hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Deloksen teatteri
Deloksen teatteri oli antiikin aikainen teatteri Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin teatterin alue on osa niin kutsuttua Deloksen Teatterikorttelia.
Teatteri rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 280 eaa. Se sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella. Teatteria käytettiin muun muassa Deloksen Delia-juhlien näytelmäkilpailuissa.
Teatteri oli tyypillinen puolikaarenmuotoinen kreikkalainen teatterirakennus. Sen keskellä oli pyöreä näyttämö, jonka takana oli "skene"- eli näyttämörakennus. Näyttämörakennuksen leveys oli noin 15,4 metriä ja syvyys noin 6,2 metriä, ja siinä on saattanut olla kolme kerrosta. Rakennus oli koristeltu tripodein ja bukranion-koristuksin.
Teatterin katsomossa oli tilaa noin 5 500 katsojalle. Katsomo koostui alaosasta, jossa oli 26 penkkiriviä ja jonka käytävät jakoivat seitsemään lohkoon, ja yläosasta, jossa oli 17 penkkirivä ja joka oli jaettu kymmenenen lohkoon. Ala- ja yläosan välissä kulki leveämpi käytävä. Esiintymislavalle oli "paradoi"-sisäänkäynnit sivuilla. Katsomoon oli erilliset sisäänkäynnit sivuilla sekä ylhäällä. Teatteri oli rakennettu valkoisesta marmorista ja siihen liittyi myös suuri vesisäiliö, johon kerättiin sadevettä.
Teatterirakennuksen ympärillä olleessa Teatterikorttelissa oli lukuisia hienoin mosaiikein koristeltuja yksityistaloja. Eräs rakennuksista on niin kutsuttu Naamioiden talo, jossa asuivat todennäköisesti näyttelijät. Muita tunnettuja taloja ovat muun muassa Dionysoksen talo ja Kleopatran talo. Korttelin läpi kulki niin kutsuttu Teatteritie, joka sai alkunsa Kompetaliastien agoralta ja nousi rinteessä olleelle teatterille.
Deloslainen Apollonin temppeli
Deloslainen Apollonin temppeli eli "Suuri Apollonin temppeli" oli antiikin aikainen Apollonille omistettu temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Deloslaisen Apollonin temppelin rakentaminen alkoi varhaisella klassisella kaudella noin vuonna 475–450 eaa. Se valmistui lopullisesti kuitenkin vasta 300-luvun lopulla eaa. tai 200-luvun alussa eaa. Temppeli oli toinen kolmesta Deloksen Apollonille omistetusta temppelistä, ja sijaitsi niistä eteläisimpänä. Sen pohjoispuolella rakennettiin myöhemmin Ateenalainen Apollonin temppeli, jonka pohjoispuolella sijaitsi puolestaan varhaisempi, arkaainen niin kutsuttu Poros-temppeli.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen pituus oli noin 30 metriä ja leveys noin 13 metriä. Temppeli oli peripteraalitemppeli, jossa oli 6 x 13 pylvästä. Temppeli oli Deloksen suurin ja saaren ainoa peripteraalitemppeli. Temppelissä oli pronaos ja opisthodomos, joiden kummankin edessä oli kaksi pylvästä, ja sen naos eli cella avautui länteen.
Temppelin edessä sen länsipuolella sijaitsi Apollonille omistettu, sarvista tehty Keraton-alttari.
Heran temppeli (Delos)
Heran temppeli eli Heraion () oli antiikin aikainen Heralle omistettu temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteen aluetta.
Heran temppeli rakennettiin arkaaisen kauden lopulla noin vuonna 500 eaa. Sen paikalla oli varhaisempi arkaainen temppeli, joka oli tehty 600-luvun eaa. alkupuolella. Temppeli sijaitsi Deloksen teatterin ja niin kutsutun Serapeion C:n itäpuolella.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, sekä naos eli cella, joka avautui etelään. Temppelin edessä sen eteläpuolella oli alttari. Temppeli ja alttari oli tehty marmorista. Myös varhaisemmasta, paljon pienemmästä temppelistä on säilynyt jäänteitä, joiden perusteella sen on päätelty olleen tehty savitiilistä ja pylväiden puusta.
Leijonaterassi
Leijonaterassi oli antiikin aikainen leijonapatsain koristeltu penger Deloksen saarella Kreikassa. Siihen liittyi patsaiden edestä kulkenut "Leijonien katu". Rakennelman rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta.
Leijonaterassi sijaitsee Pyhän järven länsipuolella. Leijonien katu kulki penkereen ja järven välistä. Penger oli koristeltu leijonapatsailla, jotka oli veistetty arkaaisella kaudella noin vuonna 620–600 eaa. Ne olivat naksoslaisten Apollon-jumalalle lahjoittamia ja niiden tehtävänä oli jumalan syntymäpaikan Pyhän järven ja sen Pyhän palmupuun vartioiminen. Patsaat oli tehty naksoslaisesta marmorista ja kunkin pituus oli noin 1,72 metriä. Istuvat leijonat katsoivat kaikki itään järvelle päin ja niiden suut olivat auki ikään kuin ne karjuisivat. Leijonat on veistetty poikkeuksellisen hoikiksi ja niillä on pienet päät. Kaikki leijonat olivat urospuolisia, mutta niille ei kuitenkaan ollut veistetty leijonanharjaa. Patsailla oli jalustat ja ne oli sijoitettu penkereeseen noin 3,5 metrin välein.
Leijonapatsaita oli alun perin ainakin yhdeksän ja mahdollisesti jopa 16. Nykyaikaan patsaista on säilynyt Deloksella viisi. Ne löydettiin saaren arkeologisissa kaivauksissa vuosien 1886–1906 aikana. Patsaat olivat hajallaan pitkin aluetta, ja arvellaan, että niitä oli käytetty roomalaisten vuonna 69 eaa. tekemän linnoitusmuurin rakentamiseen. Löytämisen jälkeen patsaat sijoitettiin alkuperäisille paikoilleen. Vuodesta 1999 alkuperäiset patsaat ovat Deloksen arkeologisessa museossa. Niiden paikalla kadun varrella on nykyisin kipsiin valetut kopiot. Leijonaterassi on yksi Deloksen suosituimpia nähtävyyksiä.
Kuudes säilynyt leijonapatsas vietiin Delokselta Venetsiaan vuonna 1716 ja asetettiin siellä vartioimaan Arsenaalia. Sen pää kuitenkin korvattiin enemmän venetsialaista makua vastanneella leijonanpäällä harjoineen, joten alkuperäisestä patsaasta on jäljellä vain vartalo.
Leton temppeli (Delos)
Leton temppeli eli Letoon () oli antiikin aikainen Letolle omistettu temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta.
Leton temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550 eaa. Se sijaitsi Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen ja Pyhän järven välissä myöhemmän Italialaisten agoran länsipuolella. Temppeli oli omistettu Letolle, jonka uskottiin synnyttäneen Apollonin järven rannassa.
Temppelissä oli pronaos, joka on mahdollisesti ollut kattamaton, sekä naos eli cella. Niiden välissä on ollut kaksi pylvästä. Temppelin seinustoilla sekä sisä- että ulkopuolella oli marmoriset penkit votiivilahjoille.
