hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mikitänjärvi
Mikitänjärvi on Kainuussa Hyrynsalmella sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 920 hehtaaria eli 9,2 neliökilometriä. Se on 7,5 kilometriä pitkä ja 2,7 kilometriä leveä. Sillä on pitkä järvenselkä, joka tosin katkeaa keskellä muutamaan saareen. Pohjoispäässä Hämeenniemen vieressä sijaitsee Sopasennimi, joiden väliin jää Lauttaselkä niminen lahti. Itäpäässä on 1,2 kilometriä pitkä Sinteenlahti ja sen eteläpuolella 400 metriä pitkä ja kapea Pitkälahti. Pitkälahden eteläpuolella työntyvät järvenselälle Tervaniemen kaksi niemennokkaa.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 53 miljoonaa kuutiometriä eli 0,053 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,8 metriä ja suurin syvyys on 25 metriä. Syvin kohta sijaitsee pohjisrannan edustalla Harjunniemen kohdalla. Järven poikki Hämeenniemestä Sinteenlahteen ulottuu pitkä ja kapea kalliomurrokseen syntynyt syvänne, jossa syvin kohta sijaitsee. Murroksessa sijaitsee myös 24 metrin syvänne ja muita yli 20 metrin syvänteitä.
Järvessä on kartan mukaan 15 saarta, joista suurimmat ovat järven keskellä sijaitsevat Honkinen, Lehtonen, Jatanen ja Urtti. Muita nimettyjä saaria tai luotoja ovat nimettyjä ovat kaakkoispäässä oleva Talassaari ja Teerisaari, luoteispäässä sijaitseva Hamppusaari, ja keskellä järveä olevat Töllät. Honkinen on 520 metriä pitkä ja 850 metriä leveä. Lehtonen on yli 200 metriä pitkä. Sekä lehtosessa että Honkisessa on vapaa-ajan asuntoja.
Järven rantaviivan pituus on 35 kilometriä. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, joka on paikoitellen soistunutta. Muutaman maatilan peltoja tai niittyjä ulottuu rantaan saakka. Järven lähiympäristössä on yli 10 maatilaa ja rantaan on rakennettu noin 60 vapaa-ajan asuntoa.
Järvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Luvanjoen valuma-alueen (59.7) Mikitänjärven alueella (59.73), jonka Mikitänjärven lähialueeseen (59.732) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 182,0 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Siikajoen valuma-alueelta (59.74), jonka laskujoki Siikajoki laskee järven itäpäähän. Joki virtaa Siikajärvi (20 ha) läpi ennen joen viimeistä osuutta. Runsaasti vettä tulee myös Riihijoen valuma-alueelta (59.733), jonka laskujoki Riihijoki laskee järven keskivaiheilla pohjoisrantaan Hakalahdella, ja myös Pajujoen valuma-alueelta (59.734), jonka laskujoki Pajujoki laskee järven kaakkoispäähän Palujoensuun lahteen. Riihijoen valuma-alueella sijaitsee vain kolme pientä lampea ja Pajujoen valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Pajujärvi (31 ha), Ruuhijärvi (16 ha) ja Iso Särkkäjärvi (17 ha). Mikitänjärven lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Mäntymäenlampi (eteläinen) (2 ha) ja Rasilampi (1 ha).
Järven laskujoki Mitikänjoki laskee ensin Ilvesjärveen (148 ha) ja sitten Jokilammen (11 ha) läpi ennen laskemistaan Luvanjärveen (841 ha). Vesistön laskureitti jatkaa Hyrynsalmen kirkonkylälle, jossa se yhtyy Hyrynjärvessä Emäjokeen, jonka nimi muuttuu Iijärven jälkeen Kiehimänjoeksi. Se laskee Oulujärveen Paltamossa.
August (Saksi)
August (31. heinäkuuta 1526 Freiberg – 12. helmikuuta 1586 Dresden) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1553–1586. Augustin sovittelevalla politiikalla oli merkittävä vaikutus siihen, että sodat Saksan protestanttisten valtioiden ja Habsburg-sukuisten keisarien välillä päättyivät ja uskonpuhdistuksen alkuvuosien kuohunta rauhoittui.
August oli Saksin herttua Henrik Hurskaan nuorempi poika. Hän toimi yhtenä komentajana veljensä Moritsin vietyä herttuakunnan vuonna 1546 mukaan Schmalkaldenin sotaan. Morits onnistui hankkimaan itselleen Saksin vaaliruhtinaan arvon, jonka August peri Moritsin kuoltua lapsettomana vuonna 1553. August peri samalla myös aseman Saksan protestanttisten ruhtinaiden johtajana, mutta hän ei ollut kiinnostunut jatkamaan veljensä laajentumishakuisia sotia. Hän halusi keskittyä valtakuntansa rauhanomaiseen kehittämiseen ja painosti auktoriteetillaan muutkin ruhtinaat hyväksymään vuoden 1555 Augsburgin uskonrauhan, joka lopetti uskonsodat Saksassa pitemmäksi aikaa. August vastusti varsinkin Pfalzin vaaliruhtinas Fredrik III:een henkilöityneitä vaatimuksia vihamielisyyksien uudelleenaloittamisesta keisarin painostamiseksi protestanteille edullisempiin rauhanehtoihin, ja pyrki sitä vastoin ylläpitämään hyviä suhteita Habsburgeihin turvatakseen oman dynastiansa vallassapysymisen.
August pyrki kehittämään Saksista aikansa mallivaltion uudistamalla verotusta ja oikeuslaitosta. Hänen valtakautenaan kauppa Saksissa kukoisti, vaikka muu Saksa kärsi samaan aikaan köyhtymisestä. Merkittävässä roolissa talouden piristämisessä olivat Saksiin vastaanotetut, Hollannista sotaa paenneet protestantit, jotka kehittivät kaivos- ja manufaktuuritoimintaa. Augustin kirkkopolitiikka perustui alkujaan Philipp Melanchthonin filippististen oppien noudattamiseen ja hän vastusti Matthias Flaciuksen jyrkkää aitoluterilaisuutta. August alkoi kuitenkin vaatia itsekin yhä puhdasoppisempaa luterilaisuutta ja suhtautua erityisen vihamielisesti kalvinismiin, jota muun muassa Pfalzissa suosittiin. Alettuaan vuonna 1574 epäillä tärkeimmän neuvonantajansa Georg Cracowin edustavan ”kryptokalvinismia” hän määräsi Cracowin, Caspar Peucerin ja monia muita oppineita vangittaviksi. Tämän jälkeen Saksissa sallittiin vain puhdas luterilainen oppi. August tuki luterilaisten tunnustuskirjojen kokoamista, jotta oikea oppi saataisiin määriteltyä.
Augustin ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1548 Tanskan prinsessa Anna, kuningas Kristian III:n tytär, joka osallistui aktiivisesti myös hallintoon. Annan kuoltua vuonna 1585 August meni naimisiin Anhaltin ruhtinaan tytär Agneksen kanssa. Augustin seuraajaksi tuli hänen poikansa Kristian I.
Ei se ole koalan syy
Ei se ole koalan syy ("Don’t Blame Me", Yhdistyneessä kuningaskunnassa "Don’t Blame the Koalas") on australialainen televisiosarja, joka sijoittuu australialaiseen Waratah Parkin luonnonpuistoon. Sarjaa esitti Suomessa Yle TV2.
Sarjassa seurataan Kingin perhettä, joka muuttaa Englannista Australiaan perittyään konkurssiin menneen eläinpuiston. Huomatessaan, että eläinpuisto on vanha rempallaan oleva villieläinpuisto he pettyvät, koska luulivat perineensä suuren karjatilan. He joutuvat asumaan australialaisten sukulaistensa Kate, Mark, ja Chris Kingin kanssa tehden puistossa töitä, rähjäistä eläinpuiston aluetta kunnostaen.
