hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nötö
Nötö on kylä ja saari Nauvossa. Saaren pinta-ala on 392 hehtaaria ja sen asukasluku on 12. Kesäasukkaita saarella on 204. Nötö sijaitsee Jurmon, Berghamnin ja Gullkronan välissä.
Nötö on Saaristomeren kansallispuiston suurimpia saaria. Se on keskeisen sijaintinsa vuoksi ollut tärkeä yhteyspaikka Saaristomerellä. Nötö on asutettu luultavasti 1000-luvun alussa. Suurimmillaan Nötön kylä oli toisen maailmansodan kintaalla, jolloin kylässä oli noin 200 asukasta.
Nötön kylän keskustassa on pieni puukirkko, vanha tuulimylly ja kesäisin auki oleva kauppa jossa toimii myös Alkon tilauspalvelupiste.
Miia Kivipelto
Miia Kivipelto (s. 1973 Alajärvi) on suomalainen geriatri, joka työskentelee professorina Itä-Suomen yliopistossa ja Karoliinisessa instituutissa Tukholmassa. Hänet tunnetaan erityisesti dementiaan ja muihin vanhuuden muistihäiriöihin liittyvistä tutkimuksistaan.
Kivipelto opiskeli lääketiedettä Kuopion yliopistossa ja erikoistui geriatriaan. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2002 Alzheimerin taudin verisuonimuutoksista ja jatkoi tutkijan työtään Tukholman Karoliinisessa instituutissa.
Vuonna 2009 Kivipelto sai Suomen Akatemian palkinnon tutkimustyönsä yhteiskunnallisesta vaikuttavuudesta. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Nuorkauppakamarin Nuori menestyjä -palkinto.
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 1998
Valko-Venäjä osallistui Naganon talviolympialaisiin 1998 59 urheilijan voimin, joihin kuului jääkiekkomaajoukkue. Naganossa Valko-Venäjä voitti kaksi pronssia, ampumahiihdossa ja freestylehiihdossa.
Avaisijassa Valko-Venäjän lippua kantoi Aleksandr Popov.
Naganossa Valko-Venäjä voitti kaksi pronssia, ampumahiihdossa ja freestylehiihdossa. Mitalitaulukossa Valko-Venäjä oli sijalla 17, samalla mitalimäärillä kuin Kazakstan.
Valko-Venäjä nimitti kisoihin 59 henkisen joukkueen, joka koostui 44:stä miesurheilijasta ja kymmenestä naisurheilijasta. Joukkueeseen sisäältyi Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkue. Joukkueen nuorimmat osallistujat olivat freestylehiihtäjä Aleksey Grishin sekä pikaluistelija Svetlana Chepelnikova, joilla oli ikää vain 18 vuotta. Joukkueen vanhin urheilija oli 40-vuotias alppihiihtäjä Igor Yudin.
Dregovitšit
Dregovitšit (, ) olivat Dneprin oikeanpuoleisen sivuhaaran Pripetin valuma-alueella ja Dneprin yläjuoksun oikeapuoleisella maa-alueella elänyt itäslaavilainen heimoyhteisö. Tarkkoja rajoja heimon asuinalueelle ei ole osattu linjata. Asutuksen jäänteitä on löydetty Pripetin varren arkeologisilta kaivauksilta 800–900 -luvuilta jaa. Näissä kaivauksissa on löydetty maatalouteen ja asutukseen liittyviä rakenteita. Heimon elinkeinoja olivat muun muassa maatalous ja käsityöt.
Alueen hallintokeskus oli Turau ja alue muodosti Turaun ja Pinskin ruhtinaskunnan (900-1300 -luvuilla). 900-luvulla dregovitšien maista tuli osa Kiovan Rusia. Luoteisin osa heimoyhteisön maista liittyi Polatskin ruhtinaskuntaan.
Dregovitšejä pidetään yhtenä valkovenäläisten kantaheimoista.
Julkinen ostotarjous
Julkinen ostotarjous on kaikille pörssiyhtiön osakkeenomistajille suunnattu tarjous ostaa heidän osakkeensa tietyllä hinnalla. Yleensä ostotarjous koskee kaikkia kyseessä olevan julkisen osakeyhtiön osakkeita. Tarjous on yleensä voimassa 3-10 viikkoa.
Ostotarjouksen hyväksyminen on vapaaehtoista. Kieltäytyäkseen tarjouksesta osakkeenomistajan ei tarvitse tehdä mitään. Myöntyessään tarjoukseen on osakkeenomistajan ilmoitettava siitä ostotarjouksen tekijälle. Myös ostotarjouksen kohteena olevan julkisen osakeyhtiön hallitus esittää osakkeenomistajille oman suosituksensa ostotarjouksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä. Hallituksen on otettava arviota antaessaan huomioon yhtiön ja sen kaikkien osakkeenomistajien etu.
Jos ostotarjouksen tekijä saavuttaa ostollaan yli 90 prosenttia osakkeista, seuraa lunastusmenettely. Tällöin ostotarjouksen tekijä voi käyvästä hinnasta lunastaa myös muiden omistajien osakkeet.
Jos osakkeenomistajan omistus ylittää 30 prosenttia yhtiöstä, on tehtävä pakollinen ostotarjous kaikista osakkeista.
Myös vähemmistön omistava osakkeenomistaja voi vaatia osakkeiden lunastamista. Tällöin ostotarjouksen tekijän on ostettava tämä yleensä ulos.
Erimielisyydet lunastusoikeuksista ja -hinnoista käsitellään välimiesoikeudessa. Sinne jäsenet valitaan Keskuskauppakamarin lunastuslautakunnassa.
Helsingin Sanomat: Julkinen ostotarjous. Julkaistu 21.1.2014 Viitattu: 22.1.2014
M4 (Valko-Venäjä)
M4 on 192 kilometriä pitkä valtatie Valko-Venäjällä. M4 alkaa Minskin kaupungin keskustasta kaakkoon johtavan mahtikatu "Partisaanien puistotien" () jatkona Minskin kehätieltä M9 eteenpäin kohti Mahiljouta. Kansallinen valtatie M4 muuttui tammikuun 2014 alussa koko matkaltaan BelToll-järjestelmään kuuluvaksi, eteläluettaviin mittauspisteisiin perustuvaksi tullitieksi, jonka käytöstä peritään ulkomaalaisilta autoilta ja valkovenäläisiltä raskaan liikenteen ajoneuvoilta tietulli.
Aluksi valtatiet M4 ja M5 kulkevat yhtyneenä. 10 km kehätien jälkeen on eurooppatien E30 eli valtatien M1 liittymä. Noin 2 kilometriä myöhemmin valtatiet M4 ja M5 eroavat. M4 jatkaa kohti idässä olevaa Mahiljouta. Mahiljoun läntiseltä kehätieltä (P123) eteenpäin valtatie jatkuu Kazimirovkan lähiöön saakka, josta se jatkaa Minskoje šossena.
Johan Ollus
Johan (Johannes) Ollus (8. tammikuuta 1886 Vöyri – 26. joulukuuta 1939 Vöyri) oli suomalainen jääkiekkoilija.
Suomessa Ollus pelasi jääpalloa Polyteknikkojen Urheiluseurassa, jonka riveissä voitti Suomen mestaruuden 1909 niin jääpallossa kuin jalkapallossakin. Vuonna 1909 Ollus valittiin Palloliiton sihteeriksi.
1910 Ollus matkusti opiskelemaan Berliiniin ja liittyi Berliner Schlittschuhclubin joukkueeseen. Ollus kohosi nopeasti erääksi Euroopan parhaista jääkiekkoilijoista ja voitti joukkueensa riveissä kahdesti silloisen arvokaimman mestaruuden jääkiekossa eli -turnauksen. Ollus oli myös voittamassa vuonna 1912 Jääkiekon Saksan mestaruutta, jolloin siitä pelattiin ensimmäisen kerran.
