hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Artturi Nikula
Artturi Alarik Armas Nikula () oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan talouspäällikkönä. Nikula osallistui vielä talvi- ja jatkosotaan, jossa viimeksi mainitussa hänen sotilasuransa päättyi haavoittumiseen Uhtualla.
Nikulan vanhemmat olivat kruununvouti Matti Nikula ja Maria Hyyppä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Rauha Elisabet Hannukselan kanssa. Hän kävi viisi luokkaa Kokkolan suomalaista yhteiskoulua. Hän suoritti Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1930.
Nikula työskenteli konttorialalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 15. marraskuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Nikula astui Suomen armeijan palvelukseen vänrikiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan talouspäälliköksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Kämärällä ja Viipurissa.
Nikula palveli sisällissodan jälkeen nuorempana upseerina Kaartin jääkäripataljoonassa, josta hänet siirrettiin päälliköksi 22. tammikuuta 1919 alkaen Jääkäriprikaatin polkupyöräosastoon (myöhemmin polkupyöräkomppania). Seuraavaksi hänet siirrettiin 31. maaliskuuta 1920 alkaen Pohjanmaan jääkäripataljoonan 2. komppanian ja 21. maaliskuuta 1923 alkaen Lapin rajavartioston 1. komppanian. Lapin rajavartiostosta Nikula siirrettiin 16. lokakuuta 1928 Kainuun rajavartioston 2. komppanian ja edelleen 1. tammikuuta 1930 alkaen päälliköksi Salmin rajavartioston 1. komppaniaan.
Nikula osallistui talvisotaan Erillisen pataljoona 8:n komentajana ja osallistui taisteluihin Ruokojärvellä, Hippalassa, Lemetillä, Repomäellä, Kelivaarassa, Warojenkivellä, Ukonlammilla, Ruunaviidanmäellä ja Lavajärvellä. Välirauhan aikana hän toimi III pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 25:ssä ja myöhemmin 10. Prikaatissa. Prikaatista hänet siirrettiin aluepäälliköksi Raahen suojeluskuntapiiriin.
Jatkosodan puhjettua Nikula siirrettiin pataljoonan komentajaksi Jalkaväkirykmentti 32:een, jonka komentajana hän osallistui taisteluihin Uhtualla, jossa hän haavoittui 21. heinäkuuta 1941 Pistajoella. Haavoittumisensa jälkeen hän oli hoidettavana useassa sotasairaalassa viimeksi 13. Sotasairaalassa Viipurissa. Hänet haudattiin Laihialle.
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2008–2009
Espoo Blues sijoittui kaudella 2008–2009 miesten SM-liigassa lopullisessa tilastossa neljänneksi, voitti naisten SM-sarjassa mestaruuden ja voitti A-nuorten SM-liigassa mestaruuden. Blues palkittiin kauden menestyksestä Aaro Kivilinnan muistopalkinnolla.
Espoo Blues sijoittui SM-liigassa kaudella 2008-2009 runkosarjassa toiseksi ja hävisi lopulta KalPalle pronssiottelussa luvuin 1-2. Blues pääsi jääkiekon mestarien liigaan seuraavalle kaudelle, kun runkosarjan ensimmäiseksi sijoittunut JYP voitti mestaruuden.
Laitahyökkääjä Toni Kähkönen rikkoi yhden playoff-kauden ylivoimamaalien ennätyksen. Entistä ennätystä pitivät hallussaan nykyinen TPS-valmentaja Kai Suikkanen (Kärpät 1987) ja Jan Caloun (HIFK 1999), jotka tekivät ennätyskeväinään kuusi ylivoimamaalia. Myös keskushyökkääjä Ben Eaves takoi kaksi uutta ennätystä, eniten ylivoimapisteitä playoff-kaudella ja eniten ylivoimasyöttöjä yhdellä playoff-kaudella.
Espoon Blues osallistui myös kuluvalla kaudella jääkiekon mestarien liigaan. Alkulohkossa Bluesin kanssa oli ruotsalainen HV 71 ja sveitsiläinen SC Bern. Blues meni lohkosta jatkoon voitettuaan kaikki ottelut. Välierissä kuitenkin Blues hävisi koko turnauksen voittaneelle joukkueelle ZSC Lionsille.
Espoo Bluesin naiset voittivat 10. kerran mestaruuden jääkiekon naisten SM-liigassa.
Espoo Bluesin A-juniorit voittivat kaudella 2008-2009 A-junioreiden SM-liigan mestaruuden.
Saab 105
Saab 105 on ruotsalaisen SAABin vuonna 1967 markkinoille tuoma suihkuharjoituslentokone. Ensilento tapahtui 29. kesäkuuta 1963. Toissijaisesti tätä konetyyppiä kyettiin käyttämään rynnäköintitehtävissä. Ruotsin ilmavoimissa se korvasi De Havilland Vampiren tyyppinimellä SK 60. Sitä myös vietiin Itävaltaan. Kone sai lempinimen "Myrsloken" (suom. "Muurahaiskarhu").
Ulkonaisilta piirteiltään konetyyppi on melkoisen helppo tunnistettava. Siinä on niin kutsuttu kuplakuomuinen ja rinnakkain istuttava ohjaamo (vrt. DH.115 Trainer), sekä loivasti nuolimuotoiset siivet ylätasoisesti. Peräsin on T-mallinen peräsin. Volvon lisenssillä valmistamia "Turbomeca Aubisque"- RM9 suihkumoottoreita on kaksi, ja ne sijaitsevat siipien alla molemmin puolin. Kone kykenee kantamaan ulkopuolista rakettiaseistusta, taikka tykkipodeja sekä ohjuksia ja pommeja enintään 700–750 kg 6:ssa pylonissa eli ripustuspisteessä.
Ruotsin ilmavoimat tilasi kaikkiaan 150 kappaletta Saab 105-koneita eri versioina. Itävallan ilmavoimat tilasi 40 konetta, jotka olivat tyyppiä Saab 105Ö. Ne olivat moottoreiltaan tehokkaampia ja nopeampia kuin SK 60 -tyypin koneet olivat. Saab 105 oli ehdolla Suomen Ilmavoimien uudeksi suihkuharjoituskoneeksi Fouga Magisterin jälkeen, ja se tulikin valituksi 4:n parhaan joukkoon. Muut kaksi tyyppiä olivat Dassault/Dornier Alpha Jet ja tšekkiläinen Aero L-39 Albatros. Italialainen Aermacchi MB-339 tuli varsinaisen 1975 avatun kilpailun ulkopuolelta, Aermacchi-tehtaan tarjoamana. Konetyyppiä pidettiin kuitenkin jonkin verran hitaana (max. nop. 770 km/h, Turbomeca Aubisque-moottorein) ja vanhentuneena, etenkin brittiläiseen BAe Hawkiin nähden. Hawk tuli valituksi.
Ruotsin omat Sk 60 -koneet kävivät läpi laajan saneerausohjelman eli ajanmukaistamisen vuonna 1993. Ne ovat silti tulossa kohti pitkän palvelusuransa päätöstä piakkoin, sillä lentokäyttöikä loppuu niiltä pian.
Johan Nieminen
Johan Kasper Aarne Nieminen () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana.
Niemisen vanhemmat olivat maanviljelijä ja kauppias Jussi Nieminen ja Edla Gustaava Karro. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1934 Ceri Ingrid Dagmar Söderbergin kanssa. Hän kävi viisi luokkaa Rauman suomalaisessa yhteislyseota ja suoritti yksityisesti osan kahdeksannesta luokasta samassa koulussa vuonna 1921. Hän suoritti taktiikan soveltamiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1926 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928.
