hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Olli Lehtinen (nyrkkeilijä)
Olli Lehtinen (27. toukokuuta 1915 Helsinki – 28. syyskuuta 1992) oli suomalainen nyrkkeilijä.
Lehtinen aloitti nyrkkeilemisen Helsingin Työväen Nyrkkeilijöissä ja saavutti 19-vuotiaana ensimmäisen TUL:n mestaruutensa kärpässarjassa eli sarjassa alle 50,8 kg. Vuonna 1936 hän uudisti mestaruutensa, mutta muutti sitten liittoa siirtyen Helsingin Voimailijoihin. Suomen Nyrkkeilyliiton (SNL) edustajana Lehtinen oli useita vuosia ykkösnimi saavuttaen lukuisia maaotteluvoittoja ja voitti Suomen mestaruuden vuosina 1937-1941.
Euroopan mestaruuskilpailuihin hän osallistui vuosina 1937 ja 1939. Vuonna 1937 hän kärsi tappion Berliinin olympialaisten hopeamitalistille ja näiden EM-kisojen tulevalle pronssimitalistille Italian Gavino Mattalle ja 1939 pronssiottelussa tappion Italian Guido Nardeccialle. Vuonna 1938 ja 1939 Lehtinen valittiin Euroopan joukkueen edustajaksi, joka nyrkkeili Yhdysvaltoja vastaan. Huhtikuun lopulla 1938 karsinnoissa Berliinissä Lehtinen voitti Unkarin Sandor Podanyn ja pääsi näin Euroopan joukkueeseen. Vuonna 1938 hän koki tappion, mutta jälkimmäisellä kerralla hän saavutti voiton Euroopalle.,
Sodan jälkeen vuonna 1945 Lehtinen palasi kehään kolmen vuoden tauon jälkeen ja voitti SNL:n mestaruuden. Seuraavana vuonna 1946 SNL:n mestaruuden lisäksi tuli vielä useita maaotteluvoittoja. Vuonna 1947 tuli kuudes Suomen mestaruus. Vuonna 1947 hän oli kolmansissa EM-kisoissaan, mutta kärsi jälleen tappion sarjan tulevalle mestarille Espanjan Luis Martinez Zapatalle. Vuonna 1948 Lehtinen edusti Suomea Lontoon olympialaisissa, mutta kärsi tappion tulevalle sarjan hopeamitalistille Italian Spartaco Bandinellille.
Olli Lehtinen nyrkkelili urallaan kaikkiaan 24:ssä maaottelussa ja hävisi niissä vain kolme kertaa.
La Masa -luokka
La Masa -luokka oli Italian laivaston toisessa maailmansodassa palvellut kahdeksan aluksen muodostama hävittäjäluokka. Luokan aluksista "Benedetto Cairolini" upposi 10. huhtikuuta 1918 kolaroituaan sisaraluksensa "Giacinto Carinin" kanssa.
Pedro Pardo de Cela
Pedro Pardo de Cela (1425-1483) oli galicialainen aatelismies ja marsalkka.
Vuonna 1441 hän oli kuninkaan virkamies Mondoñedon kaupungissa ja menossa naimisiin piispan veljentyttären Isabel de Castron kanssa. Piispa järjesti morsiamelle ylenpalttiset myötäjäiset, joihin kuului Frouxeiran linna. Neljä vuotta myöhemmin piispa-setä kuoli, ja paljastui että osa myötäjäisistä oli hiippakunnan omaisuutta. Pariskunta pakeni Viveroon.
Suuressa Irmandiños-sodassa 1467-1469 kapinalliset tuhosivat 130 linnaa, mutta Frouxeiran puolustus piti. Pedro Pardo de Cela sai marsalkan arvon vuonna 1477, mahdollisesti palkinnoksi osuudestaan Irmandiñosien torjunnassa.
Kuningas Henrik IV kuoli vuonna 1474. Hänen jälkeensä Kastilian valtaistuinta tavoittelivat hänen sisarensa Isabella ja tyttärensä Johanna. Leskikuningatar järjesti nopeasti tyttärensä kihlauksen Portugalin kuninkaan Alfonso Vn kanssa. Sulhanen oli morsiamen eno. Pariskuntaa ei oltu edes vihitty kun Alfonso julistautui Kastilian ja Leonin kuninkaaksi, ja tästä alkoi sota Isabellaa ja Fernidandia vastaan.
Pedro Pardo de Celan vaimo Isabel de Castro oli sukua vallantavoittelijoille, joten oli aika luonnollista että Pedro asettui Johannan puolelle. Isabella Katolilaisen kannattajat karkoittivat hänet Viverosta ja onnistuivat valtaamaan Frouxeiran linnan. Pedro Pardo de Cela pakeni pohjoiseen mutta hänet saatiin kiinni, tuomittiin maanpetoksesta ja teloitettiin lokakuussa 1483 Mondoñedon torilla.
Pardo de Celan teloituksen jälkeen Kastilia katsoi saaneensa Galician lopullisesti valtaansa. Kenties siksi hänestä on kerrottu monia kansallismielisiä tarinoita 1500-luvulta asti. Vuonna 2011 löytynyt Pardo de Celan testamentti paljastaa monia yksityiskohtia, kuten että teloitus tapahtui lokakuussa eikä joulukuussa, ja että hänellä oli kahden tyttären lisäksi avioton poika.
Alberto Lovell
Alberto Santiago Lovell (23. huhtikuuta 1914, Dock Sud, Provincia de Buenos Aires, Argentiina – 16. marraskuuta 1966) oli argentiinalainen nyrkkeilijä ja olympiakultamitalisti, jonka amatööriura ajoittui 1930-luvulle ja pitkä ammattilaisura 1930-luvulta aina 1950-luvun alkuun.
Lovell voitti Los Angelesin vuoden 1932 olympialaisissa ensimmäisellä kierroksella Suomen Gunnar Bärlundin pistein, sen jälkeen Kanadan George Maughanin teknisellä tyrmäyksellä sekä finaalissa Italian Luigi Rovatin tyrmäyksellä.
Lovell siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1934. Hän nyrkkeli ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa ammattilasiurallaan maaliskuussa 1937 ja saavutti yhdeksän peräkkäistä voittoa, kunnes joulukuussa 1937 koki pistetappion 10-eräisessä ottelussa Los Angelesin olympialaisvastustajaansa suomalaista ammattilaiseksi Yhdysvaltoihin siirtynyttä Gunnar Bärlundia vastaan.
Lovell palasi toukokuussa 1937 Argentiinaan ja saavutti Etelä-Amerikan raskaansarjan mestaruustittelin vuonna 1938 voitettuaan maanmiehensä Valentin Campolon. Tätä titteliä hän pitikin hallussaan aina vuoteen 1953 luopuessaan siitä. Hän nyrkkeilikin paluunsa jälkeen suurimman osan otteluistaan Argentiinassa. Vuonna 1946 hän otteli seitsemän ottelua Brasiliassa ja 1947 Espanjassa kaksi ottelua.
Viimeisen ottelunsa Alberto Lovell nyrkkeili amerikkalaista Archie Moorea vastaan 7. heinäkuuta 1951. Lovell hävisi ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
José Guillermo Lovellin veli oli vuoden 1936 olympiahopeamitalisti José Guillermo Lovell ja poika vuoden 1964 nyrkkeilyn olympiaedustaja Santiago Alberto Lovell, joka eteni Tokion vuoden 1964 olympialaisissa neljännevälieriin eli kahdeksan parhaan joukkoon.