Humbaba
Humbaba tai Huwawa on setrivuoren maan (Libanon) demoninen vartija, jonka on asettanut tehtäväänsä jumala Enlil. Humbaba esiintyy mesopotamialaisessa Gilgamesh-eepoksessa. Eepoksessa Gilgamesh ja hänen toverinsa Enkidu matkaavat kaukaiseen setrimetsään. Metsän vartija Humbaba solvaa heitä, ja he taistelevat. Lopulta Gilgamesh tappaa Humbaba-hirviön ja leikkaa tämän pään irti.
Kristian I (Saksi)
Kristian I (29. lokakuuta 1560 Dresden – 25. syyskuuta 1591 Dresden) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1586–1591. Hän oli isänsä Augustin seuraaja. Kristian I suhtautui melko välinpitämättömästi sekä hallinnollisiin asioihin että isäänsä huolettaneeseen kysymykseen uskonnollisesta puhdasoppisuudesta. Hän nojasi näkemyksissään tärkeimpään neuvonantajaansa Nikolaus Krelliin, joka sai kanslerina lähes rajattomat valtuudet. Kristian I:n seuraajaksi tuli hänen poikansa Kristian II.
Kristian II (Saksi)
Kristian II (23. syyskuuta 1583 Dresden – 23. heinäkuuta 1611 Dresden) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1591–1611. Hän tuli isänsä Kristian I:n seuraajaksi vain 8-vuotiaana. Hänen alaikäisyytensä aikana holhoojahallitusta johti kaukainen sukulainen, Saksi-Weimarin herttua Fredrik Vilhelm, joka yhdessä kuningataräiti Sofian kanssa palautti vaaliruhtinas Augustin aikaisen puhdasoppisen luterilaisuuden ja syrjäytti liian vapaamielisenä pidetyn Kristian I:n kanslerin Nikolaus Krellin. Kristian II jatkoi täysi-ikäiseksi tultuaan samaa politiikkaa ja pyrki säilyttämään ystävälliset suhteet Habsburg-sukuisiin keisareihin. Vain 28-vuotiaana kuollutta Kristiania on pidetty melko epäpätevänä hallitsijana. Hänen avioliittonsa Tanskan prinsessa Hedvigin kanssa oli lapseton. Kristian II:n seuraajaksi tuli hänen nuorempi veljensä Juhana Yrjö I.
Jani Halme
Jani Markus Halme (s. 12. maaliskuuta 1974 Parikkala) on suomalainen palkittu toimittaja ja luova johtaja. Hän on myös yksi "Uutisvuoto"-ohjelman uusista kapteeneista. Keväällä 2018 hän sai Yle Puheelle oman digitaaliseen mediaan erikoistuneen ohjelman "Halme & Saarinen – Diginen iltapäivä".
Halme voitti 2017 Suuren journalistipalkinnon vuoden parhaasta journalistisesta teosta. Palkinto tuli Halmeen tekemästä sosiaalisen median ohjelmasta nimeltään Kotimaan katsaus, jossa luetaan ääneen suomalaisten paikallislehtien kaikkein pienimpiä uutisia. Halme toimii kolumnistina "Kauppalehdessä", Etelä-Saimaassa, "Kouvolan Sanomissa", Länsi-Savossa, Itä-Savossa ja "Kymen Sanomissa".
Halme on tunnettu myös lukuisista nettitempauksistaan. Yksi suosituimmista oli 2000-luvun alussa perustettu Kyttääjät.net, joka kertoi kuvitteellisesta järjestöstä "Etelä-Suomen kerrostalokyttääjät". SubTV esitti Kyttääjien pohjalta tehdyn televisiosarjan, joka kilpaili Suomea Lucrenen Kultainen ruusu -kilpailussa parhaan draamasarjan palkinnosta. Halme jahtasi YouTubessa pyörävarkaita piilottamalla GPS-paikantimia polkupyöriin Helsingissä ja kun pyörä varastettiin, lähti kuvausryhmä perään haastattelemaan varasta. Halmeen organisoimassa Hyvänmielenosoitus-tempauksessa mielenosoittajat kiersivät yhden päivän aikana kaikkien Suomessa olevien eri maiden suurlähetystöjen edessä kiittämässä kyseisiä maita niissä tehdyistä hyvistä asioista. Tempausten johdosta Halme palkittiin "City"-lehden ”Kaupungin paras” -kilpailussa "Kaupungin parhaana propellipäänä".
Halme oli perustamassa myös Riot-Entertainment -nimistä yritystä ja toimi sen luovana johtajana.
Halme työskentelee luovana johtajana ToinenPHD-mediatoimistossa. Hänet on palkittu elämäntyöpalkinnolla digitaalisen median kilpailu GrandOnessa vuonna 2016. Ennen ToinenPHD:tä hän on työskennellyt muun muassa MTV3:lla, elokuvayhtiö SF Filmissä ja digitoimisto Kuubissa.
Bishop Aucklandin rautatieasema
Bishop Aucklandin rautatieasema on rautatieasema Bishop Aucklandin kylässä Durhamin kreivikunnassa. Se on Tees Valley Linen pääteasema.
Asema avattiin 8. marraskuuta 1843. Sitä käytti 110 060 matkustajaa kaudella 2015–2016.
Gájanas
GÁJANAS (pohjoissaame, suomeksi kaiku) on nelihenkinen vuoden 2016 alussa perustettu yhtye. Nimensä mukaisesti yhtyeen musiikissa kaikuu saamelainen perinne, joka kohtaa nykyhetken värikkäänä yhteensulautumisena. Gájanaksen musiikissa voi kuulla vuoropuhelua perinteisen ja modernin saamelaismusiikin välillä.
Yhtyeen oman luonnehdinnan mukaan monikulttuurisuus kuuluukin musiikissa vahvasti. Gájanasin inspiraation lähteenä on saamelaisen kulttuurin lisäksi koko maailma. Musiikissa ja joiuissa korostuu alkuperäiskansan vahva yhteys luontoon.
Gájanas on monikulttuurinen yhtye. Joikaaja-laulaja Hildá Länsman on pohjoissaamelainen muusikko ja kotoisin Utsjoelta. Hänen äitinsä on Angelin tytöt yhtyeestä soolouralle lähtenyt muusikko Ulla Länsman. Basisti Erkki Feodoroff puolestaan on kolttasaamelainen, ja hän on kotoisin Inarista. Yhtyeen rumpali Kevin Francett ja kitaristi Nicholas Francett ovat veljekset, joiden sukujuuret ovat Ahvenanmaalla ja Pohjois-Amerikassa. Yhtyeen oman luonnehdinnan mukaan monikulttuurisuus kuuluukin musiikissa vahvasti. Gájanasin inspiraation lähteenä on saamelaisen kulttuurin lisäksi koko maailma.
Gájanaksen kokoonpano on aikaisemmin esiintynyt yhtyeellä nimeltä "Out of the Woods." Gájanaksen alkuaikoina yhtye osallistui "saamelaisten euroviisuiksi" kutsuttuun Sámi Grand Prix -laulukilpailuun ja sijoittui siinä toiseksi kappaleella ”Áiggiid čađa”.
Kalynivka
Kalynivka (; ) on kaupunki ja piirikeskus Vinnytsjan alueella Ukrainassa. Kaupunki on rautateiden risteyspaikkakunta, ja sijaitsee linnuntietä 180 kilometriä Kiovasta länsilounaaseen. Kaupungin pohjoispuolella on Kalinovkan lentokenttä, jota on 2010-luvulla käytetty ainakin autokilpailujen tapahtumapaikkana.
Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 18 987 (1.1.2017); koko Kalynivkan piirissä asui 57 934 ihmistä.
Kalynivkan kaupungin lähellä sijaitsevassa ammusvarastossa tapahtui syyskuussa 2017 suuri räjähdys. Myös aiemmin vuonna 2017 oli Ukrainassa räjähtänyt ammusvarasto. Sabotaasia tutkittiin räjähdysten eräänä mahdollisena syynä.