Nieminen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 17. toukokuuta 1916. Täydennysjoukosta hänet komennettiin värväys tehtäviin suomeen. Suomessa hän ilmoittautui Uuteen metsätoimistoon, josta hän sai määräyksen matkustaa Raumalle, missä hänen tehtävänään oli kouluttaa paikallisia suojeluskuntalaisia.
Nieminen oli sisällissodan alkaessa komennettuna Vöyrin sotakouluun, missä hän toimi joukkueenjohtajana 1. komppaniassa. Sisällissodan aseellisen toiminnan alettua hän osallistui edellä mainitussa joukossa venäläisten aseistariisuntaan Ylistarossa ja Ilmajoella, Kristiinan valloitukseen sekä Paarlammin taisteluihin Ruoveden rintamalohkolla. Hänet siirrettiin huhtikuun alussa vuonna 1918 joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan ja osallistui sen mukana taisteluihin Viipurin ympäristössä.
Nieminen palveli sisällissodan jälkeen nuorempana upseerina 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, joka sai myöhemmin nimikseen ensin Jääkäripataljoona 3 ja sitten Kajaanin sissipataljoona. Nieminen oli komennettuna sissipataljoonasta Ilmavoimiin 1. heinäkuuta - 14. marraskuuta 1918 väliseksi ajaksi. Ilmavoimissa hän toimi komppanianpäällikkönä. Myöhemmin hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi Viipurin rykmenttiin 1. komppaniaan. Rykmentissä hänet siirrettiin 1. helmikuuta 1920 alkaen saman komppanian nuoremmaksi upseeriksi ja 8. tammikuuta 1920 alkaen I pataljoonan adjutantiksi sekä 21. lokakuuta 1920 alkaen nuoremmaksi upseeriksi 1. komppanian ja edelleen niin ikään nuoremmaksi upseeriksi 9. marraskuuta 1920 alkaen 2. komppaniaan. Edellisen komppanian päälliköksi hänet nimitettiin 1. kesäkuuta 1921 alkaen. Viipurin rykmentistä hänet siirrettiin 9. kesäkuuta 1926 alkaen Keski-Suomen rykmenttiin, missä hänet sijoitettiin aluksi komppanianpäälliköksi 2. komppaniaan ja 25. tammikuuta 1928 alkaen 5. komppaniaan. Nieminen erosi armeijasta sairauden takia 28. helmikuuta 1930 ja työskenteli sen jälkeen liikealalla. Nieminen kuoli tapaturmaisesti 25. toukokuuta 1937 ja hänet haudattiin Kouvolaan.
Valkea Kuulas
Valkea Kuulas on tarhaomenapuun ("Malus domestica") lajike, joka levisi Suomeen Baltiasta 1850-luvulla nimellä valkoinen kirkasomena. Sen siitepöly itää hyvin, ja siksi sitä pidetään yhtenä parhaimmista pölyttäjälajikkeista. Puu tuottaa joskus siemenettömiä hedelmiä. Ensimmäisen sadon puu tuottaa kaksi-kolmevuotiaana ja sadot ovat usein suuria. Maanlaadun suhteen puu ei ole vaativa ja usein se ei elä kovin vanhaksi.
Fredy Montero
Fredy Montero (s. 27. heinäkuuta 1987 Campo de la Cruz) on kolumbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Sporting Clube de Portugalia. Hän debytoi Kolumbian maajoukkueessa vuonna 2007 ottelussa Panamaa vastaan.
Lapitch ja taikasaappaat
Lapitch ja taikasaappaat on saksalais-kroatialainen lasten animaatiosarja vuodelta 2000. Se pohjautui vuonna 1997 tehtyyn elokuvaan Pikku Suutari seikkailee. Sarjaa tehtiin kaikkiaan 26 jaksoa. Sarja dubattiin suomeksi.
Jefferson Montero
Jefferson Antonio Montero Vite (s. 1. syyskuuta 1989 Babahoyo) on ecuadorilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Swansea Cityä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, ja pelaa tarvittaessa muillakin hyökkäyspään pelipaikoilla.
Monteiro pelasi kotimaassaan Emelecissä ja toisella sarjatasolla pelanneessa Independiente JT:ssä ennen siirtoaan Eurooppaan. Hän pelasi heinäkuussa 2009 alkaneella sopimuksella espanjalaisessa Villarrealissa, kauden 2009–2010 kakkosjoukkue Villarreal B:ssä, seuraavan kauden ykkösjoukkueessa. Hän pelasi keväällä 2011 lainalla Levantessa, samoin kauden 2011–2012 Betisissä.
Monteiro pelasi meksikolaisessa Monarcas Moreliassa kaudet 2012–2014. Hän voitti Meksikon supercupin 2014. Hän siirtyi viiden miljoonan euron siirtosummalla Swansea Cityyn kesällä 2014.
Monteiro pelasi Ecuadorin maajoukkueessa ensimmäisen kerran Perua vastaan marraskuussa 2007. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki El Salvadoria vastaan toukokuussa 2009. Hän pelasi kolme ottelua MM-kilpailuissa 2014 ja Copa Américassa 2015.
Pimeän peli
Pimeän peli () on David Almondin kirjoittama nuortenkirja, joka ilmestyi vuonna 1999. Kaisa Katteluksen kääntämä ja Tammen kustantama suomennos julkaistiin vuonna 2001. Kirja kertoo Christopher ”Kit” Watson -nimisestä 13-vuotiaasta pojasta.
Jordi Pablo Ripollés
Jordi Pablo eli Jordi Pablo Ripollés (1. tammikuuta 1990, Vinaròs), on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa Malagaa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Jordi Pablo siirtyi Villarrealista Malagaan kesällä 2009 nelivuotisella sopimuksella. Villarrealilla on hänestä takaisinosto-optio kolmen ensimmäisen vuoden aikana.
www.malagacf.es
Pete Willis
Peter Andrew "Pete" Willis (s. 16. helmikuuta 1960 Englanti) oli toinen alkuperäisistä kitaristeista Def Leppardissa kunnes hänet korvasi Phil Collen vuonna 1982. Hän kirjoitti monia kappaleita ja soitti kitaraa bändin kolmella ensimmäisellä levyllä, myös läpimurtoalbumi Pyromanialla.
Joan Tomás
Joan Tomás Campasol (s. 17. toukokuuta 1985 Girona) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa kyproslaista AEK Larnakaa. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapelaaja tai kärki.
Kiko (jalkapalloilija, 1988)
Kiko eli Francisco José Olivas (s. 21. elokuuta 1988 Antequera, Malaga) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Córdobaa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Kiipijäkalat
Kiipijäkalat (Anabantidae) on ahvenkalojen lahkoon kuuluva kalaheimo, josta tunnetaan yli kolmekymmentä lajia.
Heimon eri lajit ovat 3,5–30 senttimetrin pituisia. Niiden selkä- ja peräevät ovat huomattavan pitkät, ja kalat ovat yleensä joko yksivärisen ruskeita tai eri ruskean sävyin kirjottuja.
Kiipijäkalat ovat makeiden ja joskus murtovesien kaloja, jotka ovat sopeutuneet elämään vähähappisissa vesissä. Niillä on päässään labyrinttielin, jonka avulla ne voivat hengittää happea ilmasta. Kaloja nähdään haukkomassa ilmaa veden pinnalla. Ne voivat myös kavuta rannalle ja liikkua maalla lyhyitä matkoja.
