hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Martti Lintunen
Martti Yrjö Lintunen (s. 5. marraskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja, kirjailija ja toimittaja. Hän on työskennellyt valokuvaajana vuodesta 1962 ja kirjoittajana vuodesta 1968.
Lintunen on valokuvaaja neljännessä polvessa. Hän työskenteli lehtikuvaajana "Kansan Uutisissa" vuosina 1962–1968 ja 1974–1988. Hän oli viisi vuotta "Kauppalehden" freelancer-kuvaaja Aasiassa.
Vuosina 1971–1974 Lintunen oli Lahden Taideteollisen oppilaitoksen valokuvauksen osaston johtaja ja vuosina 1984–1990 Taideteollisen korkeakoulun sivutoiminen valokuvauksen täydennyskoulutussuunnittelija.
Vuodesta 1988 lähtien Lintunen on ollut vapaa valokuvaaja ja kirjoittaja. Hän on saanut Vuoden lehtikuvaajan palkinnon vuosina 1985 ja 1998. Vuonna 2008 hän sai Suomen tietokirjailijat ry:n myöntämän Tietopöllö-palkinnon, joka on Suomen arvostetuin lastenkirjallisuuden palkinto.
Toimittanut, osin kääntänyt tai tuottanut:
Drumsö Svenska Samskola
Drumsö Svenska Samskola eli DSS on yksityiskoulu, jonka Drumsö Svenska Skolförening perusti 1957. Koulu sai ylioppilastutkinto-oikeudet vuonna 1961. Koulu siirtyi vuonna 1977 Espoon kaupungin omistukseen.
Koulu toimi alkuaikoina viisiluokkaisena. Vuonna 1962 koulu sai laajentumisluvan 8-luokkaiseksi. Koulun oppilaat tulivat etupäässä Lauttasaaresta ja Espoosta. Vuonna 1975 koulu fuusioitui Esbo svenska mellanskolanin kanssa, ja näin muodostui Mattlidens skola och gymnasium, joka oli Espoon kaupungin ylläpitämä yksityinen oppikoulu. Toiminta yksityisenä kouluna päättyi kun DSS valtiollistettiin vuonna 1977.
Koulu toimi aluksi Smedjevikenin kansakoulussa, Lauttasaaren VPK:n talossa sekä S:t Jakobin kirkon seurakuntatalossa. Syksyllä 1960 koulu muutti arkkitehti Erik Kråkströmin suunnittelemaan rakennukseen Haahkatiellä, lisärakennus valmistui 1962. Koulutalo myytiin ruotsinkieliselle kauppaoppilaitokselle, kun koulu muutti Espooseen uusiin tiloihin.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1998 loppuottelu
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1998 loppuottelu pelattiin 12. heinäkuuta 1998 Stade de France -areenalla, Pariisin esikaupunkialueella Saint-Denniksessä. Loppuottelussa kohtasivat isäntämaa Ranska sekä Brasilia. Ottelun voitti Ranska 3–0 ja voitti näin sen historian ensimmäisen maailmanmestaruuden. Marokkolainen Said Belqola toimi ottelun erotuomarina.
Helen Gurley Brown
Helen Gurley Brown (18. helmikuuta 1922 Green Forest, Arkansas, Yhdysvallat – 13. elokuuta 2012 New York) oli yhdysvaltalainen päätoimittaja, kirjailija, kustantaja ja liikenainen. Hän toimi 32 vuotta Cosmopolitan-lehden vastaavana päätoimittajana.
Brownin aikana Cosmopolitanin levikki nousi 800 000 kappaleesta kolmeen miljoonaan.
Siestarjoki
Siestarjoki on:
Fanny Friman
Fanny Friman, myöhemmin Sariola (29. marraskuuta 1860 Haapavesi – 31. maaliskuuta 1886 Oulu) oli suomalainen runoilija.
Sariola suomensi kaksi kertomuskokoelmaa "Auringonsäteen kertomuksia" 1 ja 2. Lisäksi hän on kirjoittanut ja suomentanut sanomalehdissä julkaistuja runoja. Hänen suomentamansa J. L. Runebergin runo "Ensi lemmelle" ilmestyi Oulun Viikko-Sanomissa 12.10.1878.
Fanny Friman avioitui Henrik Emil Sarlinin (Sariola) kanssa 22. tammikuuta 1885, ja heille syntyi poika Heikki Viktor 2. maaliskuuta 1886. Fanny Sariola kuoli saman kuun lopussa, poika vajaa kuukausi myöhemmin.
Pietari (Unkari)
Pietari I Orseolo (Péter Orseolo, noin 1011–1050) oli Unkarin kuningas vuosina 1038–1041 ja 1044–1046. Venetsialaisen Orseolon suvun vesa Pietari seurasi vallassa enoaan Tapani I:tä, ja pyrki tämän tavoin edistämään kristinuskoa. Pakanat nousivat kuitenkin kapinaan ja syrjäyttivät Pietarin kahdesti. Pietarin epäsuosiota lisäsi se, että hän oli Tapanin sisaren ja venetsialaisen ylimyksen poika, ja häntä pidettiin liiaksi italialaismielisenä. Kun hänet syöstiin vallasta 1041, kuninkaaksi nousi Sámuel Aba, Tapanin lanko. Pietari kaappasi vallan takaisin itselleen Saksan kuninkaan Henrik III:n avulla. Saksalaisiin turvautumista pidettiin maanpetoksena ja Unkarin itsenäisyyden vaarantamisena, ja Pietari syöstiin uudelleen vallasta vuonna 1046.
Pietarin valtaannoususta alkoivat Unkarin vallanperimyssodat. Unkarissa ei ollut selvää kruununperimysjärjestystä; hallitsijan piti kuulua johonkin Árpádin suvun haaraan, mutta perijä saattoi olla suvun vanhin mies, edellisen kuninkaan vanhin eloonjäänyt poika, pystyvin hallitsija tai vaaleilla valittu pätevien ehdokkaiden joukosta. Kukin vallantavoittelija julisti yleensä käytettäväksi itselleen sopivimman säännöstön.
Alankomaiden käsipallomaajoukkue
Alankomaiden käsipallomaajoukkue edustaa Alankomaita miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Alankomaiden käsipalloliitto.
Alankomaiden maajoukkue on osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin kerran, vuonna 1961, jolloin maa sijoittui 11:nnenneksi. Olympialaisissa tai Euroopan-mestaruuskilpailuissa Alankomaiden maajoukkue ei ole esiintynyt.
Texmex (musiikki)
Texmex tai tejano on musiikkiperinne, joka syntyi Yhdysvaltojen eteläosissa, Texasin ja Meksikon rajaseuduilla. Sen soitinvalikoimaan kuuluvat tunnusomaisesti harmonikka, kitara ja basso.
Texmex-musiikin juuret ovat 1800-luvun Saksassa, jossa diatoninen harmonikka kehittyi. Vuoden 1890 tienoilla saksalaisia muutti Texasiin maatöihin ja pohjois-Meksikon rautatietyömaille vieden harmonikkoja mukanaan. Tauoilla työmiehet soittelivat valsseja ja polkkia, joita paikalliset meksikolais-amerikkalaiset eli chicanot kuuntelivat. Vähitellen harmonikkoja alettiin tehdä paikallisin voimin. Masurkoista alkoi kehittyä ”corridoja”, lauluja rakkaudesta ja vihasta. Harmonikkaa käyttävä tanssimusiikki alkoi kehittyä Texasin laaksosta aina Nuevo Laredoon.
1900-luvun alkuvuosikymmenillä chicano-melodiat alkoivat levitä Laredon, Tamaulipasin, Coahuilan ja Monterreyn seuduille. Näihin aikoihin meksikolaiset ja meksikolais-amerikkalaiset olivat jo antaneet oman leimansa musiikkiin ja muun muassa redobaa käytettiin runsaasti rytmisoittimena.
