hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Karl Wilhelm Malm
Karl Wilhelm Malm (14. elokuuta 1772 Kuopio – 18. elokuuta 1826 Joroinen) oli Suomen sotaan osallistunut everstiluutnantti. Hän johti vuoden 1808 aikana menestyksekkäitä partioretkiä Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa käyttäen apunaan vapaaehtoisia talonpoikaisjoukkoja.
Karl Wilhelm Malmin isä oli sotakomissaari Johan Malm. Isänsä kuoltua Malm joutui keskeyttämään koulunkäyntinsä vain 10-vuotiaana vuonna 1782 ja värväytymään vapaaehtoisena Savon jääkärirykmenttiin, jossa hän palveli sen jälkeen 28 vuotta. Hänet nimitettiin hieman ennen puhkeamista vuonna 1788 majoitusmestariksi. Osallistuttuaan sodan aikana Parkuinmäen ja Laitaatsillan taisteluihin hänet ylennettiin kersantiksi ja seuraavana vuonna vänrikiksi. Sittemmin hän yleni 1796 aliluutnantiksi, 1798 luutnantiksi ja 1804 kapteeniksi. Akordijärjestelmän mukaan, Malm joutui maksamaan Kerimäen komppanian päällikkön tehtävästä huomattavan summan rahaa.
Suomen sodan alussa Malm kuului Savosta perääntyviin joukkoihin, mutta sitten hän pääsi osallistumaan eversti Johan August Sandelsin johtamaan vastahyökkäykseen. Pulkkilan taistelun jälkeen toukokuussa 1808 Malm johti 150 miehen erikoisosastoa, jonka tehtävänä oli hävittää venäläisten varastot Iisalmessa ja Kuopiossa. Hän vangitsi 9. toukokuuta ilman taistelua satamiehisen venäläisosaston Taipaleessa, minkä jälkeen tie oli auki Kuopioon. Malm valloitti Kuopion 12. toukokuuta 1808 ja sai palkkiona ylennyksen majuriksi. Hän jatkoi etenemistään Juvalle saakka, josta siirtyi heinäkuussa Joensuuhun ja karkotti siellä olleet venäläiset käyttäen apunaan talonpoikia. Hän voitti 10. elokuuta 600 miehen kokoisella joukolla Pälkjärvellä 2 000 miehen vahvuisen venäläisosaston ja eteni jopa Venäjän puolelle rajaa, mutta joutui lopulta perääntymään ylivoiman edessä Sandelsin muun armeijan luo. Everstiluutnantiksi ylennetty Malm osallistui lokakuun 1808 lopussa Koljonvirran taisteluun. Sandels lähetti hänet 11. marraskuuta takaisin Koljonvirralle johtamaan vastaiskua, mutta tuolloin Malm haavoittui päähän ja jäi venäläisten vangiksi.
Malm vapautui sotavankeudesta jo ennen Haminan rauhaa. Hän erosi Ruotsin sotapalveluksesta vuonna 1810. Eronsa yhteydessä hänet aateloitiin Ruotsissa ja hänelle myönnettiin hovijahtimestarin arvo sekä Miekkaritarikunnan suurristi, joista yhtäkään hän ei ottanut vastaan. Hän ei myöskään jatkanut sotilasuraansa Venäjän palveluksessa. Loppuikänsä hän toimi maanviljelijänä Joroisisten Torstilassa ja Tuomaalassa. Suomen sisällissotaan ja heimosotiin osallistunut eversti Carl Wilhelm Malm oli Karl Wilhelm Malmin pojanpoika.
Rolf Larcher
Rolf Larcher (s. 9. kesäkuuta 1934 Meilen, Zürich) on sveitsiläinen entinen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja sai siellä Ernst Hürlimannin kanssa pronssia kaksikossa.
Oleg Golovanov
Oleg Sergejevitš Golovanov (; s. 17. joulukuuta 1934 Leningrad) on entinen Neuvostoliittoa edustanut soutaja ja olympiavoittaja. Hän voitti perämiehettömässä kaksikossa kultaa Valentin Boreikon kanssa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Golovanov ja Boreiko saivat lisäksi hopeaa soudun Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 1959 ja maailmanmestaruuskilpailuissa 1962. He osallistuivat vielä vuoden 1964 kesäolympialaisiin Tokiossa, mutta eivät edenneet siellä finaaliin.
Urheilu-uransa lopetettuaan Golovanov toimi valmentajana Leningradissa. Hän oli muun muassa vuoden 1980 kesäolympialaisissa Neuvostoliittoa edustaneiden soutajien valmentaja.
Otto Malm
Otto August Malm (25. heinäkuuta 1838 Pietarsaari – 25. marraskuuta 1898 Pietarsaari) oli suomalainen laivanvarustaja ja lahjoittaja. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvo 1881. Malm jatkoi isänsä Peter Malmin yritystoimintaa ja jäi pietarsaarelaisen Malmin laivanvarustaja- ja kauppiassuvun viimeiseksi edustajaksi. Hän lahjoitti merkittävän summan Pietarsaareen rakennettavan rautatien rakentamiseen. Testamentissaan hän määräsi perustettavaksi Otto A. Malmin lahjoitusrahaston ja määräsi suuren rahasumman myös Pietarsaaren kaupungille.
Fubuki (1905)
Fubuki () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Harusame-luokan torpedovenehävittäjä. Alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924.
Alus tilattiin vuonna 1903 Kuren laivastontelakalta osana vuoden 1894 kymmenvuotisohjelmaa. Sen köli laskettiin 29. syyskuuta 1904, ja alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1905. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 28. helmikuuta.
Alus palveli Venäjän–Japanin sodassa osallistuen Tsushiman meritaisteluun.
"Fubuki" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se muutettiin apumiinanraivaajaksi 1. huhtikuuta 1922, ja alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924.
Arare (1905)
Arare () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Harusame-luokan torpedovenehävittäjä. Alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924.
Alus tilattiin vuonna 1903 Kuren laivastontelakalta osana vuoden 1894 kymmenvuotisohjelmaa. Sen köli laskettiin 29. lokakuuta 1904, ja alus laskettiin vesille 5. huhtikuuta 1905. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 10. toukokuuta.
Alus palveli Venäjän–Japanin sodassa osallistuen Tsushiman meritaisteluun.
"Arare" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se muutettiin apumiinanraivaajaksi 1. huhtikuuta 1922, ja alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924.
Robert Dumontois
Robert Dumontois (s. 6. elokuuta 1941 Lyon) on ranskalainen entinen soutaja. Hän sai perämiehellisessä nelikossa hopeaa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Hän kilpaili myös vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja jäi skahdeksikossa seitsemännelle sijalle.
František Gregor
František Gregor (8. joulukuuta 1938 Bratislava – 10. maaliskuuta 2013) oli Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Gregor voitti Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkueessa olympiapronssia Innsbruckista 1964 sekä kolme MM- ja kolme EM-mitalia, joukossa Euroopan mestaruus vuodelta 1961.
Gregor kuoli 10. maaliskuuta 2013, 74-vuotiaana.
Still Into You
”Still Into You” on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen, Paramoren, 14. maaliskuuta 2013 julkaistu single. Se on toinen single yhtyeen vuonna 2013 julkaistulta neljänneltä studioalbumilta, "Paramore".
Paramore esitti kappaleen ensimmäisen kerran 13. maaliskuuta 2013 SXSW:ssä, ja lisäsi seuraavana päivänä kappaleen lyriikkavideon YouTubeen.
