hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tsukumogami
Tsukumogamilla () tarkoitetaan japanilaisessa kansanperinteessä yōkai-henkiin kuuluvia kummittelevia esineitä, jotka sadan vuoden ikään tultuaan heräävät henkiin. Esineet ovat yleensä tavallisia kotitalousesineitä, kuten sandaaleita tai lyhtyjä. Tsukumogami-käsite oli suosittu jo 900-luvulla, jolloin sitä käytettiin Shingon-buddhalaisuuden levittämiseen.
Kuten monissa japanilaisen kansanperinteen käsitteissä, käytetään tsukumogamista puhuttaessa useita määritelmätasoja. Esimerkiksi 900-luvulla tsukumogami-myyttejä käytettiin levitettäessä esoteerisen Shingon-buddhalaisuuden oppeja laajalle yleisölle, oppineista vähemmän koulutettuihin, hyödyntäen vanhempia uskomuksia. Reiderin mukaan nämä vanhemmat uskomukset olivat seuraavanlaisia:
1900-luvulle tultaessa tsukumogameista oli tullut osa japanilaista populaarikulttuuria siinä määrin, että buddhalaiset opetukset olivat ""täysin kadonneet valtaosalta ulkopuolisia"", jättäen kriitikot kommentoimaan, että kaiken kaikkiaan tsukumogamit olivat harmittomia, ja korkeintaan tekivät satunnaisia kepposia. Niillä oli kuitenkin kyky suuttua, ja nämä saattoivat kerääntyä joukoksi kostaakseen niille, jotka olivat tuhlaavaisia ja heittivät nämä pois ajattelemattomasti (vertaa japanilaiseen mottainai-käsitteeseen). Tämän estämiseksi järjestetään vielä nykyäänkin pyhättöseremonioita rikkoutuneitten ja käyttökelvottomien esineiden hyvittämiseksi."Classiques de l'Orient": Volume 5. (1921)
Foster, Michael Dylan. "Pandemonium and parade: Japanese monsters and the culture of yōkai". University of California Press. (2009)
Guo, Leilani. "Baka Histoire: le détournement de la mythologie japonaise dans les films, comices et nasties vidéo". Article taken from “Gaijin Culture.” Solange, Marie and Takehiko Kyo (eds). Kagoshima: Nishinoomote News Press (1984)
Motokiyo, Kwanze. "Cinq nô: drames lyriques japonais". Bossard. (1921)
Reider, Noriko T. "Animating Objects: Tsukumogami ki and the Medieval Illustration of Shingon Truth". Asian Folklore Studies 64. (2005): 207–31.
Lunttila
Lunttila on yksi nykyisen Forssan kaupungin alueella sijainneista, aiemmin Tammelan pitäjään kuuluneista historiallisista kylistä. Lunttilan kylä on ollut olemassa ainakin jo vuonna 1556, jolloin se mainitaan veroluettelossa.
Nykyään Lunttila on osa Kuuston kaupunginosaa ja samannimistä tilastoaluetta. Lunttila sijaitsee Kuuston ja koko Forssan itäosassa lähellä Tammelan kunnan rajaa. Lunttilan eteläpuolitse kulkee Yhdystie 2821 matkallaan Forssan keskustasta kohti Tammelan kirkonkylää.
Karen Muir
Karen Yvette Muir (16. syyskuuta 1952 – 1. huhtikuuta 2013) oli eteläafrikkalainen uimari.
Muir on kaikkien aikojen nuorin aikuisten sarjan maailmanennätyksen tekijä missään urheilulajissa. Hän ui 10. elokuuta 1965 Englannissa 110 jaardin selkäuinnin maailmanennätyksen 1.08,7 12 vuoden, 10 kuukauden ja 25 päivän ikäisenä. Hän paransi selkäuintimatkojen maailmanennätyksiä kaikkiaan 15 kertaa vuosina 1965–1969. 100 metrin selkäuinnin ME:tä hän paransi kolmesti päätyen aikaan 1.05,6 heinäkuussa 1969. 200 metrin selkäuinnin maailmanennätystä hän paransi neljä kertaa vuosina 1966–1969. Hänen nimissään ovat yhä 110 jaardin (1.06,7) ja 220 jaardin (2.24,1) selkäuintien viralliset maailmanennätykset, koska FINA ei enää tunnusta uusia jaardimatkojen maailmanennätyksiä.
Muir voitti 22 Etelä-Afrikan ja kolme Yhdysvaltojen-mestaruutta ja teki 15 Etelä-Afrikan ennätystä. Hän ei voinut osallistua olympialaisiin, koska Etelä-Afrikka oli suljettu olympialiikkeestä apartheid-politiikkansa vuoksi. Hän lopetti uintiuransa vuonna 1970. Hänet nimettiin kansainväliseen uinnin Hall of fameen 1980.
Muir kouluttautui lääkäriksi ja toimi ammatissa ensin Afrikassa ja sittemmin Kanadassa, jossa hän asui kuolemaansa saakka.
Rossija-turnaus 1980
Rossija-turnaus 1980 (Russian Government Cup) oli viides sanomalehti "Rossijan" järjestämä jääpalloturnaus, joka pelattiin Syktyvkarissa 1.-5. helmikuuta 1980. Turnauksen voitti Neuvostoliitto. Afganistanin tapahtumien johdosta Norja boikotoi turnausta ja sen sijalla pelasi Komin joukkue, käytännössä HK Stroitel Syktyvkar.
.htpasswd
.htpasswd (Hypertext passwords) on Apache-palvelimelle laitettava tiedosto, joka sisältää palvelimelle tai sen osiin pääsemiseen vaadittavia salasanoja. .htaccess-tiedosto määrittää mitkä osat ovat suojattuja ja kenellä on pääsy niihin.
Esimerkki .htpasswd-tiedoston sisällöstä
Pääsiäissunnuntain isku
Pääsiäissuntuntain isku (tai Ceylonin taistelu) oli toisessa maailmansodassa Keisarillisen Japanin laivaston tekemä isku brittiläisen itäistä laivastoa vastaan Ceylonilla. Japanin vallattua Singaporen ja upotettua HMS Prince of Walesin ja HMS Repulsen britit evakuoivat laivastonsa Malediiveille Addun atollille ja Ceylonille. Japanilaisten hyökkäys alkoi 5. huhtikuuta pääsiäissunnuntaina, jolloin japanilaisten lentokoneet nousivat ilmaan viideltä lentotukialukselta. Japanilaiset koneet hyökkäsivät Colomboon ja upottivat aseistetun kauppalaivan "HMS Hectorin" ja vanhentuneen hävittäjän "HMS Tenedosin" kaupungin satamaan. Myöhemmin japanilaiset upottivat Ceylonin edustalla partioivat raskaat risteilijät "HMS Dorsetshiren" ja "HMS Cornwallin". Iskussa menehtyi 424 brittiläistä merimiestä ja 27 RAF:n lentokonetta tuhoutui. Japanilaiset menettivät ainoastaan viisi lentokonetta.
9. huhtikuuta japanilaiset hyökkäsivät Trincomaleen satamaan upottaen lentotukialus "HMS Hermesin", hävittäjä "HMAS Vampiren" ja korvetin "HMS Hollyhockin". Japanilaiset eivät kuitenkaan onnistuneet upottamaan nopeita lentotukialuksia "HMS Indomitablea" ja "HMS Formidablea", jotka säästyivät hyökkäyksiltä. Iskussa menehtyi 700 ihmistä, joista 307 "HMS Hermeksellä" ja RAF menetti kahdeksan Hawker Hurricanea ja yhden Fairey Fulmaria. Japanilaiset menettivät ainoastaan viisi syöksypommittajaa ja kuusi muuta lentokonetta, joista yksi törmäsi polttoainetankkeihin. Iskun seurauksena brittien laivasto vetäytyi Malediiveilta Brittiläiseen Itä-Afrikkaan Kilindiniin lähelle Mombasaa. Laivaston selviytyminen esti japanilaisia tekemästä maihinnousua Ceylonille.