Yancheng
Yancheng (, pinyin: Yánchéng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Jiangsun maakunnan itäosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 190 kilometriä maakunnan pääkaupunki Nanjingistä koilliseen ja 52 kilometriä Keltaisenmeren rannalta sisämaahan. Kaupungin väkiluku on 7,262 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 14 562 neliökilometriä.
Kaupunki rajoittuu etelässä Nantongin, lounaassa Taizhoun, lännessä Yangzhoun ja Huai’anin, sekä luoteessa Lianyungangin prefektuuritason kaupunkiin. Idässä rajana on Keltainenmeri.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kolmeen piiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja viiteen piirikuntaan seuraavasti:
Kaupunkipiirit (3)
Piirikuntatason kaupunki (1)
Piirikunnat (5)
Hyvinkään Tahko (koripallo)
Hyvinkään Tahkon koripallojaosto toimi vuosina 1951–1997. Se harjoitti hyvinkääläisen emoseuransa Hyvinkään Tahkon koripallotoimintaa. Tahko pelasi miesten koripallon pääsarjatasolla yksitoista kautta. I-divisioonassa seura pelasi kuusi kautta. Seura ylsi parhaimmillaan SM-pronssille vuosina 1980 ja 1981. Tahkon tunnetuimpiin kasvatteihin lukeutuivat Markku Larkio ja Peter Muhonen, joiden johdolla seura voitti kahdesti nuorten SM-kultaa. Naisten pääsarjassa Tahko pelasi viisi kautta sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi.
Tahkon koripallojaosto perustettiin vuonna 1951. Vuonna 1969 seuran edustusjoukkue nousi Suomensarjaan. Seuran miesten edustusjoukkue nousi pääsarjaan ensimmäisen kerran kaudeksi 1973–1974 sijoittuen yhdeksänneksi. Seuraavan kerran Tahko nousi miesten SM-sarjaan kaudeksi 1975–1976 ja pysyi siellä yhtäjaksoisesti kymmenen kautta kauteen 1984–1985 saakka. Tahkon SM-sarjarupeama huipentui vuosien 1980 ja 1981 pronssimitaleihin. Kaudella 1997–1998 Tahkon koripallotoiminta siirtyi Hyvinkään Pontevalle.
Yli tuhat pistettä Tahkolle miesten pääsarjassa tehneet pelaajat olivat Heikki Taponen, Heikki Kasko (Vuoden koripalloilija Tahkon pelaajana 1982), Jan Kuokka, Gordon Herbert (Tahkossa SM-sarjan korikuningas kaudella 1984–1985), Jouni Mäkäläinen, Mikko Honka, Antti Rajamäki ja Veikko Miettinen.
Tahkon naisten edustusjoukkue pelasi naisten SM-sarjassa vuosina 1979–1982 ja 1984–1986, yhteensä viiden kauden ajan. Se sijoittui parhaimmillaan viidenneksi vuonna 1981.
Yli tuhanteen SM-runkosarjapisteeseen Tahkon joukkueessa ylsivät Tarja Paavola, Outi Koski ja Maarit Rosendahl.
Hermann Sudermann
Herman Suderman (30. syyskuuta 1857 Matzicken, Itä-Preussi – 21. marraskuuta 1928 Berliini) oli saksalainen kirjailija, joka julkaisi naturalistisia romaaneja ja näytelmiä. Hän käsitteli teoksissaan epäsäätyistä avioliittoa ja muita ajan sosiaalisia epäkohtia. Hänen näytelmänsä saivat suurta suosiota vuosisadan vaihteessa. Häneltä on suomennettu ainakin näytelmät "Koti", "Kunnia" ja "Perhostaistelu" sekä romaanit "Kissanporras" ja "Surutar".
Vardo Rumessen
Vardo Rumessen (8. elokuuta 1942 Tallinna − 25. elokuuta 2015 Tallinna) oli virolainen pianisti, musiikkitieteilijä ja poliitikko. Rumessenia on sanottu Viron musiikkielämän "grand old maniksi".
Rumessen valmistui Tallinnan konservatoriosta 1971, joutui epäsuosioon, mutta Viron itsenäistymisliikkeessä hän oli sen keulakuvia. Hän oli Viron kongressin edustaja vuodesta 1990 ja Viron parlamentin jäsen kaksi kertaa, 1992−1995 ja 1999−2003, mutta ulkomailla hänet tunnetaan erityisesti pianotaiteesta ja työstä virolaisen musiikin hyväksi. Hänet tunnetaan Eduard Tubinin musiikkiin liittyvästä työstään. Hän oli Eduard Tubin -seuran perustaja ja puheenjohtaja. Hän pani alkuun Tubinin teosluettelon ja teosten kokonaisjulkaisun ja oli sen toimittaja ja laati Tubinin elämäkerran.
Rumessen kuului Isänmaan ja Res Publican liittoon.
Kaipia
Kaipia on suomalainen etunimi ja sukunimi.
Etunimenä Kaipia on harvinainen. Kaipia on ensisijaisesti miehen nimi, mutta Lappeelta on tieto siitä naisen nimenä. Se kuuluu muinaissuomalaiseen nimityyppiin, jonka muita nimiä ovat Arpia, Jousia, Nousia, Rautia ja Tornia. Kaipia oli suomen nimipäiväkalenterissa 18. helmikuuta 1929–1949. Nastolassa on tunnettu Kaipiasta lyhentymä Kaipi.
RN Palestro (1919)
RN Palestro () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Palestro-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta. Sen köli laskettiin 12. huhtikuuta 1917 ja alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1919. Alus liitettiin laivastoon 26. tammikuuta 1921.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 22. syyskuuta 1940.
RN Confienza
RN Confienza () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Palestro-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta. Sen köli laskettiin 10. toukokuuta 1917 ja alus laskettiin vesille 18. joulukuuta 1920. Alus liitettiin laivastoon 25. huhtikuuta 1923.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 20. marraskuuta 1940.
Sokkoskorpionit
Sokkoskorpionit ("Palpigradi") on lähinnä kivien alla, luolissa ja muissa kosteissa paikoissa elävien, silmättömien hämähäkkieläinten lahko. Niillä on takaruumiin kärjessä 15-jaokkeinen siima. Sokkoskorpionilajeja elää kaikissa maanosissa, mutta tiettävästi ei Suomessa.
Sokkoskorpioneihin kuuluu 80 lajia seitsemässä suvussa:
RN San Martino (1920)
RN San Martino () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Palestro-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta. Sen köli laskettiin 30. huhtikuuta 1917 ja alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1920. Alus liitettiin laivastoon 10. lokakuuta 1922.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (). Saksalaiset valtasivat aluksen 9. syyskuuta 1943.
Saksalaiset vähensivät aluksen aseistuksen kahteen neljän tuuman tykkiin ja samalla 20 millimetrin aseistusta lisättiin. Alus liitettiin 28. lokakuuta 1943 9. torpedovenelaivueeseen Egeanmerelle. Se vaurioitui pahoin 18. kesäkuuta joko sabotaasin tai miinan vuoksi Porto Largossa, jolloin aluksen peräosa täyttyi vedellä. Alus kykeni 29. kesäkuuta aloittamaan matkan Pireukseen, jossa se siirrettiin Salamiksen telakalle. Alus vaurioitui 18. syyskuuta ilmahyökkäyksessä ja se poistettiin palveluksesta vielä samana päivänä. Se vaurioitui uudelleen ilmahyökkäyksessä 12. lokakuuta. Aluksen miehistö upotti korjauskelvottoman aluksensa.
