thornycroft and Companyyn Woolstoniin. Tilatut alukset muistuttivatkin Britannian Kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan laivueenjohtajia.
Alusten aseistuksena oli viisi Boforsin toimittamaa 120 millimetrin 50 pituukaliiperin tykkiä yksittäin asennettuina. Pääaseiden suurin korotuskulma oli 45 astetta, mikä ei riittänyt niiden käyttämiseen ilmatorjunta-aseina. Bofors toimitti myös savuhormien väliin korokkeelle asennetun 76 millimetrin ilmatorjuntatykin sekä kevyet 40 millimetrin ilmatorjuntatykit taaemman savuhormin rinnalle. Siemens toimitti alusten tulenjohtojärjestelmän ja niihin asennettiin kaksi erillistä etäisyysmittaria etu- ja takakannen tulenjohtoa varten.
Alukset oli varustettu miinanlaskuun ja ne kykenivät kuljettamaan 50 miinaa. Aseistuksen täydensivät kuusi 533 millimetrin torpedoputkea, jotka olivat kahtena kolmen putken ryhmänä. Alusten takakannelle oli asennettu yksi syvyyspommikisko.
2C-C
2C-C on 2C-luokan huume, joka on enteogeeni. Yhdisteen kehitti Alexander Shulgin. Shulginin kirjassa PiHKAL suositellaan annokseksi 20-40 mg ja aineen vaikutuksen kestoksi 4-8 tuntia. 2C-C:tä otetaan suun kautta tai nuuskataan.
2C-C on luokiteltu Suomessa kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi.
Kentucky Derby
Kentucky Derby on kolmivuotiaille hevosille tarkoitettu laukkakilpailu, joka järjestetään vuosittain Churchill Downsin kilparadalla Louisvillessa, Kentuckyssa, Yhdysvalloissa. Kilpailu järjestetään toukokuun ensimmäisenä lauantaina ja se on kolmivuotiaille hevosille tarkoitetun ensimmäinen osakilpailu. Tapahtumaa seuraa paikan päällä runsaat 150 000 katsojaa, jonka lisäksi televisiokatsojia on miljoonia. Kentucky Derby järjestettiin ensimmäisen kerran 1875, jolloin myös Churchill Downsin rata valmistui.
Jarmo Huhtala
Jarmo Huhtala (s. 16. huhtikuuta 1957 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1973–1985 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Huhtala edusti SM-liigaurallaan Tampereen Ilvestä vuosina 1973–1981, Rauman Lukkoa kaudella 1981–1982, Oulun Kärppiä vuosina 1982–1984 sekä uudelleen Ilvestä kaudella 1984–1985. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 347 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 90 + 102 = 192 ja jäähymääränsä 114 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 20 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, antoi neljä maalisyöttöä ja istui jäähyllä 16 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksessä vuonna 1985 sekä saavutti lisäksi yhden SM-pronssin.
October Rust
October Rust on Type O Negativen neljäs studioalbumi. Levy sisältää bändin herkintä ja tunteellisinta materiaalia, October Rust on Johnny Kellyn ensimmäinen Type O -albumi. Myöhemmin Josh Silver tosin tunnusti, että October Rust, World Coming Down ja Life Is Killing Me ovat rumpukoneella äänitettyjä. October Rustin sisältö on balladivoittoisempaa kuin raaoilla metalliralleilla täytetyt edeltäjänsä. October Rust oli Bloody Kissesiin verrattuna luopunut raadollisen hitaista kappaleista, mutta säilytti painostavan tunnelman ja ahdistuneen soundinsa yleensä kappaleiden väliosissa. Tosin albumin sisältö oli paljon romanttisempaa ja edellistäkin albumia helpommin lähestyttävissä. Melodiset goottiballadit olivat albumin valtaosa ja Bloody Kisses -henkisiä hidasteluja kuultiin ainoastaan Haunted-päätösraidalla. October Rust edusti jonkinsorttista suosion huippua Type O Negativelle.
Albumilla on paljon jäsenten omaperäistä huumoria, esimerkiksi aloitus- ja lopetusraidat on tehty kuulostamaan hajoavilta kaiuttimilta. Myös osa kappaleista loppuu kuin seinään.
Albumi nousi Suomen virallisen listan 7.
Celebration (Madonnan kappale)
Celebration on Madonnan ensimmäinen singlelohkaisu sekä nimikkokappale Madonnan vuoden 2009 kokoelma-albumilta Celebration. Se julkaistiin 31. heinäkuuta 2009. Kappale on myös äänitetty samana vuonna.
Juha Virtanen (jääkiekkoilija, 1963)
Juha Virtanen (s. 2. heinäkuuta 1963 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-liigassa vuosina 1983–2001 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta. Suomen maajoukkueessa hän pelasi viisi maaottelua.
Virtanen edusti Hämeenlinnan Pallokerhoa vuosina 1982–1985, joista kauden 1983–1984 SM-liigassa. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi I-divisioonassa Turun Toverien joukkueessa ja siirtyi sitten Turun Palloseuraan, jonka riveissä hän voitti kuuden vuoden aikana neljä Suomen-mestaruutta. Viimeisellä TPS-kaudellaan hän pelasi lisäksi yhden ottelun I-divisioonassa TPS:n farmijoukkueessa Kiekko-67:ssä. Kaudella 1993–1994 hän oli nostamassa TuToa liigaan ja pysyi seurassa kaksi seuraavaakin kautta sen pelatessa liigaa. Kaudelle 1996–1997 Virtanen palasi HPK:hon, josta hän kesken kauden 1999–2000 siirtyi Helsingin Jokereihin. Hän lopetti liigauransa keväällä 2001 pelattuaan SM-liigan runkosarjassa 607 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 169 + 134 = 303 ja jäähymääränsä 558 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 65 ottelua, joissa hän teki 13 maalia, antoi 17 maalisyöttöä ja istui jäähyllä 79 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden TPS:ssä vuosina 1989, 1990, 1991 ja 1993 sekä saavutti SM-hopeaa Jokereissa vuonna 2000 ja SM-pronssia HPK:ssa vuosina 1997 ja 1999.
Virtanen pelasi viisi maaottelua kaudella 1990–1991.
Syyskuussa 2018 Varsinais-Suomen käräjäoikeus tuomitsi Virtasen kahden vuoden ehdottomaan vankeusrangaistukseen osallisuudesta kavallukseen niin sanotussa parkkimittarijutussa, jossa Virtanen ja kaksi muuta syytettyä kavalsivat pysäköintimaksukolikoita 1,3 miljoonan euron edestä.
Ivona Dzampovska
Ivona Dzampovska (makedoniaksi Ивона Дзамповска) on makedonialainen poplaulaja, joka kuuluu vuoden 2000 Eurovision laulukilpailussa Makedoniaa edustaneeseen XXL-yhtyeeseen.
Bill Fitch
William Charles "Bill" Fitch (s. 19. toukokuuta 1934 Davenport) on yhdysvaltalainen entinen koripallovalmentaja.
