hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
August Fredrik Arppe
August Fredrik Arppe (15. kesäkuuta 1854 Lappeenranta – 24. helmikuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailja.
Arppen vanhemmat olivat kruununvouti Karl Otto Arppe ja Maria Fredrika Pettersson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874 Helsingin yksityislyseosta.
Arppe opiskeli näyttämötaidetta Saksassa Dresdenissä 1877–1878 ja hän suoritti siellä myös ensiesiintymisensä näyttelijänä 1876. Vuosina 1879–1887 Arppe oli näyttelijänä Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa ja vuosina 1888–1890 hän johti omaa oopperaseuruettaan. Oman teatteriseurueen Arppe perusti 1890. Hän oli Svenska Teaternin toimitusjohtaja 1916–1919 ja taloudenhoitajana 1919–1925.
Arppe oli naimisissa vuodesta 1879 Leipzigistä kotoisin olleen Anna Doris Elisabet Winkelmannin kanssa.
Nokia 3110 Evolve
Nokia 3110 Evolve on matkapuhelinyhtiö Nokian kehittämä matkapuhelin vuodelta 2007. Nokia 3110 Evolve on melkein samanlainen kuin Nokia 3110 classic. Erona ovat vain tyyli, muistin tila ja muistikorttiominaisuudet.
Kinning Parkin metroasema
Kinning Park on Glasgow'n metron asema Kinning Parkin kaupunginosassa Clyde-joen eteläpuolella Glasgow'ssa Skotlannissa. Asema on avattu muun metrojärjestelmän tavoin vuonna 1896 ja uudistettu perusteellisesti 1970-luvun lopulla. Asema on yksi järjestelmän vähiten käytetyistä.
Aseman lähellä sijaitsee Grand Ole Opry -kantriklubi.
Šikaani
Šikaani () on urheilussa tarkoituksella rakennettu hidastusmutka, johon tultaessa urheilijan on pakko hidastaa vauhtiaan. Šikaanit ovat yleensä jyrkkiä ja s-kirjaimen muotoisia.
Butterfly (Mariah Careyn albumi)
Butterfly on yhdysvaltalaisen R&B-laulajan Mariah Careyn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Se koostuu R&B, pop ja hip hop -tyylilajeista ja sitä ovat olleet kirjoittamassa monet, jo Careyn aiempien albumien työryhmistä tutut henkilöt, sekä muita henkilöitä.
"Butterfly"-albumia myytiin Yhdysvalloissa lähes neljä miljoonaa kappaletta ja maailmanlaajuisesti yli 15.5 miljoonaa kappaletta, ja se oli ensimmäisellä listaviikollaan Billboard 200 -listan sijalla yksi.
"Butterfly" nousi ensimmäisellä listaviikollaan Billboard 200 -listan sijalle yksi ja säilytti kärkipaikan viikon ajan. Kahdenkymmenen parhaan joukossa se viihtyi kahdenkymmenenyhden viikon ajan ja kokonaisuudessaan viisikymmentäviisi viikkoa. Albumia myytiin viisinkertaista platinaa ja kaksi siltä julkaistua singleä, "Honey" ja "My All" sijoittuivat Billboard Hot 100 -listan kärkeen.
Rolling Stone sanoi "Butterflyn" olevan Careyn "siirtymävaihealbumi", joka sijoitti itsensä vakaasti modernin hip hop -vaikutteisen R&B-musiikin miljööseen. Allmusic taas sanoi albumin olevan yksi Careyn parhaista.
Vuoden 1998 Grammy Awardsissa "Honey" keräsi kaksi Grammy-palkinto-ehdokkuutta, "Paras naisartistin R&B-laulusuoritus" ja "Paras R&B-laulu". "Butterfly" oli ehdolla kategoriassa "Paras naisartistin laulusuoritus". Albumi voitti Japan Gold Disc Award -palkinnon Kansainvälinen pop-albumi kategoriassa, sekä BMI:n Pop Awardsissa "Vuoden sanoittajan" -palkinnon.
.mw
.mw on Malawin Internet-maatunnus. Vuonna 2002 IANA siirrätti sen "Computer Solutions":in omistaman "Malawi Sustainable Development Network Programme":n ylläpitämäksi. Hinta on ensimmäisiltä kahdelta vuodelta $100 USD / vuosi, muilta $50 USD / vuosi. Verkkotunnukset rekisteröidään toiselle tai kolmannelle asteelle. Rekisteröintirajoituksia ei ole. Tunnus otettiin käyttöön 1997.
Hjalmar Hammarskjöld
Knut Hjalmar Leonard Hammarskjöld (4. helmikuuta 1862 Tuna, Kalmarin lääni – 12. lokakuuta 1953 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko ja virkamies.
Hammarskjöld opiskeli Uppsalassa oikeustiedettä ja valmistui 1884 lakitieteen kandidaatiksi. Hän oli vaikuttajana valtion monella alueella. Vuonna 1891 hänet nimitettiin professoriksi Uppsalan yliopistoon. Vuosina 1901–1902 hän oli oikeusministerinä Fredrik von Otterin hallituksessa. Hammarskjöld oli uudelleen ministerinä Christian Lundebergin hallituksessa vuonna 1905. 17. helmikuuta 1914 hänestä tuli Ruotsin pääministeri Karl Staaffin erottua virastaan. Hän itse erosi 30. maaliskuuta 1917.
Hammarskjöld oli vuodesta 1890 naimisissa Agnes Almquistin (1866–1940) kanssa. Avioparin lapsia olivat lakitieteen kandidaatti Bo Hammarskjöld, Åke Hammarskjöld, Sten Hammarskjöld ja Dag Hammarskjöld. Hammarskjöld on haudattu sukuhautaan Uppsalan vanhalle hautausmaalle.
IANA
Internet Assigned Numbers Authority (IANA) valvoo maailmanlaajuisesti IP-osoitteiden jaosta, autonomisen järjestelmän numeroita, juurinimipalvelimesta, MIME-tyypeistä ja eräistä muista Internet-protokollista ja niihin liittyvistä. IANA:a ylläpitää Internet Corporation for Assigned Names and Numbers.
IANA:a ylläpiti ensimmäisenä Jon Postel Etelä-Kalifornian yliopiston "Information Sciences Institute":sta (ISI) Yhdysvaltain puolustusministeriön kanssa solmitun sopimuksen alla, kunnes se siirrettiin ICANN:in alaisuuteen Yhdysvaltain kauppaministeriön kanssa solmitun sopimuksen alla.
Rainbow (Mariah Careyn albumi)
Rainbow on yhdysvaltalaisen laulajan Mariah Careyn seitsemäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 2. marraskuuta 1999, ja se oli ensimmäisellä listaviikollaan Billboard 200 -listan sijalla kaksi. "Rainbow" on myynyt kolminkertaista platinaa, ja maailmanlaajuisesti sitä on myyty peräti kymmenen miljoonaa kappaletta.
Albumia työsti laaja tuottaja- ja artistiryhmä, johon kuului monia 1990-luvun lopun merkittävimmistä musiikkivaikuttajista. "Rainbow"-albumilla vieraili lukuisia artisteja, kuten Jay-Z, Missy Elliott, Snoop Dogg, Usher ja Joe, sekä poikabändi 98 Degrees. Albumi oli ehdolla vuonna 2000 "Vuoden pop-albumi" -kategoriassa Japan Gold Disc Awardsissa.
School Gyrls
School Gyrls on yhdysvaltalainen trio, johon kuuluvat Mandy Moseley, Monica Anne Parales ja Jacqueline Rae Pyles. Yhtyeen ensilevy "School Gyrls" julkaistiin 21. helmikuuta 2010.
