hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sören Isaksson
Sören Ragnar Isaksson (s. 26. elokuuta 1953 Houtskari) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti uransa aikana Hangö IK:ta, Houtskär IF:ää sekä Karis IK:ta ja hänen valmentajanaan toimi Erik Haglund.
Kalevan kisoista Isaksson saavutti pronssia kolmiloikasta vuonna 1982. Ennätyksikseen hän häppäsi ulkoradoilla 15,70 metriä (1982) ja hallissa 15,42 metriä (1980). Virallisiin kilpailuihin Isaksson ei ole osallistunut vuoden 1985 jälkeen.
Sapi
Sapi on safarialue Zimbabwessa, eteläisessä Afrikassa. Se sijaitsee Sambesi-joen varrella, Mana Poolsin kansallispuiston naapurissa. Sapin pinta-ala on 118 000 ha. Sinne järjestettiin aikaisemmin metsästysmatkoja, mutta alue on nykyisin muutettu pelkästään suojelu- ja matkailualueeksi.
Sapi on Unescon maailmanperintökohde yhdessä Mana Poolsin kansallispuiston ja Cheworen safarialueen kanssa.
Pohjantähkiö
Pohjantähkiö ("Phleum alpinum") on monivuotinen heinälaji tähkiöiden suvussa.
Pohjantähkiö kasvaa 15–35 senttimetriä korkeaksi. Korsi on pysty, sileä ja 2–4-solmuinen, tyvi ei ole paksuuntunut. Lehdet ovat vuorottain, ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Lehtilapa on 3–5 millimetriä leveä, pitkäsuippuinen, litteä ja usein violetinsävyinen, ylin lehti on lyhyt ja väljätuppinen. Kieleke on 1–2 mm pitkä. Kukinto on 1–3 cm pitkä, pysty, lähes palleromainen, tiheä, karhea ja usein sinipunainen, tähkämäinen röyhy. Tähkylät ovat 3–3,8 mm pitkät, litteät ja yksikukkaiset, kukat kaksineuvoiset. Kaleet ovat teräväselkäiset, selkä pitkäkarvainen, tylpät, mutta pitkäotaiset. Ota on noin kaleen pituinen ja hieman uloskaartuva. Helpeet ovat kaleita lyhyempiä ja vihneettömiä. Hedelmä on yksisiemeninen pähkylä eli jyvä. Pohjantähkiö on tuulipölytteinen. Lähilajiin nurmitähkiöön verrattuna pohjantähkiön kukinto on enemmän pallero- kuin lieriömäinen, lyhyempi pituuteensa nähden.
Pohjantähkiö kasvaa Suomessa tunturiniityillä, koivikoissa ja lumenviipymäpaikoilla, rannoilla, puronvarsilla, pihoilla ja tienvarsilla. Se on yleinen maan pohjoisosassa Kainuusta ja Oulun korkeudelta alkaen. Etelämpänä Suomessa pohjantähkiö on harvinainen tulokas.
Canadian Pacific Air Lines
Canadian Pacific Air Lines oli kanadalainen lentoyhtiö. Sen perusti vuonna 1942 Canadian Pacific Railway ostamalla kymmenen pientä lentoyhtiötä ja yhdistämällä ne. Yhtiö tunnettiin nimellä CP Air vuosina 1968–1986. Se lopetti toimintansa vuonna 1987, kun Pacific Western Airlines osti sen. Yhtiöiden yhdistyttyä niistä tuli Canadian Airlines.
Onkirotti
Onkirotti on kalliorotko lounaisessa Keski-Suomessa Kuhmoisten pohjoisosassa. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Jämsän keskustasta lounaaseen. Onkirotti kuuluu samaan kallioalueeseen kuin Vororotti ja Mullikkarotti.
Onkirotti on puolisen kilometriä pitkä ja 10–20 metriä leveä. Sen viistojyrkänteisten kallioseinämien korkeus on noin 10–15 metriä. Rotkon pohja on louhikkoinen. Onkirotin suojaisilla seinämillä kasvaa mesotrofista ja oligotrofista sammal- sekä jäkäläpeitettä, kuten isoriippu-, kivikutri-, siloriippu- ja tummauurnasammalta.
Ottaaks’ päähän?
Ottaaks’ päähän? ("What’s Up, Doc?") on Peter Bogdanovichin ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomedia, jonka pääosissa näyttelevät Barbra Streisand, Ryan O’Neal, Madeline Kahn ja Kenneth Mars. Bogdanovich on myös käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Buck Henryn, David Newmanin ja Robert Bentonin kanssa ja toiminut sen tuottajana.
Elokuva pyrkii olemaan kunnianosoitus 1930-luvun screwballkomedioille kuten "Hätä ei lue lakia". Elokuvan nimi viittaa Väiski Vemmelsääri -animaatioihin.
Neljä samanlaista mutta aivan erisisältöistä laukkua päätyy samaan hotelliin San Franciscossa ja joutuu jokainen väärälle omistajalle, mistä seuraa monenlaisia sekaannuksia.
Tuotantokustannuksiltaan vain neljä miljoonaa dollaria maksanut elokuva nousi Yhdysvalloissa vuoden 1972 kolmanneksi katsotuimmaksi ja sai 66 miljoonan dollarin lipputulot. Sen VHS-vuokravideojulkaisu vuonna 1982 tuotti 28,5 miljoonaa dollaria.
Euroopassa "Ottaaks’ päähän?" sai muun muassa Espanjassa ja Saksassa kolme miljoonaa katsojaa. Suomessakin se oli vuoden 1972 yhdeksänneksi katsotuin elokuva 170 819 katsojallaan.
American Film Institute valitsi satavuotisjuhliensa yhteydessä elokuvan sekä että listalleen. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 myös BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Neon Bible
Neon Bible on indie rock -yhtye Arcade Firen toinen studioalbumi, jonka julkaisi Merge 5. maaliskuuta 2017. Albumi äänitettiin suurimmaksi osaksi kirkossa jonka bändi vuokrasi.
Neon Bible on tällä hetkellä Arcade Firen suosituin albumi tilastollisesti, sillä se debytoi Billboard 200 -listalla sijalle 2 ja albumia myytiin 92 tuhatta kopiota ensimmäisellä viikolla.
Tunturilauha
Tunturilauha ("Deschampsia alpina") on monivuotinen mätästävä heinälaji lauhojen suvussa.
Tunturilauha kasvaa 15–40 senttimetriä korkeaksi. Vartena on pysty ja ohut korsi. Lehdet ovat vuorottain, ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Lehtilapa on 2–3 millimetriä leveä, litteä-kouruinen, vihreä ja päältä karhea. Kieleke on selvä, 3–10 mm pitkä ja suippo. Kukinto on 5–15 cm pitkä, nuorena suppea, kukinnan aikana harittavahaarainen röyhy. Sen haarat ovat sileät. Tähkylät ovat 4–6 mm pitkät, tavallisesti itusilmuiset, tyveltä sinipunainen-ruskehtavat, kärjestä kellanruskeat. Kukat ovat kaksineuvoiset. Kaleet ovat melkein samanpituiset, eivät juuri ulkohelvettä pitemmät, suipot ja kalvolaitaiset. Ulkohelpeessä on keskiosasta lähtevä vihne. Tunturilauhan hedelmä on jyvä. Heinä kukkii Suomessa heinäkuussa.