RN Solferino
RN Solferino () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Palestro-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta. Sen köli laskettiin 21. huhtikuuta 1917 ja alus laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1920. Alus liitettiin laivastoon 31. lokakuuta 1921.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi (). Saksalaiset valtasivat aluksen 9. syyskuuta 1943.
Cantiere navale fratelli Orlando
Cantiere navale fratelli Orlando oli italialainen telakka, jonka Orlandon veljekset perustivat 1866 Livornoon. Yhtiö sulautui Società per la Costruzione di Navi, Machine ed Artiglierie Odero-Terni-Orlandoon vuonna 1929, mistä myöhemmin muodostui OTO Melara. Yhtiön osti toisen maailmansodan jälkeen Gio. Ansaldo & C., joka päätti vuonna 1963 luopua telakasta. Telakan osti Cantiere Luigi Orlando SpA, joka liitettiin osaksi Fincantieria 1. tammikuuta 1984. Fincantieri päätti luopua telakasta, jonka vuonna 2003 osti loistojahtien valmistaja Azimut-Benetti.
Jaguar XE
Jaguar XE on Jaguarin vuonna 2014 Geneven autonäyttelyssä esittelemä ylemmän keskikokoluokan automalli. Sen edeltäjä oli Jaguar X-Type. Jaguar XE on valmistettu melkein kokonaan alumiinista.
Naisten Korisliiga-kausi 2015–2016
Naisten Korisliiga-kausi 2015–2016 on kolmas kausi, kun koripallon naisten Suomen mestaruudesta pelataan Naisten Korisliiga -nimellä. Kauteen lähtivät hallitsevana mestarina Catz Lappeenranta ja sarjanousijana Espoo Basket Team.
Kesäkuun 2015 lisenssinmyöntämisten yhteydessä Suomen Koripalloliitto ei myöntänyt edelliskauden pronssimitalisti Torpan Pojille lisenssiä sen taustayhteisö Naiskoripallon Tuki ry:n hakemuksen puutteellisten tietojen vuoksi, ja ToPo pudotettiin I-divisioonaan. Myös Tapiolan Hongan joukkueelle ei myönnetty lisenssiä sen ja seuran miesten edustusjoukkueen yhteisen taustayhtiö Korishonka Oy:n konkurssin vuoksi. Täydennyspaikkaa tarjottiin pääsarjasta pudonneelle ja I-divisioonassa ensimmäisiksi sijoittuneille joukkueille. Paikan otti vastaan Tapiolan Hongan kakkosjoukkue Honka Akatemia, joka sijoittui I-divisioonassa vasta viidenneksi. Naisten Korisliigaa on tarkoitus täydentää seuraavaksi kaudeksi yhdellä lisäjoukkueella. Runkosarja pelataan yhdeksän joukkueen kolminkertaisena sarjana. Sen kuusi parasta joukkuetta etenevät pudotuspeleihin, ja viimeinen joukkue putoaa naisten I-divisioonaan.
Kauden nimekkäimpiin pelaajasiirtoihin lukeutuivat WNBA:ssa pelanneiden Crystal Bradfordin siirtyminen Vimpeliin tammikuussa ja Sequoia Holmesin siirtyminen Äänekoskelle helmikuussa.
RN Giovanni Acerbi
RN Giovanni Acerbi () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sirtori-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta. Sen köli laskettiin 2. helmikuuta 1916 ja alus laskettiin vesille 14. helmikuuta 1917. Alus liitettiin laivastoon pari viikkoa myöhemmin 26. helmikuuta.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 4. huhtikuuta 1941.
Hydroksyyliammoniumkloridi
Hydroksyyliammoniumkloridi eli hydroksyyliamiinihydrokloridi (NHOHCl) on hydroksyyliammonium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste eli hydroksyyliamiinin suolahapposuola. Yhdistettä käytetään hydroksyyliamiinin tavoin orgaanisissa synteeseissä muun muassa pelkistimenä ja valokuvauskemikaalina.
Hydroksyyliammoniumkloridi on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hieman niukemmin metanoliin ja etanoliin. Se on keskuvahva happo ja 1 massaprosenttisen hydroksyyliammoniumkloridivesiliuoksen pH on 3,2. Kuumennettaessa hydroksyyliammoniumkloridia se alkaa hajota jo noin 120 °C:n lämpötilassa ennen sulamispistettään. Aine on hydroksyyliamiinin tavoin voimakas pelkistin.
Hydroksyyliammoniumkloridia voidaan valmistaa pelkistämällä typpihappoa elektrolyyttisesti lyijyamalgaamielektrodien avulla suolahappoliuoksessa. Yhdistettä muodostuu myös pelkistettäessä ammoniumkloridia tai hydroksyyliammoniumsulfaatin ja bariumkloridin vesiliuosten välisellä reaktiolla, jolloin muodostuu lisäksi veteen liukenematonta bariumsulfaattia, joka voidaan erottaa suodattamalla.
Hydroksyyliammoniumkloridia käytetään orgaanisissa synteeseissä helpommin käsiteltävänä hydroksyyliamiinin vastineena muun muassa lääkeaineina ja rikkaruohomyrkkyinä käytettävien yhdisteiden valmistukseen. Lisäksi se on yleisesti käytetty pelkistin niin orgaanisen kuin epäorgaanisen kemian reaktioissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös valokuvauskemikaalina sekä valmistettaessa vedetöntä hydroksyyliamiinia, jota muodostuu hydroksyyliammoniumkloridin reagoidessa natriumbutoksidin kanssa butanoliliuoksessa, josta hydroksyyliamiini kiteytyy.
Seppo Suokko
Seppo Lauri Leonard Suokko (s. 21. joulukuuta 1939 Lohtaja) on suomalainen ekonomisti.
Suokko kirjoitti ylioppilaaksi 1961 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1968 ja valtiotieteen lisensiaatiksi 1972. Hänen työuransa alkoi Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen tutkijana 1967–1973, josta hän jatkoi asuntohallituksen tutkijana ja viransijaisena toimistopäällikkönä 1973–1975. Taloudellisen suunnittelukeskuksen toimistopäällikkönä hän työskenteli 1975–1979, Pellervon taloudellisen tutkimuslaitoksen toimitusjohtajana 1979–1982 ja valtiovarainministeriön kansantalousosaston apulaisosastopäällikkönä (finanssineuvoksena) 1982–2002. Lisäksi Suokko toimi Pohjoismaiden ministerineuvoston sihteeristön osastopäällikkönä 1985–1988 ja erityisasiantuntijana Suomen OECD-edustustossa Pariisissa 1992–1994.
Päätyönsä ohessa Suokko toimi Yhteiskunnallisen suunnitteluseuran puheenjohtajana 1979–1980, Kansantaloudellisen yhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1982–1984, Euroopan neuvoston kehityspankin hallituksessa 1994–?, Pohjoismaiden investointipankin hallituksessa 1996–? ja Teollisen yhteistyön rahasto oy Finnfundin johtokunnassa 1998–?.
Lentopallo Euroopan kisoissa 2015 – miesten turnaus
Euroopan kisojen 2015 miesten lentopallo järjestettiin Bakı Kristal Zalıssa Bakussa 14.–28.6.2015.