Ardennienkarjakoira
Ardennienkarjakoira ("Bouvier des Ardennes") on harvinainen belgialainen koirarotu, joka on kotoisin Ardenneilta ranskankielisestä Valloniasta. Vuonna 2013 se rantautui Suomeen, kun Saksasta tuotiin ensimmäinen yksilö, narttu nimeltä Hasenhirsch Alpha.
Ardennienkarjakoira tuo ulkoisesti mieleen picardienpaimenkoiran ja belgianpaimenkoira laekenoisin. Se voi olla minkä värinen tahansa paitsi valkoinen. Useimmiten se on juovikas tai pippurin värinen. Sillä on keskipitkä, karhea, kihara karvapeite, jossa on 'parta' ja 'kulmakarvat'. Koira voi olla 52-62 cm korkea, jossa sallitaan 1 senttimetrin vaihtelu molempiin suuntiin. Koiralla on lyhyet, teräväkärkiset korvat ja innokkaat silmät. Rodussa esiintyy luonnontöpö sekä pitkähäntäisiä yksilöitä. Kummatkin on sallittu, mutta luonnontöpö on ihannoiduin.
Rotu on luonteeltaan peloton, eloisa, energinen ja sitkeä. Se suhtautuu vieraisiin varautuneesti, mutta on perhettään kohtaan rakastava ja omistautuva. Sen pääasiallisena tehtävänä on ollut sikojen paimentaminen, mutta 1800-luvulla sitä käytettiin myös kauriiden ja villisikojen jäljittämiseen. Se on edelleen lähes puhtaasti työkoira ja sen käyttöominaisuuksia halutaan vaalia, minkä vuoksi käyttökoetulos vaaditaan yhä kansainvälisen muotovalion arvon saavuttamiseen.
Menneisyydessä kaikkia karjan parissa työskennelleitä koiria kutsuttiin nimellä "bouvier" ("nautapaimen"). Jokaisella alueen seudulla oli oma tyyppinsä. Muinaisesta karheakarvaisesta laumasta lähtien nämä koirat olivat arvostettuja vahteja ja karjan ajajia. Motorisoitujen kulkuneuvojen ajan tultua ei enää ollut tarvetta ajaa karjaa toreille, minkä vuoksi koiriakaan ei enää tarvittu.
Paikalliset karjakoirat lähes hävisivät Ensimmäisen maailmansodan aikana ja moni harvinaisemmista tyypeistä katosikin kokonaan. Näihin kadonneisiin rotuihin lukeutuivat roeselaren-, "moerman-" ja "parettenkarjakoirat". Ainoat jäljellä olevat ovat ardennienkarjakoira ja Flanderin bouvier. Sekä Ranska että Belgia väittävät viimeksi mainittua omaksi rodukseen, joten FCI lukee sen "ranskalais-belgialaiseksi".
http://www.fci.be/nomenclature.aspx
Timo Laitinen
Timo Sakari Laitinen (s. 12. huhtikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen juristi, Valtiokonttorin pääjohtaja ja Suomen Liikunta ja Urheilu SLU ry:n entinen puheenjohtaja. Koulutukseltaan Laitinen on oikeustieteen kandidaatti.
Laitinen työskenteli Valtiokonttorissa viisi vuotta ennen nimitystään pääjohtajaksi. Sitä ennen hän toimi Talent Partnersin toimitusjohtajana sekä työskenteli Pohjola-yhtiöissä. Laitisella on myös paljon luottamustoimia ja hän on aktiivinen vaikuttaja suomalaisessa liikunta- ja urheilukulttuurissa. Laitinen toimii valtion yhteishankintayksikkö Hansel Oy:n hallituksen puheenjohtajana, Työeläkevakuuttajat TELA ry:n hallituksen varapuheenjohtajana ja Urheilijoiden ammatinedistämissäätiön hallituksen jäsenenä. Laitinen oli myös huippu-urheilun strategiatyöryhmän jäsen vuosina 2009–2010. Vuosina 2004–2012 hän toimi Suomen Liikunta ja Urheilu SLU ry:n puheenjohtajana. Vuonna 2013 Laitinen oli puoli vuotta Valon (Valtakunnallinen liikunta- ja urheiluorganisaatio) puheenjohtaja. Vuosina 2014–2016 Laitinen oli Golfliiton liittohallituksen puheenjohtaja. Vuoden 2018 alusta hän on toiminut Suomen urheilun eettisen keskuksen SUEKin hallituksen puheenjohtajana.
Nuoruudessaan Laitinen pelasi ykkösdivisioonassa koripalloa.
Timo Laitinen on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.
Galimdžan Ibragimov
Galimdžan Girfanovitš Ibragimov (, tataariksi Галимҗан Ибраһимов; 12. maaliskuuta 1887 nykyisen Baškortostanin Aurgazyn piirin Sultanmuratovon kylä – 21. tammikuuta 1938 Kazan) oli neuvostoliittolainen tataarikirjailija.
Galimdžan Ibragimov syntyi mullahin perheeseen. Hän opiskeli Orenburgin ja Ufan madrassoissa ja toimi sen jälkeen opettajana. Ibragimov osallistui helmikuun ja lokakuun vallankumouksiin sekä Venäjän kansalaissotaan. Aluksi hän kuului sosialistivallankumouksellisiin, mutta liittyi vuonna 1920 NKP(b):hen. Vuonna 1918 Ibragimov valittiin Venäjän ja Tatarstanin toimeenpanevien komiteoiden jäseneksi. Hän työskenteli kansallisuusasioiden kansankomissariaatissa, toimitti tataarinkielisiä lehtiä ja toimi vuodesta 1925 lähtien Tatarstanin valistusasiain kansankomissariaatin tiedekeskuksen puheenjohtajana. Vuonna 1927 Ibragimov muutti sairauden takia Jaltaan.
Ibragimovin ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1907. Varhaisissa kertomuksissaan hän kuvasi tataarinuorison kamppailua vanhoja elintapoja vastaan. Vuonna 1912 ilmestynyt "Jäš jöräklär" (”Nuoret sydämet”) on tataarikirjallisuuden ensimmäinen psykologinen romaani. Vuonna 1920 ilmestyi vuoden 1905 vallankumoustapahtumille omistettu romaani "Bezneŋ könnär" (”Meidän päivämme”, uusi laitos 1934). Pienoisromaani "Kyzyl tšätšäklär hikäjase" (”Legenda punaisista kukista”, 1922) kertoo ihmisen henkisestä kasvusta vallankumouksen aikana. Romaani "Kazah kyzy" (”Kazakkityttö”, 1924) kuvaa vallankumousta edeltävän kazakkikylän yhteiskunnallisia ristiriitoja. Romaanin "Tirän tamyrlar" (”Syvät juuret”, 1928) aiheena on luokkataistelu kansalaissodan ja jälleenrakentamisen vuosina.
Kirjailijaa pidetään mestarillisena luonnon ja ihmisluonteen kuvaajana sekä kansankielen taiturina. Hänen tuotantonsa on vaikuttanut myös Neuvostoliiton muiden turkkilaisten kansojen taideproosan kehitykseen. Kaunokirjallisuuden ohella Ibragimov on kirjoittanut useita kieli- ja kirjallisuustieteellisiä teoksia ja historiantutkimuksia. Venäjän SFNT:n toimeenpanevan keskuskomitean puhemiehistö myönsi hänelle vuonna 1932 työn sankarin arvonimen.
Ibragimov pidätettiin Stalinin vainoissa Jaltassa elokuussa 1937 ja lähetettiin Kazaniin, jossa hän kuoli vankilan sairaalassa. Hänen mukaansa on nimetty Tatarstanin tiedeakatemian kielen, kirjallisuuden ja historian instituutti. Kirjailijan kotikylässä toimii hänelle omistettu museo.
.mx
.mx on Meksikon Internet-maatunnus, jota ylläpitää nykyisin NIC México. .mx- ja .com.mx-päätteille ei ole rekisteröintirajoituksia. Tunnuksia on rekisteröity yli 400 000 kappaletta. Tunnus otettiin ensi kerran käyttöön 1989 ja oli jokin aika sitten jonkin aikaa poissa käytöstä.