Australiassa singleä on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä.
Maantieteen historia
Maantiede syntyi käytännön tarpeesta, että maailmalla liikkumista varten tarvittiin tietoa maapallon pinnasta. Tämän kuvailun rinnalle on vähitellen tullut järkiperäinen tulkitseminen ja vuorovaikutusten selvittäminen. Nykyisin pyritään entistä selkeämmin löytämään ilmiöille yleisiä lainalaisuuksia, jolloin maantiede liikkuu luonnontieteellisin periaattein.
Maantieteessä oli pitkään rinnakkain kaksi tutkimusperinnettä. Toisen tarkoitus oli rakentaa kvantitatiivinen paikantamisjärjestelmä. Antiikin Kreikassa päästiin tässä jo varsin pitkälle. Pythagoras ja Aristoteles osoittivat maan pyöreäksi. Eratosthenes pyrki laskemaan maan koon ja otti käyttöön sanan "geografia". Toinen maantieteen haara pyrki määrittelemään kokoavasti alueiden luonnon, ilmaston, pinnanmuodot ja kulttuurin. Antiikin aikana suuntausta edusti ajanlaskun alussa elänyt Strabon. Karttojen laatiminen oli tälle tieteenhaaralle tärkeää ja se riippui kartografian kehittymisestä. Maaston muotoja opittiin kuitenkin mittaamaan vasta 1500-luvulla.
Plinius vanhempi laati Roomassa 77 jaa. tietokirjan Naturalis historia, joka käsitteli maailmankaikkeutta, maantiedettä, eläin- ja kasvitiedettä, metalleja ja mineraaleja. Hänen teoksensa perustui yli 2 000 lähdeteokseen, mutta lähdekritiikkiä niitä kohtaan Plinius ei käyttänyt, joten tiedot ovat varsin epäluotettavia.
Koordinaattikartat syntyivät vähitellen 1500-luvun aikana. Maalla mittaaminen oli kolmioinnin keinoin melko tarkkaa, mutta merillä vaikeampaa. Kronometrin keksiminen 1700-luvulla oli ratkaiseva parannus tähän haasteeseen. Kun karttojen tarkkuus parani, alkoi maantieteen painotus 1700-luvulla siirtyä uudelleen kuvailevan tutkimuksen puolelle. Saksalaiset Immanuel Kant, Carl Ritter ja Alexander von Humboldt tutkivat maapallon pinnan alueellisia eroja, ja samalla maantiede rajasi alan ulkopuolelle biosfäärin ja geofysiikan tutkimisen. Näin maantieteen rinnalle alkoi muodostua eri tieteenalojen rintama, johon kuuluivat geologia, kasvitiede, maaperätiede, taloustiede, sosiologia ja antropologia. Maantiede pyrkii kokoavasti osoittamaan, miten ilmiöt yhdessä vaikuttavat alueen yleisiin ja erityisiin piirteisiin.
Munjärvenlahti
Munjärvenlahti (myös "Munjärven Lahti", "Lahti", "Lahtenkylä"; ) on Petrovskin kunnan keskuskylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Munjärven länsirannalla 39 kilometriä Kontupohjasta maanteitse länteen. Kylässä on 424 asukasta (vuonna 2012).
Munjärvenlahti on vanha lyydiläiskylä. Venäjän keisarikunnassa se oli Munjärven volostin eli kunnan keskus. Vuonna 1905 kylässä oli koulu, 29 taloa ja 304 asukasta.
1920-luvulta lähtien Munjärvenlahti toimi Petrovskin piirin ja Munjärven kyläneuvoston keskuksena. Vuonna 1933 kyläneuvostoon kuului 17 kylää: Jekunniemi (ven. "Deknavolok"), Kenjakka ("Kenjaki"), Kurhananselkä ("Kurganova Selga"), Kurinoja ("Kuri Rutšei"), Lumbiinen ("Lumbina"), Mellitsä ("Melnitsa"), Motora ("Motorino"), Munjärven pogosta ("Munozero"), Munjärvenlahti, Pesträinkylä ("Pestrjakovskaja"), Puikniemi ("Paiguba"), Suontakuinen ("Zaboloto"), Törökkä ("Tereki"), Ulkoinen ("Ulkojeva"), Ulnojeva, Varhomia ("Gotnavolok") ja Vasjukka ("Vasjuki"). Niissä oli yhteensä lähes 1 800 asukasta, joista 1 569 oli karjalaisia, 173 venäläisiä ja 19 suomalaisia. Munjärvenlahden kylässä asukkaita oli 527. Jatkosodan aikana väestö evakuoitiin Uralille ja vetäytyvät neuvostojoukot polttivat lähes kaikki kylän talot.
Petrovskin piiri lakkautettiin 1957 ja Munjärven kyläneuvosto liitettiin Kontupohjan piiriin. Vuonna 1962 kyläneuvosto sai nimen Petrovski. Munjärvenlahden asukasluku oli 1960-luvulla suurimmillaan lähes 1 800. Kylässä toimi metsätalous, saha ja tielaitos. Vuoteen 1979 mennessä väkiluku oli laskenut alle yhdeksansadan.
Munjärvenlahden kautta kulkee Suojun aseman ja Hirvaan välinen kestopäällystetty maantie, josta haarautuu tie Vuohtjärvelle. Kylästä on linja-autoyhteydet Petroskoihin, Kontupohjaan, Hirvaaseen ja Vuohtjärvelle.
Kylässä toimii kaksi puunjalostuslaitosta. Palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, apteekki, posti, ruokala ja kaksi kauppaa.
Munjärvenlahti tunnetaan Ivan Ljovkinin perustamasta Petrovskin karjalaisesta kansankuorosta. Kylässä on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka ja vuonna 2001 rakennettu tsasouna. Lähistöllä sijaitsee laskettelukeskus ja lomakylä.
Hans Christer Holund
Hans Christer Holund (s. 25. helmikuuta 1989) on norjalainen maastohiihtäjä.
Maailmancupissa Holund kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2013 oltuaan 16:s. Kymmenen parhaan joukkoon Holund hiihti ensimmäisen kerran oltuaan neljäs Östersundin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2015. Joulukuussa 2015 hän sijoittui kolmanneksi Lillehammerin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Hän oli samalla kaudella kolmas myös Lahden 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Maailmancupkauden 2015–2016 kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Hän oli kaudella 2016–2017 kolmas Otepään 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui kolmanneksi Lillehammerin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Tour de Skin 2017–2018 kokonaiskilpailussa hän oli viides. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi ja normaalimatkojen cupissa kolmanneksi.
Nuorten MM-kilpailuissa Malles Venostassa 2008 Holund voitti kultaa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Praz de Lys Sommandissa 2009 hän saavutti pronssia sekä 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa että Norjan viestijoukkueessa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa sekä oli kuudes 15 kilometrin vapaalla ja 50 kilometrin perinteisellä.
Hayabusa-luokka (torpedovene)
Hayabusa-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kuudentoista aluksen muodostama torpedoveneluokka, jonka alukset valmistettiin osana laivaston vahvistamiseen tähdännyttä kymmenvuotissuunnitelmaa vuosina 1900–1904.