Alkulohkoissa joukkueiden järjestys määräytyi ensisijaisesti voitettujen otteluiden määrän perusteella. Toissijaisesti ratkaisivat ottelupisteet, joita saa 3-0 ja 3-1 -voitosta 3, 3-2 -voitosta 2 ja 2-3 -tappiosta 1. Voittojen ja ottelupisteiden ollessa tasan ratkaisee eräsuhde, sitten eräpisteiden suhde ja lopuksi keskinäinen ottelu.
Puolivälierissä lohkovoittajat saivat vastaansa toisen lohkon neljänneksi sijoittuneen. Kakkosten ja kolmosten parit arvottiin.
RN Vincenzo Giordano Orsini
RN Vincenzo Giordano Orsini () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sirtori-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta. Sen köli laskettiin 2. helmikuuta 1916 ja alus laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1917. Alus liitettiin laivastoon muutamaa viikkoa myöhemmin 12. toukokuuta.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Aluksen miehistö upotti aluksensa 8. huhtikuuta 1941.
Indigenous Tweets
Indigenous Tweets on nettisivu, joka kerää harvinaisten kielten Twitter-viestejä, jotta alkuperäiskansojen kieltenpuhujat voivat löytää toisensa. Sen perusti maaliskuussa 2011 Kevin Scannell, joka tutkii tietokonelingvistiikkaa Saint Louisin yliopiston matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen laitoksella St. Louisissa, Missourissa. Sivuston tarkoitus on auttaa harvinaisten kielten puhujia kommunikoimaan internetissä.
Aloitussivulla on lista kielistä, jotka sivusto on tallentanut. Kielen valitsemisen jälkeen käyttäjä ohjautuu taulukkoon, jossa näkyvät kyseisellä kielellä twiittaavat käyttäjät. Indigenous Tweets esittää Twitter-käyttäjien profiilikuvat sekä tilastot käyttäjien seuraajista. Saatavilla on lisäksi tilastot käyttäjän eri kielillä kirjoittamien twiittien määrästä sekä lista suosituista puheenaiheista useilla kielillä.
Sivuston aloittaessa maaliskuussa 2011, se listasi 35 kieltä. Huhtikuun 16. 2011 kieliä oli jo 76. Huhtikuun 26. päivään mennessä tuettuja kieliä oli 82. Listattuihin kieliin kuuluvat "salainen" Gamilaraay ja paremmin tunnetut Haitin kreoli ja baski, joilla on eniten twiittaajia. Kymri on Indigenous Tweetsin kolmanneksi suosituin kieli.
Pampangan kieli, joka oli seitsemänneksi suosituin huhtikuun 2011 viimeisellä viikolla, oli sivuston ensimmäinen filippiiniläinen kieli.
Indigenous Tweetsillä on harvinaisten kielten sanoista ja fraaseista koostuva datapankki, jonka perusteella ohjelma tunnistaa niillä kirjoittavat käyttäjät. Huhtikuussa 2011 BBC Newsille antamassaan haastattelussa Scannell sanoi käyttäneensä kahdeksan vuotta noin 500 kielen datapankin kokoamiseen tutkimalla blogeja, sanomalehtiä ja nettisivustoja.
Indigenous Tweets kerää tietoja Twitterin ohjelmointirajapinnan avulla etsimällä datapankin harvinaisten kielten sanoja ja fraaseja. Sivuston hakutoiminto ei tunnista twiitin kieltä, jos haettu sana kuuluu useampaan kuin yhteen kieleen. Sen vuoksi Scannell käyttää vain sanoja, jotka ovat kullekin kielelle uniikkeja.
RN Giuseppe Sirtori
RN Giuseppe Sirtori () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sirtori-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta. Sen köli laskettiin 2. helmikuuta 1916 ja alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 23. marraskuuta. Alus liitettiin laivastoon kuukautta myöhemmin 22. joulukuuta.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Aluksen miehistö upotti aluksensa 25. syyskuuta 1943.
RN Francesco Stocco
RN Francesco Stocco () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Sirtori-luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta. Sen köli laskettiin 2. helmikuuta 1916 ja alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1917. Alus liitettiin laivastoon reilua kuukautta myöhemmin 19. heinäkuuta.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 24. syyskuuta 1943.
Rotanpyytäjä
Rotanpyytäjä () on kuvitteellinen sarjakuvahahmo, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa sarjakuvissa. Rotanpyytäjä on yksi Batmanin vihollisista ja DC Comicsin superroistoista. Hahmon loivat käsikirjoittajat Alan Grant ja John Wagner sekä piirtäjä Norm Breyfogle, ja se teki ensiesiintymisensä vuoden 1988 huhtikuussa "Detective Comics" -lehden numerossa 585.
Rotanpyytäjä on todellisuudessa Otis Flannegan, joka työskenteli aiemmin Gotham Cityssä tuholaistorjujana. Flannegan on kykenevä kommunikoimaan, kouluttamaan ja hallitsemaan rottia. Hän alkoi tuholaistorjujan työnsä sijasta hyödyntämään kykyään erilaisten rikosten tekemiseen, ja tämän myötä hänestä tuli yksi Batmanin vihollisista. Rotanpyytäjä tuntee koko Gotham Cityn viemäriverkoston läpikotaisin, ja hänen piilopaikkansa sijaitseekin viemäriverkoston syövereissä.
Koba Jass
Koba Jass (s. 1. toukokuuta 1990 Riika, Latvia) on latvialainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2015–2016 HK 36 Skalicaa, joka pelaa Slovakian Extraligassa.
Jass on edustanut Latvian maajoukkuetta viisissä arvokisoissa. Hänen setänsä Mareks ja Ilgvars, sekä serkkunsa Maris ovat myös jääkiekkoilijoita.
Martin Smedberg-Dalence
Martin Ramiro Guillermo Smedberg-Dalence (s. 10. toukokuuta 1984 Norrköping) on bolivialais-ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa pelaavaa IFK Göteborgia.
Sven Ulreich
Sven Ulreich (s. 3. elokuuta 1988 Schorndorf) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä. Ulreich on oikeajalkainen.
Ulreich on VfB Stuttgartin kasvatti. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueen paidassa vuosina 2006-2009 73 ottelua. Seuran edustusjoukkueen paidassa Bundesliigassa Ulreich debytoi helmikuussa 2008 Hertha BSC:iä vastaan. Kausilla 2010-2011, 2011-2012 ja 2012-2013 hän pelasi jokaisen Stuttgartin ottelun Bundesliigassa. Kausilla 2010-2011 ja 2012-2013 Ulreich pelasi myös Eurooppa-liigaa. Yhteensä hän pelasi Stuttgartin paidassa 176 bundesliigaottelua.
Kesäkuussa 2015 Ulreich siirtyi Bayern Müncheniin toimiakseen varamaalivahtina Manuel Neuerille. Neuerin loukkaannuttua Ulreich torjui Bayernin ykkösmaalivahtina läpi kauden 2017–2018. Hänen johdollaan Bayern saavutti Bundesliiga-mestaruuden. Mestarien liigan välierissä Ulreich päästi kuitenkin neljä maalia Real Madridin voittaessa otteluparin lukemin 4-3. Hän teki jälkimmäisessä ottelussa henkilökohtaisen virheen, jonka katsottiin suorasti johtaneen Karim Benzeman tekemään voittomaaliin.
Ulreich on edustanut Saksaa sekä alle 19-vuotiaissa että alle 21-vuotiaissa. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi vuosina 2009-2010 kolme ottelua.