Heimon neljästä suvusta "Anabas" on levittäytynyt Itä- ja Etelä-Aasiaan, "Ctenopoma" ja "Microctenopoma" puolestaan elävät trooppisessa Afrikassa, ja kaksilajinen "Sandelia" on eteläafrikkalainen suku.
JaMZ
JaMZ (, "Jaroslavlin moottoritehdas") on venäläinen dieselmoottorivalmistaja. Tuotantolaitos sijaitsee Jaroslavlissa. Moottorien käyttökohteet ovat muun muassa raskaat työkoneet, laivat, dieselgeneraattorit sekä panssarivaunut ja muut sotilasajoneuvot.
Tehtaan perusti Vladimir A. Lebedev vuonna 1916 autojen ja ambulanssien valmistusta varten. Neuvostoliiton aikana yritys kansallistettiin ja siellä valmistettiin kuorma- ja linja-autoja.
Toisen maailmansodan aikana tehtailla valmistettiin tykinvetotraktoreita.
Sodan jälkeen tehtaalla keskityttiin dieselmoottorien valmistukseen. Asiakaskunta koostui pääasiassa Neuvostoliiton alueen raskaan kaluston valmistajista ja telakoista.
Seuraavat yritykset ovat käyttäneet tuotteissaan JaMZ-dieselmoottoreita.
Novica Veličković
Novica Veličković (, s. 5. lokakuuta 1986 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija.
Veličković aloitti uransa KK Drvomarketin junorijoukkueissa. Sieltä hän siirtyi KK Zemuniin vuosiksi 1998–2001. Vuonna 2001 KK Partizan kiinnostui hänestä ja Veličković hankittiin seuraan. Hän pelasi seuran juniorijoukkueissa kunnes teki debyyttinsä ykkösjoukkueen kanssa kaudella 2004–2005. Hän teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueen kanssa EM-kisoissa 2007. Kaudella 2008–2009 hänet palkittiin Euroliigassa Nouseva tähti -palkinnolla.
Kesäkuussa 2009 Veličković siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espanjan ACB-liigan Real Madridiin. Sopimuksessa oli myös yhden vuoden lisäoptio. Veličković edusti seuraa vuoteen 2012 asti ja pelasi kaudella 2012–2013 serbialaisessa KK Mega Vizurassa. Vuonna 2013 hän siirtyi saksalaiseen Brose Basketsiin.
Harold Sakata
Toshiyuki ”Harold” Sakata (1. heinäkuuta 1920 Holualoa, Havaiji, Yhdysvallat – 29. heinäkuuta 1982 Honolulu, Havaiji) oli amerikanjapanilainen showpainija, painonnoston olympiamitalisti ja näyttelijä. Sakata tunnetaan parhaiten roolistaan elokuvan "007 ja Kultasormi" mykkänä hattua heittävänä Oddjobina. Hänen showpainijanimensä oli Tosh Togo. Sakata kuoli syöpään vuonna 1982.
Sakata voitti Lontoon olympialaisissa 1948 painonnostossa raskaan keskisarjan olympiahopeaa yhteistuloksella 380 kg.
Paratiisipeipot
Paratiisipeipot ("Erythrura") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Paratiisipeippojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 10 lajia.
Gert Fröbe
Karl Gerhart Fröbe (25. helmikuuta 1913 Oberplanitz, Saksa – 5. syyskuuta 1988 München, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli Saksan ulkopuolella on Auric Goldfingerin rooli elokuvassa "007 ja Kultasormi". Fröbe ei juuri osannut englantia, minkä vuoksi hänen äänensä dubattiin joissakin elokuvissa; muun muassa "Kultasormessa" hänen äänensä dubbasi brittinäyttelijä Michael Collins.
Muurahaispeipot
Muurahaispeipot ("Parmoptila") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Muurahaispeippojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 3 lajia.
Pelastusristeilijä Harmaja
Pelastusristeilijä Harmaja oli Suomen Meripelastusseuran käytössä ollut Helsingin kaupungin omistama pelastusalus. Alus siirtyi 1980-luvulla Meripelastusseuran omistukseen.
Alus valmistui Wärtsilän Vaasan telakalla vuonna 1956 Sen runko oli terästä ja kansirakenteet alumiinia. Koneteholtaan alus oli 2 x 225 hevosvoimaa. Siinä oli kaksi potkuria ja erillinen apukone sähkön kehittämistä varten. Siihen asennettiin ensimmäisenä pelastusaluksena jo telakalla tutka. Aluksessa oli 8000 litran minuuttitehoinen palopumppu joka syötti keulakannelle asennettua vesitykkiä. Tätä varustusta tarvittiin keväällä 1965, kun Hietalahden telakalla rakenteilla ollut m/s Finnhansa syttyi palamaan varustelulaiturissa hitsauskipinästä. "Harmaja" ja Helsingin vakinaisen palokunnan palovene "Meri 22" jäähdyttivät palavaa alusta tuntikausien ajan vesitykkiensä avulla.
Aluksessa oli alkuaikoina palkattu miehistö, mutta vuoteen 1980 mennessä se siirtyi kokonaan vapaaehtoisten hoitoon. Talvella 1980 aluksen oma generaattori sekä sähköjohdotukset uusittiin kokonaan sekä alus maalattiin sisältä täysin. Alukseen asennettiin samassa yhteydessä takakannelle myös nosturi. 
Tästä remontista johtuen alus pääsikin hiukan normaalia myöhemmin liikenteeseen sinä keväänä
Alus sai Kuopiossa 10.7.2000 uuden nimen "Herman Saastamoinen". Se myytiin Ruotsiin 2006.
Naisten Mestis
""Kaikki naisten muut joukkueet kuin SM-sarjan joukkueet aloittavat kauden Mestiksen karsintasarjasta. Mikäli joukkueita on riittävästi, voidaan joukkueet jakaa eri tasoihin. Karsinnassa pelataan 3-5 lohkossa ja tavoitteena on 10-14 ottelua. Kaikkiaan kahdeksan parasta Mestikseen (lohkojaon selvittyä määritellään joukkueet / lohko). Loput joukkueet jatkavat kauttaan Naisten Suomi-sarjassa.
Naisten Mestiksessä pelataan kahdeksan joukkueen kaksinkertainen sarja . Sarjan kaksi parasta SM-karsintaan. Loput kuusi joukkuetta pelaavat Naisten Suomi-sarjan neljän parhaan kanssa 10 joukkueen Mestiksen loppusarjan kahdessa viiden joukkueen lohkossa yksinkertaisina sarjoina. Sarjan voitto ratkaistaan lopputurnauksessa.""
Pine Ridge (Arkansas)
Pine Ridge on paikkakunta Montgomeryn piirikunnassa, Arkansas'ssa Yhdysvalloissa. Paikkakunnan alkuperäinen nimi oli Waters, ja se oli nimetty paikallisen liikemiehen Henry M. Watersin mukaan vuonna 1886. Paikkakunta toimi esikuvana Lum and Abner -radiosarjan Pine Ridgelle, ja vuonna 1936 Waters muutti nimensä sarjan kunniaksi. Pine Ridgessä on toiminut Lum and Abner -museo vuodesta 1971 alkaen. Se sijaitsee A. A. McKinzien vuonna 1904 rakentamassa kaupparakennuksessa, ja se liitettiin liittovaltion suojeltavien kohteiden National Register of Historic Places -luetteloon 1984. Myös James Richard Huddlestonin 1909 rakentama kaupparakennus on suojelukohteiden joukossa.