Neljä ensimmäistä 1. luokan torpedoveneiksi luokiteltua alusta tilattiin osana vuosien 1897–1898 hankintaohjelmaa Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta Le Havresta Ranskasta. Alukset muistuttivat Ranskan merivoimille valmistettuja Cyclone-luokan aluksia. Ranskassa valmistettua alusluokkaa käytettiin Japanista osana vuosien 1896–1897 hankintaohjelmaa tilattujen alusten suunnitteluun.
Peter Malm
Peter Malm (22. syyskuuta 1800 Pietarsaari – 7. elokuuta 1868 Tukholma) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvo vuonna 1836. Malm harjoitti Pietarsaaressa kauppa- ja laivanvarustustoimintaa ja oli Karlholmin veneveistämön omistajia. Hänellä oli 1840-luvulla 13 purjealusta ja 2 559 lästiä, ja hän oli aikanaan Suomen suurin laivanvarustaja. Hänen omistamansa aluksen "Herculeen" kapteeni Petter Gustaf Idman oli ensimmäinen suomalainen maailmanympäripurjehtija (1845–1847). Malm perusti vuonna 1859 Suomeen ensimmäisen höyrysahan. Hän oli porvarissäädyn edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867.
Hänen poikansa Otto Malm jatkoi hänen yritystoimintaansa.
Luettelo Kokemäenjoen silloista
Tämä on luettelo Kokemäenjoen silloista. Ne on lueteltu yläjuoksulta joen alkukohdasta lähtien. Mukana ovat pääuoman lisäksi myös sivuhaarojen sillat.
Kotaka (1887)
Kotaka () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu panssaroitu torpedovene.
Vuoden 1885 laivasto-ohjelmassa esitettiin, että Japani varustaisi kolme laivastoa. Kuhunkin laivastoon tulisi kuusi risteilijää ja kuusi tykkivenettä, joiden tukena olisi rahtialuksen kuljettama joko kahdeksan pienen aluksen torpedovenelaivue sekä toinen kuudesta panssaroiduista torpedoveneestä koottu laivue. Viimeksi mainittu oli uusi idea, ja sen vuoksi Japani tilasi koealus "Kotakan" Yarrowilta.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta Japanin esittämien vaatimusten mukaan. Alus toimitettiin osina Japaniin, jossa se kasattiin. Köli laskettiin Japanissa 7. syyskuuta 1886 Yokosukan laivastontelakalla, ja alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1887. Alus valmistui 10. lokakuuta 1888.
Aluksen kansi ja kyljet konehuoneen kohdalta suojattiin yhden tuuman paksuisella panssarilla. Sen aseistuksena oli neljä yhden naulan pikatykkiä sekä neljä torpedoputkea, joista kaksi oli keulassa ja kaksi perässä. Torpedoputkista oli mahdollista laukaistA 14 tuuman Schwartzkopf-torpedoita, joiden kantama oli 400 metriä ja nopeus 22–24 solmua. Suunnitelma osoittautui epäonnistuneeksi, ja alus jäikin tyyppinsä ainoaksi.
Alus upotti torpedoimalla Weihaiwein taistelussa Kiinan keisarikunnan laivaston panssariristeilijä "Laiyuanin". Alus poistettiin alusluettelosta huhtikuussa 1908 ja se romutettiin vuonna 1927.
Novosibirskin päärautatieasema
Novosibirskin päärautatieasema () Venäjän Novosibirskin alueen keskuksen, miljoonakaupunki Novosibirskin päärautatieasema. Asema sijaitsee kaupungin ydinkeskustassa noin kilometri Objoen koillispuolella ja kuuluu Venäjän rautateiden asemaverkostoon. Asema on Venäjän rautateiden alueellisiin tytäryhtiöihin lukeutuvan Länsi-Siperian rautateiden pääasema.
Rautatieliikenne Novosibirskin ja Moskovan välillä alkoi vuonna 1893.
Nykyinen päärautatieasema otettiin käyttöön joulukuun lopussa vuonna 1939. Kaksikerroksinen asemarakennus on nykypinta-alaltaan noin 29 000 neliömetriä ja sinne sopii jopa 3  900 matkustajaa. Asemarakennuksen 2. kerroksessa on muun muassa lippukassoja ja asemahotelli. Kaukoliikennettä palvelevan vanhan asemarakennuksen eteläpuolella on uudempi lähijunaliikenteen asemarakennus.
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1958
Suomensarjan kausi 1958 oli Suomen toiseksi korkein sarjataso Suomessa kaudella 1958. Suomensarja pelattiin kolmessa kahdeksan joukkueen lohkossa. 
Lohkovoittajat nousivat seuraavaksi kaudeksi mestaruussarjaan ja kunkin lohkon viimeinen putosi maakuntasarjaan.
Eric’s Trip
Eric’s Trip on kanadalainen indie rock -yhtye, joka perustettiin Monctonissa vuonna 1990. Eric’s Trip saavutti näkyvyyttä ensimmäisenä kanadalaisena yhtyeenä, joka sai levytyssopimuksen Seattlen grunge-levy-yhtiö Sub Popin kanssa 1990-luvun alussa.
Harald Vilhelm Lunelund
Harald Vilhelm Lunelund (27. heinäkuuta 1882 Viipuri – 17. helmikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen fyysikko.
Lunelundin vanhemmat olivat lehtori Johannes Lunelund ja Johanna Helena Wegelius. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1905 ja lisensiaatiksi (tohtoriksi) 1910, väitöskirjan aiheenaan "Über die Struktur einiger Spektrallinien und ihren Zeeman-Effekt in schwachen Magnetfeldern". Lunelund toimi Helsingissä useiden eri ruotsinkielisten oppikoulujen matematiikan opettajana, pisimpään ruotsalaisessa jatko-opistossa 1911-1922. Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen assistentiksi hän tuli 1912 ja vuodesta 1914 sen ohella fysiikan dosentiksi. Professoriksi hänet nimitettiin 1930. Lunelund opiskeli 1908-1910 Saksassa professori ja sittemmin nobelisti Johannes Starkin johdolla, perehtyen erityisesti spektritutkimuksiin. Vuodesta 1922 alkaen hän paneutui Suomen säteilyilmaston tutkimukseen, hän oli vuodesta 1929 kansainvälisen säteilykomission ja vuodesta 1936 kansainvälisen valokomission jäsen.
Lunelundin puoliso vuodesta 1905 oli Dagny Elisabeth Dorothea Berg.
Jekaterinburgin rautatieasema
Jekaterinburgin rautatieasema (, vuoteen 2010 saakka myös ) Venäjän Sverdlovskin alueen keskuksen, miljoonakaupunki Jekaterinburgin matkustajaliikenteen päärautatieasema.
Asema sijaitsee kaupungin ydinkeskustan pohjoispuolella. Se kuuluu Venäjän rautateiden keskeisimpiin rautatieasemiin. Asema on Venäjän rautateiden alueellisen tytäryhtiön, Sverdlovskaja Železnaja Dorogan, päärautatieasema.
Asema-alueella toimii rautatiemuseo.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1953
Suomen vuoden 1953 miesten yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Jyväskylässä 24.-25.tammikuuta. Naiset kilpailivat Kuopiossa 31. tammikuuta -1. helmikuuta. Kilpailuun osallistui kaikkiaan 18 mies- ja yhdeksän naisluistelijaa. Miesten yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet.
Luettelo työväenlauluista
Tämä on luettelo tunnetuimmista työväenlauluista.