Käpylä-Seura
Käpylä-Seura on Helsingin vanhin kaupunginosayhdistys, perustettu 1940. Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Yrjö Kouti 
Seura on Helsingin kaupunginosayhdistykset ry:n helka jäsen.
Käpylä-Seuran tavoitteena on toimia yhdyssiteenä käpyläläisten asukkaiden ja alueen eri seurojen välillä.
Rossija-turnaus 1986
Rossija-turnaus 1986 (Russian Government Cup) oli kahdeksas sanomalehti "Rossijan" järjestämä jääpalloturnaus, joka pelattiin Irkutskissa 11.-16. helmikuuta 1986. Turnauksen voitti Neuvostoliitto maalieron turvin.
Moulaa!
Moulaa! B-puolia ja harvinaisuuksia on popyhtye Egotripin B-puolia ja harvinaisuuksia sisältävä kokoelma. Se julkaistiin vuonna 2001. Tupla-CD:n ensimmäinen levy sisältää covereita ja sinkkujen b-raitoja, toinen levy taas koostuu lähinnä singlehittien ja albumiraitojen demoista.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 22.
Mogami (1934)
Mogami () oli Keisarillisen Japanin laivaston Mogami-luokan raskas risteilijä. Alus valmistui vuonna 1935 ja se palveli toisessa maailmansodassa.
"Mogami" tilattiin osana vuoden 1931 hankintoja Kuren laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 27. lokakuuta 1931, ja alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1934. Alus valmistui 28. heinäkuuta 1935.
Palvelukseen otettaessa 28. heinäkuuta 1935 alus sijoitettiin ensimmäisen luokan reserviin Kuren laivastotukikohtaan. Alus muodosti sisaraluksena "Mikuman" kanssa Japanin 4. laivastoon kuuluneen 7. risteilijälaivueen ("sentai"). Laivue osallistui syyskuussa pidettyyn laivastoharjoitukseen.
Vuoden 1941 alun "Mogami" osallistui Ranskan Indokiinan miehitykseen pitäen tukikohtanaan Hainania. Japanin hyökätessä Pearl Harboriin alus suojasi vara-amiraali Jisaburo Ozawan ensimmäiseen eteläiseen maihinnousulaivastoon liitetyssä risteilijälaivue 7:ssä Malakanniemimaalle lähetettyjä joukkoja. Joukot nousivat maihin Singorassa, Pattanissa ja Kota Bharussa aluksen tukiessa maihinnousuja.
Joulukuussa "Mogami" osallistui sisaraluksensa "Mikuman" kanssa Sarawakin maihinnousuun Kuchingissa. Helmikuussa 1942 alus liitettiin suojaamaan Jaavan, Borneon ja Sumatran maihinnousuja. Se joutui "Chokain" kanssa Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen torpedohyökkäyksen kohteeksi 10. helmikuuta, mutta kaikki neljä laukaistua torpedoa menivät ohi.
"Mogami" ja "Mikuma" sekä niiden suojana ollut hävittäjälaivue kohtasivat 28. helmikuuta 1942 Yhdysvaltain laivaston risteilijä "USS Houstonin" ja Australian laivaston risteilijä "HMAS Perthin", jotka hyökkäsivät maihinnousulaivastoa vastaan. Seuranneessa Sundasalmen taistelussa kumpikin liittoutuneiden risteilijä upotettiin samoin kuin japanilainen kuljetusalus "Ryujomaru", jonka tuhoutuessa sai surmansa Japanin 16. armeijan komentaja kenraaliluutnantti Hitoshi Imamura.
Maaliskuussa alus oli laivueensa mukana sijoitettuna Singaporeen suojaamaan japanilaisten maihinnousuja Sumatralle sekä Andamaanien saariryhmän haltuunottamista.
Myōkō-luokka
Myōkō-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston neljän aluksen muodostama raskas risteilijäluokka, jonka alukset valmistettiin vuosina 1924–1929. Luokan aluksista kolme tuhoutui toisessa maailmansodassa.
Rossija-turnaus 1988
Rossija-turnaus 1988 (Russian Government Cup) oli yhdeksäs sanomalehti "Rossijan" järjestämä jääpalloturnaus, joka pelattiin Abakanissa 31. tammikuuta -7. helmikuuta 1988. Turnauksen voitti Neuvostoliitto.
Mikronesian pidginenglanti
Mikronesian pidginenglanti on englantiin pohjautuva pidginkieli, jota puhuttiin 1800-luvun Mikronesiassa. Lukuisten Melanesiasta tulleiden työläisten ansiosta se saattoi olla sukua Melanesian pidginenglannille.
Englanninkieliset kauppiaat olivat noin 1840-luvulta lähtien hyvin aktiivisia alueella, ja epävakaita pidginkieliä oli tullut käyttöön 1860-lukuun mennessä. Mikronesian pidginenglanti saattoi kreolisoitua joissakin Kusaien rantayhteisöissä, mutta tätä väitettä vahvistavaa tietoa ei ole saatavissa. Vuonna 1899 alue siirtyi saksalaisten haltuun, ja koska pidginenglantia ei käytetty etnisten ryhmien välisessä vuorovaikutuksessa, se hävisi nopeasti ja korvattiin saksan kielellä ennen Saksan miehityksen päättymistä vuonna 1919. Mikronesian pidginenglanti kuitenkin säilyi Naurun saarella, jossa se sekoittui Kiinan pidginenglantiin ja muuttui Naurun pidginenglanniksi, jota puhutaan tänäkin päivänä Naurulla.
Rossija-turnaus 1990
Rossija-turnaus 1990 (Russian Government Cup) oli kymmenes sanomalehti "Rossijan" järjestämä jääpalloturnaus, joka pelattiin Novosibirskissa 26.-31. tammikuuta 1990. Turnauksen voitti Ruotsi.
Pierre et Gilles
Pierre et Gilles on kahden taiteilijan nimistä muodostettu salanimi joka yhdistää "ateljee nimenä" heidän valokuvatöitään. Kyseiset valokuvat ovat hyvin muokattuja ja yleensä pitävät sisällään uskonnollisia ja/tai homoeroottisia sisältöjä. Pierre et Gillesin töissä on tapana käyttää kliseitä näennäisen viattomasti, jopa niin että töitä on vaikea erottaa Kitschistä vaikka ne ovat hyvin sofistikoituja teknisesti.
Pierre et Gilles on kahden taiteilijan, valokuvaaja Pierre Commoyn (s. 15. elokuuta 1950 La Roche-sur-Yon) ja taidemaalari Gilles Blanchardin (s. 9. joulukuuta 1953 Le Havressa) yhteistyöstä koostuva kuvantekijäryhmä. Commoy ja Blanchard tapasivat toisensa Kenzō Takadan liikkeen avajaisissa Pariisissa vuonna 1976 ja ovat tehneet yhteistyötä ja asuneet yhdessä siitä lähtien.
Suomessa Pierre et Gillesin töitä on ollut esillä Turun taidemuseossa 14. marraskuuta 1999 - 27. helmikuuta 2000.
Takao-luokka
Takao-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston neljän aluksen muodostama raskas risteilijäluokka, jonka alukset valmistettiin vuosina 1927–1932. Luokan aluksista kolme tuhoutui toisessa maailmansodassa.
Taiteilija Juvela
Taiteilija Juvela on taiteilija Onni Muusarin lyijykynä- ja vesivärityö vuodelta 1912. Kooltaan tämä pikkutyö on 8,5×13 cm; se on kiinnitetty 21×25,5 cm taustapaperille. Työ kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Onni Muusari ehti osallistua muutamana vuonna näyttelyihin ennen varhaista kuolemaansa. Muotokuva valmistui näinä vuosina. Hän oli käynyt Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulua vuosina 1906–1908 ja 1910. Myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa hän opiskeli vuonna 1909.