Naisten Suomi-sarja
"Suomi-Sarjan karsinta pelataan alueellisina / ylialueellisina. Sarjaan pääsevät kaikki ilmoittautuneet joukkueet. Sarjan pelaamistapa päätetään ilmoittautumisten jälkeen. Sarjan seitsemän parasta pääsee Mestiksen alempaan jatkosarjaan. Loput jatkavat Suomi-Sarjan jatkosarjassa. Kaikki jatkosarjan joukkueet selviävät loppusarjaan jossa pelataan Suomi-Sarjan voitosta yhdessä Mestiksen alemmasta jatkosarjasta tulevien neljän joukkueen kanssa."
Itä:
Länsi:
Pohjoinen:
Tiikeripeipot
Tiikeripeipot ("Amandava") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Tiikeripeippojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia.
SaimaaHoliday
SaimaaHoliday on usean luontomatkailu- ja majoitusyrityksen muodostama yritysverkosto Suomessa Saimaan rannalla. Kohteet sijaitsevat Linnansaaren kansallispuiston ympärillä Rantasalmella ja Oravissa. SaimaaHoliday-yritysverkosto hyödyntää Linnansaaren kansallispuiston ja sitä ympäröivien järvialueiden luontomatkailulle tarjoamia mahdollisuuksia. SaimaaHoliday-verkosto kehittää kannattavaa matkailuyritystoimintaa Savonlinna talousalueella kannustamalla jäsenyrityksiä kestävään, hallittuun kasvuun investointien, tuotteistamisen ja uusien kehitysideoiden hyödyntämisen kautta.
Yritykset ovat investoineet Haukiveden vastarannoille Oraviin ja Rantasalmelle viiden viimeisen vuoden aikana 10 miljoonaa euroa. SaimaaHoliday on rekisteröity tuotemerkki, jonka omistaa verkoston toimintaa koordinoiva yhdistys. Jäseniä ovat Lomakeskus Järvisydän, Saimaan Eräpalvelu Oravi Oy, Oravin Kyläkauppa Oy, Loma-Oravi Oy, PV-Group ja Lomasydän Oy. Yhdistyksen jäsenet ovat oikeutettuja ja sitoutuneita käyttämään tuotemerkkiä markkinoinnissaan. Investoinnit ovat kohdistuneet uusiin tuotteisiin, erityisesti retkiluisteluun ja melontaan sekä majoituskapasiteetin lisäämiseen. Vuonna 2009 aloitti toimintVerkoston tarkoituksena . Vuonna 2009 avattiin Oravissa luontomatkailu- ja retkiluisteluhotelli.. Verkoston jatkokehittämissuunnitelmat keskittyvät majoituskapasiteetin lisäämisen, uusien kohteiden avaamiseen kalastusmatkailuun sekä olemassaolevien kohteiden kehittämiseen ympäristöystävällisemmiksi. Reitistöjen ja palvelujen parantaminen on keskeinen osa kehittämistä.
Sulanveden kaudella pääaktiviteetteina on kalastus, melonta, veneily ja luonnontarkkailu. Saimaan Haukivedellä voi opastetuilla retkillä lähteä tarkkailemaan saimaannorppaa. Melontaa voi harrastaa Linnansaaren ja Koloveden kansallispuistoissa. Talvisin Oravin ja Rantasalmen välissä kulkee retkiluistelureitti. Luontoretkeilyn lisäksi kohteista löytyvät majoitustilat, ravintolapalvelut sekä opas- ja välinevuokrapalvelut.
Vuonna 2010 Saimaa Holiday-verkosto valittiin EDEN matkakohdekilpailun voittajaksi tuon vuoden vesistömatkailukohteiden teemassa.. Arviointiryhmän näkemyksen mukaan Saimaa Holiday on n järvialueen merkittävin yritysyhteistyöverkosto, jolla on kattavin ohjelmapalvelutarjonta. Kohde on sitoutunut kestävään kehittämiseen jo yhteistyössään kansallispuistojen puistojen kanssa. Lisäksi yritysverkosto on kehittänyt palvelutarjontaa kaikille vuodenajoille. Toiminta on sopusoinnussa seudun, maakunnan ja kansallistenkin matkailunkehittämislinjausten kanssa. Kohteen kehittäminen on ollut määrätietoista ja tulevaisuuden suunnitelmat ovat määrätietoisia.
Iconclass
Iconclass on järjestelmä taideteosten (varsinkin länsimaisen, klassisen ja kristityn tradition piirissä) luokittelemiseksi aiheen tai ikonografian mukaan. Järjestelmän keksi ja suunnitteli Henry van der Waal vuonna 1944 ollessaan keskitysleirillä. Sen saattoi loppuun ja toimitti L.D. Couprie ja R.H. Fuchs. Järjestelmän on julkaissut ja sitä pitää yllä Hollannin kuninkaallinen taide- ja tiedeakatemia Amsterdamissa.
Iconclass on olemassa julkaistuina manuaaleina: (seitsemän volyymiä 1974-1981), bibliografiana (seitsemän volyymiä 1973-1983) ja aakkosjärjestyksessä olevana luettelona. Se on hierarkkisesti järjestetty kokoelma objekteja, henkilöitä, tapahtumia ja abstrakteja ajatuksia, jotka voivat olla kuvan aiheita. Sitä käyttävät taidehistorioitsijat, tutkijat ja kuraattorit kuvatakseen, luokitellakseen ja tarkastellakseen kuvien aiheita eri medioissa, kuten maalauksissa, piirustuksissa ja valokuvissa.
Iconclassia voivat käyttää lukuiset instituutiot eri puolilla maailmaa kokoelmiensa kuvaamiseksi ja luokittelemiseksi standardisoidusti. Käyttäjinä voi olla taidehistorioitsijoita tai museoissa kävijöitä, jotka käyttävät Iconclassia etsiäkseen ja saadakseen kuvia näistä kokoelmista. Iconclassia käytetään myös tutkimusvälineenä kokonaisten näkymien merkitysten tai erilaisten kuvassa olevien elementtien tunnistamiseksi.
Iconclass on saatavana painettuna editiona tai CD-romina (eri kielillä). Lisäksi siihen voi saada verkkoselaimen.
Jukka Väisänen
Jukka Väisänen on muusikko, musiikinopettaja, säveltäjä, ja kuoronjohtaja. Väisänen esiintyy pääasiassa pianistina sekä hanuristina mutta myös laulajana, kitaristina, basistina ja rumpalina sekä kapellimestarina ja kuoronjohtajana.
Kilpatanssijana Jukka Väisänen on voittanut kilpatanssin 10-tanssin Suomen Mestaruuden vuonna 2011 Heli Väisäsen kanssa, yli 35 vuotiaitten sarjassa. Vuonna 2013 pari voitti Latin SM-tittelin yli 45 v. sarjassa. 10-tanssin MM-kisoissa pari on sijoittunut sijoille 24 sekä 28 yli 35v. sarjassa. Vuonna 2016 Jukka Väisänen saavutti MM-voiton Cavalieros-tanssiryhmän kanssa, IDO:n Latin Show Dance aikuiset 2 -sarjan kilpailussa Pietarissa.