Sergei Lazo
Sergei Georgijevitš Lazo (; 7. maaliskuuta 1894 Bessarabian läänin Orhein kihlakunnan Piatran kylä, nykyinen Moldova – toukokuu 1920 Muravjovo-Amurskajan, nykyinen Lazon asema Primorjen aluepiirissä) oli venäläinen vallankumouksellinen ja yksi Siperian ja Venäjän Kaukoidän neuvostojohtajista Venäjän kansalaissodan aikana.
Sergei Lazo syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli Pietarin teknologisessa instituutissa ja Moskovan yliopistossa. Vuonna 1916 hänet kutsuttiin Venäjän armeijaan. Hän suoritti jalkaväkikoulun Moskovassa, minkä jälkeen hänet lähetettiin aliupseerina jalkaväkirykmenttiin Krasnojarskiin. Siellä hän liittyi sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen.
Helmikuun vallankumouksen aikana Lazo pidätti Jeniseiskin läänin kuvernöörin Jakov Gololobovin. Keväällä 1917 hän saapui Pietariin Krasnojarskin neuvoston edustajana ja tapasi Leninin. Palattuaan Krasnojarskiin hän perusti paikallisen punakaartin ja osallistui Siperian neuvostojen edustajainkokoukseen. Lokakuussa 1917 hän otti vallan Krasnojarskissa, osallistui Omskin junkkerikapinan ja Irkutskin kapinan tukahduttamiseen. Sen jälkeen hänet nimitettiin Irkutskin varuskunnan päälliköksi ja kaupungin komendantiksi.
Vuoden 1918 alusta lähtien Lazo toimi Siperian neuvostojen toimeenpanevan keskuskomitean jäsenenä ja helmi-elokuussa 1918 Taka-Baikalian rintaman komentajana. Hänen johdollaan punaiset löivät atamaani Grigori Semjonovin johtamat joukot. Samaan aikaan Lazo siirtyi eserristä bolševikkipuolueeseen.
Bolševikkien menetettyä vallan Siperiassa syksyllä 1918 Lazo ryhtyi organisoimaan partisaaniliikettä, joka oli suunnattu Siperian väliaikaista hallitusta ja Koltšakin joukkoja vastaan. Syksyllä 1918 hän toimi NKP(b):n Kaukoidän komitean jäsenenä Vladivostokssa ja keväästä 1919 lähtien komensi Primorjen partisaaneja. Joulukuusta 1919 lähtien hän johti Primorjen kapinaa valmistellutta esikuntaa.
Koltšakin käskynhaltija Sergei Rozanov menetti vallan Vladivostokissa 31. tammikuuta 1920 puhjenneen kapinan seurauksena. Bolševikkien johdolla Kaukoitään muodostettiin uusi väliaikainen hallitus. Lazolla, joka onnistui saamaan paikallisen aliupseerikoulun henkilöstön pysymään puolueettomana, oli suuri merkitys kapinan onnistumisessa. Maaliskuussa 1920 hänet nimitettiin Kaukoidän väliaikaisen hallituksen sotaneuvoston varapuheenjohtajaksi ja VKP(b):n Kaukoidän byroon jäseneksi.
Huhtikuussa 1920 japanilaiset maahantunkeutujat pidättivät Lazon. Toukokuussa he luovuttivat hänet yhdessä Aleksei Lutskin ja Vsevolod Sibirtsevin kanssa Venäjän valkoiselle armeijalle. Tarinan mukaan Lazo tovereineen poltettiin kidutuksen jälkeen elävältä höyryveturin tulipesässä. Tapauksesta on olemassa myös muita versioita.
Neuvostoliitossa Lazosta muodostui legendaarinen sankarihahmo, jonka mukaan nimettiin paikkakuntia, katuja ja muita kohteita. Primorjen ja Habarovskin aluepiireissä on Lazolle nimetyt kunnallispiirit.
NIC México
NIC México on yleishyödyllinen organisaatio Meksikossa, joka vastaa Meksikon .mx-Internet-maatunnuksesta. Se vastaa myös "National Internet Registry":stä (NIR), joka jakaa IP-osoitteita Meksikolaisille Internet-palveluntarjoajille. Organisaatio perustettiin helmikuussa 1989, kun "Monterrey Institute of Technology and Higher Education" sai tilauksen liittyen .mx-verkkotunnukseen. Sen päämaja sijaitsee Monterreyssä.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 1996
Vuoden 1996 kesäolympialaisten jousiammunta järjestettiin 28. heinäkuuta – 2. elokuuta 1996 Stone Mountainilla, Atlantan lähistöllä. Tämä oli yhdestoista kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 128 osanottajaa 41 eri maasta. Osanottajista miehiä oli 64 ja naisia 64. Tapahtumia oli neljä.
Etelä-Karjalan kansalaisopisto
Etelä-Karjalan kansalaisopisto on yksityinen säätiön ylläpitämä opisto, jonka toimialueena on nimestään huolimatta pelkästään Lappeenranta, Luumäki ja Taipalsaari. Opisto aloitti toimintansa 1.8.2005 alueella pitkään toimineiden Lappeenrannan Työväenopiston ja Saimaan Kansalaisopiston yhdistyttyä.
Etelä-Karjalan kansalaisopisto on valtionavun alainen vapaan sivistystyön oppilaitos, joka tarjoaa opetusta muun muassa taito- ja taideaineissa, kielissä, liikunnassa, tietotekniikassa, musiikissa, filosofiassa ja yhteiskunnallisissa aineissa.
Opistossa on noin 13 000 opiskelijaa. Opistolla on kolme päätoimista opettajaa taito- ja taideaineissa ja kielissä sekä noin 150 tuntiopettajaa. Eniten tarjotaan liikunnan, kielten ja kädentaitojen opetusta.
Glitter (albumi)
Glitter on Glitter-elokuvan soundtrack ja Mariah Careyn kahdeksas albumi. Se julkaistiin 11. syyskuuta 2001, hieman ennen elokuvan ensi-iltaa.
Albumi oli Billboardin sijalla yksi ensimmäisellä listaviikollaan ja pysytteli kärjessä kolmen viikon ajan. Billboard 200 -listalla se oli sijalla seitsemän.
Lokakuussa 2001 Glitterin vahvistettiin myyneen platinaa, tosin sitä oli myyty vain 636 000 kappaletta Yhdysvalloissa.
Mihail Koltsov
Mihail Jefimovitš Koltsov (, oikea sukunimi "Friedland", Фри́длянд; 12. kesäkuuta 1898 Kiova – 2. helmikuuta 1940 Moskova) oli neuvostoliittolainen lehtimies ja kirjailija.
Mihail Koltsov syntyi juutalaisen käsityöläisen perheeseen. Hän opiskeli Pietarin psykoneurologisessa instituutissa ja alkoi kirjoittaa lehtiin vuonna 1916. Hän osallistui helmikuun ja lokakuun vallankumouksiin ja liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1918.
Vuodesta 1922 lähtien Koltsov työskenteli "Pravdan" kolumnistina. Hän oli perustamassa ja toimitti vuodesta 1923 "Ogonjok" -aikakauslehteä, työskenteli pilalehtien "Tšudak" (1928–1930) ja "Krokodil" (1934–1938) sekä Maksim Gorkin kanssa "Za rubežom" -lehden toimittajana (1932–1938). Vuosina 1936–1937 hän toimi kirjeenvaihtajana Espanjan sisällissodassa. Vuonna 1938 hänet valittiin Venäjän SFNT:n korkeimman neuvoston edustajaksi ja Neuvostoliiton tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi.