Vicente Matías Vuoso
Vicente José Matías Vuoso (s. 3. marraskuuta 1981 Mar del Plata) on argentiinalaissyntyinen Meksikoa edustava jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Vuoso edustaa Meksikon pääsarjassa pelaavaa Chiapasia, jossa hän on lainassa samassa sarjassa pelaavasta Atlasista.
Gerson (jalkapalloilija)
Gerson Santos da Silva (tai pelkästään Gerson, s. 20. toukokuuta 1997 Belford Roxo) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Série A:ssa pelaavaa Fluminensea. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Gerson on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Gersonin kasvattajaseura on Fluminense. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueen paidassa Campeonato Brasileiro Série A:ssa toukokuussa 2015 Joinville Esporte Clubea vastaan. Gerson pelasi hyvän debyyttikauden ja lehtitietojen mukaan FC Barcelona on kiinnostunut Gersonista ja on hyvin lähellä sopimusta tämän kanssa. Barcelonaan siirto saattaa tapahtua tammikuussa 2016 kun Barcelonan siirtokielto poistuu.
Gerson debytoi vuonna 2015 Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ikäluokan Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Hän pelasi turnauksessa seitsemässä ottelussa.
RN Angelo Bassini
RN Angelo Bassini () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut La Masa -luokan hävittäjä.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta. Sen köli laskettiin 2. lokakuuta 1916 ja alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1918. Alus liitettiin laivastoon reilua kuukautta myöhemmin 1. toukokuuta.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 28. toukokuuta 1943.
André Deed
André Deed (oikealta nimeltään "André de Chapais", 22. helmikuuta 1879 Le Havre – 4. lokakuuta 1940 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Tullimiehen perheeseen syntynyt Deed aloitti uransa sirkus- ja revyyesiintyjänä. Vuosina 1901–1904 hän näytteli useissa Georges Mélièsin kokeellisissa elokuvissa. Vuodesta 1905 lähtien Deed teki lyhyitä komedioita Pathén veljeksille. Hänen kehittämänsä koominen henkilöhahmo Boireau oli yksi ensimmäisistä elokuvien vakiokasvoista.
Vuonna 1908 Deed siirtyi Giovanni Pastronen värväämänä torinolaiselle Itala Filmille. Hän teki Italiassa yli 90 komediaa, joita yhdistää Cretinetti-niminen henkilöhahmo. Vuoden 1911 lopulla Deed palasi tulevan vaimonsa Valentina Frascarolin kanssa Ranskaan, jossa hän teki Pathélle noin 50 Boireau-elokuvaa. Vuonna 1915 Deed siirtyi takaisin Torinoon, jossa hän jatkoi Cretinetti-sarjan tekemistä parin vuoden ajan. 1920- ja 1930-luvuilla hän näytteli sivurooleja muutamissa ranskalaiselokuvissa, mutta päätyi lopulta elokuvastudion yövartijaksi.
Suomessa Deedin elokuvahahmosta käytettiin nimeä Lehman.
Jolanda Neff
Jolanda Neff (s. 5. tammikuuta 1993) on sveitsiläinen maastopyöräilijä, joka edustaa RV Alternrheiniä ja Stöckli-Pro-Teamia. Neff on 168 senttimetriä pitkä ja painaa 53 kilogrammaa.
Neff on saavuttanut kolmesti alle 23-vuotiaiden MM-kultaa, vuosina 2012, 2013 ja 2014. Saman ikäluokan EM-kilpailuissa hän sai kultaa 2012 ja hopeaa 2014. Kesäkuussa 2015 Neff voitti henkilökohtaisen kilpailun kultaa historian ensimmäisistä Euroopan kisoista Bakusta. Näin ollen Neffistä tuli historian ensimmäinen Euroopan kisojen kultamitalisti. Hän voitti samana vuonna maastoajon Euroopan-mestaruuden ja sai maratonmatkalla EM-hopeaa. Hän voitti maastoajon maailmancupin kokonaiskilpailun 2014 ja 2015.
Vuonna 2014 Neff valittiin Sveitsin vuoden naispyöräilijäksi. Hänen valmentajanaan toimii hänen isänsä, itsekin urallaan maastopyöräillyt Markus Neff.
Neff kilpailee myös maantiepyöräilyssä. Hän voitti 2015 maantieajossa Sveitsin-mestaruuden ja sijoittui Richmondin MM-kilpailuissa yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Trofeo Alfredo Binda -kilpailussa kolmanneksi sekä voitti Puolan ympäriajon ensimmäisen ja kolmannen etapin sekä kokonaiskilpailun. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli maantiejossa kahdeksas.
Room 237
Room 237 (suom. "Huone 237") on Rodney Ascherin vuonna 2012 tekemä dokumenttielokuva, joka käsittelee Stanley Kubrickin Hohto-elokuvan sisältöä. Elokuvaa on esitetty Suomessa useita kertoja YLE Teemalla. Elokuvassa kerrotaan mitä Kubrick elokuvallaan alun perin tarkoitti, ja miksi Stephen King ei pitänyt siitä. Elokuvassa kerrotaan myös "Jay Weidnerin" salaliittoteoriasta.
Semih Kaya
Semih Kaya (s. 24. helmikuuta 1991 Bergama) on turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Galatasaray SK:ta. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Kaya on keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Turkin jalkapallomaajoukkueeseen.
Kaya on Galatasaray SK:n kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Turkin Superliigassa huhtikuussa 2009 Istanbul BB:tä vastaan. Vuosina 2010–2011 hän kävi lainalla Superliigan Gaziantepsporissa ja 1. Ligin Kartalsporissa.
Kaudeksi 2011–2012 Kaya palasi Galatasarayhyn voittaen samalla kaudella heti Superliigan mestaruuden. Kaya on voittanut Superliigan mestaruuden myös kausilla 2012–2013 ja 2014–2015. Turkin cupin hän on voittanut kausilla 2013–2014, 2014–2015 sekä 2015–2016 ja Turkin supercupin vuosina 2012, 2013 ja 2015. Mestareiden liigaa Kaya on pelannut Galatasarayn kanssa kausilla 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015 ja 2015–2016. Manchester United on tietojen mukaan ollut kiinnostunut Kayan palveluksista.
Kaya on edustanut käytännössä kaikkia Turkin nuorten maajoukkueita. Debyyttinsä Turkin jalkapallomaajoukkueessa hän teki helmikuussa 2012 ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi Alankomaita vastaan syyskuuta 2012. Hän on pelannut 29. kesäkuuta 2016 mennessä kaikkiaan 23 A-maaottelua, näistä yhdeksän MM- ja neljä EM-karsintaotteluja. Hän kuului Turkin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016, muttei päässyt pelaamaan.
Galatasaray SK
Henkilökohtainen
Sami Mikkolanaho
Sami Mikkolanaho (s. 3. lokakuuta 1990 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Superpesiksessä pelaavaa Alajärven Ankkureita.
16. kesäkuuta 2015 mennessä pelaamissaan 41 Superpesiksen runkosarjaottelussa vuosilta 2013–2015 Mikkolanaho on lyönyt 63 juoksua, tuonut kymmenen juoksua ja lyönyt 109 kärkilyöntiä. Toukokuussa 2015 Mikkolanaho valittiin miesten Superpesiksen kuukauden pelaajaksi.
Kaudella 2014 Mikkolanaho pelasi kuusi ottelua Ylihärmän Pesis-Junkkareissa Ykköspesiksessä.