Fitch aloitti koripallon valmentamisen Creightonin yliopistossa, minkä lisäksi hän valmensi Pohjois-Dakotan yliopistoa ja Minnesotan yliopistoa. Vuonna 1970 hän aloitti NBA-valmentajana Cleveland Cavaliersissa. Vuonna 1976 hänet valittiin ksi. Vuodet 1979–1983 Fitch valmensi Boston Celticsiä, jossa hänet valittiin jälleen vuoden valmentajaksi vuonna 1980. Lisäksi hän saavutti ainoan NBA-mestaruutensa seuran peräsimessä. Bostonin lisäksi Fitch valmensi Houston Rocketsia, New Jersey Netsiä ja Los Angeles Clippersiä, joissa hän ei saavuttanut suurta menestystä.
Crow Roadin käsikirjoitus
Crow Roadin käsikirjoitus () on Iain Banksin vuonna 1992 ilmestynyt romaani, sukutarina Skotlannista ja kehitysromaani. Teoksen on suomentanut Loki-kirjoille vuonna 1998 Anu Partanen.
Adam Neiman
Adam Neiman (s. 1978) on yhdysvaltalainen pianisti. Orkestereihin, joiden kanssa hän on työskennellyt, ovat lukeutuneet Chicagon, San Franciscon, Saint Louisin, Cincinnatin, Houstonin sinfoniaorkesterit sekä Yhdysvaltain kansallisorkesteri. Hän on pitänyt myös resitaaleja eri maanosissa.
Neimanin opettajiin kuuluivat Trula Whelan, Hans Boepple, Herbert Stessin ja Fanny Waterman; lisäksi hän osallistui György Sándorin, Jacob Lateinerin ja Emmanuel Axin mestarikursseille. Vuonna 1999 tapahtuneen Juilliard Schoolista valmistumisensa yhteydessä hän sai Rubinstein-palkinnon.
Neiman sijoittui 15-vuotiaana toiseksi Kansainvälisessä Casagrande-pianokilpailussa ja on lisäksi voittanut muun muassa kahdesti Juilliardin Kansainvälisen Gina Bachauer -pianokilpailun. Neiman on levyttänyt esimerkiksi Anton Arenskin ja Jennifer Higdonin teoksia Naxokselle.
Neiman on myös säveltänyt. Hänen tuotantoonsa kuuluu piano-, laulu-, kamari- ja orkesterimusiikkia.
Luettelo Swedish Dance Chartin ykkösistä vuonna 2011
Tämä on luettelo Swedish Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2011.
Finnish Dance Chart: 2006 – 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013
Norwegian Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013
William John Coffee
William John Coffee (1774–1846) oli englantilainen kuvanveistäjä ja keramiikkataiteilija. Hän aloitti uransa Duesburyn keramiikkatehtaassa ja työskenteli myöhemmin muillekin posliinitehtaille ennen kuin perusti oman yrityksensä, joka tuotti posliinista ja terrakotasta koriste-esineitä ja pienoispatsaita. Coffee oli myös taidemaalari, jonka teoksia oli esillä Lontoon Royal Academyn näyttelyssä useina vuosina. Myöhemmin hän teki muotokuvia paikallisista merkkihenkilöistä, kuten Erasmus Darwinista. Vuonna 1816 hän muutti Yhdysvaltoihin ja tuli siellä niin kuuluisaksi, että sai tehdä muotokuvia merkittävistä henkilöistä, kuten Thomas Jeffersonista ja James Madisonista.
Pentaerytritoli
Pentaerytritoli on neljänarvoinen polyoli, jota käytetään muovien monomeerinä ristisilloittamiseen sekä räjähdysaine pentaerytritolitetranitraatin raaka-aineena.
Pentaerytritolia valmistetaan asetaldehydistä ja formaldehydistä emäksisessä liuoksessa. Asetaldehydi reagoi kolme kertaa formaldehydin kanssa aldoliadditiolla, minkä jälkeen aldehydiryhmä muuttuu alkoholiksi Cannizzaro-reaktiossa, joka muuttaa yhden formaldehydiekvivalentin formiaatiksi.
Pentaerytritolin kemiallinen kaava on CHO, rakennekaava C(CHOH), moolimassa 136,146 g/mol, sulamispiste 260 °C, tiheys 1,4 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 240 °C (o.c.) ja CAS-numero 115-77-5. Pentaerytritoli liukenee veteen 2,5 g/100 ml lämpötilassa 25 °C. Aineesta käytetään myös nimiä "2,2-bis(hydroksimetyyli)-1,3-propaanidioli", "tetrametylolimetaani", "THME" ja "PETP".
Lowell (Massachusetts)
Lowell on kaupunki Massachusettsin osavaltion Middlesexin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä luoteeseen Bostonista. Kaupungissa oli 105 167 asukasta vuonna 2000.
Alue asutettiin 1653 ja kaupunki perustettiin 1826. Kaupunki on nimetty tekstiilitehtailija Francis Cabot Lowellin mukaan. Lowell oli Yhdysvaltojen ensimmäinen tietoisesti suunniteltu teollisuuskaupunki ja sitä on kutsuttu muun muassa Yhdysvaltain Manchesteriksi tekstiiliteollisuutensa takia. Tekstiiliteollisuuden merkitys kaupungille oli suurimmillaan 1924. Sittemmin teollisuus alueella on monipuolistunut ja kaupungissa on nykyään myös muun muassa elektroniikka- ja kemian teollisuutta.
Thalera
Thalera (vanhalta suomalaiselta nimeltään "lehtomittarit") on vihermittareihin kuuluva perhosten suku. Siihen kuuluu ainakin kolme lajia, joista yksi on levinnyt myös Suomeen. Suvun nimi tulee kreikan sanasta θαλερος, "thaleros", joka tarkoittaa nuorekasta, tuoretta ja rehevää. Sanalla viitataan suvun perhosten siipien kirkkaan vihreään väriin.
Philip Chan
Philip Chan (, 25. tammikuuta 1945, Hongkong) on hongkongilainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja.
Chan työskenteli Hongkongin kuninkaallisissa poliisivoimissa komisariona, kunnes siirtyi vuonna 1976 Bang Bang Films yhtiöön tuottajaksi. Vuotta myöhemmin hän päätyi elokuvanäyttelijäksi ja ryhtyi samalla myös ohjaamaan ja käsikirjoittamaan elokuvia. Chen muun muassa huomioitiin parhaan käsikirjoituksen ehdokkuuksilla elokuvista "Long Arm of the Law" ja "Inspector Chocolate". Hän esiintyi myös 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa Yhdysvaltalaisissa elokuvissa "Bloodsport – viimeiseen asti" ja "Kaksoisisku" yhdessä Bolo Yeungin kanssa.
Luettelo Norwegian Dance Chartin ykkösistä vuonna 2011
Tämä on luettelo Norwegian Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2011.
Finnish Dance Chart: 2006 – 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013
Swedish Dance Chart: 2007 – 2008 – 2009 – 2010 – 2011 – 2012 – 2013
Hopeanvalkea
Hopeanvalkea: Matka menneeseen oppaina aurinko, fantasia ja folklore on Lennart Meren kirja. Suomennetun teoksen tekijä on koonnut ja toimittanut alkuteoksista "Hõbevalge" (1976) ja "Hõbevalgem" (1983). Suomeksi teos ilmestyi 1983 Gummeruksen kustantamana.