Koltsov oli yksi aikansa merkittävimpiä neuvostoliittolaisia lehtimiehiä, joka kirjoitti uransa aikana noin 2000 artikkelia. Erityisesti hänet tunnetaan ajankohtaisista ja terävistä pakinoistaan, jotka vuosien 1928 ja 1936 välillä ilmestyivät kolmesti koottuina teoksina. Espanjan sisällissotaa käsittelee kokoelma "Ispanski dnevnik" (”Espanjan päiväkirja”, 1938).
Koltsov pidätettiin Stalinin vainojen aikana joulukuussa 1938. Hänet ammuttiin syytettynä vakoilusta ja osallisuudesta terroristijärjestön toimintaan. Koltsovin maine palautettiin vuonna 1954.
.my
.my on Malesian Internet-maatunnus, jota ylläpitää MYNIC ("Malaysia Network Information Centre") ja sponsoroi MIMOS Berhad. Rekisteröinti edellyttää malesialaisuutta. Tunnus otettiin käyttöön 1987.
Jukka Pekkala
Ari Jukka Pekkala (s. 24. maaliskuuta 1957) on suomalainen liikunta- ja urheilualan johtaja, joka nuorempana kilpaili yleisurheilussa.
Vuodesta 2001 alkaen Pekkala on työskennellyt Suomen Liikunta ja Urheilu SLU ry:n pääsihteerinä. Syyskuussa 2010 Pekkala aloitti Huippu-urheilun muutostyöryhmän vetäjänä. Työryhmän loppuraportti julkistettiin joulukuussa 2012.
Jukka Pekkalan päälaji aktiiviurheilijana oli seiväshyppy. Hänen ennätyksensä on vuonna 1981 hypätty 515 cm. Hänelle on myönnetty sotilasansiomitali vuonna 2007 ja opetus- ja kulttuuriministeriön ansioristi vuonna 2008.
.mz
.mz on Mosambikin Internet-maatunnus, jota ylläpitää Universidade Eduardo Mondlane. Rekisteröinnit tehdään tunnusten .ac.mz, .co.mz, .org.mz, .gov.mz ja .edu.mz alle. Tunnus otettiin käyttöön 1992. Rekisteröinti edellyttää toimivaa nimipalvelinta.
Jesus College (Oxford)
Jesus College on yksi Oxfordin yliopiston 38 collegesta. Se sai kuninkaallisen erioikeuden ja nimen "Jesus College in the University of Oxford of Queen Elizabeth's Foundation" 27. kesäkuuta 1571. Se on Oxfordin collegeista ainoa, joka perustettiin kuningatar Elisabet I:n aikana.
Jesus Collegella on läheiset suhteet Walesiin. Perustutkinto-opiskelijoista 15 % on walesilaisia. Hugh Aprice oli yksi collegen perustajista ja walesilaisen St David'sin katedraalin rahastonhoitaja. Walesin kansallispäivän eli Pyhän Davidin päivän vietto kuuluu collegen jokavuotisiin perinteisiin.
Visa Koiso-Kanttila
Visa Koiso-Kanttila (s. 14. tammikuuta 1970 Oulu) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on valmistunut Turun taideakatemiasta 1996 ja opiskellut dokumenttielokuvan ohjausta The New School Universityssä ja Film Video Artissa New Yorkissa sekä Taideteollisessa korkeakoulussa. Hänen dokumenttinsa ovat voittaneet useita elokuvapalkintoja. Koiso-Kanttila on myös elokuvatuotantoyhteisö Elefantin jäsen. Hän ohjaa ja tuottaa elokuvansa yhteistyönä vaimonsa ja kollegansa Iiris Härmän kanssa.
Koiso-Kanttilan dokumenttielokuvat ovat olleet hyvin raadollisia, eikä hän päästä yleisöään helpolla. Hän on käsitellyt tuskaisia aiheita kuten naisvangit, lähiönuoret, kulttuurien kohtaamiseen liittyvät ongelmat ja aseistakieltäytyminen. Hän on tehnyt jopa henkilökohtaisen dokumenttielokuvan omasta isästään, jossa hän itse esiintyy. Näitä aiheita hän ei käsittele hymistellen ja niin että antaa kuvan puhua, vaan ennemminkin niin että katsojalle täräytetään aihe sellaisenaan sekä kerrottuna että kuvassa niin että mikään ei jää epäselväksi ja katsoessaan saa tuntea tuskaa siitä ettei pääse karkuun katsottavaa elokuvaa. Hänen käsittelytapansa on silti humaani ja hän on pienen ihmisen puolella, vaikka katsoja saakin tuntea jonkinlaista myötähäpeää tai häpeää katsojan omasta ajattelutavasta kun on halunnut sulkea Koiso-Kanttilan kertoman maailman pois liian tuskaisena, vaikeana ja raastavana.
Vuonna 2010 Koiso-Kanttila palkittiin elokuvastaan "Miehen kuva" Tasa-arvoasiain neuvottelukunnan Miehen työ -palkinnolla.
Cha Jong-hyok
Cha Jong-hyok (s. 25. syyskuuta 1985 Pjongjang, Pohjois-Korea) on pohjoiskorealainen jalkapalloilija. Pääosin puolustajana pelaava Cha edustaa Sveitsin pääsarjassa Wiliä.
Cha on pelannut Pohjois-Korean maajoukkueessa vuodesta 2005 alkaen. Hän pelasi muun muassa Pohjois-Korean joukkueen kapteenina vuoden 2008 kesäolympialaisten karsinnoissa, jonne maa ei kuitenkaan päässyt. Sittemmin Cha valittiin Pohjois-Korean joukkueeseen vuoden 2010 MM-kisoihin.
Eduard Hil
Eduard Anatoljevitš Hil (, s. 4. syyskuuta 1934 Smolensk, Neuvostoliitto − 4. kesäkuuta 2012 Pietari, Venäjä) oli venäläinen laulaja (baritoni), joka on saanut Venäjän kansantaiteilijan arvonimen. Hän oli erittäin suosittu Neuvostoliitossa 1960- ja 1970-luvuilla, ja esiintyi yli 80 eri maassa. Hänen esittämästään, vuonna 1976 televisiolle taltioidusta sanattomasta rallatuksesta ”Ja otšen rad, ved ja, nakonets, vozvraštšajus domoi” (”olen niin onnellinen, sillä olenhan vihdoin palaamassa kotiin”) tuli vuonna 2010 YouTube-hitti, jonka seurauksena Hil sai lempinimen ”Mr. Trololo”. Kappaleeseen kuului alun perin sanat ja se oli kuvaus cowboysta matkalla preerialta kotiinsa, mutta neuvostosensuurin takia sanat piti poistaa.
Hil suoritti tutkintonsa Pietarin konservatoriossa. Vuonna 1965 hän ylsi Sopotin kansainvälisessä laulukilpailussa toiselle sijalle. Arvostetuin oli kuitenkin hänelle vuonna 1974 myönnetty Venäjän kansantaiteilijan palkinto.
Huhtikuussa 2012 Hil sai aivoinfarktin ja joutui sairaalaan. Hän oli koomassa ja sai pysyviä aivovaurioita. Hän menehtyi 4. kesäkuuta 2012.
The Last Guardian
The Last Guardian (, suorasti käännettynä ”Trico, ihmisiä syövä kotka”) on genDESIGNin kehittämä toimintaseikkailupeli, jonka Sony Computer Entertainment julkaisi PlayStation 4:lle joulukuussa 2016. Se on epäsuora jatko-osa peleille "Ico" ja "Shadow of the Colossus".
Pelin on suunnittelut ja ohjannut japanilainen Fumito Ueda. Hänet tunnetaan tavastaan luoda tyyliteltyjä, temaattisia sekä pelattavuudeltaan omaperäisiä pelejä.