Suolakkeet
Suolakkeet ("Triglochin") on kasvisuku suolakekasvien heimossa. Siihen kuuluu 25 lajia. Suolakekasvien ("Juncaginaceae") nimisuku "Juncago" on synonyymi "Triglochin"-suvulle. Euroopassa esiintyy viisi suolakelajia, joista Pohjoismaissa ja Suomessa kasvaa kaksi: merisuolake ("Triglochin maritima") ja hentosuolake ("Triglochin palustris"). Ne ovat monivuotisia ruohomaisia kasveja, joilla tuulipölytteisinä on aivan pienet vaatimattomat kukat pitkässä tertussa. Suolakkeet kasvavat Pohjoismaissa yleensä merenrannoilla ja soilla.
Soljot
Soljot ("Commelina") on kasvisuku soljokasvien heimossa ja soljokasvien tyyppisuku. Sen mukaan on edelleen nimetty heimoa ylemmät taksonit "Commelinales" ja Commelinids-ryhmä. Soljoihin kuuluu 215 lajia. Niistä rikkasoljoa on harvoin tavattu Suomessa uustulokkaana.
Image Space Incorporated
Image Space Incorporated (ISI) on yhdysvaltalainen videopelien ja ajosimulaattorien kehittäjä.
Yritys on tunnettu muun muassa ISImotor-pelimoottorista ja rFactor sekä rFactor 2 ajopeleistä.
Vilukot
Vilukot ("Parnassia") on kasvisuku kelaskasvien heimossa, aiemmin ne on luokiteltu heimoon vilukkokasvit ("Parnassiaceae"). Vilukoihin kuuluu 72 lajia. Runsaimmin vilukkoja esiintyy Kiinassa, yhteensä 63 lajia. Euroopassa kasvaa vain yksi laji: vilukko ("Parnassia palustris").
Carl von Linnén antama nimi "Parnassia" periytyy antiikin Kreikasta ja viittaa Parnassós-vuorella kasvavaan kasviin.
Vesirikot
Vesirikot ("Elatine") on kasvisuku vesirikkokasvien heimossa ja vesirikkokasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 28 lajia. Pohjoismaissa esiintyy viisi vesirikkolajia, joista neljä kasvaa myös Suomessa: iso-, katkera-, oiko- ja kolmihedevesirikko. Isovesirikko esiintyy kaikista Pohjoismaista vain Suomessa kaukaisena erillisesiintymänä päälevinneisyysalueestaan ja on uhanalainen. Aiemmin se kasvoi myös Tanskassa, mutta on hävinnyt sieltä. Vesirikot ovat pieniä tai hyvin pieniä yksivuotisia vesikasveja, joilla on aivan pienet ja vaatimattomat kukat lehtihangoissa. Isovesirikkoa lukuun ottamatta lajit ovat hankalasti määritettäviä.
Vinnytsjan piiri
Vinnytsjan piiri () on yksi Ukrainan Vinnytsjan alueen hallinnollisista piireistä. Se sijaitsee linnuntietä noin 190 Kiovasta lounaaseen. Piirin hallintokeskus on aluekeskus Vinnytsja, joka ei kuulu piiriin. Vuonna 2015 Vinnytsjan kaupunkiin liitettiin ympäröiviä lähialueita, jotka kuuluivat aiemmin Vinnytsjan piiriin.
Vinnytsjan piirin väkiluvuksi arvioitiin 80 943 ihmistä (1.1.2017). Kaupunkilaisia oli 17 030 henkeä (1.1.2017), ja he asuivat piirin kolmessa kaupunkityyppisessä taajamassa: Voronovytsja (Вороновиця, 6 601 as.), Desna (Десна, 1 323 as.) ja Stryžavka (Стрижавка, 9 106 as.).
Li Qingzhao
Li Qingzhao (, pinyin Lǐ Qīngzhào, s. 1083–k. vuoteen 1149 mennessä) oli pohjoisen Song-dynastian aikainen kiinalainen runoilija. Litä pidetään kiinan merkittävimpänä naisrunoilijana ja hänen nykypäiviin säilyneitä noin sataa runoa luetaan edelleen laajalti.
Li Qingzhao syntyi Jinanin kaupungissa Shandongin maakunnassa vuonna 1083. Hänen perheensä kuului tuolloin hallinneen pohjoisen Song-dynastian yläluokkaan ja Li sai mainetta runoilijana ja kalligrafikkona todennäköisesti jo ennen mentyään naimisiin keisarillisen virkakoneiston ministerin poika Zhao Mingchengin kanssa 17-vuotiaana. Pari oli kiinnostunut samoista aiheista ja keräili esimerkiksi taidetta ja kirjoja. Pariskunnan kirjastoon kuului kattava kokoelma Song-dynastian aikaista kirjallisuutta ja pari kirjoitteli myös runoja toisilleen. Onnellinen elämä heijastui myös Lin runoihin, joista tältä ajalta on kuitenkin säilynyt nykypäivään vain muutama.
Lin elämä muuttui oleellisesti vuonna 1127, jolloin džurtšenit valtasivat Bianliangin eli nykyisen Kaifengin vangiten Song-dynastian hallitsija Qinzongin, joka karkotettiin Mantšurian pohjoisosiin. Lin ja hänen mihensä kotitalo poltettiin ja he menettivät muun muassa keräämänsä kirjallisuuden. Pari pakeni Nanjingiin ja Zhao Mingcheng kuoli vuonna 1129. Ankeus ja toivottomuus heijastuivat Lin tuona aikana kirjoittamiin runoihin. Džurtšenit perustama Jin-dynastia erotti tehtävistään kaikki edellisen dynastian virkamiehet ja osana vanhaa yläluokkaa Lin taloudellinen asema heikkeni. Vuoteen 1132 mennessä Li asui siirtyen paikasta toiseen vuokralla. Lin oli onnistunut säilyttää vain osa miehensä ja itsensä kirjoittamista runoista valtaosan päätyessä muiden käsiin hänen matkustellessaan ympäriinsä. Vaikeuksista huolimatta Li julkaisi vielä omaamansa kirjoitukset useamman osan käsittäneenä teoksena "Jin shi lu", jonka viimeinen osa koostui Lin avioaikojensa muistelmista. Jotkin tiedot viittaavat siihen, että Li meni vielä viimeisinä vuosinaan uudelleen naimisiin, mutta johtopäätös tästä on kiistanalainen. Li katoaa lopulta historiankirjoista. Viimeiset maininnat hänestä ovat Zhejiangin maakunnasta ja hän kuoli todennäköisesti vuoteen 1149 mennessä.
Elämänsä aikana Li julkaisi yhteensä seitsemän perinteistä ("shi)") ja noin kuusi lyyristä ("ci") runoteosta. Nykypäivään on kuitenkin säilynyt vain sata Lin runoa, joita luetaan edelleen laajalti. Häntä pidetään Kiinan merkittävimpänä naisrunoilijana.
Pensaskanervat
Pensaskanervat ("Myricaria") on kasvisuku, joka kuuluu tamariskikasvien heimoon. Siinä on 12 lajia.
Suurin osa pensaskanervalajeista esiintyy Kiinassa ja muualla Keski-Aasiassa vuoristoissa. Euroopassa esiintyy kolme lajia, joista pensaskanerva ("Myricaria germanica") esiintyy laajasti mutta epäyhtenäisesti etelästä Välimeren rannikolta pohjoiseen Jäämeren rannikolle. Muut kaksi lajia, "Myricaria bracteata" ja "Myricaria squamosa", kasvavat Krimin niemimaalla. Ne ovat kuitenkin todennäköisesti "Myricaria germanica" -lajiin kuuluvia. Pohjoismaissa pensaskanerva kasvaa harvinaisena Ruotsissa, Norjassa ja Suomessa. Suomessa se löytyy vain Utsjoelta Pulmankijärveltä.