Taiteilija Juvela eli Lennu Juvela oli hänen opiskelutovereitaan Viipurin taiteenystävien piirustuskoulusta. Lennu Juvela toimi sittemmin taiteilijana Tampereella.
Rubén Palazuelos
Rubén Palazuelos García (s. 11. huhtikuuta 1983 Santander, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Palazuelos on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kilogrammaa.
Omega I
Omega I on suomalaisen modernistin Otto Mäkilän öljyvärityö vanerille vuodelta 1945. Kooltaan työ on 46×55 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Otto Mäkilä oli löytänyt surrealismin opiskellessaan 1930-luvun alussa Pariisissa. Hän toteutti rohkeasti Suomen oloissa ainutlaatuisia surrealistisia töitä. Sotavuodet toivat hänen löytöretkiinsä synkkyyttä, kuoleman korostamista, vaikkakin hänen taiteensa henkinen pohja lepäsi edelleen 1930-luvun idealismissa. Tuolloin varsinkin kirjallisuudessa pidettiin esillä ihmisen individualistis-eettisiä pyrkimyksiä ihmisen tehtävänä.
"Omega I" on surrealistinen maalaus, jossa henkisesti yksinäinen, kohtaloaan pohtiva ihminen makaa harmaana vuoteellaan. Vihreä niitty ruohoa rouskuttelevine hevosineen on täysin tuon sivullisen ihmisen ajatusten ja kokemusten ulkopuolella.
Vene vesille
Vene vesille on turkulaisen modernistin Otto Mäkilän guassi-, vesiväri- ja lyijykynätyö vuodelta 1939. Kooltaan tämä työ on 24,5×31,6 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
"Vene vesille"- teos heijastaa välimerellistä valoa ja lämpöä antiikista tutun keltaisen ja transendenttia kuvaavan sinisen värin sävyin. Piirroksessa ihminen lähtee sauvoineen etsimään elämän mysteeriä veneellään. Hänessä on elämänvoimaa ja suorastaan dionyyssistä elämänhurmiota sielussaan matkaan lähtiessään.
Teos on viimeisiä iloisen elämänvoimaisia Mäkilän töitä ennen sotaa. Sota heijastui sittemmin voimakkaasti hänen keskeiseen tuotantoonsa.
Balsamietikka
Balsamietikka (myös balsamico ja puhekielessä virheellisesti balsamiviinietikka) on keitetystä rypälemehusta valmistettu etikkalaatu. Aito balsamietikka on hyvin kallista ja siirappimaista. Useimmiten balsamietikkana myydään väärennöksiä.
Aitoa balsamietikkaa valmistetaan vain Modenassa ja Reggio Emiliassa Italiassa, ja sitä kutsutaan erotuksena väärennöksistä italiankielisellä nimellä "aceto balsamico tradizionale", "perinteinen balsamietikka". Balsamietikan valmistus aloitetaan keittämällä tuoretta rypälemehua hitaasti, kunnes sen tilavuus on pienentynyt puoleen tai kolmannekseen alkuperäisestä. Tiivistetty mehukeite käy puutynnyreissä tai metallitankeissa kahdesta neljään vuotta, minkä jälkeen sitä varastoidaan vielä vuosia. Varastoinnin aikana balsamietikka tiivistyy ja väkevöityy entisestään. Vähintään 12 vuotta vanha aito balsamietikka maksaa 750 euroa litralta tai enemmän.
Suurin osa balsamietikkana myytävistä etikoista koostuu lähinnä tavallisesta viinietikasta, johon on lisätty ruskeaa elintarvikeväriä ja rypälemehua.
Holmes NYC
Holmes NYC () on yhdysvaltalaisen CBS:n syyskuussa 2012 alkanut televisiosarja, jossa kirjailija Arthur Conan Doylen luoma Sherlock Holmes seikkailee nykyajan New Yorkissa. Pääosia esittävät Jonny Lee Miller (Sherlock Holmes) ja Lucy Liu (Joan Watson). Holmes on entinen Scotland Yardin neuvonantaja, mutta hän on muuttanut Britanniasta Yhdysvaltoihin saadakseen hoitoa huumeongelmaansa. Hän asuu Brooklynissä Watsonin kanssa, joka toimii aluksi hänen tukihenkilönään huumeongelmassa ja myöhemmin hänen oppilaanaan.
"Holmes NYC:tä" on esitetty Yhdysvalloissa kuusi tuotantokautta. Viimeisimmän tuotantokauden esittäminen alkoi 30. huhtikuuta 2018.
CBS vahvisti toukokuussa 2018 Holmes NYC:n seitsemännen tuotantokauden tuotannon. Joulukuussa 2018 tiedotettiin seitsemännen kauden olevan sarjan viimeinen.
Suomessa sarjan esittäminen alkoi Nelosella 22. tammikuuta 2013.
Titan Books julkaisi "Holmes NYC" –sarjan maailmaan sijoittuvan Adam Christopherin kirjoittaman romaanin "The Ghost Line" helmikuussa 2015. Se julkaistiin suomeksi käännettynä nimellä "Sherlock Holmesin Seikkailuja" vuonna 2017.
Adam Christopherin kirjoittama toinen romaani nimeltä "Blood and Ink" julkaistiin huhtikuussa 2016.
Mikuma (1934)
Mikuma () oli keisarillisen Japanin laivaston Mogami-luokan raskas risteilijä. Alus valmistui vuonna 1935 ja se palveli toisessa maailmansodassa.
"Mikuma" tilattiin osana vuoden 1931 hankintoja Mitsubishin Nagasakin telakalta. Sen köli laskettiin 24. joulukuuta 1931, ja alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1934. Alus valmistui 29. elokuuta 1935.
Vuoden 1939 alussa "Mikuma" oli modernisoitavana, jolloin sen 15,5 senttimetrin pääaseet vaihdettiin 20,3 senttimetrin tykkeihin. Alukselta vapautuneet tykkitornit siirrettiin "Yamatolle". Alukselle asennettiin torpedovyöt, joilla suojan lisäksi parannettiin aluksen vakautta. Uppouman kasvu hidasti samalla alusta.
Vichyn Ranskan ja Japanin päästyä sopimukseen Ranskan Indokiinan satamien ja lentotukikohtien käytöstä 22. syyskuuta 1940, Yhdysvallat asetti Japanin teräksen, romuraudan ja lentopetrolin vientikieltoon. 17. risteilijäviirikkö, johon "Mikuma" kuului, lähti 16. heinäkuuta 1941 Kuresta, ja se saapui 22. heinäkuuta Samahiin Hainaninsaarelle. Alus osallistui seuraavasta päivästä alkaen operaatio FU:hun eli Cochinchinan miehitykseen. Se lähti 25. heinäkuuta Samahista viirikön mukana suojaten joukkojenkuljetussaattuetta, jonka mukana alus saapui Saigoniin 30. heinäkuuta.
Pearl Harbourin hyökkäyksen aikana "Mikuma" kuului viirikkönsä mukana vara-amiraali Jisaburo Ozawan johtamaan ensimmäiseen eteläiseen maihinnousulaivastoon, jonka tehtävänä oli suojata 8. joulukuuta operaatio E:n Malakan niemimaan maihinnousut Singoraan, Pattaniin ja Kota Bharuun.
Joulukuun lopulla "Mikuma" osallistui sisaraluksensa "Mogamin" kanssa maihinnousuihin Brittiläisessä Borneossa suojaten joukkoja Mirissä ja operaatio Q:ssa Kuchingissa. Helmikuussa 1942 alus suojasi operaatio L:n Sumatran ja Jaavan maihinnousuja.