Pelin kehitys aloitettiin vuonna 2007. Ensimmäiset konseptivideot "The Last Guardianista" julkaistiin toukokuussa 2009, mutta peli esiteltiin viikkoja myöhemmin myös E3-messuilla. Vuoden 2015 E3-messuilla peli esiteltiin uudelleen ja sen ilmoitettiin ilmestyvän vuonna 2016. "The Last Guardian" julkaistiin lopulta 7. joulukuuta 2016 PlayStation 4:lle. Peliä kehitettiin noin yhdeksän vuotta, mikä tekee siitä yhden pisimpään kehitetyistä videopeleistä.
Peliä kehitti alun perin Team ICO, ja peli oli tarkoitus julkaista PlayStation 3:lle.
"The Last Guardianissa" pelaaja ohjaa nuorta poikaa ja Trico-nimistä otusta, jotka yrittävät yhdessä paeta linnasta. Pelaaminen vaatii ongelmien ratkaisua ja tasohyppelyä. Myös Tricon tunteiden tulkinta on tärkeää, sillä Trico auttaa liikkumisessa sekä vartijoiden päihittämisessä.
Kotikylästään napattu nuori poika herää haavoittuneen Trico-nimisen otuksen kanssa valtavassa linnassa olevasta luolasta. Trico on iso tynnyreitä syövä koiramainen eläin, jolla on siivet. Vaikka Trico vaikuttaa aggressiiviselta, poika vapauttaa sen kahleista ja parantaa sen haavat. Poika ja Trico ystävystyvät ja yrittävät paeta yhdessä linnasta. Trico on itsepäinen, eikä varsinkaan alussa tottele poikaa. Rakennuksessa on myös vartijoita, jotka yrittävät estää pojan paon.
"The Last Guardian" sai pääosin hyvän vastaanoton. Sitä kehuttiin hyvistä graafiikoista ja Tricon samaistuttavuudesta. Peliä moitittiin huonoista kontrolleista ja outoihin suuntiin osoittavasta kamerasta.
Respawn.fin arvostelija Kristian Eloluoto kuvaili peliä graafisesti näyttäväksi ja tarinallisesti todella hyväksi. GameSpot arvostelija Peter Brown kehui peliä hyvästä graafikasta ja sen tarjoamista lämpimistä hetkistä. Hän kuitenkin kritisoi peliä ajoittaisesta hidastelusta. V2.fin arvostelija Kati Alha kehui peliä hyvästä tunnelmasta ja Tricon luomisesta todella elävän oloiseksi. Hän moitti peliä huonoista kontrolleista ja toisinaan oudoista kamerakulmista. Tiltin arvostelija Markus Mesiä suhtautui peliin negatiivisesti. Hän moitti pelin kameraa, tasoloikan toimivuutta, hahmoja ja vanhentuneen näköistä ulkoasua. Kokonaisuutena hän kuvaili peliä kaameaksi, mutta kehui sen musiikkia. Dome.fin arvostelija Juho Anttila kuvasi pelin ääniä tyylikkäästi hoidetuiksi ja kehui Tricon hyvää animointia. Hän moitti peliä huonoista kontroilleista ja töksähtelevyydestä.
Työsuojelutoimikunta
Työsuojelutoimikunta valitaan yritykseen, jossa työskentelee säännöllisesti vähintään 20 työntekijää. Työsuojelutoimikuntaan kuuluu vähintään 4 henkilöä: työnantajan edustaja, toimihenkilöiden edustaja ja kaksi työntekijöiden edustajaa. Toinen työntekijöiden edustajista on työsuojeluvaltuutettu.
Työsuojelutoimikunta toimii johdon, toimihenkilöiden ja työntekijöiden yhteistyöelimenä, joka tarkkailee työolojen tilaa ja kehitystä ja edistää niitä. Toimikunnan tehtäviin kuuluu myös työsuojelun toimintaohjelman laadinta, valvoa työterveyshuoltoa sekä työsuojelukoulutusta ja perehdytystä.
Työnantajan on ilmoitettava työsuojeluhenkilörekisteriin työsuojelupäällikön, työsuojeluvaltuutetun ja varavaltuutetun, työsuojelutoimikunnan tai vastaavan elimen jäsenten sekä työsuojeluasiamiesten tiedot.
Swarm!
Swarm! on Torture Killerin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2006. Albumilla laulaa Cannibal Corpsen entinen laulaja Chris Barnes, joka jätti Torture Killerin sopuisissa merkeissä 2008.
Eileen Abad
Eylin Antonieta Pérez Arguinzones (s. 15. marraskuuta 1973 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen näyttelijä, jonka tuorein rooli on Isabella sarjassa Los misterios del amor.
Eylin Antonieta on ottanut käyttöön kutsumanimensä "Eileen", sukunimi "Abad", taas saattaa olla lyhenne hänen äitinsä tyttönimestä: Arguinzones.
Alejandro Falla
Alejandro Falla (s. 14. marraskuuta 1983 Cali) on kolumbialainen tennispelaaja. Hän siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2000. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 50 toukokuussa 2012.
Falla pääsi finaaliin vuoden 2006 toisessa turnauksessaan Mexico City Challenger -turnauksessa. Huhtikuussa hän voitti Bogotán haastajaturnauksen. Ranskan avoimissa hän pääsi toiselle kierrokselle voitettuaan Justin Gimelstobin, kunnes hävisi Roger Federerille turnauksen toisella kierroksella. Muutama viikko myöhemmin Wimbledonissa hän voitti Nikolai Davydenkon neljän erän ottelussa. Toisella kierroksella hän hävisi Philipp Kohlschreiberille myös neljän erän ottelussa. Yhdysvaltain avoimissa hän pääsi toiselle kierrokselle voitettuaan Juan Martín del Potron. Toisella kierroksella tuli tappio Dmitri Tursunovia vastaan.
Vuonna 2010 Wimbledonissa Falla oli tekemässä jättiyllätystä avauskierroksella ykköseksi sijoitettua Roger Federeriä vastaan. Falla voitti kaksi ensimmäistä erää ja syötti ottelun voitosta neljännessä erässä tilanteessa 5–4, mutta ei pystynyt hyödyntämään ottelussa lukuisia ottelupallojaan, ja voiton vei lopulta viiden erän kamppailussa Federer luvuin 7–5, 6–4, 4–6, 6–7(1), 0–6.
Vuoden 2011 Ranskan avoimissa Falla selviytyi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksessa neljännelle kierrokselle. Neljännen kierroksen ottelussa hän hävisi viisieräisen ottelun Juan Ignacio Chelaa vastaan.
Charmbracelet
Charmbracelet on Mariah Careyn yhdeksäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 3. joulukuuta 2002, ja sen julkaisi Island Records. Carey teki tälläkin kertaa yhteistyötä lukuisten artistien kanssa, muun muassa Jay-Z:n ja Kelly Pricen kanssa. "Charmbracelet", kuten "Glitter", ei kerännyt erityisen hyviä arvosteluja, esimerkiksi Allmusic ja Rolling Stone antoivat albumille vain kaksi tähteä viidestä.
Virgin Records oli purkanut Careyn levytyssopimuksen ja perunut 80 miljoonan dollarin sopimuksen, jota yritys oli tarjonut Careylle, kun Careyn kaksi edellistä albumia ja "Glitter"-elokuva eivät myyneet odotusten mukaisesti ja pettymysten jälkeen Careyn julkinen kuva oli romahtanut. Carey oli joitakin kuukausia ilman levy-yhtiötä, kunnes hän solmi levytyssopimuksen Island Recordsin kanssa.
Albumi oli ensimmäisellä listaviikollaan Billboard 200 -listan sijalla kolme, ja sitä myytiin ensimmäisen viikon aikana yli 241 000 kappaletta. "Charmbracelet" pysytteli kahdenkymmenen parhaan joukossa vain kolme viikkoa ja listalla kaiken kaikkiaan kaksikymmentäkolme viikkoa.