Kalynivkan piiri
Kalynivkan piiri () on yksi Ukrainan Vinnytsjan alueen hallinnollisista piireistä. Se sijaitsee boin 180 kilometriä Kiovasta länsilounaaseen Piirin hallintokeskus on Kalynivkan kaupunki. Piirin väkiluvuksi arvioitiin 57 934 ihmistä (1.1.2017).
Aavasaksan näkötorni
Aavasaksan näkötorni on Ylitorniossa Aavasaksan vaaran huipulla sijaitseva näkötorni. Vuonna 1969 valmistunut 13 metriä korkea tiilirakenteinen torni sijaitsee Aavasaksan korkeimmalla kohdalla 242 metriä merenpinnan yläpuolella. Näkötornin huipulta avautuu maisema Tornion- ja Tengeliönjokien laaksoon. Se on yksi 1870-luvulla perustetun Aavasaksan kruununpuiston matkailurakennuksista.
Aavasaksa on tunnettu näköalapaikkana jo vuosisatojen ajan. Varsinainen turismi alkoi 1800-luvun puolivälin jälkeen ja vuonna 1877 alueelle perustettiin Aavasaksan kruununpuisto. Aavasaksan laella oli matala puinen näkötorni jo ainakin 1900-luvun alussa. Nykyinen modernismia edustava näkötorni valmistui vuonna 1969. Tornionlaakson matkailijayhdistyken rakennuttama torni valmistettiin Ylitorniolla toimineen tiilitehtaan viimeisistä tiilistä. Sen huippu katettiin lasikatolla vuonna 2004.
Näkötornin seinässä on Struven ketjun muistolaatta. Yksi Struuven kolmiomittausketjun piste oli Aavasaksan huipulla, mutta vuonna 1845 kallioon kaiverrettu merkki jäi myöhemmin näkotornin lattian alle.
Kjartan Fløgstad
Kjartan Fløgstad (s. 7. kesäkuuta 1944 Sauda, Rogaland, Norja) on norjalainen kirjailija. Hän käyttää kirjoittaessaan uusnorjaa.
Fløgstadin poika on kirjailija Aslak Nore.
Fløgstad opiskeli ensin arkkitehtuuria Trondheimissa Norges Tekniske Høgskulessa mutta siirtyi pian opiskelemaan kirjallisuus- ja kielitieteitä Bergenin yliopistossa. Sen jälkeen hän työskenteli teollisuudessa ja merimiehenä ennen kuin julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa "Valfart" 1968.
Fløgstadin ensimmäinen proosateos oli vuonna 1970 ilmestynyt "Den hemmelege jubel". 1972 ilmestyi novellikokoelma "Fangliner", jossa hän antaa merenkävijöiden ja raskaan teollisuuden vuorotyöläisten puhua omaa kieltään, ja kirjailijan marxistinen perusnäkemys ilmenee. Esikoisromaani "Rasmus" ilmestyi 1974.
Fløgstadin läpimurto tuli 1977 romaanilla "Dalen Portland" (suom. "Portlandin laakso", 1980). Hän seuraa siinä norjalaisen teollisuusyhdyskunnan kehitystä fiktiivisellä teollisuuspaikkakunnalla Lovrassa kahdella sodanjälkeisen ajan vuosikymmenellä. "Fyr og flamme" on kuvaus siitä miten teollisuusyhdyskunnan viimeisin sukupolvi menettää yhteytensä työväenluokkaan ja ajautuu levottomuuteen ja sisäiseen tyhjyyteen.
Romaanissa "Kniven på strupen" vuodelta 1992 tapahtumat sijoittuvat nykyaikaan, ja teos on satiiri juppiajasta, urbanisoitumisesta ja postmodernismista. Monissa teoksissaan Fløgstad kuvaa hahmoja, jotka liikkuvat lain reunamilla tai lain väärällä puolella, kuten "terroristiromaanissa" "Fimbul".
Lisäksi hän on on kirjoittanut kaksi puhdaspiirteistä rikosromaania salanimellä K. Villun.
Fløgstad on ollut aktiivinen kulttuurikeskustelija ja esseisti. Romaanien tavoin hänen esseistiikkansa ilmentää kaksinaista suhtautumista toisaalta teollisuuskultuuriin ja toisaalta kansainväliseen kulttuurialaan. Hän on kirjoittanut elämäkerran runoilija Claes Gillistä ja matkakirjanLatinalaisesta Amerikasta, norjalaisista siirtolaisista Etelä-Amerikassa ja lisäksi kääntänyt latinalaisamerikkalaisia runoilijoita. "Arbeidets lys" on analyysi raskaasta teollisuudesta Saudassa, ja "Osloprosessen" kuvaa sitä eroa mikä on pääkaupungin omakuvan ja sen merkityksen maan arvoille välillä. Teoksessa "Brennbart" hän heittäytyy keskusteluun jota käydään uusnorjaliikkeen (norjaksi "målrørsla") ja Nasjonal Samlingin (NS) suhteesta lähtökohtana se, että norjalaisuuliike sotien välisenä aikana pikemminkin suojeli NS:ää kuin ajautui kansallissosialismiiin. Hän syyttää historioitsija Hans Fredrik Dahlia ja Riksmålsforbundetia siitä, että ne tietoisesti vääristävät historiaa. Fløgstadsin tulkintaa ovat monet arvostelleet, muun muassa professori Finn-Erik Vinje.
Fløgstad käyttää niin romaaneissaan kuin asiaproosassaan omintakeista tyyliä. Hän sekoittaa eri tyylitasojen kieltä, leikkii sanoilla ja esittää viittauksia muihin teksteihin ja elokuviin. Hän on norjalaisen maagisen realismin tärkeimpiä edustajia, ja realistinen tapahtumien kulku voi yllättäen muuttua fantasiaksi.
Fløgstad on saanut useita palkintoja, muun muassa Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon 1978 teoksesta "Portlandin laakso".
Lennu
Lennu (oik. Anjyr’s Boreas, s. 7. maaliskuuta 2011) on Suomen tasavallan presidentin Sauli Niinistön ja hänen puolisonsa Jenni Haukion koira, rodultaan bostoninterrieri. Lennun isä on tullut Suomeen Saksasta ja emä Virosta.
Lennu-koira on usein presidentti Niinistön mukana virallisissa tilaisuuksissa. Koira sai runsaasti kansainvälistä huomiota sosiaalisessa mediassa sen jälkeen, kun yhdysvaltalainen toimittaja Kelly Weil oli julkaissut Twitterissä kaksi Heikki Saukkomaan koirasta ottamaa kuvaa helmikuussa 2017. Yhdysvalloissa Lennu esiteltiin lyhyesti myös Jimmy Fallonin isännöimässä "The Tonight Show" -ohjelmassa, jossa näytettiin myös siitä tehtyjä meemikuvia. Toukokuussa 2017 kuva Lennusta Sauli Niinistön sylissä oli mukana Redditin osastolla, jonka puitteissa käyttäjät kilpailevat taidoillaan kuvanmuokkauksessa. Lennu-haaste kävi suosionsa seurauksena Redditin etusivulla saakka. Koira on saanut myös oman nimikkoleivoksensa. Lennu oli vastaanottamassa presidentille tuotuja joulutervehdyksiä ja se esiintyi Ylen uutislähetyksessä lähes pääosassa: se oli hyvin kiinnostunut joulukinkusta ja -hauesta.
Riutta (täsmennyssivu)
Riutta voi tarkoittaa seuraavia:
CyHra
CyHra on ruotsalainen melodisen metalin superyhtye, joka perustettiin vuonna 2017. Yhtyeen laulaja Jake E vaikutti aiemmin Amaranthessa, basisti Peter Iwers In Flamesissa, kitaristi Jesper Strömblad samoin In Flamesissa ja muun muassa HammerFallissa, suomalainen kitaristi Euge Valovirta vaikutti aiemmin ruotsalaisessa Shining yhtyeessä ja CyHran saksalaisvahvistus rumpali Alex Landenburg on toiminut Annihilatorin ja Stratovariuksen kiertuerumpalina ja soittaa myös Axxis-yhtyeessä. Yhtye on kiinnitetty Spinefarm Recordsille.