Leton temppeli
Leton temppeli eli Letoon () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin Letolle omistettuihin temppeleihin:
Naksoslaisten kolossi
Naksoslaisten kolossi (myös "Naksoslaisten Apollon") oli suurikokoinen antiikin aikainen Apollon-jumalaa esittänyt kuros-veistos, joka sijaitsi Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueella Deloksen saarella Kreikassa.
Veistos oli tehty arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Sen olivat lahjoittaneet pyhäkköalueelle naksoslaiset. Se oli veistetty Naksoksella ja kuljetettu Delokselle laivalla (tai useammalla yhteensidotulla aluksella). Deloksella se oli sijoitettu pyhäkköalueen länsilaidalle lähelle Apollonin temppeleitä. Kolossi on todennäköisesti sama suurikokoinen veistos, jonka Plutarkhos (n. 100 jaa.) kertoo kaatuneen sen lähellä sijainneen, Nikiaan vuonna 417 eaa. lahjoittaman pronssisen palmupuun kaaduttua. Kaatumisen ajankohtaa ei kuitenkaan tunneta.
Veistos oli tehty naksoslaisesta marmorista. Sen korkeus oli noin kymmenen metriä ja se on painanut noin 30 tonnia. Apollon oli kuvattu alastomana, vasen jalka astuneena eteen ja kädet hieman kohotettuna. Pitkät hiukset laskeutuivat hartioille. Rinnan ympäri kulki metallinen vyö. Patsas oli asetettu katsomaan länteen merelle päin. Veistoksen jalustan koko oli noin 3,5 x 5,1 metriä. Sen länsisivulla on piirtokirjoitus ΝΑΞΙΟΙ ΑΠΟΛΛΩΝΙ ("Naksioi Apollōni", ”Naksoslaiset Apollonille”) ja itäsivulla [Τ]Ο ΑϜΥΤΟ ΛΙΘΟ ΕΜΙ ΑΝΔΡΙΑΣ ΚΑΙ ΤΟ ΣΦΕΛΑΣ ("to awuto litho emi andrias kai to sfelas", "Olen samaa kiveä sekä patsas että jalusta").
Cyriacus Anconalainen (Ciriaco de' Pizzicolli) vieraili Deloksella vuonna 1445 ja teki huomioita kaatuneesta veistoksesta, joka oli vielä tuolloin paremmassa kunnossa. Kuroksen pään tiedetään olleen tallella vielä vuonna 1655. Tämän jälkeen veistoksen osia katoili eri puolille 1800-luvulle saakka.
Nykyaikaan veistoksesta on säilynyt jalusta sekä erinäisiä muita osia. Jalusta on alkuperäisellä paikallaan. Sen lähellä on kaksi suurempaa torson osaa. Veistoksen käsi on Deloksen arkeologisessa museossa. Vasen jalka on puolestaan British Museumissa vuodesta 1819.
Neorion
Neorion () eli "Härkämuistomerkki" oli antiikin aikainen laivasuojan mallinen muistomerkkirakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Neorion rakennettiin hellenistisen kauden alussa noin vuonna 300 eaa. Sen rakennutti Antigonos Gonatas juhlistaakseen voittoaan Ptolemaioksista meritaistelussa. Rakennus oli tarkoitettu yhden ilmeisesti samassa meritaistelussa käytetyn trieerin eli kolmisoudun säilyttämiseen muistona. Neorion sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen itälaidalla. Antigonos lahjoitti alueelle myös Antigonoksen stoan.
Neorion oli pitkänmuotoinen, laivasuojaa muistuttanut halli, jonka pituus oli noin 67,2 metriä ja leveys noin 8,9 metriä. Rakennuksen julkisivussa sen länsipäässä oli kahdeksan pylvään muodostama pronaos-pylväikkö, jonka pylväistä kuusi oli julkisivun puolella. Sisäänkäynti johti pitkään halliin tai cellaan, jonka lattian keskiosaa oli laskettu noin puoli metriä niin, että ympärille kaikille neljälle sivustalle jäi penkit. Trieeri on sijainnut huoneen keskellä. Cellan pohjoispäässä oli ovi, joka johti Python Apollonille omistettuun huoneeseen. Oviaukossa oli kaksi doorilaista puolipylvästä sekä kaksi pylvästä, jotka olivat toiselta puoleltaan doorilaisia puolipylväitä ja toiselta puolelta koristeltu häränpääkapiteeleilla. Rakennuksen pohjoisosa oli kaksikerroksinen.
Rakennuksesta aiemmin tutkimuksessa käytetty nimi "Härkämuistomerkki" viittaa sen pylväiden häränpääkoristeluun. Cellan pohjoispuolella olleen huoneen mukaan rakennuksesta on käytetty myös nimeä "Pythion" ("Pythium").
Poros-temppeli
Poros-temppeli () on nimitys, jota käytetään yhdestä antiikin aikaisesta Apollonille omistetusta temppelistä Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550–525 eaa. Sen pystyttivät saarelle ateenalaiset, ja se korvasi mahdollisesti paikalla olleen varhaisemman naksoslaisten rakentaman temppelin. Deloksen meriliiton kassaa säilytettiin alun perin tässä temppelissä. Temppeli oli yksi kolmesta Deloksen Apollonille omistetusta temppelistä, ja sijaitsi niistä pohjoisimpana. Sen eteläpuolelle rakennettiin myöhemmin Deloslainen Apollonin temppeli ja näiden väliin vielä myöhemmin Ateenalainen Apollonin temppeli.
Temppeli edusti joonialaista tyyliä. Sen pituus oli noin 15,5 metriä ja leveys noin 10 metriä. Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, ja sen takana naos eli cella, joka avautui länteen. Erään tulkinnan mukaan temppelissä olisi ollut edessä kuusi joonialaista pylvästä.
Temppelin edessä sen länsipuolella sijaitsi Apollonille omistettu, sarvista tehty Keraton-alttari.
Pyhä järvi (Delos)
Pyhä järvi on entinen järvi Deloksen saarella Kreikassa. Se oli osa Deloksen pyhää aluetta ja paikka, jossa Leto myytin mukaan synnytti Apollonin. Järvi on nykyisin kuivattu ja osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Järven lounaiskulmassa sijaitsi pyhänä pidetty palmupuu, jonka juurella Leton uskottiin synnyttäneen Apollonin ja joidenkin myyttiversioiden mukaan myös tämän sisaren Artemiin. Samalla paikalla on nykyisinkin siihen istutettu suuri palmupuu. Palmun lähellä sijaitsi arkaaiselta kaudelta lähtien Leton temppeli. Järven länsipuolella sijaitsee niin kutsuttu Leijonaterassi, joka oli koristettu pitkällä rivillä leijonapatsaita. Sen ja järven välistä kulkee niin kutsuttu Leijonien katu. Järven pohjois- ja luoteispuolella oli lukuisia hienosti koristeltuja hellenistisellä kaudella tehtyjä asuinrakennuksia, joista tunnetuin on niin kutsuttu Järvitalo. Roomalaisella kaudella järven eteläpuolelle rakennettiin Italialaisten agora.