Tunturilauha esiintyy Suomessa vain Käsivarren Lapissa, Enontekiön pohjoisosassa. Se kasvaa tuntureitten lakiosissa paljaalla mineraalimaalla lumenviipymillä ja vesistöjen rannoilla, joskus myös metsävyöhykkeessä jokivarsisoraikolla.
Tunturimaarianheinä
Tunturimaarianheinä ("Hierochloë alpina") on monivuotinen mätästävä heinälaji maarianheinien suvussa.
Tunturimaarianheinä kasvaa 20–35 senttimetriä korkeaksi. Korsi on pysty ja kalju, 2–4-lehtinen. Lehdet ovat vuorottain, ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Tyvitupet ovat ruskeat tai violetit. Kukkivien versojen lehtilavat ovat lyhyitä, kukattomien pitkiä. Ylin lehtilapa on 3–8 millimetriä pitkä. Lehtilapa on sisäänkiertynyt ja päältä tiheään lyhytkarvainen. Kieleke on pieni, 0,5–1,5 mm pitkä. Kukinto on 2–5 cm pitkä, tiheä ja ruskeanvioletti röyhy. Tähkylät ovat 3–5 mm pitkät, linssimäiset, kiiltävän ruskeat ja kolmikukkaiset (kaksi alinta hedekukkia ja ylin kukka kaksineuvoinen). Kaleet ovat tähkylän pituiset, ulkohelve on syvään lovipäinen ja karvainen. Vihneet lähtevät läheltä ulkohelpeen tyveä ja ovat eripituiset, pitempi on 5–9 mm pitkä. Tunturimaarianheinän hedelmä on jyvä. Heinä kukkii Suomessa heinä–elokuussa.
Tunturilauha esiintyy Suomessa harvinaisena vain pohjoisimmassa Lapissa. Se kasvaa tuntureitten lakiosissa tuulenpieksämillä, harjanteilla, kallioilla ja kankailla, missä on talvisin niukasti lunta.
Palautuskeskus
Palautuskeskus on kielteisen päätöksen saaneille turvapaikanhakijoille tarkoitettu keskus, josta heidät palautetaan lähtö- tai kotimaahansa. Palautuskeskuksen toimintamuoto on normaalin vastaanottokeskuksen ja säilöönottoyksikön välimuoto. Palautuskeskuksissa henkilöt ovat valvotummissa olosuhteissa poliisin ilmoittautumisvelvollisuuden piirissä, mutta vapaita liikkumaan.
Maahanmuuttovirasto alkoi valmistelemaan palautuskeskusten perustamista vuonna 2016. Sisäministeriö ei tehnyt päätöstä palautuskeskusten perustamisesta vuonna 2016, koska toimeenpantavia kielteisiä turvapaikkapäätöksiä oli tuolloin liian vähän.
The Late Late Show with James Corden
The Late Late Show with James Corden on yhdysvaltalainen myöhäisillan talk show -ohjelma, jota juontaa brittikoomikko James Corden. Kyseessä on neljäs versio "The Late Late Show" -ohjelmaformaatista.
"The Late Late Show with James Corden" alkoi CBS-kanavalla 23. maaliskuuta 2015, korvaten "The Late Late Show with Craig Ferguson" -ohjelman. Ohjelmaa esitetään Yhdysvalloissa myöhäisillassa maanantaista perjantaihin joka ilta. Suomessa Yle TV2 aloitti ohjelman esittämisen 24. kesäkuuta 2017. Suomessa sarjaa näytetään keskiviikosta lauantaihin kello 22 kahden vuorokauden viiveellä Yhdysvaltojen ensiesityksestä.
Ohjelmassa on oma livebändi, jota johtaa Reggie Watts.
Show'n kaikissa jaksoissa on mukana tähtivieraita, musiikkiesityksiä ja sketsejä. Show'n kruununjalokiveksi on noussut Cordenin ideoima "Carpool Karaoke". Osiossa toinen toistaan isommat tähdet astuvat isännän auton kyytiin laulamaan karaokena omia biisejään ja heittämään huulta. Corden sai idean George Michaelin oltua hänen kyydissään Cordenin laitettua musiikkia soimaan ja laulettuaan kappaleen mukana. Michael ryhtyi laulamaan Cordenin mukana. Ensimmäiseen varsinaiseen Carpool Karaokeen suostui Mariah Carey huonosti nukutun yön jälkeen tietämättä etukäteen minkälaisesta asiasta oli kyse ja oliko hänen tarkoitus edes laulaa siinä.
Kalle Hyötynen
Kalle Hyötynen on Julkisten ja hyvinvointialojen liitto JHL:n järjestötoimitsija ja Vasemmistoliiton kunnallispoliitikko.
Hyötynen oli Tampereen kaupunginvaltuuston varajäsen 2009–2012 ja on ollut kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2013 alkaen. Hän oli Vasemmistoliiton 3. varapuheenjohtaja 2013–2016. Hän on koulutukseltaan mittakirvesmies.
Kalle ”Calle” Hyötynen oli vuonna 1985 perustetun tamperelaisen Nuket-yhtyeen laulaja.
Trierin katedraali
Trierin katedraali () on kirkko Trierin kaupungissa ja Saksan vanhin katedraali. Rakennus on yksi tärkeimmistä jäljellä olevista varhaisromaanisen tyylin kirkoista ja se on suurimmaksi osin peräisin 800-luvulta, joskin vanhempia osia on säilynyt. Frankit ja normannit tuhosivat kaksi aiempaa kirkkoa, joten katedraalista rakennettiin linnoitusmaisen jykevä.
Konstantinus Suuren äiti Pyhä Helena lahjoitti katedraalille Jeesuksen saumattoman paidan, jonka hänen väitetään löytäneen Pyhältä maalta. Trieristä tuli ensimmäinen suuri kristillinen pyhiinvaelluskohde Pohjois-Euroopassa. Muita tärkeitä pyhäinjäännöksiä ovat Pyhän Helenan pääkallo ja Jeesuksen ristiinnaulitsemisessa oletettavasti käytetty naula.
Katedraali on Unescon maailmanperintökohde.
Tunturivihvilä
Tunturivihvilä ("Juncus trifidus") on monivuotinen, mätästävä ruohovartinen kasvilaji vihvilöiden suvussa.
Tunturivihvilä kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Juurakko on vaakasuora. Ilmaversot muodostavat tiheän mättään. Varsi on pysty, ohut, jäykkä ja hienouurteinen. Tyvitupet ovat avoimet, kellanruskeat ja ylin on usein lavallinen. Varsi on 2–4-lehtinen, lehdet ovat pehmeitä, ohuita ja tummanvihreitä. 2–4 kukinnon tukilehteä ovat aivan latvakukinnon alapuolella, 5–12 cm pitkiä, noin puolen varren pituisia. Kukinto on latvassa. Kukinnossa on yleensä 2–4 kukkaa, varsilehtien hangassa toisinaan 1–2 kukkaa. Kukat ovat kaksineuvoisia ja säteittäisiä, vaalean- tai tummanruskeita kehälehtiä on kuusi. Kehälehdet ovat 2–3 millimetriä pitkät. Heteitä on kuusi, emin luotti kolmiliuskainen. Hedelmä on monisiemeninen kota, joka on noin 3 mm pitkä, kehää pitempi. Se on tummanruskea, kiiltävä, tylppä ja pitkäotainen.