Johan Wanaeus
Johan Wanaeus (22. toukokuuta 1680 Orivesi – 5. toukokuuta 1746 Orivesi) oli suomalainen pappi ja latinaksi julkaissut runoilija.
Wanaeuksen vanhemmat olivat kappalainen Johannes Petri Wanaeus ja Margareta Prytz. Hänet vihittiin papiksi 1705 ja maisteriksi 1707. Hän toimi pappina Lappeenrannassa 1706–1710 ja sitten Karjalan rakuunarykmentin pastorina, ottaen osaa suuren Pohjan sodan aikaiseen Norjan retkeen 1718–1719. Vuonna 1722 Wanaeus kutsuttiin Oriveden kirkkoherraksi. Hän oli latinan kielen taitaja, jonka latinaksi julkaisemia runoja painettiin, kuten "Oratio metrica de peccato originis" (1724) ja "Jesu Christi passio cruenta" (1746). Wanaeus avusti Daniel Jusleniusta tämän laatiman suomen kielen sanakirjan Suomalaisen Sana-Lugun Coetus valmistamisessa, sen alussa on hänen kirjoittamansa onnitteluruno.
Wanaeuksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1708 oli Anna Flachsenius (k. 1723), toinen vuodesta 1725 Maria Gertrud Arenfelt, rovasti Aron Hoffrenin leski, ja kolmas vuodesta 1732 Margareta Juslenius (k. 1768).
Habarovsk-1
Habarovsk-1 eli Habarovskin rautatieasema () Venäjän Habarovskin aluepiirin pääkaupunki Habarovskin päärautatieasema. Asema sijaitsee kaupungin ydinkeskustassa noin 2,5 kilometriä Amurjoen itäpuolella. Asema kuuluu Venäjän rautateiden Siperian radan pääasemiin.
Rautatieliikenne Habarovskin ja Vladivostokin välillä alkoi vuonna 1897.
Olli Korhonen (sotilas)
Antti Olavi ”Olli” Korhonen (9. tammikuuta 1911 Raahe – 3. elokuuta 1992 Hattula) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Korhosen isä oli tunnettu vasemmistolainen, joka oli ollut poliittisena vankina Tammisaaren pakkotyölaitoksessa. Korhosen ensimmäinen puoliso 1938–1978 oli Kerttu Ingberg. Heidän poikansa Lauri Korhonen (1938–2012) oli everstiluutnantti.
Korhonen kirjoitti ylioppilaaksi Raahen keskikoulusta 1931 ja valmistui Kadettikoulusta 1934 ja Sotakorkeakoulusta 1947 (ye-upseeri 1949). Hän aloitti sotilasuransa PPP 1:ssä sekä Joensuun rajavartiostossa nuorempana upseerina 1934–1940. Talvisodassa hän toimi komppanianpäällikkönä Erillinen pataljoona 12:ssa sekä ye-upseerina ja pataljoonankomentajana. Jatkosodan alkaessa hän toimi JR 30:ssä pataljoonankomentajana 1941–1943 sekä Rajajääkäripataljoona 4:n komentajana 1943–1944. Kesällä 1944 hän joutui Tulemajoella sotavangiksi. Hän oli tuolloin majuri ja siten jatkosodan korkea-arvoisin suomalainen sotavanki. Hän pääsi palaamaan kotiin jo saman vuoden jouluksi.
Sodan jälkeen Korhonen johti raja-aliupseerikoulua 1945–1947 ja 1949–1953. Kainuun rajavartioston esikuntapäällikkönä hän oli 1947–1949. Rovaniemen sotilaspiirin päällikkönä hän toimi 1953–1955. Kymen jääkäripataljoonaa hän komensi 1955–1957. Reserviupseerikoulun johtajana hän toimi 1957–1961. Panssariprikaatia Korhonen komensi 1961–1965. 2. divisioonan komentajana hän toimi 1965–1966. Uransa päätteeksi hän komensi Pohjois-Suomen sotilaslääniä 1966–1971.
Ylennykset: vänrikki 1934, luutnantti 1936, kapteeni 1940, majuri 1942, everstiluutnantti 1953, eversti 1957, kenraalimajuri 1961, kenraaliluutnantti 1965.
Jakob Johan Malmberg
Jakob (Jacob) Johan Malmberg (10. joulukuuta 1786 Kuopio – 31. elokuuta 1845 Kuopio) oli suomentaja ja kruununvouti.
Hänen vanhempansa olivat Turun seudulta Kuopioon muuttaneet kirvesmies Matti (Mats) Malmberg ja Hebla Matintytär. Hän oli naimisissa Gustava Frederika Holmbergin kanssa.
Hän aloitti nimismiehenä ja toimi sitten Savon vt. kruununvoutina mutta erosi virasta 1824. Hän kuitenkin jatkoi suomennoksia. Ainoa oma tuotanto oli vuodelta 1834 pieni arkkivirsi, "Kirkko Virren Koettelemus", josta vuonna 1837 julkaistiin kaksi painosta, jälkimmäinen hivenen korjailtuna.
Heikki Järnström
Heikki Järnström (s. 28. kesäkuuta 1975) on suomalainen koripallovalmentaja ja uransa lopettanut SM-tason koripalloilija.
Järnström edusti kasvattajaseuraansa, Lahden NMKY:tä SM-sarjassa vuosina 1992–1996. Kaudella 1998–1999 hän pelasi BC Nokiassa SM-sarjaa ja kaudella 2002–2003 I-divisioonaa.
Maaliskuussa 2012 valmentajaksi kouluttautunut ja juniorikoripallon parissa työskennellyt Järnström valittiin Tampereen Pyrinnön naisten edustusjoukkueen päävalmentajaksi tehtävänään toiminnan laadun parantaminen. Hän sai vastuun myös seuran A-tyttöjen päivittäisvalmennuksesta ja toiminnan koordinoinnista.
Adventure Time
Adventure Time (alkup. Adventure Time with Finn & Jake) on yhdysvaltalainen piirrossarja, joka kertoo Finn-ihmisen ja hänen parhaan kaverinsa Jake-koiran seikkailuista post-apokalyptisessa Ooon maassa. Sarjan on luonut Pendleton Ward ja tuottanut Cartoon Network Studios. "Adventure Timen" lähetys alkoi Cartoon Networkilla 5. huhtikuuta 2010.
Finn ja Jake asuvat post-apokalyptisessa Ooon maassa ("Land of Ooo") noin tuhat vuotta "Suuren Sienisodan" jälkeen. Sarjassa seurataan heidän seikkailujaan siellä ja kanssakäymistä muiden avainhahmojen kanssa, joista tärkeimmät ovat Princess Bubblegum, The Ice King ja Marceline. Matkoillaan Finn ja Jake kohtaavat hirviöitä ja vaaroja, joita vastaan he taistelevat.Muutamassa jaksossa esitetään myös hahmojen sukupuolikäänteiset versiot, joissa päähenkilöt ovat nimeltään "Fionna" ja "Cake".
"Adventure Time" sai heti alkuun hyvän vastaanoton ja se on ollut katsojamenestys Cartoon Networkilla. Sarjan ensinäytöstä seurasi noin 2,5 miljoonaa katsojaa huhtikuussa 2010, ja marraskuussa 2012 jaksoilla oli keskimäärin 3,3 miljoonaa katsojaa. Sarja on saanut positiivisia arvosteluja myös kriitikoilta ja siitä on muodostunut kultti-ilmiö teini-ikäisten ja aikuisten joukossa Yhdysvalloissa. "Adventure Time" on saanut suosiota niin lasten kuin aikuisten joukossa, "joita vetää puoleensa sarjan hupsu huumori, mielikuvitukselliset tarinat sekä rikkaasti kansoitettu maailma".