Ollus valittiin Saksan Hockey Hall of Fameen 1988.
Laurent Lamothe
Laurent Lamothe (s. 14. elokuuta 1972) on haitilainen poliitikko, liikemies ja entinen urheilija. Hän on toiminut Haitin pääministerinä toukokuusta 2012. Lamothe ilmoitti eroavansa pääministerin tehtävästä 14. joulukuuta 2014.
Aiemmin Lamothe toimi Haitin ulkoministerinä syyskuusta 2011 pääministerikautensa alkuun asti.
Lamothe pelasi 1990-luvulla tennistä. Hän oli mukana Haitin Davis Cup -joukkueessa vuosina 1994 ja 1995. Koulutukseltaan Lamothe on Master of Business Administration. Hän valmistui floridalaisesta St. Thomas -yliopistosta vuonna 1996.
MIAU
MIAU on suomalainen vuonna 2010 perustettu rockyhtye, joka yhdistelee musiikissaan vaikutteita punkista, garage rockista, popista ja dancesta. Yhtyeen muodostavat Susanna Tikkanen, Anu Kaukola ja Henna Juvonen. MIAU teki ensimmäisen levytyksensä vuoden 2012 keväällä Konkurssi Records -levy-yhtiölle nimikko-EP:n muodossa. Saman vuoden kesällä yhtye voitti ensimmäisen koskaan järjestetyn Suomen Red Bull Garage -bändikilpailun.
MIAU oli viimeiseksi jääneen City-lehden kannessa 6/2012.
Yhtye sijoittui kolmanneksi Ylen järjestämässä vuoden 2014 Uuden Musiikin Kilpailussa, jossa etsittiin Suomen edustajaa Kööpenhaminassa pidettävään kevään 2014 Eurovision laulukilpailuun. MIAU julkaisi Trinity -debyyttialbuminsa vuonna 2014 Konkurssi Recordsin kautta. Levyn tuotti Erno Laitinen.
Henna Juvonen - kitara, laulu
Anu Kaukola - rummut, laulu
Susanna Tikkanen - basso, laulu
Nightwalkers (2012)
Yes Means No (2013)
Pet Sematary (2013)
God/Drug (2014)
Enemies (2014)
War of Hearts (2014)
MIAU (EP) 2012
Trinity (2014)
Trinity (Instrumental) (2014)
Nightwalkers (2012)
Yes Means No (2013)
God/Drug (2014)
War of Hearts (2014)
Valmet (kello)
Valmet kello oli nimi Valmet Oy:n valmistamille pöytä- ja seinäkelloille.
Valmetin valmius aloittaa kellotuotanto toisen maailmansodan jälkeen perustui Tampereella sijainneen lentokonetehtaan mittaritekniikkaan liittyvään osaamiseen. Aluksi kelloja mainostettiin valmistettavan Valmetin lentokonetehtaalla hienomekaniikkaosastolla.
Valmetin kellotuotanto aloitettiin 1950-luvun alussa. Aluksi valmistettiin ainoastaan seinäkelloja. Malleja oli kaikkiaan noin kymmenkunta. Vuonna 1954 tuotannossa oli kaikkiaan 18 kellomallia – seinä- ja pöytäkelloja, sekä ilmapuntareita. Koneistot valmistettiin pääsääntöisesti Tampereella, mutta joissakin määrin niitä tuotiin myös ulkomailta. Tehdas sijaitsi Valmetin Instrumenttitehtaassa Tampereen Härmälässä.
Kellojen kaapit ja kotelot olivat puuta, joko koivua tai jalopuuta, sekä vaneria, fajanssia ja muovia. Kellomallit nimettiin kotoisasti suomalaisin etunimin: mm. Olli, Matti, Antti, Jussi, Iisakki, Aino, Aila ja Rauni.
Vuonna 1969 Pentti Kiuru sai Valmetin kellojen yksinmyyntioikeuden ja seuraavana vuonna myös osa tuotannosta siirtyi Kiurulle. Valmet luopui lopullisesti kellotuotannosta vuonna 1976. Myöhemmin kelloja valmistettiin nimellä Aika.
Luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan pääministereistä
Tämä on luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan pääministereistä. Nimitys on ollut käytössä 1700-luvun alkupuolelta, jolloin sitä ruvettiin käyttämään esimmäisenä Sir Robert Walpolesta. Hänen roolinsa oli kuitenkin "primus inter pares" eli toimia ensimmäisenä vertaistensa joukossa ja pyrkiä sujuvaan yhteistoimintaan. Luettelossa on mainittu monarkit jonka alaisena pääministerit ovat toimineet.
Lähde:
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 2002
Valko-Venäjä osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 64 urheilijan voimin, joihin kuului jääkiekkomaajoukkue. Salt Lake Cityssä Valko-Venäjä voitti pronssin freestylehiihdossa. Avaisijassa Valko-Venäjän lippua kantoi Oleg Ryzhenkov.
Salt Lake Cityn jääkiekkoturnauksessa Valko-Venäjä pystyi jääkiekkohistoriansa parhaimpaan saavutukseen, kun joukkue yllätti Ruotsin puolivälierissä maalein 3–4 ja eteni välieriin. Ottelusta ennakoitiin Ruotsille helppoa, mutta tarkka puolustuspeli ja onnekas viime hetken maali ruotsalaisvahti Tommy Salon kypärän kautta veivät Valko-Venäjän voittoon. Ruotsalaishyökkääjä Markus Näslund kommentoi ottelun jälkeen, että Valko-Venäjän tarkkaa puolustusta vastaan oli vaikea pelata. Valko-Venäjä oli lopulta jääkiekkoturnauksen neljäs.
Salt Lake Cityssä Valko-Venäjä voitti pronssin freestylehiihdossa. Mitalitaulukossa Valko-Venäjä oli sijalla 23, samalla mitalimäärillä kuin Slovenia.
Valko-Venäjä nimitti kisoihin 64 henkisen joukkueen, joka koostui 44:stä miesurheilijasta ja 20:stä naisurheilijasta. Joukkueeseen sisäältyi Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkue. Joukkueen nuorin osallistuja oli pikaluistelija Igor Makovetsky, jolla oli ikää vain 17 vuotta. Joukkueen vanhimmat urheilijat olivat 37-vuotiaat jääkiekkoilijat Igor Matushkin ja Oleg Mikulchik.
Jääkiekkoturnauksen jälkeen Valko-Venäjän olympiakomitea ilmoitti, että jääkiekkoilija Vasily Pankov on kärynnyt dopingaineeksi luokitellun nandrolonin käytöstä. Kansainvälisen jääkiekkoliiton sääntöjen mukaan kuitenkin yhden pelaaja käry tuo rangaistuksen vain pelaajalle, ei koko joukkueelle. Valko-Venäjä oli lopulta turnauksen neljäs.
Janakkalan miekkamies
Janakkalan miekkamies on Janakkalasta syksyllä 2013 tehty ruumishautalöytö, johon kuuluu luuranko, kaksi miekkaa ja muuta esineistöä. Vanhempi miekka ajoittuu viikinkiajalle ja nuorempi miekka ristiretkiajalle. Itse vainaja on kuollut vuoden 1300 tienoilla. Tomografia- eli viipaleröntgentutkimusten perusteella on arvioitu, että mies olisi kohdannut väkivaltaisen kuoleman.