1930-luvulla Narciso Martinez alkoi kirjoittaa sanoja rodeoissa, saluunoissa ja cantinoissa soitettuun tanssimusiikkiin. Hän myös toi musiikkiin ”syvän basson” eli leveäkaulaisen kitaran, jolla pystyi soittamaan kuusi sointuparia. Vuonna 1935 Santiago Jiménez levytti ensimmäisenä polkkia, ”corridoja”, ”rancheraseja” ja ”guapangoja” espanjaksi. Hänen levytyksistään on perua nykyjäänkin paljon kuultu ”San Antonion” äänimaailma.
Santiagon poika Leonardo ”Flaco” Jiménez kulki isänsä mukana tämän esiintymisissä. Myöhemmin hänestä tuli alueen ”harmonikkakuningas”. Flaco yhdisti texmex-soundin yhdysvaltalaiseen bluesiin, countryyn, rockiin ja jazz-musiikkiin ja hänen myötään texmex-musiikki alkoi saavuttaa kansainvälistä huomiota ja levitä ympäri maailman. Hän esiintyi myös useiden kansainvälisten tähtien, kuten Ry Cooderin, Rolling Stonesin, Linda Ronstadtin, Peter Rowenin, Santanan, Bob Dylanin ja Dwight Yoakamin kanssa.
1970-luvulla Los Lobos alkoi esiintyä ja voitti lopulta musiikillaan Grammyn, jota seurasivat elokuvat "La Bamba" ja "Mambo Kings". Alan suuria nimiä oli myös Steve Jordan.
Texmex
Texmex voi olla
Vuosikerta
Vuosikerta on Lea Lavenin toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1972.
Tagajō
Tagajō () on kaupunki Miyagin prefektuurissa Japanissa. Kaupunki perustettiin 1. marraskuuta 1971. Vuonna 2015 Tagajōn väkiluku oli 62 894 ja asukastiheys 3 194 ihmistä neliökilometriä kohden. Kaupungin pinta-ala on 19,69 neliökilometriä.
Niin
Niin on Lea Lavenin kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1974. Albumi sisältää kappaleen "Tumma nainen", joka on suomennos Cherin kappaleesta "Dark Lady".
Lea (albumi)
Lea on Lea Lavenin neljäs albumi vuodelta 1975.
Chanson Laven
Chanson Laven on Lea Lavenin kuudes albumi. Se julkaistiin vuonna 1977.
Näin se käy
Näin se käy on Lea Lavenin viides albumi. Se julkaistiin vuonna 1976.
Se jokin
Se jokin on Lea Lavenin debyyttialbumi vuodelta 1970. Varsinaisesti hän oli aloittanut musiikkiuransa jo 1960-luvun lopussa.
Bai Xue
Bai Xue (, s. 13. joulukuuta 1988 Heilongjiang, Kiina) on kiinalainen kestävyysjuoksija.
Bai voitti 5 000 ja 10 000 metrin matkat vuonna 2005 Aasian-mestaruuskisoissa ja oli neljäs 5 000 metrillä vuoden 2006 nuorten maailmanmestaruuskisoissa. Hän oli 10 000 metrillä 21. Pekingin olympialaisissa 2008. Bai voitti maratonin maailmanmestaruuden Berliinissä 2009.
Piaggio Typhoon
Piaggio Typhoon 50 2-T on italialaisen Piaggio & C. SpA:n valmistama moposkootteri. Skootterissa on yksisylinterinen kaksitahtimoottori, jonka iskutilavuus on 49,4 cm³. Moottorin antama huipputeho on 4,4 hv (6500 kierrosta) ja vääntö 4,7 Nm (6250 kierrosta).
Wanna Be Your Joe
Wanna Be Your Joe on kantrimuusikko Billy Ray Cyrusin yhdeksäs studioalbumi, jonka tuotti New Door/Universal. Se julkaistiin vuonna 2006, ja se oli Cyrusin ensimmäinen kantrialbumi sitten vuoden 2000 "Southern Rainin". Albumista julkaistiin vain yksi single, "Wanna Be Your Joe".
Jorma Eloranta
Jorma Olavi Eloranta (s. 1. helmikuuta 1951 Helsinki) on vuorineuvos ja hallitusammattilainen, jolla on kokemusta useiden suomalaisten yritysten ja pörssiyhtiöiden johtamisesta työskenneltyään aikaisemmin toimitusjohtajana ja sittemmin luottamustehtävissä hallituksen jäsenenä ja hallituksen puheenjohtajana.
Hän on toiminut hallituksen puheenjohtajana mm. seuraavissa yhtiöissä: Suominen (2011–2017), Neste (2012–2018), Stora Enso (2017–) ja Uponor (2014–2018) sekä hallintoneuvoston puheenjohtajana Gasumissa (2008–2014). Lisäksi Eloranta on Cargotecin hallituksen jäsen (2013–) ja toiminut aikaisemmin myös Tekniikan Edistämissäätiön hallituksen puheenjohtajana 2012–2014 sekä Directors' Institute Finland - Hallitusammattilaiset ry:n hallituksen puheenjohtajana 2013–2016.
Aikaisemmin Eloranta työskenteli Metso Oyj:n toimitusjohtajana vuosina 2004–2011. Ennen Metsoa hän työskenteli työurallaan toimitusjohtajana Oy Travela Ab:ssa, Painokytkentä Oy:ssa, Kopiopalvelu Oy:ssa, Oy Hanke-Palsbo Ab:ssa, Finvest Oy:ssa, Patria Industries Oyj:ssa ja Kvaerner Masa-Yards Oy:ssa sekä varatoimitusjohtajana Jaakko Pöyry -yhtiöissä.
Eloranta on valmistunut diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta. Opiskeluaikanaan hän oli aktiivisesti mukana eri järjestöissä toimien muun muassa Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan sekä Suomen Ylioppilaskuntien Liiton pääsihteerinä. Ensimmäisen toimitusjohtajan tehtävänsä hän sai 26-vuotiaana aloittaessaan matkatoimisto Travelan johdossa. Eloranta jatkaa opiskeluaikojensa aktiivisuutta toimimalla nykyäänkin aktiivisesti Tuotantotalouden kilta Prodeko ry:n hyväksi Prodekon Neuvottelukunnassa, ja on ollut mukana Aalto-yliopiston varainhankintakampanjassa.
Eloranta palkittiin työstään Nesteen hallituksen puheenjohtajana Pörssisäätiön Chair of the Year 2016 -palkinnolla.
Porla
Porla on Lohjan kaupungin Myllylammen kaupunginosassa sijaitseva alue, jolla on biologi Hugo Laguksen perustama Porlan kalanviljelylaitos, joka oli aktiivisessa toiminnassa vuodesta 1916 vuoteen 1995, ja pienimuotoista kalan- ja ravunviljelyä on ollut senkin jälkeen. Kalanviljelylaitos perustettiin vesijättömaalle, joka muodostui kun Lohjanjärven vedenpintaa oli laskettu 1860-luvulla useita metrejä.
1916 alueella alettiin raivata lammikkoja, joiden pohjana oli savinen ydin ja reunoina hiekkapenkereet. Lammoikoista tehtiin suurenkokoisia, jotta kalat olivat oppineet elämään luonnonoloisessa ympäristössä yksivuotiaiksi muualle istuttamista varten. Alun perin vedensaanti perustui lähteisiin, joiden ehtyessä vedensaantia täydennettiin järvivedellä. Ylimpänä olleen lammen lähellä oli ollut 1600-luvulla mylly. Lähteestä pulppusi noin 100 litraa vettä minuutissa, jonka lämpötila oli 10 celsiusastetta. Lammet pysyivät lähteiden vuoksi sulina talvellakin.
