hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Yhdysvaltain republikaanisen puolueen esivaalit 2016
Yhdysvaltain republikaanisen puolueen esivaalit 2016 alkoivat 1. helmikuuta ja päättyivät 7. kesäkuuta 2016. Ne järjestettiin kaikissa Yhdysvaltain osavaltioissa sekä merentakaisilla alueilla. Esivaaleissa valittiin edustajat heinäkuussa 2016 pidettyyn Yhdysvaltain republikaanisen puolueen puoluekokoukseen, joka valitsi puolueen presidenttiehdokkaan vuoden 2016 presidentinvaaleihin. Newyorkilainen yrittäjä ja televisiopersoona Donald Trump voitti puolueen esivaalit ja hänet valittiin sen ehdokkaaksi.
Trump valitsi varapresidenttiehdokkaakseen Indianan kuvernööri Mike Pencen ja voitti demokraattisen puolueen ehdokkaan Hillary Clintonin ja tämän varapresidenttiehdokkaan Tim Kainen presidentinvaaleissa 8. marraskuuta 2016.
Hainanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri
Hainanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri (, "Colho Poirig Ranggyong Kü", ) on tiibetiläisille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Qinghain maakunnan itäosassa. Prefektuurin pinta-ala on 43 377 neliökilometriä ja väkiluku 441 691 (2010). Prefektuurin päähallintopaikka sijaitsee Gonghen piirikunnassa, jonka keskusta sijaitsee linnuntietä noin 110 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä länsilounaaseen. Prefektuurin nimi viittaa siihen, että se sijaitsee Qinghaijärven eteläpuolella ("hǎi": lyhenne Qinghaijärvestä; "nán": etelä).
Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan viiteen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Vuonna 2010 väestölaskennassa Hainanin prefektuurissa asui 441 691 henkilöä, josta oli 292 888 tiibetiläistä (66,13%), 109 694 han-kiinalaista (24,84%), 30 203 hui-kiinalaista (6,84%), 3 991 monguoria (0,90%), 3 096 mongolia (0,70%), 1 040 salaaria (0,24%) ja 777 muuta vähemistöedustajaa (0,17%).
Shazahn Padamsee
Shazahn Padamsee (s. 18. lokakuuta 1987) on intialainen elokuva- ja teatterinäyttelijä, joka on työskennellyt myös mallina. Hän on näyttelijä Alyque Padamseen ja Sharon Prabhakarin tytär. Näyteltyään ensin teatterissa Padamsee teki elokuvadebyyttinsä hindinkielisessä draamakomediassa "" vuonna 2009. Seuraavana vuonna hän näytteli kahdessa eteläintialaisessa elokuvassa; tamilinkielisessä romanttisessa musikaalissa "Kanimozhi" ja telugunkielisessä romanttisessa draamassa "Orange". Hänen seuraavat elokuvansa olivat hindinkieliset komediat "Dil Toh Baccha Hai Ji" ja "Housefull 2", jotka olivat kaupallisia menestyksiä.
BAIC Group
BAIC Group (BAIC, täydellisemmin "Beijing Automotive Industry Holding Company Limited", , pinyun: Běijīng qìchēgōngyè jìnchūkǒu gōngsī; myös muodossa Beijing Automotive Industry Group Co., Ltd.) on vuonna 1958 perustettu kiinalainen autoteollisuuskonserni. Vuonna 2014 se myi 2,4 miljoonaa ajoneuvoa ja oli tuolloin Kiinan viidenneksi suurin autonvalmistaja. Vuoden 2015 myynniksi yhtiö kertoi 2,49 miljoonaa autoa ja operatiiviseksi liikevaihdoksi 345,22 miljardia CNY (kasvua noin 10 %). Konsernilla on noin 130 000 työntekijää, toisen lähteen mukaan töissä oli 108 000 henkeä (2014). BAIC-autokonserni on kiinalainen valtionyhtiö, vaikka joitain konsernin tytäryhtiöitä noteerataan pörssissä.
Vuonna 2015 yhtiö sijoittui sijalle 207 Fortune-talouslehden maailmanlaajuisella Fortune Global 500 -suuryrityslistalla. BAIC Groupin tytäryhtiö BAIC Motor ylsi puolestaan Forbes-talouslehden vuoden 2015 maailman suurimpien pörssiyritysten listalla sijalle 867.
Autokonserni sai alkunsa vuonna 1958. Vuonna 1983 solmittiin yhteistyösopimus amerikkalaisten Jeep-maastoautojen valmistamisesta Kiinassa. ...
BAIC Group tekee valmistusyhteistyötä muun muassa saksalaisen Daimler AG:n (Mercedes-Benz automerkki) ja eteläkorealaisen Hyundai Motor Companyn kanssa (Hyundai). BAIC-konsernilla on yhteistyötä myös japanilaisen Suzuki Motor Corporationin kanssa (Changhe, Changhe Suzuki ja Suzuki -automerkit), ja lisäksi on yhteisyritys nimeltään BFDA. BAIC Groupin ja sen yhteisyritysten nykyisiä tai viimeaikaisia automerkkejä ovat: BAIC, BAW, Beiqi, Changhe, Changhe-Suzuki, Foton, Huansu, Hyundai, Jeep, Mercedes-Benz, Suzuki ja Weiwang.
Jevgeni Gabritševski
Jevgeni Georgijevitš Gabritševski (ven. Евгений Георгиевич Габричевский, 1893 Moskova, Venäjä – 5. huhtikuuta 1979 München, Länsi-Saksa) oli venäläinen mikrobiologi, taidemaalari ja piirtäjä.
Gabritševskin isä Georgi Norbertovitš Gabritševski oli tunnettu mikrobiologi, Aleksandr-veli taas oli taideasiantuntija ja filosofi. Lapsena Gabritševski sai maalaus- ja kuvanveisto-opetusta tunnetuilta venäläisiltä taiteilijoilta, Aleksei Korinilta, Sergei Volnuhinilta ja Sergei Konjonkovilta.
Gabritševski aloitti biologian opinnot, ja työskenteli valmistuttuaan Moskovan yliopistossa Aleksei Severtsovin alaisena. Vuonna 1924 hän lähti Yhdysvaltoihin töihin saatuaan kansainvälisen stipendin ja koulutusministeriön luvan. Gabritševski työskenteli genetiikan uranuurtaja Thomas Hunt Morganin kanssa Columbian yliopistossa. Työkomennusta pidennettiin kaksi kertaa, mutta sen loputtua Gabritševits ei palannut Neuvostoliittoon, vaan muutti Ranskaan, jossa sai töitä Louis Pasteur -instituutissa Pariisissa.
Urallaan Gabritševski erikoistui perinnöllisyyteen ja tutki esimerkiksi banaanikärpästen mutaatioita ja kukkakärpäsiin kuuluvien kimalaisvieraiden värien periytymistä. Hän totesi periytymisen noudattavan Mendelin lakia.
Gabritševski sairastui skitsofreniaan. Biologin ura päättyi sairastumisen takia vuonna 1930, ja seuraavana vuonna hän muutti pysyvästi asumaan mielisairaalaan Münchenin lähelle. Toisen maailmansodan aikaan natsit murhasivat Hitlerin käskystä mielisairaita, joten Gabritševskin pikkuveli Juri salakuljetti hänet ulos sairaalasta ja piilotti Münchenissä sijaitsevan kotinsa kellariin.
Biologin uran päätyttyä Gabritševski alkoi sairaalassa asuessaan taiteilijaksi. Hän maalasi ja piirsi vesiväreillä, peiteväreillä ja musteväreillä fantasiamaisia ja puoliabstrakteja näynomaisia sommitelmia. Hänen töitään ovat esimerkiksi "Avaruus" (Космос), "Maailmankaikkeus" (Мирозданье), "Valkoiset lohikäärmeet" (Белые драконы), "Fantasiamaalaus hahmoineen" (Фантастический пейзаж с фигурами) ja "Ilmestys" (Видение). Fantasia-aiheiden lisäksi hän piirsi myös esimerkiksi hyönteisiä.