Ash Williams
Ashley Joanna "Ash" Williams on Sam Raimin luoma kuvitteellinen hahmo ja antisankari, joka on tullut tutuksi protagonistina kolmesta Raimin ohjaamasta Evil Dead -elokuvasta, joissa häntä näyttelee Bruce Campbell. Hänen tunnuspiirteisiinsä kuuluu ensimmäisen elokuvan jälkeen katkaistu Remington -mallinen haulikko "boomstick" sekä oikean puoleisen kämmenen korvannut moottorisahajatke.
Ash Williams on 20-vuotias mies, joka työskentelee S-Mart -myymälässä kodintarvikeosastolla. Hänen kanssa työskentelee samassa myymälässä hänen tyttöystävänsä Linda. Elokuvassa "Evil Dead - kauhun riivaamat" Ash lähtee mökkireissulle siskonsa Cherylin, Lindan sekä ystäviensä Scottyn ja Shellyn kanssa, kun taas elokuvien "Evil Dead II" ja "Army of Darkness" mukaan Ash lähti sinne ainoastaan Linda seuranaan. Paikan päällä he löytävät ihmisen nahasta päällystetyn ja verellä kirjoitetun Necronomicon -kirjan, rituaalitikarin ja nauhurin, johon on nauhoitettu mökin edellisen asukkaan, professori Knowbyn nauhoittama loitsu, joka herättää metsässä uinuvat demonit. Ashia lukuun ottamatta kaikki muut joutuvat demonien riivaamiksi ja Ashin on tapettava heidät selvitäkseen yöstä hengissä aamunkoittoon asti.
"Evil Dead II" -elokuvassa Ash joutuu myös osittain demonin riivaamaksi, mutta hän pystyy paikoin taistelemaan sitä vastaan. Sen sijaan oikean puoleinen käsi riivautuu hallitsemattomaksi, jolloin Ashin on moottorisahalla katkaistava demoninen käsi poikki ranteesta. Myöhemmin professori Knowbyn tytär Annie kumppaneineen saapuu paikalle ja porukkaa kuolee lukuun ottamatta Ashia ja Annieta, jotka yrittävät kääntää kadonneita Necronomiconin sivuja lähettääkseen demonit esiin manatulla aikapyörteellä pois. Annie kuolee ja Ash imeytyy aikapyörteeseen, josta hän päätyy keskiaikaan, missä häntä pidetään myyttisenä "taivaan sankarina".
"Army of Darkness" jatkaa Ashin tarinaa tämän päädyttyä keskiaikaan, jossa hän joutuu ongelmiin sen aikaisiin paikallisiin, jotka pitävät häntä alkujaan vihollisena. Kun Ash onnistuu linnassa selvitymään ihmisten hänelle asettamasta hirviöloukosta, hän saa kaipaamansa kunnioituksen. Hänet kuitenkin lähetetään hakemaan hylätystä hautausmaasta Necronomicon -kirja linnaan, jotta ihmiset voisivat selviytyä pimeyden voimilta. Vastahakoinen Ash suostuu vain, jos hänet lähetetään tehtävän jälkeen takaisin nykyaikaan. Ash kumminkin tunaroi ja onnistuu herättämään pimeyden armeijan, jota johtaa Ash tehtävän aikana hänestä irtautunut "paha-Ash". Linnan väki pettyy Ashiin tämän töppäilyistä, mutta Ash valaa heihin uskoa ja päättää johtaa heitä taistelussa pimeyden armeijaa vastaan, hyödyntämällä Ashin nykyaikaisia tietämyksiä. Ash ja hänen liittolaisensa lyövät lopulta pahan Ashin ja tämän pimeyden armeijan, jonka jälkeen Ash lähetetään sopimuksen mukaisesti takaisin nykyaikaan, jossa Ash palaa takaisin vanhaan työhönsä S-Martiin.
Giannelli Imbula
Giannelli Imbula Wanga (synt. Gilbert Imbula, s. 12. syyskuuta 1992 Vilvoorde, Belgia) on belgialais-ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä. Pelipaikaltaan vasenjalkainen Imbula on puolustava keskikenttäpelaaja. Hänellä on myös Kongon demokraattisen tasavallan passi.
Imbulan kasvattajaseura on En Avant de Guingamp. Hän pelasi seuran paidassa vuosina 2009–2013 Ligue 2:ssa ja Nationalissa yhteensä 90 ottelua tehden niissä neljä maalia. Tehdessään debyytin Ligue 2:ssa lokakuussa 2009 Imbulasta tuli sarjan historian nuorin pelaaja. Kaudella 2012–2013, joka päättyi Guingampin nousuun, Imbula valittiin Ligue 2:n parhaaksi pelaajaksi.
Heinäkuussa 2013 Imbula siirtyi Ligue 1:n Olympique de Marseilleen. Pääsarjadebyytti tapahtui elokuussa 2013 Imbulan vanhaa seuraa Guingampia vastaan ja avausmaali syntyi seuraavassa kuussa AS Saint-Étiennen verkkoon. Kaudella 2013–2014 Imbula debytoi myös Mestareiden liigassa. Muun muassa Tottenham Hotspur, Internazionale ja AC Milan olivat tietojen mukaan kiinnostuneita Imbulasta. Heinäkuussa 2015 Imbula siirtyikin Portugalin Primeira Ligan FC Portoon. Hän pelasi seuran paidassa vain kymmenessä ottelussa.
Tammikuussa 2016 Englannin valioliigan Stoke City osti Imbulan seuraennätyksellä, 18,3 miljoonalla punnalla.
Imbula on syntynyt Belgiassa kinshasankongolaisille vanhemmille, mutta on kasvanut Ranskassa. Näin ollen hän voisi edustaa maajoukkuetasolla joko Belgiaa, Kongon demokraattista tasavaltaa tai Ranskaa. Lokakuussa 2015 Imbula valitsi kuitenkin Belgian maajoukkueen. Imbula on edustanut Ranskaa alle 20-vuotiaissa ja alle 21-vuotiaissa.
Henkilökohtainen
Cody Lundin
Cody Lundin (s. 15. maaliskuuta 1967) on yhdysvaltalainen selviytymisekspertti. Hän opettaa selviytymis- ja eloonjäämistaitoja, omavaraistaloutta ja erilaisia alkuperäiskansan taitoja vuonna 1991 perustamassaan selviytymiskoulussa Aboriginal Living Skills School. Lundin esiintyi vuosina 2010-2014 Discovery Channelilla esitettävässä televisiosarjassa "Dual Survival", jossa Lundin esitteli eri olosuhteissa erilaisia selviytymismenetelmiä kävellen ilman kenkiä ja pukeutuen vain sortseihin. Lundin on kirjoittanut kaksi selviytymis aiheista kirjaa: "98.6 Degrees: The Art of Keeping Your Ass Alive" (2003) ja "When All Hell Breaks Loose: Stuff You Need to Survive When Disaster Strikes" (2006).
Miller Bolaños
Miller Alejandro Bolaños Reasco (s. 1. kesäkuuta 1990 Eloy Alfaro, Ecuador) on ecuadorilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Bolaños edustaa meksikolaista Club Tijuanaa.
Pilo-luokka
Pilo-luokka oli Italian laivaston toisessa maailmansodassa palvellut kahdeksan aluksen muodostama hävittäjäluokka.
Paras ohjaus draamasarjassa (Primetime Emmy)
Primetime Emmy parhaasta ohjauksesta draamasarjassa on Academy of Television Arts & Sciences -järjestön vuosittain jakama palkinto Primetime Emmy -palkintogaalassa.
Alla listattuna vuosittaiset voittajat ja muut ehdokkaat.