Hugo Lagus lunasti ranta-alueen itselleen ja alueelle muodostettiin 1923 Ab Porla Oy. 1925 Kokemäenjoen Lauttausyhtiöstä (myöhemmin Kokemäenjoen Uittoyhdistys) tuli suurin osakas ja 1927 ainoa osakas. 1949 omistaja vuokrasi laitoksen Porlan Kalataloussäätiölle, jota vuokrattiin 1978 saakka vuoden sopimuksilla tutkimuskalanviljelylaitokseksi. Lohjan kaupungin omistukseen Porla siirtyi 1981. Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos vuokrasi Porlaa 1978-1995, jonka jälkeen siellä on viljelty pienimuotoisesti kaloja ja rapuja.
Porlan lehto on valtakunnalliseen lehtojensuojeluohjelmaan kuuluva lehtokorpialue, jonka pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se on jäännös Ojamon lähteiköstä. Uhanalaisia lajeja siellä ovat hajasara, lännenhernesara, lehtosinijuuri, mustakonnanmarja, lehtopalsami ja lehtotähtimö. Lisäksi alueella kasvavat purolitukka, kevätlinnunsilmä, suokeltto, lehtovirmajuuri sekä paikoin käenkaali, sinivuokko, kevätlinnunherne sekä vuohenputki. Keväisin alueella on runsaasti sinivuokkoja ja valkovuokkoja.
Abdullah Abdullah
Abdullah Abdullah (s. 5. syyskuuta 1960, Kabul) on afganistanilainen poliitikko, maan entinen ulkoministeri ja presidenttiehdokas vuoden 2009 vaaleissa.
Abdullah syntyi Kabulissa. Hänen isänsä on pataani ja äitinsä tadžikki. Hänen isänsä Ghullam Muhayuddin Khan oli korkeassa asemassa Kandaharissa, jossa myös Abdullah vietti osan lapsuuttaan. Viimein perhe asettui Kabuliin, kun kuningas Mohammed Zahir Shah nimitti isän senaattoriksi.
Abdullah meni opiskelemaan lääketiedettä ja valmistui Kabulin yliopistolta lääketieteen lisensiaatiksi 1983. Vuonna 1985 hän muutti maasta Peshawarin Pakistaniin, jossa jatkoi ammattinsa harjoittamista Afganistanin pakolaisten parissa.
Abdullah toimi myös Panjshirin vastarinta rintaman terveysosaston johdossa ja hänestä tuli Ahmad Shah Massoudin läheinen kumppani.
Vuonna 1995 Abdullah nimettiin Afganistanin islamilaisen valtion puhemieheksi. Talibanin valloitettua Kabulin Abdullah toimi Pohjoisen liiton varaulkoministerinä syyskuusta 1997. Bonnin konferenssin jälkeen hänet nimitettiin ulkoministeriksi joulukuussa 2001. Hän piti asemansa myös vuoden 2002 Loya jirgan ja vuoden 2004 presidentinvaalien jälkeen. Hänet erotettiin hallituksesta 2006.
Abdullah Abdullah tuli toiseksi Afganistanin vuoden 2009 presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella. Vaalit olivat laajalti vilpilliset ja istuvan presidentin Hamid Karzain äänistä noin kolmannes mitätöitiin. Vaaleissa oli tarkoitus järjestää toinen kierros jonkinlaisen legitimiteetin saavuttamiseksi. Abdullah Abdullah vetäytyi kuitenkin kokonaan toiselta kierrokselta, jolloin keskusvaalilautakunta julisti Karzain voittaneen.
Vuoden 2014 presidentinvaalissa Abdullahin vastaehdokkaana oli Ashraf Ghani. Alustavan ääntenlaskun mukaan Ghani sai äänten enemmistön toisella kierroksella. Toiseksi tullut Abdullah epäili vaalivilppiä. Neuvottelujen jälkeen ehdokkaat allekirjoittivat vallanjakosopimuksen 21. syyskuuta 2014, jonka mukaan Ghani nousee presidentiksi ja Abdullahista tulee pääministeri.
Heavy Metal (lehti)
Heavy Metal on yhdysvaltalainen sarjakuvalehti, joka tunnetaan pääosin yhdistäessään synkän fantasian/tieteen erotiikan kanssa. Lehden perusti Leonard Mogel vuonna 1977. Myöhemmin vuonna 1992 Kevin Eastmanin osti lehden omistukseensa ja toimii myös lehden toimitusjohtajana. Lehti ilmestyi suomeksi nimellä Kylmä Metalli vuosina 1985–1988.
Leonard Mogel oli Pariisissa esittelemässä National Lampoon sarjakuvan ranskalaista versiota, kun hän huomasi ranskalaisen sci-fi-fantasia lehden Métal Hurlantin. Lehti oli aloittanut julkaisunsa joulukuussa 1974 ja tarkoitti käännettynä "ulvovaa metallia". Mogel onnistui saamaan lisenssin yhdysvaltalaisversioon ja päätti antaa lehdelle uuden nimen Heavy Metal, jonka julkaisut alkoivat huhtikuussa 1977. Lehdessä julkaistiin myös erinäisiä tarinoita englanniksi käännettynä alkuperäisestä Métal Hurlant lehdestä.
Myöhemmin tammikuussa 1992 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat sarjakuvan yhteisluonut Eastman osti lehden omistukseensa. Hän korvasi samalla lehden entisen toimittajan Julie Simmons-Lynchin, joka toimi lehden toimittajana vuodesta 1980 lähtien.
Suomalaisista sarjakuvantekijöistä Heavy Metallissa on julkaistu Hannu Kesolan kirjoittama tarina "The Last Laugh" (Heavy Metal #274).
Heavy Metalin sarjakuvien pohjalta on julkaistu muun muassa elokuvia ja videopelejä.
Ligalize
Ligalize (oikea nimi Andrei Vladimirovits Menshikov, s. 30. kesäkuuta 1977 Moskova) on venäläinen rap-artisti. Hänen kappaleitaan ovat mm. Zhizn (Elämä), Budushie Mamy (Tulevat äidit), Stress ja Ya Vernus. Ligalize on yksi kuuluisimmista venäläisistä rap-artisteista.
Geneviève
Pyhä Geneviève (n. 422–512) on Pariisin suojeluspyhimys, jonka juhlapäivää vietetään 3. tammikuuta. Hän oli hengelliselle elämälle omistautunut hurskas kristitty, jonka elämään liitettiin suuria ihmetekoja. Pyhimyselämäkertansa mukaan hän muun muassa teki vettä sekä öljyä tyhjästä ja antoi sokealle näön. Häneltä varastaneiden puolestaan väitettiin menettäneen näkönsä.
Tulen valtakunta
Tulen valtakunta ("Reign of Fire") on 2002 valmistunut toiminta- ja science fiction -filmi, jonka on ohjannut Rob Bowman ja jossa näyttelevät Christian Bale, Matthew McConaughey, Izabella Scorupco ja Gerard Butler. 
Elokuva tuotti noin 82 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria 60 miljoonan dollarin budjetilla.
Amerikkalaiset tuohiveneet
Amerikkalaiset tuohiveneet oli Anders Chydeniuksen maisterinväitöskirjan aihe. Chydenius väitteli Turun akatemiassa vuonna 1753. Väitöksen preseksenä eli esimiehenä toimi akatemian talousopin professori Pehr Kalm.
Kalmille "Amerikkalaiset tuohiveneet" oli ensimmäinen hänen johdollaan tehty väitös. Se oli samalla ensimmäisiä julkaisuja, jotka liittyivät hänen Pohjois-Amerikkaan vuosina 1747–1751 tekemäänsä tutkimusmatkaan. Kalmin matkakertomuksen "Resa Til Norra America" ensimmäinen osa ilmestyi muutamaa kuukautta myöhemmin.