Vuonna 1960 Art brut -taidesuunnan perustanut Jean Dubuffet ja kaksi muuta taidekeräilijää ostivat lähes koko Gabritševskin tuotannon. He järjestivät töistä ensimmäisen näyttelyn Alpes-Maritimes'ssa sijaitsevassa Vansissa, Ranskassa. Myöhemmin töitä on ollut esillä esimerkiksi Frankfurt am Mainissa, New Yorkissa ja Lausannessa. Juhlavuonna 1993, jolloin Gabritševskin syntymästä tuli kuluneeksi 100 vuotta, työt olivat esillä Tretjakovin galleriassa Moskovassa.
Haibein tiibetiläisten autonominen prefektuuri
Haibein tiibetiläisten autonominen prefektuuri (, "Cojang Poirig Ranggyong Kü", ) on tiibetiläisille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Qinghain maakunnan koillisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 33 350 neliökilometriä ja väkiluku 273 304 (2010). Prefektuurin päähallintopaikka sijaitsee Haiyanin piirikunnassa, linnuntietä noin 90 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä luoteeseen. Prefektuurin nimi viittaa siihen, että se sijaitsee Qinghaijärven pohjoispuolella ("hǎi": lyhenne Qinghaijärvestä; "běi": pohjoinen).
Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan kolmeen piirikuntaan ja yhteen autonomiseen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Vuoden 2013 lopussa Haibein prefektuurissa asui 292 617 henkilöä, josta oli 98 455 han-kiinalaista (33,65%), 95 083 hui-kiinalaista (32,49%), 72 766 tiibetiläistä (24,87%), 15 560 mongolia (5,32%), 8 958 monguoria (3,06%) ja 1 795 muuta vähemistöedustajaa (0,61%).
Kimiya Yui
Kimiya Yui, (; s. 30. tammikuuta 1970 Kawakami, Nagano, Japani) on japanilainen astronautti. Yui on koulutukseltaan Japanin itsepuolustusvoimien hävittäjälentäjä ja sotilasarvoltaan everstiluutnantti.
Yui valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2009. Lokakuussa 2012 hänet valittiin Sojuz TMA-17M -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 45 ja varajäseneksi Retkikuntaan 42.
James Bothwell
James Hepburn Bothwell (n. 1536–1578) oli skotlantilainen aatelismies jaarli ja Maria Stuartin kolmas aviomies. Hän pakeni kotimaastaan Ranskaan toimittuaan englantilaista puoluetta vastaan. Palattuaan vuonna 1565 hän pääsi kuningattaren suosioon. Bothwellia pidettiin Maria Stuartin toisen puolison, vuonna 1567 kuolleen Darnleyn murhaajana, mutta peloteltu oikeus vapautti hänet. Samana vuonna Bothwell avioitui Marian kanssa. Skotlannin aateliston kapinoinnin alkaessa Bothwell siirtyi Orkneysaarille ja sieltä Norjaan. Elämänsä lopulla hän oli vangittuna Tanskassa.
Sébastien Bourdon
Sébastien Bourdon (1616–1671) oli ranskalainen barokkimaalari ja graafikko, Poussinin ja Lorrainin opettama. Bourdon oli vuosina 1652–1654 Ruotsissa kuningatar Kristiinan hovimaalari ja teki Kristiinasta monta muotokuvaa. Niitä ovat mm. rintakuva Ruotsin kansallismuseossa ja ratsastajakuva Prado-museossa Madridissa. Muotokuvien lisäksi Bourdon maalasi uskonnollisia, historiallisia ja mytologisia sommitelmia. Tyyli niissä on kevyt ja taiturillinen. Vuodesta 1655 hän oli Ranskan taideakatemian johtaja.
Uusi Aika (viikkolehti)
Uusi Aika oli vuosina 1900–1901 ilmestynyt teosofinen viikkolehti, jota julkaisivat Pekka Ervast ja Jean Boldt.
Lehti sai alkunsa, kun Boldt haki sosialidemokraattisen "Työmies"-sanomalehden päätoimittajan paikkaa vuonna 1899. Boldtia ei valittu tehtävään, ja hän päätti perustaa yhdessä Ervastin kanssa oman teosofisen sanomalehden. Boldt oli vuotta aikaisemmin toimittanut muutaman numeron verran ilmestynyttä "Humanitas"-lehteä ja Ervast puolestaan kirjoittanut teosofiaa esitelleitä artikkeleita "Nya Presseniin" ja "Päivälehteen". Myös "Humanitas" julkaisi Ervastin kirjoituksia.
Lokakuussa 1900 ilmestyneestä näytenumerosta otettiin Suomessa ennenkuulumattoman suuri 165 000 kappaleen painos, jota levitettiin erityisesti työväestön keskuuteen. "Uusi Aika" sai myönteisen vastaanoton ja myös Boldt uskoi siitä tulevan ”maailman parhaan lehden”, mutta julkaiseminen kuitenkin loppui jo heinäkuussa 1901. Lehdessä ilmestyi muun muassa alkuosa Ervastin vuosina 1895–1899 kirjoittamasta teoksesta "Valoa kohti".
Sancak
Sancak (lausutaan [sanˈdʒak]) oli Osmanien valtakunnassa hallintopiiriä tarkoittava termi. Valtakuntaan kuuluneet eyaletit eli provinssit jakautuivat useisiin sancakeihin, joita johtivat sancak-beyt eli piiriherrat tai korkea-arvoiset virkamiehet kuten paššat. Valtakunnan alkuaikoina sancakilla tarkoitettiin sotilaslääniä, vaikka 1500-luvulle tultaessa termi oli laajentunut tarkoittamaan myös siviilihallintoon kuuluvaa piiriä.
Sancak tulee alun perin pistämistä ja seivästämistä tarkoittaneesta verbistä "sanc-mak", jolla voitiin kuvata esimerkiksi vastustajan keihästämistä taistelukentällä tai seipään pystyttämistä maahan. Keskiaikaisessa Seldžukkien valtakunnassa sanalla kuvattiin kuninkaallista insigniaa ja tunnusta, jonka sulttaani toi mukanaan esimerkiksi taistelukentälle. Merkitys laajeni kuvaamaa lippuja erityisesti poliittisen vallan symbolina. Esimerkiksi Topkapin palatsissa säilytettyä ja pyhänä esineenä pidettyä profeetta Muhammadin lippua kutsuttiin nimellä "Sancak-ı Şerif". Osmanien valtakunnan aikana maantieteellistä aluetta tarkoittanut sancak kääntyisi alkuperäisessä mielessä sananmukaisesti "lippulääniksi".
Piirien lukumäärä provinsseissa vaihteli tapauskohtaisesti ja suuresti riippuen muun muassa siitä, kuinka paljon kyseisessä provinssissa oli asukkaita tai kuinka suuri se oli kooltaan. Esimerkiksi vuonna 1609 historioitsija Ayn-i Ali kartoitti vallinnutta järjestelmää ja merkitsi ylös, että Rumeliassa oli 24 sancakia, mutta näistä kuusi sijaitsi Peloponnesoksella ja ne oli irrotettu muodostamaan oma Morean provinssi. Lisäksi muun muassa Anatoliassa oli 14 ja Damaskoksen provinssissa 11 sancakia. Lisäksi oli olemassa provinsseja, joissa poikkeuksellisesti ei käytetty muodollista jakoa piireihin, kuten Bagdadin provinssi Irakissa, Al-Hasan provinssi Arabiassa ja Egyptin, Tripolin, Tunisian ja Algerian provinssit pohjois-Afrikassa.