Audace-luokka (1913)
Audace-luokka oli Italian laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut kahden aluksen muodostama hävittäjäluokka.
Orlandon telakka muokkasi Indomito-luokan suunnitelmia vaihtamalla voimanlähteeksi sveitsiläisen Escher-Wyss turbiinimoottorit, mitkä eivät kuitenkaan saavuttaneet Ansaldon, Orlandon ja Totin valmistamien Parsons-turbiinien tehoja.
Ardito-luokka
Ardito-luokka oli Italian laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut kahden aluksen muodostama hävittäjäluokka. Orlandon telakka muokkasi Indomito-luokan suunnitelmia.
Oskar Rantala
Kustaa Oskar Rantala (1869 Tyrvää – syksy 1918 Pietari, Neuvosto-Venäjä) oli Suomen sisällissodan aikainen Helsingin punakaartin 3. rykmentin päällikkö, joka toimi myös punaisten itäisen rintaman komentajana. Myöhemmin sodan loppuvaiheessa hän johti Viipurin taistelussa kaupungin puolustusta yhdessä Edvard Gyllingin kanssa.
Rantala oli ammatiltaan kirvesmies. Hän suoritti asepalveluksensa vanhan asevelvollisuuden aikana ja palveli sotilaana Suomen kaartissa. Hänen on mainittu saavuttaneen siellä jonkin aliupseerinarvon, jonka hän myöhemmin menetti. Hän oli vuonna 1905 perustetussa Helsingin ensimmäisessä punakaartissa rykmentinkomentajana ja keskustoimikunnan jäsenenä. Hän osallistui vuoden 1906 Viaporin kapinaan, jonka aikana hän haavoittui käsivarteen ja vatsaan. Rantala tuomittiin elokuussa 1907 kapinasta neljäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Vapauduttuaan hän vaikutti Helsingin Työväenyhdistyksessä. Hän oli todennäköisesti mukana avainhenkilönä, kun Helsinkiin perustettiin toukokuussa 1917 uusi työväen järjestyskaarti, mutta häntä ei vielä tuolloin valittu sen puheenjohtajaksi, sillä SDP:n johto halusi paikalle maltillisemman henkilön. Rantala oli marraskuussa 1917 parin viikon ajan Helsingin järjestyskaartin päällikkönä, mutta hänet korvattiin yleislakon aikana Ilmari Mannisella, jota seurasi pian Kustaa Salminen.
Sisällissodan puhjettua Rantalasta tehtiin Helsingin punakaartin 3. rykmentin komentaja. Rykmentti osallistui sodan aikana Karjalan rintaman taisteluihin Joutsenossa. Maaliskuun 1918 alussa Rantalasta tuli Viipuriin perustetun Karjalan rintaman helsinkiläisten joukko-osastojen oman esikunnan päällikkö, mistä hänet 12. maaliskuuta siirrettiin Viipurin piiriesikunnan päälliköksi ja pian koko Itäisen rintaman komentajaksi. Kokeneesta Rantalasta toivottiin pelastusta kyvyttömämpien edeltäjiensä tilalle. Hän hankki Helsingistä lisää miehiä ja päätti keskittää voimat Antrean rintamaosuudelle. Valkoisen armeijan esikunnan tiedusteluosaston raportin mukaan Rantala olisi kuulunut sisällissodan aikana myös punaisten vallankumousoikeuteen. Viipurin jouduttua saarroksiin sodan lopulla Rantalalle tarjottiin mahdollisuutta paeta kaupungista Kansanvaltuuskunnan mukana, mutta hän päätti jäädä johtamaan kaupungin puolustusta. Hän johti huhtikuun 29. päivän vastaisena yönä punaisten ulosmurtautumisyritystä, joka päättyi valkoisten pysäyttäessä joukon Tienhaarassa Viipurin länsipuolella. Hän onnistui itse viime hetkellä pakenemaan veneellä Uuraaseen ja sieltä Venäjälle.
Rantala tiettävästi ammuttiin Pietarissa syksyllä 1918 syytettynä elintarvikekeinottelusta.
LZ1
Zeppeliini LZ 1 oli ensimmäinen oikea vakaasti lentävä jäykkärunkoinen ilmalaiva. Aluksen ensilento tapahtui 2. heinäkuuta 1900. Pituudeltaan 128 metrinen kreivi Ferdinand von Zeppelinin ensimmäinen ilmalaiva nousi ilmaan 17 vetysäiliön avulla, ja työntövoimansa se sai koreissa olevista moottoreista. Korien välisellä kulkusillalla oli kiskojen varassa 100 kiloa painolastia, jota eteen tai taaksepäin siirtämällä saattoi nostaa tai laskea aluksen nokkaa. Ilmalaivan sukkulamainen runko muodostui 24 pitkästä alumiinipalkista, jotka oli kiinnitetty 16 kehään ja katettu kyllästyttää puuvillakankaalla. Sen halkaisija oli 11,7 metriä, tilavuus 11 300 kuutiometriä ja huippunopeus 27 km/h.
Aluksen ensilento kesti ainoastaan 18 minuuttia moottoriongelmien takia mutta silti lehtimiehet kirjoittivat pitkiä artikkeleja "Bodenjärven ihmeestä". Tosin saksan keisarin edustajat eivät olleet yhtä vakuuttuneita. He raportoivat että alus ei kelpaisi sotilaallisiin tai epä-sotilaallisiin tarkoituksiin. Se oli zeppelinin kannalta katastrofaalinen arvio. Kaikki hänen rahansa olivat uponneet LZ 1:een, ja hän joutui varojen puutteessa purkamaan aluksen
Matti Rimpelä
Matti Rimpelä (s. 1942 Siikainen) on suomalainen lääketieteen tohtori, Tampereen yliopiston terveydenhuollon suunnittelun ja hallinnon dosentti ja terveystieteiden professori emeritus, joka tunnetaan näkyvänä keskustelijana monissa terveyteen ja hyvinvointiin liittyvissä kysymyksissä.
Rimpelä valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Tampereen yliopistosta ja suoritti master-tutkinnon lääketieteellisessä sosiologiassa Lontoon yliopistossa. Hän toimi lääkintöhallituksen ylilääkärinä 1970-luvulla, lääketieteellisen sosiologian apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa ja ylilääkärinä Hyvinkään terveyskeskuksessa 1980-luvulla,
ylilääkärinä terveydenhuollon oikeusturvakeskuksessa 1990-luvun alussa ja sen jälkeen tutkimusprofessorina Stakesissa. Rimpelä on ollut mukana julkaisemassa yli 300 tutkimusraporttia nuorten terveydestä ja tottumuksista, tupakkapolitiikasta, terveyspolitiikasta ja perusterveydenhuollosta. Vuodesta 2009 Rimpelä on toiminut Neuvola- ja kouluterveyslehden päätoimittajana. Hän toimii vuonna 2011 perustetun Miesjärjestöjen keskusliiton puheenjohtajana.
Rimpelä sai vuonna 2012 Kansanvalistusseuran palkinnon. Sen perusteluissa hänen sanotaan tutkineen ja tuoneen esille hyvinvointiin, sivistykseen ja syrjäytymiseen liittyviä kysymyksiä 1970-luvulta alkaen ja pitäneen tärkeänä erityisesti poikien ja miesten tukemista. Vuonna 2009 Rimpelä oli yksi Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon saajista.