RN Leone (1923)
RN Leone () (runkonumero LE) oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Leone-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta. Sen köli laskettiin 23. marraskuuta 1921 ja alus laskettiin vesille 1. lokakuuta 1923. Alus liitettiin laivastoon 1. heinäkuuta 1924.
Alus palveli toisen maailmansodan puhjetessa sisaraluksineen Massawassa 5. viirikössä. Niiden ensimmäisinä tehtävinä oli miinojen lasku, mutta jo kesäkuusta 1940 alkaen se etsi viirikkönsä mukana tuloksetta liittoutuneiden Suezin kanavan kautta matkanneita saattueita.
Alus törmäsi 31. maaliskuuta 1941 kartoittamattomaan kiveen. Aluksen mukana olleet "Pantera" ja "Tigre" pelastivat aluksen miehistön ennen sen upottamista.
RN Pantera (1923)
RN Pantera () (runkonumero PA) oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Leone-luokan hävittäjä.
Alus tilatiin Genovasta Ansaldolta. Sen köli laskettiin 19. joulukuuta 1921 ja alus laskettiin vesille 18. lokakuuta 1923. Alus liitettiin laivastoon 28. lokakuuta 1924.
Alus palveli toisen maailmansodan puhjetessa sisaraluksineen Massawassa 5. viirikössä. Niiden ensimmäisinä tehtävinä oli miinojen lasku, mutta jo kesäkuusta 1940 alkaen se etsi viirikkönsä mukana tuloksetta liittoutuneiden Suezin kanavan kautta matkanneita saattueita.
"Leonen" törmättyä 31. maaliskuuta 1941 kartoittamattomaan kiveen alus pelasti "Tigren" kanssa aluksen miehistön ennen sen upottamista. Alus palasi tapahtuman jälkeen Massawaan. Se lähti 2. huhtikuuta uudelleen merelle yhdessä neljän muun Punaisellemerelle sijoitetun aluksen kanssa iskeäkseen Port Sudaniin, mutta "HMS Eagleltä" nousseiden Fairey Swordfish -torpedokoneiden hyökättyä ja upotettua kaksi aluksista "'Pantera" ja "Tigre" vetäytyivät Arabian niemimaan rannikolle. Alusten miehistöt upottivat aluksensa 3. ja 4. huhtikuuta välisenä yönä estääkseen niiden joutumisen liittoutuneiden käsiin.
RN Tigre (1924)
RN Tigre () (runkonumero TI) oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Leone-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta. Sen köli laskettiin 23. tammikuuta 1922 ja alus laskettiin vesille 7. elokuuta 1924. Alus liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 10. lokakuuta.
Alus palveli toisen maailmansodan puhjetessa sisaraluksineen Massawassa 5. viirikössä. Niiden ensimmäisinä tehtävinä oli miinojen lasku, mutta jo kesäkuusta 1940 alkaen se etsi viirikkönsä mukana tuloksetta liittoutuneiden Suezin kanavan kautta matkanneita saattueita.
"Leonen" törmättyä 31. maaliskuuta 1941 kartoittamattomaan kiveen alus pelasti "Panteran" kanssa aluksen miehistön ennen sen upottamista. Alus palasi tapahtuman jälkeen Massawaan. Se lähti 2. huhtikuuta uudelleen merelle yhdessä neljän muun Punaisellemerelle sijoitetun aluksen kanssa iskeäkseen Port Sudaniin, mutta "HMS Eagleltä" nousseiden Fairey Swordfish -torpedokoneiden hyökättyä ja upotettua kaksi aluksista "'Tigre" ja "Pantera" vetäytyivät Arabian niemimaan rannikolle. Alusten miehistöt upottivat aluksensa 3. ja 4. huhtikuuta välisenä yönä estääkseen niiden joutumisen liittoutuneiden käsiin.
Love the Way You Lie
"Love the Way You Lie" on yhdysvaltalaisen rap-artisti Eminemin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan nimeltä "Recovery". Kappaleen kertosäkeessä laulaa barbadoslainen laulaja Rihanna. Kappale kipusi yhteensä 23 erilaisen musiikkilistan kärkipaikalle. "Love the Way You Lie" oli Yhdysvaltain singlelistan ensimmäisellä sijalla seitsemän peräkkäistä viikkoa ja on näin ollen Eminemin neljäs listaykkönen Yhdysvalloissa ja Rihannan seitsemäs.
Kappale voitti parhaan hip-hop-levytyksen Teen Choice -palkinnon vuonna 2010. Joulukuuhun 2010 mennessä single oli myynyt neljä miljoonaa kopiota yksin Yhdysvalloissa ja oli eniten myynyt single vuonna 2010 Isossa-Britanniassa, vaikka ei saavuttanutkaan siellä ensimmäistä sijaa millään musiikkilistalla. Näin kävi ensimmäisen kerran Britannian historiassa sitten vuoden 1969. Helmikuuhun 2011 mennessä kappaletta oli ladattu 4,58 miljoonaa kertaa Yhdysvalloissa ja 9,3 miljoonaa kertaa maailmanlaajuisesti.
Eminem ja Rihanna nauhoittivat vaihtoehtoisen version kappaleelle, tällä kertaa Rihanna oli pääosassa tuoden naisnäkökulmaa. Rihanna kertoi MTV:n haastattelussa olleensa aluksi "hyvin vastahakoinen" jatko-osan suhteen, koska "alkuperäistä ei voisi päihittää". Hän kuitenkin myöhemmin suostui nauhoittamaan jatko-osan, jolle annettiin nimeksi "Love the Way You Lie, Part II". Hän kertoi samassa haastattelussa, että "Part II" on melko riisuttu suhteessa alkuperäiseen. Part II ilmestyi Rihannan viidennellä studioalbumilla "Loud".
Kappale voitti parhaan hip-hop-levytyksen Teen Choice -palkinnon vuonna 2010 Se sai lisäksi viisi Grammy-ehdokkuutta, mukaan lukien paras levytys, paras kappale ja paras yhteistyö.
Kappaleen musiikkivideo sai ensi-iltansa 5. elokuuta 2010 VEVOssa ja YouTubessa. Video kuvaa pariskuntaa (näyttelijöinä Dominic Monaghan ja Megan Fox) ja heidän viha-rakkaussuhdettaan. He toistuvasti riitelevät ja rikkovat asioita ja samalla nähdään kohtauksia heidän aikaisemmasta onnellisesta parisuhteestaan. Videolla Rihanna laulaa palavan talon edessä ja Eminem räppää viljapellolla, mutta liittyy myöhemmin Rihannan seuraan.
Videosta tuli online-ilmiö saavuttaen 6,6 miljoonaa katsojaa ensimmäisenä vuorokautenaan VEVOssa ja 18 miljoonaa ensimmäisenä viitenä päivänä. Se on rikkonut YouTube-ennätyksen olemalla katsotuin video 24 tunnin sisällä. Tammikuuhun 2014 mennessä musiikkivideota oli katsottu noin 646 miljoonaa kertaa Youtubessa.