Väisänen on valmistunut Sibelius-Akatemiasta musiikinopettajaksi ja klassisen musiikin pianonsoiton opettajaksi. Hän on valmistunut myös pop/jazzmusiikin pianonsoitonopettajaksi Pop & Jazz Konservatoriosta Helsingistä. Väisänen on työskennellyt Metropolia Ammattikorkeakoulun Pop/jazzmusiikin koulutusohjelmassa opinnäytetöiden vastuuopettajana vuodesta 2002 lähtien. Vuodesta 2014 lähtien Väisänen on toiminut Metropolia AMK:n musiikin tutkinnon tutkintovastaavana.
Väisänen säveltää pääasiassa rock/pop- ja viihdemusiikkia sekä myös jazz- ja lastenmusiikkia. Väisänen on myös sanoittaja ja tekee kuorosovituksia. Väisänen on toiminut erilaisissa kokoonpanoissa instrumentalistina ja esiintyy myös yksin trubaduurina. Äänitteillä Väisänen on esiintynyt lähinnä pianistina sekä hanuristina.
Hassan Wirajuda
Nur Hassan Wirajuda (s. 9. heinäkuuta 1948) on indonesialainen poliitikko, lakimies ja diplomaatti. Hän on toiminut maansa ulkoministerinä vuodesta 2001. Hän on myös ollut muun muassa YK:n suurlähettiläänä ja pysyvänä edustajana. Hän opiskeli Indonesian lisäksi Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän oli kansallisen ihmisoikeuskomission alullepanija.
Latosoli
Latosoli on sademetsissä ja kosteissa savaneilla tavallisin maannoslaji. Se sisältää vain vähän ravinteita voimakkaan huuhtoutumisen seurauksena.
Latosoli on hyvin ohut multakerros, joka on muodostunut maahan pudonneista lehdistä, oksista ja puunrungoista. Kasvin osat lahoavat hyvin nopeasti kosteassa ja lämpimässä, joten multakerros on vain parikymmentä senttiä paksu. Sadevesi liuottaa kivennäisaineita voimakkaasti, jolloin jäljelle jäävät rautaoksidit värjäävät latosolin tiilenpunaiseksi. Savaneilla latosoli on yleensä paksumpaa ja viljavampaa kuin sademetsissä.
Vaikka latosoli on ohut ja niukkaravinteinen, sen ravinteet kiertävät nopeasti ja ne sitoutuvat elävään kasvimassaan.
Kamel Chafni
Kamel Chafni (, s. 11. kesäkuuta 1982 Bordeaux, Ranska) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Stade Brestois'ta.
Chafni on edustanut Marokkoa vuodesta 2008 lähtien. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 20. elokuuta 2008 Beniniä vastaan.
Remanenssi
Remanenssi eli jäännösmagnetismi (tunnus B) on aineen ominaisuus, joka mittaa aineeseen jäävää magnetoitumaa ulkoisen magneettikentän poistuessa. Jos aineella on suuri remanenssi, sitä voidaan käyttää kestomagneettina. Remanenssilla on sama yksikkö kuin magneettivuon tiheydellä, eli tesla.
Idylli
Idylli (, "pieni kuva") ylöspäin, jostakin, tarkoittaa lyhyitä antiikin aikaisia runoja, runoutta, joissa kuvattiin rauhallisen maalaiselämän tapahtumia ja viehätystä.
Kuvataiteessa idylli on harmonisen olotilan, paikan, seudun tai maiseman kuvaaminen, varsinkin ihannoitu maisema ja maalaiselämän kuvaus.
Idyli voi tarkoittaa myös taidetta, joka usein kuvaa idealisoiden esimerkiksi perhe-elämää, työtä tai muuten levollista olemassaoloa.
Idylli saattaa olla maalaus, jossa kuvataan paimen eläimineen maaseutuympäristössä. Kuvaus on luonnonmukaista, maalauksen kolme osa-aihetta – paimen, eläin ja ympäristö – ovat harmonisessa ykseydessä, joka estää kuvaa olemasta joko maisema, genremaalaus tai vain yksinkertaisesti kuva eläimestä. Tällaisessa kokonaisuudessa luonto kuvataan usein koruttomalla, realistisella tavalla. Tällaisten kuvien henkilöt ovat usein yksinkertaisia, jotka asuvat sivistymättömissä olosuhteissa, he luonnehtivat naivisuutta ajattelussaan ja kuitenkin elävät onnellisina ja iloisina. Esitystapa ei ole koominen, vaan tunteellinen, joskus sentimentaalinen.
Kirjassaan "Landscape and Memory" Simon Schama jakaa arkadiat idyllisiin ja villeihin ja toteaa:
Bromeliat
Bromeliat ("Bromelia") on ananaskasvien heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu yli 50 pääasiassa Amerikan trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla esiintyvää lajia. Useimmat lajit ovat päällyskasveja, ja ne kasvavat etenkin puiden rungoilla ja oksilla. Ne saavat kaiken tarvitsemansa ilmasta käsin sateen ja erilaisen putoavan orgaanisen aineksen muodossa, ja niiden juurten ainoa tehtävä on kiinnittää kasvi alustaansa.
Bromelioiden sisäkkäin kasvavien pitkien lehtien tyvet muodostavat suppilon, johon kertyvää sadevettä kasvi käyttää hyväkseen. Joidenkin lajien sitkeistä lehdistä saadaan kasvikuitua, josta tehdään köysiä, kasseja, mattoja ja muita karkeita tekstiilejä. Toisia kasvatetaan koristekasveina. Kukkakaupassa "Bromelia"-suvun lajeja kutsutaan joskus timanttiananaksiksi tai ananaskasveiksi - tosin myös "Guzmania"-suvun lajeja kutsutaan timanttiananaksiksi.
Suku on saanut nimensä ruotsalaisen kasvitieteilijän, Olaf Bromeliuksen (k. 1705) kunniaksi.
Gospić
Gospić on kaupunki Kroatiassa Lika-Senjin vuoristoseudulla. Kaupungin asukasluku on vajaat 13 000.
Ensimmäinen maininta kaupungista on vuodelta 1263 nimillä "Kaseg" ja "Kasezi". Kaupungin nykyisestä nimestä on ensimmäinen maininta vuodelta 1604. Gospićin kaupunki kärsi pahasti 1990-luvun Kroatian sodassa.
Pico da Bandeira
Pico da Bandeira on Brasilian kolmanneksi korkein vuori, jonka korkein huippu on 2892 metriä korkea. Vuori sijaitsee Brasilian ylängöllä, Minas Geraisin osavaltiossa, Brasilian kaakkoisella alueella ja se kuuluu Caparaón kansallispuistoon.
Nakamikado
Nakamikado (, 14. tammikuuta 1702 – 10. toukokuuta 1737) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 114. keisari. Hänen hallituskautensa kesti vuodet 1709–1735.
Ennen valtaannousuaan hänen henkilökohtainen nimensä ("imina") oli Yasuhito () ja arvonimensä Masu-no-miya ().
Nakamikadosta tuli kruununprinssi vuonna 1708, vaikka hän oli alun perin perheensä vasta viides syntynyt poikalapsi. Kun keisari Higashiyama luopui kruunusta vuonna 1709, nousi tuolloin vasta 7-vuotias Nakamikado keisariksi. Koska Nakamikado oli vielä liian nuori hallitsijaksi, hallitsivat aluksi hänen isänsä Higashiyama ja isoisänsä Reigen hänen nimissään.