Järvi oli alun perin lähes täydellisen pyöreä. Kun läheiset asuinkorttelit hellenistisellä ajalla rakennettiin, satamaan johtanutta Leijonien katua levennettiin ja järveä pienennettiin, niin että siitä tuli nykyisen kaltainen eli ovaalinmuotoinen. Deloksen kaivauksia suorittaneet ranskalaiset arkeologit kuivattivat järven vuonna 1925 hyttysten levittämän malarian leviämisen ehkäisemiseksi. Nykyisin järven paikka on muusta ympäristöstä erottuva vehreämpi alue.
Kangasjärvi (Lempäälä)
Kangasjärvi on Pirkanmaalla Lempäälän Säijän Perälänkulmalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Kangasjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 150 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaaston soistuneessa painaumassa. Rantaviivan pituus on 400 metriä. Järveen on ohjattu suolta kuivatusojia, joista yksi ulottuu ulos painaumasta. Sen tuomat kuivatusvedet laskevat Pikku Muurajärvestä alkavaan Muuranojaan ja siinä olevaan Latikka lampeen. Lammen pohjoisrantaan kulkee polku, jonka päässä on vapaa-ajan asunto. Samalla suolla, missä järvikin on, on vielä toinen rakennus, jolle ei johda tietä.
Järveä ympäröivät ojat on kaivettu suolle 1960-1970-luvuilla, koska ne näkyvät vasta vuoden 1975 kartassa. Pohjoisrannan asunto on tehty viimeistään vuonna 1991.
Luettelo Walesin linnoista
Tämä on luettelo Walesin linnoista. Walesia, jossa oli parhaimmillaan noin 400 linnaa, kutsutaan joskus "maailman linnapääkaupungiksi".
Rauli Nordberg
Rauli Matti Juhana Nordberg (s. 1949) on suomalainen sarjakuvantekijä. Hän on piirtänyt omia sarjakuvia ja perustanut vuonna 1985 sarjakuvien levitysyhtiön Kalletuotanto Oy (myöhemmin Laaki-Sarjat Oy). Taneli-albumeihin on sisällytetty muiden tekijöiden sarjakuvia, muun muassa Wallun eli Harri Vaalion sarjoja. Vuodesta 1990 Nordberg on tehnyt Vaalion kanssa Punaniska-sarjaa.
Tanelissa Nordberg kuvaa lämpimästi lapsen elämää, kun taas Sovinisti on pisteliästä rooliasenteiden kuvausta.
Nordberg sai vuonna 1986 sarjakuvaneuvoksen arvonimen.
Rauli tunnetaan myös lauluntekijänä ja hän onkin tehnyt kappaleita mm. Kuninkaantie-orkesterin levylle ja iskelmälaulajille. Kuinkaantie-orkesterille hän toimi pääasiallisena sanoittajana.
Risto Nuolimaa
Risto Olavi Nuolimaa (s. 1948) on suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli vuosina 1988–1990 Lapin korkeakoulun oikeustieteen (taloudelliset suhteet) professori ja vuosina 1990-2012 Tampereen yliopiston kauppaoikeuden professori. Hänen tutkimuskohteensa on ollut osakeyhtiöoikeus ja myös kiinteistökauppa.
Nuolimaa oli Lakimiesliiton puheenjohtaja vuoteen 2012.
Pikku Muurajärvi (Lempäälä)
Pikku Muurajärvi on Pirkanmaalla Lempäälän Nurmessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Pikku Muurajärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se sijaitsee korkeiden mäkien väliin muodostuneeseen laaksoon. Laakson pohjukka on soistunut järven ympäriltä. Siihen laskee oja Iso Muurajärvestä ja läheisen kivilouhimon hulevedet valuvat järvelle päin. Järven laskuoja Muuranoja lähtee järven luoteispäästä ja seuraa laakson pohjaa lähes kaksi kilometriä, kunnes se kääntyy etelään ja yhtyy Latikkaojaan. Tämä puolestaan jatkaa luoteeseen ja yhtyy Myllyojan nimisenä Säijokeen Kaakkolammin alapuolella. Järven rantaviivan pituus on 550 metriä. Louhokselle johtavalta tieltä haarautuu tie pohjoisrannalle, missä sijaitsee järven ainoa vapaa-ajan asunto.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Wähä Morajärvi”. 
Läheinen kalliolouhimo on perustettu vuoden 1991 jälkeen.
Markku Nurminen
Markku Ilmari Nurminen (s. 1943) on suomalainen matemaatikko. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston tietojenkäsittelyopin professori vuodesta 1988. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet systemointi ja tietojärjestelmät.
Haploryhmä R (Y-DNA)
Haploryhmä R (Y-DNA) (R-M207) on indoeurooppalaisille kansoille ominainen isälinjan haploryhmän tyyppi. Tätä haplotyyppiä tavataan nykyään mm. Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa ja Amerikassa. Tämä haplotyyppi on kehittynyt tyypistä P1.
Ihmisen Y-kromosomin isälinjan haplotyyppi R irtautui tyypistä P-M45 (P1) arviolta
27000 - 19000 vuotta sitten Intiassa tai Keski-Aasiassa. P1:n jälkeläisiä. On myös intiaaneille tyypillinen
isälinjan haplotyyppi Q
Otto Pitkänen
Otto Pitkänen (s. 9. heinäkuuta 1997 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Grankulla IFK:ta. Pelipaikaltaan hän on laitapuolustaja.
Pitkänen edusti kausina 2015 ja 2016 Klubi 04:ää yhteensä 20:ssa Kakkosen ottelussa. Syyskuussa 2016 Klubi 04 lainasi Pitkäsen loppukaudeksi Veikkausliigaan PK-35 Vantaaseen, jossa hän pelasi ensimmäisen pääsarjatason ottelunsa 9. syyskuuta joukkueen hävitessä vieraissa FC Lahdelle 0–2. Yhteensä Pitkänen pelasi syksyn aikana kuusi liigaottelua.
Kaudella 2017 Pitkänen edusti Grankulla IFK:ta 14:ssa Ykkösen ottelussa ja yhdessä Suomen Cupin ottelussa.
Haploryhmä Q (Y-DNA)
Haploryhmä Q (Y-DNA) (Q-M242) on intiaaneille ominainen isälinjan haploryhmän tyyppi. Sitä tavataan Pohjois-Amerikan lisäksi myös Aasiassa. Y-kromosomin haplotyyppi Q on kehittynyt aiemmasta tyypistä P1.
Haplotyyppi Q:n ajatellaan syntyneen Etelä-Siperiasa, ehkä Altai-vuoriston ympäristössä noin 31700-17000 vuotta sitten.
Menee tunteisiin
”Menee tunteisiin” on suomalaisen rap-artisti Arttu Lindemanin kolmas single, jonka julkaisi 21. lokakuuta 2016 Sony Music Entertainment Finland. Kappaleen ovat tehneet Lindeman, MGI, Olli-Matti Kalliosaari, Kalle Mäkipelto ja Simo Pirhonen.
Kappale debytoi Suomen virallisen singlelistan sekä Striimatuimmat-listan piikkipaikalla, ja se nousi latauslistan sijalle 5.