"Mogami" ja "Mikuma" sekä niiden suojana ollut hävittäjälaivue kohtasivat 28. helmikuuta 1942 Yhdysvaltain laivaston risteilijä "USS Houstonin" ja Australian laivaston risteilijä "HMAS Perthin", jotka hyökkäsivät maihinnousulaivastoa vastaan. Seuranneessa Sundasalmen taistelussa kumpikin liittoutuneiden risteilijä upotettiin samoin kuin japanilainen kuljetusalus "Ryujomaru", jonka tuhoutuessa sai surmansa Japanin 16. armeijan komentaja kenraaliluutnantti Hitoshi Imamura.
Maaliskuussa alus suojasi operaatio T:n maihinnousuja Sabangiin ja Iriin Pohjois-Sumatralla. Maaliskuun lopulla se oli mukana syöksyssä Intian valtamerelle operaatio C:ssä. Alus palasi osaston mukana Singaporeen 11. huhtikuuta 1942.
Alukseen osui 6. kesäkuuta ainakin viisi pommia etukannelle, komentosillalle ja keskilaivaan. Osumien seurauksena etukannella syttyi tulipalo, joka esti etummaisten tykkien toiminnan. Komentosillan läheisyyteen tullut osuma räjäytti käyttövalmiit ilmatorjuntatykkien kranaatit. Keskilaivaan tullut osuma tuhosi torpedoputkia, ja torpedojen räjähdys tuhosi aluksen. Alus kaatui oikealle kyljelleen vieden mukanaan 650 sotilasta. "Asashio" pelasti haavoittuneen aluksen päällikön, joka siirrettiin "Suzuyalle" saamaan hoitoa. "Asashio", "Mogami" ja "Arashio" pelastivat 240 eloonjäänyttä ja toimittivat heidät Trukille.
Rokki-Kokki (albumi)
Rokki-Kokki on suomalaisen lastenlauluyhtyeen Rokki-Kokin studioalbumi vuodelta 1997.
Philippa Boyens
Philippa Boyens on uusiseelantilainen elokuvakäsikirjoittaja, joka tunnetaan yhteistyöstään Peter Jacksonin kanssa.
Boyens opiskeli historiaa ja englannin kieltä Aucklandin yliopistossa valmistuen vuonna 1994. Vuosina 1994–1997 hän toimi New Zealand Writer’s Guildin eli paikallisen käsikirjoittajien etujärjestön johtajana. Hän on työskennellyt myös teatterin parissa.
1990-luvun lopulla Boyens päätyi käsikirjoittamaan "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogiaa yhdessä Peter Jacksonin ja Fran Walshin kanssa silloisen miesystävänsä Stephen Sinclairin kautta, joka osallistui käsikirjoittamisen alkuvaiheeseen. Aluksi Boyens, harras Tolkienin ihailija, toimi vain käsikirjoitusluonnosten ”koeyleisönä”, mutta asteittain hän alkoi osallistua myös varsinaiseen kirjoittamiseen ja päätyi lopulta ryhmän tasavertaiseksi jäseneksi. Jackson, Walsh ja Boyens palkittiin vuonna 2004 Oscarilla trilogian viimeisen osan, "", käsikirjoituksesta.
"Taru sormusten herrasta" -trilogian jälkeen Boyens on osallistunut kaikkien Jacksonin myöhempien elokuvien käsikirjoittamiseen: "King Kongin" (2005), "Oman taivaan" (2009) ja "Hobitti"-trilogian (2012–2014). Syksyllä 2016 ilmoitettiin, että Boyens käsikirjoittaa yhdessä Jacksonin ja Walshin kanssa Philip Reeven "Kävelevät koneet" -nuortenkirjasarjaan perustuvan elokuvan, jonka ohjaa Christian Rivers.
Boyensin poika Calum Gittins on näyttelijä, joka esiintyi pienessä roolissa Halethina "".
Viiksisimppu
Viiksisimppu (Bathylutichthys taranetzi) on simppukaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan syvistä vesistä Eteläiseltä jäämereltä. Se on ainoa laji viiksisimppujen ("Bathylutichthyidae") heimossa.
Viiksisimppu on pienikokoinen kala, joka kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Ruumis on suomuton ja muodoltaan pitkänomainen ja kapenee pyrstöä kohden. Tyypillisiä piirteitä ovat leuan alla olevat kaksi viiksisäiettä ja yhteensulautuneet selkä-, pyrstö- ja peräevät. Viiksisimppua on tavattu 1 650 metrin syvyydestä Etelä-Georgian saaren lähettyviltä.
Waltari ja sukupuolten maailmat
Waltari ja sukupuolten maailmat on Juha Järvelän 2013 ilmestynyt Mika Waltaria ja hänen tuotantoaan 1925-1939 käsittelevä tietokirja.
Teos käsittelee sukupuolta Mika Waltarin kirjailijakuvassa, teksteissä ja niiden vastaanotossa 1925-1939. Se perustuu Juha Järvelän Jyväskylän yliopistossa 2013 tarkastettuun väitöstutkimukseen. Teoksen liitteenä on luettelo Waltarin ajanjaksolla julkaisemista teksteistä.
Luettelo kaukalopallon SM-mitalisteista
Tämä on luettelo kaukalopallon SM-mitalisteista. Kaukalopallon Suomen-mestaruudesta on pelattu vuodesta 1975 alkaen. Vuoteen 1990 asti mestaruus ratkaistiin turnausmuotoisesti ja laji kuului Jääpalloliiton alaisuuteen. Sarjatoimintaan siirryttiin Kaukalopalloliiton perustamisen myötä vuonna 1990. Pääsarja on nykyisin nimeltään Kaukalopalloliiga.
Boyens
Boyens on sukunimi ja voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Talontie
Talontie on taiteilija Eero Nelimarkan öljyvärityö kankaalle vuodelta 1919. Tämä, kooltaan 50,5×65,5 cm, maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Eero Nelimarkka maalasi "Talontie"-maalauksen Alahärmässä, jossa hänen puolisonsa kotitalo sijaitsi. 1910-luvun loppupuolella hän maalasi siellä monia töitä, joiden aiheena olivat tuvansisustat ja maalaistalojen pihapiirit rakennuksineen. Nelimarkka maalasi tähän "Talontie"- maalauksen maisemaan kotiin päin kävelevän naisen. Tämä oli hänen tapansa monta kertaa. Ihmisten koteihin liittyviin maalauksiinsa hän sijoitti usein kotiaskareita suorittavan naisen, ulko- tai sisätiloihin, kuin kertomaan tasaisesta elämästä siellä.
Doria etsimässä
Doria etsimässä () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut tietokoneanimoitu jatko-osa menestyselokuvalle "Nemoa etsimässä" (2003). Sen on tuottanut animaatiostudio Pixar ja levittäjänä toimii Walt Disney Pictures.
Elokuvassa esiintyvät "Nemoa etsimässä" -elokuvan hahmoista muun muassa Dori, Nemo ja Marlin. Elokuva kertoo heidän elämästään vuotta myöhemmin, kun Dori muistelee lapsuuttaan ja lähtee etsimään perhettään. Elokuva sijoittuu Kalifornian rannikolle.
Yhdysvalloissa "Doria etsimässä" sai ensi-iltansa 17. kesäkuuta 2016, Suomessa sen ensi-ilta oli 26. elokuuta 2016. Elokuvan ikäraja Suomessa 7 vuotta, koska se sisältää kohtauksia, jotka voivat aiheuttaa ahdistusta.
Suomenkielisen version sivurooleista vastaavat Pinjamaari Jokinen, Antti L. J. Pääkkönen, Mikko Jokinen, Pasi Piispanen, Katja Aakkula, Nina Tapio, Tero Koponen, Aku Laitinen, Julia Railosvuo, Laura Hartikainen, Jani Halme, Ofelia Hanttu, Seera Alexander, Waltteri Helisalo ja Jarmo Koski. Ohjauksesta vastaa Petri Hanttu.