Lasse Mattila
Lasse Ilmari Mattila (s. 22. marraskuuta 1976 Helsinki) on ruotsinsuomalainen sosionomi, muusikko ja jalkapalloilija. Hänellä on ollut Ruotsin kansalaisuus vuodesta 1999 lähtien.
Mattilan isä oli kansanedustajana ja kilpa-autoilijana tunnettu Leo Mattila, joka kuoli vuonna 1979. 13-vuotiaana hän menetti myös äitinsä ja jäi 12 vuotta vanhemman velipuolensa huollettavaksi. Vuonna 1994 Mattila siirtyi 17-vuoden ikäisenä pelaamaan jalkapalloa Ruotsiin Ljungskile SK:n joukkueeseen.
Jalkapallouransa ohessa Mattila kävi lukiota sekä suoritti fysioterapeutin opintoja. Myöhemmin hän opiskeli sosionomiaa Keski-Ruotsin yliopistossa Östersundissa. Valmistuttuaan Mattila on työskennellyt muun muassa katulasten parissa Brasiliassa. Nykyään hän on koulukuraattorina Trollhättanissa sekä tekee musiikkia. Hän toimii myös luennoitsijana erilaisissa tilaisuuksissa. Mattila on julkaissut yhden kirjan sekä musiikkialbumin.
Suomessa Lasse Mattila edusti muun muassa Vantaan Palloa sekä FC Honkaa ennen siirtymistään Ruotsiin syksyllä 1994. Hän pelasi aluksi muutaman ottelun Ljungskilen B-junioreissa ja nousi sen jälkeen edustusjoukkueen kokoonpanoon maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisioonassa. Joukkueen noustua Ruotsin pääsarjaan Mattila siirtyi tammikuussa 1997 Norjan 1. divisioonassa pelanneeseen Sarpsborgiin, mutta palasi jo puolen vuoden kuluttua takaisin Ljungskilen riveihin. Hän on esiintynyt myös Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Östersunds FK:n ja IK Oddevoldin joukkueissa. Suomen nuorten maajoukkueita Mattila on edustanut kahdesti ja poikamaajoukkueita yhteensä kahdeksan kertaa.
Leo Mattila
Leo Ilmari Mattila (9. joulukuuta 1923 Helsinki – 2. maaliskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja kilpa-autoilija.
Liike-elämän parissa työskennellyt Mattila toimi Liberaalisen kansanpuolueen kansanedustajana kahteen otteeseen vuosina 1954–1958 ja 1962–1966. Lisäksi hän kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon sekä oli valitsijamiehenä vuosien 1956 ja 1962 presidentinvaaleissa.
Kilpa-autoilijana Mattila voitti muun muassa Eläintarhan ajojen Class B -luokan vuonna 1948. Ralliautoilijana hän osallistui muun muassa Monte Carlo -ralliin kolmesti vuosina 1950, 1953 ja 1959.
Leo Mattila oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäisestä avioliitosta syntyi tytär, laulaja ja tanssitaiteilija Tuulevi Mattila. Hänen viimeinen puolisonsa Tytti Miinalainen oli Mattilaa 21 vuotta nuorempi. Heidän poikansa on vuonna 1976 syntynyt ruotsinsuomalainen sosionomi ja jalkapalloilija Lasse Mattila.
Söderforsin ruukki
Söderforsin ruukki on Ruotsissa nykyisen Tierpin kunnan alueella sijaitseva ruukkialue. Claes Depken (myöh. Anckarström) perusti ruukin vuonna 1676 ja siellä valmistettiin ankkureita merivoimia varten. Se on ainoa Uplannin suurista ruukeista, jossa on vielä nykyisinkin teollista tuotantoa. Rakennuksia on säilynyt paljon 1700-luvun jälkipuoliskolta ja 1800-luvulta.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1920
Vuoden 1920 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat IFK Uppsala ja IF Linnéa.
Uusintaottelut
29. helmikuuta 1920 Tukholmassa.
Jaakko Koskela
Jaakko Koskela (4. syyskuuta 1945 Seinäjoki – 17. maaliskuuta 2002) oli suomalainen upseeri ja prikaatikenraali.
Koskela kävi Kadettikoulun 1966-1969 ja Sotakorkeakoulun 1977-1979. Hän toimi opetusupseerina Karjalan Jääkäripataljoonassa 1969-1975 sekä Kadettikoulussa 1975-1981. Pääesikunnan koulutusosastolla hän työskenteli toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina 1981-1986. Uudenmaan jääkäripataljoonassa pataljoonaupseerina hän oli 1986-1989. Sotakorkeakoulussa hän opetti 1989-1992 ja toimi ainelaitoksen johtajana Maanpuolustuskorkeakoulussa vuodet 1993-1995. Karjalan Prikaatia hän komensi 1995-1999, jonka jälkeen hän siirtyi jalkaväen tarkastajaksi vuoteen 2000 saakka. Pääesikunnassa apulaismaavoimapäällikkönä Koskela toimi 2001-2002. Tässä tehtävässä hän menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen kotonaan 56-vuotiaana.
Ylennykset: vänrikki 1966, luutnantti 1969, yliluutnantti 1973, kapteeni 1977, majuri 1982, everstiluutnantti 1989, eversti 1995, prikaatikenraali 2000.
Heikki Koskelo
Heikki Juhani Koskelo (s. 12. joulukuuta 1935 Suonenjoki) on suomalainen kenraaliluutnantti evp.
Koskelo syntyi varatuomari Eino Juhani Koskelon ja farmaseutti Aino Siviä Rauskin perheeseen, hänen puolisonsa vuodesta 1959 on sairaanhoitaja Raili Saara Autio. Uransa aikana Koskelo palveli mm. Uudenmaan Jääkäripataljoonassa, Karjalan Prikaatissa ja Pääesikunnan jalkaväkitoimistossa. Hän toimi komentajana Kainuun prikaatissa (1982–1984), Kaakkois-Suomen sotilasläänissä (1990–1992) ja Itäisessä maanpuolustusalueessa (1993–1995).
Koskelo tuli ylioppilaaksi 1955 ja valmistui Kadettikoulusta 1959 ja Sotakorkeakoulusta 1969. Vänrikiksi hänet ylennettiin 1956, luutnantiksi 1959, yliluutnantiksi 1963, kapteeniksi 1965, majuriksi 1971, everstiluutnantiksi 1976, everstiksi 1982, kenraalimajuriksi 1988 ja kenraaliluutnantiksi 1993. Eläkkeelle Koskelo jäi vuonna 1995.
Mentalismi
Mentalismi ( < ’mieleen liittyvä’) on 1900-luvun mielenfilosofiaan liittyvä katsantokanta, jonka mukaan mieli ja mielentilat voivat itsessään vaikuttaa kausaalisella voimalla aineelliseen maailmaan. Mentalismin vastakohtana ovat dualismi, jonka mukaan mieli ja ruumis ovat keskenään erilaisia substansseja, ja behaviorismi, jonka mukaan käyttäytyminen voidaan selittää ulkoisesti ilmenevien seikkojen perusteella. Mentalismin edeltäjänä voidaan pitää John Lockea, ja tunnettuja mentalisteja ovat olleet muiden muassa Jerry Fodor ja Noam Chomsky.