Tyypillisesti jo 1600-luvun alussa provinssit kuitenkin jaettiin sancakeihin ja tavallisesti niiden keskuksena toimi kaupunki, jonka mukaan piiri oli myös usein nimetty. Nimi ja piirin alue saattoivat periytyä myös historiallisista Anatolian pienistä ruhtinaskunnista, beylikeistä, jotka hallitsivat Turkkia ennen Osmanien valtakuntaa. Näitä olivat esimerkiksi Karesin, Saruhanin, Aydınin, Menteşen, Germiyanin, Hamidin ja Teken sancakit.
Sancakia pienempi hallintoalue oli "kaza", jota johti "kadi". Kazat puolestaan jaettiin "müdür"ien johtamaan "nahiyeihin" ja kyliin ("karye"), joita johtivat kyläpäälliköt eli "mukhtarit".
Serbian ja Montenegron rajamailla sijaiseva Sandžakin alue peri nimensä osmanihallinnon ajalta, jolloin se oli Novi Pazarin sancak.
Digitalisaatio
Digitalisaatio tai digitalisoituminen tarkoittaa digitaalisen tietotekniikan yleistymistä arkielämän toiminnoissa. Sen voidaan katsoa alkaneen 1980-luvun kotitietokoneiden käyttöönotosta. Lisäksi yhteisöllisyyden ja kansalaisdemokratian vaikutuskanavat ovat laajentuneet. Digitalisaatio on poistanut aikaan, tilaan, tiedonsaantiin ja osallistumiseen liittyviä rajoituksia kansalaisten vuorovaikutuksesta ympäröivän yhteiskunnan kanssa.
Digitalisaatio on monimuotoistanut palvelutyötehtäviä. Kehityskulku on muuttanut liiketoimintamalleja ja luonut uusia arvonlisäys- ja ansaintamahdollisuuksia.
Teknologioiden lisäksi digitalisaatiossa hyödynnetään digitaalisten palveluiden myötä muuttunutta asiakaskäyttäytymistä ja markkinoiden toimintatapoja. Esimerkiksi älypuhelinten yleistyttyä ihmiset käyttävät internet-palveluita jopa kymmeniä kertoja päivässä ja uusissa käyttötilanteissa kuten julkisissa kulkuneuvoissa. Markkinoiden toimintatapoja taas muuttavat esimerkiksi jakamistalous tai lainsäädäntö.
Digitalisaatio on muuttanut kuluttajan ja yritysten valtasuhteita. Kuluttajan mahdollisuudet ovat kasvaneet ja yritykset ovat joutuneet kansainväliseen kilpailuun.
Yrityksille digitalisaatio on keino uudistaa liiketoimintaa. Esimerkkejä: Digitalisaatio vaikuttaa sekä palvelutoimintaan että teollisuuteen, ja aiheuttaa rakennemuutosta kun työpaikkoja katoaa joiltakin aloilta ja syntyy toisille aloille.
Suomessa digitalisaatio käynnistyi 1980-luvulla digitaalisten teknologioiden alkaessa yleistyä arkielämän toiminnoissa, aluksi kotitietokoneiden myötä. Matkapuhelimet ja internet yleistyivät nopeasti: vuonna 1990 joka kymmenennessä kotitaloudessa oli matkapuhelin, vuonna 2001 määrä oli 89 %. 1990-luvun lopulla internetliittymien määrä lisääntyi 60–70 %:lla vuodessa. Mediasektori on digitalisoitunut nopeasti, kun taas esimerkiksi sähköiset asiakasrekisterit ja tietokannat ovat kehittyneet hitaammin.
Suomen valtiovarainministeriö suunnittelee, että julkishallinnon digitalisaatiossa kansalaiset ja yritykset tuodaan julkisten palveluiden kehityksen keskiöön. Seniorien hyvinvointia voidaan parantaa älykkäillä terveyspalveluilla, lapset voivat oppia historiaa ja maantiedettä virtuaaliympäristöissä ja oman auton omistamisen tarve voi poistua, kun julkisen liikenteen palvelut pystytään tarjoamaan kokonaisvaltaisesti.
Eyalet
Eyalet (, lausutaan [ejaːˈlet]), beylerbeylik ja paššalik, olivat Osmanien valtakunnassa provinsseista eli suurimmista hallinnollisista alueista käytettyjä nimityksiä. Provinsseja hallitsivat korkea-arvoiset ja vaikutusvaltaiset kenraalikuvernöörit, jotka olivat usein arvoltaan paššoja. Provinssit jakautuivat hallintopiireihin eli sancakeihin.
Aluksi osmanit eivät vielä jakaneet alaisuuteensa kuuluvia alueita provinsseiksi. Sen sijaan ensimmäiset sulttaanit Osman ja Orhan I jakoivat alueet hallinnollisina perintömaina pojilleen ja muille perheenjäsenilleen, sekä tärkeimmille alamaisilleen. Hallinnollisten perintömaiden jakamisesta prinsseille tuli todennäköisesti käytäntö 1300-luvun puolen välin jälkeen. Murad I:n ja hänen poikansa Bayezid I:n valloitusten vuoksi vuosisadan lopulla syntyi tarvetta valtakuntaan kuuluvien alueiden hallinnon muodolliseen organisoimiseen. Bayezid I:n ensimmäisinä hallintovuosina valtakunta jaettiin kahteen provinssiin; Euroopassa olevaan Rumeliaan ja Aasian puoleiseen Anatoliaan. Kolmas provinssi Rûm perustettiin vuosisadan vaihteessa ja sen pääkaupungiksi tuli Amasya. Vuonna 1527 kirjoitettuun luetteloon oli lisätty neljä provinssia: Egypti, Syyria, Diyarbakır ja Kurdistan.
1500-luvulla eyaletit jaettiin pienempiin hallintopiireihin, "sancak"eihin. Sancakien määrä vaihteli provinssin koon ja väkiluvun mukaan, mutta yleensä kukin eyalet koostui useammasta sancakista. Poikkeuksia olivat muun muassa Bagdadin provinssi Irakissa ja Al-Hasan provinssi Arabiassa sekä osa Pohjois-Afrikan provinsseista, jotka eivät jakautuneet sancakeihin, vaan niissä käytettiin pienempiä osahallintoalueita. Vuonna 1609 historioitsija Ayn-i Ali kartoitti vallinnutta järjestelyä ja hänen kirjoittamastaan luettelossa provinsseja oli jo 32. Osa näistä oli syntynyt entisten provinssien jaosta, mutta mukana oli myös uusia valloituksia, kuten Tripoli, Kypros ja Tunisia.
Provinsseja hallitsivat korkea-arvoiset ja vaikutusvaltaiset kenraalikuvernöörit, joiden arvonimi oli osmanien ajan ensimmäisinä vuosisatoina beylerbeyi ("päälliköiden päällikkö"). Myöhempinä aikoina kuvernöörin arvonimi oli tyypillisesti pašša. Myös kenraalikuvernöörien keskuudessa vallitsi oma hierarkiansa ja Rûmin eyaletin pašša oli yleensä muiden esimies.
Tervajoen koulu
Tervajoen koulussa on 74 oppilasta ja 5 vakituista opettajaa. Koulussa on luokat 1-6. Samassa rakennuksessa toimii myös esiopetusryhmä ja päiväkoti. Se sijaitsee Vaasassa Tervajoen taajamassa.
Tervajoen koulun perusti Vähänkyrön kunta ja opiskelu siellä alkoi vuonna 1980. Kuuttilan ja Ylipään koulut lakkautettiin Tervajoen koulun perustamisen johdosta.
Koulun vieressä on pieni, noin puolen hehtaarin kokoinen Ekometsäksi kutsuttu metsikkö, jossa kasvaa useita puulajeja. Se istutettiin vuosien 1980 ja 1981 aikana. Nimeä Ekometsä on käytetty metsän istuttamisesta asti. Koulun oppilaat toivat puiden siemenet kotoaan ja ne istutettiin metsäksi.