Elokuva on saanut kehuja kriitikoilta. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 94 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan keskiarvolla 7.7/10. Tulos perustuu 245 arvioon. Metacriticissä elokuvalla on 77 pistettä 100:sta.
Vaasan rantapuisto (Nelimarkka)
Vaasan rantapuisto on taiteilija Eero Nelimarkan öljyvärityö kankaalle vuodelta 1917. Teos on kooltaan 47×46 cm. Se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Eero Nelimarkka vietti osan kesästä 1917 Vaasassa veljensä luona, jonka puistossa tämä "Vaasan rantapuistomaisema" -työ syntyi.On sanottu, että Nelimarkan puukuvat ovat kuvia rinnakkain kasvavista puuyksilöistä eikä niinkään kuvia maisemista. Tämä siksi, että niissä huomio kiinnittyy ensisijaisesti puihin. Maalauksen keskiössä ovat elävät puut. Ne ovat kallellaan, suoria, vänkyröitä, paksuja tai ohuita. Nelimarkka myös pelkisti väripintoja enemmän ja käytti värejä niukemmin 1910-luvun loppupuolen töissään kuin muulloin. Hänen tiedetään ihailleen Helene Schjerfbeckiä, jonka taidetta tämä tyyli hieman muistuttaa.
Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmaan kuuluu Nelimarkan kaksi samana kesänä maalaamaa rantamaisemaa puineen: "Vaasan rantapuisto" ja "Jokimaisema Kauhavalta".
Viidakon tytär
Viidakon tytär () on Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1929. Elokuvan pääosissa ovat Joan Crawford ja Robert Montgomery. Muissa rooleissa ovat Ernest Torrence, Holmes Herbert, Gwen Lee ja Lloyd Ingraham. "Viidakon tytär" kertoo Etelä-Amerikan viidakossa kasvatetusta vapaahenkisestä öljyperijättärestä (Crawford), joka rakastuu rahattomaan mieheen (Montgomery). Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
"Viidakon tytär" tehtiin aikana, jolloin MGM oli siirtymässä mykkäelokuvasta äänielokuvaan. "Viidakon tytär" on Crawfordin ensimmäinen äänielokuva "Hollywood revue 1930" -elokuvan (1929) kanssa. "Viidakon tyttäressä" Montgomery tekee ensimmäisen miespääroolin, jota ennen hän oli esiintynyt useissa mykkäelokuvissa sivurooleissa.
Elokuvan avauskohtauksessa Crawford tanssii ja laulaa teemalaulun "Chant of the Jungle", jonka on sanoittanut Nacio Herb Brown ja Arthur Freed. Elokuvan teemalaulusta tuli hitti elokuvan ilmestymisvuonna 1929. Crawford ja Montgomery laulavat Louis Alterin ja Arthur Freedin kappaleen "That Wonderful Something Is Love".
"Viidakon tytär" -elokuvan käsikirjoituksen laativat Sylvia Thalberg, Frank Butler ja Willard Mack Charles E. Scogginsin novellin pohjalta. "Viidakon tytär" kuvattiin tuotantoyhtiö MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 229 000 dollarilla, joka oli sen ajan MGM-elokuvalle pieni budjetti. Elokuvaa kuvattiin nimikkeellä "Jungle".
"Viidakon tytär" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 23. marraskuuta vuonna 1929 ja Suomessa seuraavana vuonna 22. syyskuuta. Elokuva oli Yhdysvalloissa ilmestyttyään taloudellinen menestys; se tuotti pelkästään kotimaassaan 718 000 dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tienasi 974 000 dollaria. MGM julkaisi "Viidakon tyttären" myös mykkäversiona ääniversion yhteydessä, koska kaikki elokuvateatterit eivät olleet vielä varustautuneita äänielokuvien esittämiseen.
"Viidakon tytär" julkaistiin DVD:lle 22. maaliskuuta vuonna 2012.
Viola Renvall
Saga Viola Magdalena Renvall-Krokfors, kirjailijanimi Viola Renvall (6. huhtikuuta 1905 Tampere – 28. maaliskuuta 1998 Turku) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Viola Renvall syntyi vuonna 1905 Tampereella. Hänen vanhempansa olivat maisteri Wilhelm Renvall ja Anna Nymann. Renvall valmistui 1932 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta ja toimi sitten ruotsin kielen ja historian opettajana eri kouluissa. Hän meni 1936 naimisiin opettaja ja kirjailija Hjalmar Krokforsin kanssa. He asuivat aluksi Pohjanmaalla Ähtävällä ja Kruunupyyssä kunnes muuttivat 1950 Paraisille.
Ensimmäisen runokokoelmansa "Inom kretsen" Renvall julkaisi vuonna 1929. Hän kirjoitti aluksi loppusoinnillisia runoja mutta siirtyi vapaamittaisiin runoihin 1950-luvun alussa. Runojen ohella Renvall kirjoitti myös satukirjoja lapsille ja julkaisi muistelmateoksen lapsuus- ja nuoruusvuosistaan Tampereella ("Det hände i Tammerfors : en skolflicka berättar").
Renvallin mukaan on nimetty Paraisten kaupungintalon kupeessa sijaitseva Viola Renvallin ruusupuisto, jossa on myös Renvallin muistomerkki.
Kaaliasetelma
Kaaliasetelma on taiteilija Mikko Oinosen öljyvärityö kankaalle vuodelta 1941. Työ kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan. Kooltaan se on 54,5×65,5 cm.
Oinonen käytti maalauksessa pehmeää täyteläistä väriasteikkoa. Hän oli käynyt vuonna 1925 Pariisissa ja Hollannissa, missä ihastui Rembrandtiin ja varsinkin Rembrandin värienkäyttöön. Täältä saadut vaikutteet pehmensivät hänen koko myöhemmän tuotantonsa värienkäyttöä.
Yuri
Yuri voi tarkoittaa seuraavia:
Poptravel
Matkailun hakuportaali Poptravel Oy on vuonna 2006 perustettu, Suomen ensimmäinen matkailuun keskittynyt hintavertailusivusto.
Vertailupalvelu nostaa esiin yli 15 matkanjärjestäjän parhaat tarjoukset, jotka kattavat yli 600 lentoyhtiötä, 100 000 hotellia ja yli 30 000 autonvuokrauskohdetta. Poptravel ei ole matkatoimisto, vaan hakukone, joka vertailee nettimatkatoimistojen tarjontaa.
Hintavertailukoneesta voi siirtyä suoraan palveluntuottajan sivulle matkan varaukseen.
Poptravel tarjoaa palveluja niin vapaa-ajan matkustukseen kuin liikematkustukseenkin. Verkkosivuillaan Poptravel tarjoaa mahdollisuuden vertailla halvat lento-, hotelli-, autonvuokraus-, sekä matkapaketti- hinnat valittuun kohteeseen.
Palvelun käyttö on täysin ilmaista.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1972
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1972 Sotkamon Vuokatissa 16. tammikuuta ja Kuopion Puijolla 17.-19. maaliskuuta. Juha Mieto voitti 15 kilometrillä uransa ensimmäisen yleisen sarjan Suomen-mestaruuden.
Joukkuekilpailun voitti Kuusamon Erä-Veikot (Osmo Karjalainen, Martti V. Määttä, Urpo Kämäräinen).
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1974
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1974 Kouvolassa 2.-3. helmikuuta ja Rovaniemen Ounasvaaralla 23.-24. maaliskuuta.
Kilpailu käytiin Ounasvaaralla.
Kilpailu käytiin Kouvolassa.
Kilpailu käytiin Ounasvaaralla.
Kilpailu käytiin Kouvolassa.
Kilpailu käytiin Kouvolassa.
Kilpailu käytiin Ounasvaaralla.
Kilpailu käytiin Kouvolassa.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1978
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1978 Jyväskylässä 20.–22. tammikuuta ja Ylläksellä 25.–26. maaliskuuta. Jyväskylän kilpailuissa katsastettiin myös suomalaishiihtäjien kuntoa helmikuun Lahden MM-hiihtoja varten.