Haploryhmä I (Y-DNA)
Haploryhmä I (Y-DNA) (I-M170) on isälinjan haploryhmän tyyppi, joka on melko yleinen Euroopassa. Tämä haplotyyppi on kehittynyt tyypistä IJ luultavasti Lähi-Idässä. Länsisuomalaisilla esiintyy paljon haplotyyppiä I1.
Isälinjan haploryhmän tyyppi I lienee kehittynyt Lähi-idässä, josta se on saapunut Eurooppaan arviolta 35 000 vuotta sitten. Haploryhmän I:n edeltäjiä olivat IJ ja IJK.
Tunnetuimmat alaryhmät ovat Skandinavialle tyypillinen I1 (I1-M253) ja Balkanille sekä Sardinialle tyypillinen I2 ("I1b", I1-M253).
Haploryhmä J (Y-DNA)
Haploryhmä J (Y-DNA) ( J-M304) on Länsi-Aasialle tyypillinen isälinjan haploryhmän tyyppi.
Haploryhmä J:n ajatellaan olevan peräisin noin 48000 vuoden takaa. Se syntyi haploryhmästä IJ, niin kuin sen sisarryhmä I.
Alaryhmiä on ainakin nämä
Aito Ojala
Aito Ilmo Ojala (s. 1926) on suomalainen tekniikantutkija. Hän on ollut vuodesta 1989 Lappeenrannan teknillisen yliopiston energiatalouden professori. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet turbiinit ja voimalaisoppi.
Ojalan veli oli kirjallisuudentutkija Aatos Ojala.
Matti Ojala
Matti Juhani Ojala (s. 1944) on suomalainen kotieläintutkija. Hän on ollut Helsingin yliopiston kotieläinten jalostustieteen professori vuodesta 1990.
Cannero Riviera
Cannero Riviera on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Canneron naapurikunnat ovat Aurano, Brezzo di Bedero, Cannobio, Germignaga, Luino, Oggebbio ja Trarego Viggiona.
Loreglia
Loreglia on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Loreglia naapurikunnat ovat Casale Corte Cerro, Germagno, Ornavasso, Quarna Sopra ja Valstrona.
Haploryhmä A (Y-DNA)
Haploryhmä A (Y-DNA) on vanhin tunnettu haploryhmä, jonka edeltäjä oli
isälinjan Aatami. Haploryhmä A on yleisin Afrikan Namibiassa ja Sudanissa.
Ville Toivonen
Ville Toivonen on suomalainen televisioalan vaikuttaja ja entinen juontaja. Hän on toiminut syksystä 2015 Nelosen kanavapäällikkönä. Aiemmin hän on työskennellyt myös Jimin, Livin ja Subin kanavapäällikkönä sekä musiikkikanava The Voicen tuottajana.
Toivonen toimi 2000-luvun alussa juontajana ja/tai toimittajana MoonTV:n klubimusiikkiohjelma "Nousussa", MTV3:n nuortenohjelma "Jyrkissä", Subtv:n makasiiniohjelma "Sessionsissa" ja MTV3:n "Viihdeuutisissa".
Deceiver of the Gods
Deceiver of the Gods on ruotsalaisen metalliyhtye Amon Amarthin yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 25. kesäkuuta 2013 levymerkillä Metal Blade Records. "Deceiver of the Gods" on teema-albumi ja tarina skandinaavisen mytologian puolijumalasta Lokista.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 12. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 19.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Arvosteluja keräävän Metacriticin mediaaniarvio albumille on 67/100, mikä perustuu seitsemään ammattilaisarvioon. Soundin Marko Säynekoski antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän sanoi albumin olevan johdonmukaisesti etenevä kokonaisuus, vahva perusalbumi, jonka elementit ovat kohdallaan. Myös Kaaoszinen arvioija piti albumia onnistuneena ja taattuna Amon Amarthina.
Gary Holt
Gary Wayne Holt (s. 4. toukokuuta 1964 Richmond, Kalifornia) on yhdysvaltalainen San Franciscon lahden ympäristöstä kotoisin oleva kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten thrash metal -yhtye Exoduksen kitaristina ja pääasiallisena lauluntekijänä. Vuodesta 2013 asti Holt on soittanut thrash metal -yhtye Slayerissä, jossa hän korvasi vuonna 2013 kuolleen Jeff Hannemanin. Holtin suosikkiyhtyeitä sekä vaikuttajia ovat olleet muun muassa Motörhead, Venom, Judas Priest ja Iron Maiden.
Holt kayttää ESP:n kitaroita. Vuodesta 2014 hän on käyttänyt Signature Eclipse -mallia. Aikaisemmin Holt on käyttänyt myös Ibanezin ja Jacksonin kitaroita.
Exodus
Slayer
Asylum
Destruction
Heathen
Hypocrisy
Laughing Dead
Metal Allegiance
Panic
Tantara
Under
Warbringer
Witchery
Kultakutri (veistos)
Kultakutri on kuvanveistäjä Matti Hauptin marmoriin veistetty alaston, kivellä seisova nuori naishahmo, joka kannattelee molemmin käsin pitkiä hiuksiaan. Veistoksesta tehtiin toinen samanlainen vuonna 1952, mutta se on valettu pronssiin. Tampereen kaupunki osti molemmat veistokset Winterin lahjoitusrahaston varoilla ja kaupunginhallituksen varamäärärahalla.
175 cm korkea pronssiveistos sijoitettiin Pyynikillä Joselininniemessä olevaan pieneen lampeen 13. toukokuuta 1953. Uuden sijoituspaikan se sai 29. syyskuuta 2016 Tammerkosken Konsulinsaaressa oltuaan tätä ennen muutaman vuoden Tampereen museoiden varastossa. "Kultakutri" on kiinnitetty luonnonkivijalustaan, joka on suurempi kuin Pyynikillä ollut jalusta. Lisäksi patsaan ympärillä on kivisommitelma, joka on saanut innoituksen Topeliuksen Kultakutri-sadusta.
Iso Muurajärvi
Iso Muurajärvi on Pirkanmaalla Lempäälän Nurmessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Iso Muurajärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 500 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 7,0 hehtaaria. Se sijaitsee Muuransuon pohjoisosassa Muurajärvenkolun itäpuolella. Siihen on kaivettu kahdeksan suo-ojaa, joista yksi toimii järven laskuojana. Laskuoja päättyy puolen kilometrin päässä alavalle suolle, joka reunustaa Pikku Muurajärveä. Rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa metsätiet eri suunnista.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Iso Morajärvi” . Ensimmäiset tiet johtivat järveä ympäröiviin metsiin vasta vuoden 1980 kartassa. Kahdesta asunnosta pohjoisin näkyi vuoden 1991 kartassa ja toinen valmistui sen jälkeen.
