hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Päivänkilot
Päivänkilot ("Fumana") on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 20 lajia. Päivänkilot muistuttavat päivännoutoja ("Helianthemum"), mutta eroavat niistä erilaisten lehtien sekä kukkien perusteella.
Päivänkilot ovat pensasmaisia tai varpumaisia kasveja. Niiden varret ovat puutuneita lukuun ottamatta kuluvana vuonna kasvanutta vartta, joka on ruohovartinen. Päivänkilojen kasvutapa vaihtelee maanmyötäisestä tai kohenevaan. Päivänkilojen lehdet ovat korvakkeettomia, teräväkärkisiä ja neulasmaisia. Kukat sijaitsevat yksittäin ja ne ovat viisilukuisia. Kukkien terälehdet ovat keltaisia ja verholehdet punertavia. Uloimmat verholehdet ovat tavallisten lehtien kaltaisia. Päivänkilojen hedelmä on kolmilokeroinen kota.
Päivänkilojen ("Fumana") suvun tieteellinen nimi viittaa latinan kielen sanaan "fuma", joka tarkoittaa savua.
Suomen luonnossa ei esiinny yhtään päivänkilojen sukuun kuuluvaa lajia, mutta Ruotsissa esiintyy yksi päivänkilolaji: rentopäivänkilo eli gotlanninpäivänkilo ("Fumana procumbens").
Kasvutapa
Kasvutapa on kasvin ominaisuus, joka riippuu lajista sekä ympäristöstä. Joidenkin lajien tieteellisen nimen lajinimi viittaa kasvin kasvutapaan. Tieteellisissä nimissä usein esiintyviä kasvutapaa kuvailevia sanoja ovat esimerkiksi "repens" (suom. suikertava) ja "erecta" tai "erectus" (suom. pysty). Kasvien kasvutapaa kuvailtaessa kasvikirjoissa käytetään usein vakiintuneita termejä, joita ovat pysty, koheneva, maanmyötäinen, rönsyllinen, kiipeilevä ja mätästävä. Näitä termejä käytetään yleensä maalla kasvavien kasvien kasvutavan kuvailuun, vaikka osa niistä sopii myös vesikasvien ja epifyyttien kasvutavan kuvailuun. Kasvin kasvutapa ei välttämättä korreloi sen varren tanakkuuden kanssa, sillä esimerkiksi puuvartinen kasvi voi ihan hyvin olla kasvutavaltaan pysty tai maanmyötäinen.
Ftalosyaniini
Ftalosyaniini (CHN) on heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on muutamia erikoiskäyttöaiheita, mutta sen metallikomplekseja käytetään runsaasti väriaineina.
Huoneenlämpötilassa ftalosyaniini on sinivihreää tai siniharmaata kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, eikä se liukene myöskään moneen orgaaniseen liuottimeen kuten etanoliin tai dietyylieetteriin. Aromaattiset liuottimet kuten bentseeni, bentsofenoni tai aniliini liuottavat ftalosyaniinia kohtalaisesti. Useat metallit ja puolimetallit muodostavat komplekseja ftalosyaniinin kanssa ja nämä ovat väriltään useimmiten sinisiä tai vihreitä.
Ensimmäisen kerran ftalosyaniinia havaittiin muodostuvan vähäisiä määriä kuumennettaessa o-syanobentsamidia. Yhdistettä valmistetaan ftalonitriilistä kuumentamalla sitä natriumalkoksidien esimerkiksi natriumamylaatin tai amiinien kanssa. Näin muodostuu ftalosyaniinin natriumkompleksi, josta natrium voidaan syrjäyttää alkoholyysillä. Toinen yleisesti käytetty tapa on ftaalianhydridin ja urean välinen reaktio ja tätä katalysoi natriummolybdaatti. Ftalosyaniinin metallikomplekseja valmistetaan samalla tavoin metalli-ionien läsnä ollessa.
Kompleksoitumattomalla ftalosyaniinilla on muutamia erityiskäyttökohteita. Sen johdannaisilla ja metallikomplekseilla on sen sijaan useita käyttökohteita. Esimerkiksi kupariftalosyaniini on hyvin yleisesti käytetty sininen väriaine. Rautaftalosyaniini on hapettumisreaktioissa yleisesti käytetty katalyytti, ja monia ftalosyaniinikomplekseja tutkitaan orgaanisina puolijohteina.
Vesikasvi
Vesikasvit voidaan luokitella kasvutavan mukaan erilaisiin elomuotoihin. Rantakasveihin, ilmaversoisiin, kelluslehtisiin sekä upos- ja pohjalehtisiin. Eri lajit vaihtuvat usein vyöhykkeittäin rannalta ulapalle päin.
Rannoilla ilmaversoiset vesikasvit voivat kasvaa sekä matalassa vedessä, että maalla vedenpinnan yläpuolella. Monet tällaiset rantakasvit kasvavat kuitenkin yleensä veden välittömässä läheisyydessä, mutta jotkut lajit voivat toisinaan kasvaa melko kaukanakin lähimmästä vesistöstä. Tällaisia hyvinkin kuivassa sekä kosteassa kasvavia lajeja ovat esimerkiksi järviruoko ("Phragmites australis") ja vesitatar ("Persicaria amphibia") ja osmankäämit ("Typha").
Pohjasta kasvavat kasvit voidaan jakaa edelleen niiden lehtien sijoittumisen perusteella pohjalehtisiin eli pohjaversoisiin jotka ovat kasveja, joiden lehdet kasvavat ruusukkeena pohjassa sekä uposlehtisiin ja kelluslehtisiin kasveihin. Kasvin kukinto voi kohota veden pinnan yläpuolelle kuten nuottaruoholla ("Lobelia dortmanna"), vaikka se on muuten pääasiassa veden alla. Lahnanruohot ("Isoëtes") sen sijaan kasvavat kokonaan upoksissa. Kelluslehtiset ovat kasveja, joiden lehdet kelluvat veden pinnalla, kuten ulpukat ("Nuphar") ja lumpeet ("Nymphaea"). Vedessä vapaana kasvavia kasveja ovat irtokellujat ja -keijujat, kuten limaskat ("Lemna").
Vedessä kasvavat kasvit ovat sopeutuneet vesiympäristöön eri tavoin. Monilla vesikasveilla on solukoissaan runsaasti aerenkyymiä eli tuuletussolukkoa, jotta ilman happi pääsisi vedenalaisiin kasvin osiin, ja vähän tukisolukkoa, sillä veden noste tukee kasvia. Ilmarakoja on yleensä vain kasvin vedenpäällisissä osissa eli esimerkiksi kelluslehtisten vesikasvien lehtien yläpinnoilla.
Vesikasveilla ei ole pulaa vedestä, ja siksi niiden juuret ovat yleensä pienet verrattuna maakasveihin. Juurten kokoon vaikuttaa kuitenkin myös ravinteiden saanti. Irtokellujilla on hyvin pienet juuret, koska ne ottavat tarvitsemansa ravinteet vedestä, ja vedessä ravinteita on melko tasaisesti. Pohjaan kiinnittyvien kasvien juuret ovat suuremmat, koska pohja-aineksessa ravinteet ovat jakautuneet epätasaisesti, ja juuriston on oltava riittävän suuri saadakseen riittävästi ravinteita. Uposlehtiset kasvit ovat usein rentoja. Ne eivät tarvitse tukevaa vartta, koska vesi kannattelee niitä. Pohjalehtisten kasvien lehdet ovat veden pohjassa, joten kasvien kasvua voi rajoittaa se, että pohjaan saakka ei tule riittävästi valoa. Kelluslehtisten kasvien lehdet taas kelluvat veden pinnalla, joten kasvit saavat runsaasti valoa.
Vesikasvit eivät ole mikään taksonominen ryhmä ja vesikasveja on monissa eri kasviheimoissa. Vesikasveja sisältäviä kasviheimoja ovat esimerkiksi vitakasvit (Potamogetonaceae), lummekasvit (Nymphaeaceae) ja lahnanruohokasvit (Isoëtaceae).