Pehr Kalm rakensi (tai rakennutti) tuohiveneitä Turun akatemiassa jo vuonna 1752, jolloin kuningas Aadolf Fredrik sai Turussa vieraillessaan kunnian kokeilla sellaista. Vielä 1758 Kalmin yliopistopuutarhan tiloissa säilytettiin kahta neljän hengen tuohivenettä.
Pohjois-Amerikan intiaanit käyttivät tuohesta valmistettuja kanootteja jo tuhansia vuosia sitten. Tuohikanoottien varhaisvaiheita tunnetaan kuitenkin huonosti, koska esihistoriallisia kanootteja ei ole säilynyt. Lisäksi ensimmäiset eurooppalaiset kirjasivat vain ylimalkaisia havaintoja; ensimmäiset kanoottien rakennetta erittelevät kuvat ja kuvaukset ovat 1720-luvun puolivälistä. Kalmin ja Chydeniuksen esitykset ovat siis melko varhaisia, joskaan ne eivät tuo juurikaan uutta valaistusta kanoottien historiaan.
Tuohikanoottien kehittymisen perusedellytys oli sopivan puulaadun esiintyminen. Pohjois-Amerikan pohjoisilla alueilla kasvaa koivulaji "Betula papyrifera", josta on mahdollista saada suuria, ehjiä tuohilevyjä, joiden syyt kulkevat vaakasuoraan, mikä tekee levyjen yhteenompelemisen helpommaksi. Lisäksi tuohi on hartsimaista ja sen ansiosta tuoreena elastista, mikä tekee sen muokkaamisen helpoksi. Suomen yleisimmillä koivulajeilla ei näitä ominaisuuksia ole, mikä varmaankin vaikeutti Kalmin ja Chydeniuksen askartelua kanoottien parissa.
Chydeniuksen vakava suhtautuminen tuohiveneeseen on ymmärrettävää, kun se nähdään osana laajempaa vesiliikenteen kehittämiseen tähtäävää ohjelmaa, jota hän kehitti veljensä Samuelin kanssa. Chydeniukset näkivät kunnollisten liikenneväylien aikaansaamisen olevan perusedellytys kaupankäynnin ja elinkeinojen kehitykselle Suomessa. Sisämaa oli lähes kokonaan kehittymätöntä syrjäseutua, josta Pohjanmaa muodosti poikkeuksen juuri liikenteellisen erikoislaatunsa takia. Helppokulkuiset joet ulottivat tervakaupan vaikutusalueen alueille, joilla ei muuten olisi ollut kehittymisen edellytyksiä.
Tunturihopeatäplä
Tunturihopeatäplä ("Boloria napaea") on täpläperhosten heimoon kuuluva pienehkö päiväperhonen. Laji esiintyy holarktisella alueella. Tunturihopeatäplästä on kuvattu useita alalajeja, joista monia on toisinaan kuvattu myös itsenäisinä lajeina.
Tunturihopeatäplä esiintyy Euraasian pohjoisosissa Skandien vuoristossa ja paikoitellen tundra-alueilla. Etelämpänä sitä tavataan Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa (Pyreneet, Alpit, Apenniinit, Karpaatit, Balkanin vuoristot), Kaukasuksella, Keski Aasian vuoristoissa, Altailla ja Amurin alueella. Pohjois-Amerikassa laji esiintyy Alaskassa, Kanadan luoteisosissa ja Wyomingissa. Suomessa tunturihopeatäplä esiintyy vain pohjoisimmassa Lapissa Enontekiön korkeimmilla tuntureilla ja Utsjoen pohjoisosassa.
Tunturihopeatäplän etusiiven pituus on yleensä 16–23 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 32–42 mm. Naaraat ovat koiraita kookkaampia. Tunturihopeatäplän siipien kirjauksissa on runsaasti muuntelua esiintymisalueen eri osissa.
Tunturihopeatäplän elinympäristöä ovat tunturialueiden paljakoiden ja koivuvyöhykkeen yläosien kuivat niityt sekä alempana kostea tai soinen maasto. Etelän vuoristoalueilla lajia tavataan puurajan yläpuolella tai lähellä olevilla niityillä, Alpeilla lähes 3 000 metrin korkeuteen asti, Pyreneillä 1 700 metrin yläpuolella.
Tunturihopeatäplän lentoaika on alalajista riippuen levinneisyysalueen eri osissa ja eri korkeuksilla kesäkuun lopulta elokuuhun yhtenä sukupolvena. Suomessa lentoaika on yleensä heinäkuussa. Tunturihopeatäplä talvehtii toukkana kaksi kertaa ja se koteloituu maahan tai kivien pinnalle.
Toukan ravintokasveja ovat orvokit ("Viola"), esimerkiksi lapinorvokki ("Viola biflora") ja "Viola calcarata", nurmitatar ("Polygonum viviparum") ja "Polygonum bistortoides".
Tucker – mies ja unelma
Tucker – mies ja unelma ("Tucker: The Man and His Dream") on Francis Ford Coppolan ohjaama elokuva innovatiivisesta autosuunnittelija Preston Tuckerista. Vuonna 1988 ensi-iltansa saanut tosipohjainen yhdysvaltalaiselokuva kuvaa luovuutta ja intoa puhkuvaa Tuckeria kehittelemässä uutta autoa, joka sisältää uudenaikaisia ja mullistavia ominaisuuksia. Hankkeen rahoittaja odottaa suuria voittoja, ja suuri yleisö malttamattomana ”ihmeautoa”. Oikeudenkäynti kuitenkin heittää varjonsa suuryhtiöistä piittaamattoman toimijan tielle.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen pitää "Tuckeria" häikäisevän tyylikkäänä ja mukaansatempaavana ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Helena Ylänen näkee "Helsingin Sanomien" ensi-ilta-arviossa elokuvan nerokkaan Coppolan täydellisen alkuperäisenä tuotoksena, joka kertoo paitsi Tuckerin myös Coppolan omaa tarinaa suuren ja konservatiivisen teollisuudenalan toisinajattelijana.
Unelmien nainen
Unelmien nainen ("Born Yesterday") on Luis Mandokin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 1993. Elokuva kertoo liikemiehestä, joka haluaa sivistää rahvaanomaista rakastajatartaan. Tarina on uudelleenfilmatisointi George Cukorin komediaklassikosta "Eilen syntynyt" (1950).
Elokuva oli tilaustyö Melanie Griffithille ja Don Johnsonille, jotka olivat naimisissa elokuvan tekoaikana.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa Cukorin komediaklassikon "Eilen syntynyt" vanhahtavaksi ja viihdyttäväksi mutta hengettömäksi kierrätykseksi. Hän antaa "Unelmien naiselle" kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Gjoa Haven
Gjoa Haven (, tavumerkeillä ᐃᖃᓗᒃᑑᑦᑎᐊᖅ) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa. Kylä sijaitsee Kuningas Williamin saaren kaakkoisosassa, Kitikmeotin alueella. Kylän väkiluku on 1 064 (2006). Kylän nimesi norjalainen tutkimusmatkailija Roald Amundsen ( tai "Gjøan satama"), luoteisväylän etsinnässä käyttämänsä laiva Gjoan mukaan. Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylässä sijaitsee Gjoa Havenin lentoasema.
Vuonna 1903 Roald Amundsen etsi luoteisväylää ja kartoitti arktisia saaria. Saman vuoden lokakuussa meri alkoi jäätyä, ja hän ankkuroi Gjoa-laivansa nykyisen Gjoa Havenin luonnonsatamaan. Hän kutsui aluetta "maailman parhaimmaksi pieneksi satamaksi". Retkikunta vietti alueella kaksi vuotta, jona aikana Amundsen oppi selviytymistaitoja paikallisilta inuiiteilta. Taidot olivat elintärkeitä hänen myöhemmällä Etelämantereelle suuntautuneella tutkimusmatkallaan. Kylästä käsin hänen retkikuntansa tutki Boothian niemimaata ja etsi magneettisen pohjoisnavan tarkkaa sijaintia. Muutamat paikalliset asukkaat väittävät olevansa sukua Amundsenin retkikunnan jäsenille.