Yhtyeen ensimmäinen single Karma julkaistiin 25. elokuuta 2017. Esikoisalbumi "Letters to Myself" julkaistiin 20. lokakuuta 2017. Levyn julkaisun myötä yhtye lähtee maailmankiertueelle, joka alkaa 27. lokakuuta Helsingin Nosturista. Yhtye esiintyy myös Laukaassa vuoden 2018 John Smith Festivalilla.
Letters to Myself
Letters to Myself on ruotsalaisen metalliyhtye CyHran esikoisalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2017 levymerkillä Spinefarm Records.
HMS Highflyer
HMS Highflyer voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:
HMS Hyacinth
HMS Hyacinth voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:
Ciamician–Dennstedt-toisiintuminen
Ciamician–Dennstedt-toisiintuminen on kemiallinen reaktio, jossa pyrroli- tai indolijohdannainen reagoi emäksisissä olosuhteissa organohalogeeniyhdisteiden kanssa muodostaen pyridiini- tai kinoliinijohdannaisen. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran Giacomo Luigi Ciamician ja M. Dennstedt vuonna 1881 ja se on nimetty heidän mukaansa.
Ciamician–Dennstedt-toisiintumisella reagoivat pyridiini- ja indolijohdannaiset. Reaktio tapahtuu voimakkaasti emäksisissä olosuhteissa, ja emäksenä voidaan käyttää esimerkiksi alkoksideja. Reaktiossa dikloorimetaanista, dibromimetaanista tai dijodimetaanista muodostuu halogenoitu karbeeni. Karbeenin lähteenä voidaan käyttää myös natriumtriklooriasetaattia. Muodostuva dihalokarbeeni reagoi sykloadditiolla pyrrolin tai indolin hiili-hiili kaksoissidoksen kanssa. Näin muodostuu syklopropyylirakenne. Tämä rakenne ei kuitenkaan ole stabiili vaan toisiintuu halopyridiiniksi. Ciamician–Dennstedt-toisiintumista on käytetty erityisesti makrosyklisten yhdisteiden, esimerkiksi syklofaanien synteesiin.
Isänmaan puolesta (vuoden 1915 elokuva)
Isänmaan puolesta (myös "Synnyinmaan puolesta", ) on vuonna 1915 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. August Blomin ohjaaman sotaelokuvan pääosia esittävät Carl Lauritzen, Valdemar Psilander, Alma Hinding ja Gunnar Sommerfeldt.
Kenraali von Wimpfenin tytär Elsa on kihloissa naapurimaan sotilasattasean Alexis von Kirkhowenin kanssa. Kun maiden välille syttyy sota, kenraali kieltää tytärtään tapaamasta Alexisia, joka on nyt vihollinen. Naapurimaan armeijaan littynyt Alexis varoittaa Elsaa yllätyshyökkäyksestä, ja Elsan veli Erich ehtii pelastamaan isänsä. Elsa ja Erich löytävät haavoittuneen Alexisin taistelukentältä ja Erich räjäyttää vihollisen viimeisen linnoituksen. Sodan päätyttyä kenraali hyväksyy Alexisin vävykseen.
Nordisk Films Kompagnin tuottama "Isänmaan puolesta" on yksi Tanskassa ensimmäisen maailmansodan aikana tehdyistä sotakuvista. Juoneltaan melodramaattisen elokuvan suhtautuminen sotaan on naivin ihanteellinen. Kokonaan toisenlaista asennetta edustivat muun muassa Holger-Madsenin "Ned med Vaabnene!" (1914) ja "Pax æterna" (1917).
Loppuvuodesta 1914 kuvattu "Isänmaan puolesta" julkaistiin Tanskassa helmikuussa 1916, mutta jo edellisenä vuonna se oli viety Yhdysvaltoihin. Suomeen elokuva tuotiin pääosaa esittävän Valdemar Psilanderin kuoleman jälkeen keväällä 1917.
Elokuva on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla.
Svjatohirsk
Svjatohirsk (, ; vuoteen 1938 saakka Banno-Tetjanivka, ; vuodesta 1938 Banne (Bannivske), ; vuodesta 1964 Slovjanohirsk (kaupunki; Слов'яногірськ); vuodesta 2003 nykynimellä) on pieni kaupunki Donetsjoen varrella Itä-Ukrainassa, Donetskin alueen pohjoisosassa Slovjanskin kaupunkipiirissä. Svjatohirskin väkiluvuksi arvioitiin (4 504 as., 2017).
Historiallinen Donetsjoen varren kaupunki on tunnettu erityisesti vuonna 1526 perustetusta ortodoksisen kirkon Svatohirskin lavrasta (Pyhän vuoren luostari, Sjatohirskin luolaluostari) ja laajoista puistoalueistaan. Luostarin lähistöllä on 22 metriä korkea neuvostosankari Artjomin patsas, joka kansallisena muistomerkkinä säästettiin, kun suuri osa muita kommunistisen ajan tunnusmerkkejä poistettiin Ukrainassa vuonna 2015 annettujen säädösten nojalla.
Allison Johnson
Allison Johnson on suomalaissukuinen yhdysvaltalainen yritysjohtaja, joka toimi vuosina 2005–2011 Applen maailmanlaajuisen markkinoinnin johtajana ja vastasi muun muassa ensimmäisen iPhonen ja iPadin lanseerauksista. Sitä ennen Johnson toimi vuosina 1999–2005 Hewlett-Packardin viestintäjohtajana ja vastasi muun muassa HP:n ja Compaqin fuusioviestinnästä.
Vuodesta 2011 Johnson on toiminut perustamassaan San Franciscoon markkinoinnin suunnittelutoimistossa nimeltä West, johon alkuvaiheessa sijoitti varojaan myös Twitterin perustaja Jack Dorsey. Toimiston asiakkaana oli Bluetooth-pienlaitteita valmistanut Jawbone, mutta sen konkurssin takia West on irtisanonut suuren osan henkilöstöstään. Johnsonin myöhempiin asiakkaisiin kuuluu muun muassa suomalainen avaruusmediayhtiö Space Nation.
Allison Johnsonin isoäidin sukunimi on Piippo, ja suku on kotoisin Piippolasta. Johnson puhuu jonkin verran suomea ja on lapsena tottunut saunomaan.
Nukkeasterit
Nukkeasterit ("Felicia") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 85 lajia.
Guy Boothby
Guy Newell Boothby (13. lokakuuta 1867 Glen Osmond, Etelä-Australia, Australia – 26. helmikuuta 1905 Bournemouth, Dorset, Britannia) oli tuottelias australialaissyntyinen kirjailija, joka asui aikuisikänsä Englannissa ja kirjoitti siellä tuotantonsa.
Boothbyn isä oli karjatilallinen ja poliitikko Thomas Wilde Boothby ja isoisä siirtomaavallan aikainen virasta potkut saanut tuomari Benjamin Boothby. Boothby kävi koulua 16-vuotiaaksi asti Englannissa ja palasi sitten Australiaan ja työskenteli vuodesta 1890 Adelaiden pormestarin sihteerinä. Hän alkoi kaksikymppisenä julkaista kertomuksia lontoolaisissa lehdissä ja kirjoitti näytelmiä, joita esitettiin Adelaidessa. Hän matkusteli ystävänsä kanssa Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa ja kirjoitti matkoista kirjan "On the Wallaby or Through the East and Across Australia".