Aalloilla
Aalloilla tai Kanavat kuumina ("Handle with Care" tai "Citizen’s Band") on Jonathan Demmen ohjaama komediaelokuva vuodelta 1977. Paul Brickmanin käsikirjoittama tarina kertoo Nebraskan maaseudulla juopon isänsä kanssa asuvasta nuoresta miehestä (Paul Le Mat), joka huolehtii radiopuhelimellaan seudun hätäsanomaliikenteestä kunnes kanavat alkavat täyttyä muista viesteistä.
Suomessa elokuva sai ensiesityksensä vasta 12 vuotta valmistumisensa jälkeen televisiossa syyskuussa 1989. Mikael Fränti piti sitä "Helsingin Sanomissa" Demmen siihen asti parhaana elokuvana, ”virkistävänä komediana” jossa on ”rosoista elämän makua ja unelmien kirjoa”.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Grantingasellit
Grantingasellit ("Nanger") on onttosarvisten heimoon kuuluva suurikokoisten sorkkaeläinten suku. Aikaisemmin sitä pidettiin suvun "Gazella" alasukuna.
Sujut
Sujut on tv-elokuva Veijo Meren romaanista. Vuonna 1974 valmistuneen tv-elokuvan ohjasi Yleisradion Teatteritoimitukselle Veli-Matti Saikkonen.Yle Elävä arkisto: Sujut
Elonet: Sujut
San Franciscon kansainvälisen lentoaseman vaaratilanne
San Franciscon kansainvälisen lentoaseman vaaratilanne tapahtui 7. heinäkuuta 2017 kello 23:57 paikallista aikaa, kun laskeutumassa ollut Air Canadan lento AC759 oli vähällä laskeutua neljän muun lentokoneen päälle. Vaaratilanteessa vältyttiin kuolonuhreilta.
Kone oli lähtenyt Torontosta ja oli määrä laskeutua keskiyön aikaan San Franciscoon.
Onnettomuuspäivänä kiitotie 28L oli suljettu. Kello 23:55 kone oli noin kilometrin päässä lentokentästä 90 metrin korkeudella. 450 metrin päässä kentästä koneelle oli annettu lupa laskeutua kiitotielle 28R, mutta jostain syystä, todennäköisesti lentäjän virheestä, kone suuntasi kohti rullaustietä C. Koneesta ilmoitettiin: ""Tämä on Air Canada 759, ja haluamme varmistaa: näemme valoja kiitotiellä. Vahvistatteko, että voimme laskeutua?"," jolloin lennonjohdosta vastattiin: "Air Canada 759, vahvistamme, että voitte laskeutua kiitotielle 28R. Siellä ei ole muita kuin te."
Rullaustiellä oli kuitenkin neljä muuta konetta odottamassa pääsyä kiitotielle:
Muista koneista huomattiin Air Canadan koneen tulevan suoraan heitä kohti. "Minne tuo on oikein menossa, hänhän on rullaustiellä!", kuului United Airlinesin lennon 1 koneesta, jolloin Air Canadan kone alkoi nostaa. Kone kävi noin 17 metrissä. Myös lennonjohto käski konetta tekemään ylösvedon. Kone oli noin 30 metrissä kahden ensimmäisen koneen yläpuolella, nousi 60 metriin ylittäessään kolmannen, ja 90 metriin ylittäessään neljännen.
15 minuuttia myöhemmin kone laskeutui onnistuneesti, eikä vaaratilanteesta tullut henkilövahinkoja.
Reijo Norio
Reijo Kustaa Juhani Norio (s. 6. tammikuuta 1934 Raahe) on eläkkeellä oleva lastentautien erikoislääkäri ja perinnöllisyyslääketieteen erikoislääkäri.
Norion vanhemmat olivat Raahen kaupunginjohtaja, DI Gösta Norio (vuoteen 1934 Nordström) ja Hilja Katariina Vuola. Hän avioitui 1960 Anna Maria Kaarina Korpelan kanssa.
Hän tuli ylioppilaaksi Raahen keskikoulun jatkoluokalta 1952 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1960.
Hän aloitti perinnöllisyyslääketieteen Suomessa, neuvoi ihmisiä Väestöliiton klinikalla ja koulutti nuoria lääkäreitä alalle. Perinnöllisyyslääketiede tuli omaksi erikoisalakseen vuonna 1981, ja yli puolet alan erikoislääkäreistä oli vuosituhannen vaihteessa Norion entisiä oppilaita.
Norio oli Väestöliittoon vuonna 1971 perustetun perinnöllisyyslääkärin toimen ensimmäinen haltija vuoteen 1984. Perinnöllisyyttä koskevat kysymykset olivat askarruttaneet jo 1950-luvulla, mutta aiheen tärkeys ymmärrettiin vasta Norion väiteltyä tohtoriksi vuonna 1966 kongenitaalinefroosista, lasten munuaissairaudesta, jonka on todettu kuuluvan suomalseen tautiperintöön.
Varsinaisen perinnöllisyysneuvonnan ohella Norio ja hänen klinikkansa osallistuivat harvinaisten sairauksien kuvaamiseen ja geenikartoitukseen. Norio tutki suomalaisten perinnöllisten sairauksien taustoja perheaineistojen analyysien ja laajojen genealogisten selvitysten avulla. Tässä tarkoituksessa hän kävi kirkkoherranvirastoissa tekemässä sukututkimuksia eri puolilla Suomea.
Hän oli 1969–1970 Rinnekodin keskuslaitoksen apulaisylilääkäri ja 1970–1972 Rinnekoti-Säätiön vajaamielisten tutkimuslaitoksen johtaja
Hän myös hoiti lääketieteellisen genetiikan ensimmäistä apulaisprofessuuria Turun yliopistossa 1984 ja vs. professuuria Helsingin yliopistossa 1985-1987.
Lääkärin työn ohella Norio on tehnyt mittavan uran myös musiikin parissa. Hän suoritti kuoronjohtajan pätevyyden Klemetti-Opistossa. Hän toimi 1960-luvulla sekakuoro Oulun Laulun johtajana ja 1966–1974 Helsingissä Akateemisen Laulun johtajana. Hänen kiinnostuksensa on suuntautunut erityisesti barokkimusiikkiin. Hän on suomentanut yli kolmekymmentä kuoroteosta muun muassa Johann Sebastian Bachin Matteus-passion ja Georg Friedrich Händelin Messias-oratorion. Hän julkaisi 1974 levyn "Matteus-passiota suomeksi" ja 1985 kirjan "Matteus-passion mestarin jäljillä". Hän oli myös monta vuotta "Lääkäri ja vapaa-aika" -lehden musiikkikolumnistina.
Myös suomen kielen vaaliminen on ollut musiikin ohella hänen harrastuksensa. Hän toimi Duodecim-seuran sanastolautakunnassa sekä ensimmäisen "Lääketieteen termit" -kirjan toimituskunnassa.
Hän sai professorin arvon 1990.
Há dias assim
Há dias assim on Filipa Azevedon esittämä kappale, jolla hän edusti Portugalia vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Norjan Oslossa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 18. sijalle.
Hymy Lahtinen
Hymy Ulpu Lahtinen (o.s. Jokinen, 13. lokakuuta 1930 Urjala – 22. lokakuuta 2017 Tampere) oli lehtikeisari Urpo Lahtisen ensimmäinen vaimo. Urpo ja Hymy Lahtisella on poika Jeppe Lahtinen, joka syntyi 1963.
Kauppiasperheen tytär Hymy Jokinen kävi keskikoulun Vihdissä. Kesällä 1951 hän tapasi Urpo Lahtisen eräissä iltamissa Karhulassa ja he avioituivat vielä saman vuoden lopulla. Lahtiset muuttivat Tampereelle Urpon saatua toimittajan paikan Kansan Lehdestä vuonna 1955.