Mies ja nainen
Mies ja nainen viittaa seuraaviin:Se voi viitata myös:
Jomsviking
Jomsviking on ruotsalaisen metalliyhtye Amon Amarthin kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 25. maaliskuuta 2016 levymerkillä Metal Blade Records. Albumi on konseptialbumi, joka kertoo tarinan jaarlin miesten sieppaamasta päähenkilön ihastuksesta, minkä myötä sankari syyllistyy murhaan, joka johtaa pakenemiseen, lainsuojattomuuteen ja Jomsviikingeiksi kutsuttuihin palkkasotureihin liittymiseen.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 19.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Albumiarvosteluja keräävän Metacriticin arvio albumille on 79/100, joka perustuu viiteen ammattilaisarvioon. Kaaoszinen Tuomas Saari antoi albumille arvosanaksi 8/10. Hän sanoi albumin olevan näyttävä ja jopa vaikuttavampi kuin kaksi edeltäjäänsä. Soundin Salla Harjula antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän sanoi albumin olevan hyvä mutta yllätyksetön, vaikka Doro Peschin vierailu albumilla on piristävä elementti.
Return to the Crypts
Return to the Crypts on suomalaisen death metal -yhtye Mörbid Vomitin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 5. toukokuuta 2015 levymerkillä Blast Head Records. Kappaleet on julkaistu aiemmin yhtyeen vuoden 2012 demolla sekä vuoden 2013 EP:llä "I Breathe Hell".
The Outcome of Anxiety
The Outcome of Anxiety on tuusulalaisen thrash metal -yhtye Nailed Coilin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Inverse Records.
Verkkomedia Imperiumin Sami Kontio antoi albumille arvosanan 6+/10. Hän piti albumia kohtalaisen monipuolisena, hyviä riffejä ja satunnaisia koukkuja sisältävänä albumina, joka sortuu kuitenkin yleisilmeeltään yksitoikkoisuuteen.
Poldark
Poldark on BBC:n vuodesta 2015 lähtien tuottama draamasarja, joka perustuu Winston Grahamin samannimiseen kirjasarjaan. Televisiosarjan tapahtumat sijoittuvat 1700-luvun lopun Britanniaan. Sarjan päähenkilö on kapteeni Ross Poldark, joka palaa Yhdysvaltain vapaussodasta kotiin pieneen englantilaiseen kaivoskylään.
Kirjasarja, jonka romaaneja julkaistiin vuosina 1945–2002, on sovitettu kahdesti televisiosarjaksi. Ensimmäinen sovitus "Poldark" on vuodelta 1975, ja se oli Britannian suosituimpia televisiosarjoja. Tuolloin pääosaa esitti Robin Ellis, joka esiintyy myös sivuosassa uudessa televisiosarjassa. Uusi televisiosarjakin on ollut menestys, sillä ennen toisen kauden alkua BBC ilmoitti, että sarjasta tehdään myös kolmas kausi. Kolmas tuotantokausi esitetään vuonna 2017.
Sarjaa alettiin esittää Suomessa Yle TV1:llä 4. lokakuuta 2016. Jo sitä ennen sarjan ensimmäinen tuotantokausi oli julkaistu Suomessa DVD:lle joulukuussa 2015.
Vuonna 1783 kapteeni Ross Poldark palaa Yhdysvaltain vapaussodasta kotiinsa pieneen kaivoskylään Cornwallissa, Englannissa. Kaikki ovat kuvitelleet Rossin kuolleen sodassa, ja hänen rakastettunsa Elizabeth on kihlautunut Rossin serkun Francisin kanssa. Poissaolon aikana Rossin isä on kuollut ja jättänyt perheen tilukset ja liikeasiat rempalleen. Ross ei aio luovuttaa vaan haluaa elvyttää isältään perimänsä kaivoksen. Hän nai Demelza Carnen, köyhän tytön, ja alkaa vähitellen toipua Elizabethin menetyksestä. Rossin menestyksen tiellä on hänen arkkivihollisensa, pankkiiri George Warleggan, joka yrittää kaikin keinoin päästä eroon Rossista.
Sortanlahti
Sortanlahti () on lahti Laatokan rannalla. Se oli myös Pyhäjärveen kuuluva kylä ja on edelleen Konevitsaan kulkevien laivojen lähtösatama. Sortanlahti sijaitsee Käkisalmen piirissä, hiekkatien päässä noin 35km Käkisalmesta etelään. Nykyisin se on Sakkolan maalaiskuntaan () kuuluva maaseututaajama.
Sortanlahti oli jo Suomen kaudella satamana tärkeä. Ruostuneiden laivanromujen vierestä lähtee vuorolaiva Konevitsaan kerran viikossa, ja matka saarelle kestää noin tunnin. Joissakin laivoissa on ongelmia: aallot voivat kastella matkustajia, eivätkä kaikki matkustajat ehkä saa suojaa sateen sattuessa.
Suomen kaudelta periytyvä 325-metrinen aallonmurtaja on säilynyt, mutta Neuvostoliiton-aikainen rakennuskanta ei.
Talvisodan aikana Sortanlahti toimi Karjalan kannaksen lohkon esikuntana.
Harry Brown
Harry Brown voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Ašantien perinteiset rakennukset
Ašantien perinteiset rakennukset ovat 13 savirakenteista taloa Kumasin lähellä Ghanassa. Ne ovat viimeiset jäljellä olevat rakennukset ašantien oman valtion kukoistuskaudelta. Talot muodostavat Unescon maailmanperintökohteen vuodesta 1980.
Talot sijaitsevat sisäpihojen ympärillä. Ne on rakennettu puusta, savesta, oljesta ja bambusta, ja niissä on aikaisemmin ollut olkikatto. Värikkäitä seiniä koristavat ornamentaaliset kohokuviot. Kuvioilla on symbolisia merkityksiä. Kattorakenteiden materiaalina käytettiin kahta trooppista puulajia, Hippocrates africana ja Hippocrates rowlandii, jotka kestävät hyvin termiittien hyökkäyksiä.
Tämäntyyppisiä rakennuksia oli runsaasti Kumasin alueella, mutta suurin osa niistä tuhoutui Britanniaa vastaan käydyissä sodissa vuosina 1806-1901. Baden-Powell poltti kuninkaallisen mauseoleumin. Jäljellä olevista taloista suurin osa on alle sata vuotta vanhoja.
Rakennuksia käytetään edelleen uskonnollisiin tarkoituksiin kuten jumalten kanssa keskuteluun.
NBA-kausi 2016–2017
NBA-kausi 2016–2017 oli NBA-koripallosarjan 71. kausi. Runkosarja alkoi 24. lokakuuta 2016 ja päättyi 12. huhtikuuta 2017, jonka jälkeen käynnistyivät pudotuspelit.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Jussilanjärvi
Jussilanjärvi on Pirkanmaalla Vesilahden Laukossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Jussilanjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Se sijaitsee kahden mäen välisessä notkossa peltoalueen eteläpuolella. Siihen laskee kaksi lyhyttä pelto-ojaa ja sen oma laskuoja lähtee pohjoisrannasta ja laskee 650 metrin päässä Pyhäjärven Vakkalanselkään. Rantaviivan pituus on 500 metriä. Järven eteläranta on metsämaata ja pohjoisranta peltoa. Lämpi on autio, vaikka sen lähiympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa. Järvelle ei johda teitä.
Vuoden 1954 peruskartan mukaan järveä ympäröivä suoalue oli nykyistä laajempi. Siitä on vuosien aikana nostettu turvetta ja samalla suon reunaa on raivattu pelloksi.