Find Me (Christina Grimmien albumi)
Find Me on yhdysvaltalaisen YouTube-videopalvelussa suosiota keränneen laulaja Christina Grimmien esikoisalbumi, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti iTunesissa 14. kesäkuuta 2011.
Te Amo
Te Amo (latinaksi, espanjaksi ja portugaliksi "Minä rakastan sinua") voi tarkoittaa:
Find Me (kirja)
Find Me on koomikko, näyttelijä ja talk show -juontaja Rosie O'Donnellin kirjoittama muistelmateos. Se julkaistiin vuonna 2002.
Kirja ylsi sijalle kaksi New York Timesin bestseller-listalla. Kirja kertoo O'Donnellin ongelmallisesta lapsuudesta. Kirjassa O'Donnell avautuu myös suhteestaan dissosiatiivisesta identiteettihäiriöstä kärsivään naiseen.
"Find Me" edeltää O'Donnellin seuraava muistelmateosta "Celebrity Detox:The Fame Game", joka julkaistiin vuonna 2007.
Erkki Juho Warpenius
Erkki Juho Warpenius (1818 Orimattila - 1871) oli talonpoikaissäädyn valtiopäivämies 1863-1864 ja 1867 valtiopäivillä Iitin tuomiokunnasta. 1867 valtiopäivillä hänet valittiin puhemiesneuvoston varajäseneksi, valitsijamieheksi, pankkivaliokunnan, toimitusvaliokunnan ja yksityisen valitusvaliokunnan jäseneksi. Valtiopäivätoiminaan hän anoi ryysyveroksi kutsutun lumppuveron poistamista, joka meni talonpoikaissäädyn yksityisen valitusvaliokunnan tarkastettavaksi, joka hyväksyi esityksen ja siirsi sen eteenpäin senaatille. Myöhemmin lumppuvero poistettiinkin. Toinen Warpeniuksen anomus koski apteekkiliikkeen harjoittamista maalla. Warpenius kannatti lisäksi myös rautateiden rakentamista.
Aleksanteri Tuloisela
Aleksanteri Tuloisela (1823 Lammi – 1891 Koski Hl.) oli talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustaja vuosien 1863–1864 valtiopäivillä Hollolan tuomiokunnasta. Valtiopäivillä hänet valittiin valitsijamieheksi sekä lakivaliokunnan ja talousvaliokunnan jäseneksi. Tuloisela muutti Lammilta Koskelle (nykyiselle Hämeenkoskelle).
Juho Riihimäki
Juho Riihimäki (13. toukokuuta 1835 – 20. helmikuuta 1903) oli keuruulainen talonpoikaissäädyn moninkertainen valtiopäivämies. Hän osallistui valtiopäiväedustajana talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1867, 1872, 1877–1878, 1888, 1894, 1897 ja 1899.
RusAirin lento 9605
RusAirin lennon 9605 onnettomuus tapahtui 20. kesäkuuta 2011 Petroskoin lentoaseman lähettyvillä Karjalan tasavallassa, kun 43 matkustajaa ja yhdeksää miehistön jäsentä kuljettanut RusAirin operoima Tupolev Tu-134A -tyyppinen matkustajakone syöksyi moottoritielle epäonnistuttuaan laskeutumisessa. Onnettomuudessa menehtyi välittömästi 44 ihmistä. Kahdeksan koneessa ollutta selvisi hengissä, mutta kolme heistäkin kuoli myöhemmin vammoihinsa. Onnettomuuden syyksi todettiin tutkinnassa miehistön virheellinen toiminta huonoissa sääoloissa.
Kone oli loppulähestymisessä Petroskoin lentoasemalle, kun se syöksyi läheiselle moottoritielle noin 1,2 kilometriä ennen kiitotien kynnystä toistaiseksi tuntemattomasta syystä noin kello 23.40 paikallista aikaa (19.40 UTC). Lentäjät olivat ilmeisesti yrittäneet laskeutua moottoritielle kiitotien sijaan. Kone vältti täpärästi läheisen pienen kylän. Venäjän valtion uutispalvelu Itar-Tassin mukaan paikallisten viranomaisten mukaan kone oli kärsinyt teknisistä ongelmista, minkä vuoksi lentäjät olisivat päättäneet laskeutua moottoritielle. Sään raportoitiin olleen huono onnettomuuden sattuessa. Venäjän hätätilaministeriön Karjalan alueen toimiston mukaan radioyhteys menetettiin vain hetkeä ennen onnettomuutta.
Lentoasemalla lennonjohtovuorossa olleen Sergei Šmatkovin mukaan lentäjät jatkoivat lähestymistä huonoista sääoloista huolimatta. Hänen mukaansa sää oli vain juuri ja juuri yli minimivaatimusten. Šmatkovin mukaan lentäjien olisi tullut suorittaa ylösveto ja aloittaa uusi lähestyminen. Joidenkin tietojen mukaan kone olisi myös katkaissut voimalinjan lähestyessään aiheuttaen siten kiitotien valojen sammumisen.
Onnettomuuslennolla oli 43 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä. Onnettomuudessa menehtyi 44 henkeä. Onnettomuudesta selvinneet seitsemän matkustajaa ja yksi lentoemäntänä toiminut miehistön jäsen vietiin sairaalahoitoon vaikeiden vammojen vuoksi. Yksi matkustajana ollut lapsi kuoli myöhemmin sairaalassa vammoihinsa. Loukkaantuneet siirrettiin Iljušin Il-76 -koneella Moskovaan hoidettavaksi.
Merkittäviä uhreja olivat kolme ydinreaktoreita suunnittelevan OKB Gidropressin johtajaa ja pääsuunnittelijaa Sergei Ryžov, Gennadi Banjuk ja Nikolai Trunov. Ryžov johti VVER-reaktorien suunnittelua 1998–2007. Lisäksi sai surmansa ydinreaktoreiden komponentteja valmistavan OKBM Afrikantovin teknologiajohtaja Andrei Trofimov, sekä Atomenergomašin teknologiajohtaja Valery Ljalin. Miehet olivat matkalla tutustumaan ZAO Petrozavodskmaš-tehtaaseen, jonka Atomenergoprom oli ostanut helmikuussa 2010.
Onnettomuudessa kuoli myös FIFA:n jalkapallotuomari Vladimir Pettai.
Koneen mustat laatikot kerättiin onnettomuuspaikalta talteen onnettomuuden syyn selvittämiseksi. Onnettomuustutkinta avattiin heti onnettomuutta seuranneena päivänä.
Tutkinnassa onnettomuuden syyksi todettiin miehistön virheellinen toiminta ja puutteellinen kommunikaatio huonoissa sääoloissa. Navigaattori oli lievästi juopunut (0,8 promillea) ja rohkaisi kapteenia laskeutumaan, vaikka näkyvyys kovassa sateessa ja sumussa oli huono.