Tunturivihvilä esiintyy Euroopassa vuoristoalueilla Välimeren maihin asti, laajimmin Fennoskandiassa Skandien vuoristosta Kuolan niemimaalle. Euroopan ulkopuolella lajia kasvaa Siperiassa, Grönlannissa ja Pohjois-Amerikan koillisosassa. Suomessa sitä esiintyy Lapissa ja Koillismaalla. Pohjois-Lapissa, varsinkin Enontekiöllä ja Utsjoella se on hyvin yleinen. Tunturivihvilällä on ollut Suomessa eteläisin yksittäisesiintymä Lohtajan Vattajanniemellä, mutta kasvi on ehtinyt hävitä Keski-Pohjanmaalta.
Tunturivihvilä kasvaa tunturien paljakkavyöhykkeellä karuilla kankailla, kivikoissa, kalliohyllyillä, vyörysorarinteillä ja tuulenpieksämillä. Metsävyöhykkeellä se kasvaa muun muassa joenrannoilla ja ultraemäksisellä soralla.
So (albumi)
So on englantilaisen rockmuusikon Peter Gabrielin viides studioalbumi, joka julkaistiin 19. toukokuuta 1986 Charisma Records -levy-yhtiöllä.
Ilkka Väätti
Ilkka Väätti (s. 16.maaliskuuta 1955 Hyrynsalmella) on kuvataiteilija, kuvataidepedagogi ja tutkija. Hän on opiskellut Lahden taidekoulussa 1976−1979, Unkarin kuvataidekorkeakoulussa 1981, Lahden ammattikorkeakoulun Taideinstituutissa 1994−1996 ja Kuvataideakatemiassa 2001−2003. Väätti väitteli taiteen tohtoriksi Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa elokuussa 2012.
Ilkka Väätti on taidemaalari, taidegraafikko ja arkkitektonien rakentaja, joka aloitti kuvataiteilijan uransa vuonna 1979. Hän on pitänyt lähes 60 yksityisnäyttelyä ja osallistunut yli 150 ryhmä- ja yhteisnäyttelyyn kotimaassa ja ulkomailla. Väätin pääteokset ovat laaja MUNDUS-teossarja (aloitettu 1993) ja Pyhäjärven kappeli (1995). Laajimmat yksityisnäyttelyt ovat Imatran taidemuseo (2015), Kajaanin taidemuseo (2012), Keski-Suomen museo (2009), Rovaniemen taidemuseo (2007), Kemin taidemuseo (2000). Väätin teoksia on muun muassa Suomen valtion, Sara Hildenin taidemuseon, Oulun taidemuseon, Kajaanin taidemuseon, Kuopion taidemuseon, Imatran taidemuseon, Tampereen kaupungin ja Suomen pankin kokoelmissa.
Väätti on toiminut kuvataiteen opettajana, tuutorina ja mentorina vuodesta 1979 muun muassa Oriveden Opistossa, Jyväskylän yliopiston taidehistorian ja taidekasvatuksen laitoksilla, Kankaanpään taidekoulussa, Lahden taidekoulussa, Lahden ammattikorkeakoulun Taideinstituutissa, Satakunnan ammattikorkeakoulun Kankaanpään taidekoulussa ja Etelä-Karjalan ammattikorkeakoulun Imatran taidekoulussa. Väätti oli vuosina 2015−2016 Taideinstituutin (LAMK) viimeinen koulutusvastaava ja taiteellinen johtaja.
Ilkka Väätti on taiteen ja historian tutkija. Väitöskirja "MUNDUS – Matka maailman keskipisteesee"n (2012) on yhdistelmä antiikin ja keskiajan kulttuurihistoriaa ja dokumentaatiota kuvataiteilijan työstä. Väätti on myös tutkinut Peräpohjolan asutushistoriaa vuodesta 1989 lähtien. Lukuisia artikkeleita ja talonhaltijaluetteloita on julkaistu useissa kylähistoriakirjoissa. Tuoreimmat artikkelit ovat "Lehtojärven asutushistoria" 1780−1900 (2014), "Luusuan ja Juujärven asutushistoria 1620−175"0 (2010), "Tapion kylän asutuksen synty" "1543−1850" (2008).
Väätille on myönnetty muun muassa Suomen taideyhdistyksen Dukaattipalkinto Nuorten näyttelyssä (1985), II palkinto Tampere-talon taidekilpailussa (1989), Valtion 5-vuotinen taiteilija-apuraha (2004), Suomen Leijonan Ritarimerkki (2015) ja taiteilijaeläke (2017).
Heikki Ranta
Heikki Ranta (s. 1986) on suomalainen näyttelijä. Yksi hänen tunnetuimmista rooleistaan on päärooli Kirkana Helsingin Kaupunginteatterin musikaalissa keväällä 2017. Syksystä 2017 alkaen hän on kiinnitettynä Helsingin Kaupunginteatteriin kahdeksi vuodeksi.
Ranta valittiin opiskelemaan teatterikorkeakouluun neljännellä yrittämällä vuonna 2012 ja hän valmistui koulusta keväällä 2017. Ennen näyttelijäopintojaan Ranta on valmistunut datanomiksi.
Teatterin lisäksi Ranta on näytellyt muun muassa elokuvassa "Elokuu" (2011) sekä televisiosarjoissa "Salatut elämät" ja "Sorjonen". Syksyllä 2017 hän on mukana uudessa "Punk’d Suomi" -sarjassa.
Gambian punta
Gambian punta oli Gambian valuuttana vuodesta 1965 vuoteen 1971. Gambia oli käyttänyt Brittiläisen Länsi-Afrikan puntaa siihen asti, kunnes Gambia alkoi painamaan omaa valuuttaansa 5. lokakuuta 1964 lähtien. Vuonna 1971 Gambian dalasi korvasi Gambian punnan.
ILLIAC IV
ILLIAC IV oli Illinois’n yliopiston kehittämä yksi ensimmäisistä vektorisuorittimia käyttävistä tietokoneista.
Tietokone oli suuren mittakaavan rinnakkaissuoritusta hyödyntävä tietokone, joka oli aikanaan yksi nopeimmista.
Tietokoneessa oli 64 suoritinta, joilla jokaisella oli oma muistinsa ja käsittelivät eri asioita toisista riippumatta. Tietokone oli ensimmäisiä, jotka eriytyivät John von Neumannin "yksi askel kerrallaan" suoritusmuodosta.
Tietokoneen suunnittelija Daniel Slotnick suunnitteli tietokoneessa olevan maksimissaan 256 suoritinta.
Tietokone toimitettiin NASAn Amesin laitokseen vuonna 1971 ja se kytkettiin ARPAnetiin vuonna 1975. Tietokone oli yli vuoden maailman nopein voittaen Crayn Cray-1-tietokoneen.
Sopimus tietokoneen kehittämisestä tehtiin jo vuonna 1964 ja samaan aikaan tapahtuneet kehitysaskeleet mikropiiriteknologialle uhkasivat tehdä tietokoneesta vanhentuneen ennen sen valmistumista.
Albania Turkvision laulukilpailussa
Albania on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Albania osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Xhoi Bejko kappaleella "Hava ve Ates". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Bejko sai 154 pistettä, jäi sijalle 19 eikä päässyt finaaliin.
Vuonna 2015 Albania osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin jälleen laulaja Xhoi Bejko tällä kertaa yhdessä Visar Rexhepin kanssa. Heidän kappaleensa oli nimeltään "Adı hasret". Finaalissa he saivat 154 pistettä ja sijoittuivat kahdeksanneksi.
Bulgaria Turkvision laulukilpailussa
Bulgaria on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Bulgaria osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin laulaja İsmail Matev kappaleella "Yollara, taşlara". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Matev sai 168 pistettä, sijoittui yhdenneksitoista ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sai 172 pistettä ja sijoittui yhdenneksitoista.