Kilpailu käytiin Jyväskylässä.
Nimekkäämmistä hiihtäjistä Arto Koivisto jäi kymmenenneksi ja Pertti Teurajärvi sijalle 21. Juhani Repo keskeytti.
Kilpailu käytiin Ylläksellä.
Kilpailu käytiin Jyväskylässä.
Pitkänen tavoitti puoli minuuttia edellään lähteneen Teurajärven jo kahdeksan kilometrin kohdalla, mutta kaksikko taivalsi sen jälkeen yhdessä Pitkäsen kuitenkin koko ajan vetäessä.
Kilpailu käytiin Ylläksellä.
Teurajärvi nosti ankkuriosuudella joukkueensa sijalta 13 kolmanneksi.
Kilpailu käytiin Jyväskylässä.
Kilpailu käytiin Ylläksellä.
Kilpailu käytiin Jyväskylässä.
Kilpailu käytiin Ylläksellä.
Mestaruutta puolustanut Pyhäjärven Pohti jäi kahdeksanneksi.
Seuraavaan elämään
Seuraavaan elämään on Jannika B:n Kaikki rohkeus -debyyttialbumin kolmas single, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2012. Radioensisoittonsa kappale sai jo 22. lokakuuta kun YleX:n "Uuden musiikin iltavuoro" soitti sen. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Heidi Maria Paalanen ja sen on tuottanut Jonas Olsson ja Jani Lagerström.
Kappale on toistaiseksi "Kaikki rohkeus" -albumin suurin hitti: Latauslistalla se on ollut parhaimmillaan sijalla 13, singlelistalla sijalla 20. Lisäksi se oli julkaisunsa jälkeen yli 10 viikkoa yksi Suomen radioiden soitetuimmista kappaleista, parhaimmillaan kolmanneksi soitetuin.
Kappaleesta tehty musiikkivideo julkaistiin 25. lokakuuta 2012.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1979
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1979 Kuopiossa 26.–28. tammikuuta ja Kokkolassa 17.–18. maaliskuuta.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1980
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1980 Mikkelissä 18.-20. tammikuuta ja Rovaniemen Ounasvaaralla 22.-23. maaliskuuta. Juha Mieto ja Hilkka Riihivuori voittivat kaikki henkilökohtaiset matkat. Harri Kirvesniemi oli mitaleilla kaikilla henkilökohtaisilla matkoilla ja oli viestissä kultajoukkueen ankkuri.
Mikkeli, 18. tammikuuta
Mikkeli, 20. tammikuuta
Ounasvaara, 23. maaliskuuta
Ounasvaara, 22. maaliskuuta
Mikkeli, 19. tammikuuta
Mikkeli, 20. tammikuuta
Ounasvaara 23. maaliskuuta
Ounasvaara, 22. maaliskuuta
Anders Edvin Nylander
Anders Edvin Nylander (3. huhtikuuta 1831 Oulu – 23. toukokuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen luonnontieteilijä ja lääkäri.
Kuopiossa toiminut Nylander julkaisi yhdessä A. E. Nordenskiöldin kanssa teoksen "Finlands mollusker" (1856), joka oli pitkään ainoa laajahko Suomen nilviäisiä käsittelevä systemaattinen teos. Nälkävuosina hänet määrättiin Pohjois-Suomeen opettamaan hirvenjäkälän käyttöä ruokataloudessa. Hän toimi aktiivisesti kunnallispolitiikassa ja oli Kuopion läänin maanviljelysseuran puheenjohtaja.
Nylanderin veli oli jäkälätutkija William Nylander. Hänen puolisonsa oli Rosalie Kellgren (1835–1907). Metsänhoitaja Ernst August Nylander (1866–1919) oli heidän poikansa.
Marianna Uutinen
Marianna Uutinen (s. 1961 Pieksämäki) on suomalainen taidemaalari. Uutinen opiskeli 1980–1985 Suomen taideakatemian koulussa ja 1991–1992 Institut des Hautes Études en Arts Plastiquesissa Pariisissa. Uutinen on toiminut Kuvataideakatemian maalaustaiteen osaston professorina ja johtajana, lisäksi hän on opettanut Pohjoismaisessa taidekoulussa Kokkolassa, Malmön Konsthögskolanissa ja Bergenin Kunsthøgskolenissa.
Uutisen tuotanto koostuu etupäässä akryyliväriä impastomaisesti pursottamalla tehdyistä maalauksista. Hän on käyttänyt värimassaa joissain töissään niin paksulti, että niillä on veistosmaisia ominaisuuksia.
Iiu Susiraja
Iiu Susiraja (s. 15. syyskuuta 1975 Turku) on suomalainen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan valokuvista ja videoista, joissa hän usein itse esiintyy. Turun kulttuurikirjevaihtajan Soili Mustapään mukaan "Susiraja kuvaa arkea sellaisena kuin se on. Se on joskus raadollisen tylsää aikaa, kun ei tapahdu oikein mitään. Hän rikkoo kuvissaan arjen sääntöjä oudoilla yhdistelmillä ja käyttää yllättävillä tavoilla tuttuja esineitä".
Iiu Susirajan syntymänimi oli Pirre Karvinen ja hän kasvoi Turun 70-luvun kerrostalolähiöissä Hepokullassa ja Nättinummessa. Iiu Susirajaksi hän muutti nimensä vuonna 2006. Susiraja on valmistunut maalariartesaaniksi Vantaan Käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksesta vuonna 1996, tekstiiliartenomiksi VTEK:stä vuonna 2005 ja kuvataiteilijaksi Turun taideakatemiasta vuonna 2012. Vuonna 2016 hän opiskeli Kuvataideakatemian tila- ja aikataiteen osastolla taiteen maisterin tutkintoa varten.
Susirajan teoksia on ollut esillä museoissa ja gallerioissa Suomessa ja muualla. Marraskuussa 2016 avattiin Susirajan yksityisnäyttely Ramiken Crubicle -galleriassa New Yorkissa Yhdysvalloissa.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1981
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1981 Kajaanissa 6.-8. helmikuuta ja Tampereella 14.-15. helmikuuta.
Arto Koivisto sijoittui Kajaanissa hiihdetyissä 15 ja 50 kilometrin kilpailuissa alun perin kolmanneksi, mutta 10. helmikuuta ilmoitettiin, että Koiviston doping-näytteestä oli löytynyt merkkejä efedriinin käytöstä ja hänen suorituksensa hylättiin. Koivisto kertoi käryn johtuneen lääkärin määräämästä yskänlääkkeestä. Hänet määrättiin väliaikaiseen kilpailukieltoon, jonka pituudeksi myöhemmin vahvistettiin yksi kuukausi.
Kajaani, 6. helmikuuta. Karvosen voittoa pidettiin yllätyksenä.
Tampere, 15. helmikuuta
Kajaani, 8. helmikuuta
Tampere 14. helmikuuta Karvonen nosti ankkuriosuudella joukkueensa sijalta 16 hopealle.
Kajaani, 7. helmikuuta Alatornion Pirkkojen 17-vuotiaan Teija Alatalon pronssia pidettiin yllätyksenä.
Tampere, 15. helmikuuta
Kajaani, 8. helmikuuta
Tampere, 14. helmikuuta
Yhdystie 4063
Yhdystie 4063 eli Särkilahdentie johtaa valtatieltä 6 Ruokolahden Hörkkölästä Pohja-Lankilan, Särkilahden ja Vuoriniemen kylien kautta valtatielle 14 Punkaharjun Vapaseen. Tie oli vuoteen 1996 asti seututie 406. Tie on vaihtoehtoinen reitti Imatralta Punkaharjulle: reitti on saman pituinen kuin valtatietä pitkin, mutta paljon vähäliikenteisempi. Tie on kokonaisuudessaan kaksikaistainen ja päällystetty, ja sen nopeusrajoitus on pääosin 80 kilometriä tunnissa.