Tervajoen koulussa oli sisäilmaongelmia, jonka takia muutamille oppilaille tuli oireita. Tästä syystä koulun vanhempainyhdistys järjesti koululakon lokakuussa 2011. Lakon aikana koulussa oli yhteensä alle kymmenen oppilasta. Vanha koulu päätettiin purkaa ja tilalle rakennettiin uusi, jonka seurauksena oppilaat siirtyivät alkuvuodesta 2012 parakkeihin. Parakkitilat olivat käytössä neljä vuotta.
Koulun rehtorit ovat olleet Anu Vaarasto, Jorma Liljeqvist ja Erkki Kataja-Rahko. Nykyään rehtorina toimii Tuulia Halkola ja hän on ollut koulun rehtori vuodesta 2006.
Uuden koulun rakennustyöt aloitettiin loppuvuodesta 2014 ja se valmistui maaliskuussa 2016. Nykyisessä rakennuksessa on ruokala ja tilava liikunta- ja juhlasali, joita ei ollut vanhassa koulussa.
Jess Thorup
Jess Thorup (s. 21. helmikuuta 1970) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Lokakuusta 2018 lähtien hän on toiminut belgialaisseura KAA Gentin päävalmentajana.
Thorup aloitti pelaajauransa Odense BK:n juniorijoukkueissa ja nousi vuonna 1989 seuran edustusmiehistöön. Hän edusti Odensea 1990-luvun alun vuosina, kun mestarijoukkue putosi pääsarjatasolta ja nousi takaisin kaudeksi 1992/93. Odensen paidassa Thorup voitti Tanskan cupin mestaruuden vuosina 1991 ja 1993. Hän pelasi seurassa 134 ottelua ja tehtaili 29 maalia, kunnes siirtyi kesällä 1996 KFC Uerdingeniin. Thorup viihtyi 2. Bundesliigassa puolitoista kautta, kunnes tammikuussa 1998 siirtyi Itävallan Bundesliigaa FC Tirol Innsbruckiin. Visiitti Itävallassa jäi kevään mittaiseksi ja kesällä 1998 Thorup palasi kotimaahansa Esbjergin joukkueeseen. Hän pelasi seurassa seitsemän kautta, joista kaudella 2000/01 seura pelasi 1. divisioonaa. Thorup oli seuran kantavia pelaajia urakoiden 203 ottelussa ja tehden 58 maalia. Kesällä 2005 hän siirtyi norjalaiseen HamKamiin, josta palasi vielä Esbjergiin lopettaen uransa vuonna 2006.Thorup aloitti valmennusuransa Esbjergin apuvalmentajana tammikuussa 2006. Marraskuussa 2008 hänestä tuli seuran päävalmentaja Troels Bechin potkujen jälkeen. Hän palasi apuvalmentajaksi vuodenvaihteessa Ove Pedersenin tultua seuran peräsimeen. Maaliskuussa 2011 hän nousi jälleen päävalmentajaksi Pedersenin saatua potkut. Vaikea kausi 2010/11 päättyi lopulta putoamiseen Tanskan liigasta, vaikka cupissa joukkue eteni aina välieriin saakka. Kaudella 2011/12 Thorup luotsasi Esbjergin 1. divisioonan mestariksi ja takaisin pääsarjaan. Kaudella 2012/13 joukkue menestyi hyvin ja oli liigassa neljäs. Kauden huipensi Tanskan cupin mestaruus, joka oli Esbjergille ensimmäinen 37 vuoteen. Kauden jälkeen Thorup jätti seuran ja jatkoi uraansa Tanskan U21-maajoukkueen päävalmentajana.
Thorupin johdolla Tanska eteni alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa 2015 aina välieriin saakka. Unelma finaalista kaatui lopulta 4–1 tappioon Ruotsille. Suoritus oli Tanskan paras sitten vuoden 1992 kisojen välieräpaikan. Kesällä 2015 hän siirtyi Tanskan tuoreen mestarijoukkue FC Midtjyllandin peräsimeen. Thorup luotsasi Midtjyllandin kausilla 2015/16 ja 2016/17 europeleihin, mutta mestaruuden uusiminen ei seuralta onnistunut. Kaudella 2017/18 Midtjylland sijoittui liigan runkosarjassa toiseksi tasapistein Brøndby IF:n kanssa. Ylemmässä loppusarjassa Midtjylland pelasi vahvan loppukauden ja voitti kauden viisi viimeistä ottelua. Brøndby voitti puolestaan vain yhden kauden viidestä viimeisestä ottelusta ja näin Midtjylland nousi Tanskan mestariksi neljän pisteen erolla.
Lokakuussa 2018 Thorup jätti Midtjyllandin ja siirtyi Belgian pääsarjaan KAA Gentin päävalmentajaksi.
Alan B. Krueger
Alan B. Krueger (s. 17. syyskuuta 1960) on Princetonin yliopiston taloustieteen professori. Barack Obama nimitti hänet maaliskuussa 2009 apulaisvaltiovarainmisteriksi ja vuonna 2011 talousneuvoston puheenjohtajaksi. Vuosina 1994 hän oli työministeriön pääekonomisti.
Kruegerin David Cardin kanssa tekemä tutkimus haastoi perinteisen ajattelun siitä, että vähimmäispalkka tekee nuorille, heikkotaitoisille ja vähiten koulutetuille vaikeaksi saada töitä ja on siksi köyhien edun vastaista. Tutkimuksessa tarkastelluissa pikaruokaloissa työllistettiin enemmän ihmisiä vähimmäispalkan 5,05 dollariin nostaneessa New Jerseyssä kuin sen 4,25 dollarissa pitäneessä Pennsylvaniassa.
Kruegerin kirjoja ovat "Education Matters: Selected Essays by Alan B. Krueger", "Inequality in America: What Role for Human Capital Policies?" ja "What Makes a Terrorist: Economics and the Roots of Terrorism".
Huangnanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri
Huangnanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri (, "Malho Poirig Ranggyong Kü", ) on tiibetiläisille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Qinghain maakunnan itäosassa. Prefektuurin pinta-ala on 17 909 neliökilometriä ja väkiluku 256 716 (2010). Prefektuurin päähallintopaikka sijaitsee Tongrenin piirikunnassa, linnuntietä noin 125 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä eteläkaakkoon.
Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan kolmeen piirikuntaan ja yhteen autonomiseen piirikuntaan(numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Vuoden 2014 lopussa Huangnanin prefektuurissa asui 266 541 henkilöä, josta oli 182 734 tiibetiläistä (68,56%), 37 205 mongolia (13,96%), 17 223 hui-kiinalaista (6,46%), 16 902 han-kiinalaista (6,34%) ja 12 477 muuta vähemistöedustajaa (4,68%).
Milla Ranne
Milla Ranne (s. 18. elokuuta 1986 Noormarkku) on turkulainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Turun Palloseuraa.
Ranne on Porin Salibandykarhujen kasvatti ja aloitti salibandyn pelaamisen 1999. Taipaleensa liigakentillä Ranne aloitti SBS Rupun joukkueessa vuonna 2005. Kautena 2006–2007 SBS Rupu pääsi aina välieriin saakka sijoittuen lopulta neljänsiksi. Ranne on valmistunut ylioppilaaksi 2005 Porin Kuninkaanhaan lukiosta. Tuotemuotoilijaksi Ranne valmistui vuonna 2012 ja tällä hetkellä hän opiskelee salibandyn ohella kätilöksi Turun ammattikorkeakoulussa.
Tioamidit
Tioamidit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on RC=SNH-ryhmä. Ne ovat siis amidien analogeja ja tioamidit eroavat rakenteellisesti amideista siten, että happiatomin tilalla on rikkiatomi. Monet tioamidit ovat tärkeitä orgaanisen kemian välituotteita heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä ja monia käytetään myös lääkeaineina, koska tioamidit ovat peptidien isosteerejä.