Luurangon käsien luista tehdyn ajoituksen perusteella vainaja on mies ja kuollut noin vuonna 1300. Haudassa on esineitä, jotka ovat peräisin vanhemmalta, pakanuuden ajalta. Kasvojen kohdalle asetettu hiilenpala on ajoitettu vuoteen 1000 eli viikinkiaikaan. Löytöön kuuluvat kaksi miekkaa on myös ajoitettu. Lyhyempi, palopatinainen miekka (Z-tyyppiä) ajoittuu miekkojen tyyli- ja muotoluokituksen mukaan aikavälille 950–1050, ja miekka saattaa olla peräisin esikristillisen ajan polttohaudasta. Pitempi on ristiretkiajan miekka (tyyppiä XI) ja ajalta 1050–1200.
Pakanuudenajan esineistöä on Museoviraston tutkijan Simo Vanhatalon mukaan tavattu joskus muissakin kristillisen ajan haudoissa. Miekkojen lisäksi haudassa on vielä toistaiseksi ajoittamattomia esineitä keihäänkärki, kirves ja puukko.
Tammikuussa 2018 julkistetussa DNA-tutkimuksessa on selvinnyt, että äidin puolelta miekkamiehen perimässä on tyyppi, joka on 30 prosentilla suomalaisista. Isän puolelta perimästä vain pari kolme prosenttia on samanlaista kuin nykysuomalaisilla. Professori Jan Storån mukaan miekkamies näyttäisi olleen paikallinen ihminen, jonka perimä tulisi ennemmin lännestä ja etelästä kuin idästä. Tiedot ovat alustavia, koska ajan vertailuaineistoa ei ole.
Raatihuoneenkatu (Hämeenlinna)
Raatihuoneenkatu on Hämeenlinnan keskustan merkittävin kauppakatu. Noin 800 metriä pitkä katu ulottuu keskustan halki itä-länsisuunnassa ja on yksisuuntainen idän suuntaan. Se on koko pituudeltaan kivetty joko nupukivin tai kivilaatoin. Useat Hämeenlinnan keskustan käyntikohteet sekä monet erikoisliikkeet sijaitsevat Raatihuoneenkadun varrella. Katu on myös kahden korttelin matkalta kävelykatu.
Raatihuoneenkatu sijoittui nykyiselle paikalleen vuoden 1775 asemakaavassa. Kadun poikkikadut lueteltuna lännestä itään ovat Kaivokatu, Saaristenkatu, Kasarmikatu, Sibeliuksenkatu, Linnankatu, Kirkkorinne, Rauhankatu ja Arvi Kariston katu. Itäpäässään katu jatkuu suoraan Vanajaveden ylittävälle sillalle muuttuen Viipurintieksi. Raatihuoneenkadun varrella sijaitsevat muun muassa Kauppatori, raatihuone, kauppakeskukset Linna, Keskustalo ja Optelli, Hämeenlinnan kaupunginmuseo, Hämeenlinnan oikeustalo, kirkko sekä kaupungintalo. Lokakuussa 2014 kadun länsipäähän valmistui Kauppakeskus Goodman.
Reskaksi nimetyn kävelykadun ensimmäinen osuus Kasarmikadun ja Sibeliuksenkadun välillä muutettiin kävelykaduksi 1980-luvulla ja sitä laajennettiin Kasarmikadulta Saaristenkadulle 2000-luvun alussa. Kävelykadulla sijaitsee lukuisia liikkeitä, ravintoloita, pankkeja sekä kaksi hotellia ja kaksi kauppakeskusta.
Viktar Hantšar
Viktar Hantšar (, 29. huhtikuuta 1957 – 1999?) oli valkovenäläinen poliitikko, joka katosi vuonna 1999. Maan opposition mukaan presidentti Aljaksandr Lukašenkan turvamiehet tappoivat hänet.
Hantšar valmistui lakiopinnoistaan yliopistosta Minskissä ja työskenteli vuodesta 1986 lähtien Valko-Venäjän talousinstituutissa. Hän oli Valko-Venäjän parlamenttissa vuosina 1990–1995 ja 1995–1999. Lukašenka nimitti hänet varapääministeriksi vuonna 1994. Myöhemmin hän vastusti Lukašenkan politiikkaa ja esimerkiksi vuonna 1996 pidettyä kansanäänestystä perustuslain muuttamisesta, sekä aikeita liittää Valko-Venäjä osaksi Venäjää. Hantšar kaapattiin kadulta Minskissä 16. syyskuuta 1999 ja hänen varmaa kohtaloaan ei tiedetä.
Karl
Karl tai Carl on miehen etunimi. Nimi johtuu germaanisten kielten miestä tarkoittavasta sanasta "Karl", tai toisen selityksen mukaan sanasta "hari", joka merkitsee armeijaa tai soturia.
Saman nimen muita variaatioita ovat englannin ja ranskan kielissä esiintyvä Charles, italian Carlo, espanjan ja portugalin Carlos, tšekin Karel, unkarin Károly ja eräissä eteläslaavilaisissa kielissä esiintyvä Karlo.
Suomessa nimi Karl on 1900-luvun alusta vuoden 2015 loppuun mennessä annettu 24706 ja Carl 5928 henkilölle. Karlin nimipäivä on ruotsinkielisessä kalenterissa 28. tammikuuta, Kaarle Suuren kuolin- ja muistopäivänä. Samalla päivällä ovat suomenkielisessä kalenterissa nimen suomalaiset muunnokset Kaarlo, Kaarle ja Kalle sekä nimen suomenkielisenä käännöksenä Mies.
Karl-nimiset kuninkaat ja keisarit on lueteltu artikkelissa Kaarle.
Fridolf
Fridolf on germaanista alkuperää oleva miehen etunimi. Nimi on yhdistetty germaanisten kielten rauhaa ja sutta tarkoittavista sanoista.
Suomessa nimi Fridolf on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 859 henkilölle. Fridolfin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 22. tammikuuta. Vuosina 1907-1928 nimi oli samalla päivällä myös suomenkielisessä kalenterissa kirjoitettuna Friidolf.
Saara Törmä
Saara Törmä on suomalainen sanoittaja ja ruokatoimittaja.
Tunnetuimpia Törmän sanoittamia kappaleita ovat Kaija Koon ”Kaunis rietas onnellinen”, Antti Tuiskun ”Rakkaus on.” ja ”Hyökyaalto” sekä Jesse Kaikurannan ”Järjetön rakkaus” ja ”Vie mut kotiin”. Hän on sanoittanut kappaleita myös Lauri Tähkälle, Laura Närhelle, Robinille, Jannalle, Johanna Kurkelalle, Mikael Konttiselle, Pete Parkkoselle, Tundramatiksille, Anne Mattilalle, Katri Ylanderille, Mitra Kaislarannalle ja Vicky Rostille. Suuren osan Törmän sanoittamista kappaleista on säveltänyt hänen puolisonsa Aku Rannila. Useita kappaleista on säveltänyt myös Matti Mikkola. Törmä on osallistunut myös itse muutaman kappaleen sävellystyöhön. Törmä on sanoittanut kappaleita myös yhdessä Heidi Maria Paalasen kanssa.
Törmä ja Rannila ryhtyivät kokopäiväisiksi lauluntekijöiksi vuonna 2010. Ennen tätä Törmä työskenteli ruokatoimittajana Vihreässä Langassa ja kirjoitti keittokirjoja.
Sarvikuonoleguaani
Sarvikuonoleguaani ("Cyclura cornuta") on sarvikuonoleguaanien sukuun kuuluva laji, joka on sukua kuubanleguaanille ("C. nubila") ja sinileguaanille ("C. lewisi"). Eläin liikkuu päiväaikaan.