Boothby palasi vuonna 1894 Englantiin, jossa hän julkaisi kriitikkojen arvostaman esikoisromaaninsa "In Strange Company", joka ei kuitenkaan saanut lukevn yleisön suosiota. Hän asui perheineen Bournemouthissa ja teki kirjansa sanelemalla ne fonografille kauan ennen tekniikan hyödyntämisestä tunnettua Edgar Wallacea. Puhtaaksikirjoittaja kirjoitti sanelut paperille, jotka Boothby tarkisti. Työmenetelmän ansiosta hänellä jäi aikaa seuraelämälle ja hevosten- ja koirienkasvatukselle. Hän kirjoitti suosittuja jatkokertomuksia, jotka myöhemmin julkaistiin myös kirjoina. Tuotteliaisuus tuotti myös taloudellista menestystä.
Englannissa pääosan aikuisikäänsä asuneen Boothbyn romaanien tapahtumaympäristö ei useinkaan ollut Australia, mutta sen sijaan kertomuksien tapahtumat sijoittuvat usein eri puolille Australiaa. Häntä pidetään kuitenkin synnyinmaassaan australialaisena kirjailijana.
Boothbyn "Tohtori Nikola" -sarja oli menestyksekäs. Ensimmäinen osa ilmestyi jatkokertomuksena Windsor Magazinessa. "Doctor Nikola" oli alun perin näytelmä, mutta yritykset saada se näyttämölle epäonnistuivat.. Sarjasta on suomennettu kaksi osaa.
Boothby ehti kymmenessä vuodessa kirjoittaa lähes viisikymmentä romaania. Hän kuoli 37-vuotiaana.
Värinautit
Värinautit on luokanopettajina työskentelevien Mona Paalasen ja Anni Pöyhösen yhteinen taidekasvatusprojekti, jonka keskiössä on lapsen osallisuus.
Paalasen ja Pöyhösen yhdessä tuottama taidekasvatusmateriaali on maksutonta ja ladattavissa omaan käyttöön Värinauttien nettisivuilta.
Paalasen ja Pöyhösen työskentelylle ja heidän tuottamalleen materiaalille on tyypillistä monitaiteellisuus, jossa yhdistyvät Pöyhösen opinnot kuvataiteesta ja käsityötieteestä, sekä Paalasen suomen kielen ja kirjallisuuden opinnot. Lisäksi Pöyhönen on toiselta ammatiltaan teatteri-ilmaisun ohjaaja (AMK).
Tekijöiden yhdessä ideoimat Värinauttisisarukset Annu ja Unna Autti sekä heidän kotikylänsä Utti erilaisine asukkaineen, toimivat Paalasen ja Pöyhösen luoman materiaalin pohjana. Paalanen kirjoittaa ja Pöyhönen kuvittaa Värinautti-materiaalia.
Paalanen ja Pöyhönen esiintyivät ensimmäisen kerran Värinautti Annu ja Unna Auttina Hämeenlinnan Lastentaidefestivaali Hippaloilla kesällä 2010. Tämän jälkeen he ovat työskennelleet Värinauttien vaatteissa juontajina, työpajaohjaajina, näyttelyoppaina, leikittäjinä, taidekasvattajina ja museopedagogeina.
Vuonna 2013 Paalanen ja Pöyhönen tuottivat ja rakensivat monitaiteellisen ja osallistavan Kun yö värittää -taidenäyttelyn, jonka avajaisia vietettiin Tampereen Lastenkulttuurikeskus Rullassa elokuussa 2013. Syksyyn 2017 mennessä taidenäyttely on ollut esillä Lasten taidekeskuksissa Tampereella, Hämeenlinnassa, Espoossa, Helsingissä, Oulussa ja Vantaalla ja sen on nähnyt yli 24 000 kävijää. Näyttelyn ympärille rakennetun taidekasvatusmateriaalin avulla jokaisen näyttelykävijän oli mahdollista jatkaa näyttelyyn tutustumista myös taidenäyttelykokemuksen jälkeen.
Taidekasvatusmateriaalin ja taiteen tuottamisen lisäksi Paalanen ja Pöyhönen pyrkivät jatkuvasti kehittämään omaa toimintaansa ja suhtautuvat tekemiseensä tutkivalla otteella. Paalasen vuonna 2014 kirjoittama pro-gradu käsitteli fiktiivisen kertomuksen asemaa taiteena taidenäyttelyssä ja Pöyhösen vuonna 2016 kirjoittama pro-gradu lapsilähtöisen taidenäyttelyn rakentamista.
Värinautit tuottavat aktiivisesti omilla sivuillaan taidekasvatusmateriaalia, joka on oppiainerajat ylittävää, monitaiteellista ja luovuutta edistävää. Materiaalin joukosta löytyvät mm. Värinauttien aakkoset ja Värinauttien numerot, joiden avulla kirjaimiin ja numeroihin voi tutustua tarinoiden, värityskuvien ja lukuisien monipuolisten tehtävien avulla. Värinauttien materiaalissa tarinat ja kuvat ovat vuorovaikutuksessa toistensa kanssa antaen samalla tilaa lapsen omalle kädenjäljelle.
Värinauttien materiaaleista löytyy laajasti kuvataiteen ja sanataiteen materiaalia, jotka ovat ilmaisia. Värinauttien materiaali on kovassa käytössä varsinkin päiväkodeissa, esikouluissa ja alakouluissa, mutta sopii myös loistavasti kotikäyttöön. Lisäksi Värinautit toteuttavat vuosittain Värinauttien Joulukalenterin.
Vuonna 2017 lanseerattu Värinauttien aakkoset on osa Suomi 100- juhlavuoden ohjelmaa.
Hic sunt dracones
Hic sunt dracones (latinaa, ) tarkoittaa vaarallisia tai tuntemattomia alueita. Keskiaikaisiin karttoihin piirrettiin lohikäärmeitä, merihirviöitä tai muita mytologisia olioita karttojen kartoittamattomille alueille.
Charles Addams
Charles Samuel ”Chas” Addams (s. 7. tammikuuta 1912 Westfield, New Jersey, Yhdysvallat – 29. syyskuuta 1988 New York City, New York) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, jonka teokset edustivat tyyliltään mustaa huumoria ja makaaberia. Hänen tunnetuin luoma teos on fiktiivinen Addamsin perhe, josta on tehty myöhemmin useita televisiosarjoja, elokuvia, kirjoja, pelejä ja musikaali.
Hän tuotti yli 1300 sarjakuvaa, joista suurinosa julkaistiin The New Yorker-lehdessä.
Addams kuoli sydänkohtaukseen 29. syyskuuta 1988.
Charles syntyi ja vietti lapsuutensa Westfieldissä, New Jerseyssä, Hänen isänsä oli Charles Huey Addams ja äitinsä Grace M. Spear Addams. Charlesin ollessa nuori hänen isänsä kannusti häntä piirtämään. Hän opiskeli Colgate University-yliopistossa vuosina 1929–1930 ja Pennsylvanian yliopistossa vuosina 1930–1931. Hän muutti New York Cityyn ja opiskeli Grand Central School of Art -koulussa vuosina 1931–1932.
Vuonna 1935 The New Yorker-lehti palkkasi Addamsin säännölliseksi pilapiirtäjäksi lehteensä. Lehden pilapiirtäjänä toimiessaan hän loi Addamsin perheen joka ensimmäisen kerran esiintyi lehdessä vuonna 1938. Myöhemmin Addams perhe sopeutettiin televisio- ja elokuvatuotantoon. Ensimmäinen The Addams Family televisiosarja tuotettiin 1960-luvulla ja sen ensi-ilta oli ABC-televisiokanavalla 18. syyskuuta 1964.
Tipsut
Tipsut ("Layia") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 20 lajia.
Monsin enkelit
Monsin enkelit ovat joukko enkeleitä, jotka laajalle levinneen legendan mukaan suojelivat brittiläisiä sotilaita Monsin taistelussa ensimmäisen maailmansodan alussa.