Varhaisemmassa filosofiassa mentalismilla tarkoitettiin metafyysisen idealismin muotoa, jonka mukaan on olemassa vain yksilöllisiä tiedostavia sieluja.
Kielitieteessä mentalismilla tarkoitetaan suuntausta, joka hyväksyy kielellisen intuition ja kokemuksen ja pitää empiiristä murteiden tutkimusta toisarvoisena.
Mentalisti-nimitystä käyttävät jotkut viihdetaiteilijat, jotka pyrkivät esityksissään synnyttämään vaikutelman, että heillä olisi yliluonnollisia psyykkisiä kykyjä. Sen sijaan psyykikot – esimerkiksi selvänäkijät ja meediot – väittävät yliluonnollisten kykyjensä olevan todellisia.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1919
Vuoden 1919 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat IFK Uppsala ja IK Göta. Kilpailuun osallistui 12 joukkuetta.
26. tammikuuta
16. helmikuuta 1919 Tukholmassa.
Metsästäjä (metsänhoitaja Gunnar Arnkil)
Metsästäjä on suomalaisen taiteilijan Magnus Enckellin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1919. Maalaus on metsänhoitaja Gunnar Arnkilin muotokuva. Kooltaan työ on 70 cm × 56 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Magnus Enkell oli "Metsästäjä"-maalausta maalatessaan luopunut piirustuksellisen muodon tavoitteestaan. Tässä vaiheessa värit näyttelivät suurta osaa hänen maalauksissaan. Hänen värien käyttöään ei kuitenkaan aina ymmärretty. Eräs arvostelija totesi hänen väriyhdistelmistään, että ne ovat hajuvedentuoksuisia.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1918
Vuoden 1918 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat IFK Uppsala ja IK Sirius.
24. helmikuuta 1918 Tukholmassa.
Uusintaottelu
3. maaliskuuta 1918 Uppsalassa.
Taiteilijan huvila Kilossa
Taiteilijan huvila Kilossa on taiteilija Magnus Enckellin guassi ja lyijykynätyö vuodelta 1921. Työ, kooltaan 22,5×31 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Magnus Enckell osti vuonna 1920 huvilan Albert Edelfeltin leskeltä Espoon Klobbsbystä. Huvilan oli Albert Edelfeltin ohjeiden mukaan piirtänyt arkkitehti Eliel Saarinen 20 vuotta aikaisemmin. Tämä Enckellin vuoden 1921 työ sekä samoilta ajoilta oleva punaliitutyö "Kilon tammi" kuuluvat molemmat Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1917
Vuoden 1917 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat IFK Uppsala ja AIK.
12. helmikuuta 1917 Tukholmassa.
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1998
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1998 käsittelee Suomen joukkuetta Budapestissa järjestetyissä yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1998.
Suomen Urheiluliitto valitsi kisoihin 43 urheilijan joukkueen kokouksessaan, joka pidettiin vuoden 1998 Kalevan kisojen yhteydessä Oulussa 8.-9. elokuuta. Tavoitteeksi EM-kisoihin asetettiin kolmen mitalin ja kymmenen pistesijan saavuttaminen. Vahvimipiin mitaliehdokkaisiin kuuluivat edeltävinä vuosina 
arvokisamitaleita saavuttaneet keihäänheittäjä Mikaela Ingberg, kuulantyöntäjä Mika Halvari, kävelijä Valentin Kononen 
ja kymmenottelija Eduard Hämäläinen. Mitalisuosikkeja olivat myös keihäänheiton maailmantilastoa johtanut Aki Parviainen
ja Parviaisen tavoin ensimmäistä ulkoratojen arvokisamitalia tavoitellut kuulamies Arsi Harju.
Suomen joukkue pääsi lähes tavoitteeseensa, kun saaliina EM-Budapestista oli kolme mitalia ja yhdeksän pistesijaa. Yhtään mestaruutta
suomalaiset eivät kuitenkaan voittaneet. Maiden välisessä mitalitilastossa Suomi oli jaetulla 16. tilalla. 
Joukkueen suurimpana pettymyksenä voitiin pitää Parviaisen yhdeksättä sijaa keihäänheitossa. 
Iloisena yllätyksenä otettiin vastaan Samuli Vasalan kuudes sija 5000 metrin juoksussa.
Nordic Regional Airlines
Nordic Regional Airlines Oy (lyh. NORRA, vuoteen 2015 Flybe Finland Oy ) on suomalainen lentoyhtiö, jonka ydintehtävänä on tuottaa alueellista lentotoimintaa muille lentoyhtiöille. Norran emo-organisaatio on Finnair.
Brittiläinen Flybe ja suomalainen Finnair perustivat Flybe Finland Oy:n ostamalla Finnish Commuter Airlines Oy:n (Finncommin) osakekannan yhteisyrityksensä Flybe Nordic AB:n omistukseen. Osakekannasta 60 prosenttia oli Flyben ja 40 prosenttia Finnairin omistuksessa. Omistajavaihdoksen yhteydessä elokuussa 2011 Finnish Commuter Airlines Oy:n nimi muutettiin Flybe Finland Oy:ksi.
Vuoden 2015 alussa henkilöstövuokrausyhtiö Staffpoint ja sijoitusyhtiö G. W. Sohlberg solmivat aiesopimuksen Finnairin kanssa Flybe Nordicin ostamisesta. Sen mukaan Staffpoint tulisi omistamaan yhtiöstä 45 prosenttia, GWS 15 prosenttia ja Finnair 40 prosenttia. Neuvotteluihin ja järjestelyihin liittyen Finnair kertoi maaliskuun lopussa tilapäisestä ratkaisusta, jolla se ostaa Flybe UK:n 60 prosentin omistusosuuden Flybe Nordicista itselleen yhdellä eurolla. Flybe Finland Oy:n nimeksi tuli toukokuussa 2015 Nordic Regional Airlines Oy (NORRA).
Marraskuussa 2015 uutisoitiin Finnarin myyneen 60 prosenttia Norran osakkeista Staffpointille ja Kilcolle.
Vuoden 2017 lokakuussa Finnair ilmoitti ostavansa Norran kokonaan, mutta vain väliaikaisesti.
Vuoden 2018 elokuussa Finnair ilmoitti myyvänsä 60 prosenttia Norrasta tanskalaiselle lentoyhtiö "Danish Air Transport"ille.
Nordic Regional Airlinesin, eli Norran ydintehtävänä on tuottaa alueellista lentotoimintaa muille lentoyhtiöille. Norra operoi merkittävää osaa Finnairin kotimaan. ja Euroopan liikenteestä . Yhtiö operoi vuosittain yli 50 000 lentoa.
Norra operoi Finnairin lentoja Helsingistä muun muassa seuraaviin kohteisiin:Norran laivastoon kuuluu 26 lentokonetta, joista 12 on lyhyille matkoille sopivia ATR 72 -potkuriturbiinikoneita ja 12 hieman pidemmille matkoille, kuten Euroopan reiteille, soveltuvia Finnairin väreihin maalattuja Embraer E190-suihkukoneita. Laivaston keski-ikä on 4,6 vuotta.
Norra työllisti kesäkuussa 2015 noin 670 työntekijää Helsinki-Vantaalla ja Seinäjoella. Yhtiö noudattaa matkustamohenkilökunnan ja lentäjien työehdoissa suomalaisia työehtosopimuksia. Matkustamohenkilökunnan osalta neuvottelukumppanina on Ammattiliitto Pro ja lentäjillä Akava.