Yksilön pituus on 1–1,2 metriä. Lajin nimi juontuu kuonon yläosassa olevista sarvimaisista suomuista, joita on kolmesta viiteen. Keskivartalo, jalat ja häntä ovat tukevat ja pää on suuri. Väri on yleensä harmaa. Nuorilla yksilöillä on joskus ihossa vaaleita kuvioita. Koirailla on joskus kaulassa pussimainen muodostuma.
Sarvikuonoleguaania tavataan Haitissa ja Dominikaanisessa tasavallassa. Sitä esiintyy alueilla, jotka ovat kuivia ja kivisiä.
Munia on 5–19.
Sarvikuonoleguaani syö puiden lehtiä ja hedelmiä sekä joskus myös selkärangattomia eläimiä.
Parinvaihto
Parinvaihto on seksikumppanien vaihto kahden parin välillä niin että kummankin parin kumpikin osapuoli harjoittaa seksiä toisen parin toisen osapuolen kanssa.
Käpylän työväentalo
Käpylän työväentalo, aluksi nimellä Käpylän Urheilijain Talo ja Urheilutalo, on nykyisin Eläkkeensaajien Keskusliiton omistama työväentalo Helsingin Käpylässä. Se sijaitsee Vipusentiellä Käpylän luoteisosassa. Sen on aiemmin omistanut Nuorten Puolesta ry. ja sitä ennen Helsingin Työväenyhdistys ja alkujaan Käpylän Urheilijat. Rakennuksen pinta-ala on 630 neliömetriä. Käpylän työväentalossa on 120 hengen juhlasali, jossa on näyttämö ja lisäksi aputiloja, kuten sauna.
Rakennus sijaitsee Museoviraston määrittelemässä valtakunnallisesti merkittävässä rakennetussa kulttuuriympäristössä. Se on sr-2-merkinnällä osoitettu historiallisesti, rakennustaiteellisesti ja kaupunkikuvallisesti arvokkaaksi.
Idea talon rakentamiseen tuli vuonna 1921 Käpylän Urheilijoilta, joka kuului Työväen urheiluliittoon ja katsoi talon olevan hyödyksi alueen kasvavan työväestön tarpeisiin. Käpylän asukkaat panostivat talon hankkeeseen ostamalla sen osakkeita, ja tästä talo sai osittain rahoituksensa. Rakennustyöt suoritettiin lähinnä talkootyönä, ja talo valmistui 1926. Urheilun lisäksi siellä järjestettiin tansseja ja pidettiin ravintolaa. Käpylän Urheilijat lakkautettiin 1930-luvun alussa poliittisista syistä, koska sen katsottiin olevan kommunistien hallussa. Työväentalon tanssi- ja ravintolatoiminta kiellettiin, ja Käpylän Urheilijat Talo Oy ajautui konkurssiin ja pakkohuutokauppaan. Talon huusi vuonna 1931 itselleen konkurssihuutokaupassa Helsingin Työväenyhdistyksen perustama Käpylän Työväentalo Oy. Talo oli työväenyhdistyksen hallussa useita vuosikymmeniä ja siirtyi sen jälkeen Nuorten Puolesta -liitolle. Vuonna 1997 talon osti Eläkkeensaajien Keskusliitto, jonka hallussa se on edelleen. Sitä ovat vuokranneet sosiaalidemokraattisen työväenliikkeen yhdistykset, urheiluseura Käpylän Kunto ja esimerkiksi Suomen Kansallisooppera päiväharjoituspaikakseen. Myös elokuvatuotantoyhtiö Fennada-Filmi vuokrasi taloa 1960-luvulla, ja siellä on tehty elokuvia ja äänilevyjä. Se on myös juhlien ja tilaisuuksien pitopaikka. Helsingin kaupunki suunnittelee rakennuksen edessä olevan aukion uudistustamista ja uuden puuston istuttamista sille.
Dallapé-orkesteri levytti Työväentalossa heinä-elokuun vaihteessa 1939 useita kappaleita. Siellä on vuonna 1956 filmattu Valentin Vaalan ohjaamaa elokuvaa "Nummisuutarit". Niin sanottu VEK-ryhmä eli Aarre Elo, Jukka Virtanen ja Matti Kuusla tapasivat toisensa ensi kerran Käpylän Työväentalolla.
Helsingin työväenyhdistys sai vuonna 1994 korjausavustusta opetusministeriön myöntämistä työväentalojen korjausmäärärahoista., ja taloon tehtiin peruskorjaus vuonna 1998, jolloin sisätilat ja palveluvarustukset uudistettiin.
Momo (ruoka)
Momo on liha-, kasvis,- tofu- tai juustotäytteinen myky. Ruokalajin alkuperää ei tarkkaan tunneta. Reseptin arvellaan kuitenkin kehittyneen Tiibetissä ja levinneen sieltä edelleen kauppiaiden tai siirtotyöläisten mukana. Momot ovat suosittua katuruokaa esimerkiksi Nepalissa, Bhutanissa ja suurissa osissa Intiaa, kuten Himalajan alueella, Delhissä, Sikkimissä ja Darjeelingissa. Momon kaltaisia nyyttejä on myös esimerkiksi kiinalaisessa, japanilaisessa ja venäläisessä ruokakulttuurissa.
Suupalan kokoisen momon taikinakuori tehdään vedestä ja jauhoista. Joskus taikinaan saatetaan silti lisätä muita aineita, kuten hiivaa tai ruokasoodaa. Momon täytteet voivat olla melkein mitä vain. Kasvistäytteistä yleisimpiä ovat kaali ja peruna sekä erilaiset yrtit ja mausteet. Lihatäytteistä Nepalissa ja Intiassa suositaan etenkin kanaa, lammasta, jakkia tai vesipuhvelia. Momojen kanssa nautitaan perinteisesti yhtä tai useampaa kastiketta, johon nyyttejä dipataan. Yleisimpiä kastikkeita ovat erilaiset chutneyt ja tomaattipohjaiset chilikastikkeet.
Useimmiten momot tarjoillaan höyrytettyinä. Ne voidaan myös paistaa tai uppopaistaa.
Papuanmarjastaja
Papuanmarjastaja ("Melanocharis arfakiana") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Papuanmarjastajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia ei tunneta hyvin, eikä sen populaation koosta ole tarkkoja arvioita. Laji luokitellaan elinvoimaiseksi, koska sen levineisyysalue vaikuttaisi olevan suhteellisen laaja ja se pystyy elämään myös luonnontilattomissa metsissä.
Papuanmarjastaja elää vuoristometsissä 640–1 100 metrin korkeudella merenpinnasta, ja se voi elää myös luonnontilattomissa metsissä. Laji käyttää ravinnokseen marjoja ja luultavasti niveljalkaisia. Sen arvellaan pesivän toukokuun ja lokakuun välillä.
Mustamarjastaja
Mustamarjastaja ("Melanocharis nigra") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustamarjastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rinnemarjastaja
Rinnemarjastaja ("Melanocharis longicauda") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Rinnemarjastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella. Lajin on raportoitu olevan harvinainen tai paikallisesti yleinen. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vuorimarjastaja
Vuorimarjastaja ("Melanocharis versteri") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Vuorimarjastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella. Lajin on raportoitu olevan harvinainen tai melko yleinen. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viirumarjastaja
Viirumarjastaja ("Melanocharis striativentris") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Viirumarjastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleisestä runsaslukuinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Transpecosinrottakäärme
Transpecosinrottakäärme ("Bogertophis subocularis") on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji, joka on sukua bajanrottakäärmeelle ("B. rosaliae"). Eläin liikkuu öisin.