Tioamideja voidaan valmistaa usealla tavalla. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa nitriilien reaktio vetysulfidin kanssa, amidien käsittely fosforipentasulfidilla tai Lawessonin reagenssilla, sekä isotiosyanaattien reaktio eräiden nukleofiilien kanssa.
Tioamidit reagoivat muun muassa tyydyttymättömien estereiden ja dikarbonyyliyhdisteiden kanssa muodostaen tiatsoleja. vahvat hapot ja hapettimet reagoivat tioamidien kanssa muodostaen amideja. Kuumennus alkyllivien reagenssien kuten alkyylihalogenidien kanssa johtaa tioestereihin. Telluuritetrakloridin tai seleenitetrakloridin vaikutuskesta amiinien läsnä ollessa tioamidit reagoivat nitriileiksi. Nitriilejä muodostuu myös karboksylaattisuolojen reagoidessa primääristen tiosmidien kanssa. Sekundääriset tioamidit reagoivat vastaavissa olosuhteissa imideiksi ja tertiääriset amideiksi.
Viherpitta
Viherpitta ("Pitta elliotii") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Viherpittaa tavataan Kambodžassa, Laosissa, Thaimaassa ja Vietnamissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 605 000 km². Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tulikulmapitta
Tulikulmapitta ("Pitta guajana") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Tulikulmapittaa tavataan Indonesiassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 130 000 km. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Gaya
Gaya on kaupunki, kunta ja Gayan departementin hallinnollinen keskus Dosson alueella Nigerissä. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 155 kilometriä Dossosta etelään. Kunnassa on 63 815 asukasta (vuonna 2012, väestönlaskenta).
Gayan kaupunkikunnan arvioitu pinta-ala on 360 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Tounougan, lännessä Tandan ja pohjoisessa Bengoun, Banan ja Yéloun kuntiin sekä etelässä Beniniin. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kaupungin lisäksi kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä tchiangoja (djermojen ja hausojen sekakansaa), dendejä, djermoja ja fulbeja.
Gayasta johtaa asfaltoitu maantie Dossoon ja Beninin Malanvilleen. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja varsinkin Beniniin suuntautuva kaupankäynti. Kalastuksen ja käsityöammattien merkitys on vähäinen. Palveluihin kuuluvat lyseo ja piirisairaala.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat kantonin päällikön palatsi ja palmyrapalmumetsä. Gaya tunnetaan myös kalastajajuhlistaan ja perinteisen dambé-nyrkkeilyn harrastuksesta.
Tammipitta
Tammipitta ("Pitta kochi") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Tammipittaa tavataan Filippiineillä Luzonissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 35 600 km. Vuoden 2014 uhanalaisuusarvioinnissa sen kannaksi arvioitiin 15 000–30 000 yksilöä. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen ja metsästys, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Sundanpitta
Sundanpitta ("Pitta erythrogaster") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Sundanpittaa tavataan Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa, Filippiineillä ja Australian pohjoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 250 000 km. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Operation Wandering Soul
Operation Wandering Soul () oli Yhdysvaltojen propagandakampanja Vietnamin sodassa.
Operaatio perustui monen vietnamilaisen uskomukseen "vaeltavasta sielusta."
Yhdysvaltalaiset insinöörit nauhoittivat aavemaisia ja sekavia ääniä useita viikkoja, joiden esitettiin olevan kuolleiden Vietkongin sotilaiden vaeltavia sieluja. Operaation tarkoituksena oli aiheuttaa kauhua vihollisessa. Tehtävän perustana oli saada Vietkong pakenemaan tai antautumaan. Helikopterit joskus kailottivat kai'uttimista nauhoitusta. Nauhoitusta erityisesti toistettiin yöllä viidakoissa.
Joskus Wandering Soul -nauhoitusta käytettiin muiden nauhoitusten kera, jotta pelkoa viholliseen saataisiin tuotettua entistä enemmän. Eräs entinen 6. PSYOP -pataljoonan sotilas sanoi
Operaation lopputulos on tuntematon. Vietkong yleensä vastasi nauhoitukseen ampumalla.
Jarkko Hentula
Jarkko Hentula (s. 1970) on työskennellyt pääosin tuottajana, vastaavana tuottajana ja muissa tuotantotehtävissä yli 40 elokuvassa ja televisiotuotannossa. Hentula on Yellow Film & TV:n elokuvien vastaava tuottaja.
Hentula opiskeli 1990-luvulla tiedotusoppia ja historiaa Tampereen yliopistossa sekä tuottamista Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksella.
Vuonna 1998 Hentula aloitti MRP Matila Röhr Productions -tuotantoyhtiössä vakituisena tuotantopäällikkönä. Hän työskenteli muun muassa kotimaisen elokuvan uuden menestyskauden merkkiteoksessa, Olli Saarelan "Rukajärven tiessä" (1999).
Hentula siirtyi tuottajaksi MRP:n sisällä toimineeseen Talent Houseen vuonna 2000. Hänen ensimmäiset pitkät elokuvansa olivat Aku Louhimiehen "Kuutamolla" (2002), Perttu Lepän "Helmiä ja sikoja" (2003) sekä Joona Tenan "FC Venus" (2005), jotka kaikki menestyivät erittäin hyvin kaupallisesti. Lisäksi Hentula tuotti Talent Houselle JP Siilin ohjaaman minisarjan "Juulian totuudet" (2001), joka palkittiin Prix Italia -palkinnolla.
Vuonna 2004 Hentula perusti oman tuotantoyhtiönsä Juonifilmin yhdessä levitysyhtiö FS Filmin (nykyinen SF Studios) kanssa. Hentula tuotti Juonifilmille muun muassa Lauri Törhösen elokuvan "Raja 1918" (2007) yhdessä Jörn Donnerin kanssa sekä Zaida Bergrothin palkitun elokuvan "Skavabölen pojat" (2008). Lisäksi hän toimi osatuottajana pohjoismaiden kalleimmassa elokuvassa "Arn – Temppeliritari" (2007).
Hentula siirtyi elokuviin ja televisiotuotantoihin keskittyvän Yellow Film & TV:n elokuvista vastaavaksi tuottajaksi vuoden 2011 alussa. Yellow’lla hän on tuottanut muun muassa JP Siilin "Härmän" (2012) sekä kaupallisen suurmenestyksen "Napapiirin sankarit 2" (2015). Kansainvälisiä osatuotantoja ovat muun muassa Michael Marcimainin "Call Girl" (2012) sekä vuonna 2017 ensi-iltaan tuleva tanskalainen tieteiselokuva "Qeda". Lisäksi Hentula on tuottanut palkitun "Kimmo"-televisiosarjan, jota on tehty yhteensä kolme kautta vuosina 2012–2016.
Hentula on palkittu Vuoden elokuvatuottaja -palkinnolla vuonna 2004. Hän toimi Suomen elokuvatuottajien keskusjärjestön puheenjohtajana vuosina 2008–2012. Hentula on osallistunut eurooppalaisiin EAVE- ja ACE-elokuvatuotantokoulutusohjelmiin.
Näsijärven–Ruoveden alue
Näsijärven–Ruoveden alue (vesistöaluetunnus 35.3) on Kokemäenjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 451,71 neliökilometriä ja jonka järvisyys on 19,27 %. Kaksi ensimmäistä ovat Kokemäenjoen alue (35.1) ja siihen laskeva Vanajaveden–Pyhäjärven alue (35.2). Siihen laskevat pohjoisesta Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alue (35.4) ja Keuruun reitin valuma-alue (35.6). Vesistön alueen alarajana on Tammerkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 672,49 neliökilometriä ja järvisyys 13,93 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Näsijärven–Ruoveden alue sijaitsee Pyynikinharjun pohjoispuolella ja vesistön keskusjärveä Pyhäjärveä ylempänä. Alue muodostaa merkittävän osan Pirkanmaasta. Sen vedet päätyvät Näsijärvestä Pyhäjärveen laskevaan Tammerkoskeen, joka oli Suomen teollistumiseen tarvittavan energian ensimmäisiä vesivoimaloita, ja Pohjoismaiden suurimman sisämaakaupungin Tampereen synnyn lähtökohta.