Härkäsommitelma Espanjasta
Härkäsommitelma Espanjasta on suomalaisen taiteilijan Erik Enrothin öljyvärimaalaus kovalevylle vuodelta 1958. Tämä maalaus, 122×199,5 cm, kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
"Härkäsommitelma Espanjasta" on voimakassävyinen maalaus, joka kuvaa hyvin taiteilija Enrothin intensiivistä ja intohimoista taiteilijaluonnetta. Hän oli myös suomalaisista taiteilijoista niitä, jotka matkustelivat paljon ja olivat kansainvälisesti suuntautuneita. Enrothilta Ateneumin Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin kuuluu myös "Sierra Nevada" -vesivärityö.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1923
Vuoden 1923 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat Västerås SK ja IF Linnéa.
21. tammikuuta
25. helmikuuta 1923 Tukholmassa. Yleisöä 3036
Västerås SK: Bertil Reuter, Manne Johansson, Erik "Hyttan" Karlsson, Georg "Lolle" Jonsson, Oskar Fröjd, Folke Johansson, Bernt Eriksson, Algot "Kusen" Rylander, Erik Reuter, Fridolf Ryman ja Hjalmar Bergkvist.
Vita Björn
Vita Björn on Kastelholmassa, Ahvenanmaan Sundissa sijaitseva vankilamuseo. Se rakennettiin vuonna 1784 tutkintavankilana toimivaksi kruununvankilaksi ja oli vankilakäytössä vuoteen 1975 saakka. Puolet rakennuksesta oli vanginvartijan ja tämän perheen asuntona; toisella puolella olivat vankisellit. Alun perin sellejä oli kolme; vuonna 1839 niitä rakennettiin kaksi lisää.
1980-luvun alussa rakennus kunnostettiin ja entisöitiin alkuperäisen asuunsa. Vuonna 1985 rakennukseen avattiin museo, jossa esitellään rikosseuraamusjärjestelmän kehittymistä 18. vuosisadalta vuoteen 1950.
Museon lisäksi rakennuksessa on kahvila ja ravintola.
Lippu (lehti)
Lippu on neljä kertaa vuodessa ilmestyvä Demarinuorten jäsenlehti, joka on ilmestynyt nykyisellä nimellään vuodesta 1972 lähtien. Lippu postitetaan lähtökohtaisesti demarinuorten jäsenille, yhteistyötahoille, kirjastoihin ja kouluihin. Lehden päätoimittajana toimii Maria Rytkönen.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1916
Vuoden 1916 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat IFK Uppsala ja Djurgårdens IF.
20. helmikuuta 1916 Tukholmassa.
Naisen profiili
Naisen profiili on taiteilija Alfred William Finchin öljyvärimaalaus pahville vuodelta 1915. Kooltaan tämä työ on 52×40 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
"Naisen profiili" on Alfred William Finchin maalauksissa siitä harvinainen muotokuva, että siinä värit ovat yllättävän kontrasteisia hänelle. Finch yleensä pyrki hillityn harkittuihin väririnnastuksiin.
Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmaan kuuluu myös "Nainen profiilissa"- hiilityö A.W.Finchiltä. Tämä 39×30,5 cm- kokoinen työ on ajoittamaton.
Gianluca Cologna
Gianluca Cologna (s. 17. toukokuuta 1990) on sveitsiläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Maailmancupissa Cologna kilpaili ensimmäisen kerran Davosissa joulukuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Drammenin perinteisen hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2013 sijoituttuaan kuudenneksi. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2013 oltuaan Asiagon perinteisen hiihtotavan sprintissä kolmas.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Cologna sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 27:nneksi.
Gianluca Cologna on voittanut kaksi kultamitalia Sveitsin mestaruuskisoissa. 2011 kultamitali tuli viestistä ja 2013 sprintistä. 2015 sprintistä hän voitti hopeisen mitalin.
Gianluca Cologna lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.
Moninkertainen hiihdon olympiavoittaja Dario Cologna on Gianluca Colognan isoveli.
Ukonilma (A.W. Finch)
Ukonilma on taiteilija Alfred William Finchin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1918. Kooltaan maalaus on 30,5×40,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
"Ukonilma"-maalauksessa näkyy A.W. Finchille tyypillinen tapa hillityn harkittuihin väririnnastuksiin. Toinen hyvä esimerkki tästä on "Finchin Richmond, jokimaisema"- maalaus vuodelta 1924. Myös se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Kent Ove Clausen
Kent Ove Clausen (s. 7. marraskuuta 1985) on norjalainen maastohiihtäjä.
Maailmancupissa Clausen kilpaili ensimmäisen kerran Drammenissa maaliskuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Trondheimin perinteisen hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2009 oltuaan 22:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kymmenenneksi Davosin perinteisen hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2013.
Ellen Mattson
Ellen Mattson (s. 1962, Uddevalla, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija. Hän kirjoittaa vaikeista suhteista, yksinäisyydestä ja yhdessäolosta, ja sijoittaa tarinansa usein historialliseen ympäristöön. Vuodesta 1992 noin kolmen vuoden välein romaaneja kirjoittanut Mattson on saanut muun muassa Svenska Dagbladetin ja Göteborgs-Postenin kirjallisuuspalkinnot.
Mattson kirjoittaa myös kirjallisuuskritiikkejä Göteborgs-Tidningeniin sekä historiallisia kronikoita Göteborgs-Posteniin. Hän on kirjoittanut myös radioteatteria.
Risto Soramies
Risto Matti Soramies (s. 13. joulukuuta 1946 Helsinki) on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan ensimmäinen piispa 4. toukokuuta 2013 alkaen. Ennen lähetyshiippakunnan piispaksi kutsumistaan Soramies toimi vuodesta 1972 alkaen Suomen evankelis-luterilaisen kansanlähetyksen (SEKL) palveluksessa lähetystyössä islaminuskoisten keskuudessa ensin Saksassa islaminuskoisten maahanmuuttajien parissa ja sittemmin Istanbulin luterilaisen seurakunnan johtajana vuoteen 2011 asti.
Piispaksi vihkimisen jälkeen Tampereen hiippakunnan tuomiokapituli teki 9.10.2013 päätöksen, jonka perusteella hän menetti Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappisoikeuden, mutta säilytti rovastin arvonimen, koska sen poistamiselle ei ole käytäntöä
Helmikuussa 2018 yhdysvaltalainen Missouri-synodin pappisseminaari, Fort Waynessa toimiva Concordia Theological Seminary myönsi Soramiehelle kunniatohtorin (Doctor of Divinity honoris causa) arvonimen.
Kitaransoittaja (Gebhard)
Kitaransoittaja on taiteilija Albert Gebhardin viivasyövytys vuodelta 1902. Kooltaan työ on 27,5×18 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
"Kitaransoittaja" kuvaa Albert Gebhardin kahta ominaisuutta: Hän oli hyvä piirtäjä ja grafiikantekijä, mutta "Kitaransoittaja" on myös esimerkki Gebhardin monista muotokuvista.
Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin kuuluu myös muotokuva "Neiti Agnes Munsterhjelm" noin vuodelta 1905. Se on tussityö ja kooltaan 33×25 cm. Mallina siinä on ollut taiteilija Ali Munsterhjelmin sisar.