Seututie 474
Seututie 474 on Savonlinnan Hautaniemestä Savonrannan kautta Heinäveden Vihtariin johtava seututie. Tien nopeusrajoitus on pääosin 80 kilometriä tunnissa.
Hannes Nylander
Johannes (Hannes) William Nylander (12. heinäkuuta 1873 Kuopion pitäjä – 5. kesäkuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, maatalousneuvos ja kansanedustaja.
Nylanderin vanhemmat olivat piirilääkäri Anders Edvin Nylander ja Rosalie Kellgren ja puoliso vuodesta 1899 Helmi Lagus, maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies Johannes Laguksen tytär. Nylander tuli yliopilaaksi Kuopion ruotsalaisesta yksityislyseosta 1891 ja valmistui maanmittariksi Polyteknillisestä opistosta 1893. Agronomiksi hän valmistui seuraavana vuonna ja toimi sitten maanviljelys- sekä meijeri- ja karjanhoitokoulujen opettajana Peltosalmella. Käytyään usean kuukauden opintomatkalla Tanskassa 1896 Nylander päätti jatkaa maatalousalan opintojaan Kööpenhaminassa keväällä 1897. Loppuvuodesta hänestä tuli meijeriopin opettaja Mustialan maanviljelysopistossa, syksyllä 1898 Orimalan opiston opettaja ja keväällä 1899 Kuopion maanviljelysseuran karjatalouskonsulentti. Itä-Suomen Karjanjalostusyhdiksen sihteerinä Nylander toimi vuodesta 1904, maanviljelyshallituksen ylitarkastaja hän oli 1906–1917 ja sitten maatalousneuvos ja eläintuotanto-osaston päällikkö 1917–1926. Sen jälkeen hän oli vielä Keskinäisen Jälleenvakuutusyhtiö Kekrin toimitusjohtaja.
Nylander oli kansanedustaja nuorsuomalaisesta puolueesta 1908–1913.
Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle Helsinkiin.
Nylanderin reagenssi
Nylanderin reagenssi eli Böttger-Almén-Nylanderin reagenssi on liuos, jonka avulla voidaan todeta virtsassa oleva glukoosi. Se on emäksisen vismuttinitraatin ja seignettesuolan alkalinen liuos. Se on saanut nimensä ruotsalaisen lääkärin Emil Salomon Nylanderin mukaan.
Russian Government Cup 1992
Russian Government Cup 1992 oli ensimmänen Venäjällä järjestetty jääpalloturnaus kyseisellä nimellä. Turnaus korvasi Neuvostoliiton aikaisen "Rossija-turnauksen" ja se pelattiin Krasnojarskissa 28. tammikuuta - 2. helmikuuta 1992.
Dookudu
Dookudu on vuonna 2011 ilmestynyt intialainen, telugunkielinen elokuva, jonka on ohjannut Sreenu Vaitla. Pääosaroolissa nähdään Mahesh Babu. Elokuva voitti useita palkintoja, mukaan lukien seitsemän Nandi Awards- ja kuusi Filmfare Awards South -palkintoa.
Shankar Narayana (Prakash Raj) on kansan rakastama ideaalisia arvojaan ajava poliitikko. Shankarin unelma on nähdä, että myös hänen poikansa Ajay menestyisi politiikassa. Shankar joutuu kuitenkin tuhoisaan auto-onnettomuuteen ja vaipuu koomaan, kun rekka työntää hänen autonsa rotkoon. Shankarin perhe haluaa suojella Shankaria, ja tämän selviäminen hengissä pidetään salassa.
Neljätoista vuotta myöhemmin Shankarin poika Ajay Kumar (Mahesh Babu) on Mumbaissa työskentelevä, tehtävissään menestynyt poliisi, jolla on kuitenkin pieniä erimielisyyksiä päällikkönsä (Nassar) kanssa. Ajayn tehtävänä on pidättää mafiajohtaja Nayak (Sonu Sood). Salaisella tehtävällä Istanbulissa Ajay nappaa Nayakin veljen Buntyn (Ajaz Khan). Sattumalta paljastuu myös, että Shankarin onnettomuuden takana olikin korruptoitunut, kilpaileva poliitikko Mallesh Yadav (Kota Srinivasa Rao), jolla on yhteyksiä Nayakiin. Istanbulissa Ajay myös rakastuu tapaamaansa Prashanthi-nimiseen turistiin (Samantha Ruth Prabhu), joka paljastuu myöhemmin Ajayn päällikön tyttäreksi.
Yllättäen Shankar herää vuosia kestäneestä koomastaan. Lääkärit kehottavat perhettä välttämään kertomasta Shankarille järkyttäviä tai masentavia uutisia, jotta tämän terveys ei pettäisi. Shankarille ei kerrota onnettomuudesta eikä sen aiheuttajista, ja tehdäkseen isänsä onnelliseksi Ajay uskottelee olevansa menestynyt poliitikko. Hän lavastaa perheen kodin poliittiseksi näyttämöksi ja värvää seuraajikseen näyttelijöitä valehdellen heille, että kyseessä on Shankar Narayanaa käsittelevä tositelevisio-ohjelma. Isänsä vuoksi Ajay myös menee Prasanthin kanssa naimisiin.
Loput elokuvasta kertoo, kuinka Ajay järjestää isänsä kostamaan onnettomuuden aiheuttaneille kilpailijoilleen siten, että isä itse ei kuitenkaan saa tietää.
"Dookudu" voitti paljon palkintoja.
Elokuvan soundtrackin on säveltänyt S. Thaman. Soundtrack-albumin julkaisutilaisuus järjestettiin Hyderabadissa 18. elokuuta 2011.
"Dookudusta" on tehty vuonna 2012 ilmestynyt bengalinkielinen uudelleenfilmatisointi "Challenge 2". Sen ohjasi Raja Chanda.
Englannin restauraatio
Englannin restauraatio on nimitys kuningasvallan palauttamiselle Oliver Cromwellin tasavaltaisen diktatuurin (Englannin reformaation) jälkeen vuonna 1660. Tämä merkitsi Stuart-suvun paluuta valtaan.
Restauraation toteutti kuningas Kaarle II. Hän oli paennut Britanniasta Cromwellin valtakauden alussa, kun tasavaltalaiset mestasivat hänen isänsä Kaarle I:n vuonna 1649. Vuonna 1660 kuningasmieliset britit sopivat hänen kanssaan ehdot, joiden mukaan hän sitoutui hallitsemaan maata. Hän saapui Doveriin 25.5.1660 ja neljä päivää myöhemmin hänet otettiin riemuiten vastaan Lontoossa, sillä diktatuuriin ja julmuuksiin oli kyllästytty.
Restauraatio toteutettiin sekä kirkollisissa että maallisissa asioissa, eli palattiin anglikaanisen kirkon ja kuningasjohtoisen valtion malliin. Se toteutettiin lordi Clarendonin johdolla ilman merkittävää vastarintaa. Kuninkaalla oli hyvät edellytykset saada asiat ennalleen. Hän oli komea, viehätysvoimainen ja miellyttävä persoona. Hän pyrki toimimaan maltillisesti. Tästä huolimatta Stuart-suku karkotettiin valtaistuimelta vajaat 30 vuotta myöhemmin Kaarlen veljen Jaakko II:n hallituskaudella vuonna 1688 niin sanotussa mainiossa vallankumouksessa.
Epäonnistuminen oli osaltaan Kaarle II:n syytä. Häntä pidettiin tuhlarina, epäluotettavana ja kevytmielisenä. Hän suhtautui katoliseen uskontoon kansan mielestä liian myönteisesti, jonka takia yleinen ranskalaisvastainen mieliala muuttui Stuartien vastaisuudeksi.