Noin 7000 vuotta sitten Pyynikinharju muodosti vielä vedenjakajan, ja Näsijärven valuma-alueen vedet laskivat pohjoiseen yhtyen Lapuanjokeen nykyisen Alavuden alueella. Maankohoaminen, joka alueen pohjoisosassa on nopeampaa kuin eteläosassa, johti kuitenkin siihen, että vedenpinta Näsijärven eteläpäässä nousi ja puhkaisi Näsijärven nykyisen lasku-uoman noin 6500 vuotta sitten.
Näsijärven–Ruoveden alueen keskeisin järvireitti muodostuu alueen pohjoisosassa olevan Ruoveden, sen eteläpuolisen Paloveden ja lopulta Näsijärven muodostamasta järviketjusta.
Ruoveteen pohjoisesta laskee Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alue. Siihen kuuluvat lännestä itään lukien Ähtärin reitti ja Pihlajaveden reitti, jotka yhdistyvät jo Tarjanneveden kohdalla. Idästä Näsijärven–Ruoveden alueelle laskee Keuruun reitin valuma-alueen muodostava Keuruun reitti.
Kardarigan
Kardarigan oli persialainen sotapäällikkö, joka eli 500-luvun lopulla. Itäroomalaisen historioitsija Theofylaktos Simokattesin mukaan Kardarigan ei ollut hänen oikea nimensä, vaan arvonimi, joka tarkoittaa mustaa haukkaa.
Kardarigan otti osaa Itä-Rooman ja sassanidien Persian väliseen sotaan 580-luvulla. Hänet mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 582, kun hän kukisti itäroomalaisen sotapäällikkö Johannes Mystakonin Nymfiosjoen taistelussa Pohjois-Mesopotamiassa. Seuraavana vuonna hän piiritti Afumonin linnoituksen, mutta perääntyi sitten puolustamaan läheistä Akbasin linnoitusta, jota roomalaiset yrittivät valloittaa. Syksyllä 584 roomalaiskomentaja Filippikos teki ryöstöretken persialaisen Nisibiksen kaupunkia ympäröivälle alueelle, mikä pakotti Kardariganin viemään joukkonsa häntä vastaan. Filippikos kuitenkin perääntyi persialaisten tieltä. Kardarigan teki seuraavana vuonna epäonnistuneen piirityksen Filippikoksen tukikohtaa Monokartonia vastaan ja perääntyi pian omalle puolelleen.
Kardariganin ja Filippikoksen joukot ottivat keväällä 586 yhteen Solakhonin taistelussa, jonka persialaiset hävisivät. Filippikos hyökkäsi tämän jälkeen Khlomaronin linnoitusta vastaan, mutta perääntyi kun Kardarigan toi pääasiassa hätäisesti aseistetuista talonpojista kootun armeijansa paikalle. Kardarigania ei mainita enää tämän jälkeen, mutta samanniminen persialaiskomentaja mainitaan 600-luvun alussa käydyn Itä-Rooman ja sassanidien välisen sodan aikana. On kuitenkin epätodennäköistä, että kyseessä on sama henkilö, sillä aikaisemmalla Kardariganilla oli veljen- tai sisarenpoika Afraates, joka oli tarpeeksi vanha palvellakseen komentajana Persian armeijassa 580-luvulla.
Öljyn hinta
Öljyn hinta viittaa tyypillisesti maaöljyn spot-hintaan. Se ilmoitetaan yleensä yhdysvaltain dollarina per noin 159 litraa öljyä. Epästandardi yksikkö tulee barrelista, joka on noin 0,159 m.
Hal Sirowitz
Hal Sirowitz (s. 1949 New York) on yhdysvaltalainen juutalaistaustainen runoilija. Hänet tunnetaan erityisesti esikoiskokoelmastaan "Äiti sanoi" (1996).
Sirowitzin teoksia on käännetty 13 kielelle. Hän on suosittu Skandinaviassa, erityisesti Norjassa. Hänen esikuviaan ovat Woody Allen ja Franz Kafka. Sirowitzia on verrattu muun muassa Philip Rothiin.
Sirowitz opiskeli kirjallisuutta New Yorkin yliopistossa ja työskenteli ennen eläkkeelle jäämistään opettajana New Yorkissa. Hän asuu Philadelphiassa.
Changan Automobile
Changan Automobile (täydellisemmin China Changan Automobile Group Company Limited) on vuonna 2005 perustettu kiinalainen autoteollisuuskonserni. Se on kiinalainen valtionyhtiö. Konserniyhtiön pääkonttori on Pekingissä. Yhtiö katsoo olevansa Kiinan neljänneksi suurin autonvalmistaja.
Vuonna 2015 Changan Automobile -konserni myi yhteensä 2,777 miljoonaa autoa. Näistä 1,538 miljoonaa oli kiinalaisen Changan-automerkin autoja. Myynniltään Changan oli vuonna 2015 suurin kiinalaista alkuperää oleva henkilöautomerkki. Suosituin malli oli Changan CS75 -katumaasturi, jota myytiin vuoden aikana yli 186 000 kappaletta.
Konserniyhtiö kertoo yrityshistoriansa alkaneen jo yli 150 vuotta sitten (vuodesta 1862) ja olleensa autovalmistaja yli 30 vuotta. Konsernin taseeksi yhtiö raportoi 128,1 miljardia CNY ja henkilökuntansa kooksi 80 000. Yritys toteaa panostavansa kiinalaisista autonvalmistajista suhteellisesti eniten tutkimukseen ja tuotekehitykseen. R&D:n parissa työskentelee yli 6 000 henkeä. Yhtiön ulkomaiset tutkimus- ja tuotekehitystoimipisteet sijaitsevat Italian Torinossa, Yhdistyneiden kuningaskuntien Nottinghamissa Yhdysvaltain Detroitissa ja Japanin Yokohamassa. Konsernin tuotantolaitokset sijoittuvat Kiinan Chongqingiin, Pekingiin sekä Hebein, Jiangsun, Anhuin, Zhejiangin, Jiangxin ja Guangzhoun maakuntiin.
Yhtiö vie Changan-autoja myös ulkomaille. Vientimaita ovat muun muassa Algeria, Angola, Brasilia, Chile, Egypti, Indonesia, Iran, Iraq, Kolumbia, Malesia, Nigeria, Paraguay, Peru, Myanmar, Thaimaa, Uruguay ja Venäjä.
Konsernin tytäryrityksistä vuonna 1996 perustetun, Chongqingissa pääkonttoriaa pitävän Chongqing Changan Automobile Co. Ltd:n (CHANA) osake noteerataan pörssissä (SXSE: 000625.SZ). Vuonna 2015 se ylisi maailman suurimpia pörssiyhtiöitä vertailevalla Forbes Global 2000 -yrityslistalla sijalle 885. Tytäryhtiön markkina-arvoksi arvioitiin tuolloin 14,8 miljardia dollaria. Sillä oli töissä 30 877 henkeä ja myynnin arvo oli 7,39 miljardia USD (2014).
Changan-konsernin yhteisyrityksiä ovat Changan Suzuki Automobile Co. Ltd (vuodesta 1993), Changan Ford Automobile Co. Ltd (vuodesta 2001), Changan Mazda Automobile Co. Ltd, ja Changan PSA Automobiles Co. Ltd (CAPSA, vuodesta 2011).