Norbit
Norbit on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Brian Robbins. Elokuvan pääosassa on Eddie Murphy, joka esittää kolmea hahmoa.
Norbit Rice on kiltti ja pieni mies, jolla on iso ja ikävä vaimo. Norbitin lapsuudenrakastettu Kate palaa kotiseudulle ja aikoo ostaa orpokodin, jossa he kumpikin ovat varttuneet.
Elokuva sai vuonna 2007 useita huonoimmiksi elokuviksi valituille annettavia Golden Raspberry -ehdokkuuksia ja -palkintoja.
Armoton mies
Armoton mies ("Città violenta") on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut italialainen elokuva, jonka on ohjannut Sergio Sollima. Päärooleissa näyttelevät Charles Bronson, Jill Ireland ja Telly Savalas. New Orleansissa kuvatun urbaanin rikostrillerin keskeisenä teemana on palkkasurmaajan kosto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano moitti elokuvaa yksioikoiseksi ja kliseiseksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Odessan miehet (elokuva)
Odessan miehet ("The Odessa File") on Frederick Forsythin romaaniin perustuva trilleri toimittajasta, joka pääsee entisten SS-miesten salaseuran Odessan jäljille. Vuonna 1974 ensi-iltansa saaneen elokuvan pääosassa näyttelee Jon Voight, sen on ohjannut Ronald Neame ja elokuvan musiikin on säveltänyt Andrew Lloyd Webber. Elokuva on ainoa, jossa nähdään kummatkin Schellin sisarukset, Maria ja Maximilian. Elokuvateknisenä kömmähdyksenä voidaan pitää sitä, että elokuva sijoittuu vuoteen 1963, mutta siinä nähdään useita autoja, jotka ovat valmistuneet vasta 1970-luvulla.
Michael Bentine
Michael Bentine (26. tammikuuta 1922 Watford – 26. marraskuuta 1996 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä
Bentine kuului "The Goon Show'n" alkuperäisiin näyttelijöihin, mutta hän lähti sarjasta toisen tuotantokauden jälkeen, ennen kuin sarja oli saavuttanut suurinta suosiotaan. Televisiossa Bentinen menestyksempiin sarjoihin kuului "It's a Square World", joka vuonna 1963 voitti lehdistöpalkinnon Montreux'n Kultainen ruusu -kilpailussa. Elokuvarooleja hänellä oli muun muassa elokuvissa "The Sandwich Man" (1966) ja "The Bachelor of Arts" (1969).
CBE-arvonimen Bentine sai vuonna 1995 työstään viihteen alalla.
Birgitta Boucht
Karin Birgitta Boucht (s. 27. huhtikuuta 1940 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija, kääntäjä ja toimittaja. Boucht on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri.
Boucht on saanut tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon 1985 "Fredspostenin" päätoimittajana. Hän on toiminut vapaana kirjailijana vuodesta 1985, ja hänen tuotantonsa on monimuotoinen: hän on julkaissut keskustelupuheenvuoroja, romaaneja, runoja, matkakertomuksia, kirjeenvaihtoa, selkokirjallisuutta ja kuunnelmia.
Vuonna 2008 hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvonimi Åbo Akademista.
Bouchtin teos "Tusenblad, en kvinna som snubblar" oli vuoden 2012 Runeberg-palkintoehdokas. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin Tollanderin palkinto muistelmateoksesta "Förklädd och naken" sekä kirjallisesta elämäntyöstä.
Marika Parkkomäki
Marika Parkkomäki (s. 1. marraskuuta 1969 Karlskoga, Ruotsi) on suomalainen näyttelijä.
Parkkomäki opiskeli näyttelemistä Teatterikorkeakoulun ruotsinkielisen näyttelijäntyön laitoksella ja valmistui vuonna 1991. Valmistumisensa jälkeen hänellä oli viiden vuoden ajan kiinnitys ruotsinkieliseen helsinkiläisteatteriin Viirukseen. Hän siirtyi sittemmin vapaaksi näyttelijäksi, mutta palasi Viirukseen 2000-vuosikymmenellä. Hän on ollut vierailevana näyttelijänä muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, Lilla Teaternissa ja Åbo Svenska Teaterissa.
Parkkomäki on näytellyt myös elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänen rooleihinsa lukeutuvat muun muassa Katariina ”Kati” Laineen rooli elokuvassa "Isältä pojalle" (1996) ja televisiosarjassa "Nortia", Angela Andersin rooli televisiosarjassa "Angela ja ajan tuulet" (1999) sekä Hanna Topeliuksen rooli televisiosarjoissa "Harvoin tarjolla" (2008) ja "Maailma on valmis" (2012).
Parkkomäki palkittiin vuonna 1995 Suomi-palkinnolla. 
Parkkomäki syntyi suomenkieliseen perheeseen Ruotsissa. Suomeen hän muutti 11-vuotiaana.
Noel Edmonds
Noel Edmonds (s. 22. joulukuuta 1948 Essex) on brittiläinen radio- ja televisiojuontaja.
Aikaisemmin Radio Luxembourgilla työskennellyt Edmonds siirtyi vuonna 1969 BBC Radio 1:lle. Television "Top of the Pops" -ohjelmaa hän juonsi ensimmäisen kerran vuonna 1972. Edmondsin muiden televisiotöiden joukkoon kuuluvat muun muassa "Top Gear" (1979), "Juke Box Jury" (1979) ja "Time of Your Life" (1983).
Vuonna 1991 alkanut "Noel's House Party " sai parhaimmillaan yli 15 miljoonaa katsojaa. Myöhemmin Edmonds on juontanut muun muassa ohjelmia "The Curse of Noel Edmonds" (2004) ja "Deal or No Deal" (2005-), jota tällä hetkellä Edmonds juontaa Channel 4:n esittämänä.
Maka Kotto
Maka Kotto (s. 7. joulukuuta 1961 Douala) on kamerunilaissyntyinen näyttelijä ja poliitikko, joka istui vuosina 2004–2008 Kanadan edustajainhuoneessa Saint-Lambert'n québeciläisestä vaalipiiristä valittuna. Vuonna 2008 hänet valittiin Québecin kansalliskokoukseen Bourget'n vaalipiiristä. Hän on vaikuttanut Bloc Québécois - ja Parti Québécois -puolueissa.
Kotto opiskeli Ranskassa. Hän on näyttelijän urallaan esiintynyt muun muassa Raoul Peckin elokuvassa "Lumumba" (2000) Joseph Kasa-Vubun roolissa.
Äänisniemi
Äänisniemi () on Venäjällä Karjalan tasavallassa sijaitseva noin 12 000 neliökilometrin laajuinen niemimaa, joka muodostaa erikoisen luonnonmaantieteellisen ja kulttuurihistoriallisen alueen.
Ääniseen työntyvän niemimaan luontoa hallitsevat jääkauden luoteis-kaakkoissuunnassa muovaamat kapeat harjut ja järvet. Alueeseen kuuluvat myös niemen eteläpuolella sijaitsevat saaret. Hedelmällisen maaperänsä ja leudon ilmastonsa ansiosta Äänisniemi soveltuu hyvin maanviljelyyn ja sen kasvimaailma on poikkeuksellisen rikas. Hyötykaivannaisiin kuuluvat vanadiini ja seudulle ominainen šungiitti.