Vuonna 2015 Bulgaria osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin Big Star Life kappaleella "Istanbuldayiz". Finaalissa he saivat 162 pistettä ja sijoittuivat kuudenneksi.
Iran Turkvision laulukilpailussa
Iran on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Iran osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Barısh Grubu kappaleella "Heydar Baba". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Grubu sai 178 pistettä, sijoittui yhdeksänneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sai 167 pistettä ja sijoittui kolmanneksitoista.
Vuonna 2015 Iran osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin Reza Esbilani kappaleella "Manim arzum". Finaalissa Esbilani saivat 131 pistettä ja sijoittuivat yhdeksänneksitoista.
Moskovan alue Turkvision laulukilpailussa
Moskovan alue on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2014
Moskovan alue osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin bändi nimeltä Kazan World kappaleella "Sine kotem". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa he saivat sai 190 pistettä, sijoittuivat viidenneksi ja pääsivät finaaliin. Finaalissa he saivat 170 pistettä ja sijoittuivat kahdenneksitoista.
Saksa Turkvision laulukilpailussa
Saksa on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Saksa osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Fahrettin Güneş kappaleella "Sevdiğim". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Güneş sai 149 pistettä, jäi sijalle 21 eikä päässyt finaaliin.
Vuonna 2015 Saksa osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin laulaja Derija Kaptan kappaleella "Sessiz Çiğlik". Finaalissa Kaptan sai 153 pistettä ja sijoittuivat yhdenneksitoista.
Saksa osallistuu uudelleen vuoden 2017 kilpailuun, joka järjestetään Astanassa, Kazakstanissa. Edustajaksi on valittu Seyran.
Turkmenistan Turkvision laulukilpailussa
Turkmenistan on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2014
Turkmenistan osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin Züleyha Kakayeva kappaleella "Shikga-Shikga bilerzik". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Kakayeva sai sai 164 pistettä, sijoittuivat viidenneksitoista ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sai 192 pistettä ja sijoittui viidenneksi.
Dahongpao
Dahongpao (, Wǔ Yí Dà Hóng Páo, ’Suuri punainen viitta’) on tummaa, legendaarista kiinalaista Wulong-teetä, jota tuotetaan pieniä määriä Wuyi-vuorella Nanpingin prefektuuritason kaupungissa Fujianin maakunnassa.
Dahongpao luetaan Kiinan kymmenen arvostetuimman teen joukkoon. Jotkut Dahongpaon teepensaat ovat erityisasemassa. Esimerkiksi kuutta, jo Kiinan keisareille teetä tuottanutta teepensasta, suojellaan ja vartioidaan erityisesti. Vanhasta keisarillisesta teepensaasta valmistettu tee voi olla 30 kertaa kultaakin kalliimpaa. Esimerkiksi vuonna 2002 ostettiin vain 20 gramman erä legendaarisen keisarillisen teepensaan Dahongpao-teetä 28 000 dollarilla. Kannullinen tätä harvinaista oolongia maksoi siis noin 10 000 dollaria!
Firenzen tasavalta
Firenzen tasavalta () oli keskiaikainen valtio, joka keskittyi Firenzeen, italialaiseen kaupunkiin Toscanassa. Tasavalta kesti vuodesta 1115 vuoteen 1532. Sen seuraajaksi perustettiin Medicin suvun hallitsema Firenzen herttuakunta.
Sunnmørsposten
Sunnmørsposten on norjalainen sanomalehti, joka on perustettu 1882. Se ilmestyy Länsi-Norjassa Ålesundissa. Lehti siirtyi tabloidiin toukokuussa 2006. Lehti ilmestyi aiemmin aamupäivällä, mutta vuodesta 1978 se muuttui aamulehdeksi. Verkkolehti on perustettu 1997. Julkaisu voitti vuonna 2013 MBL:n Vuoden paikallinen verkkolehti -palkinnon.
Hanna Relling Berg on ollut vastaava päätoimittaja syksystä 2007. Hän on lehden historian ensimmäinen naispäätoimittaja ja myös ensimmäinen naispäätoimittaja norjalaisissa paikallislehdissä. Aiemmat päätoimittajatt:
Fort Dansborg
Fort Dansborg on tanskalainen linna, joka sijaitsee Tranquebarin kaupungissa Bengalinlahden rannikolla, Intian Tamil Nadun osavaltiossa. Linna on toiseksi suurin tanskalainen linna Kronborgin linnan jälkeen. Fort Dansborg myytiin Britannialle vuonna 1845. Linna toimii nykyään museona.
La ribalta
La ribalta (”Ramppi”) on vuonna 1912 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Mario Caserinin ohjaaman melodraaman pääosia esittävät Maria Gasparini ja Febo Mari.
Saint Vanorin kreivin puoliso Maddalena Grandier jättää miehensä ja lähtee kuuluisan näyttelijän ja ohjaajan Claudio Bourgueilin matkaan. Eräänä päivänä Maddalena päättää kokeilla näyttelemistä ja Claudio ryhtyy ohjaamaan häntä. Naisesta kehittyy lahjakas näyttelijä ja kateellinen Claudio hylkää hänet. Saadakseen miehen takaisin Maddalena pyytää häntä auttamaan erään kohtauksen harjoittelussa. Claudion ohjaamana Maddalena esittää itsemurhan tekevää epätoivoista naista. Lopuksi käy ilmi, että hän on todella myrkyttänyt itsensä.
"La ribalta" perustuu ranskalaisen Henri de Rotschildin näytelmään "La Rampe" (1909). Ambrosio Filmin tuottama elokuva on kunnianhimoinen mutta pienellä budjetilla toteutettu melodraama, joka ei kuulu ohjaaja Mario Caserinin merkkiteoksiin. Siitä on säilynyt vain loppuhuipennuksen sisältävä katkelma, Arrigo Frustan käsikirjoitus ja joukko muuta arkistomateriaalia.
Elokuva haastaa aikansa naiskäsityksen ja kyseenalaistaa perinteisen taiteilijan ja muusan välisen suhteen. Se on myös kiinnostava esimerkki nykynäkökulmasta ehkä yliampuvana pidettävän Maria Gasparinin näyttelijäntyöskentelystä. Asetelman erikoisuutta korostaa se, että Claudiota esittävä Febo Mari on ohjaaja Caserinin alter ego ja Gasparini oli tosielämässä hänen suojattinsa ja vaimonsa. Elokuvahistorioitsija Stella Dagnan tulkinnan mukaan "La ribalta" esittää luovana taiteilijana naisen ja miehen hänen teknisenä avustajanaan.
Aikalaiskritiikki julisti pitkänä elokuvana markkinoidun "La ribaltan" mestariteokseksi ja ylisti varsinkin Maria Gasparinin näyttelijäsuoritusta ja eleganssia.
Bolognan elokuva-arkistossa säilynyt värjätty nitraattifilmin katkelma on restauroitu arkiston ja Torinon elokuvamuseon yhteistyönä vuonna 2010. Alkuperäisestä 754 metrin pituudesta on jäljellä vain 81 metriä. Katkelma on nähtävissä elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
FC La Chaux-de-Fonds
Football Club La Chaux-de-Fonds on jalkapalloseura La Chaux-de-Fondsin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2017–18 Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Promotion Leaguessa. FC La Chaux-de-Fonds on perustettu heinäkuussa 1894. Seura on voittanut kolmesti Sveitsin mestaruuden: tämä on tapahtunut vuosina 1954, 1955 ja 1964. Sveitsin cupin se on voittanut 1948, 1951, 1954, 1955, 1957 ja 1961.