Pteridiini
Pteridiini (CHN) on heterosyklinen aromaattinen orgaaninen yhdiste. Monilla sen johdannaisilla on biologista merkitystä. Pteridiinin rakenteessa pyratsiinirengas on fuusioitunut pyrimidiinirenkaan kanssa.
Huoneenlämpötilassa pteridiini on keltaista kiteistä ainetta. Valon vaikutuksesta yhdiste muuttuu väriltään vihreäksi. Pteridiini liukenee hyvin veteen ja etanoliin. Alennetussa paineessa yhdiste sublimoituu ennen sulamispistettään.
Pteridiiniä voidaan valmistaa glyoksaalin ja 4,5-diaminopyridiinin välisellä kondensaatioreaktiolla.
Jussi Riihelä
Jussi Antero Riihelä (s. 25. lokakuuta 1960, Lahti) on suomalainen entinen 400 ja 800 metrin juoksija. Riihelä voitti Kalevan kisoissa 800 metrin juoksussa SM-hopeaa vuonna 1984. Hän voitti myös halli-SM-hopeaa vuonna 1986. Lahden Ahkeraa edustanut Riihelä voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa SM-kultaa 1984 ja hopeaa 1983 sekä 4 x 800 metrin viestijuoksussa kultaa 1983 ja pronssia 1984. Riihelää valmensi Jukka Härkönen.
Charlotte Flair
Charlotte Flair (oik. Ashley Fliehr, s. 5. huhtikuuta 1986 Charlotte, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen showpainija.
Charlotte Flair on showpainija Ric Flairin tytär. Hän aloitti oman painiuransa vuonna 2012 "WWE NXT:ssä", WWE:n ”farmisarjassa”, ja tunnettiin alun perin pelkästään nimellä Charlotte. Hänen ensimmäinen televisioitu ottelunsa esitettiin 18. heinäkuuta 2013. Siinä hän kohtasi ja voitti Bayleyn. 29. toukokuuta 2014 Charlotte voitti NXT:n naisten mestaruuden (NXT Women's Championship) kahdeksan naisen turnauksen loppuottelussa, joka käytiin NXT TakeOver -tapahtumassa. Vastustajanaan hänellä oli Natalya. Hän oli mestari 11. helmikuuta 2015 asti, jolloin hävisi Sasha Banksille -tapahtumassa käydyssä Fatal 4-Way -ottelussa, johon osallistuivat heidän lisäkseen Bayley ja Becky Lynch.
Charlotte debytoi WWE:n päärosterissa 13. heinäkuuta 2015, jolloin hän esiintyi "WWE Raw" -ohjelmassa. Hän oli tuolloin osa Team PCB:tä yhdessä Paigen ja Becky Lynchin kanssa. 20. syyskuuta 2015 Charlotte voitti WWE:n diivojen mestaruuden (WWE Divas Championship) Night of Champions -tapahtumassa käydyssä ottelussa Nikki Bellaa vastaan. Hän jatkoi mestarina myös sen jälkeen, kun huhtikuussa 2016, Wrestlemania 32 -tapahtuman yhteydessä, mestaruuden nimeksi palautettiin WWE:n naisten mestaruus (WWE Women's Championship).
Heinäkuussa 2016 WWE:n päärosterin ottelijat jaettiin uudelleen ohjelmien "Raw" ja "SmackDown" kesken. Charlottesta tuli "Raw'n" ottelija ja hänen hallussaan olleen mestaruuden nimeksi muuttui "Raw Women's Championship". Hänen ensimmäinen mestaruuskautensa kesti 25. heinäkuuta 2016 asti, jolloin Sasha Banks voitti hänet Battleground-tapahtuman jälkeisessä "Raw"-jaksossa. Charlotte voitti mestaruuden Banksiltä takaisin 21. elokuuta 2016, mutta hävisi sen uudelleen 3. lokakuuta 2016.
Ashley Fliehr on harrastanut lentopalloa. High school -aikoinaan hän toimi koulunsa joukkueen kapteenina ja joukkue voitti kahdesti osavaltionsa mestaruuden. Fliehr työskenteli ennen painiuraansa personal trainerina.
Fliehr on ollut kahdesti naimisissa, Riki Johnsonin kanssa vuonna 2010 ja showpainija Thomas ”Bram” Latimerin kanssa vuosina 2013–2015.
Paretskoi
Paretskoi on suomalainen suku, joka on lähtöisin Raja-Karjalan Salmista Hiivan kylästä. Karjalankielinen sukunimimuoto Paretskoi tulee ilmeisesti venäläismuodosta "Paretschkin" (myös kirjoitusasu "Parotschkin"), joka pohjautunee karjalaisortodoksiseen ristimänimeen, kuten Parissa / Porissa ("Boris") tai Parkko / Parkku ("Parfenij"). Nimen lopputavu -oi on tyypillinen karjalan kielen deminutiivimuoto.
Kiinan ja Albanian välirikko
Kiinan ja Albanian välirikolla tarkoitetaan Kiinan kansantasavallan ja Albanian sosialistisen kansantasavallan suhteiden katkeamista 1970-luvulla.
Kommunistit ottivat Albaniassa vallan vuonna 1946 kenraali Enver Hoxhan johdolla. Maa solmi läheiset suhteet Neuvostoliiton ja vuonna 1949 perustetun Kiinan kansantasavallan kanssa. Kun Neuvostoliitto vuonna 1956 sanoutui irti stalinismista, Albania ja Kiina syyttivät sitä revisionismista ja puolustivat marxilais-leniniläisiä periaatteita, joiden oikeaoppista tulkintaa maat katsoivat edustavansa. Neuvostoliittolaiset asiantuntijat poistuivat Albaniasta ja tilalle tuli kiinalaisia.
Kiinan ja Albanian suhteet alkoivat kuitenkin 1970-luvun alussa heikentyä ja erimielisyydet kasvaa Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonin Kiinan vierailun (1972) jälkeen. Albanian johtaja Enver Hoxha näki vierailun sekä Maon kehittämän "Kolmen maailman teorian" osoituksena Kiinan alistumisesta Yhdysvaltalaiselle imperialismille sekä "proletaarisen internationalismin" eli kommunistimaiden keskinäisen yhteistyön hylkäämiselle. Kolmen maailman teoria julkistettiin vuonna 1974. Sen mukaan Yhdysvallat ja Neuvostoliitto ovat ensimmäinen maailma, useimmat länsimaat toinen maailma ja useimmat Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan maat kolmas maailma. Tämän teorian avulla puolusteltiin Kiinan yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa.
Välirikon takia Kiina katkaisi kauppasuhteensa Albaniaan 1978 ja Albania jäi ulkopoliittisesti eristäytyneeksi, puhdasta marxilais-leniniläistä politiikkaa noudattavaksi maaksi vuoteen 1989 asti. Hoxhan kuolema vuonna 1985 oli ensimmäinen askel eristäytymisen loppua kohti.