Lahtiset perustivat vuonna 1959 tunnetuimman julkaisunsa Hymy-lehden, joka sai nimensä Hymy Lahtiselta. He perustivat myös Suomen ensimmäisen kaupunkilehden Tamperelaisen. Muita Lehtimiehet-yhtiön julkaisemia lehtiä olivat muun muassa Alibi, Nykyposti, Suosikki, Tekniikan Maailma ja Vauhdin Maailma sekä lastenlehdet Maailman vahvin Nalle ja Pellefantti. Lahtiset erosivat 1990-luvun alussa. Hymy Lahtisen oma suosikkitoimittaja Lehtimiehet Oy:ssä oli Suomen kohutuimpiin journalisteihin aikanaan kuulunut Veikko Ennala. Marraskuussa 1988 Lehtimiehet Oy myytiin Yhtyneet Kuvalehdet Oy:lle 100 miljoonalla markalla.
Hymy ja Urpo Lahtinen muuttivat asumuseroon vuonna 1972 ja avioero astyi voimaan 1991. Lehtimiehet Oy:n myynnin ja avioeron jälkeen Hymy Lahtiselle ja hänen pojalleen Jeppe Lahtiselle jäi mittava kiinteistöomaisuus.
Apricot Stone
Apricot Stone on Eva Rivasin esittämä kappale, jolla hän edusti Armeniaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Norjan Oslossa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 7. sijalle.
It's for You
It's for You on Niamh Kavanaghin esittämä kappale, jolla hän edusti Irlantia vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Norjan Oslossa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdeksänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 23. sijalle.
Puukkosaha
Puukkosaha on sähkökäyttöinen saha, jossa terä tekee edestakaista liikettä. Sahaa pidetään ja ohjataan kaksin käsin ja sahattava kappale on paikoillaan. Tyypillisesti puukkosahaa käytetään enempi purkutöissä, ei niinkään tarkkaa sahausjälkeä vaativissa töissä.
Puukkosahoja on verkkoliitäntäisiä ja akkukäyttöisiä. Sopivalla terällä saha soveltuu esimerkiksi puun, muovin tai raudan sahaamiseen.
Tyyppälä
Tyyppälä on Jyväskylän 48. kaupunginosa.
Valfrid Leopold Brehmer
Valfrid Leopold Brehmer (8. maaliskuuta 1818 Teijon ruukki – 4. elokuuta 1887 Helsinki) oli suomalainen vuorihallituksen intendentti ja valtioneuvos.
Brehmerin vanhemmat olivat tehtailija, kapteeni Josef Bremer nuorempi ja Albertina Sofia Baer. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1835. Brehmer valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja filosofian maisteriksi 1840. Hän opiskeli Falunin vuorikoulussa 1841–1842 ja teki ulkomaanmatkoja tutustuakseen kaivoksiin ja tehdaslaitoksiin.
Brehmer oli Högforsin ruukinhoitajana vuodesta 1843 ja sen jälkeen vuori-intendentinkonttorissa (vuorihallituksessa) vt. vuorimekaanikkona vuodesta 1852, vakinaisena vuorimekaanikkona vuodesta 1858, vt. intendenttinä vuodesta 1868 sekä vakinaisena intendenttinä 1872-1877. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1879. Brehmer omisti muun muassa Huutokosken ruukin ja oli osakkaana Högforsin ruukkiosakeyhtiössä.
Brehmer oli naimisissa vuodesta 1854 Augusta Karolina Andersinin (k. 1903) kanssa.
Ankeriasjärvi (kaupunginosa)
Ankeriasjärvi on Jyväskylän 64. kaupunginosa, joka jaetaan Palokärjen ja Vääräjärven pienalueisiin. Se kuuluu Lohikoski–Seppälänkankaan suuralueeseen. Ankeriasjärvi on myös kaupunginosassa sijaitsevan järven nimi.
Tripolis (Perrhaibia)
Tripolis (, ”Kolme kaupunkia”) eli "Perrhaibian Tripolis" oli antiikin aikainen kolmen kaupungin yhteenliittymä Perrhaibian maakunnassa Thessaliassa Kreikassa. Siihen kuuluivat Azoros, Dolikhe ja Pythion. Tripoliin kaupungit sijaitsivat nykyisen Elassónan kunnan alueella.
Kaikki nämä kolme kaupunkia sijaitsivat Olympos-vuoren juurella sen länsi- tai lounaispuolella. Etelässä aluetta rajasi Titaresios-joki. Kaupunkien sijainti oli strateginen, sillä ne hallitsivat yhdessä solaa, josta kulki luonnollinen tie Thessaliasta Makedoniaan. Kaupungit kukoistivat klassiselta kaudelta 400-luvulta eaa. hellenistiselle kaudelle 200-luvulle eaa. ja säilyivät olemassa myös roomalaisella ja varhaisbysanttilaisella kaudella.
Liitolla oli yhteiset kultit ja uskonnolliset juhlat. Sen keskuspaikkana toimi Olympoksen harjanteella sijainnut Apollon Pythiokselle omistettu temppeli. Liiton kaupungeilla oli myös yhteinen armeija ja yhteiset ulkopuoliset liittolaiset, ja ne löivät yhdessä rahaa, jonka kuvituksena oli laakeriseppelöity Apollonin pää. Tärkein lähde Tetrapoliin historiaan on roomalainen historioitsija Livius.
Gwadar
Gwadar on satamakaupunki Pakistanin Balochistanin provinssissa. Kaupunki oli aina vuoteen 1958 osa Omania, jolloin se myytiin Pakistanille. Kaupungin talous on pitkään keskittynyt kalastukselle, mutta sittemmin sen satamaa on alettu kehittää yhdessä Kiinan kanssa.
Gwadarin kaupunki sijaitsee hiekkaisella kannaksella, joka yhdistää vasaran muotoisen niemekkeen mantereeseen. Sisämaa Gwadarin lähellä kuuluu useiden pienehköjen virtojen valuma-alueeseen.
Aina 1700-luvulle saakka Gwadaria hallitsivat muun Makranin tapaan heimot, joilla ei ollut keskushallintoa. 1700-luvun puolivälin jälkeen Dorrani-valtakunnan vasalli ja Kalatin hallitsija Mir Nasir Khan liitti lopulta Gwadarin omiin alueisiinsa ja vuonna 1784 hän antoi alueen maahansa paenneelle Masqatin sulttaanille Ahmad bin Said al-Busaidille. Ei ole täysin selvää oliko Gwadarin luovutus tarkoitettu pysyväksi. Al-Busaidi maksoi suojelurahaa Mir Nasir Khania seuranneille Kalatin hallitsijoille vuoteen 1857/1858 saakka. Vuonna 1860/1861 silloinen Kalatin hallitsija ehdotti Brittiläiselle Intialle Gwadarin ostamista Omanilta ja sen siirtämistä hänen alueidensa osaksi. Kalatin lisäksi paikasta oli kiinnostunut Persia, jolla oli aluevaatimuksia koko Kalatin rannikon suhteen. Brittieversti Frederic John Goldsmid lähetettiin alueelle tutkimaan maiden aluevaatimusten luonnetta ja hänen mukaansa Omanin valta Gwadarissa oli oikeutettu ja taas Persian vaatimukset perusteettomia. Persian ja Kalatin välinen raja vedettiin lopulta noin 80 kilometriä Gwadarista länteen. Intian varakuningas George Curzon ehdotti Gwadarin liittämistä Kalatiin vuonna 1902, mutta ehdotusta ei koksaan pantu toimeen. Liitos olisi rikkonut brittien ja Ranskan välistä Omanin alueellista koskemattomuutta koskenutta julistusta vuonna 1862. Gwadar oli osa Omania aina vuoteen 1958 saakka, jolloin se myytiin nyt itsenäiselle Pakistanille hintaan 5 500 000 000 Pakistanin rupiaa..