Ilmasilta (tv-ohjelma)
Ilmasilta oli suomalainen MTV:n viihdeohjelma, jota esitettiin vuonna 1965. Viihdeohjelman avulla kerättiin varoja SPR:n helikopteria varten. Keräyksen taustalla oli pari vuotta sitten aiemmin tapahtunut pikkutytön katoaminen. Ohjelman juontajina toimivat Niilo Tarvajärvi ja Barbara Helsingius.
Ilmasilta Elonet-tietokannassa
FC Biel-Bienne
Fussballclub Biel-Bienne on jalkapalloseura Biel/Biennen kaupungista. Seura pelaa kaudella 2017–18 Sveitsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Liga Interregionalin 3 lohkossa. Seura on voittanut historiansa aikana yhden Sveitsin mestaruuden. Tämä tapahtui vuonna 1947.
Challenge Liiga
Challenge Liiga tai Brack.ch Challenge League tai Challenge League on Sveitsin jalkapallojärjestelmän toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2017–18 liigassa pelaa 10 joukkuetta. Sarjan voittaja nousee pääsarjaan Raiffeisen Super Leagueen, ja häviäjä putoaa Swiss Promotion Leagueen.
One Way Ticket to Hell... and Back
One Way Ticket to Hell... and Back on brittiläisen rockyhtye The Darknessin toinen studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2005. Albumi ylsi Britannian albumilistalla parhaimmillaan sijalle 11. ja Yhdysvaltain Billboard 200-listan sijalle 58. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet ”One Way Ticket”, ”Is It Just Me?” ja ”Girlfriend”.
Hot Cakes
Hot Cakes on brittiläisen rockyhtye The Darknessin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin elokuussa 2012. Albumi on yhtyeen ensimmäinen sitten vuonna 2005 julkaistun albumin "One Way Ticket to Hell... and Back". "Hot Cakes" ylsi kotimaassaan Britannian albumilistalla parhaimmillaan neljännelle sijalle, ja Yhdysvaltain Billboard 200-listan sijalle 43. Albumilta julkaistiin singlenä neljä kappaletta.
Luettelo myrkyllisistä nisäkkäistä
Luettelo myrkyllisistä nisäkkäistä:Lähteet:
Last of Our Kind
Last of Our Kind on brittiläisen rockyhtye The Darknessin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2015. Albumi ylsi Britannian albumilistalla parhaimmillaan sijalle 12. ja Suomen virallisen listan sijalle 41. "Last of Our Kindilta" julkaistiin singlenä neljä kappaletta.
Suffolk (täsmennyssivu)
Suffolk voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Heikki Vanhanen
Heikki Tapani Vanhanen (s. 18. heinäkuuta 1958 Janakkala) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Uransa aikana hän edusti Tervakosken Pyrkivää, Hyvinkään Tahkoa, Hämeenlinnan Tarmoa sekä Janakkalan Janaa ja hänen valmentajanaan toimi Armas Vanhanen.
Kalevan kisoista Vanhanen saavutti kuulantyönnön pronssia vuonna 1981. Lisäksi sisäratojen SM-kilpailuista hän voitti kultaa vuonna 1980. Ennätyksikseen Vanhanen työnsi ulkoradoilla 18,94 metriä (1981) ja hallissa 18,06 metriä (1980). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1988 jälkeen.
Mangaaninitraatti
Mangaaninitraatti (Mn(NO)) on mangaani- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa keramiikkapigmenttinä ja muiden mangaaniyhdisteiden valmistukseen.
Kidevedettömänä mangaaninitraatti on huoneenlämpötilassa hygroskooppista väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteellä on myös useita kidevedellisiä muotoja. Niitä ovat esimerkiksi monohydraatti (Mn(NO)·HO), dihydraatti (Mn(NO)·2HO), tetrahydraatti (Mn(NO)·4HO) ja heksahydraatti (Mn(NO)·6HO). Mangaaninitraatin hydraatit ovat vaaleanpunaisia tai ruusunpunaisia kiteisiä yhdisteitä, joilla on usein suhteellisen alhainen sulamislämpötila (25–35 °C). Mangaaninitraatti ja erityisesti sen hydraatit liukenevat runsaasti veteen. Tämän lisäksi sitä liuottavat eräät orgaaniset liuottimet kuten etanoli, dioksaani ja tetrahydrofuraani. Kuumennettaessa yhdistettä voimakkaasti se hajoaa mangaanidioksidiksi ja typen oksideiksi.
Mangaaninitraattia valmistetaan liuottamalla mangaani(II)karbonaattia tai mangaanioksidia typpihappoon tai epäpuhtaasta mangaanidioksidista typpihapon ja typpihapokkeen seoksen avulla. Näin muodostuu kidevedellistä yhdistettä, josta kidevesi voidaan poistaa dityppipentoksidin avulla. Mangaaninitraattia käytetään muiden mangaaniyhdisteiden, erityisesti korkean puhtausasteen mangaanioksidien valmistamiseen. Tämän lisäksi sitä voidaan käyttää keramiikan värjäämiseen.
Hannu Polvi
Hannu Alfred Polvi (29. marraskuuta 1948 Ylivieska – 29. syyskuuta 2008) oli suomalainen moukarinheittäjä. Uransa aikana hän edusti Hämeenlinnan Tarmoa, Tampereen Pyrintöä sekä Ylivieskan Kuulaa ja hänen valmentajanaan toimi vuosien 1972-1981 aikana Taisto Polvi.
Kalevan kisoista Polvi saavutti moukarinheiton kultaa vuonna 1978, hopeaa vuosina 1976 ja 1977 sekä pronssia vuosina 1979 ja 1981. Ennätyksikseen hän heitti ulkoradoilla 74,74 metriä (1981). Polvi paransi moukarinheiton Suomen ennätystä kolmeen otteeseen tuloksilla 73,08 (4. syyskuuta 1976), 73,12 (13. heinäkuuta 1978) ja 73,84 (5. elokuuta 1978).
The Lounge Lizards
The Lounge Lizards oli saksofonisti John Lurien ja hänen veljensä pianisti Evan Lurien vuonna 1978 perustama eklektinen etupäässä jazz-musiikkia esittävä yhtye. Yhtye tunnetaan John Lurien jazzia ja muita tyylejä yhdistelevistä sävellyksistä ja live-esityksistään, joiden kautta yhtyeelle kehittyi kulttimaine. "The Lounge Lizards" oli aktiivinen vuoteen 1998 saakka, Lurien veljesten ollessa kokoonpanon ainoat vakituiset jäsenet. Muina jäseninä toimi lukuisia tunnettuja New Yorkin musiikkiympyröistä tunnettuja muusikoita, esimerkiksi kitaristi Marc Ribot, paremmin Medeski Martin and Wood triosta tunnettu perkussionisti Billy Martin, vetopasunisti Curtis Fowlkes, vibrafonisti Bryan Carrott, trumpetisti Steve Bernstein, rumpali Calvin Weston ja saksofonisti Michael Blake. Myös kitaristi ja laulaja-lauluntekijä Arto Lindsay ja perkussionisti Anton Fier ovat vaikuttaneet yhtyeessä sen alkuaikoina.