Ensimmäinen "Charmbracelet"-albumilta julkaistu single oli "Through the Rain", mutta koska kappale ei menestynyt kovin hyvin, levy-yhtiö valitsi nopeasti uuden julkaistavan singlen, "The One". Laulua ei kuitenkaan soitettu radiossa merkittävästi, joten viime hetkellä toiseksi singleksi päätettiin valita "Boy (I Need You)".
Välttävistä myyntiluvuista johtuen Carey päätti tehdä kiertueen, mistä tuli Careyn siihen astisen uran suurin. -kiertue kesti yli kahdeksan kuukautta ja se koostui yli kuudestakymmenestä esiintymisestä monessa eri maassa. Massiivisesta kiertueesta huolimatta albumin myyntiluvut putosivat.
"Charmbracelet"-albumia myytiin Yhdysvalloissa 1,2 miljoonaa kappaletta, eli platinaan oikeuttavan määrän.
Donkey Kong Country Returns
Donkey Kong Country Returns (myös "Donkey Kong Country 4") on Nintendon julkaisema, Wiille suunnattu 2D- tasohyppelypeli, jonka pääosissa nähdään Donkey Kong, Nintendon toinen maskotti. Pelistä paljastettiin traileri Nintendon E3-lehdistötilaisuudessa kesäkuussa 2010. Peliä kehitti Metroid Prime-peleistä tuttu Retro Studios. Peli on jatkoa 90-luvun puolivälissä SNES:lle julkaistulle Donkey Kong Country-sarjalle. Kyseinen peli on sarjan neljäs osa. Pelin tarkoitus on elvyttää Donkey Kong takaisin klassiseen tyyliinsä. Peli julkaistiin Amerikassa 21 marraskuuta, 2 joulukuuta Australiassa ja päivää myöhemmin Euroopassa. Pelistä tehtiin vuonna 2013 uusintaversio Nintendo 3DS:lle nimellä Donkey Kong Country Returns 3D, joka käyttää hyödykseen käsikonsolin 3D-toimintoa.
Pahan tiki-joukon kontrolloimat Donkey Kong saaren eläimet ovat varastaneet DK:n banaanikätkön ja vieneet ne tikien valtakuntaan, mikä sijaitsee saaren tulivuoressa. Donkey Kongin on kaverinsa Diddy Kongin avulla kamppailtava näitä olentoja vastaan ja saatava varastetut banaanit takaisin.
Peli muistuttaa vanhoja Country-pelejä; hahmon tarkoituksena on edetä 2D-kentät loppuun samalla keräten banaaneja, joita sata keräämällä saa lisäelämän ja välttäen kentissä olevia esteitä sekä vihollisia. Kentän maalina odottaa tynnyri, johon osumalla hahmo voi saada jonkin palkkion. Jokaisen maailman lopussa kohdataan loppuvastus, jonka jälkeen päästään uuteen maailmaan. Pelin hahmot, grafiikat ja maisemat on toteutettu New Super Mario Bros.-in tyyliin - 3D-muodossa. Hahmoa ohjataan käyttämällä Wii Remotea ja Nunchuk-lisäohjainta tai Wii Remotea sivuttain NES-ohjaimen tapaan.
Peli on sarjansa ensimmäinen, jossa on co-op- moninpelitila eli kumpikin pelaaja ohjaa hahmoa (1. pelaaja Donkey Kongia ja 2. pelaaja Diddy Kongia) samanaikaisesti. Peliä voi pelata myös yksinkin, mutta Diddyllä ei voi pelata vaan hän on koko ajan kiinni DK:n selässä eräänlaisena "power up- esineenä". Kahden pelaajan pelissä Diddy voi myös hypätä DK:n selkään olemalla tämän lähellä ja painamalla B- näppäintä ja voi hypätä pois milloin tahansa. Näin huonommat pelaajat voivat päästä vaikeampien alueiden ohi.
Pelissä Donkeyllä ja Diddyllä Ground Pound-kyky (Donkey Kong Countryssä vain Donkey Kong omasi Ground Pound-liikkeen) joka tehdään ravistelemalla Wii Remotea ja/tai Nunchuck-ohjainta. Liikkeen voi tehdä myös ravistelemalla pelkkää sivuttain olevaa Wii Remotea, mutta Retro Studios kehottaa Wii Remote + Nunchuck- menetelmää jolloin se olisi realistisempaa. Ground Poundin avulla hahmot voivat tyrmätä vihollisia hetkeksi, löytää salaisia esineitä, rikkoa kohteita ja muuta vastaavaa. Peli tulee hyödyntämään myös muita ravistusmenetelmiä.
.na
.na on Namibian Internet-maatunnus, jonka rekisteröinnistä vastaa Omadhina Internet Services (cc) ja sponsoroinnista Namibian Network Information Centre (cc) (NA-NiC). Rekisteröintirajoituksia ei ole. Tunnus otettiin käyttöön 1991.
New Orleans Rhythm Kings
New Orleans Rhythm Kings oli yhdysvaltalainen jazzyhtye New Orleansista. Yhtye aloitti vuonna 1922 nimellä Friar’s Society Orchestra Chicagon Friar’s Club -yökerhon orkesterina ja muutti nimensä New Orleans Rhythm Kingsiksi vuonna 1923 menetettyään paikan yökerhossa. Yhtye soitti yhdessä vuoteen 1925 asti ja hajosi kornetisti Paul Maresin luovuttua muusikon urasta. Pasunisti George Brunies järjesti vuosina 1934 ja 1935 kaksi nauhoitussessiota samannimisellä yhtyeellä, mutta nauhoituksissa ei ollut Bruniesin lisäksi mukana muita alkuperäisjäseniä. Yhtyeen tunnetuiksi tekemiä jazzstandardeja ovat ”Farewell Blues”, ”Panama”, ”That’s a Plenty”, ”Tin Roof Blues” ja ”Bugle Call Rag”.
Nappimalli
Nappimalli on Stuart Kauffmanin ajatus siitä, miten yksinkertaisesta systeemistä tulee mutkikas. Kaufman havainnollistaa ajatustaan laittialle sirotelluilla napeilla. Nappimallissa lattialla hujan hajan olevien nappien yhdistely toisiinsa langoilla johtaa äkkiä
mutkikkaan nappirakenteen syntyyn. Oletetaan, että lattialle heitetään vaikkapa 10000 nappia. Yhdistetään kaksi mielivaltaisesti valittua nappia langoilla. Näin on saatu yksinkertainen "systeemi", nappipari. Kun nappipareja yhdistellään edelleen, alkaa nappeihin ilmestyä lankoja, ja tässä mallissa voi yhdistellä vapaasti jo niihinkin nappeihin, joihin on vedetty langat. Näin alkaa syntyä "mutkikkaampia systeemejä", joissa on "monia osia" eli monia nappeja eri langoin toisiinsa yhdistellyin. Koko nappikokonaisuuden mutkikkuutta mitataan nyt suurimman toisissan yhdistetyn nappiryhmän koolla. Alussa suurimman nappiryhmän koko näyttää kasvavan hitaasti, mutta kun noin puolet napeista on yhdistelty toisiinsa nappipareja yhdistävillä langoilla, suurimman nappiryhmän koko alkaa kasvaa räjähdysmäisesti. Teoreettisesti nappisysteemin kompleksisuus, mutkikkuus kasvaa ja systeemi siirtyy äkkiä nappipareja lisättäessä tilasta, faasista toiseen. Ensimmäinen tila oli yksinkertainen, toinen mutkikas. Ensimmäisessä tilassa oli pieniä nappiryhmiä, toisessa yksi suuri nappiryhmä. Kun puolenvälin paikkeilla suhteellisen harvoja nappipareja on yhdistelty, räjähdysmäinen suurimman nappiryhmän kasvu hidastuu ollen pian taas yhtä hidasta kuin alussa.