George Edward Huthsteiner
George Edward Huthsteiner oli yhdysvaltalainen sotilasdiplomaatti, Yhdysvaltain Tallinnan apulaissotilasasiamies ja lopulta Yhdysvaltain Helsingin-lähetystön sotilasasiamies, joka onnistui hankkimaan Maximilian von Hellensiltä 1941–1942 tarkkoja sotilaallisia tietoja Saksan valtakunnan sotajoukoista operaatio Barbarossan alussa. Hän seurasi tehtävässään majurina majuri Frank B. Haynea, joka oli Yhdysvaltain ensimmäinen Suomeen sijoitettu sotilasasiamies. Häyne tuli Moskovasta Helsinkiin marraskuussa 1939 talvisodaksi. Huthsteinerin tultua sotilasasiamieheksi jatkoi Hayne tämän apulaissotilasasiamiehenä helmikuussa 1940. Huthsteiner palasi alkuperäiseen asemapaikkaansa Riikaan 31. toukokuuta 1940.
Karl Frei
Karl Frei (8. maaliskuuta 1917 – 18. kesäkuuta 2011) oli sveitsiläinen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän osallistui voimisteluun Lontoon olympialaisissa 1948 ja sai kultamitalin renkailla sekä hopeamitalin joukkuekilpailussa.
Aktiiviuran jälkeen Frei työskenteli valmentajana ja koulun talonmiehenä.
Niini (täsmennyssivu)
Niini voi tarkoittaa seuraavia:Sukunimenä Niini oli vuonna 2011 käytössä 99 elävällä henkilöllä.
Karlsson
Karlsson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jemina Sillanpää
Jemina Sillanpää (s. 6. toukokuuta 1982 Hämeenkoski) on suomalainen näyttelijä, muusikko ja ohjaaja. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2010 sekä suorittanut talossa lisäopintoja. Sillanpää on näytellyt muun muassa elokuvissa "Kalteva torni" ja "Ja saapuu oikea yö", jossa hän näytteli naispääosan. Hän on näytellyt myös muun muassa Yleisradion sarjoissa "Ihan sama" (2014) ja "Haamukirjoittaja" (2015).
Teatterissa hän on esiintynyt muun muassa Helsingin kaupunginteatterin "Elokuu"-näytelmässä vuonna 2009 sekä Kansallisteatterin Saiturin joulussa (2015). Kansallisteatteriin hän on ohjannut esitykset "Unelmien aikataulu," "Kylä elää"-revyynsekä Karavaani 2017, joka sai ensi-iltansa 6.5.2017 Suurella näyttämöllä.
Sillanpää laulaa ja soittaa viulua siskonsa Selinan kanssa yhtyeessä Jemina & Selina. Jemina ja Selina ovat sanoittaneet ja säveltäneet suurimman osan yhtyeensä ohjelmistosta. Yhtye julkaisi viimeisimmän albumin "Rajamailla" marraskuussa 2012. Se tehtiin yhteistyössä Tim Riesin kanssa (yhtyeestä Rolling Stones).He ovat kiertäneet paljon mm. Yhdysvalloissa duona sekä eri kokoonpanojen solisteina.
Pohjoinen (lehti)
Pohjoinen – pohjoinen kulttuurilehti oli suomalainen kulttuuriaikakauslehti, joka alkoi ilmestyä 1964. Sen taustalle syntyi Kustannusosakeyhtiö Pohjoinen, joka lehtitoiminnan päätyttyä 1974 julkaisi edelleen kirjoja.
Lehteä ilmestyi 70 numeroa.
J. V. Lehtonen
Johannes Vihtori Lehtonen (5. joulukuuta 1883 Hollola – 23. toukokuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja professori. Hän tutki erityisesti Aleksis Kiven elämää ja tuotantoa.
Lehtosen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Lehtonen ja Kustaava Sivenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi 1913.
Lehtonen toimi saksan ja ranskankielen lehtorina Savonlinnan lyseossa vuoteen 1920 saakka ja Turun klassillisessa lyseossa 1921–1922. Hän oli Helsingin yliopiston kirjallisuudenhistorian dosentti 1923–1935 ja kirjallisuudenhistorian henkilökohtainen ylimääräinen professori 1935–1948.
Lehtonen oli valtion filmitarkastamon puheenjohtaja 1924–1935, Suomen kirjailijaliiton puheenjohtaja 1924–1927, Suomalaisen kirjallisuuden edistämisrahaston kaunokirjallisuuden osaston puheenjohtaja 1927–1932, Suomen näyttämöiden 1iiton puheenjohtaja 1942–1947, Kansallisteatterin johtokunnan puheenjohtaja 1942-1947 ja Kordelinin säätiön kirjallisuuden jaoston varapuheenjohtaja 1932–1938 sekä puheenjohtaja 1938–1948.
Lehtonen oli naimisissa historiantutkija Eino Jutikkalan sisaren Elsa Maria Rinteen kanssa. Heidän tyttärensä oli Helsingin yliopiston kirjallisuustieteen professori Maija Lehtonen (1924-2015). J. V. Lehtosen veli oli lakimies, poliitikko ja pankinjohtaja Oskari Lehtonen.
Katja Kantanen
Katja Orvokki Kantanen (s. 19. toukokuuta 1991 Helsinki) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa Viipurin Urheilijoita. Hän on harrastanut myös useita muita yleisurheilulajeja, ja häntä valmensi vuoteen 2010 isänsä, estejuoksija Tapio Kantanen. Nykyisin valmentajana toimii Conny Karlsson.
Kantanen karsiutui loppukilpailusta Novi Sadin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän voitti ensimmäisen aikuisten maaottelunsa, Tampereen hallimaaottelun 2011, uransa parhaalla tuloksella 15,00. Hän on voittanut sisäratojen Suomen-mestaruuden 2010 ja 2011. Turun Kalevan kisoissa 2011 hän sijoittui kolmanneksi.
Kantanen työnsi ulkorataennätyksensä 15,03 Turussa 5. elokuuta 2011.
Katja Kantanen työskentelee Urheilulehden toimittajana.
9954 Brachiosaurus
9954 Brachiosaurus, aiemmin 1991 GX7, on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi E. W. Elst vuonna 1991. Pikkuplaneetta sai nimensä jurakautisen Brachiosaurus-hirmuliskon mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1991 GX7. Koska Brachiosauruksen absoluuttinen magnitudi (H) on 13,6, sen läpimitta on todennäköisesti viiden ja kahdentoista kilometrin välillä.
Aarne Anttila
Aarne Armas Anttila (vuoteen 1906 Andelin; 24. huhtikuuta 1892 Lahti – 16. lokakuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja professori. Hän tutki erityisesti Johannes Linnankosken ja Elias Lönnrotin elämää ja tuotantoa.
Anttilan vanhemmat olivat kelloseppä Johan Erland Andelin ja Matilda Johansson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912 ja tohtoriksi 1922.
Anttila toimi Grankullan yhteiskoulun opettajana 1914–1927 ja Suomalaisen kirjallisuuden seuran sihteerinä 1927–1952. Hän oli Helsingin yliopiston suomalaisen kirjallisuuden dosentti 1928–1947, kotimaisen kirjallisuuden professori 1947–1952 sekä historiallis–kielitieteellisen osaston dekaani 1948–1952. Anttila oli lisäksi ylioppilastutkintolautakunnan jäsen 1934–1952 sekä puheenjohtaja 1948–1952, Alfred Kordelinin säätiön asiamies 1938–1946 ja valtion kirjallisen asiantuntijalautakunnan jäsen 1936–1952 sekä puheenjohtaja 1940–1952.