Yksilön pituus on 0,9-1,7 m. Pääasiallinen väri on keltainen, kellanruskea tai ruskea. Selässä on kaksi tummanruskeaa juovaa.
Transpecosinrottakäärmettä tavataan Yhdysvaltojen lounaisosissa ja pohjoisessa Meksikossa. Sitä esiintyy aavikolla.
Munia on 3-7.
Eläin syö pieniä nisäkkäitä, lintuja sekä muita matelijoita.
Harmaarintamesikko
Harmaarintamesikko ("Oedistoma iliolophus") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaarintamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan yksi runsaslukuisimmista lintulajeista alankojen ja mäkien sademetsissä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pikkumesikko
Pikkumesikko ("Oedistoma pygmaeum") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pikkumesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltarintamesikko
Keltarintamesikko ("Toxorhamphus novaeguineae") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltarintamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu melko yleisestä yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Titušky
Titušky (; joskus myös yksikkömuodossa "tituško", "tituška") on yleisesti Ukrainan median ja yleisön käytössä oleva nimitys huligaanille, jonka uskotaan olevan venäläismielinen provokaattori. Tituškojen väitetään olevan taistelujoukoista koottuja siviiliasuisia laittomia ryhmiä, joiden tavoitteena on hajottaa rauhanomaisia mielenosoituksia väkivaltaisesti ja hyökätä toimittajia ja median edustajia vastaan. Tituškot sulautuvat ensiksi väkijoukkoon ja aloittavat sitten tappeluja.
Nimitystä alettiin käyttää marraskuussa 2013 Euromaidan-mielenosoitusten aikana Alueiden puolueen ja sen johtaman hallituksen palkkaamista siviiliasuisista väkivaltaisista provokaattoreista.
Ukrainalainen ammattilaisjalkapalloilija Vladislav Kalitvintsev joutui Tituškojen pahoinpitelemäksi 21. helmikuuta 2014. Tituškojen kerrotaan helmikuun puolenvälin jälkeen surmanneen uhrejaan tilanteen kiristyttyä.
Nimitys sai alkunsa Vadym Tituškosta (, myös nimellä Vadik Rumyn ), joka on Bila Tserkvasta kotoisin oleva vapaaottelija. Tituško hyökkäsi 5. kanavan toimittajien kimppuun Kiovassa 18. toukokuuta 2013. Tituško oli yksi kolmesta miehestä, jotka tuomittiin ehdolliseen rangaistukseen hyökkäyksestä. Tituškon kerrotaan olevan tyytymätön nimeensä liitetystä assosiaatiosta.
Radio Libertyn verkkosivulla tituškot kuvaillaan "roteviksi urheiluvaatteisiin pukeutuneiksi miehiksi, jotka toimivat agent provocateureina. He iskevät protestoijia vastaan tai provosoivat yhteenottoja tahratakseen rauhanomaisia mielenosoituksia."
Valko-Venäjän ilmavoimat
Valko-Venäjän ilmavoimat ( ) perustettiin Neuvostoliiton kaatumisen ja Valko-Venäjän itsenäistymisen jälkeen 1992 entisen Neuvostoliiton 26 ilma-armeijan pohjalta.
Valko-Venäjän ilmavoimien historia juontaa juurensa taamikuun viidenteen 1942, kun Neuvostoliitto perusti sen länsirintamalle ensimmäisen ilma-armeijan. Pääesikunnan määräyksellä ensimmäisestä ilma-armeijasta tuli 10. tammikuuta 1949 26 ilma-armeija (ГШ ВС СССР № ОРГ 120026). 1980-luvulla 26 ilma-armeija nimettiin uudelleen Valko-Venäjän sotilaspiirin ilmavoimiksi, mutta vanhempi nimi palautettiin 1. toukokuuta 1988 Neuvostoliiton puolustusministerin määräyksellä № 0018. 15. kesäkuuta 1992 26 ilma-armeijasta tuli Valko-Venäjän tasavallan puolustusministerin päätöksellä № 05 Valko-Venäjän ilmavoimat.
Valko-Venäjän ilmavoimat suunnitteli 2011 hankkivansa Venäjältä jo silloin vanhentuneita Sukhoi Su-30K tai SU-30KN-hävittäjiä. Konet olivat käytössä ensin Venäjällä ja sitten Intiassa Leasing-sopimuksella. Kaupan lopputulema oli epäselvä tammikuussa 2014.
Valko-Venäjän ilmavoimat on hankkinut Venäjältä neljä kevyttä Jakovlev Jak-130-hävittäjää, joiden toimitusten on tarkoitus alkaa 2015.
20. huhtikuuta 2009 kaksi MiG-29-hävittäjää törmäsi toisiinsa harjoituslennolla. Toinen kone onnistui laskeutumaan turvallisesti, mutta toinen syöksyi maahan. Kaikki lennot MiG-29-tyypillä keskeytettiin onnettomuuden jälkeen.
30. elokuuta 2009 Su-27UBM-hävittäjä syöksyi maahan Radom-Sadkówin ilmailunäytöksessä. Molemmat lentäjät kuolivat onnettomuudessa.
30. marraskuuta 2011 Mi-24-helikopteri putosi metsään Novye Zasimovichin kylän lähellä. Silminnäkijöiden mukaan alueelle oli ollut paksu sumu. Konetyypin käyttö keskeytettiin väliaikaisesti onnettomuuden jälkeen.
12. kesäkuuta 2012 lentäjä Nikolai Gridnyov menetti Su-25-hävittäjän ohjauksen harjoituslennolla matalalla minkä seurauksena kone törmäsi maahan pienen kylän lähellä. Pilotti menetti henkensä törmäyksessä, eikä käyttänyt heittoistuinta, vaikka lennonjohto oli häntä ohjeistanut näin tekemään.
Valko-Venäjän ilmavoimien vahvuus tammikuussa 2014 oli 180 konetta, joista suurin osa oli Neuvostoliitossa tai Venäjällä valmistettuja. Ilmavoimat operoi myös puolustusvoimien helikopterikalustoa. Kalustoon kuului tammikuussa 2014 seuraavia konetyyppejä:
Tuhkapäämesikko
Tuhkapäämesikko ("Toxorhamphus poliopterus") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuhkapäämesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan usein yleinen tai runsaslukuinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Stig Stendahl
Stig Stendahl, DI, on elinkeinoelämän vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka on toiminut mm. Fiskars Oyj Abp:ssä, Konecranesissa, Abloylla, Aktia-pankissa, Plantagen Norden AB:ssä , LKB Produkterissa sekä Stiftelsen för det tvåspråkiga Finland-säätiössa ja Stiftelsen för Åbo Akademi-säätiössä. Hän on myös Hallitusammattilaiset ry:ssä.
Vuosina 2008-2011 Stiftelsen för det tvåspråkiga Finland-säätiön osoite on ollut Stendahlin Puistokadun osoitteessa 'care of'- eli c/o-osoitteena Helsingissä.
Tiaismarjastaja
Tiaismarjastaja ("Oreocharis arfaki") on tiaismarjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tiaismarjastajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleisestä hyvin yleiseksi sen suosimalla korkeusvyöhykkeellä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Täplämarjastaja
Täplämarjastaja ("Rhamphocharis crassirostris") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Täplämarjastajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Plagues of Babylon
Plagues of Babylon on yhdysvaltalaisen Iced Earth -yhtyeen yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin tammikuussa 2014. Albumin ensimmäinen puolisko käsittelee yhtyeen "Something wicked" -konseptia ja toinen puolisko taas on "itsenäisiä" kappaleita.
Revs
REVS on Suomessa vuonna 2011 perustettu itsenäinen muotilehti. Lehti on englanninkielinen, se julkaistaan 4 kertaa vuodessa ja sitä julkaisee SECT ET SEPT -mediastudio.