Alueelta on löydetty Peurasaaren mesoliittikautinen asuinpaikka sekä Peurasaaren kalmisto. Äänisniemellä asui saamelaisia sekä vepsäläisiä ja karjalaisia, jotka myöhemmin sulautuivat keskiajalla saapuneisiin venäläisiin. 1400-luvun alussa perustettiin Paleostrovin ja 1500-luvun alussa Kliimon (Klimetskin) luostarit. Yksi Solovetskin luostarin perustajista, munkki Sosima, oli kotoisin Tolvojasta. Sunkulainen Daniil Vikulin perusti Uikujoen vanhauskoisyhteisön. Tärkeiden kauppareittien risteyksessä sijainneesta Sungusta muodostui huomattava markkinapaikka. Seudulla kehittyi ainutlaatuinen venäläinen kansankulttuuri, joka vepsäläis- ja karjalaisvaikutteiden ohella säilytti paljon muinaisia novgorodilaisia piirteitä. Äänisniemi on kuuluisa puuarkkitehtuuristaan, joka on parhaiten säilynyt Kižin saaren museoalueella. 1800-luvulla seudulta kerättiin runsaasti satuja ja bylinoita.
1920-luvulle saakka Äänisniemi jakautui Heinälahden, Sungun, Suurlahden ja Tolvojan kuntiin. Vuonna 1927 muodostettiin Äänisniemen piiri, joka vuonna 1959 liitettiin Karhumäen piiriin. Nykyiset kunnat ovat Sunku, Suurlahti ja Tolvoja. Maatalouden keskittymisen ja maaltapaon seurauksena monet kylät ovat jääneet autioiksi.
Kompleksometrinen titraus
Kompleksometrinen titraus on yksi titrausmenetelmistä. Sitä käytetään analyyttisen kemian kvantitatiivisessa analyysissä metalli-ionien konsentraation määrittämiseen.
Kompleksometrinen titraus perustuu kemiallisten kompleksien hajoamiseen ja niiden muodostumiseen uudelleen. Tutkittavassa liuoksessa on kompleksometristä indikaattoria, joka muodostaa värikkään yhdisteen liuoksen metalli-ionien kanssa. Tutkittava liuos titrataan aineella, joka muodostaa hyvin voimakkaasti komplekseja tutkittavien ionien kanssa. Tällainen aine on useimmiten EDTA eli etyleenidiamiinitetraetikkahappo tai sen natriumsuola. EDTA sitoo itseensä indikaattorin sitoutuneet kationit ja indikaattorin värin muuttuessa pysyvästi on titrauksen ekvivalenttikohta saavutettu. EDTA:n kulutuksen avulla voidaan laskea ionien konsentraatio. Titrauksessa tapahtuva reaktio voidaan kirjoittaa seuraavasti:
Reaktioyhtälössä HY tarkoittaa kompleksinmuodostajaa yleisessä muodossaan.
Titrauksen vaatimuksena on, että muodostuva kompleksi on hyvin helposti veteen liukeneva. Kompleksometrisessa titrauksessa on pH hyvin merkityksellinen. Usein titrauksen aikana liuoksen pH pidetään ammoniakkipuskuriliuoksen avulla arvossa 10. Matalammassa pH:ssa EDTA-molekyyliin sitoutuisi metallikationin sijasta oksoniumioni ja emäksisemmissä olosuhteissa esimerkiksi magnesium saostuisi magnesiumhydroksidina. Titraus-pH riippuu myös käytettävästä indikaattorista. Esimerkiksi usein käytetty eriokromimusta T ei toimi happamuuden ollessa alle 8, toisaalta ksylenolioranssi on käyttökelvoton pH:n ollessa yli 6. Myös kompleksin pysyvyys riippuu pH:sta. Alumiinikompleksit ovat pysyvimmillään pH:n ollessa alle 3. Tätä voidaan käyttää hyödyksi tutkimuksissa; säätämällä pH sopivaksi juuri tietyn metallin komplekseille, eivät liuoksessa mahdollisesti olevat muut metallit häiritse sitä.
Kompleksometrinen indikaattori valitaan tutkittavan ionin mukaan. Usein käytettyjä indikaattoreita ovat muun muassa eriokromimusta T, ksylenolioranssi ja mureksidi.
Veden kovuuden aiheuttavat pääasiassa kalsium- ja magnesiumionit. Veden kovuuden määritys on yksi yleisimmin käytetyistä kompleksometrisen titrauksen sovelluksista. Titrauksessa indikaattorina käytetään eriokromimusta T:tä tai kalmagiittiä. Tutkittava liuos titrataan EDTA:lla. Kummatkin indikaattorit muuttavat väriään punaisesta siniseksi, kun titrauksen ekvivalenttikohta on saavutettu.
Vastine
Vastine eli vastaus tarkoittaa Suomen prosessioikeudessa vastaajan antamaa selitystä häntä vastaan tuomioistuimessa nostetun kanteen vuoksi. Vastaajan pitää vastineessaan ilmoittaa, myöntääkö hän kanteen oikeaksi vai vastustaako hän sitä. Vastineessa vastaaja voi esittää myös vaatimuksensa oikeudenkäyntikuluista.
Vastaukseen voi sisältyä asiaväite, prosessiväite tai tunnustaminen. Asiaväitteitä ovat näyttöväite, oikeusväite ja vastatosiseikka. Asiaväitteen esittämällä vastaaja pyrkii siihen, että tuomioistuin hylkäisi kanteen. Prosessiväitteen tekemisellä hän pyrkii estämään tuomioistuinta ottamasta kannetta lainkaan tutkittavakseen. Tunnustamisella vastaaja tunnustaa jonkun kantajan esittämän oikeustosiseikan eli toisin sanoen myöntää, että kantajan esittämä kannetta tukeva väite pitää paikkansa.
Alioikeudessa vastaus annetaan kirjallisesti tai harvemmin suullisesti. Hovioikeudessa ja korkeimmassa oikeudessa vastine annetaan kirjallisena vastinekirjelmänä. Vastineen antaminen ei ole pakollista, mutta mielipiteensä lausumatta jättäminen voi aikaansaada vastaajalle epäedullisen tuomion. Oikeudenkäymiskaari käyttää vastineen sijasta sanaa vastaus. Sanaa vastine voidaankin pitää hieman epätarkkana kielenkäyttönä, vaikka sana on yleisesti käytössä.
Vastaajaa kehotetaan vastauksessaan
Isak Hirvonen
Isak Hirvonen (25. toukokuuta 1838 Laukaa – 16. tammikuuta 1907 Lapinlahti) oli suomalainen kanttori ja kansanrunoilija. Hirvonen kirjoitti myös nimimerkeillä "Kansalainen", "I. H." ja "I. H-nen".
Hirvosen vanhemmat olivat Juho Hirvonen ja Anna-Maria Sirkka. Hän asui Lapinlahdella vuodesta 1864 ja oli siellä pitäjän kanttorina. Runojen ohella hän kirjoitti myös ajankohtaisista aiheista muun muassa Savo-lehteen. Isak Hirvonen laati 1870-luvulla Lapinlahdesta pitäjänkuvauksen.
Asiamies
Asiamies (, aiemmin: ) on henkilö, jonka päämies on valtuuttanut tekemään puolestaan jotakin, esimerkiksi tekemään jonkin oikeustoimen tai edustamaan päämiestä oikeudenkäynnissä tai viranomaisen luona. Asiamies ei ole työsuhteessa päämieheen. Asiamies tekee valtuutuksensa rajoissa valtuuttajan nimissä oikeustoimen, jonka perusteella valtuuttaja tulee oikeutetuksi ja velvoitetuksi kolmanteen henkilöön nähden. Asiamiehiä ovat esimerkiksi asianajaja, kauppaedustaja, huolitsija ja komissionsaaja. Virastoilla, säätiöillä ja yhdistyksillä on usein asiamies, joka edustaa niitä tuomioistuimessa tai virastossa. Oikeudenkäyntiasiamieheksi kutsutaan henkilöä, joka edustaa tai avustaa asianosaista tuomioistuimessa.