Aarne Anttila oli naimisissa vuodesta 1924 Rauha Maria Riihimäen (Ahlqvist) kanssa.
Ruth Hedvall
Ruth Maria Hedvall (8. lokakuuta 1886 Vaasa – 7. helmikuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjallisuudentutkija.
Ruth Hedvallin vanhemmat olivat kollega Niklas Hedvall ja Seidi Kalm. Hedvall pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910 ja tohtoriksi 1915. Väitöskirjan aiheena oli Johan Ludvig Runebergin runouden tyyli.
Hedvall toimi Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun nuorempana lehtorina vuoteen 1921 ja Helsingin ruotsalaisen tyttölyseon ruotsinkielen vanhempana lehtorina 1923–1944. Hedvall menehtyi Helsingin suurpommituksissa.
Henri Pakisjärvi
Henri Aleksi Pakisjärvi (s. 6. tammikuuta 1989) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti vuoteen 2013 saakka Kuivasjärven Auraa ja sen jälkeen Arctic Athletics Rovaniemi -seuraa. Häntä valmensi aiemmin Anne Karvinen-Poutanen ja vuodesta 2006 Hannu Heikkilä.
Pakisjärvi karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 ja MM-kilpailuissa 2008 sekä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Vuoden 2011 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän sijoittui toiseksi aikuisten maajoukkuedebyytissään, Tampereen hallimaaottelussa 2011. Kalevan kisoissa hän on saanut hopeaa 2011 ja pronssia 2012, 2013 ja 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 2009, 2011, 2012, 2013 ja 2014.
Pakisjärvi työnsi ennätyksensä 18,48 Raaseporissa 13. kesäkuuta 2011. Hallissa hän on työntänyt parhaimmillaan 18,26 Tampereella 19. helmikuuta 2012.
9949 Brontosaurus
9949 Brontosaurus on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi E. W. Elst vuonna 1990. Pikkuplaneetta sai nimensä jurakautisen "Brontosaurus"-hirmuliskon mukaan, joka oli myös aiemmin luokiteltu "Apatosauruksen" synonyymiksi. Ennen kuin asteroidi sai oikean nimensä, se tunnettiin tunnuksella 1990 SK6. Koska Brontosauruksen absoluuttinen magnitudi (H) on 14,0, sen läpimitta on todennäköisesti neljän ja yhdeksän kilometrin välillä.
O. J. Brummer
Onni Johannes Brummer (24. kesäkuuta 1878 Hiitola – 11. lokakuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen oppikoulun opettaja ja päätoimittaja.
Brummerin vanhemmat olivat rovasti Fredrik Alexander Brummer ja Wilhelmina Jaatinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1900, lisensiaatiksi 1908 sekä tohtoriksi 1915. Brummer toimi Jyväskylän seminaarin historian ja suomenkielen kollegana 1902–1906 sekä lehtorina 1906–1910. Hän oli Joensuun lyseon historian ja suomenkielen vanhempi lehtori 1910–1912 ja Viipurin suomalaisen lyseon historian ja suomenkielen vanhempi lehtori 1912–1929.
Brummer toimi myös Viipurin yhteiskoulun suomenkielen opettajana 1915–1920 ja sanomalehti Karjalan päätoimittajana 1920–1944 eli kuolemaansa saakka. Hän työskenteli vielä 1940-luvulla lyhyen aikaa myös opettajana, ensin Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa 1940–1941 ja sitten Vaasan suomalaisessa lyseossa historian ja yhteiskuntaopin vanhempana lehtorina 1941–1944.
Brummer oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen 1908–1910, Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen 1915–1934 sekä valtuuston varapuheenjohtaja 1924–1926 ja Viipurin kaupunginhallituksen jäsen 1930–1933. Hän oli kokoomuspuolueen Viipurin läänin läntisen vaalipiirin piiritoimikunnan ja Viipurin läänin molempien vaalipiirien toimeenpanevan valiokunnan puheenjohtaja. Brummer kuului Viipurin työväenopiston ja Viipurin museon johtokuntiin ja hän oli vuodesta 1915 Viipurin suomalaisen kirjallisuuden seuran esimies.
Brummer oli naimisissa kaksi kertaa, vuosina 1904–1907 Helma Abramina Nyströmin (k. 1907) kanssa ja vuodesta 1910 Elsa Matilda Mäkisen kanssa. Lääkäri, professori Pekka Brummer oli Brummerin poika toisesta avioliitosta.
Christian Wilbrandt
Christian Hendhersson (Henrikinpoika) Wilbrandt (k. viimeistään 26. marraskuuta 1677 Oulu, haudattu 16. joulukuuta 1677 Vaasa) oli todennäköisesti ruotsalais- tai saksalaissyntyinen kirkkomaalari, joka vaikutti Suomessa viimeistään vuodesta 1639 alkaen.
Hän oli johtava kirkkomaalari Pohjanmaalla 1600-luvun puolessavälissä.
Wilbrandt teki maalauksia muun muassa Oulun (1639 ja 1658), Kokkolan pitäjän (1640), Saloisten (1641), Hailuodon (1659) ja Pyhämaan (1667) kirkkoihin. Näistä sekä Oulun, Saloisten että Hailuodon kirkot ovat tuhoutuneet tulipaloissa, joten Pyhämaan kirkko on ainoa, jossa maalaukset ovat säilyneet. Wilbrandtin maalausten osia on löydetty myös Uudenkaarlepyyn, Vähänkyrön, Laihian ja Haukiputaan kirkoista. Haukiputaan kirkossa maalauksista on ullakolla fragmentteja, koska vesikaton lautoina on käytetty edellisen, Wilbrandtin maalaaman kirkon sisäseinälautoja.
Felix Heikel
Karl Felix Heikel (3. kesäkuuta 1844 Turku – 2. toukokuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja, toimittaja ja merkittävä porvarissäädyn valtiopäivämies. Hän kuului Heikel-sukuun.
Heikelin vanhemmat olivat lehtori, rovasti Henrik Heikel (1808–1867) ja Wilhelmina Johanna Schauman. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1862 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1868 ja maisteriksi 1869.
Heikel toimi Raahen Porvari- ja Kauppakoulun johtajana 1882–1892 ja hän oli Pohjoismaiden Osakepankin johtokunnan jäsenenä 1892–1913. Heikel oli myös porvarissäädyn puhemiehenä vuoden 1900 säätyvaltiopäivillä.
Arne Jörgensen
Arne Skjold Raahauge Jörgensen (11. kesäkuuta 1883 Uusikaupunki – 7. helmikuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja.
Jörgensenin vanhemmat olivat hovineuvos Niels Raahaugo Jörgensen ja Rosalie Twarjansky. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1905, maisteriksi 1907 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1930.
Jörgensen toimi Helsingin yliopiston kirjastossa ylimääräisenä amanuenssina 1903–1918 sekä vanhempana alikirjastonhoitajana 1921–1941. Hän oli välillä Holger Schildtin kustannusliikkeen palveluksessa 1918–1921.