Osana Pakistania Gwadar on ollut myös osa laajempaa Balochistanin konfliktia. Tyytymättömyyttä Pakistaniin ovat aiheuttaneet köyhyys, mutta samalla myös kehityshankkeet, joiden hyötyjen on koettu valuvan lähinnä ulkopuolisille. Useat eri asejoukot alueella ovat tehneet esimerkiksi pommi-iskuja ja sieppauksia. Samaan aikaan Kiina ja Pakistan ovat suunnitelleet esimerkiksi tien rakentamista Kiinan Kašgarista Gwadarin satamaan.
Paikallisten pääelinkeino on kalastus ja pääasiallinen teollisuus Gwadarissa liittyy kalan jalostukseen. Alueella tuotetaan myös suolaa haihduttamalla merivettä. Vuonna 2016 kiinalaisen yrityksen uutisoitiin aloittaneen uuden teollisuusalueen rakentamisen Gwadariin, jonka arvioitiin tuovan alueelle sen valmistuttua 40 000 työpaikkaa.
Vuonna 1998 Gwadarin asukasluku oli yhteensä 43 850. Alueen asukkaat ovat balucheja, arabeja, khojia ja Afrikasta aikanaan tuotujen orjien jälkeläisiä.
Lehtisaari (Jyväskylä)
Lehtisaari on Jyväskylän 32. kaupunginosa.
Hanhiperä
Hanhiperä on Jyväskylän 36. kaupunginosa.
Varsalanperä
Varsalanperä on Jyväskylän 56. kaupunginosa.
Päätepysäkki New Mexico
Päätepysäkki New Mexico ("Gas Food Lodging") on Allison Andersin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva vuodelta 1992. Se perustuu Richard Peckin romaaniin "Don’t Look and It Won’t Hurt", ja sen pääosissa näyttelevät Brooke Adams, Ione Skye ja Fairuza Balk.
Elokuvassa valkoiseen köyhälistöön kuuluva, New Mexicon osavaltion asuntovaunuleirissä kahden teinityttärensä kanssa asuva tarjoilija (Adams) yrittää selviytyä yksinhuoltajuudestaan perheen isän häivyttyä. Kapinoivat tyttäret haaveilevat paremmasta elämästä jossain muualla.
Fairuza Balk palkittiin vuoden 1993 Film Independent Spirit Awards -gaalassa parhaasta naispääosasta. Elokuva sai myös neljä muuta palkintoehdokkuutta. New York Film Critics Circle palkitsi Allison Andersin vuoden parhaana ohjaajatulokkaana.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa arkisen koskettavaksi kasvatus- ja kasvukuvaukseksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Sofian lento-onnettomuus 1988
Sofian lento-onnettomuus 1988 tapahtui 2. elokuuta 1988, kun Hemus Airin Jakovlev Jak-40 -koneen lentoonlähtö Sofian Vraždebnan lentoasemalta epäonnistui ja kone syöksyi rotkoon. Koneessa oli 33 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Heistä 29 menehtyi onnettomuudessa ja kahdeksan selvisi hengissä.
Onnettomuuden aikaan lentoliikenne Vraždebnan lentoasemalla oli pysäytetty, koska Bulgarian johtaja Todor Živkovia kuljettanut Bulgarian ilmavoimien Tu-154 valmistautui lähtöön. Lennon lähtö kuitenkin myöhästyi, jolloin lennonjohtaja antoi Hemus Airin lennolle Varnaan lähtöluvan kehottaen miehistöä kiirehtimään. Lähtökiireessä miehistö unohti säätää korkeusvakaajan trimmin. Se jäi täyteen ala-asentoon, kun sen lentoonlähtöä varten olisi tullut olla suunnattuna 2,5–3,5 astetta ylöspäin. Niinpä kone ei noussut lainkaan ilmaan,
vaan jatkoi kiitotien päätyttyä matkaa maata pitkin, syöksyi Iskar-joen rotkoon ja syttyi tuleen.
Enok Hjalmar Furuhjelm
Enok Hjalmar Furuhjelm (3. lokakuuta 1823 Helsinki – 30. joulukuuta 1886 Helsinki) oli suomalainen vuorihallituksen intendentti ja valtiopäivämies.
Furuhjelmin vanhemmat olivat valtioneuvos Otto Vilhelm Furuhjelm (1794–1871) ja Ulrika Johanna Fredrika Fock. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1844. Furuhjelm opiskeli Freibergin vuoriakatemiassa 1847–1850.
Furuhjelm oli vuori-intendentinkonttorin ylimääräisenä konduktöörinä 1847, kullanetsintöjen työpäällikkönä Kuusamon Lapissa 1850, kreivi Stroganovin vuorilaitosten, sulattojen ja kultahuuhtomoiden insinöörimetallurgina Uralilla 1851–1853 sekä vuori-insinöörinä venäläisamerikkalaisen komppanian palveluksessa 1853–1862. Hän sai vuorimestarin arvon vuonna 1859. Hän toimi insinöörinä Suomen vuorihallituksessa vuodesta 1863 alkaen ja oli Suomen eteläisen piirin vt. vuorimestarina 1866–1868. Furuhjelmista tuli Suomen ylimasuunimestari 1872, vuorihallituksen vt. intendentti 1880 ja vakinainen intendentti 1884 sekä vuodesta 1885 teollisuushallituksen vuori-intendentti. Hän osallistui säätyvaltiopäiville 1867, 1872, 1877–1878, 1882 ja 1885.
Enok Hjalmar Furuhjelm oli naimisissa vuodesta 1865 akateemikko Anders Johan Sjögrenin tyttären Fredrika Justina Sjögrenin (k. 1912) kanssa. Heidän lapsiaan olivat oikeusneuvosmies Hjalmar Johan Leopold Furuhjelm (1869–1942), lääketieteen kandidaatti, kartanonomistaja Harald Otto Lincoln Furuhjelm (1871–1909) ja taidemaalari Johan Erik William Furuhjelm (1873–1940).
Johan Furuhjelm
Johan Furuhjelm (2. heinäkuuta 1762 Urjala – 21. helmikuuta 1840 Urjala) oli suomalainen kapteeni, tilanomistaja ja lasitehtailija.
Furuhjelmin vanhemmat olivat tilanomistaja, rykmentinkirjuri, asessori Enok Naucler (aateloituna vuodesta 1762 Furuhjelm, k. 1782) ja Ulrika Carlstedt. Hän pääsi mahdollisesti ylioppilaaksi Turussa 1777.
Furuhjelm oli korpraalina henkirakuunarykmentissä vuodesta 1777 ja hänestä tuli kersantti 1780, vänrikki Uudenmaan jalkaväkirykmentissä 1781 sekä luutnantti 1786. Viimeksi hän palveli kapteenina Hämeen läänin jalkaväkirykmentissä 1788–1800 ja Pohjanmaan jalkaväkirykmentissä 1800 eroten armeijasta samana vuonna. Furuhjelm oli sitten tilanomistajana Urjalan Nuutajärvellä vuodesta alkaen ja oli myös Nuutajärven lasitehtaan osakkaana.
Johan Furuhjelm oli naimisissa 1793–1814 Ulrika Charlotta Leopoldin (k. 1814) kanssa. Heidän lapsiaan olivat valtioneuvos Otto Vilhelm Furuhjelm (1794-1871), sotatuomari, kollegiasessori Karl Emil Furuhjelm (1796–1872) ja alikapteeni Johan Fredrik Furuhjelm (1797-1820). Johan Furuhjelmin veli oli eversti Enok Furuhjelm.
Aleksandr Vampilov
Aleksandr Vampilov (Александр Валентинович Вампилов, 19. elokuuta 1937 Tšeremhovo, Irkutskin alue – 17. elokuuta 1972 Baikaljärvi) oli neuvostoliittolainen näytelmäkirjailija. Häntä on ihmisluonteen satiirisen tuntemuksensa ansiosta verrattu Anton Tšehoviin.