Elämänsä aikana Gebhard toimi monen suomalaisen nuoren opettajana Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa.
Kamikaze-luokka (1905)
Kamikaze-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston 32 aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka. Se oli laivaston ensimmäinen hävittäjäluokka, jonka aluksia valmistettiin kaupallisilla telakoilla.
Luokan alukset tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja sekä sota-ajan hätätilauksina. Ensimmäiset tilattiin kesäkuussa 1904, ja jatkotilaukset tehtiin saman vuoden syyskuussa ja vuonna 1905.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1915
Vuoden 1915 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat IFK Uppsala ja AIK.
24. tammikuuta
Uusintaottelu
14. helmikuuta
21. helmikuuta 1915 Tukholmassa.
Alaston selkä
Alaston selkä on taiteilija Tove Janssonin hiilityö paperille, 36 × 30 cm. Tämä ajoittamaton työ kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Paasilinna (kirjankustantamo)
Kustannusosakeyhtiö Paasilinna oli vuonna 2009 perustettu suomalainen kirjankustantamo. Se julkaisi sekä kauno- että tietokirjallisuutta. Kustantajana toimi Petteri Paasilinna. Syksyllä 2012 Helsinki-kirjojen vetäjät Jan Erola ja "Eetu" Alvik siirtyivät Paasilinnan palvelukseen. Kustantamo toimi Lars Sonckinin suunnittelemassa kivilinnassa, entisessä HPY:n pääkontorin tiloissa Helsingin Korkeavuorenkadulla.
Paasilinna julkaisi noin 30 kirjaa vuodessa. Kustantamon kirjailijoita olivat muun muassa Lasse Lehtinen, jonka Arto Paasilinnan ideaan perustunut Nätti-Jussi ilmestyi vuonna 2012. Kansainvälinen keittokirja-arvioija Gourmand Cookbooks valitsi Kari Aihisen ja Sami Revon teoksen Savoy - matkalla huipulle Suomen parhaaksi keittokirjaksi . Hannu Mäkelä siirtyi lastenkirjailijana Paasilinnalle keväällä 2013, kuten runoilija-kirjailija Tuija Välipakka. Myös Hannu Rautkallio, Markus Hotakainen, Anna Perho, Jouni K. Kemppainen, Rakel Liekki, Arto Luukkanen, Sanna Kiiski, Antti Tuuri, Saku Tuominen ja Agatha Christien tyttärenpoika Mathew Prichard olivat Paasilinnan kirjailijoita.
Paasilinna haettiin konkurssiin elokuussa 2018 mutta konkurssi raukeaa varojen puutteessa. Velkojat jäänevät pääasiassa ilman saataviaan.
Jan Jindra
Jan Jindra (s. 6. maaliskuuta 1932 Třeboň) on tšekkoslovakialainen kilpauransa päättänyt soutaja ja olympiavoittaja.
Jindra voitti perämiehellisessä nelosessa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja kahdeksikossa olympiapronssia Roomassa 1960. Hän osallistui myös Melbournen kesäolympialaisiin 1956 ja eteni kahdeksikossa välieriin.
Martín Sordelli
Martín Sordelli Cigliano (s. 21. tammikuuta 1969) on argentiinalainen entinen maahockeypelaaja. Hän kuului vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa kahdeksanneksi ja vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa 11. sijalle jääneeseen joukkueeseen.
Pan-Amerikan kisoissa Sordelli voitti joukkueineen kultaa vuonna 1991 ja sai lisäksi hopeaa vuonna 1987.
Dribbble
Dribbble on graafisille suunnittelijoille suunnattu yhteisöpalvelu, jossa jaetaan omia ja kommentoidaan toisten töitä. Shoteiksi kutsutut työt ovat korkeintaan 400x300 pikselin kokoisia (tai 800x600 pikseliä HiDPI-näytöillä, kuten esimerkiksi Retina MacBook Pro:lla). Shotin lisäksi tulee työn nimi, työssä käytetyt värit hex-arvoina, työhön liittyvät tägit sekä vaihtoehtoisesti linkki kokonaiseen työhön, jos se on suurempi kuin 400x300 pikseliä.
Dribbblessä on kahdenlaisia kävijöitä; julkaisijoita (prospecters) ja etsijöitä (scouters). Julkaisijat ovat usein freelancereita, jotka jakavat töitään ja usein tarjoavat itseään palkattavaksi. Etsijät joko etsivät ihmisiä palkattavaksi tai vain selaavat muiden töitä. Kaikki rekisteröityneet kävijät voivat kommentoida toisten julkaisuja, tykätä niistä, jakaa niitä sosiaalisiin medioihin (Facebook, Twitter ja Pinterest) tai lisätä kuvia omiin kokoelmiinsa (buckets).
Dribbbleen voi myös ostaa Pro-jäsenyyden, jolla saa paremman haun, mahdollisuuden ottaa yhteyttä julkaisijoihin, mahdollisuuden luoda listoja julkaisijoista sekä Pro-merkinnän nimensä perään. Pro-jäsenyys maksaa 20 dollaria vuodessa.
Ester Sihtola (maalaus)
Ester Sihtola on taiteilija Eero Järnefeltin pastellityö paperille vuodelta 1934. Työ on kiinnitetty kankaalle ja kooltaan se on 65×48,5 cm. Ester Sihtola -työ kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Eero Järnefelt maalasi tämän "Ester Sihtola" -muotokuvan kolme vuotta ennen kuolemaansa. Näihin aikoihin hän muutoinkin keskittyi aiheissaan maisema- ja muotokuvamaalauksiin.
Ester Sihtola oli tunnetun suomalaisen teollisuusmiehen ja taiteenkeräilijän Jalo Sihtolan puoliso. Hän syntyi vuonna 1884 Säkkijärven Niemenlautalla ja kuoli vuonna 1964. Ester Sihtola valmistui Helsingin musiikki-instituutista pianonsoiton opettajaksi. Musiikin parissa hän työskenteli useammalla paikkakunnalla toimien opettajana Helsingin kouluissa ja Tammisaaren seminaarissa. Hän myös johti Imatralla perustamaansa kirkkokuoroa. Hän avioitui insinööri Jalo Sihtolan kanssa vuonna 1907 ja he saivat kuusi lasta.
Jalo Sihtolasta tuli yksi Suomen merkittävimmistä taidekeräilijöistä. Hän hankki ensimmäiset taideteokset vuonna 1907 Pariisissa työskennellessään Ranskassa Papeterie de la Seine -tehtaassa. Vuonna 2001 Ester ja Jalo Sihtolan säätiö lahjoitti Ateneumin taidemuseolle kokoelman ydinosan, noin viisisataa teosta. Tuo lahjoitus on suurin Ateneumin taidemuseon historiassa. Myös Sinebrychoffin taidemuseo, Imatran taidemuseo ja Jyväskylän taidemuseo saivat huomattavat lahjoitukset. Ester Sihtola ei osallistunut perheen taidehankintoihin. Hän huolehti sen sijaan emäntänä kodin lukuisista taiteilijavierailijoista. Äidin vaikutusta lienee se, että musiikki oli koko perheen yhteinen harrastus ja omien lasten musiikillista lahjakkuutta Ester ja Jalo Sihtola pyrkivät kodissa kehittämään .
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1914
Vuoden 1914 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat AIK ja Djurgårdens IF.
Uusintaottelu
1. maaliskuuta 1914 Tukholmassa.