Jörgensen oli naimisissa vuodesta 1917 Märta Bergbomin kanssa.
Gabriel Rein (s. 1869)
Gabriel Rein (23. marraskuuta 1869 Helsinki – 23. joulukuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja Helsingin yliopiston professori.
Reinin vanhemmat olivat todellinen valtioneuvos, professori Gabriel Thiodolf Rein ja Hedvig Maria Sofia Florin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1894, lisensiaatiksi 1905 ja tohtoriksi 1907.
Rein toimi opettajana helsinkiläisissä kouluissa 1896–1897 ja 1900–1936. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti na 1910–1930 ja yleisen historian professorina 1930–1939. Hän oli Savolais–karjalaisen osakunnan vt. kuraattori 1899–1905 ja vakinainen kuraattori 1905 sekä Karjalaisen osakunnan kuraattori 1905–1906. Rein oli lisäksi Suomen sukututkimusseuran esimies 1928–1934 ja ylioppilastutkintolautakunnan jäsen 1929–1938.
Gabriel Rein oli naimisissa vuodesta 1900 Elsa Rosina Torckellin kanssa. Heillä oli viisi lasta.
Petter Sairanen
Petter Sairanen (s. 6. kesäkuuta 1958 Vaasa) on lappeenrantalainen kirjailija. Ennen kirjailijan uraa Sairanen on työskennellyt kirvesmiehenä, rajavartijana ja ohjaajana urheiluopistossa. Sairasen esikoiskirjan "Sähköllä valaistu talo" (1989) pohjalta tehtiin elokuvakäsikirjoitus elokuvaan "Umur".
Let England Shake
Let England Shake on PJ Harveyn kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin Britanniassa 14. helmikuuta 2011. Levyltä on julkaistu kaksi singleä, "The Words That Maketh Murder" 7. helmikuuta 2011 ja "The Glorious Land" 18. huhtikuuta 2011.
Levyn vastaanotto oli positiivinen. Sen 42 musiikkikriitikon arvioon perustuvat pisteet Metacritic ovat 86/100. Suomessa albumi oli virallisella listalla seitsemän viikkoa, sijoittuen parhaimmillaan seitsemänneksi.
Harvey on maininnut levyn saaneen vaikutteita The Doorsin, The Poguesin ja The Velvet Undergroundin musiikista. Levyn keskeisenä teemana on sodankäynti.
Kokkolan Oopperakesä
Kokkolan Oopperakesä on Kokkolassa vuosittain järjestettävä oopperajuhla. Oopperan tapahtumapaikkana on vuonna 2011 ensi kerran Länsipuistoon pystytettävä suuri teltta.
Tuotantoja ovat olleet "Figaron häät" (2006 ja 2007), "Lepakko" (2007–2008), "Offerere" (2008), "Lulu" (2009), "Döbeln" 1809 (2009, kantaesitys, tilausteos, levytys ilmestynyt 2010), "Hästarna kommer" (2009), ja vuonna 2010 ohjelmassa oli Georges Bizet'n "Carmen". Vuoden 2011 Oopperakesässä pääteoksena oli Mozartin "Taikahuilu". Vuonna 2012 oli ohjelmassa Heinz-Juhani Hoffmannin teos "Ahti Karjalainen – elämä, Kekkonen ja teot".
Vuonna 2013 ei aikataulullisista syistä ollut kesäfestivaalia, ja siksi yhdistys järjesti marraskuussa festivaaliviikon. Viikon pääteos oli Benjamin Brittenin "Pieni nokipoika". Kurt Weillin harvoin esitetty "Silbersee" ("Hopeameri") tulee esitykseen Oopperakesässä 2014. Teoksen ohjaajan Anu Komsin mukaan Weillin musiikki on siinä lyyrisimmillään
Festivaalin järjestää Kokkolan oopperayhdistys.
O. J. Tuulio
Oiva Johannes Tuulio (vuoteen 1933 Tallgren; 17. tammikuuta 1878 Pyhäjärvi Ul – 21. kesäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen kielentutkija ja Helsingin yliopiston professori.
Tuulion vanhemmat olivat rovasti Ivar Markus Tallgren ja Jenny Maria Montin. Hänen sisarensa oli esseisti ja kriitikko Anna-Maria Tallgren ja veljensä arkeologian professori Aarne Michael Tallgren.
Tuulio pääsi ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1896 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1901 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1907. Hänen väitöskirjansa oli ensimmäinen espanjankielinen väitöskirja Helsingin yliopistossa.
Tuulio oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon latinan kielen opettajana 1906–1907, vt. lehtorina 1909–1910 ja ranskan kielen opettajana 1910–1911. Hän toimi Helsingin yliopiston eteläromaanisten kielten dosenttina 1910–1928 ja yliopiston historiallis-kielitieteellisen laitoksen amanuenssina 1920–1935. Hän oli eteläromaanisten kielten ylimääräinen professori vuodesta 1928 alkaen ja Satakuntalaisen osakunnan inspehtori 1931–1934.
Tuulio oli Suomalaisen kirjallisuuden edistämisrahaston kaunokirjallisuuden osaston jäsen vuodesta 1911, "Nykysuomen sanakirjan" neuvottelukunnan jäsen 1929–1935 sekä Suomen itämaisen seuran johtokunnan jäsen 1933–1935 ja seuran varapuheenjohtaja vuodesta 1935. Hän avusti "Neuphilologische Mitteilungen" -lehteä 1913–1923 ja toimitti "Revista Comercial de Finlandia" -lehteä vuodesta 1938.
Tuulio oli naimisissa vuodesta 1917 filosofian tohtori, kirjailija Tyyni Maria Haapasen kanssa kanssa. Heillä oli kolme lasta, joista vanhin Jaakko Marcus Ilmari Tuulio kaatui jatkosodassa.
Vapaa Karjala
Vapaa Karjala (vuosina 1931–1937 Vapaa Karjala ja Inkeri, 1938–1939 Karjala–Inkeri) oli Sortavalassa ja Viipurissa vuosina 1920–1939 ilmestynyt sanomalehti.
Karjalan kansalaisliiton Itä-Karjalan komitean julkaisema "Vapaa Karjala" oli Itä-Karjalan pakolaisille tarkoitettu viikkolehti. Se sisälsi lähinnä pakolaisten lähtöalueita koskevia uutisia ja kirjoituksia. Varsinaista Suur-Suomi-propagandaa lehdessä oli vähän. Aluksi julkaistiin jonkin verran myös karjalankielistä aineistoa.
Vuonna 1923 "Vapaa Karjala" siirtyi Sortavalasta Viipuriin. Vuonna 1928 se muutettiin myös inkeriläispakolaisten äänenkannattajaksi, jolloin Inkerin liiton vuodesta 1922 lähtien julkaisema aikakauslehti "Inkeri" lakkasi ilmestymästä. Vuonna 1931 Karjalan kansalaisliiton Itä-Karjalan komitean ja Inkerin liiton yhteisen lehden nimeksi muutettiin "Vapaa Karjala ja Inkeri". Vuodesta 1938 lähtien se ilmestyi pelkästään kansalaisliiton lehtenä nimellä "Karjala–Inkeri". Lehden ominta alaa olivat Neuvostoliittoa ja varsinkin Neuvosto-Karjalaa koskevat uutiset.