Changan Automobile -konsernin, sen tytär- ja yhteisyritysten automerkkejä ovat tai ovat äskettäin olleet Kiinan markkinoilla muun muassa: Changan, Hafei, Ford, Mazda, Volvo, Suzuki ja Landwind.
Elina Innanen
Elina Innanen (s. 1986 Iitti) on turkulainen ruokabloggaaja ja keittokirjailija, joka ylläpitää Suomen suosituimpiin kuuluvaa vegaanista ruokablogia Chocochiliä. Blogilla on kuukausittain yli 70 000 lukijaa. Innanen on lisäksi kirjoittanut kolme vegaanista keittokirjaa.
Innanen on ammatiltaan puutarhuri ja floristi. Blogin kirjoittamisen ohella Innanen työskenteli päätoimisesti puutarhamyymälässä, kunnes vuonna 2015 hän ryhtyi Turun Vegekaupan kauppiaaksi. Kesällä 2018 Innanen siirtyi Vegekaupan kauppiaasta kokopäiväiseksi bloggaajaksi ja keittokirjailijaksi .
Innanen valmistui puutarhuriksi Tuorlan puutarha-alan oppilaitoksesta vuonna 2008, ja perusti samana vuonna myös Chocochili-bloginsa. Floristiksi hän valmistui vuonna 2013.
Fight Night Champion
Fight Night Champion on EA Canadan kehittämä nyrkkeilyaiheinen urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna Xbox 360:lle, PlayStation 3:lle. HB Studios julkaisi pelin iOSille. Fight Night Champion on Fight Night -pelisarjan viides ja viimeinen osa.
Edeltäjiensä tavoin pelissä on mahdollisuus luoda oma hahmo ja otella sillä näytösotteluita. ESPN Classic ottelut on muutettu pelaajan oman menestyksekkäiden otteluiden tallentamiseen. Uratilassa voi luoda uraa omalla luodulla hahmolla tai pelissä olevilla oikeilla nyrkkeilijöillä. Uratilassa pelaaja aloittaa amatööritasolta, tarkoituksenaan nyrkkeillä tiensä kohti ammattilaiskehiä. Uran aikana pelaajan on kehitettävä hahmoaan harjoittelemalla eri osa-alueita eri valmentajien alaisuudessa. Lisäksi otteluista riippuen pelaaja saa palkkioita voitetuista otteluista ja mahdollisesti myös bonusrahaa.
Uutena tilana peliin on otettu Champion Mode, jossa seurataan André Bishopin elämää nyrkkeilyn parissa. Pelaaja käy läpi hahmon ottelut ammattilaiskehässä, sekä sen ulkopuolella.
Moninpelissä pelaaja aloittaa pienimmällä aloitustasolla. Voittojen myötä pelaaja saa lisää pisteitä ja kehittää näin hahmoaan parempaan suuntaan. Pelissä on mahdollista liittyä tai luoda oma nyrkkeilysali, joiden jäsenmäärä voi olla suurimmillaan 36 pelaajaa. Pelaajat voivat myös kilpailla muiden salien kanssa. Moninpelin maailmanmestaruuden voittamisen jälkeen pelaajan täytyy puolustaa mestaruuttaan kuusi kertaa päivässä pysyäkseen mestarina. Mikäli pelaaja ei kykene tähän, hänen mestaruus otetaan pois.
Peliin julkaistiin ladattavia lisäosia 29. maaliskuuta Pohjois-Amerikassa ja Japanissa ja päivää myöhemmin Euroopassa. Heavyweight Legends Pack käsittää paljain käsin käytävän nyrkkeilypelitilan, jonka saa ladata myös erikseen. Lisäksi lisäosaan kuuluu mennen ajan nyrkkeilijät Jack Johnson, Jack Dempsey, Rocky Marciano, Joe Louis ja Floyd Patterson. Alternate Weight Class Pack sisältää Manny Pacquiaon höyhensarjassa, sekä kevyessäsarjassa, Oscar de la Hoya kevyessäsarjassa, keskisarjaan saa Roy Jones Jr.'n, Bernard Hopkinsin ja Thomas Hearnsin, kun välisarjaan saa Roberto Duranin ja Pernell Whitakerin.
Mukana on yli 50 nyrkkeilijää eri vuosikymmeniltä. Lisäksi peliin saa pelattiviksi hahmoiksi Champion Modessa olleita kuvitteellisia ottelijoita.
Axel Johnsongruppen
Axel Johnsongruppen on suuri ruotsalainen yritysryhmä, jonka omistaa perheineen. Yritysryhmän juuret juontavat Axel Johnsonin 1873 perustamaan yhtiöön "A. Johnson & Co." Ryhmä muodostuu neljästä itsenäisestä konsernista "Axel Johnson AB, Axel Johnson, Inc., Axfast" ja "AltoCumulus."
Axel Johnson AB omistaa kaupan ja palvelualojen yrityksiä Euroopassa, etupäässä Pohjoismaissa. Tytär- ja osaomistusyhtiöineen Axel Johnson AB:n liikevaihto oli vuonna 2013 noin 7,7 miljardia euroa ja henkilöstömäärä noin 22 000.
Axel Johnson Inc on yritysryhmän Yhdysvalloissa toimivien yritysten emoyhtiö
Axfast on kiinteistöyhtiö, joka on erikoistunut Ruotsissa sijaitseviin liikekiinteistöihin. Valtaosa sen vuokralaisista on Axel Johnsongruppenin muita yrityksiä.
Michal Mravec
Michal Mravec (s. 10. kesäkuuta 1987 Žilina) on slovakialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Kokkolan Pallo-Veikkoja. Pelipaikaltaan Mravec on vasen keskikenttäpelaaja.
Mravec siirtyi vuonna 2007 kasvattajaseurastaan MŠK Žilinasta Yhdysvaltain yliopistosarjassa pelaavaan Alabaman Birminghamin yliopiston Blazers-joukkueeseen. Vuonna 2011 Sporting Kansas City varasi Mravecin Major League Socceriin, mutta hän siirtyi samana vuonna Alankomaiden Eerste divisien FC Emmeniin. Hän edusti seuraa vuodet 2011–2013. Vuodet 2013–2014 Mravec pelasi kasvattajaseurassaan Žilinassa. Helmikuussa 2014 Mravec siirtyi Puolan Ekstraklasan Podbeskidzieen, mutta hän ei pelannut seurassa otteluakaan. Maaliskuussa 2015 Mravec siirtyi Yhdysvaltain NASL:in Atlanta Silverbacksiin oltuaan puolisen vuotta työttömänä.
Maaliskuussa 2016 Mravec teki kauden kattavan sopimuksen Suomen Veikkausliigan Rovaniemen Palloseuran kanssa. RoPS ei jatkanut Mravecin sopimusta, mutta Mravec sai Suomesta uuden sopimuksen Ykkösessä pelaavan KPV:n riveistä kaudelle 2017.
Golmud
Golmud (, , Wylie: na gor mo grong khyer, ) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Qinghain maakunnassa. Hallinnollisesti se kuuluu Haixin mongolien ja tiibetiläisten autonomiseen prefektuuriin. Kaupungin pinta-ala on 119 173,5 neliökilometriä ja väkiluku 215 214 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 610 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä länteen.
Golmud sijaitsee Qaidamin keskieteläosassa ja korkeus merenpinnasta on 2 809 metriä. Hallintoalueella on noin 20 suolajärveä eri kooltaan.
Iso osa piirikuntatason kaupungista on ekslaavi. Hallinnollisesti se muodostaa Tanglulashanin suurkunnan, joka on Kiinan suurin kuntatason alueyksikkö (47 540 neliökilometriä).