Kauffman käyttää mallia itseorganisoituvien järjestelmien vertauskuvana.
Anthony Berkeley Cox
Anthony Berkeley Cox (1893–1971) oli englantilainen rikoskirjailija. Hän kirjoitti usealla salanimellä, joita olivat muun muassa Francis Iles, Anthony Berkeley ja A. Monmouth Platts. Berkeley irtautui salapoliisiromaanin tavanomaisista säännöistä ja loi oman menetelmänsä jännityksen luomiseksi.
The Emancipation of Mimi
The Emancipation of Mimi on Mariah Careyn kymmenes studioalbumi, ja se julkaistiin 4. huhtikuuta 2005. Albumi keskittyy muutamiin R&B:n sukuisiin musiikkityyleihin, ja sen tyyli vaihtelee 1970-luvun retrosoulista quiet stormiin, gospeliin ja niin edelleen. "The Emancipation of Mimi" keräsi kriitikoilta melko positiivisia arvosteluja, esimerkiksi "Blender"-lehti antoi sille neljä tähteä viidestä ja "USA Today" kolme ja puoli neljästä. "The Guardian" -lehden Caroline Sullivan sanoi, että "The Emancipation of Mimin" laulut olivat Mariah Careyn ensimmäiset laulut, joita hän voisi kuunnella uudelleen ilmaiseksi.
"The Emancipation of Mimi" voitti vuonna 2006 "Tämän hetken paras R&B-albumi" Grammy-palkinnon. Albumi nousi myös suoraan Billboard 200 -listan kärkeen ensimmäisellä listaviikollaan, ja siitä tuli vuoden 2005 myydyin albumi Yhdysvalloissa, kun sitä myytiin yli 5 900 000 kappaletta. "The Emancipation of Mimi" olikin Careyn myydyin albumi Yhdysvalloissa sitten "Daydream"-albumin.
Albumin kappaleita alettiin työstää jo Careyn Charmbracelet World Tour -kiertueen aikana vuoden 2004 alussa. Koska hänen entinen ohjaajansa Lyor Cohen oli siirtynyt Island Recordsilta Warner Bros. Records -levy-yhtiöön, L. A. Reid korvasi tämän.
Alex Tobin
Tobin pelasi koko seurajoukkueuransa Australiassa. Suurimman osan ajasta hän edusti Adelaide Cityä puolustajana.
Vuonna 2008 Australian ammattijalkapalloilijoiden yhdistys perusti Alex Tobin -mitalin, joka myönnetään vuosittain pelaajalle, tai entiselle pelaajalle, jolla on samoja ominaisuuksia Tobinin kanssa, kuten johtajuus, sitoutuminen ja omistautuminen jalkapallolle. Kaksi ensimmäistä voittajaa ovat olleet Joe Marston ja Johnny Warren.
Inge
Inge on germaaninen etunimi. Monissa maissa sitä käytetään etupäässä miehen nimenä, mutta Tanskassa se on naisen nimi. Inge on lyhentymä germaanisista Ing-alkuisista nimistä, joita ovat esimerkiksi Ingemar, Ingvar ja Ingemund ja joiden alkuosana on germaanisen jumalan nimi Ing. Nimi on ollut muun muassa kahdella Ruotsin ja kahdella Norjan keskiaikaisella kuninkaalla.
Suomessa nimi Inge on 1900-luvn alusta vuoden 2009 loppuun mennessä annettu Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan 334 naiselle ja hieman alle 130 miehelle. Nimeä ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Ingen nimipäivä on 21. kesäkuuta.
Adirondackinseisoja
Adirondackinseisoja on amerikkalainen koirarotu, joka jalostettiin lintukoiraksi Koillis-Yhdysvalloissa 1800-luvun lopulla. Sitä käytetään lähinnä ylänköjen riistan metsästykseen.
Adirondackinseisoja on keskikokoinen ja lihaksikas koira, jolla on kapeammat liikkeet kuin englantilaisella vastineellaan pointterilla. Sen raajat luovat kapeamman asennon, kuin useimmilla seisojilla ja se on yleensä vähemmän ketterä, kuin muut lintukoirat. Korvat ovat lyhyemmät, kuin pointterilla ja portugalinseisojalla. Häntä on karvapeitteeltään tiiviimpi, eikä suora kuten pointterin häntä. Noin 3/4 hännän pituudesta on kierteellä.
Karvapeite on lyhyttä ja karheaa. Tiheämpi karva on kaikkein selvin tuntomerkki, jolla erottaa koira pointterista, sillä adirondackinseisoja jalostettiin erityisesti Koillis-Yhdysvaltain ja Kanadan kylmempien ilmastojen seisovaksi riistakoiraksi. Pohjaväri on aina valkoinen ja karvapeitteen toiseksi väriksi hyväksytään musta, tummanruskea tai vaaleanruskea. Turkin peitevärin täplitystä esiintyy koko rungon alueella, mutta aivan erityisesti raajojen yläpuolella.
Kuten suurin osa lintukoirista, adirondackinseisoja on luonteeltaan tasainen ja miellyttävä kotikoirana. Vaikka se jalostettiin alun perin ulkoilmaelämään, se sopeutuu kotikoiraksi ja sietää pieniä lapsia.
Adirondackinseisoja on valpas, älykäs ja tarkkavainuinen. Se suojelee omistajaansa ja tämän omaisuutta, joten sosiaalistaminen nuorella iällä on oleellista, jos siitä aiotaan lemmikkiä.
Adirondackinseisoja jalostettiin alun perin Mainen osissa ja New Yorkin Adirondackvuorilla 1880-luvun lopulla pointterin pidempikarvaiseksi vastineeksi. Rodun toinen nimi "kanadanseisoja" on virheellinen: rotua ei jalostettu Kanadassa, vaikka moni uskoo nimen olevan peräisin siitä, että rodun varhaisimmat kasvattajat käyttivät jalostukseen pointterin ja portugalinseisojan lisäksi myös labradorinnoutajaa. Rotu kuoli lähes sukupuuttoon 1930-luvulla, kunnes sen elvytti muutama connecticutilainen kasvattaja. Nykyisin adirondackinseisoja kuuluu yksilömäärältään pienimpiin rotuihin: sen kotimaassa Yhdysvalloissa on jäljellä vain 114 yksilöä.
American Kennel Club on kieltäytynyt rekisteröimästä adirondackinseisojaa vuodesta 1937 lähtien, lähinnä siksi, että alkuvaiheen kasvattajat myönsivät risteyttäneensä koiriaan labradorinnoutajan kanssa ja pitäneensä sukutaulurekistereitä huonosti yllä. Canadian Pointer Club of America vakuuttaa, että rotua jalostetaan nyt puhtaana ja tosissaan, minkä vuoksi se ansaitsisi Amerikan Kennelklubin virallisen hyväksynnän. Huolimatta yrityksistä saada rodulle AKC:n virallinen tunnustus ja esitellä se suurelle yleisölle se on edelleen tuntematon ja pienilukuinen rotu, jolla on alle neljä kennelklubia Yhdysvalloissa.
Vaikka suuri osa adirondackinseisojista on terveitä, ne voivat kärsiä tietyistä ongelmista, kuten lonkkaniveldysplasia, "kirsikkasilmät", epilepsia, allergiat ja patellaluksaatio. Kuten monet luppakorvaiset rodut, adirondackinseisoja voi olla taipuvainen korvatulehdukseen.
Ingemar
Ingemar on germaaninen miehen etunimi, josta on käytössä myös lyhempi muoto Ingmar. Nimen alkuosana on germaanisen jumalan nimi Ing, loppuosa merkitsee suojelijaa tai vartijaa..
Suomessa nimi Ingemar on 1900-luvun alusta kesäkuuhun 2016 mennessä annettu Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan 822 miehelle ja muutamalle naiselle. Nimi Ingmar on annettu 2312 henkilölle, jotka kaikki ovat miehiä. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Ingemarin ja Ingmarin sekä myös Ingen nimipäivä on 21. kesäkuuta.