Asiamiehen asema perustuu yleensä toimeksianto- tai asiamiessopimukseksi kutsuttuun sopimukseen, mutta se voi perustua myös muuhunkin sopimukseen kuten edustussopimukseen. Jos henkilö, jonka kanssa asiamies tulee tekemään oikeustoimen, on tiedossa, päämies voi ilmoittaa tälle valtuutuksesta tiedonannolla. Valtuutus saa olla joko suullinen tai kirjallinen. Asiamiehen käyttö on luvallista riita- ja rikosjutuissa sekä hallintoasioissa, vaikka joissakin tapauksissa syytetyn on saavuttava myös itse oikeuteen. Vain asiamies, joka kuuluu Suomen Asianajajaliittoon, saa käyttää nimitystä asianajaja.
Bob Brookmeyer
Robert ”Bob” Brookmeyer (19. joulukuuta 1929 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 2011) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän on venttiilipasuunisti ja pianisti sekä merkittävä sovittaja, säveltäjä ja pedagogi.
Brookmeyer tuli julkisuuteen ollessaan Gerry Mulliganin kvartetin jäsen vuosina 1954–1957. Myöhemmin hän työskenteli Jimmy Giuffren kanssa, jonka jälkeen hän liittyi uudelleen Mulliganin yhtyeeseen Concert Jazz Bandiin.
1950-luvun loppupuolella hän muutti New Yorkiin työskennelläkseen freelance-muusikkona. 1960-luvulla hän toimi myös studiomuusikkona, johti kvintettiä yhdessä Clark Terryn kanssa ja työskenteli Thad Jones/Mel Lewis Big bandin kanssa. Vuonna 1980 orkesteri teki hänen teoksistaan ja sovituksistaan levyn, jonka kahdella raidalla soitti Clark Terry.
Vietettyään jonkin aikaa Euroopassa hän palasi takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hän työskentelee edelleen. Bob Brookmeyer opettaa myös jazzsävellystä New England Conservatory of Musicissa Bostonissa. Kesäkuussa 2005 Brookmeyer liittyi ArtistShare-palveluun ja aloitti projektin New Art Orchestran kanssa. Tuloksena oli yhtyeen kolmas levy "Spirit Music", joka julkaistiin kesällä 2006 ja oli ehdokkaana Grammy-palkinnon saajaksi.
Charles Dana Gibson
Charles Dana Gibson (14. syyskuuta 1867 – 23. joulukuuta 1944) oli yhdysvaltalainen taiteilija ja kuvittaja, jonka tunnetuin luomus oli Gibson Girl, 1900-luvun alun kauniin ja itsenäisen amerikkalaisnaisen ihannoitu kuva.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1997
Vuoden 1997 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat seitsemännet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne pelattiin Norjassa ja Ruotsissa 29. kesäkuuta–12. heinäkuuta 1997.
Kisat olivat ensimmäiset, joissa pelattiin varsinainen lopputurnaus. Lopputurnaukseen pääsi kahdeksan joukkuetta 33 karsijasta.
Ernst Roini
Ernst Ivar (E. I.) Roini (sukunimi aik. Idström; 17. syyskuuta 1857 Oulu – 1. toukokuuta 1905 Sortavala) oli suomalainen näyttelijä, kääntäjä ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Alve", "Ivar I." ja "Iivar Roini".
Roinin vanhemmat olivat kupariseppä Johan Henrik Idström ja Brita Elisabeth Tornberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1878.
Carsten Jørgensen
Carsten Jørgensen (s. 25. lokakuuta 1970 Hillerød) on tanskalainen suunnistaja ja kestävyysjuoksija.
Suunnistuksen MM-kilpailuissa 1995 Detmoldissa Jørgensen suunnisti normaalimatkan pronssia. Grimstadin MM-kilpailuissa 1997 hän suunnisti viestikultaa Torben Skovlystin, Chris Terkelsenin ja Allan Mogensenin kanssa.
Maastojuoksun EM-kilpailuissa 1997 Oeirasissa Jørgensen voitti Euroopan-mestaruuden. 4. huhtikuuta 1998 hän juoksi 10 000 metrillä uuden Tanskan ennätyksen 27.54,76. 27. syyskuuta 1998 puolimaratonin MM-kilpailuissa hän juoksi uuden Tanskan ennätyksen 1.01.55 sijoittuen 17:nneksi. Maastojuoksun MM-kilpailuissa Belfastissa 1999 hän sijoittui pitkällä matkalla 16:nneksi.
Kestävyysjuoksussa Jørgensen edustaa seuratasolla Blovstrød Løverneä. Suunnistuksessa hän on edustanut muun muassa Farum Tisvilde OK:ta, OK Ravinenia, Tisvilde Hegn OK:ta ja Trollhättans SOK:ta. Jørgensenin valmentajana on toiminut Olli-Pekka Kärkkäinen.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1995
Vuoden 1995 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat kuudennet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Kisoissa ei pelattu varsinaista lopputurnausta vaan karsintalohkojen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kaksiosaisilla otteluilla ratkaistut pudotuspelit. Finaali pelattiin yksiosaisena. Mestaruuden voitti Saksa.
"Loppuottelua lukuun ottamatta tulokset ovat kahden ottelun yhteistuloksia."
Kansainvälinen yhteisö
Kansainvälinen yhteisö on poliittisessa keskustelussa ja tiedostusvälineissä käytettävä nimitys, jolla ei kuitenkaan ole vakiintunutta merkitystä. Se vastaa usein nimityksiä Länsimaat tai kylmä sodan aikainen Vapaa maailma. Joskus sillä voidaan tarkoittaa jotain kansainvälisiä järjestöjä (esim. YK:ta, jossa ovat mukana lähes kaikki maailman valtiot). Termiä käytetään usein retorisesti, kun halutaan esittää jonkin maan politiikan poikkeavan muiden maiden, ns. kansaivälisen yhteisön politiikasta.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1993
Vuoden 1993 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat viidennet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Kisoissa ei pelattu varsinaista lopputurnausta vaan karsintalohkojen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kaksiosaisilla otteluilla ratkaistut pudotuspelit. Finaali ja pronssiottelu pelattiin yksiosaisena. Mestaruuden voitti Norja.
"Mitaliotteluita lukuun ottamatta tulokset ovat kahden ottelun yhteistuloksia."
Emanuel Törmälä
Emanuel Törmälä (sukunimi aik. Törmänen, sitä ennen Törmelin; 15. syyskuuta 1849 Haapajärvi – 25. toukokuuta 1900 Kullaa) oli suomalainen pappi, kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä "E. T".
Törmälän vanhemmat olivat itsellinen Lauri Juho Törmelin ja Kristina Elisabet Pennala. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1872. Törmälä opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suorittaen teologian erotutkinnon 1875 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna.
Törmälä toimi Perhon vt. kappalaisena 1875–1878 sekä Kullaalla vt. kappalaisena 1881–1883 ja kappalaisena 1883–1900.
Törmälä julkaisi vuosina 1879–1883 "Lohduttaja"-nimistä hengellistä viikkolehteä Tampereella. Hän käänsi nimimerkillä E. T. suomeksi muun muassa J. H. Ingrahamin teoksen "Taavetin huoneen herra eli kolme vuotta Jerusalemin pyhässä kaupungissa" (4 painosta 1884–1902), Nepomukin kirjan "Väkevä Pekka : kansan kertomus Uppland'ista" sekä John Bunyanin hartauskirjan "Ilmestykset : kuvaus tulevaisesta elämästä, taivaan autuudesta ja helvetin kauhistuksista".
Emanuel Törmälä oli naimisissa vuodesta 1875 ruotsalaisen 1875 Ebba Edla Ulrika Charlotta Granbergin kanssa.