Suomi Euroopan kisoissa 2015
Suomen joukkue Euroopan kisoissa 2015.Miehet
Beach Volley
Maantiepyöräily
Mountain Bike
viestit
Miehet
Naiset, joukkuekilpailu
RN Audace (1916)
RN Audace () (runkonumero AD) oli Italian kuninkaallisen laivaston hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa ja toisessa maailmansodassa torpedovene.
Keisarillisen Japanin laivasto tilasi Glasgow’sta Yarrow’n telakalta nimellä "Kawakaze". Sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1913 ja alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1916. Italia osti aluksen 3. heinäkuuta 1916 nimeten sen 5. heinäkuuta "Intrepidoksi". Alus nimettiin 25. syyskuuta "Audaceksi" ja se liitettiin Regia Marinaan 1. maaliskuuta 1917.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Maailmansotien välillä aluksen silta rakennettiin uudelleen ja alus riisuttiin osittain aseista, kun se muutettiin radio-ohjatun maalialus "San Marcon" kontrollialukseksi. Toisen maailmansodan alkaessa alus varustettiin jälleen saattuetehtäviin, missä se oli sodan alettua. Vuonna 1942 alukselta poistettiin viisi neljän tuuman tykkiä ja sille jätettiin ainoastaan kaksi. Lisäksi alukselle asennettiin kaksikymmentä 20 millimemtrin tykkiä. Italian antauduttua liittoutuneille Saksa valtasi 12. syyskuuta 1943 aluksen, joka oli toimintakyvyttömänä Venetsiassa.
Korjausten jälkeen alus liitettiin Saksan laivastoon nimellä "TA20". "HMS Avon Vale" ja "HMS Wheatland" upottivat aluksen taistelussa 1. marraskuuta 1944 Zaran edustalla.
Paavo Okko
Paavo Matti Okko (s. 20. helmikuuta 1944 Lemi) on Turun kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen professori emeritus. Hän sai vuonna 2008 Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon.
Okko väitteli kauppatieteiden tohtoriksi 1979 kansantaloustieteessä. Vuonna 1998 hänet nimitettiin Turun kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen professoriksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle 2007. Lisäksi Okko on opettanut Jyväskylän yliopistossa 1980–1981, Joensuun yliopistossa 1986–1990 ja Vaasan yliopistossa 1990–1998.
Paavo Okon tutkimusaiheisiin ovat lukeutuneet yritysten investointikäyttäytyminen, aluetalous ja aluepolitiikka, pankkikilpailu, EU-integraatio, globalisaatio, kasvuteoria sekä teknologinen muutos ja innovaatiot. Hänen julkaisuihinsa kuuluu yhteensä noin 180 monografiaa, kansainvälistä tieteellistä artikkeleita ja muita tieteellisiä tekstejä. Okko toimi Turun kauppakorkeakoulun vararehtorina 1999–2006, Suomen Akatemian kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen toimikunnan jäsenenä 1998–2003 sekä valtiovarainministeriön taloustieteellisen neuvoston jäsenenä 2001–2007.
Okko on toiminut monissa opetuksen ja tutkimuksen arviointitehtävissä muun muassa korkeakoulujen arviointineuvostossa, Suomen Akatemiassa, Suomen Pankissa sekä Tampereen ja Oulun yliopistoissa. 2000-luvulla hän toimi kauppatieteellisten koulutusohjelmien arvioijana Virossa.
Vaahteraliigan kausi 2015
Vaahteralligan kausi 2015 oli Vaahteraliigan 36. kausi. Kausi alkoi 5. kesäkuuta ja päättyi 12. syyskuuta Vaahteramaljaan. Vaahteraliigassa pelasi kaudella 2015 ensimmäistä kertaa ainoastaan kuusi joukkuetta, Anders Trojans, Seinäjoki Crocodiles, Helsinki 69ers, Porvoon Butchers, Vantaan TAFT ja Helsinki Roosters. Nelonen Pro 1 sekä 2 televisioivat kymmenen ottelua kaudelta. Runkosarjan tv-ottelut pelattiin torstaisin. Ottelut olivat myös nähtävissä Ruutu-palvelussa.
Vaahteraliigassa kaudella 2014 pelannut Kouvola Indians putosi 1. divisioonaan kaudelle 2015. Myös Vaahteraliigassa kaudella 2014 pelannut Helsinki Wolverines siirtyi 1. divisioonaan.
Pudotuspelit pelattiin 5-12.9.2015. Vaahteramaljan pelipaikkana toimi Sonera Stadium.
Pasi Holm
Pasi Antero Holm (s. 16. huhtikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä. Hän toimii elokuusta 2015 Taloustutkimuksen tutkimusjohtajana. Aiemmin Holm oli Pellervon taloustutkimuksen toimitusjohtaja vuosina 2004–2015.
Holm valmistui ylioppilaaksi 1981, valtiotieteen maisteriksi 1986 Helsingin yliopistosta ja valtiotieteen lisensiaatiksi 1988. Valtiotieteen tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1994 yhdestä kansantaloustieteen osa-alueesta eli kansainvälisen kaupan teoriasta, joka silloin oli voimakkaassa käymistilassa. Väitöskirja "Essays on international trade and tax policy in vertically related markets" julkaistiin VATT-tutkimuksia sarjassa.
Työuransa alkupuolella Holm toimi Alkon tutkijana 1985–1987 ja Helsingin yliopiston assistenttina 1987–1993. Hän oli yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan tiedekuntaneuvoston jäsen 1992–1993. Holm on toiminut taloustieteen dosenttina vuodesta 1995. Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) johtavana ekonomistina hän työskenteli 1994–1995 ja laitoksen tutkimusjohtajana 1995–1999. VATT:sta Holm siirtyi Suomen Yrittäjät ry:n pääekonomistiksi vuosiksi 1999–2004. Vuodesta 2004 hän toimi Pellervon taloudellisen tutkimuslaitoksen (vuodesta 2010 Pellervon taloustutkimus) toimitusjohtajana. Hän jätti tehtävän kesäkuussa 2015.
Nino Schurter
Nino Schurter (s. 13. toukokuuta 1986) on sveitsiläinen maastopyöräilijä. Hän kilpailee Scott-Odlo-MTB racing teamissä. Schurter syntyi ja varttui retoromaaninkielisessä kylässä Lugnezin laaksossa.
Schurter on voittanut maastoajon olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016, hopeaa Lontoossa 2012 sekä pronssia Pekingissä 2008. Maastoajon maailmanmestaruuden hän on voittanut vuosina 2009, 2012, 2013, 2015 ja 2016 ja maastopyöräilyn maailmancupin vuosina 2010, 2012, 2013 ja 2015. Kaudella 2014 Schurter osallistui muutamiin maantiekilpailuihin Orica-GreenEDGE-joukkueessa.
Luettelo Britannian kuninkaallisten ilmavoimien sotilaslentotukikohdista
Tämä on luettelo Britannian kuninkaallisten ilmavoimien lentotukikohdista, joista osa sijaitsee Britteinsaarten ulkopuolella.
Strobe Talbott
Strobe Talbott, oik. Nelson Strobridge Talbott III (s. 25. huhtikuuta 1946) on yhdysvaltalainen ulkopolitiikan kommentaattori ja analyytikko, joka on Venäjä-tuntija. Hän oli Bill Clintonin hallinnossa varaulkoministeri 1994–2001, ja sitä ennen hän teki pitkän uran toimittajana, 21 vuotta Time-lehdessä, jossa hän kirjoitti erityisesti Venäjästä. Hän on nykyisin Brookings Institutionin johtaja.