REVS -lehden päätoimittaja ja perustaja on argentiinalaissyntyinen valokuvaaja Federico Cabrera. Lehteä myydään 25 eri maassa Euroopassa, Aasiassa ja USA:ssa ja sen jakelusta vastaa Comag UK. REVS-lehdellä on myös digitaalinen kuukausijulkaisu, REVS Digital, joka on tarkoitettu taulutietokoneelle.
REVS on yksi harvoista suomalaisista muotilehdistä, joiden jakelu keskittyy pääasiassa Suomen ulkopuolelle.
WE ARE HELSINKI No.29 February / March 2012
http://www.revsmag.com/
Alexandra Palace
Alexandra Palace on Pohjois-Lontoossa sijaitseva monitoimirakennus, jossa järjestetään näyttelyitä, konsertteja ja urheilutapahtumia. Palatsia kutsutaan myös lempinimellä Ally Pally.
Alexandra Palace rakennettiin Alexandra Parkiin vuonna 1873, ja sen avajaisia vietettiin kuningatar Viktorian 54. syntymäpäivänä. Tulipalo tuhosi rakennuksen vain 16 päivää avajaisten jälkeen. Palatsi rakennettiin uudelleen, ja uudet avajaiset pidettiin vuonna 1875. Palatsi tuhoutui pahoin vielä toisessakin tulipalossa vuonna 1980. Alexandra Palace kunnostettiin jälleen, ja se avattiin vuonna 1988.
Alexandra Palace on myös televisiotoiminnan syntymäpaikka. BBC vuokrasi palatsin itäosan vuonna 1935, ja aloitti sieltä televisio-ohjelmien lähettämisen.
Vuodesta 2008 lähtien Alexandra Palacessa on järjestetty dartsin World Darts Championship-turnaus ja vuodesta 2012 snookerin Masters-turnaus.
Melbournen syyrialais-malabarilainen katolinen eparkia
Pyhän apostoli Tuomaksen Melbournen syyrialais-malabarilainen katolinen eparkia () on idän katolisuutta edustavan syyrialais-malabarilaisen katolisuuden riituksen eparkia Australiassa. Eparkia on perustettu tammikuussa 2014, ja se on toinen Intian ulkopuolelle perustettu syyrialais-malabarilaisen kirkon eparkia Chicagon eparkian jälkeen. Eparkia kattaa koko Australian, jossa asuu noin 35 000 syyrialais-malabarilaisen kirkon jäsentä.
Eparkian ensimmäinen piispa on Mar Bosco Puthur, jonka paavi Franciscus nimitti virkaansa vuonna 2014.
Hiljainen tyttö
Hiljainen tyttö on suomalaisen popartistin Robinin esikoisalbumin "Koodin" kolmas ja viimeinen single, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2012.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin sen kunniaksi, että albumia oli myyty siihen mennessä yli 100 000 kappaletta. Musiikkivideon ohjaajina olivat Hannu Sormunen ja Robinin isä Mika Packalen.
Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I
Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I on entsyymi, joka osallistuu eliöissä ureakiertoon. Tämä ligaaseihin kuuluva entsyymi syntetisoi karbamoyylifosfaattia ammoniakista, hiilidioksidista ja kahdesta ATP-molekyylistä. Karbamoyylifosfaattisyntetaasi on eliöillä mitokondriaalinen entsyymi eli esiintyy solujen mitokondrioissa.Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I:n EC-numero on EC 6.3.4.16. Sytosolissa esiintyy toinen karbamoyylifosfaattia syntetisoiva entsyymi karbamoyylifosfaattisyntetaasi II.
Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I on ihmisellä rakenteeltaan monomeeri, jonka molekyylimassa on noin 160–165 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen koentsyymikseen N-asetyyliglutamiinihapon, joka aktivoi entsyymiä allosteerisesti. Lisäksi karbamoyylifosfaattisyntetaasi vaatii joko magnesium- tai mangaani-ioneja koordinoitumaan ATP-molekyyleihin.
Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I katalysoi karbamoyylifosfaatin syntetisoimista seuraavasti. Hiilidioksidi esiintyy soluissa tyypillisesti vetykarbonaatti-ionina, ja ensimmäisessä vaiheessa karbamoyylifosfaattisyntetaasi muodostaa siitä reaktiivisen karboksifosfaatin siirtämällä sille fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä, josta muodostuu ADP-molekyyli. Seuraavassa vaiheessa nukleofiilinen ammoniakki hyökkää tähän välituotteeseen ja korvaa fosfaattiryhmän muodostaen karbamiinihapon. Viimeisessä vaiheessa karbamoyylifosfaattisyntetaasi I siirtää karbamiinihapolle fosfaattiryhmän toisesta ATP-molekyyliltä, jolloin tuotteeksi syntyy karbamoyylifosfaattia.
Yleinen tuomioistuin
Yleiseksi tuomioistuimeksi kutsutaan sellaista tuomioistuinta, joka ei hoida vain joitain laissa erikseen yksilöityjä asioita. Vastakohtana on erityistuomioistuin, joka hoitaa esimerkiksi hallinto- tai työoikeudellisia asioita. Suomessa yleisiä tuomioistuimia ovat käräjäoikeudet, hovioikeudet ja korkein oikeus.
M11 (Valko-Venäjä)
Valtatie M11 () on noin 190 kilometriä pitkä pohjois-eteläsuuntainen valtatie Valko-Venäjän Hrodnan ja Brestin alueilla. Valtatie alkaa Liettuan vastaisella rajalla olevalta Benjakonin raja-asemalta (), kiertää Voranavan sen itäpuolelta, jatkaa Lidan, Dzjatlavan ja Slonimin kautta näiden eteläpuolella sijaitsevaan Ivatsevitšyn piirin Byteniin (), jonka jälkeen tietä on vielä 8 kilometriä ennen kuin tie saapuu lopulta kansalliselle tielle R2. Valtatie M11 muodostaa osan eurooppatietä E85 (), eli osuuden Liettuan rajalta R2-kantatielle, jonka jälkeen E85 jatkaa lounaaseen R2-kantatietä seuraten. Kansallisen tien R2 risteyksestä on kolmen kilometrin matka seuraavalle valtatielle eli Brestistä Minskin kautta Moskovaan johtavalle valtatielle M1 (joka on tietullitietä).
Kansallinen valtatie M11 oli vielä 2014 alussa BelToll-järjestelmän kuulumaton, tietulleista vapaa valtatie.
Test Act
Test Act on nimitys joukolle Englannissa, Skotlannissa ja Irlannissa aikanaan voimassa olleita lakeja, joiden oli tarkoitus estää katolisia pääsemästä julkisiin virkoihin. Tunnetuin oli Englannissa vuosina 1673–1829 voimassa ollut Test Act. Laki vaati julkiseen virkaan nimitettävää henkilöä antamaan vakuutuksen, joka vahvisti hänen uskonnollisen suuntauksensa. Test Act kumottiin osana katolisten emansipaatiota.