Allan Mogensen
Allan Mogensen (s. 2. marraskuuta 1967) on tanskalainen suunnistaja ja maailmanmestari.
West Pointin MM-kilpailuissa 1993 Mogensen voitti normaalimatkan maailmanmestaruuden. Grimstadin MM-kilpailuissa 1997 hän suunnisti viestikultaa Torben Skovlystin, Carsten Jørgensen ja Chris Terkelsenin kanssa. Vuonna 1999 Mogensen voitti puistosuunnistuksen maailmancupin. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa vuonna 2000 hän sijoittui kolmanneksi.
Seuratasolla Mogensen on edustanut Bækkelagets SPK, Farum OK:ta, Farum Tisvilde OK:ta, IFK Södertäljeä ja OK Ravinenia. Hän voitti Jukolan viestin IFK Södertäljen joukkueessa vuonna 1991.
Martha &amp; the Vandellas
Martha & the Vandellas oli 1960-luvun suosituimpia Motown-yhtyeitä. Yhtye tunnettiin alkuaikoinaan myös nimillä The Del-Phis, The Vels ja Martha Reeves & The Vandellas. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat ”(Love Is Like a) Heat Wave” ja ”Dancing in the Street”.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1991
Vuoden 1991 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat neljännet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne olivat ensimmäiset virallisen EM-statuksen kisat, sillä karsintoihin osallistui riittävän monta maata. Samalla turnaus sai myös uuden nimen – "UEFA Women's Championship". Aiemmin se oli "European Competition for Women's Football".
Kisoissa ei pelattu varsinaista lopputurnausta vaan karsintalohkojen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kaksiosaiset puolivälierät. Niiden voittajat pelasivat yksiosaiset välierät ja mitaliottelut Tanskassa. Mestaruuden voitti Saksa.
Nestori Tuominen
Nestori Tuominen (s. 23. helmikuuta 1887 Sysmä) oli suomalainen painija jonka urheilu-ura ajoittui 1900-luvun alkuun. Sysmässä mökkiläisen poikana syntynyt Tuominen muutti perheensä kanssa Heinolasta Helsinkiin vuonna 1900. Töölön Vesaa ja myöhemmin Helsingin Atleettiklubia edustanut Tuominen paini kreikkalais-roomalaisessa painissa sarjassa 67 kg.
Jussi Eskola (koripalloilija)
Jussi Eskola (s. 23. helmikuuta 1987 Oulu) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka toimii I-divisioona A:ssa pelaavan kasvattajaseuraansa Oulun NMKY:n päävalmentajana.
Pelaajana Eskola pelasi Korisliigaa Torpan Pojissa, Team Componentassa, Joensuun Katajassa, KTP-Basketissa ja Kauhajoen Karhussa. Hän pelasi urallaan 31 nuorten maaottelua.
Eskola lopetti pelaajauransa kauden 2014–2015 jälkeen, kun hänen kehonsa alkoi reistailla, ja palautuminen alkoi olla turhauttavaa. Myös perhesyyt vaikuttivat lopettamispäätökseen. Eskola jatkoi kuitenkin seuraavalla kaudella lajin parissa siirryttyään ONMKY:n päävalmentajaksi.
Eskola tunnettiin kiivaana pelaajana. Hän sai muun muassa useita pelikieltoja epäasiallisesta kielenkäytöstä. Eskolan luonne heijastui myös tämän pelityyliin, aktiiviseen vastustajien takamiesten prässäämiseen ja energiseen pelaamiseen. Eskola teki kentällä ollessaan paljon tilastoissa näkymättömiä asioita joukkueensa hyväksi.
Porrassalmen Urheilijat -62
Porrassalmen Urheilijat -62 (PU-62) on mikkeliläinen jalkapalloseura, joka keskittyy nais- ja tyttöjalkapalloon. Seura on perustettu vuonna 1962, mistä juontuu sen nimen numeropääte. Seuran kotikenttä on Mikkelin urheilupuisto.
PU-62:lla on yhdeksän tyttöjoukkuetta ja yhteensä noin 300 jalkapallon harrastajaa. Seuran naisjoukkue pelasi kahdeksan kautta SM-sarjassa vuosina 1993–1997 ja 1999–2001 sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi vuosina 1995 ja 2001. SM-sarjapaikan PU-62 peri naistoiminnastaan luopuneelta Mikkelin Palloilijoilta.
Ennen profiloitumistaan nais- ja tyttöjalkapalloilun erikoisseuraksi PU-62:lla oli myös miesten joukkue, joka pelasi kuusi kautta 2. divisioonassa vuosina 1979–1980 ja 1990–1993. Kaudella 2017 seuran edustusjoukkue pelaa Kaakkois-Suomen Naisten Kolmosessa.
Seuran kotiasussa on keltaiset paidat, mustat housut ja valkoiset sukat.
Siimes Kanervio
Siimes Teodor (Teuvo) Kanervio (vuoteen 1901 Silén, 9. marraskuuta 1880 Ruovesi – 20. huhtikuuta 1918 Hämeenlinna) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja, joka työskenteli myös nimismiehenä. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän toimi Hämeenlinnan miliisipäällikkönä.
Ruovedellä syntyneen Kanervion vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Erik Johan Silén ja Amalia Henriksson. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Normaalilyseosta ja työskenteli syksystä 1905 lähtien Tampereella "Aamulehden" toimittajana. Kanervio oli mukana myös Suomalaisen puolueen toiminnassa.
Työväenliikkeeseen Kanervio liittyi joulukuussa 1907, kun hän siirtyi Turussa ilmestyneen sosialidemokraattisen "Sosialistin" toimitukseen. Vuonna 1908 Kaervio valittiin Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton liittoneuvostoon. Myöhemmin hän jatkoi opiskelujaan Helsingin yliopistossa, jossa Kanervio suoritti alemman hallintotutkinnon vuonna 1910. Vuodet 1914–1917 hän työskenteli Uudenmaan läänin Pyhäjärven nimismiehenä ja sen jälkeen Hämeenlinnan poliisilaitoksen sihteerinä. Kanervio oli myös Hämeenlinnan työväenyhdistyksen jäsen.
Sisällissodan aikana Kanervio toimi punaisten hallinnossa Hämeenlinnan miliisipäällikkönä. Sodan loppuvaiheessa kaupungissa alkoi esiintymään levottomuuksia, jolloin paikallisen punakaartin tiedusteluosasto teloitti urkkijaksi epäillyn puuseppä Heikki Paasivuoren sekä ainakin kaksi valkoisten kannattajaa. Kanervion johtama miliisilaitos puuttui väkivallantekoihin ja teloitti tiedusteluosaston johtajan. Tämän jälkeen punakaarti kuitenkin vangitsi Kanervion ja hänet ammuttiin 20. huhtikuuta. Kanervio on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle.
Sonic-hammasharja
Sonic-hammasharja on sähköhammasharja, jonka harjapää tekee erittäin nopeaa liikettä tavanomaiseen sähköhammasharjaan verrattuna. Mekaanisella hammasharjalla harjatessa liikkeiden määrä minuutissa jää parhaimmillaan n. 300 liikkeeseen. Sähköhammasharjojen liikenopeus on 2 500 – 8 800 liikettä minuutissa, kun taas sonic-hammasharjan liikenopeus yltää parhaimmillaan jopa yli 40 000 liikkeeseen minuutissa . Sonic-hammasharjojen tuotemerkkejä ovat Omron Sonic style, Phillips Sonicare ja Oral-B Sonic Complete (ei myytävänä Suomessa).
Nopea harjapään värähtely poistaa plakkia mekaanisesti. Tämän lisäksi nopea värähtely muodostaa hammastahnasta ja syljestä seoksen, joka liikkeen voimasta tunkeutuu myös hammasväleihin, joihin harjakset eivät yllä .