Monsin taistelussa 22.–23. elokuuta 1914 Brittiläinen siirtoarmeija taisteli huomattavasti suurempaa saksalaisjoukkoa vastaan ja kärsi raskaita tappioita. Britit onnistuivat vetäytymään parempiin puolustusasemiin Marnejoelle ja estivät Ranskan 5. armeijan joutumisen saarrostuksiin. Taistelua on kuvailtu Britanniassa myyttisillä termeillä ja verrattu Agincourtin taisteluun satavuotisessa sodassa.
Pian taistelun jälkeen "The Evening News" -lehdessä julkaistiin kirjoitus ”The Bowmen”, jonka oli kirjoittanut walesilainen kirjailija Arthur Machen. Kirjoituksessa aavemaiset jousimiehet Agincourtin taistelusta saapuvat Monsiin sen jälkeen, kun eräs brittisotilas on huutanut Pyhän Yrjön nimeä. Jousimiehet tuhosivat saksalaisen sotajoukon. Monet lukijat uskoivat tarinan todeksi, vaikka Machen ei itse missään vaiheessa väittänyt sen olevan totta. Eräs pappi kertoi Machenille, että on erehdys luulla tarinaa fiktioksi. Seuraavaan kevääseen mennessä tarinasta liikkui jo useita versioita, joissa muun muassa kerrottiin kaatuneiden saksalaisten ruumiista löytyneen nuolenkärjistä syntyneitä haavoja. Saksalaisten julmuudet Belgiassa lisäsivät brittien uskoa, että Jumala on sodassa Britannian puolella.
Kotulat
Kotulat ("Cotula") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin 62 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu noin 35 lajia, joiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Andrei Lauryk
Andrei Ivanavitš Lauryk (, łacinkaksi "Andrej Ivanavič Łaŭryk" (), , s. 7. joulukuuta 1974 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Valko-Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa FK Dinamo Minskin joukkuetta ja on pelipaikaltaan puolustaja ja keskikenttäpelaaja.
Anttola (kaupunginosa)
Anttola on Mikkelin 40. kaupunginosa. Se on muodostettu entisestä Anttolan kunnasta.
Haukivuori (kaupunginosa)
Haukivuori on Mikkelin 50. kaupunginosa. Se on muodostettu entisestä Haukivuoren kunnasta.
Ristiina (kaupunginosa)
Ristiina on Mikkelin 60. kaupunginosa. Se on muodostettu entisestä Ristiinan kunnasta.
Suomenniemi (kaupunginosa)
Suomenniemi on Mikkelin 70. kaupunginosa. Se on muodostettu entisestä Suomenniemen kunnasta.
Rakkauden sävel
Rakkauden Sävel on SIG:n seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Pyramid. Se on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi sitten vuoden 1985 albumin "Purppura".
Levyn nimikkokappale nousi radiosoitossa Ylellä ja sen Radiomafiassa TOP 10:een. Toisten lähteiden mukaan levyn sijoitus olisi ollut eri soittolistoilla 3 ja 10 .
Levyä myytiin alle 10000 kappaletta.
Kansanlauluja kaupungeista
Kansanlauluja kaupungeista on SIG-yhtyeen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Pyramid. Albumi on äänitetty yhtyeen Äänekosken kokoonpanolla.
Žmerynkan piiri
Žmerynkan piiri () on yksi Ukrainan Vinnytsjan alueen länsiosan hallinnollisista piireistä. Se sijaitsee Vinnytsjan piirin lounaispuolella, linnuntietä noin 230 kilometriä Kiovasta lounaaseen. Žmerynkan piirin ympäröimä Žmerynkan kaupunki toimii piirin hallintokeskuksena, vaikka kaupunki muodostaa erillisen, piirin tasoisen aluehallinnollisen yksikkönsä. Žmerynkasta on Vinnytsjaan rautateitse 40 ja maanteitse 45 kilometriä.
Žmerynkan piirin väkiluvuksi arvioitiin 34 189 ihmistä (1.1.2017). Kaupunkilaisiksi heistä luokiteltiin Brajilivin kaupunkityyppinen taajaman asukkaat (Браїлів; 4 615 as.). Brajiliv sijaitsee Rovjoen rannalla ja on tunnettu esimerkiksi Pyhän Kolminaisuuden nunnaluostaristaan. Taajamassa on myös Vinnytsjasta Žmerynkaan johtavan rataosuuden rautatieasema. Kulttuuriperinnöltöään arvokkaisiin kohteisiin luetaan myös Vitoslavskin palatsi Tšernjatynin kylässä.
Kirjoitettu historia alkaa 1400-luvulta, jolloin ensimäiset maininnat kasakkojen nykyisen piirin alueelle perustamista asutuksista kirjattiin kirjallisiin lähteisiin.
Tomašpilin piiri
Tomašpilin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan Vinnytsjan alueen eteläosassa. Piirikeskuksena toimii Tomašpilin kaupunkityyppinen taajama, joka on sähköistetyn rautatien varrella sijaitseva risteyspaikkakunta ja sijaitsee 98 kilometriä aluekeskus Vinnytsjasta etelään ja linnuntietä 258 kilometriä Kiovasta lounaaseen. Piirin kumpuileva, syvien jokiuomien halkoma maasto kohoaa 100–350 metriä merenpinnan yläpuolelle. Joista merkittävimmät ovat Dneprin vesistön Rusava- ja Markovkajoet.
Tomašpilin piirin väkiluvuksi arvioitiin 33 279 ihmistä (1.1.2017). Heistä kaupunkilaiseksi luokiteltiin 13 252 henkeä, eli Tomašpilin (Томашпіль, 5 522 as.) ja Vapnjarkan (Вапнярка, 7 730 as.) kaupunkityyppisten taajamien asukkaat.
Maapinta-alasta huomattava osa on maatalouskäytössä. Piirissä on esimerkiksi elintarviketeollisuutta (meijerit, juustola ja sokeritehdas).
Mohyliv-Podilskyin piiri
Mohyliv-Podilskyin piiri () on yksi Ukrainan Vinnytsjan alueen lounaisosan hallinnollisista piireistä. Se sijaitsee noin 285 kilometriä Kiovasta lounaaseen. Piirin hallintokeskus on Mohyliv-Podilskyin kaupunki (31 238 as, 2017), joka ei kuitenkaan ole osa piiriä.
Piirin väkiluvuksi on arvioitu 32 983 (1.1.2017). Piirin ainoa kaupunkiasutus on Vendytšanyn kaupunkityyppinen taajama (Вендичани, 3 848 as.).
Piirin kulttuurihistoriallisiin kohteisiin luetaan muun muassa Ljadovan kylän () alueella Dnestrin äärellä sijaitseva Pyhän kaikkitietävän kallioluostari, joka on mainittu historiallisissa lähteissä jo vuonna 1388.
Indie folk
Indie folk on musiikin tyylilaji, joka nousi pinnalle 2000-luvun ensikymmenellä indie rock -laulaja-lauluntekijöiden saadessa vaikutteita folkmusiikista. Akustisen kitaran soittajat kuten Elliott Smith ja Will Oldham auttoivat tyylilajin perustan luomisessa, mutta indie folk tuli suureen suosioon vasta seuraavalla vuosikymmenellä, levy-yhtiöiden kuten Saddle Creekin, Barsukin, Ramseurin sekä Sub Popin omistautuen tyylilajin tukemiselle.
Indie folkille tyypillistä on akustisen kitaran soitto perinteisen folkmusiikin kera.
The Addams Family (vuoden 1964 televisiosarja)
The Addams Family on yhdysvaltalainen vuosina 1964–1966 tuotettu mustavalkoinen televisiosarja, joka perustuu Charles Addamsin luomaan ja The New Yorker-lehdessä julkaisemaan sarjakuvaan. Sarjaa esitti Yhdysvalloissa ABC-televisiokanava. Sarja kertoo fiktiivisestä Addamsin perheestä. CBS-televisioyhtiö tuotti samoihin aikoihin Me hirviöt -sarjan, jossa on paljon samoja piirteitä.