Yhyeen nimi juontaa juurensa slangi-ilmaisusta: "lounge lizard" tarkoittaa tyypillisesti hyvin pukeutunutta miestä, joka pyörii seurapiireissä pyrkimyksenään vietellä varakkaita naisia mielistelyllä ja pettävällä charmilla.
Yhtyeen ensimmäinen kokoonpano koostui Lurien veljeksistä, kitaristi Lindsaystä, basisti Steve Piccolosta ja perkussionist Anton Fieristä. He äänittivät Lounge Lizards-nimisen albumin vuonna 1981 EG-levy-yhtiön toimiessa julkaisijana. Albumilla on kaksi Thelonious Monk cover-versiota, mutta tyylillisesti levy oli lähempänä Ornette Colemanin free jazzia ja Sun Ran musiikkia.
80-luvulla yhtyeen kokoonpano uudistui. Kitaristiksi tuli Marc Ribot, basistiksi Erik Sanko, ja kokoonpanoon otettiin toiseksi saksofonistiksi Roy Nathason ja tämän lisäksi vetopasuuna, jota soitti Curtis Fowlkes. Perkussionisteina toimivat Dougie Browne ja E. J. Rodriguez. Kokoonpano levytti useampia albumeja, joilla yhtyeen tyyli kehittyi ja pääosaan tulivat Lurien sofistikoituneet monitasoiset sävellykset.
Vuonna 1998 yhtye julkaisi levyn "The Queen of All Ears" John Lurien omalla "Strange and Beautiful Music"-levy-yhtiöllä. Kokoonpanossa olivat nyt jo aikaisemmin yhtyeeseen liittyneet Steven Bernstein, Michael Blake, Oren Bloedow, David Tronzo, Calvin Weston, ja Billy Martin. "Lizardien musiikki ei ole jazzia", kirjoitti Fred Bouchard Jazz Times -lehdessä, "mutta se on älykästä ja rytmisesti ja harmonisesti kiinnostavaa (se ei ole myöskään rockia, toisin sanoen), ja [...] siinä on viatonta suoruutta, joka ylittää tyylillset ennakkoluulot."
Sittemmin "The Lounge Lizards" ei ole ollut kovin aktiivinen, monilahjakkaan John Lurien, joka on aikaisemmin toiminut muun muassa näyttelijänä Jim Jarmuschin filmeissä, keskittyessä maalaamiseen, ja Evanin vaikuttaessa muiden projektiensa parissa.
Anita Erämies
Anita Erämies (s. 23. maaliskuuta 1964) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä, joka edusti Multian Jyskettä.
Kalevan kisoista Erämies saavutti korkeushypyn hopeaa vuonna 1980 sekä jaetun pronssin vuonna 1981. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista kultaa vusina 1980 ja 1985, hopeaa vuonna 1982 sekä pronssia vuonna 1981. Ennätyksikseen Erämies hyppäsi ulkoradoilla tuloksen 1,82 metriä (1982) ja hallissa 1,85 metriä (1985). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1989 jälkeen.
Armenianjättiputki
Armenianjättiputki ("Heracleum sosnowskyi") on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se kuuluu kaukasian- ja persianjättiputken ohella Suomen jättiputkilajeihin. Se on meillä tavattavista kolmesta jättiputkilajista harvinaisin. Näiden lajien eroittaminen toisistaan on vaikeaa.
Armenianjättiputki on monokarppinen eli kerran kukkiva monivuotinen ruoho, se kuolee kukittuaan. Se on yleensä yksivartinen ja varsi saattaa olla jopa 5 metriä korkea. Sen lehdet ovat muuntelevia, ja niiden muoto voi vaihdella typäköistä ja leveänpuoleisista lehtiliuskoista kapeisiin ja teräväkärkisiin. Lehtilapa voi olla jopa 1 metrin levyinen. Kukan teriö säteittäinen, valkoinen. Terä- ja verholehtiä yleesnsä viisi. Heteitä on viisi. Emiö yhdislehtinen, kaksivartaloinen, kaksiluottinen. Kukinto on kerrannaissarja jossa on pienempiä sarjoja 50–120. Pääsarjan suojuslehdet varisevat aikaisin. Kukkii elo-syyskuussa. Sen hedelmä on 9–11 mm pitkä kaksi lohkoinen matalaharjuinen lohkohedelmä. Se voi tuottaa jopa siementä.
Muutoin se muistuttaa ulkoasultaan suuresti yleisintä kaukasianjättiputkea ja sitä harvinaisempaa persianjättiputkea. Meillä luonnossa kasvaa myös alkuperäisiä isoja sarjakukkaiskasveja muutta niiden koko on selvästi jättiputkia pienempi.
Armenianjättiputken levinneisyys Suomessa tunnetaan huonosti, mutta sitä arvellaan kuitenkin olevan melko paljon enemmän kuin tiedetään. Venäjällä ja Virossa se on laajasti levinnyt.
Armenianjättiputki viihtyy aurikoisilla alueilla ja sen torjuntakeinoksi onkin kaavailtu joskus metsittämistä.
Armenianjättiputkea kehitettiin Euroopassa ja Neuvostoliitossa toisen maailmansodan jälkeen karjalle rehukasvisviksi. Se sopi huonosti rehukasviksi koska kasveja syöneiden eläinten maitoon ja lihaan tuli sivumakua. Vuonna 1957 sitä löydettiin ensimmäisen kerran Virosta, jossa sitä kasvaa nykyisin yleisesti maaseudun karjatilojen läheisyydessä.
Tämä laji on säädetty haitalliseksi vieraslajiksi koko EU:n tasolla, minkä johdosta lajin maahantuonti, kasvatus, myynti ja muu hallussapito sekä ympäristöön päästäminen on kielletty.
Erja Dahl
Erja Ilona Dahl (o.s. Koivunen, s. 27. tammikuuta 1964 Kokkola) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti uransa aikana Gamlakarleby IF:ä sekä Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimi Eila Vartiainen.
Kalevan kisoista Dahl saavutti korkeushypystä jaetun pronssin vuonna 1981. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla tuloksen 1,81 metriä (1985) ja hallissa 1,79 metriä (1981). Virallisiin kilpailuihin Dahl ei ole osallistunut vuoden 1988 jälkeen.
Elli Hallikainen
Elli Tarja Hannele Hallikainen (ent. Hallikainen-Ranta, s. 24. helmikuuta 1960 Tervola) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Lohijärven Kuohua ja hänen valmentajinaan toimivat Kari Sinkkonen ja Klaus Peurla.
Hallikainen saavutti aikuisten SM-kilpailuista kultaa maratonilla vuonna 1981. Ennätyksekseen hän on juossut maratonilla ajan 2.49.54 (1981) ja puolimaratonilla ajan 1.22.57 (2003).
Irmeli Ruponen
Eeva Irmeli Ruponen (o.s. Nieminen, s. 24. joulukuuta 1937 Sysmä) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edusti Riihimäen Kiskoa.
Ruponen saavutti aikuisten SM-kilpailuista pronssia maratonilla vuonna 1981. Lisäksi hän voitti maastojuoksun SM-kilpailuissa joukkuekilpailun pronssia vuonna 1982. Ennätyksekseen Ruponen juoksi maratonilla ajan 2.47.44 (1984) ja 10 000 metrillä ajan 10.25,84 (1984).
Tuuli Heinonen
Tuuli Orvokki Heinonen (myöh. Ilmarinen, s. 20. joulukuuta 1956 Vantaa) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija. Uransa aikana hän edusti Korson Kaikua sekä Leppävaaran Sisua ja hänen valmentajanaan toimi Markku Viinanen.