Nakamikadon hallintokaudella välit todellista valtaa Japanissa pitäneeseen Tokugawa-shōgunaattiin olivat melko hyvät. Keisari luopui kruunusta vuonna 1735 esikoispoikansa Sakuramachin hyväksi. Nakamikado kuoli vuonna 1737, vain 35-vuotiaana.
Clutch
Clutch on yhdysvaltalainen, vuonna 1991 Marylandin Germantownissa perustettu metalli- ja blues-vaikutteinen rockyhtye. Clutchin perustivat laulaja-kitaristi Neil Fallon, kitaristi Tim Sult, basisti Dan Maines sekä rumpali Jean-Paul Gaster.
Perustamisen jälkeen yhtye keikkaili tiiviisti saaden paikallista suosiota. Ensimmäisen 7" singlen "Passive restraints" julkaisi Earache vuonna 1992, jonka jälkeen yhtye siirtyi EastWest Records -levy-yhtiölle. Esikoislevy "Transnational Speedway League" julkaistiin 1993. Laajempaa tunnettavuutta yhtye saavutti toisella levyllään "Clutch" vuonna 1995. Kolmas levy "The Elephant Riders" ilmestyi Columbian kustantamana vuonna 1998. Seuraavana vuonna ilmestyi "Jam Room" omakustanteena.
Viidennen levyn "Pure Rock Fury" julkaisi Atlantic vuonna 2001. Levyltä julkaistu single ""Careful with that mic"" yhdessä parin muun samalta levyltä otetun singlen kanssa sai hyvän vastaanoton yhdysvaltalaisilla radioasemilla. Vuonna 2004 oli kuudennen, "Blast Tyrant" albumin, aika – nyt julkaisijana DRT Records. Levyltä julkaistu single ""The Mob goes wild"" sai jälleen suosiota radiosoitossa.
Yhtyeen seitsemäs pitkäsoitto "Robot Hive/Exodus" ilmestyi 2005. Nyt mukaan tuli uusi jäsen, kosketinsoittaja Mick Schauer. Seuraava levy "From Beale Street to Oblivion" näki päivänvalon 2007, tuottajana Joe Barresi (mm. Kyuss). Metal Hammer -lehti luonnehti levyä Clutchin parhaaksi, "tulevaisuuden klassikoksi".
Yhtyeen yhdeksäs levy "Strange Cousins from the West" julkaistiin 2009 yhtyeen omistamalla Weathermaker Music -levy-yhtiön kautta.
Yhtyeen helposti tunnistettavassa rock-soundissa on kuultavissa vaikutteita niin stoner rockista, heavy metalista, hardcore punkista kuin funkista ja bluesista. Laulaja Neil Fallon tunnustaakin, että bluesissa on kaiken rock and rollin juuret, ja niiden tutkiminen on antanut yhtyeelle innoitusta. Yhtyeen pitkän uran aikana kappaleiden sanoitukset ovat muuttuneet ensimmäisten levyjen vihaisesta ja totisesta tyylistä uudempien julkaisujen älykkäisiin sanaleikkeihin ja hienovaraiseen huumoriin.
Studioalbumit
Kokoelma-albumit
EP:t
Livealbumit
Singlet
From Beale Street to Oblivion
From Beale Street to Oblivion on yhdysvaltalaisen rockyhtye Clutchin kahdeksas, vuonna 2007 julkaistu albumi. Levy on saanut kiitosta mm. Metal Hammer -lehdeltä maininnalla ""tulevaisuuden klassikkolevy"".
Levyllä yhtyeen kiinnostus bluesiin näkyy hyvin selvästi raidalla ""Electric Worry"". Kappaleen alkuperä on yhdysvaltalaisen Mississippi Fred McDowellin levyttämässä laulussa ""Fred's Worried Life Blues"". Laulun melodia on tunnistettavissa ja sen sanoitus on Clutchin versiossa lähes sellaisenaan, lisättynä kolmella uudella säkeistöllä.
""One Eye Dollar"" julkaistiin jo Jam Room -levyllä. Neil Fallon ei ollut kuitenkaan tyytyväinen sanoituksiin. Kappaletta oli keikoillakin soitettu suoraan ""Electric Worryn"" perään, joten tällä levyllä se julkaistiin uudistetuilla sanoituksilla.
Clutchin sanoituksissa esiintyvä huvittavuus tulee esiin mm. kappaleessa ""Mr. Shiny Cadillackness"", jossa Fallon laulaa ""Tell me, why Dick Cheney underneath my bed? Hell no that ain't 
cool!"" (Miksi Dick Cheney lymyilee sänkyni alla? Hitto, se ei oo siistii!) Fallon ei ole innostunut poliittisista lauluista, mutta pitää joitakin poliitikkoja vapaana riistana fiktiolle.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 52.
Tromsdalstinden
Tromsdalstinden () on Tromssan läänissä, Norjassa, lähellä Tromssan kaupunkia sijaitseva vuori. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 238 metriä.
Canon EOS 50D
Canon EOS 50D on japanilaisyhtiö Canonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera julkaistiin vuonna 2008, ja se on tarkoitettu EOS 40D:n seuraajaksi. Siinä voidaan käyttää EF- ja EF-s -sarjan objektiiveja.
Viimeiset ajatukset
Viimeiset ajatukset ("Murder in My Mind") on Robert Iscoven ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1997. Se kertoo lääketieteellisestä kokeesta, jolla on tarkoitus pysäyttää vaarallinen sarjamurhaaja.
Rooleissa nähdään Nicollette Sheridan, Stacy Keach, Peter Outerbridge, Peter Coyote, Ian Tracey ja Peter Flemming. Käsikirjoituksesta vastaa Tom Swale.
Muistojeni Pariisi
Muistojeni Pariisi ("The Last Time I Saw Paris") on Pariisiin sijoittuva melodraama kirjailijan ja varakkaan amerikkalaisneidon romanssista. Richard Brooksin 1954 ohjaaman yhdysvaltalaisen elokuvan pääosissa ovat Elizabeth Taylor, Van Johnson ja Walter Pidgeon.
Vakka kantensa valitsee
Vakka kantensa valitsee ("Holiday") on George Cukorin vuonna 1938 ohjaama romanttinen komedia vapaa-ajattelijasta, joka päätyy kihloihin miljonäärin tyttären kanssa. elokuva perustuu Philip Barryn samannimiseen Broadway-näytelmään. Pääosia elokuvassa näyttelevät Cary Grant ja Katharine Hepburn.
Samasta aiheesta ja samalla alkuperäisnimellä valmistui 1930 Edward H. Griffithin ohjaama elokuva "Holiday".
Maksim Vengerov
Maksim Aleksandrovitš Vengerov (, ; s. 20. elokuuta 1974 Novosibirsk) on Israeliin asettunut neuvostoliittolaissyntyinen viulisti.
Eitel Cantoni
Eitel Danilo Cantoni (4. lokakuuta 1906 Montevideo, Uruguay – 6. kesäkuuta 1997 Montevideo) oli uruguaylainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen F1-osakilpailuun kaudella ollen parhaimmillaan 11. Italian GP:ssä. Kaksi muuta kilpailua hän keskeytti. Hän osallistui myös neljään muuhun MM-sarjan ulkopuoliseen kilpailuun ja oli parhaimmillaan seitsemäs Modenan GP:ssä.
HMS Jamaica (44)
HMS Jamaica (viirinumero 44) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan (osa Crown Colony -luokkaa) ilmatorjuntaristeilijä. "HMS Jamaica" tilattiin maaliskuussa 1938 osana vuoden 1938 laivasto-ohjelmaa Vickers Armstrongin Barrowin telakalta ja se otettiin palveluskäyttöön 29. kesäkuuta 1942.