Hänen näytelmistään on suomennettu ja Suomessa esitetty ainakin "Varttitunti enkelin seurassa" (Двадцать минут с ангелом, 1962), "Vanhin poika" (Старший сын, 1967), "Sorsajahti" (Утиная охота, 1970), "Valentina" eli "Viime kesänä Thulimskissä" (Прошлым летом в Чулимске, 1972) sekä "Maaseututarinoita".
Vampilov kuoli 34-vuotiaana hukkumalla ollessaan kalassa Baikaljärvellä.
O’Shea Jackson Jr.
O’Shea Jackson Jr. (s. 24. helmikuuta 1991 Los Angeles), tunnettu myös taiteilijanimellä OMG, on yhdysvaltalainen näyttelijä ja rap-artisti. Hän aloitti elokuvauransa näyttelemällä isäänsä Ice Cubea vuoden 2015 elämäkertaelokuvassa "Straight Outta Compton".
Jacksonin vanhemmat ovat Kimberly Woodruff sekä rap-artisti ja näyttelijä O’Shea "Ice Cube" Jackson. Hänen veljensä Darrell "Doughboy" Jackson on myös rap-artisti.
Jackson opiskeli elokuva-alaa Etelä-Kalifornian yliopistossa.
2015: "Straight Outta Compton"
2017: "Ingrid Goes West"
2018: "Den of Thieves"
2019: "Flarsky"
2019: ""
Ha’il
Ha’il on kaupunki Saudi-Arabian Ha’ilin provinssissa. Kaupunki on entinen rašidien dynastian pääkaupunki ja vuonna 2010 kaupungissa oli 417 869 asukasta.
Ha’il sijaitsee Najdin historiallisen alueen pohjoisosassa. Najdin pohjoisreunan muodostaa Nafud Ha’ilista pohjoiseen ja pohjoisessa sijaitsee myös Umm Arkadin harjanne. Kaupungista länteen sijaitsee Adjan massiivi ja idässä Samran kukkula, joka tunnetaan paikallisesti myös nimellä al-Mawkida.
Nimi Ha’il viittasi alun perin vadiin, joka sijaitsee nykyisen kaupungin reunamilla. Itse asutuskeskus paikalla tunnettiin alun perin nimellä Kurayya. Ha’ilin mainitsevat teoksissaan esimerkiksi runoilijat Imru’l-Qais ja Tarafa ibn al-Abd. Jotkut tutkijat ovat yhdistäneet paikan myös Ptolemaioksen mainitsemaan paikkaan nimeltä "Arre Kome". Ha’il sijaitsee Šammar-heimon historiallisella ydinalueella. Wahhabilaiset hallitsijat alistivat Šammar-heimon vuosina 1786-7 ja 1800-luvun alkupuolta leimasivat valtakiistat sukujen välillä. Egyptin Ibrahim pašša teki sotaretken Dariyahin kaupunkiin vuonna 1818 ja Ha’ilista vaadittiin samalla sotaretkellä suojelurahaa.
Vuonna 1835 Ha’ilin hallitsijoiksi nousi rašidien suku ensin saudien alaisuudessa ja myöhemmin itsenäisenä Jabal Šammarina. Jabal Šammar oli voimakkaimmillaan Muhammad Ibn Rašidin valtakaudella vuosien 1872 ja 1897 välillä. Tuolloin Ha’ilin kaupunki koostui neljästä torin ympärille rakennetusta korttelista ja yhteensä kaupungissa oli noin 20 000 asukasta. Kaupungista pohjoiseen sijaitsi Barzanin linnoitus. Kaupungin vaikutusvaltaisimmat kauppiaat olivat lähtöisin Najafin kaupungista Irakista. Vuonna 1871 kaupunkiin iski kulkutauti, joka tappoi monet sen asukkaista ja vuonna 1877 kaupungissa oli vain arviolta 3 000 asukasta. Muhammadin kuoltua vuonna 1897 kiistat vallanperimyydestä heikensivät rašideja ja tilannetta hyödynsivät heidän kilpailijansa saudit. Ibn Saudin joukot valtasivat Ha’ilin 2. marraskuuta 1921.
Ha’il sijaitsi aikanaan merkittävän Irakista lähtevän pyhiinvaellusreitin varrella, mutta reitti siirrettiin kulkemaan Al Jawfin kautta vuonna 1963. Kaupunki oli myös tunnettu hevosistaan, mutta hevostenkasvatus ei ole enää merkittävä elinkeino. Kaupungin nykyisiä pääelinkeinoja ovat pienimuotoinen maatalous ja kauppa. Alueella viljellään esimerkiksi taatelia, hedelmiä ja viljaa.
Kaupungissa sijaitsee Ha’ilin yliopisto.
Philippine Airlines
Philippine Airlines (PAL) on Filippiinien kansallinen lentoyhtiö. Yritys perustettiin vuonna 1941 ja sen pääkonttori sijaitsee Pasayn kaupungissa. Solmukohtina ovat Ninoy Aquinon kansainvälinen lentoasema Manilassa Clarkin kansainvälinen lentoasema Angelesissa ja Mactan-Cebun kansainvälinen lentoasema Cebussa. Lentoyhtiöllä on 31 kohdetta Filippiineillä ja 41 kohdetta Kaakkois-Aasiassa, Lähi-idässä, Oseaniassa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
New Yorkin isku 2017
New Yorkin isku 2017 tapahtui 31. lokakuuta 2017, kun New Yorkin Manhattanilla 29-vuotias mies ajoi autolla pyöräilijöiden päälle. Kahdeksan ihmistä kuoli ja 11 loukkaantui. Argentiinan ulkoministeriö ilmoitti, että viisi iskussa kuolleista ja yksi loukkaantuneista oli argentiinalaisia. Belgian viranomaisten mukaan yksi kuolleista oli belgialainen. Poliisi kertoi, että tapausta tutkitaan terrori-iskuna. Tekijä on kotoisin Uzbekistanista, ja viranomaislähteiden mukaan hän jätti käyttämäänsä ajoneuvoon viestin, jossa hän kertoi tehneensä iskun terroristijärjestö Isisin nimissä. Hän ajoi ihmisten päälle West Streetin pyörä- ja kävelytiellä lähellä uutta World Trade Centeriä. Lopulta mies törmäsi ajoneuvollaan koulubussiin, ja kaksi aikuista ja kaksi lasta loukkaantui.
Poliisi ampui epäiltyä vatsaan ja pidätti hänet. Mies vietiin sairaalahoitoon, ja hänen uskotaan jäävän henkiin.
Mies työskenteli Uberin kuljettajana.
Tekijä Sayfullo Saipov on kotoisin Uzbekistanista ja sai oleskeluluvan Yhdysvaltoihin vuonna 2010 green card -arvonnassa. Yhdysvaltain presidentti Trump ilmoitti välittömästi että haluaa peruttaa ohjelman ja haluaa maahanmuutto-oikeuden perustuvan kykyihin (merits). Trumpin mukaan Saipov sai maahan sukulaisuussuhteiden perusteella myös 23 perheenjäsentään.
GameXpo
GameXpo on Helsingin messukeskuksessa vuosittain järjestettävä pelitapahtuma. Vuonna 2019 tapahtuma järjestetään 15.–17.11.2019.
Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2016 ja toisen kerran vuonna 2017. Tapahtuma järjestettiin kolmannen kerran 2.–4.11.2018.
Spintires
Spintires on venäläisen Pavel Zagrebelnyyn kehittämä maastoajoon keskittyvä simulaatiopeli, jonka brittiläinen Oovee on julkaissut vuonna Windows-alustalle Steam-palvelussa.
Spintires: MudRunner on jatkokehitetty versio, jonka Focus Home Interactive on julkaissut vuonna Windowsin lisäksi PlayStation 4 ja Xbox One -alustoille.
Pelissä etenkin mudan käsittely on saanut positiivista palautetta. Maaston ja mudan muodonmuutokset ovat toteutettu grafiikkaprosessorilla suoritettavalla toiminnolla.