Sorrinlampi
Sorrinlampi on Pirkanmaalla Vesilahden Hinsalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Sorrinlampi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Lampi sijaitsee Hinsalan niemellä peltojen ympäröimänä. Sen lähiympäristö on painamua, jossa lampi on suokaistaleen ympäröimänä. Lampeen tulee vain yksi tulo-ojia ja sen laskuoja lähtee lammen eteläpäästä ja laskee kilometrin jälkeen Pyhäjärven Laukonselällä Savistenlahteen. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä. Lampi on kasvamassa umpeen ja siinä on vahva vesikasvilluusvyöhyke rannan vieressä. Lampi on autio eikä lammelle johda teitä. Lammesta noin 200 metrin päässä kulkee yhdystie 13761.
Vuonna 1954 julkaistussa peruskartassa lammen etelärannan suolta on nostettu turvetta. Turpeennostosta jäi muistoksi lammikko, joka näkyi vielä vuoden 1991 kartassa.
Linnamäki (täsmennyssivu)
Linnamäki tai Linnanmäki voi tarkoittaa seuraavia:
Lamminjärvi (Lempäälä)
Lamminjärvi on Pirkanmaalla Lempäälän Nurmissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Lamminjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 250 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Lampi sijaitsee Nurmin taajaman koillispuolella peltoalueen keskellä. Lamminjärven läpi virtaa Kiikonoja, mikä tekee Lamminjärvestä läpivirtausjärven. Kiikonoja on Siisjärven laskuoja. Sillä ei näytä kartan mukaan olevan muita tulo-ojia. Kiikonoja laskee vajaa kilometrin päässä Pyhäjärven Toutosessa olevaan Hiivalahteen. Järven rantaviivan pituus on 750 metriä. Ranta on soistunutta rantavyöhykkeessä ole rakennuksia. Rantaan ei myöskään johda teitä, mutta 100 metrin päässä kulkee järven itäpuolella kylätie.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Kokkilampi”. Siihen laskee pohjoisesta oja, joka on ”Iso Oisjärven” laskuoja.
Vuoden 1954 peruskartassa järven länsirantaan on merkitty suuri turpeenottopaikka. Sitä on hyödynnetty ilmeisesti vuoteen 1975 kartantekoon asti, sillä siinä on koko järven rantavyöhyke merkitty käytetyksi turpeenottoalueeksi.
Siisjärvi
Siisjärvi on Pirkanmaalla Lempäälän Nurmessa, mutta kuitenkin lähempänä Kiviahoa, sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Siisjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Järven pituus on 500 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 4,7 hehtaaria. Se sijaitsee matsämaastossa Siisjärvenkukkulan lounaispuolella mäkien väliin jääneeseen painaumaan. Järveen laskee koillisesta Pikku Siisjärven yli 600 metriä pitkä välillä maan alla juokseva laskuoja. Länsipuolelta siihen laskee Ainasjärven yli 600 metriä pitkä tulo-oja. Sen oma laskuoja on kolme kilometrinen oja Lamminjärveen. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja on kovaa metsämaata. Järven eteläpuolella sijaitsee pari peltoa ja Ainasjärven laskuojan varrella on kolmas pelto. Järvi on kuitenkin autio, vaikka rantaan on iso kiven lähelle merkitty Birgitan polun nuotiopaikka.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Iso Oisjärvi”. Siihen laski kartan mukaan lännestä ”Oinasjärvi”. Tässä on järvien nimien etymologialle hyviä eväitä.
Vuoden 1954 peruskartan mukaan Pikku Siisjärveä kutsuttiin tuolloin Vähäjärveksi, mutta sai nykyisen nimensä vuoden 1975 karttaan.
Sophia I. Wakkure
Sophia (Sofia) Irene Wakkure (o.s. "Karlsson", 13. lokakuuta 1898 Munsala – 8. marraskuuta 1996 Thurstonin piirikunta, Washington) oli suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija.
Suomenruotsalainen Wakkure oli amerikanruotsalaisen kommunistisen liikkeen kenties ainoa romaanikirjailija. Hänen ensimmäinen romaaninsa "När massorna vaknar" ilmestyi jatkokertomuksena "Ny Tid" -lehdessä vuonna 1925 ja myöhemmin tukholmalaisessa "Folkets Dagblad Politikenissa" nimellä "I kamp och kärlek". Sen aiheena on ”Suomen vallankumous” ja kansallisuuksien väliset suhteet. Toinen, erillisenä kirjana ilmestynyt romaani "En immigrantflickans öden" on ilmeisen omaelämäkerrallinen tarina kovia kokeneesta työlaisnaisesta, joka kasvaa reformistisen sosialismin kautta taistelevaksi kommunistiksi. Se julkaistiin jatkokertomuksena vaasalaisessa "Nya Folkbladet" -lehdessä ja suomennoksena nimellä "Siirtolaistytön kohtalo". Myös Wakkuren kolmannen kapitalisminvastaisen romaanin "Samhällets nomader" sankareita ovat suomenruotsalaiset siirtolaiset.
Wakkuren elämästä ja kirjailijanurasta tiedetään vähän. Hän syntyi kymmenlapsisen kalastajaperheen kuopukseksi. Yhdysvalloissa hän asui miehensä ja lastensa kanssa Washingtonin Olympiassa. Toisen maailmansodan jälkeen Wakkure toimi suomenruotsalaisen Runeberg-seuran Olympian paikallisosaston rahastonhoitajana.
Spiritualismi (täsmennyssivu)
Spiritualismi voi tarkoittaa seuraavia:
Jukka Härkönen
Jukka Asser Härkönen (s. 11. marraskuuta 1952 Sotkamo) on suomalainen urheilumanageri.
Härkönen on toiminut päätoimisena urheilumanagerina vuodesta 1991. Hänen ensimmäinen manageroitava urheilija oli Frankie Fredericks. Härkönen toimii toimitusjohtajana vuodesta 1995 lähtien urheilijoille manageri- ja mainospalveluja tuottaneessa Jukka Härkönen Sports Managementissa. Pääosin Härkönen on toiminut kansainvälisen tason yleisurheilijoiden managerina, mutta myös Janne Ahosen managerina. Härkäsen manageroimat urheilijat ovat voittaneet yhteensä yli 100 olympia- ja maailmanmestaruusmitalia.
Vuonna 2016 Härkösen manageroima egyptiläinen keihäänheittäjä Ihab Abdelrahman jäi kiinni dopingin käytöstä. IAAF:n eettisen komitean suomalaisjäsen Lauri Tarasti vaati Härkösen kaikkien etuuksien jäädyttämistä muutamaksi vuodeksi, koska Tarasti koki Härkösen olevan osavastuussa kärystä.
Ennen manageriksi siirtymistä Härkönen työskenteli liikunnanopettajana Lahdessa.. Härkönen on suomalaisen hiphop-artistin Brädin isä. Omalla urheilu-urallaan Härkönen kilpaili kolmiloikassa. Hänen ennätyksensä oli 15,38 m ja Kalevan kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1976.
Haploryhmä H (mtDNA)
Haploryhmä H (mtDNA) on nykyään Euroopan yleisin äitilinjan haplotyyppi. Euroopan lisäksi tyyppi on yleinen Pohjois-Afrikassa ja Lähi-Idässä.