"HMS Jamaica" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon ja se palveli lähes toisen maailmansodan loppuun saakka suojaten Jäämeren saattueita. Poikkeuksena oli aluksen osallistuminen marraskuussa 1942 Pohjois-Afrikan maihinnousun Keskiseen ryhmään.
Joulukuun lopulla 1943 alus otti osaa Nordkapin taisteluun, jossa upotettiin Saksan laivaston taisteluristeilijä "Scharnhorst". Juuri "HMS Jamaica" ampui ratkaisevan armoniskun antaneet torpedot.
Alus suojasi 1944 Norjan rannikolle tehtyjä tukialusosastojen hyökkäyksiä Jäämeren saattueiden välillä.
Toisen maailmansodan päätyttyä "HMS Jamaica" siirrettiin syyskuussa 1945 Itä-Intian osaston 5. Risteilijäviirikköön, kunnes se siirrettiin 1946 saman aseman 4. Risteilijäviirikköön. Alus oli huollettavana marraskuusta 1947 elokuuhun 1948.
"HMS Jamaica" liitettiin palvelukseen palatessaan elokuussa 1948 Amerikan ja Länsi-Intian aseman 8.Risteilijäviirikköön, josta se lainattiin 1949 5. Risteilijäviirikölle Kauko-Itään Korean sodan vuoksi. Alus palasi 27. helmikuuta 1951 Englantiin, jossa se sijoitettiin reserviin. Alus oli huollettavana 1953-1954, minkä jälkeen se liitettiin Kotilaivastoon sekä Välimeren laivastoon.
"HMS Jamaica" poistettiin palveluksesta 20. marraskuuta 1957 Gairlochissa. Alus myytiin romutettavaksi Arnott Young Ltd:lle ja se saapui 20. joulukuuta 1960 Dalmuiriin romutettavaksi. Aluksen runko paloiteltiin 1962 Troonissa.
HMS Kenya
HMS Kenya (viirinumero 14) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan (osa Crown Colony -luokkaa) ilmatorjuntaristeilijä. "HMS Kenya" tilattiin joulukuussa 1937 osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa Alexander Stephens and Sonsilta ja se otettiin palveluskäyttöön 27. syyskuuta 1940.
"HMS Kenya" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon ja suojasi WS-saattueita, jolloin Saksan laivaston raskaat pinta-alukset olivat purjehduksillaan Atlantilla. Aluksen ollessa toukokuussa 1941 2. Risteilijäviirikössä, se osallistui taistelulaiva "Birmarckin" metsästykseen. Alus yhdessä "HMS Auroran" kanssa valtasi kesäkuussa Daviesin salmessa saksalaisen tukilaivan "Belchenin".
"HMS Kenya" siirrettiin syyskuussa Välimerelle osallistumaan operaatio Halberdiin, mutta alus palasi kotivesille, jossa se liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Alus oli marraskuussa Pohjois-Norjassa tulittamassa rannikkokohteita. Alus suojasi joulukuussa hyökkäystä Vaagsöhön ja pysyikin pohjoisilla merialueilla aina kesäkuuhun 1942 saakka, jolloin se purjehti Välimerelle osallistuakseen operaatioihin Vigorous/Harpoon.
"HMS Kenya" osallistui elokuussa operaatio Pedestaliin, mutta siihen osui 12. elokuuta italialaisen sukellusveneen "Alagin" laukaisema torpedo, joka pakotti aluksen pitkällisiin korjauksiin. "HMS Kenya" palasi palvelukseen joulukuussa 1942. Alus liitettiin uudelleen Kotilaivastoon, kunnes se tammikuussa 1944 liitettiin Itäisen laivaston 4. Risteilijäviirikköön.
Alus suojasi 1944 tukialusrynnäköitä japanilaisten miehittämiin kohteisiin Intian valtamerellä sekä japanilaisten öljyntuotantolaitoksiin Itä-Intiassa. Alus oli suojaamassa vuoden 1945 alussa Arakanin maihinnousua sekä hyökkäyksiä Malesian rannikolle ennen paluuta Englantiin.
"HMS Kenya" siirrettiin telakalle huollettavaksi vuoden vaihteen ylitse, minkä jälkeen se sijoitettiin lokakuussa 1946 Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 8. Risteilijäviirikköön, kunnes se palasi joulukuussa 1947 Englantiin huoltoon. Alus oli myös jonkin aikaa sijoitettuna reserviin.
"HMS Kenya" palasi palvelukseen Kauko-Idän laivaston 5. Risteiljäviirikköön ottaen osaa Korean sotaan. Alus oli sijoitettuna Itä-Intian osaston 4. Risteilijäviirikköön 1951-1952, kunnes se siirrettiin Välimerelle 1. Risteilijäviirikköön. Alus palasi 24. helmikuuta 1953 Portsmouthiin, jossa se sijoitettiin reserviin.
Alus oli huollossa 1955, minkä jälkeen se purjehti Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 8. Risteilijäviirikköön, kunnes palasi 5. marraskuuta 1956 Portsmouthiin. Alus palveli Kotilaivastossa, kunnes se siirrettiin 1957 Välimeren laivaston 1. Risteilijäviirikköön lippulaivaksi.
"HMS Kenya" poistettiin palveluksesta syyskuussa 1958 ja se sijoitettiin Portsmouthin reserviin. Alus myytiin 1962 ja se saapui 29. lokakuuta Shipbreaking Industriesille Faslaneen romutettavaksi.
HMS Mauritius (80)
HMS Mauritius (viirinumero 80) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan (osa Crown Colony -luokkaa) kevyt risteilijä. "HMS Mauritius" tilattiin joulukuussa 1937 osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa Swan Hunterin telakalta ja se otettiin palveluskäyttöön 1. tammikuuta 1940.
"HMS Mauritius" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon Atlantin kauppareittien suojaksi, kunnes alus siirrettiin 1941 lopulla Itä-Intiaan. Alus liittyi 1942 Itäiseen laivastoon, kunnes se poistettiin palveluksesta telakalle huhtikuussa 1943 ennen siirtoa Välimeren laivastoon. Välimerellä alus osallistui Sisilian maihinnousun heinäkuussa suojaamiseen osana Itäistä tukiryhmää. Alus oli syyskuussa suojaamassa Salernon maihinnousua.
Vuoden lopulla alus siirrettiin Biskajan lahdelle tuhoamaan saarronmurtajia ja häiritsemään saksalaisten keveiden osastojen toimintaa Kanaalin alueella. Alus kuitenkin palasi jo tammikuussa 1944 Välimerelle suojaamaan Anzion maihinnousua. Alus suojasi kesäkuussa Normandian maihinnousua Sword Beachin Force D:ssä, minkä jälkeen se teki elokuussa maihinnousua tukevia iskuja Normandian rannikolle hävittäen saksalaisten rannikkoalusten rippeet alueelta. Yhdessä hävittäjien kanssa "HMS Mauritius" upotti 15. elokuuta vastaisena yönä "Sperrbrecher 157:n" ja 23. elokuuta vastaisena yönä viisi "Vorpostenbootea".
"HMS Mauritius" liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan tukialusten hyökkäyksiä Norjan rannikolle sekä tuhoamaan Norjan rannikkoliikennettä. Yhdessä "HMS Diademin" kanssa alus taisteli tammikuussa 1945 saksalaisten hävittäjien kanssa, jolloin saksalainen "Z31" vaurioitui pahoin. Alus siirrettiin helmikuussa huoltoon Cammell Lairdin telakalle.