Maaloula
Maaloula on kaupunki Syyrian Rif Dimašqin maakunnassa al-Qutayfahin piirikunnassa maan pääkaupunki Damaskoksen koillispuolella. Kaupunki on yksi niistä harvoista paikoista, joissa puhutaan edelleen läntistä nykyarameaa. Vuonna 2004 Maaloulassa oli 2 762 asukasta ja sen väestö koostuu pääasiassa kristityistä.
Maaloula sijaitsee noin 60 kilometriä Damaskoksesta koilliseen ja 10 kilometriä Damskoksen ja Homsin väliseltä maatieltä länteen. Kaupunki on rakennettu hieman [amfiteatteri]]n tapaisesti aukkoon Qalamunvuorissa, jotka muodostavat Anti-Libanonvuorten viimeisen vuorijonon. Aukon toisella puolella on ylätasanko, josta johtaa kaksi solaa itse kaupunkiin.
Georgios Kyproslainen kirjoitti Maaloulasta käyttäen siitä nimeä "Magloula" ja mainiten sen olevan osa Libonin Foinikiaa. Yaqut al-Hamawi kirjoitti puolestaan Maaloulan olevan piirikunta eli "iklim" lähellä Damaskosta. 1600-luvulla kaupungissa toimi melkiittien ortodoksinen hiippakunta ja vuonna 1724 se liitettiin hallinnollisesti Saidnayaan. Osmanien joukot ryöstivät kaupungin vuonna 1850 näiden kukistaessa Baalbekin emiiri Muhammad Harfušin johtamaa kapinaa. Osa kapinallisten joukoista oli paennut kylään ilman sen asukkaiden suostumusta. Maaloulaa vastaan hyökättiin myös vuosina 1860 ja 1925.
Syyrian sisällissodan aikana kaupungin hallinnasta käytiin taisteluja kapinallisten ja Syyrian hallituksen välillä. Joulukuun 2013 jälkeen kaupunki vaihtoi käsiä vähintään neljään otteeseen. Osa kapinallisista kuului al-Qaedaan yhteyksissä olleeseen al-Nusran rintamaan ja 12 paikallista nunnaa otettiin panttivangeiksi. Nunnat vapautettiin maaliskuussa 2014 Qatarin välittämän vankeinvaihtosopimuksen jälkeen ja hallituksen joukot tukenaan Hizbollah valtasivat lopulta kaupungin saman vuoden huhtikuussa vallaten samalla muita alueita Qalamunvuorilla.
Toisen solan suulla on Pyhän Sergiuksen kirkko, jonka jotkin osat ovat peräisin Bysantin valtakunnan ajoilta.Muita kaupungin kirkkoja ovat Pyhän Leontiuksen kirkko ja Pyhän Eliaksen kirkko. Jälkimmäisestä on löydetty 300-luvulta peräisin oleva mosaiikki. Pyhän Theklan nunnaluostari kuuluu alueen tunnetuimpiin rakennuksiin. Monet rakennukset kärsivät vahinkoja sisällissodan taisteluiden aikana. Maaloula on ollut vuodesta 1999 Syyrian aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon.
Maaloulan asukasluku vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan oli yhteensä 2 762. Osa kylän asukkaista on palannut taistelujen jälkeen, mutta osa on kadonnut. Kylän asukkaat ovat kristittyjä ja suurin osa heistä on kreikkalaiskatolilaisia eli melkiittejä. Kylässä puhutaan läntistä nykyarameaa, jota puhutaan vain yhteensä kolmessa kylässä Syyriassa. Kaksi muuta kylää ovat Bax'a ja Gubb'adin, mutta niiden asukkaat ovat nykyisin muslimeja.
Kuninkaanpihta
Kuninkaanpihta ("Abies borisii-regis") on mäntykasvien heimoon kuuluva havupuu.
Se kasvaa jopa 45 m korkeaksi puuksi. (Korkein tunnettu yksilö on 60-metrinen puu Bulgariassa, joka kuuluu Bulgarian kaikkein korkeimpiin puihin.) Nuoret versot ovat vaaleankeltaiset. Neulaset ovat tiheässä, 2–3 cm pitkiä ja 2–3 mm leveitä. Kävyt muistuttavat kreikan- tai saksanpihdan käpyjä. Ne ovat tuoreina vaaleanpunaisia tai violetteja, 11–21 cm pitkiä ja 3–4 cm leveitä.
Kuninkaanpihtaa kasvaa Balkanin niemimaan vuoristoissa, Bulgariassa ja Kreikassa, Serbiassa ja Makedoniassa.
Kuninkaanpihta on luultavasti hybridi, joka on syntynyt saksanpihdan ja kreikanpihdan risteymänä. On myös ehdotettu, että se ei olisi ainakaan tuore risteymä vaan osa Välimeren seudulla kasvavaa lajiryhmää, josta Euroopan ja Lähi-idän pihdat ovat eriytyneet.
Kuninkaanpihtaa kasvatetaan joulukuuseksi.
Siti binti Saad
Siti binti Saad (n. 1880–1950) oli Itä-Afrikassa tunnettu swahililaulaja. Siti oli Columbia Recordsin kautta ensimmäinen kaupalliseen levitykseen päässyt itäafrikkalainen esiintyjä ja hänen tyylilajinsa oli Sansibarilainen taarab.
Siti binti Saad syntyi vuoden 1880 paikkeilla Fumban kylässä Sansibarin saarella. Hänen isänsä oli taustaltaan nyamwezi maanviljelijä ja äiti mzigua savenvalaja. Lapsena Sitiä kutsuttiin nimellä "Mtumwa" eli orja. Halventavien nimien antaminen lapsille on swahilien perinne. Siti ei käynyt nuorena koulua ja oli lukutaidoton. Hänen vanhempansa halusivat tehdä hänestä äitinsä tapaan savenvalajan, mutta Siti ei oppinut ammattia. Sen sijaan hän teki töitä kantamalla äitinsä tekemiä saviruukkuja kaupunkiin. Hän meni myös naimisiin, mutta liitto oli onneton ja Siti muutti kaupunkiin. Paikallinen luutunsoittaja opetti hänet laulamaan ja puhumaan arabiaa. Noin 31-vuotiaana hän liittyi luuttua, mandoliinia ja tamburiinia soittaneeseen yhtyeeseen alkaen samalla käyttää nimeä Siti.
Swahiliyhtyeillä oli Sansibarissa pitkä historia ja monista naislaulajista tuli tunnettuja. Tyyli tunnettiin nimellä taarab ja se oli peräisin arabiankielisestä hovimusiikista. Siti uudisti tyyliä esimerkiksi esittämällä sitä arabian sijaan swahilksi. Siti keräsi mainetta taitavana laulajana ja hän pääsi esiintymään Sansibarin sulttaani Khalifa bin Harubille, jolle yhtye oli tehnyt tarkoitusta varten oman laulunsa. Vuonna 1927 hänestä kiinnostui Columbia Records (His Master's Voice eli HMV), joka teki Sitin lauluista gramofonitallenteita Mumbaissa eli silloisessa Bombayssa. Siti tuli näin kuuluisaksi myös Brittiläisessä Intiassa. Siti äänitti yhteensä noin 100 laulua ja vuoteen 1931 mennessä hänen äänityksiään oli myyty arviolta 72 00:lle kuuntelijalle. Hän oli myös ensimmäinen kaupallisesti äänittämään päässyt itäafrikkalainen muusikko. Sitin palatessa Sansibarille hänen kansansuosionsa oli kasvanut entisestään ja hän matkusti esiintyen esimerkiksi Pemballa, sekä mantereella Keniassa, Tanganjikassa ja Ugandassa. Shaaban Robert kuuli Sitin esiintyvän ensimmäistä kertaa vuonna 1936 ja tutustui tähän Sitin viimeisten elinkuukausien aikana. Siti kuoli 1950 ja Shaaban Robert julkaisi hänen elämäkertansa "Wasifu wa Siti binti Saad" vuonna 1967.