E=MC²
E=MC² (Emancipation=Mariah Carey²) on yhdysvaltalaisen laulajan Mariah Careyn yhdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 15. huhtikuuta 2008, ja se oli heti ensimmäisellä listaviikollaan Billboard 200 -listan sijalla yksi, kun sitä myytiin ensimmäisen viikon aikana peräti 436 000 kappaletta. Ensimmäinen albumilta julkaistu single oli "Touch My Body", joka nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen. "E=MC²" menestyi hyvin, sillä sitä myytiin 2,5 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Carey kertoi kirjoittaneensa lauluja edellisen kiertueensa The Adventures of Mimin aikana vuonna 2006. Hän äänitti niitä Tribecalla ja Anguillalla, missä hän vuokrasi saaren suurimman huvilan, jossa oli äänitysstudio. Loppuvuodesta 2007 Carey kertoi yrittävänsä valita uudelle albumilleen päätyvät laulut kahdestakymmenestäkahdesta vaihtoehdosta.
Albumi koostuu monista eri musiikkityyleistä, kuten soulista, R&B:stä, hip hopista, sekä gospelista ja reggaesta. Eräässä haastattelussa Carey sanoi, että jos edellinen albumi oli päivällinen, "E=MC²"-albumi olisi jälkiruoka.
"E=MC²" sai pääasiassa positiivisen vastaanoton. Esimerkiksi "Blender" antoi albumille neljä tähteä viidestä, samoin "The Guardian", kun taas jotkut kriitikot väittivät "E=MC²"-albumin yrittävän kopioida Careyn edellistä albumia, "The Emancipation Of Mimiä". He myös huomauttivat, ettei Carey käyttänyt albumilla viittä oktaavia kattavaa ääntään hyödyksi, mikä oli "Los Angeles Timesin" mukaan albumin huomiota herättävin piirre. Lehti luonnehti albumin olevan myös lähes "The Emancipation Of Mimi" -albumin klooni.
Pedro Costa
Pedro Costa (s. 3. tammikuuta 1959 Lissabon) on portugalilainen elokuvaohjaaja. Hän on opiskellut elokuvaa Lissabonin yliopistossa (Escola Superior de Teatro e Cinema) ja ohjasi ensimmäisen elokuvansa vuonna 1989. Hän on tullut tunnetuksi marginaalisten ihmisten kuvaajana kehittäen dokumenttielokuvaa muistuttavan esteettisen tyylinsä Lissabonin slummin vaikeissa elin- ja kuvausolosuhteissa. Siellä hän on kuvannut tunnetuimmat elokuvansa, niin sanotun Fontainhas-trilogian (elokuvat Ossos, Luut, No Quarto da Vanda, Vandan huoneessa ja Juventude em Marcha, Mahtava nuoruus, 1997–2006).
Ohjaaja sanoo inhoavansa elokuvabisnestä ja on pyrkinyt demokratisoimaan elokuvantekemisen. Hänen "studionaan" toimii Lissabonin Fontainhasin slummi, kaikki elokuvantekijät - kameran edessä ja takana - jakavat tasan elokuvan mahdolliset tulot, käsikirjoitukset laaditaan yhdessä näyttelijöiden kanssa ja vieraannuttavan raskas perinteinen elokuvavälineistö on vaihtunut digikameraan ja luonnonvaloon.
Costa on palkittu Ranskan kulttuuripalkinnolla (Foreign Cineaste of the Year) Cannesin elokuvajuhlilla 2002 elokuvastaan "No Quarto da Vanda (In Vanda's Room)", vaikka monet poistuivat kesken elokuvan lehdistönäytöksen . Elokuva "Juventude em Marcha" kilpaili Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2006 ja voitti Independent/Experimental -palkinnon (Los Angeles Film Critics Assossiation) 2008. Kaksi hänen elokuvistaan (No Quarto da Vanda, 2000, ja Juventude em Marcha, 2006) on valittu 2000-luvun 50 parhaan elokuvan joukkoon.
Cincinnati Reds
Cincinnati Reds on vuonna 1882 perustettu MLB:ssä pelaava baseballseura. Reds on voittanut mestaruuden vuosina 1919, 1940, 1975, 1976 ja 1990. Joukkueen lempinimi on "The Big Red Machine". Cincinnati Redsiä pidetään yhtenä MLB:n historian parhaista joukkueista. Seuran tunnusväreinä voidaan pitää mustaa, valkoista ja punaista.
Seuran paras pelaaja kautta aikain on urallaan 389 juoksua tehnyt sieppari Johnny Bench.
Ennen vuonna 1882 perustettua seuraa "Cincinnati Red Stockings" -niminen 1866 perustettu seura pelasi ensimmäisen ammattilaisvuotensa 1869. Tämä seura pelasi vuoteen 1870 saakka. 1876-80 pelasi National Leaguessa myös Cincinnati Reds -niminen seura, joka tuli erotetuksi liigasta vuonna 1880. 1882 perustettiin siis kolmas samaa nimeä käyttävä seura. Vuonna 1890 nimi vaihtui muotoon "Cincinnati Reds". Muita seuran nimiä ovat "Cincinnati Redlegs" (1953-1958) ja nykyinen "Reds".
Seura voitti ensimmäisen World Series -mestaruutensa vuonna 1919, jolloin se voitti loppuottelussa Chicago White Soxin otteluvoitoin 5–3.
Reds pelaa kotiottelunsa Great American Ball Park -nimisellä stadionilla, jonne mahtuu 42 036 katsojaa. Muita seuran kotikenttiä ovat olleet "Bank Street Grounds" (1882–1883), "League Park (I)" (1884–1893), "League Park (II)" (1894–1901), "Palace of the Fans" (1902–1911), "Crosley Field" (1912–1970) ja "Riverfront Stadium" (1970–2002)
"Great American Ball Park" otettiin käyttöön kaudeksi 2003. Pelikenttä on luonnonnurmea ja stadionin on arvioitu maksaneen 280 miljoonaa dollaria. "Great American Ball Parkin" yhteydessä on myös ""Reds Hall of Fame"" ja museo. Usean mestaruuden lisäksi seuran pelaajille on jaettu monia palkintoja. Joukkueen pelaaja on voittanut esimerkiksi MLB:n arvokkain pelaaja -palkinnon 11 kertaa, vuoden tulokas -palkinnon seitsemän kertaa, vuoden manageri -palkinnon kerran ja tähdistöottelun tärkein pelaaja -palkinnon viisi kertaa.
NBA Europe Live Tour
NBA Europe Live Tour on vuodesta 2006 lähtien järjestetty tapahtuma, jossa NBA-joukkueet pelaavat Euroliigassa pelaavia joukkueita vastaan.
Sarjojen välisten joukkueiden otteluja pelattiin jo 1970-luvulla. Ensimmäinen sarjojen välinen ottelu pelattiin vuonna 1978, jolloin Maccabi Tel Aviv BC pelasi Washington Bulletsia vastaan. Ottelu päättyi Maccabin 98–97-voittoon. Vuodesta 1987 lähtien seurojen välillä pelattiin McDonald's Open. Tätä sarjaa pelattiin vuoteen 1999 saakka, jonka jälkeen se lopetettiin. Seuraavan kerran sarjojen välinen turnaus perustettiin vuonna 2006, jolloin NBA Europe Live Tour käynnistyi. Ensimmäinen peli pelattiin FC Barcelonan ja Philadelphia 76ersin välillä. Ottelun voitti Philadelphia 76ers luvuin 104–99. Vuonna 2008 Euroliigan hallitus päätti, ettei sarjojen välisiä otteluja sallittaisi. Kauden tauon jälkeen Euroliiga-joukkueet tekivät kuitenkin paluun tapahtumaan.