"HMS Mauritius" palasi telakalta palvelukseen maaliskuussa 1946 ja se liitettiin Välimeren laivastoon 15. Risteilijäviirikköön (myöh. nimetty 1. Risteilijäviiriköksi). Alus palasi Englantiin 1948. Alus sijoitettiin reserviin odottamaan huoltoa. Alus palasi palvelukseen 1949 1. Risteilijäviirikköön Välimeren laivastossa, jonne se purjehti 6. toukokuuta. Alus palveli 1949-1951 Itä-Intian asemalla 4. Risteilijäviirikössä, kunnes se palasi 18. joulukuuta 1951 Chathamiin. Alus siirrettiin reserviin 1952, kunnes se myytiin romutettavaksi 1962. "HMS Mauritius" saapui 27. maaliskuuta 1965 T W Wardille Inverkeithingiin romutettavaksi.
HMS Nigeria
HMS Nigeria (viirinumero 60) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan (osa Crown Colony -luokkaa) ilmatorjuntaristeilijä. "HMS Nigeria" tilattiin joulukuussa 1937 osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa Vickers Armstrongin telakalta ja se otettiin palveluskäyttöön 23. syyskuuta 1940.
"HMS Nigeria" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon, jossa alus palveli aina vuoteen 1944 saakka. Alus otti osaa 1940 Pohjois-Atlantin saattueiden suojaamiseen, hyökkäykseen Lofooteille sekä maaliskuussa 1941 Saksan laivaston kaappareiden jahtaamiseen Islannin vesillä.
"HMS Nigeria" valtasi kesäkuussa 1941 saksalaisen säälaiva "Lauenburgin" Jan Mayenin edustalla, jolloin liittoutuneet saivat haltuunsa merkittäviä koodaukseen liittyviä asiakirjoja. Alus otti vielä samana kesänä osaa Huippuvuorten operaatioon ja yhdessä "HMS Auroran" kanssa upotti 6. syyskuuta "Bremsen" Nordkapin edustalla.
"HMS Nigeria" oli pääosan vuodesta 1942 suojaamassa Jäämeren saattueita ennen elokuista siirtoaan Välimerelle. Välimerellä alus otti osaa operaatio Pedestaliin, jolloin siihen osui 12. elokuuta Skerkin matalikon läheisyydessä italialaisen sukellusveneen "Axumin" laukaisema torpedo, joka aiheutti suurta tuhoa aluksella. "HMS Nigeria" lähetettiin tilapäiskorjausten jälkeen Yhdysvaltoihin Charlestowniin telakalle. Alus palasi palvelukseen kesäkuussa 1943.
"HMS Nigeria" lähetettiin 1944 Itäiseen laivastoon, jonka mukana alus suojasi tukialusrynnäköitä japanilaisten hallitsemille öljynjalostamoille sekä lentokentille Itä-Intiaan. Alus suojasi tammikuussa 1945 Arakanin maihinnousua ja palveli sodan lopun Intian valtamerellä, kunnes Malesiassa olleet japanilaiset joukot antautuivat.
Sodan päätyttyä "HMS Nigeria" palasi joulukuussa 1945 Devonportiin huollettavaksi palaten palvelukseen huhtikuussa 1946. Alus liitettiin 6. Risteilijäviirikön lippulaivaksi Etelä-Atlantin asemalle, kunnes se palasi syyskuussa 1950 Englantiin. Alus sijoitettiin palattuaan reserviin, jossa se toimi majoitusaluksena Devonportissa.
"HMS Nigerian" myynnistä Intialle ilmoitettiin 8. huhtikuuta 1954 ja alus siirrettiin lokakuussa 1954 Cammell Lairdin telakalle, josta se palasi huhtikuussa 1957. Alus luovutettiin 29. elokuuta 1957 virallisesti Intian laivastolle ja nimettiin "INS Mysoreksi". Se kolaroi 1959 Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän "HMS Hoguen" kanssa, jolloin hävittäjän keula vaurioitui pahoin. Alus palveli 1975 koululaivana ja se poistettiin palveluksesta 20. elokuuta 1985 ja romutettiin seuraavana vuonna.
HMS Trinidad (46)
HMS Trinidad (viirinumero 46) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan (osa Crown Colony -luokkaa) ilmatorjuntaristeilijä. "HMS Trinidad" tilattiin joulukuussa 1937 osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa Devonportin telakalta ja se otettiin palveluskäyttöön 14. lokakuuta 1941.
"HMS Trinidad" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Aluksen suojatessa saattuetta PQ13 se kohtasi saksalaisia hävittäjiä vaurioittaen "Z26":ta, mutta siihen osui yksi sen omista torpedoista. Vaurioitunut alus pääsi Murmanskiin tilapäiskorjauksiin. Alus lähti 13. toukokuuta 1942 paluumatkalle.
"HMS Trinidad" joutui 15. toukokuuta III/KG 30:n suorittaman ilmahyökkäyksen kohteeksi, minkä aikana alukseen osui pommi rampauttaen aluksen. Hävittäjä "HMS Matchless" upotti hylyn torpedolla.
HMS Ceylon (30)
HMS Ceylon (viirinumero 30) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Uganda-luokan (osa Crown Colony -luokkaa) ilmatorjuntaristeilijä. "HMS Ceylon" tilattiin maaliskuussa 1938 osana vuoden 1938 laivasto-ohjelmaa Alexander Stephen and Sonsilta ja se otettiin palveluskäyttöön 13. heinäkuuta 1943.
"HMS Ceylon" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon, kunnes alus siirrettiin vuoden lopulla Itäisen laivaston 4. Risteilijäviirikköön Itä-Intiaan. Seuraavan vuoden alus suojasi tukialuksia hyökättäessä Sabangiin, Surabayalle ja Sumatralle sekä se itse suoritti muutaman itsenäisen tulitukitehtävän Intian valtameren alueella. Alus liitettiin marraskuussa 1944 Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, jolloin se siirtyi 16. tammikuuta Trincomaleehen Ceylonilla. Matkan aikana alus osallistui hyökkäykseen Pankalan Bradaniin. "HMS Ceylon" palasi toukokuussa 1945 Intian valtamerelle, jossa se tulitti Nikobaareja. Alus pysyi alueella sodan loppumiseen saakka.
Sodan jälkeen alus liitettiin 1946 Portsmouthiin sijoitettuihin yksiköihin (), kunnes se siirrettiin 1950 Kauko-Idän laivaston 5. Risteilijäviirikköön ja edelleen Itä-Intian aseman 4. Risteilijäviirikköön. "HMS Ceylon" palasi 1. lokakuuta 1954 Portsmouthiin. Alus oli telakalla modernisoitavana maaliskuusta 1955 heinäkuuhun 1956.
"HMS Ceylon" palveli Kotilaivastossa, Välimeren laivastossa, Etelä-Atlantin ja Itä-Intian asemilla, kunnes se palasi 18. joulukuuta 1959 Portsmouthiin. Alus myytiin vielä joulukuussa Peruun. Alus siirrettiin 9. helmikuuta 1960 virallisesti Perun laivastolle ja se nimettiin samassa yhteydessä "Coronel Bolognesiksi". Alus poistettiin palveluksesta toukokuussa 1982 ja se hinattiin elokuussa 1985 Taiwaniin romutettavaksi.