Gustav Nyman (kemisti)
Gustav (Gustaf) Arthur Nyman (4. heinäkuuta 1906 Urjala – 13. marraskuuta 1992) oli suomalainen kemisti. Hän oli 1941–1946 A. Ahlström Oy:n Varkauden tehtaiden pääkemisti, sitten 1947–1958 sen kemian teollisuuden tehtaan johtaja, Teknillisen korkeakoulun dosentti 1938 ja orgaanisen kemian professori 1954–1971.
Iivo Nei
Iivo Nei (s. 31. lokakuuta 1931 Tartto) on virolainen šakinpelaaja ja šakkikirjailija. FIDE myönsi hänelle ansioista pelaajana kansainvälisen mestarin arvon 1964.
Iivo Nei vietti lapsuutensa Tartossa. Nuorena hän voitti Viron nuorten mestaruuden tenniksessä. Suuren osan elämäntyöstään Nei on tehnyt šakkiin liittyvissä organisaatioissa. Hän toimi 1966–1992 Tallinnan šakkikoulun johtajana. Sen jälkeen hän toimi FIDE:n Baltian alueen aluepresidenttinä vuosina 1992–1998.
Nei aloitti šakinpelaamisen 1940-luvulla. Hänen pelivahvuutensa kohosi nopeasti. Hän jakoi Viktor Kortšnoin kanssa voittoa Neuvostoliiton nuortenmestaruusturnauksessa 1948. Nei voitti Viron mestaruuden kahdeksan kertaa (1951, 1952, 1956, 1960–1962, 1971 ja 1974). Vuosina 1959 ja 1963 hän sijoittui toiseksi, kun Gunnar Uusi voitti mestaruuden ja 1969 hän oli 2. Rein Etrukin takana. Nei voitti Viron mestaruuskisoissa hopeaa 1953 ja 1955. Nei osallistui Neuvostoliiton mestaruuskilpailuihin kolmesti (1960, 1963 ja 1964), mutta saavutti vain keskinkertaisia tuloksia.
Nei voitti Tartossa pelatun turnauksen 1962. Kansainvälisissä kisoissa hän saavutti parhaat tuloksensa 1960-luvulla. Hän jakoi Paul Keresin kanssa voittoa Beverwijkissa 1964. Nein taakse kisassa jäivät muun muassa vahvat suurmestarit Boris Ivkov, Bent Larsen ja Lajos Portisch. Kisan tuloksen perusteella hänelle myönnettiin kansainvälisen mestarin arvonimi. Jerevanissa pelatussa kisassa 1965 Nei oli 5. sijalla. Hän saavutti vielä hyvän tuloksen Beverwijkissa 1966 (5. sija) ja Zinnowitzissa 1966 (jaettu 4.–6. sija).
Tallinnan vuoden 1969 turnauksessa, jonka voitti Leonid Stein, Nei jakoi toista sijaa Keresin kanssa. Nei osallistui Tallinnan kansainväliseen turnaukseen vielä useita kertoja, mutta ei enää saavuttanut huipputuloksia. Vuonna 1971 hän oli 9. ja 1973 jakoi 7.–8. sijaa. Keres voitti kisan 1975, jolloin Nei oli jaetulla 7.–9. sijalla. Keresin kuoltua seuraavana vuonna 1976 turnauksen nimeksi vaihdettiin Paul Keresin muistoturnaus.
1970-luvun lopulla Nein menestys alkoi hiipua. Hän oli Tallinnan turnauksessa 1977 11., 1979 jaetulla 11. sijalla ja 1981 jakoi 7.–9. sijaa. Hän oli mukana vielä vuonna 1983 Tallinnassa pelatussa 16 pelaajan turnauksessa, mutta jäi tuolloin viimeiseksi. Hänen uransa jälkipuoliskon merkittävin saavutus oli jaettu 3.–4. sija 1994 Jyväskylän kansainvälisessä Heart of Finland -turnauksessa. Nei lopetti aktiiviuransa 2001, jolloin hän osallistui viimeistä kertaa Viron shakkikerhojen cupmestaruuskisaan. Hän pelaa kuitenkin edelleen ajoittain. Tammikuussa 2012 hän osallistui Suomi–Viro-maaotteluun tuloksena tasapeli John Fieandtia vastaan.
Peliuran ohella Nei on toiminut valmentajana. Hän on avustanut maailmanmestari Boris Spasskia sekä naisten maailmanmestaruuden aikanaan voittaneita Nona Gaprindašvilia ja Maia Tšiburdanidzea. Hänen oppilaisiinsa kuuluivat jo edesmennyt suurmestari Lembit Oll sekä naisten kansainvälinen mestari Monika Tsõganova. Nei valmensi suomalaisia šakinpelaajia vuosina 1989–1996. Hän on myös kirjoittanut šakkikirjoja.
Fiat 1100
Fiat 1100 on italialaisen Fiat-yhtymän valmistama, keskikokoluokkaan sijoittuva henkilöauto, joka oli tuotannossa vuosina 1953–1969.
1 098 kuutiosenttimetrin tilavuuksinen moottori oli 48 SAE-hevosvoiman tehoinen, 4 800 r/min kierrosnopeudella. Keskikulutus oli kahdeksan litraa bensiiniä sataa kilometriä kohden.
Auton henkilöluku oli neljä ja omamassa 880 kilogrammaa. Huippunopeudeksi saavutettiin 120 km/h.
Automallin seuraajia ovat Fiat 124 ja Fiat 128.
Halo of Blood
Halo of Blood on suomalaisen melodista death metallia soittavan Children of Bodomin kahdeksas studioalbumi. Albumi julkaistiin Euroopassa 7. kesäkuuta ja Pohjois-Amerikassa 11. kesäkuuta. Kappaleesta "Transference" julkaistiin single 26.4.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 2.
Pekka Vauramo
Pekka Juhani Vauramo (s. 16. toukokuuta 1957 Pieksämäki) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi Finnairin toimitusjohtajana 1. kesäkuuta 2013 alkaen. Vuosina 2007–2013 Vauramo työskenteli Cargotecin palveluksessa ja sitä ennen Sandvikissa 1985–2007.
Vauramo valmistui kaivosalan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1982.
Vauramo asui Hongkongissa vuodesta 2010 työskennellen Cargotecin MacGregor-liiketoiminta-alueen operatiivisena johtajana. Hänet valittiin Finnairin johtoon edeltäjänsä Mika Vehviläisen siirryttyä maaliskuussa 2013 Cargotecin toimitusjohtajaksi.
Vauramo on Glasgon Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 2011 ja Boliden Groupin hallituksen jäsen vuodesta 2016.
Helge Nyman
Helge Johannes Nyman (15. heinäkuuta 1910 Tammisaari – 21. tammikuuta 1998 Tammisaari) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Åbo Akademin käytännöllisen teologian professori 1959–1974. Lundin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon 1969.
Jack Buchanan
Jack Buchanan (1891-1957) oli skotlantilaissyntyinen näyttelijä, joka esiintyi musikaaleissa ja elokuvissa.
Buchanan esiintyi kotiseudullaan harrastajateattereissa, ja muutti lontooseen missä toimi avustavissa rooleissa näyttämöllä. Hän ei päässyt huonon terveytensä takia rintamalle ensimmäisessä maailmansodassa. Sen sijaan hän opetteli tanssimaan ja esiintyi musikaalissa 1915. 1920-luvun alussa hän menestyi Lontoon musikaaleissa, ja 1934 hän siirtyi New Yorkiin. Buchananin elokuvaura alkoi jo1917 mykkäfilmeissä, ja myöhemmin hän esiintyi monissa musikaalielokuvissa. Yhdysvalloissa hänet tunnetaan roolistaan musikaalissa "Iskelmäkaruselli". Buchanania on verrattu saman ajan Hollywood-tähteen Fred Astaireen.
Buchanan esiintyi monissa elokuvissa.