"Vapaan Karjalan" ja sen seuraajien päätoimittajina työskentelivät Ville Söderholm (vastaava toimittaja 1920 ja 1921), Aleksanteri Sadovnikov (1920–1921), Ilmari Havu (1921–1922), Otto Kotonen (1923–1933), Ilmari Raekallio (1934) ja Eino Parikka (1934–1939).
Inkerin Sanomat
Inkerin Sanomat (vuonna 1920 Kirjasalon Sanomat) oli Raudussa ja Käkisalmessa vuosina 1920–1922 ilmestynyt sanomalehti.
”Inkeriläisten äänenkannattajana” kerran viikossa ilmestynyt lehti oli erikoistunut Inkerin ja sieltä Suomeen tulleiden pakolaisten asioihin. Syksystä 1922 lähtien sen työtä jatkoi Inkerin liiton aikakauslehti "Inkeri". Vuoden 1926 lopussa "Inkeri" yhdistettiin Karjalan kansalaisliiton Itä-Karjalan komitean julkaisemaan "Vapaaseen Karjalaan", josta tuli järjestöjen yhteinen lehti.
Sanomalehden luonteisena ilmestyneiden "Kirjasalon" ja "Inkerin Sanomien" päätoimittajina työskentelivät Kaarlo Stendahl ja S. Termonen yhdessä (1920) ja Termonen yksin (1921), vastaavana toimittajana Topi Orpana (1921–1922) ja toimittajana Antti Tiittanen (1921–1922).
1. erillinen viestikomppania
1. Erillinen Viestikomppania perustettiin 1952 Riihimäellä osana Viestirykmenttiä. Se siirtyi 8. kesäkuuta 1953 Ouluun vanhoille Suomen suuriruhtinaskunnan aikaisille puukasarmeille, ja se alistettiin Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajalle. Viestitarkastaja määräsi kuitenkin komppanian koulutustehtävät ja vastasi sen viestimateriaalisesta kehittämisestä. Komppaniaan kuuluivat neljä radio- ja neljä puhelinjoukkuetta sekä komento- ja huoltojoukkue. Lisäksi komppanialla oli toimisto ja tarvittavat varastot. Komppaniaan kuulunut viestikorjaamo erotettiin myöhemmin erilliseksi korjaamoksi ja se alistettiin Oulun korjaamolle. Komppaniassa annettiin prikaati- ja armeijakuntatason viestijoukkojen sotilasopetusta vuoteen 1989 saakka, jolloin yksiköstä muodostettiin Pohjois-Suomen Viestipataljoona. Muodostettaessa pataljoonan henkilöstöä täydennettiin Kainuun prikaatin ja Karjalan prikaatin viestikomppanioiden ja osalla 2. erillisen viestikomppanian kantahenkilökunnalla.
Alvin Ailey American Dance Theater
Alvin Ailey American Dance Theater on amerikkalaisen tanssijan Alvin Aileyn vuonna 1958 New Yorkiin perustama tanssiteatteri. Se on ensimmäinen nykytanssiin keskittyvä tanssiteatteri jolla on oma ohjelmisto. Sen nykyinen johtaja on Judith Jamison.
Siihen kuuluu osana Ailey II, joka perustettiin 1970-luvulla kun kiertueiden vuoksi luovaan työhön ei jäänyt riittävästi aikaa. Ailey II:n johtaja on Sylvia Waters.
Lockheed EC-130J
Lockheed EC-130J on muunneltu C-130J Hercules lentokone, joka pystyy lähettämään tallennettua sekä datalinkin kautta reaaliaikaista televisio- ja radiolähetystä sekä sotilaallista kommunikaatiota noin 100-500 kilometrin etäisyydelle. Lentokoneen maksimilentokorkeus on 8 500 metriä.
Riian keskustori
Riian keskustori () on Riiassa, Latviassa sijaitseva yksi Euroopan suurimmista toreista ja basaareista. Se avattiin 2. marraskuuta 1930, jolloin se oli suurin ja modernein kauppapaikka maailmassa. Se on kooltaan 72 300 neliömetriä.
28. joulukuuta 1922 Riian kaupunginvaltuusto teki päätöksen kauppapaikan rakentamisesta keskustaan. Siihen aikaan siellä oli jo lähistöllä kauppapaikka, mutta se oli liian pieni ja likainen kasvavaan kaupunkiin.
Suunnittelijana toimi kaupungin arkkitehti Pavils Dreijmanis. Hankkeen suunnittelussa olivat mukana myös insinöörit V. Isajevs ja G. Tolstojs sekä arkkitehti P. Pavlovs. Yhteensä oli tarkoitus rakentaa viisi paviljonkia – lihapaviljonki, maitotuotteiden paviljonki, vihannespaviljonki sekä kalapaviljonki. Rakennustyöt alkoivat lopulta kesäkuussa 1924. Vuonna 1926 kävi kuitenkin ilmi, että alkuperäinen hanke edellyttää joitakin muutoksia ja lisäyksiä, jotka ylittivät hankkeen alkuperäiset kustannukset, joten rakennustyöt jouduttiin lopettamaan. Rakentaminen aloitettiin uudelleen vasta vuonna 1928, ja tori valmistui syksyllä 1930. Riian keskustori on suurin sodanjälkeinen rakennus Riiassa.
Myyjät myyvät tuotteitaan korkeissa halleissa, jotka olivat ensimmäisen maailmansodan aikaan Saksan ilmalaivojen sijoituspaikkoja. Alueella on yli 3 000 kauppapaikkaa, ja siellä käy parhaimmillaan päivittäin 100 000 asiakasta.
E. Piirinen
Erland (Eelu) Piirinen, sukunimi aik. "Piri" (31. lokakuuta 1869 Harjavalta – 24. huhtikuuta 1949 Harjavalta) oli suomalainen toimitusjohtaja ja kirjallisuuden suomentaja. Hän käytti myös nimimerkkejä "Väinö Marjamaa" ja "Lauri Suonperä".
Piirisen vanhemmat olivat maanviljelijä Maurits Biri ja Vivika Wilhelmiina Hälli. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Porin lyseosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa.
Piirinen toimi Haminan kaupunginviskaalina 1905–1910 ja hän oli sitten Weilin & Göös Oy:n palveluksessa vuodesta 1910 alkaen. Myöhemmin Piirinen oli Kustannus Oy Kirjan teknillisenä johtajana ja "Larsson & Jantunen Oy":n toimitusjohtajana.
Erland Piirinen oli naimisissa vuodesta 1906 Hanna Ottilia Mäkelän kanssa.
V. Luja
Vendla (Venla) Salome Luja, os. "Kallio" (7. toukokuuta 1889 Naantali – 13. toukokuuta 1949 Espoo) oli suomalainen kirjailija.
Venla Luja toimi 1934 perustetun Leppävaaran Työväen Näyttämön puheenjohtajana.