Kalevan kisoista Heinonen saavutti 400 metrin juoksusta pronssia vuonna 1977 sekä 400 metrin aitajuoksusta kultaa vuosina 1978 ja 1981. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksusta kultaa vuosina 1980 ja 1981 sekä pronssia vuonna 1982 ja 3 x 800 metrin viestijuoksusta kultaa vuonna 1980, hopeaa vuosina 1977, 1979 ja 1981 sekä pronssia vuonna 1976. Sisäratojen SM-kilpailuista Heinonen saavutti hopeaa 400 metriltä vuonna 1979.
Ennätyksikseen Heinonen juoksi 100 metrillä 12,8 (1977), 200 metrillä ulkona 25,2 (1978) ja hallissa 27,15 (1983), 400 metrillä ulkona 56,18 (1978) ja hallissa 57,1 (1979), 100 metrin aidoissa 14,6 (1980) ja 400 metrin aidoissa 58,66 (1981).
Virallisiin kilpailuihin Heinonen ei ole osallistunut vuoden 1983 jälkeen.
Finnish Music Quarterly
Finnish Music Quarterly on vuonna 1985 perustettu suomalainen musiikkilehti, joka kertoo englannin kielellä suomalaisesta musiikkikulttuurista. Lehteä julkaisevat Gramex ry, Music Finland ry, Sibelius-Akatemia ja Suomen Säveltäjät ry.
Home Sweet Home (romaani)
Home Sweet Home on Pekka Aittakummun kirjottama romaani, joka julkaistiin toukokuussa 2017. Romaanin kustantajan, Arktisen Banaanin, mukaan se on ensimmäinen Suomessa julkaistu hometaloromaani. Home Sweet Home kertoo Rajalan perheestä, joka tietämättään ostaa hometalon.
Talotekniikka-lehden mukaan Home Sweet Home -romaanissa on hyvän tarinaniskijän tragikoominen, sisäilmaongelmista kärsiviä syvästi ymmärtävä ote. Arkkitehti-lehti arvioi, että romaanissa huumori ja kevyt ote toimivat hyvin yhteen vakavan aiheen kanssa.
Sanomalehti Kalevan mukaan teos on tärkeä puheenvuoro ja tuo elämänmakuisesti esille monen ihmisen kokemukset. "Aittakumpu kirjoittaa myötäelävästi ja hauskasti, teksti juoksee jouhevasti eteenpäin."
Jyväskylän maaseurakunta
Jyväskylän maaseurakunta oli yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista, kunnes 2009 se yhdistyi Jyväskylän kaupunkiseurakunnan ja Korpilahden seurakunnan kanssa Jyväskylän seurakunnaksi. Jyväskylä mainittiin rukoushuonekuntana 1660, rukoushuonekunnasta tuli Laukaan kappeli 1693, eri seurakunta taas 1856. Seurakunnan vanha kirkko valmistui 1775. Alue oli Jyväskylän kirkonkylä, kunnes vuonna 1837 sinne perustettiin Jyväskylän kaupunki. Siitä lähtien kun Jyväskylän maalaiskunta perustettiin 1868, Jyväskylän seurakunta, sittemmin nimellä Jyväskylän maaseurakunta, käsitti Jyväskylän maalaiskunnan koko alueen. Aluksi seurakuntaan kuului myös Jyväskylän kaupunki, mutta 1880 kaupunki erotettiin Jyväskylän kaupunkiseurakunnaksi ja siihenastinen Jyväskylän seurakunta sai nimen Jyväskylän maaseurakunta. Sitä mukaa kun osia Jyväskylän maalaiskunnasta liitettiin Jyväskylän kaupunkiin, liitettiin vastaavasti osia Jyväskylän maaseurakunnasta Jyväskylän kaupunkiseurakuntaan, tosin osa kyseisistä seurakunnallisista alueliitoksista tapahtui hieman myöhemmin kuin vastaavat kunnalliset alueliitokset. Myös pääosa Toivakan seurakunnasta erotettiin Jyväskylän maaseurakunnasta. Toisaalta Jyväskylän maaseurakuntaan liitettiin osia Laukaan seurakunnalta vastaavasti kuin Jyväskylän maalaiskuntaan liitettiin osia Laukaasta. Jyväskylän maaseurakunnan edellä mainittu kirkko meni huonoon kuntoon ja purettiin vuonna 1888. Seuraava maaseurakunnan kirkko paloi 1918, ja sen korvasi Elsi Borgin suunnittelema Taulumäen kirkko vuonna 1929. Taulumäen kirkko pysyi Jyväskylän maaseurakunnan kirkkona siitä huolimatta, että vuoden 1943 alussa tapahtuneessa alueliitoksessa se jäi kaupunkiseurakunnan alueelle. Loppuaikoinaan seurakunnalla oli muitakin kirkkoja: Antti Eskelisen suunnittelema 1978 valmistunut Palokan kirkko, Armas Lehtisen suunnittelema virallisesti maaliskuussa 1954 käyttöön otettu Vaajakosken kirkko sekä 1957 valmistunut, Olavi Kivimaan suunnittelema Tikkakosken kirkko. Kun Jyväskylän kaupunki- ja maaseurakunta sekä Korpilahden seurakunta yhdistyivät vuoden 2009 alussa, tuli Taulumäen kirkosta Jyväskylän seurakunnan pääkirkko.
Jyväskylän maalaiskunnan kirja (1977), Jussi T. Lappalaisen kirjoitus pitäjän synty ja aluemuutokset
The Killersin diskografia
Tämä on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin diskografia.
Listasijoitusten lähde:
Merja Vuorinen
Merja Hannele Vuorinen (s. 23. huhtikuuta 1959 Helsinki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän edusti Leppävaaran Sisua ja hänen valmentajinaan toimivat Virve Mikkola ja Martti Kempas.
Kalevan kisoista Vuorinen saavutti 400 metrin juoksusta pronssia vuonna 1981 sekä 800 metrin juoksusta hopeaa vuonna 1979 ja pronssia vuonna 1981. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksusta kultaa vuosina 1980 ja 1981 sekä pronssia vuonna 1982 ja 3 x 800 metrin viestijuoksusta kultaa vuonna 1980, hopeaa vuosina 1977, 1979 ja 1981 ja pronssia vuonna 1976. Sisäratojen SM-kilpailuista Vuorinen voitti pronssia 800 metriltä vuonna 1977.
Ennätyksikseen Vuorinen juoksi 200 metrillä ajan 25,5 (1979), 400 metrillä ulkona 54,62 (1981) ja hallissa 58,7 (1980), 800 metrillä ulkona 2.05,20 (1981) ja hallissa 2.12,6 (1979), 1 500 metrillä 4.53,1 (1974) sekä 3 000 metrillä 11.47,2 (1977).
Virallisiin kilpailuihin Vuorinen ei ole osallistunut vuoden 1983 jälkeen.
FC Baník Ostrava
Football Club Baník Ostrava on jalkapalloseura Ostravan kaupungista. Seura on perustettu syyskuussa 1922. Baník Ostrava pelaa kaudella 2018–2019 Tšekin pääsarjassa Synot ligassa. Tšekin mestaruuden seura on voittanut kertaalleen. Tämä tapahtui vuonna 2004.
Pauli Perttula
Pauli Perttula (s. 10. elokuuta 1954 Kauhava) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pituushyppääjä. Uransa aikana hän edusti Ylihärmän Junkkareita sekä Kauhavan Wisaa ja hänen valmentajanaan toimi Alpo Sihvonen.