Mitokondrio-DNA:n äitilinjan haploryhmän tyyppi H kehittyi 33000-26000 vuotta sitten pohjoisessa Lähi-Idässä. Tyyppi H saapui Eurooppaan luultavasti Gravetten kulttuurin kanssa. H1, H3 ja HV levisivät Ranskan ja Espanjan seuduille noin 13000 vuotta sitten ehkä Madeleinen kulttuurin mukana.
Haploryhmä U (mtDNA)
Haploryhmä U (mtDNA) on Euroopan toiseksi yleisin äitilinjan haploryhmän tyyppi. Tyyppi on vanha ja laajalti levinnyt myös läntisessä, keskisessä ja eteläisessä Aasiassa. Äitilinjan haploryhmä U on kehittynyt ryhmästä R. Haploryhmä U jaetaan alaluokkiin U1, U2, U3, U4, U5, U6, U7, U8 ja U9.
Mitokondrio-DNA:n U-Haploryhmän kantaäiti eli noin 55000 vuotta sitten. U-haploryhmä on kehittynyt MtDNA:n haploryhmästä R.
Made in Heaven (Jipun albumi)
Made in Heaven on Jipun viides studioalbumi. Se julkaistiin 11. marraskuuta 2016 levymerkillä Warner Music Finland. Albumi sisältää hengellistä musiikkia. Albumin teemana on laulajan ihmissuhteet sekä hänen suhteensa Jeesukseen. Albumin julkaisukonsertti järjestettiin Helsingin Tavastialla.
"Savon Sanomien" Aapo Siippainen kehui albumia hyvin tuotetuksi popiksi, sekä piti Kalle Chydeniuksen sovituksia onnistuneina.
Jidéhem
Jidéhem, oikealta nimeltään Jean De Mesmaeker (21. joulukuuta 1935 – 30. huhtikuuta 2017) oli belgialainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten "Sophie"-sarjan luojana sekä sarjakuvapiirtäjä André Franquinin avustajana.
Jidéhem opiskeli Brysselissä Saint Luc -taidekoulussa. Hänen ensimmäinen sarjakuvansa oli vuosina 1954–1956 "Héroïc-Albums"-lehdessä ilmestynyt seikkailusarja "Ginger", jonka tekemisen hän aloitti vain 19-vuotiaana. Kun kyseinen lehti lakkasi ilmestymästä, Jidéhem siirtyi Dupuis-kustantamon julkaisemaan "Spirou"-lehteen. Hän oli taitava piirtämään ajoneuvoja ja saikin aluksi piirtää lehden "Starter"-autopalstalle, jonka pääpiirtäjänä Franquin tuolloin toimi. Vuosina 1958–1978 Jidéhem piirsi ja käsikirjoitti "Starteria" yksinään ja teki sarjan nimikkohahmolle, Starter-mekaanikolle myös omia seikkailuja, joista julkaistiin 1960-luvun alussa kolme sarjakuva-albumia. Vuonna 1963 ilmestyneessä viimeisessä "Starter"-albumissa Jidéhem esitteli sivuhahmona pikkutyttö "Sophien", josta tuli sittemmin oman sarjansa päätähti. Jidéhem piirsi "Sophie"-sarjaa "Spirouhun" aina 1990-luvun alkuun asti. Hän herätti myös ensimmäisen sarjansa "Gingerin" eloon "Spiroussa" vuonna 1981 ja teki sitä viiden albumin verran, joista viimeinen ilmestyi vuonna 2000.
Omien sarjojensa ohella Jidéhem tunnetaan vuonna 1957 käynnistyneestä yhteistyöstään Franquinin kanssa. Hän piirsi taustoja Franquinin "Piko ja Fantasio" -seikkailuihin ja varsinkin "Niilo Pieliseen". Varhaisemmissa puolisivuisissa Niilo-stripeissä suuri osa piirrostyöstä on Jidéhemin tekemää, mutta vuodesta 1968 Franquin piirsi sarjaa yksin. Sarjassa sivuhahmona esiintyvä mahtipontinen liikemies, johtaja Pappenskiöld ("Monsieur De Mesmaeker") perustui melko suoraan ja nimeään myöten Jidéhemin isään. Jidéhem piirsi myös taustat kahteen François Walthéryn "Natasha"-tarinaan 1980-luvulla.
Artemiin temppeli
Artemiin temppeli, Artemiin pyhäkkö tai Artemision () voi viitata seuraaviin Artemiille omistettuihin temppeleihin tai pyhäköihin:
Artemiin temppeli (Delos)
Artemiin temppeli eli Artemision () oli antiikin aikainen Artemiille omistettu temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Artemiin temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 179 eaa. Paikalla oli aiemmin arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. rakennettu temppeli, joka sisällytettiin osaksi hellenististä temppeliä. Sen paikalla oli puolestaan ollut jo mykeneläisellä ajalla tehty rakennus. Temppeli sijaitsi niin kutsutun Poros-temppelin ja muiden Artemiin veljelle Apollonille omistettujen temppelien länsipuolella ja niin kutsutun L-kirjaimen muotoisen stoan eteläpuolella.
Temppeli edusti joonialaista tyyliä ja se oli rakennettu korkealle jalustalle. Temppelin naoksen eli cellan pituus oli 8,6 ja leveys 9,6 metriä, toisin sanoen se oli pituuttaan leveämpi. Se avautui itään ja sen edessä oli kuusi joonialaista pylvästä.
Temppelin lähellä oli Hyperboreasta tulleiden neitojen Laodiken ja Hyperokhen hauta, jonka myös Herodotos mainitsee. Temppelin läheltä on löydetty mykeneläisaikainen kullasta ja norsunluusta tehtyjen esineiden kätkö. Läheltä on löydetty myös Artemiille lahjoitettu niin kutsuttu Nikandren kore noin vuodelta 640 eaa. Se on varhaisimpia tunnettuja kore-veistoksia ja sisältää yhden varhaisimmista kreikkalaisista kiveen tehdyistä piirtokirjoituksista.
Buleuterion (Delos)
Buleuterion () oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Buleuterioniksi yleensä oletettu rakennus on rakennettu arkaaisella kaudella noin vuonna 600–550 eaa. Se sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen länsilaidalla Deloslaisen Apollonin temppelin ja Neorionin välissä ja heti Prytaneionin pohjoispuolella. Rakennuksen tulkinta buleuterioniksi on kuitenkin jossain määrin epävarma, ja siksi se tunnetaan tutkimuksessa myös nimellä "Rakennus D".
Rakennus oli suorakulmion muotoinen ja jaettu kahteen huoneeseen. Eteläinen huone oli suurempi, ja pylväsrivi jakoi sen kahteen laivaan. Huoneen länsisivulla oli kaksi ovea ja itäsivulla yksi ovi. Huoneesta oli käynti sen pohjoispuolella olleeseen pienempään huoneeseen.
Ilmari Ojanen
Lasse Ilmari Ojanen (s. 16. tammikuuta 1940 Alastaro) on suomalainen juristi. Hän on ollut Korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos 1984–1990 ja hallintoneuvos vuodesta 1990. Hänen tutkimuskohteensa on ollut kiinteistöoikeus.
Ojanen valmistui Turun yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1965, oikeustieteen lisensiaatiksi 1968. Hän sai varatuomarin arvon 1968.