Tikkakoski-Nyrölä
Tikkakoski-Nyrölä on Jyväskylän 10. suuralue. Tikkakoski-Nyrölään kuuluvat Nyrölän, Kuikan, Tikka-Mannilan, Tikkakosken ja Kuukanpään kaupunginosat.
Hymy (täsmennyssivu)
Hymy voi tarkoittaa seuraavia:
Vaajakoski-Jyskä
Vaajakoski-Jyskä on Jyväskylän 12. suuralue. Vaajakoski-Jyskään kuuluvat Sulunperän, Jyskän, Väinölän, Haapaniemen, Vaajakosken, Kaunisharjun, Tölskän, Kanavuoren, Hupelin, Laajarannan, Oravasaaren, Pohjola, Pitkäjärven, Leppälahden ja Mehtovuoren kaupunginosat. Joulukuussa 2017 suuralueen väkiluku oli 14 681. Kerrostalohuoneistojen osuus alueen asuntokannasta oli noin 35 % vuonna 2016.
Luettelo Franz Ferdinandin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
Tämä on luettelo skotlantilaisen rockyhtye Franz Ferdinandin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.
Lähde:
Himavisa
Himavisa on FOX -kanavalla esitettävä visailuohjelma. Jokaisessa jaksossa neljä tiimiä ratkoo heidän kotonaan erilaisia tehtäviä ja kysymyksiä, jotka vaativat osaamista ja tietämystä eri aihealueista. Tiimit koostuvat tavallisista ihmisistä ja kisa alkaa, kun kotiovelle ilmestyy visatehtäviä sisältävä laatikko. Jokainen tiimi voittaa palkinnon joka määräytyy heidän keräämiensä, oikeiden vastauksien perusteella, saaduista pisteistä.
Ohjelma perustuu saksalaiseen formaattiin "Beat the Box". Ohjelman kertojana toimii Cristal Snow.
Nokia 2
Nokia 2 on suomalaisen HMD Globalin lokakuussa 2017 julkistama älypuhelin, joka perustuu Android-käyttöjärjestelmälle. Puhelin julkistettiin Intiassa.
Puhelimessa on Android 7.1.1 Nougat -käyttöjärjestelmä, 4100 milliampeeritunnin akku, 8 gigatavun tallennusmuisti ja 1 gigatavun RAM-muisti, joka on laajennettavissa muistikortilla sekä 5 tuuman näyttö, 8 megapikselin takakamera, 5 megapikselin etukamera ja Qualcomm Snapdragon 212 -järjestelmäpiiri.
Sadan vuoden yksinäisyys – Parhaat 1980–1986
Sadan vuoden yksinäisyys – Parhaat 1980–1986 oli Matti Inkisen Sig-yhtyeen 30-vuotisen taipaleensa kunniaksi julkaiema kokoelmalevy. Se julkaistiin kahdella CD:llä.
Levyllä on monia yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Se tuo esille Matti Inkisen tuotannon SIG-yhtyeen kultakaudelta 1980-1986. Toki monia SIG-klassikoita jäi pois.
Albumi nousi Suomen virallisen lista sijalle 14, ja se pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa.
Shō Kimura
Shō Kimura (, s. 24. marraskuuta 1988) on japanilainen kärpässarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBO-liiton maailmanmestari painoluokassaan.
Kimura aloitti ammattinyrkkeilyn vuonna 2013 häviten ensimmäisen ottelunsa. Vuonna 2017 Kimura pääsi WBO-liiton mestaruusotteluun, jossa hän tyrmäsi Zou Shimingin yhdennessätoista erässä kohoten uudeksi WBO-liiton maailmanmestariksi.
Crazy People’s Right to Speak
Crazy People’s Right to Speak on Kajagoogoon yhtyenimellä "Kaja" julkaistu kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 1985. Yhtye oli lyhentänyt nimensä halutessaan irti aikaisemmasta varhaisteinien purukumipop- imagosta. Yhtye oli supistunut trioksi rumpali Jez Stroden erottua. Kaja/Kajagoogoo hajosi pian albumin ilmestymisen jälkeen. Albumilta julkaistiin singleksi vain "Shouldn’t Do That."
Kaikki kappaleet säveltäneet Steve Askew, Nick Beggs ja Stuart Neale, sekä sanoittanut Nick Beggs.
Mustat silmät (vuoden 1987 elokuva)
Mustat silmät ("Oci ciornie") on Nikita Mihalkovin ohjaama neuvostoliittolais-italialainen draamakomedia vuodelta 1987. Ohjaaja laati italiankielisen elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Aleksandr Adabashjanin ja Suso Cecchi D’Amicon kanssa, ja se perustuu Anton Tšehovin novelleihin. Pääosia näyttelevät Marcello Mastroianni, Jelena Sofonova, Silvana Mangano, Marthe Keller ja Pina Cei.
Kehyskertomuksessa 1900-luvun alun laivan tyhjässä ravintolassa italialainen Romano (Mastroianni) alkaa kertoa elämäntarinaansa toiselle matkustajalle, Pavelille (Vsevolod Larionov). Takaumassa arkkitehdiksi opiskellut köyhä Romano nai rikkaan perheen tyttären Elisan (Mangano). Avioliitto tai arkkitehdin ura eivät oikein ota sujuakseen, ja vuosia myöhemmin Romano rakastuu venäläiseen Annaan ja lähtee tämän perässä Venäjälle.
"Helsingin Sanomien" ensi-ilta-arvostelussa Mikael Fränti piti elokuvaa mestariteoksena. Hän sanoi elokuvan painavien teemojen (rakkauden moraali, äidin perintö, totuus ja valhe, petos ja itsepetos jne.) tulevan käsitellyksi jännittämättä ja pingottamatta. ”Mihalkovin elokuvassa venäläinen surumielisyys ja italialainen teatraalisuus lyövät sopusuhtaisella tavalla kättä.”
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Palokka-Puuppola
Palokka-Puuppola on Jyväskylän 11. suuralue. Siihen kuuluvat Palokan, Mannisenmäen, Rippalanmäen, Haukkamäen, Kirrin, Heikkilän, Pappilanvuoren, Hiekkapohjan, Matinmäen, Jylhänperän, Puuppolan, Saarenmaan ja Vertaalan kaupunginosat. Suuralue sijaitsee 5–6 kilometrin etäisyydellä kaupungin keskustasta.
Heikki Takkinen
Heikki Takkinen on tuottaja, toimittaja ja käsikirjoittaja, joka on työskennellyt mm. elokuvatuotannoissa sekä Yleisradion lastenohjelmissa. Tunnetuin lastenohjelmista on 1970-luvulla tehty lastenohjelma Noppa. Takkinen on tehnyt myös opetusohjelmia, mm. Opinportti-sarjaa. Hänet on palkittu Humanismin käsi -palkinnolla vuonna 1991 (elokuvien Kadunlakaisijat, Kiljusen herrasväen uudet seikkailut sekä Viiva Vinita tuottamisesta). Lisäksi hän on saanut Jussi-palkinnon vuonna 1991 elokuvan Kiljusen herrasväen uudet seikkailut tuottamisesta.
Tosimiehet (televisiosarja)
Tosimiehet on MTV-kanavalla syksyllä 2017 esitetty reality- ohjelma, jossa viisi suomalaista miestä käyvät läpi kuntoremontin fysiikkavalmentajansa Thomas Tallbergin kanssa.
Helsingin baanaverkko
Helsingin baanaverkko on Helsingin seudulle rakenteilla ja suunnitteilla oleva pyöräliikenteen edistämishanke. Verkon ensimmäinen osa, 1,3 kilometriä pitkä Baana, valmistui vuonna 2012 Helsingin keskustaan välille Länsisatama – Kansalaistori. Baanaverkon laajentamisen taustalla on tammikuussa 2014 kaupunginhallituksen hyväksymä Helsingin pyöräliikenteen edistämisohjelma, jonka tavoitteena on kasvattaa pyörän osuutta helsinkiläisten liikkumismuodoista. Kaupungin tavoitteena on saada nostettua pyörällä tehtyjen matkojen osuus 10 %:sta 15 %:iin vuoteen 2020 mennessä. Kaavoitetun baanaverkon pituus on 130 kilometriä.