Kalevan kisoista Perttula saavutti pituushypypn pronssia vuonna 1980. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla 7,42 metriä (1980) ja hallissa 7,19 metriä (1981). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1982 jälkeen.
Jussi Paronen
Jussi Markku Vilho Paronen (s. 4. huhtikuuta 1954 Lauritsala) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Lauritsalan Kisaa ja hänen valmentajanaan toimi Hannu Sorsa.
Kalevan kisoista Paronen saavutti kolmiloikan pronssia vuosina 1979 ja 1980. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa vuonna 1974. Ennätyksikseen Paronen hyppäsi ulkoradoilla 16,22 metriä (1980) ja hallissa 15,56 metriä (1980). Pituushypyn ennätyksekseen hän hyppäsi tuloksen 7,09 metriä (1980). Virallisiin kilpailuihin Paronen ei ole osallistunut vuoden 1981 jälkeen.
Seaham
Seaham (aikaisemmin Seaham Harbour) on kaupunki Durhamin piirikunnassa Englannissa. Seahamissa oli vuoden 2015 arvion mukaan 22 492 asukasta.
Vanhasta saksikylästä on enää jäljellä Pyhän Neitsyt Marian kirkko, jonka rakennuttamiseen kuningas Athelstan antoi luvan vuonna 930. Vuonna 1155 Seaham siirtyi kartanon läänitysmaihin. Milbanket myivät 1821 Daldenin ja Seahamin tilat Londonderryn markiisille Charles Stewartille. Londonderryt alkoivat kehittää Seahamista satamakaupunkia ja aloittivat sataman rakentamisen 1828. He rakennuttivat kaupunkiin junaradan ja rupesivat kuljettamaan satamasta hiiltä. Kaupunkiin perustettiin myös kirkkoja ja kouluja. Vuonna 1851 yli 30 prosenttia kaupungin miehistä työskenteli vesiliikenteeseen liittyvissä ammateissa.
Seahamin teollisuus kukoisti aina 1880-luvulle. Vuonna 1880 Seahamin hiilikaivoksessa tapahtui räjähdys, jossa kuoli 164 kaivosmiestä. Paikallinen masuuni lopetti toimintansa 1885, Raintonin kaivos 1896, ja samaan aikaan satama alkoi käydä liian pieneksi uusille isommille höyrylaivoille. Laskukautta seurasi pian uusi teollisuuden nousukausi, kun Charles Vane-Tempest-Stewart perusti kaupunkiin muun muassa kaivosyhtiö Londonderry Collieriesin. Samalla satamaa suurennettiin. Asukasluku kasvoi: se oli 15 000 vuonna 1911, kun se oli ollut 10 000 vuonna 1900. Seaham tunnettiin pitkään kaivoskaupunkina, mutta viimeinen kaivos lopetti siellä 1992.
James S. A. Corey
James S. A. Corey on salanimi, jota käyttävät Daniel Abraham ja Ty Franck julkaistulle tieteiskirjallisuudelle.
Tuotantoon kuuluu "Expanse-"kirjasarja, johon perustuu "Expanse-"televisiosarja.
Sarjaan kuuluva "Leviathan Wakes" on ollut ehdolla parhaan romaanin Hugo-palkinnon saajaksi.
The Strokesin diskografia
Tämä on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin diskografia.
Listasijoitusten lähde:
Ty Franck
Ty Franck (s. 18. toukokuuta 1969) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka yhdessä Daniel Abrahamin kanssa julkaisee salanimellä James S. A. Corey.
Franck on yhdessä Abrahamin kanssa julkaissut "Expanse-kirjasarjaa" ja ovat mukana myös kirjasarjan pohjalta tehtävän "Expanse-televisiosarjan" teossa.
Syyria Turkvision laulukilpailussa
Syyria on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2015
Turkmenistan osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2015 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Istanbulissa Turkissa. Edustajaksi valittiin Adil Şan kappaleella "Geliş". Finaalissa hän sai 165 pistettä ja sijoittui viidenneksi.
Länsi-Teiskon rukoushuone
Länsi-Teiskon rukoushuone on Ylöjärven seurakunnalle kuuluva kirkko/rukoushuone entisen Kurun kunnan Länsi-Teiskossa, noin 37 kilometriä Ylöjärven kirkolta. Kurun kirkolle matkaa on vajaa 20 kilometriä.
Länsi-Teisko liittettiin Teiskosta osaksi Kurua vuonna 1954. Kulmakunnan asukkaat olivat puuhanneet omaa kirkkoa jo 1920-luvulla. Viereinen hautausmaa perustettiin vuonna 1924, jolloin rakennettiin myös sen viereinen kappeli. Kellotapuli rakennettiin korkean kallion laelle vuonna 1928. Kirkon rakentamista vauhdittamaan perustettiin Länsi-Teiskon Kirkkoyhdistys vuonna 1948 ja vuonna 1959 toimitettiin rakennuspuiden keräys alueen taloilta. Kirkon suunnittelutyö annettiin arkkitehti Mikael Nordenswanin tehtäväksi. Projekti kuitenkin keskeytyi rahojen loppumisen vuoksi. Kirkon sijaan päätettiin rakentaa vähäisempi rukoushuone, jonka piirustukset laati Martti Peltomaa. Piispa Erkki Kansanaho vihki rakennuksen 29. syyskuuta 1966. Seuraavana vuonna kirkkoyhdistys lahjoitti kaikki varansa ja kiinteän omaisuutensa Kurun seurakunnalle.
Harri Jauhiainen
Harri Johannes Jauhiainen (s. 24. helmikuuta 1951 Joensuu) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen aitajuoksija, joka edusti Heinolan Iskua.
Kalevan kisoista Jauhiainen saavutti 400 metrin aitajuoksusta hopeaa vuonna 1980 ja pronssia vuonna 1977. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksusta vuonna 1977. Ennätyksekseen pitkissä aidoissa Jauhiainen juoksi ajan 51,74 (1980). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1988 jälkeen.
Jauhiainen kilpaili myös vammaisurheilussa käsiamputoitujen sarjassa. Hän saavutti Paralympialaisista 1980–1988 eri juoksumatkoilta kuusi kultaa ja kaksi hopeaa sekä kiekonheitosta kaksi pronssia.
Hänelle myönnettiin Pro Urheilu -tunnustuspalkinto vuonna 2010.
Sandžak Turkvision laulukilpailussa
Sandžak on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2015
Sandžak osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2015 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Istanbulissa Turkissa. Edustajaksi valittiin Almedin Varošanin kappaleella "Trag". Finaalissa hän sai 140 pistettä ja sijoittui viidenneksitoista.
Raili Perkola
Raili Helena Perkola (o.s. Tahvanainen, s. 8. helmikuuta 1960 Lieksa) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen aitajuoksija. Uransa aikana hän edusti Lauttakylän Pyryä sekä Leppävaaran Sisua ja hänen valmentajanaan toimi Jukka Kivimäki.
Kalevan kisoista Perkola saavutti 400 metrin aitajuoksusta pronssia vuonna 1980. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksusta kultaa vuosina 1980 ja 1981 sekä pronssia vuonna 1982 ja 3 x 800 metrin viestijuoksusta kultaa vuonna 1980 ja hopeaa vuonna 1981. Ennätyksekseen pitkissä aidoissa Perkola juoksi ajan 60,17 (1980). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1982 jälkeen.