Englannissa säädettiin uskonpuhdistuksen jälkeen aluksi tiukkoja lakeja, jotka määräsivät rankaisemaan automaattisesti kaikkia, jotka eivät vahvistaneet tunnustavansa virallista anglikaanista uskoa, eikä erillistä virkakieltoa tämän vuoksi tarvittu. Tilanne kuitenkin muuttui, kun suvaitsevampi ilmapiiri mahdollisti 1600-luvulla katolisille ja protestanttisten herätysliikkeiden kannattajille avoimen uskonnonharjoituksen. Anglikaaninen enemmistö halusi nyt estää näiltä ryhmiltä julkisiin virkoihin pääsyn. Ensimmäinen rajoituslaki säädettiin vuonna 1661 ja se koski aluksi vain kaupunkien hallintoa, mutta vuoden 1673 Test Act laajensi sen koskemaan kaikkia julkisia virkoja. Lain mukaan julkiseen virkaan pääsy edellytti ehtoollisen vastaanottamista Englannin kirkon menojen mukaisesti. Laki pakotti voimaan astuessaan muun muassa kuningas Kaarle II:n veljen, katoliseksi kääntyneen Yorkin herttua Jaakon luopumaan laivaston päällikkyydestä. Se ei kuitenkaan estänyt Jaakkoa nousemasta kuninkaaksi veljensä kuoleman jälkeen vuonna 1685.
Skotlannissa vastaava laki oli säädetty välittömästi uskonpuhdistuksen jälkeen vuonna 1567. Irlantiin käytäntö tuotiin Englannista vuonna 1704, ja vuodesta 1782 Englantia koskevat Test Act -lait sekä pakolliset uskollisuudenvalat olivat sellaisinaan voimassa myös Irlannissa.
1700-luvun kuluessa lain vaatimista uskon ”testauksista” alettiin vähitellen laistaa protestanttisten herätyssuuntausten edustajien kohdalla, mutta katolisten osalta kielto pysyi ehdottomana. Vaatimus virkaan nimitettävän uskonnollisen suuntauksen tutkimisesta poistettiin laista lopulta vuonna 1828 ja seuraavana vuonna säädettiin laki katolisten emansipaatiosta, joka kielsi kaikki muutkin vastaavat rajoitukset. Alkuperäiset Test Act -lait kumottiin tosin Englannissa vasta 1860- ja 1870-luvuilla. Irlannissa käytäntö kiellettiin 1871 ja Skotlannissa vasta 1889.
Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitto
Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitto MTL on Suomessa toimivien markkinoinnin ja viestinnän asiantuntijayritysten, kuten mainos-, media- ja viestintätoimistojen etujärjestö. Jäseninä on myös digitaalista markkinointia ja mainontaa tekeviä ns. digitoimistoja sekä tapahtumamarkkinointia tekeviä yrityksiä. Jäsenyritysten yhteenlaskettu myyntikate oli vuonna 2013 noin 220 miljoonaa euroa ja niiden palveluksessa toimii noin 1 600 henkilöä.
MTL perustettiin vuonna 1942 Mainostoimistojen liitoksi. Mediatoimistojen tultua mukaan vuonna 2000 nimi muutettiin Markkinointiviestinnän Toimistojen Liitoksi. Vuonna 2006 Viestintätoimistojen liitto ja MTL yhdistyivät. Suomen Tapahtumamarkkinointiyhdistys STAY liittyi MTL:ään 2010. Vuonna 2015 nimi muutettiin Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitoksi.
MTL järjestää jäsenyrityksilleen markkinointiviestintäalan kilpailuja, koulutusta ja tapahtumia sekä kerää ja tuottaa toimialaa koskevaa tietoa. MTL:n yksin tai yhdessä muiden alan toimijoiden kanssa järjestämiä kilpailuja ja palkintoja ovat Effie, Finnish Comms Awards, Suomen markkinointihenkisin insinööri, televisiomainontaa luotaava Parhaat Sekunnit ja Kultasulka-kilpailu markkinointiviestintää tunnetuksi tekeville kirjoituksille ja esityksille. MTL:n tapahtumia ovat erilaiset ajankohtaisseminaarit ja jokasyksyinen Markkinoinnin viikko.
MTL on jäsenenä kansainvälisissä alan kattojärjestöissä kuten EACA (The European Association of Communications Agencies) ja ICCO (The International Communications Consultancy Organisation).
Niilo Ihamäki
Niilo Oskari Ihamäki (15. syyskuuta 1920 Köyliö – 17. tammikuuta 2014 Espoo) oli suomalainen radiotoimittaja.
Ihamäki aloitti toimittajan uransa 1930-luvun lopulla Kokemäellä ilmestyneen sanomalehti Lallin kesätoimittajana. Hän tuli Yleisradion palvelukseen 1953 ja oli muun muassa käynnistämässä Pääministerin haastattelutuntia 1962 sekä luki lehtikatsauksia. Hän toimi myös radion puhetekniikan opettajana Tampereen yliopistossa.
Ihamäki jäi eläkkeelle Yleisradiosta 1985, mutta hän jatkoi ohjelmien tekoa ja kirjoitti myös artikkeleita satakuntalaisiin lehtiin miltei kuolemaansa saakka. Erityisen mielellään Ihamäki teki ikäihmisten haastatteluja. Hän juonsi Kiikoisissa järjestetyt kansanmusiikkijuhlat Kiikoisten Purpurit 40 kertaa vuosina 1970–2009.
Pekka Kivalo
Pekka Kivalo (vuoteen 1935 Mittler; 6. tammikuuta 1919 Turku – 12. tammikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Teknillisen korkeakoulun fysikaalisen kemian professori 1958–1971, Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen kemian laboratorion johtaja 1972–1975, Teknillisen tarkastuslaitoksen ylijohtaja professorin arvolla 1974–1983. Hän tutki elektrodireaktioita ja kompleksinmuodostustasapainoja etenkin polarografian avulla.
Kivalon veli oli lääkintöhallituksen pääjohtaja Erkki Kivalo.
The Pathway
The Pathway on suomalaisen progressiivisen metallin yhtye Anthrielin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Lion Music.
Kivalo (täsmennyssivu)
Kivalo tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Satanic Black Devotion
Satanic Black Devotion on suomalaisen black metal -yhtye Sargeistin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Moribund Records.
Ales Michalevic
Ales Michalevic (s. 1975) on valkovenäläinen juristi ja poliitikko. Hän oli ehdokkaana vuoden 2010 presidentinvaaleissa.
Vaalien jälkeen Michalevic joutui vankilaan kahdeksi kuukaudeksi. Hän on syyttänyt viranomaisia kidutuksesta pidätyksensä aikana.
Maaliskuussa 2011 hän lähti maanpakoon ja on asunut Tšekissä ja Puolassa.
Vuonna 2011 Michalevic sai kanadalaisen ihmisoikeusjärjestön myöntämän John Humphrey -palkinnon tunnustukseksi työstään kidutettujen hyväksi.
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 2006
Valko-Venäjä osallistui Torinon talviolympialaisiin 2006 28 urheilijan voimin. Torinossa Valko-Venäjä voitti hopean freestylehiihdossa. Avaisijassa Valko-Venäjän lippua kantoi toista kertaa Aleksandr Popov.
Salt Like Cityssä Valko-Venäjä voitti pronssin freestylehiihdossa. Mitalitaulukossa Valko-Venäjä oli sijalla 25, taakse jäi ainoastaan Latvia.
Valko-Venäjä nimitti kisoihin 28 henkisen joukkueen, joka koostui 14:stä miesurheilijasta ja 14:stä naisurheilijasta. Joukkueen nuorin osallistuja oli mäkihyppääjä Pjotar Tšaadajeu, jolla oli ikää vain 18 vuotta. Joukkueen vanhin urheilija oli 39-vuotias ampumahiihtäjä Vladimir Dratšov.
Kyseinen olympiajoukkue on kooltaan Valko-Venäjän olympiahistorian pienin joukkue.
Vaahteraliigan kausi 2004
Vaahteraliigan kausi 2004 oli Vaahteraliigan 25. kausi. Liigan runkosarja alkoi 5. kesäkuuta 2004 ja Vaahteramalja XXV pelattiin 4. syyskuuta 2004. Runkosarjassa kahdeksan joukkuetta pelasi kymmenen ottelua, minkä jälkeen neljä parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin.