Vuoden 2014 tietojen mukaan Golmudin asukasmäärä on 270 000, josta 90% asuu taajamissa. Keski-ikä on 32 vuotta. Golmudissa asuu 26 etnistä ryhmää mm. han-kiinalaisia, tiibetiläisiä, mongoleita ja hui-kiinalaisia. Han-kiinalaista on 90,2% kaikista asukkaista.
Jevgeni Kobozev
Jevgeni Vjatšelavovitš Kobozev (, s. 11. tammikuuta 1990 Rjazan) on venäläinen jalkapallomaalivahti, joka on edustanut Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Kobozev on oikeajalkainen.
Kobozev aloitti uransa Torpedo Moskovassa, jossa hän ei pelannut yhtään ottelua. Vuosina 2009–2010 hän pelasi Torpedo-ZIL Moskovassa 36 ottelua. Vuodet 2011–2013 Kobozev edusti FK Ufaa, jossa hän pelasi 58 ottelua. Vuodet 2013–2015 hän kuului Venäjän valioliigajoukkue Terek Groznyin kokoonpanoon, pelaamatta otteluakaan. Vuosina 2014–2015 hän oli lainassa saman sarjan Krylja Sovetov Samarassa, pelaamatta jälleen otteluakaan. Elokuussa 2015 Kobozev siirtyi 1. divisioonan Tosnoon. Maaliskuussa 2016 Kobozev teki yksivuotisen sopimuksen Suomen Veikkausliigan Vaasan Palloseuran kanssa.
Kobozev on pelannut Venäjän nuorten maajoukkueissa.
Poliisin informaatioteknologiakeskus
Poliisin informaatioteknologiakeskus (POL IT-keskus) on 1. huhtikuuta 2016 perustettu valtion virasto, joka kuuluu hallinnollisesti Poliisihallitukseen. Keskuksen päätoimipiste sijaitsee Rovaniemellä, jossa työskentelee keskuksen 90 henkilöstä reilut 70 henkilöä. Lisäksi keskuksen henkilöstöä työskentelee poliisin toimitiloissa Tampereella ja Helsingissä. Keskukseen siirtyy henkilöstöä HALTIKista, Poliisiammattikorkeakoulusta ja Helsingin poliisilaitoksesta. Keskus vastaa poliisitoimintaan liittyvien tietoteknisten palvelujen tuottamisesta sekä kehittämisestä ja se palvelee koko poliisihallintoa.
Poliisin käyttämät tietotekniset palvelut tuotetaan jatkossa poliisin informaatioteknologiakeskuksessa ja Valtion tieto- ja viestintätekniikkakeskus Valtorissa. Poliisin oma IT-keskus tarjoaa toimialaan sidonnaiset palvelut ja Valtori perustietotekniikan. Valtoriin siirtyy myöhemmin myös Hallinnon tietotekniikkakeskuksen HALTIKin tuottamat hallinnon turvallisuusverkon (TUVE) tieto- ja viestintäteknisten palvelut, jonka jälkeen HALTIK erillisenä virastona lakkaa.
Axfood
Axfood AB on ruotsalainen pörssiyhtiö, joka toimii päivittäistavaroiden tukku- ja vähittäiskaupassa ja kuljetuksissa. Sillä on noin 257 itse omistettua vähittäismyymälää, ketjuina Willys ja Hemköp. Sen lisäksi osa Hemköp-kaupoista sekä Handlar’n- ja Tempo-ketjujen myymälät ovat kauppiasvetoisia. Axfoodin markkinaosuus Ruotsin päivittäistavarakaupasta on noin 20 %, ja vuonna 2014 Axfoodilla oli 8 481 työntekijää Ruotsissa. Axfoodin pääomistaja on monialayhtiö Axel Johnsongruppen.
Axfood-konserni muodostettiin vuonna 2000 liittämällä yhteen Hemköpskedjan ja D&D Dagligvaror, joka puolestaan oli muodostettu edellisenä vuonna Dagab- ja D-gruppen-ketjuista. Axfoodiin liitettiin perustamisvaiheessa myös Spar Sverige, Spar Inn -pikatukku ja Suomessa toiminut Spar Finland. Fuusioyritys listattiin Tukholman pörssiin Hemköpin tilalle, aluksi nimellä ”Nya Dagligvarubolaget” kunnes päädyttiin nimeen Axfood.
Perustamisvaiheessa Axfoodin ketjuja olivat Tempo, Vivo, Spar, Eurospar, Exet/Matex, Rätt Pris, HP Billigt och Nära sekä Billhälls. Järkeistämisen jälkeen Axfood jakautui kolmeen liiketoiminta-alueeseen: Hemköp-ketju, Axfood Franchise (Tempo, Vivo ja Spar) sekä Axfood Lågpris (Willys). Vivo Sverigen nimi muutettiin Spariksi. Exet, Matex sekä HP Billigt och Nära yhdistettiin Willys-ketjuksi. Dagab muuttui tukkuketjusta logistiikkayhtiöksi.
Vuoden 2005 alusta Axfood luopui yhteistyöstään hollantilaisen Sparin kanssa, ja Spar-kaupoista tehtiin Hemköpejä. Samana vuonna Suomen Spar Oyj myytiin S-ryhmälle. Vuonna 2009 Vi-kauppaketju lopetti vuonna 2005 alkaneen yhteistyön Bergendahlsin kanssa ja otettiin mukaan Axfoodiin. Näistäkin kaupoista tehtiin Hemköp-nimisiä. Marraskuussa 2011 Axfoodin tytäryhtiö Axfood Närlivs osti 50 % osuuden alvestalaisesta autotarviketukku Hall Mibasta.
Axfoodin omia kaupan merkkejä ovat laadukkuutta korostava elintarvikemerkki Garant, Garant Ekologiska -luomutuotteet, Premier, reilun kaupan Aware-tuotteet, edulliset Eldorado-tuotteet, Func-sähkötarvikkeet ja Fixa-keittiövarusteet.
Axel Johnsongruppen on Axfoodin enemmistöomistaja 50,1 % osuudella, ja norjalaisella Reitangruppenilla on osakkeista 15,6 %. Seuraavaksi suurimmat omistajat ovat sijoitusrahastoja.
Daniel Rantanen
Daniel Rantanen (s. 11. toukokuuta 1998 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HIFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Rantanen aloitti jalkapallon jo kolmevuotiaana yleisurheilun ohella. Hänen ensimmäinen seuransa oli PK-35. Myöhemmin hänen ikäluokkansa siirtyi Puistolan Urheilijoihin kolmeksi vuodeksi. Kahdeksanvuotiaana Rantanen vaihtoi Helsingin Jalkapalloklubin Nappulaklubiin, jonka Erkka V. Lehtola oli perustanut. 13-vuotiaana hän palasi PK-35:een peliajan toivossa. Valmentaja Gary Williams oli juuri tullut seuraan ja Rantasen mukaan hänen kehityksensä pelaajana lähti tuolloin selkeästi kiihtymään. Ensimmäisen poikien maaottelunsa hän pelasi Virossa 15-vuotiaana.
Rantanen teki PK-35 Vantaan riveissä debyyttinsä Ykkösessä kaudella 2015 ottelussa Vasa IFK:ta vastaan, päivää ennen kuin hän täytti 17 vuotta. Rantanen onnistui maalinteossa heti seuraavassa ottelussa FC Jazzia vastaan ja teki koko kauden aikana yhteensä kolme maalia.
Kesällä 2015 Rantanen vieraili Stoke Cityn ja Crystal Palacen organisaatioissa. Ensimmäisessä alle 18-vuotiaiden ottelussa Stoken kanssa hän tuli kentälle 20 minuuttia ennen loppua ja teki ottelun ensimmäisen maalin. Stoken kolmesta maalista turnauksessa Rantanen teki kaksi. Vuoden 2015 lopulla Rantanen teki kahden vuoden sopimuksen HIFK:n kanssa.
Rantasen isä on entinen maajoukkueason jalkapalloilija Rami Rantanen.