Käytöstä poistuneen satamaradan kohdalle, Rautatiekatujen väliseen kuiluun, rakennettiin Helsingin seudun ensimmäinen pyöräliikenteen laatukriteerit täyttävä baana. Kaksisuuntaisten pyöräteiden lisäksi baanalle rakennettiin leveä väylä jalankulkua varten, pyöräliikenteen määrää mittaava anturi näyttöineen ja oleskelupaikkoja.
Jotta pyöräväylä voidaan määrittää baanaksi, tulee sen täyttää Helsingin kaupungin määräämät laatukriteerit. Väylän tulee olla tasoeroteltu muista liikennemuodoista, jotta pyöräliikenne sillä olisi katkeamatonta ja sujuvaa. Baanan pyöräliikenteelle allokoitu tavoiteleveys on yhteensä neljä metriä. Suunntteluprojektissa on tehty useita vaativia tunneli-, kallioleikkaus-, silta- ym. taitorakenneratkaisuja, sekä yhteensovitettu pyöräväylä pääradan liikenne- ja tilatarpeisiin.
Suunnitellun baanaverkon pituus on 130 kilometriä.
Korpilahden suuralue
Korpilahden suuralue on kuntien osa-aluetilastointia varten muodostettu suuralue Jyväskylässä. Suuralue vastaa alueeltaan Korpilahden kuntaa ennen sen liitosta Jyväskylään vuoden 2009 alussa. Suuralueen numero on 14. Se jakautuu edelleen 5 tilastoalueeseen, joihin kuuluu 15 pienaluetta. Koko Jyväskylän osa-aluejako on esitetty artikkelissa Luettelo Jyväskylän pienalueista. Kaupunginosajako ei ole yhteydessä suur-, tilasto- ja pienalueisiin, mutta Korpilahden suuralueella on 10 Jyväskylän kaupunginosaa.
Vuonna 2009 Korpilahden suuralueella oli 5 071 asukasta ja vuonna 2016 sen asukasluku oli 4 960.
14 Korpilahden suuralue sisältää seuraavat tilasto- ja pienalueet:
Korpilahden suuralueella on seuraavat kaupunginosat:
Mind Games
Mind Game, Mind Games tai Mindgames voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Emma Dumont
Emma Dumont (s. Emma Noelle Roberts 15. marraskuuta 1994 Seattle, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja tanssija. Hänet tunnetaan parhaiten ABC Family -kanavan "Bunheads" -sarjan Melanie Segalina ja NBC-kanavan "Aquarius" -sarjan Emma Karnina.
Dumont syntyi Seattlen kaupungissa vuonna 1994. Hän kävi peruskoulua Washingtonin suurimmassa koulussa, jonka jälkeen siirtyi opiskelemaan James A. Garfield High Schooliin. Dumont kuitenkin päätti keskittyä näyttelijän uraansa ja siirtyi täysin kotiopetukseen.
Musiikin ja teatterin linjaa Dumont opiskeli Orange County School of the Artsin penkeillä.
Balettia Dumont on harrastanut kolmevuotiaasta lähtien ja viulunsoiton hän aloitti neljävuotiaana.
Dumont on myös Mensan jäsen.
Dumont sai ensimmäisen elokuvaroolin vuonna 2009 ilmestyneestä komediasta "True Adolescents" ollessaan vain 12-vuotias.
Dumont voitti V magazinen mallikilpailun tammikuussa 2010, jonka myötä hän sai sopimuksen Ford-mallitoimiston kanssa.
Vuonna 2011 Dumont sai pääroolin ABC Family-kanavan "Bunheads" -sarjasta.
Oleh Ljaško
Oleh Valerijovytš Ljaško (, s. 3. joulukuuta 1972, Tšernihiv) on ukrainalainen toimittaja ja poliitikko, verh’ovna radan jäsen ja radikaalipuolueen johtaja.
Vanhempiensa erottua Ljaško kasvoi neuvostoliittolaisessa orpokodissa. Hän työskenteli paimenena Progress-kolhoosilla ja opiskeli traktorinkuljettajaksi.
Vuonna 1988 hän valmistui Harkovan H. S. Skovorodan kansallisesta pedagogisesta instituutista. Hän oli kiovalaisen "Nuori Kaarti" -lehden kirjeenvaihtajana ja vuodesta 1992 Ukrainan taloussuhteiden ministeriön lehden toimittajana.
Ljaško valittiin radaan vuosina 2006 ja 2007 Julija Tymošenkon ryhmittymän listoilta ja 2012 ja 2014 radikaalipuolueen listoilta.
Ljaško tuomittiin 1994 kuuden vuoden vankeuteen kavalluksesta ja petoksesta. Hänet kuitenkin armahdettiin vuotta myöhemmin ja rikosrekisteri pyyhittiin 1998.
Vuonna 2010 tuntemattomat henkilöt julkaisivat videon Ljaškon rikostutkintaan kuuluneesta kuulustelusta vuodelta 1993, jossa hän kuvasi seksisuhdettaan Borja-nimiseen mieheen. Hänet erotettiin Julija Tymošenkon Batkivštšyna-puolueesta skandaalin vuoksi. Ljaško vakuutteli vuosia ettei ole homoseksuaali ja piti yllä korostettua macho-imagoa.
Ljaško on naimisissa ja hänellä on tytär.
Ukrainan korruption vastainen virasto alkoi tutkia syksyllä 2017 Ljaškoa. Ljaško on ilmoittanut voittaneensa kansallisessa lotossa kolme kertaa, jolla on hän ansainnut yhteensä 571 045 hryvniaa.
Itä-Ukrainan konfliktissa Ljaško on toiminut pataljoona Ljaško "Ukrainan" ja myöhemmin Šakhtarsk-pataljoonan kanssa. Ljaškon mukaan joukot toimivat sisäministeriön alaisuudessa.
Amnesty International julkaisi elokuussa 2014 kuvauksen Ljaškon toimista itä-Ukrainassa. Ljaško matkusti aseistettujen miesten joukon kanssa seudulla kaapaten ja pahoinpidellen separatisteiksi syytettyjä ihmisiä. Tapaukset kuvattiin ja julkaistiin Ljaškon verkkosivulla.
Yhdessä videossa kaksi miestä, josta toinen nimetään DNR:n entiseksi "puolustusministeri" Igor Hakimzjanoviksi, on kädet selän taaksi sidottuna pakettiauton tavaratilassa huppu päässään. Toisessa videossa raahataan Luhanskin alueneuvoston jäsen Arsen Klintšajev toimistostaan ulos kuulusteltavaksi. Yhdessä videossa pakotetaan Slovjanskin pormestari allekirjoittamaan erokirje uhkaamalla heittää hänet alas neljännen kerroksen ikkunasta ja uhataan tappaa kaupungin poliisipäällikkö, joka ei ole pidättänyt tunnettu separatistia. Yhdessä videossa pahoinpidellään Stahanovin pormestari, joka on järjestänyt kaupungissaan äänestyksen alueen itsenäisyydestä.
23. toukokuuta 2014 Ljaško julkaisi Facebook-sivullaan videon, jossa tapetaan Torezissa terroristiksi nimitetty separatistiaktivisti ampumalla häntä päähän. Toinen ammuttu mies kuoli sairaalassa. Miehet olivat valmistaneet separatismia kannattavia lentolehtisiä. Ljaško poisti postauksen muutaman tunnin kuluttua sen saatua yli 5000 "tykkäystä".
Ljaškon mukaan hänen sisarensa Viktorija ja veljensä Serhi taistelevat Novorossijan kapinallisten puolella.