Vaahteramaljassa Turku Trojans kohtasi kolmannen kerran peräkkäin Helsinki Roostersin. Joukkueet olivat kohdanneet viimeisen seitsemän kauden aikana finaalissa viidesti. Roosters voitti ottelun 49–28. Pronssia voitti Seinäjoki Crocodiles. Lappeenrannan Rajaritarit teki paluun Vaahteraliigaan ottaessaan Vaasa Vikingsin jättämän sarjapaikan.GS Demons – Wolverines : 45 – 22 (30 – 14)
The Dark Embrace
The Dark Embrace on suomalaisen black metal -yhtye Sargeistin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Moribund Records.
Äänitteestä julkaistiin rajoitettu 1000:n kappaleen painos.
Riihimäen Urheilusukeltajat
Riihimäen Urheilusukeltajat ry on Riihimäellä ja lähialueella toimiva sukellusseura. Vuoden 2016 alussa seuraan kuului noin 230 jäsentä. Seurasta käytetään lyhennettä RiUSuk.
Riihimäen Urheilusukeltajat ry on perustettu vuonna 1978. Seuran toiminta koostuu laitesukellustoiminnasta, uppopallosta, nuorisotoiminnasta (kuutti- ja norppatoiminnasta) sekä koulutustoiminnasta. Nuoria ja lapsia (alle 19-vuotiaita) on jäsenistä yli kolmannes. Elokuusta 2016 alkaen on seura ollut yksi urheilun Sinettiseuroista.
Riihimäen Urheilusukeltajat on Sukeltajaliiton ja Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilun (ESLU) jäsen. Seura on valittu Sukeltajaliiton Vuoden seuraksi vuosina 2009 ja 2014.
Seura järjestää säännöllisesti laitesukelluksen perus- ja jatkokoulutusta. Seuran kouluttajat ovat Sukeltajaliiton kouluttamia, ja koulutus täyttää kansainvälisten sukellusjärjestöjen NAUI:n ja CMAS:in koulutusvaatimukset.
Laitesukellustoiminnassa Riihimäen Urheilusukeltajat järjestää avovesikaudella sukelluksia Suomen järvi- ja merialueilla sekä ulkomaan sukellusleirejä. Seuran pääasiallisena harjoittelu- ja koulutuspaikkana on Lopen Räyskälässä sijaitseva kirkasvetinen erämaajärvi Iso-Melkutin, jonne on rakennettu sukellustoimintaa helpottavat rantaportaat, varustetasanne sekä vedenalainen harjoittelulava. Talven hallikaudella seuran jäsenet harjoittelevat Riihimäen uimahallissa ja Tervakosken uimahallissa.
Riihimäen Urheilusukeltajat on mukana myös Vapaaehtoisen pelastuspalvelun eli Vapepan toiminnassa. Seuralla oli vuoden 2016 alussa neljä Vapepa-sukelluskoulutuksen saanutta sukeltajaa.
Seura on järjestänyt valtakunnallisen nuorten Melqqu-laitesukellusleirin vuosina 2014 ja 2016. Seuraava leiri on määrä pitää RiUSukin 40-vuotisjuhlavuonna 2018.
Riihimäen Urheilusukeltajat ry:n verkkosivut
Koktebel
Koktebel on pieni kaupunkityyppinen taajama Krimillä Ukrainassa. Se sijaitsee Mustanmeren rannalla pienien kukkuloiden ympäröimänä, maanteitse noin 15 km Feodosijasta lounaaseen. Koktebelin nimitys on peräisin krimintataarin kielestä ja se tarkoittaa sinisten kukkuloiden maata.
Vuoteen 1899 asti alue oli melko tuntematon. Tuolloin sinne perustettiin vapauden filosofiaan perustuva yhteisö ja pian siitä tuli pietarilaisten boheemien kesäpaikka.
Martin Ennals -palkinto ihmisoikeuksien puolustajille
Martin Ennals -palkinto ihmisoikeuksien puolustajille () on vuodesta 1993 jaettu ihmisoikeuspalkinto. Se jaetaan henkilölle, joka on valveutunut ihmisoikeuksien puolustaja.
Palkinnon summa on 20 000 Sveitsin frangia. Palkinnonjakotilaisuus on Genevessä, ja Geneven kaupunki on näyttävässä roolissa. 
Palkinto on nimetty Amnesty Internationalin entisen pääsihteerin Martin Ennalsin mukaan.
Moribund Records
Moribund Records on yhdysvaltalainen itsenäinen levy-yhtiö, joka perustettiin vuonna 1993 Port Orchardissa, Washingtonissa.
Levy-yhtiö on julkaissut mm. Azaghalin, Sargeistin, Wyrdin ja Belialin albumeita.
Isotelus
Isotelus (nimen merkitys: "”yhtäläiset ääripäät”") on sukupuuttoon kuollut ordovikikautinen trilobiittisuku, joka kuuluu lahkoon Asaphida ja heimoon Asaphidae. Sen fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta.
"Isotelus" on tasainen trilobiitti, jolta puuttuu etukaari. Sen silmät ovat korkealla päässä ja joillain lajeilla ne ovat jopa jonkin verran koholla. Sukuun kuuluu useita isokokoisia lajeja kuten "Isotelus gigas" ja "Isotelus maximus", joiden nimet viittaavatkin suureen kokoon. Suvun lajeista suurikokoisin on "Isotelus rex", joka on tämän lisäksi myös kaikista tunnetuista trilobiiteista suurin. Sen pituus on noin 720 mm, suurin leveys noin 400 mm ja korkeus noin 70 mm. Lisäksi "I. rexillä" ei ole sen kokonaispituutta pidentäviä piikkejä tai muita vastaavia rakenteita toisin kuin esimerkiksi "Uralichas" ja "Terataspis" -sukujen trilobiiteilla.
"Isotelus" suvun lajit olivat todennäköisesti lihansyöjiä, saalistajia tai haaskansyöjiä. Eräs joidenkin tämän suvun lajien saalistamiskäyttäytymiseen viittaava asia on se, että kaivamisjälkiä, jotka ovat mitä todennäköisimmin "Isotelus"-lajien tekemiä, on havaittu fossiloituneiden ordovikikautisten matojen kaivamien kolojen yhteydestä. Ne viittaavat siihen, että trilobiitti olisi kaivanut matoja esiin koloistaan syödäkseen ne. Lisäksi "Isotelus"-lajit olivat huonohkoja uimareita ja ne liikkuivatkin todennäköisimmin merenpohjalla tai matalikoissa.
Daitō
Daitō () on kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa aivan Osakan kaupungin itäpuolella: lännessä se liittyy Osakan kaupunkialueeseen, idässä kohoavilla vuorilla on luonnonalueita ja Kongō-Ikoma-Kisenin luonnonpuisto. Daitō rajautuu pohjoisessa Kadoman, Neyagawan ja Shijōnawaten kaupunkeihin, etelässä Higashiōsakan kaupunkiin. Sen pinta-ala on 18,27 neliökilometriä ja siellä on 124 437 asukasta (vuonna 2013).
Daitōn kaupunki perustettiin vuonna 1956 kahden kauppalan ja yhden kylän yhdistyessä. Tällöin kaupungissa oli noin 30 000 asukasta. Seuraavan kahden vuosikymmenen aikana sen välikulu kasvoi nopeasti Osakan kaupunkialueen ja talouden laajetessa ja oli vuonna 1975 jo 111 000.
Daitōta palvelee JR Westin Katamachi-linja (Gakkentoshi-linja).