Sarja on julkaistu kokonaisuudessaan myös DVD:nä.
Kryžopilin piiri
Kryžopilin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan Vinnytsjan alueen eteläosassa. Se sijaitsee noin 260 kilometriä Kiovasta lounaaseen.
Kryžopilin piirin väkiluvuksi arvioitiin 33 412 henkeä(1.1.2017). Kaupunkilaisiksi heistä luokiteltiin ainoastaan piirikeskuksena toimivan Kryžopilin kaupunkityyppinen taajaman asukkaat (Крижопіль; 8 862 as.).
Hangar 13
Hangar 13 on yhdysvaltalainen videopelejä kehittävä yritys, joka perustettiin 4. joulukuuta 2014 2K Gamesin tytäryhtiönä. Yhtiön luova johtaja on sarjakuvien ja videopelien käsikirjoittaja Haden Blackman.
Hangar 13:n ensimmäinen julkaisu oli "Mafia"-pelisarjaan kuuluva videopeli "Mafia III", joka julkaistiin 7. lokakuuta 2016.
Blackrodin rautatieasema
Blackrodin rautatieasema on rautatieasema Blackrodin kylässä Suur-Manchesterissä. Se sijaitsee Manchester–Preston-radan varrella.
Asema avattiin 4. helmikuuta 1841 nimellä Horwich Road. Se sai uudeksi nimekseen ensin Horwich and Blackrod, sitten Horwich Junction 14. helmikuuta 1870 ja Horwich and Blackrod Junction 11. helmikuuta 1873. Nykyinen nimi otettiin lopulta käyttöön 16. huhtikuuta 1888. Asemaa käytti 555 594 matkustajaa kaudella 2015–2016.
Kunnialaukaus
Kunnialaukauksia ammutaan sotilaallisen kunnian osoittamiseksi. Korkein kunnialaukausten määrä on 21 laukausta ja kunnioitettavan arvon aletessa määrä vähenee. Kunnialaukauksia ammutaan aina pariton määrä, koska parillinen symboloi kuolemaa.
Tapa on peräisin jo varhaisista käytännöistä, joilla osoitetaan oma vaarattomuus asettumalla puolustuskyvyttömään asemaan esim. laskemalla miekkansa, ampumalla tykit tai aseet tyhjäksi tai laskemalla purjeet. Meritaistelussa hävinneen osapuolen piti tulittaa tykeillään merelle, kunnes ruuti ja kanuunakuulat loppuivat ja alus näin osoitti vaarattomuutensa.
Tapa vakiintui 1600-luvulla ja merisodankäynnissä. Satamaan purjehtiva vieras sota-alus ampui tykkinsä tyhjiksi sataman alkupuolella ja näin osoitti vaarattomuutensa rannikkopattereille.
Briteillä oli tapana vaatia heikompaa osapuolta ampumaan laukauksensa ensin. Myöhemmin siirryttiin tasa-arvoiseen käytäntöön, jossa tykit laukaistaan vuorotellen.
Varhaisin kunnialaukaus oli seitsemän laukausta, joka on luultavasti valittu luvun astrologisen ja raamatullisen merkityksen vuoksi. Tavaksi tuli kuitenkin että rannikkopatteri ampui kolme laukausta jokaista aluksen ampumaa laukausta kohden, koska ruuti oli helpompi pitää kuivana maalla ja sitä oli saatavissa helpommin. Tästä tuli 21 kunnialaukausta.
1700-luvulla Yhdysvallat otti käyttöön 13 laukauksen tervehdyksen, joka vastasi 13 osavaltiota ja lipun raitoja. Tähän vastattiin käytännön mukaan tasavallalle kuuluvalla 9 laukauksella. Myöhemmin kansainvälisesti siirryttiin 21 kunnialaukaukseen kaikille valtioille.
Sotilashautajaisissa ammutaan kolme kunnianlaukausta. Nämä suoritetaan kiväärikaliiperisten aseiden yhteislaukauksina, ei tykillä.
Etenkin anglosaksissa maissa kunnialaukausten määrä ja niihin liittyvät protokolla on tarkoin määriteltyä. 21 laukauksen tervehdys (Royal Salute) kuuluu kuninkaallisille, vieraille valtionpäämiehille ja kenraalikuvernööreille. Pääministerit ja Yhdysvaltain varapresidentti saavat 19 laukauksen tervehdyksen. Puolustusministerit 17 laukauksen tervehdyksen; puolustusneuvoston jäsenet 15 laukauksen tervehdyksen. Sotamarsalkat saavat 19 laukauksen tervehdyksen; kenraalit 17 laukauksen; kenraaliluutnantit 15 laukauksen; kenraalimajurit 13 laukauksen ja prikaatikenraalit 11 laukauksen.
Suurin kunnianosoitus on ollut 101-laukauksinen keisarillinen tervehdys. Tämä oli varattu brittiläisen imperiumin keisarille. Brittiläisessä Intiassa se oli käytössä vuodesta 1877. Varakuningas sai 31 laukauksen tervehdyksen.
Preeriakaristeheinä
Preeriakaristeheinä ("Sporobolus heterolepis") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja karisteheinien ("Sporobolus") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta sitä käytetään heinämäisenä koristekasvina eli koristeheinänä myös Suomessa.
Preeriakaristeheinä kasvaa monenlaisilla aurinkoisilla sekä kuivilla tai kuivahkoilla paikoilla, kuten radanvarsilla. Se sietää hyvin muun muassa kuivuutta ja eroosiota. Preeriakaristeheinä kasvaa noin 60–90 cm korkeaksi ja on kasvutavaltaan mätästävä. Preeriakaristeheinän kukinto on vaaleanpunertava tai ruskea röyhy ja se kukkii elokuusta lokakuuhun.
Koristeheinänä preeriakaristeheinä sopii kuiville tai melko kuiville sekä kivikkoisille kasvupaikoille, ja sitä voi käyttää myös maanpeitekasvina. Preeriakaristeheinä on hidaskasvuinen, mutta sitä voi kuitenkin kasvattaa siemenistä. Puutarhoissa se ei paljolti kuitenkaan lisäänny siemenistään itsenäisesti.
Kultasieni
Kultasieni, aiemmin myös kultakehnäsieni; ("Phaeolepiota aurea") on itiöemältään kookas kellertävä helttasieni, jonka jalka voi olla jopa 30 cm korkea ja lakkikin lähes saman levyinen. Lakin pinnalla on helmimäistä kehnää, mutta seitikkien kladiin luettavalle kehnäsienelle ("Rozites caperata") laji ei ole läheistä sukua. Kultasienen jalka on täyteinen, lakin värinen, ja siinä on suuri ja näkyvä rengas sekä tyvipaksunnos. Heltat ovat aluksi valkoiset, mutta muuttuvat itiöpölystä ruskeiksi. Malto on vaaleaa. Haju on mieto, samoin maku. Lajia on joskus pidetty syömäkelposena, mutta se tuottaa vanhemmiten sinihappoa, eikä sitä nykyään suositella ruokasieneksi.
Kultasieni on ihmisen mukanaan tuoma vieraslaji, ja sitä tavataan enimmäkseen kaupungeissa ja kulttuuripaikoilla.
Perejaslav-H’melnytskyi
Perejaslav-H’melnytskyi () on keskikokoinen kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, rautateitse 78 kilometriä ja maanteitse 90 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta kaakkoon. Se on hallinnollisesti suoraan Kiovan alueen alainen kuntatason yksikkö.
Perejaslav-H’melnytskyi toimii myös ympäröivän Perejaslav-H’melnytskyin piirin hallintokeskuksena. Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 27 548 ja ympäröivän maaseudusta koostuvan piirin väkiluvuksi 28 096 henkeä (1.1.2017).