hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Carl-Olof Tötterström
Carl-Olof Tötterström (24. elokuuta 1926 Turku – 10. toukokuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen moottoripyöräilijä. Hän edusti kilpauransa aikana Porvoon Moottorikerhoa.
Tötterström aloitti kilpailemisensa hyvin nuorena ja nousi nopeasti Suomen TT-ajajien kärkijoukkoon. Hän kilpaili sekä Suomessa että Ruotsissa. Tötterströmin ensimmäisiä voittoja oli kerhomestaruus Porvoon Moottorikerhon järjestämässä Veckjärven ajoissa 1948. Carl-Olof ajoi Matchless pyörällä luokassa 500 cm3. Vuonna 1950 hän nousi kansalliseen tietoisuuteen voitettuaan Päijänteen ympäriajon. Samana vuonna hän myös voitti Savonlinnan TT-ajot Triumph-pyörällä sekä Suomen maantiemestaruuden. Seuraavana vuonna 1951 hän voitti Pyynikinajot luokassa 500 cm3. Hän kilpaili myös Ruotsissa hyvällä menestyksellä. Hänellä on lukuisia voittoja pienemmissä kilpailuissa Suomessa.
Tötterström oli ostanut Triumph 500 cm³ pyörän Raine Lampiselta. Raine Lampinen oli aikaisemmin voittanut tällä pöyrällä useita kilpailuja mm. Eläintarhanajot vuonna 1950. Pyörä oli hyvin nopea koska siihen oli tehty useita rakenneparannuksia. Tällä pyörällä hän ajoi Eläintarhanajoissa äitienpäivänä 10. toukokuuta 1953. Pyörän numero oli pahaenteisesti 13. Kolmen ajajan kärki Alan-J Dudley Ward, Harry Bostok ja Carl-Olof Tötterström taistelivat voitosta. Kaikilla kolmella oli Triumph-pyörät.
Toiseksi viimeisellä kierroksella sattui Tötterströmille onnettomuus Moukaripörssin alamäessä. Tötterström kallisti pyöräänsä liikaa, jolloin jalkatappi ja pakoputki osuivat rataan. Tötterström luisui rata-aidan pystytolppien välistä metsään. Hän kuoli sairaalassa.
Porvoon TT-ajot Aunelan lenkillä ajettiin 14. toukokuuta 1953. Kaikki osanottajat luovuttivat osanottomaksunsa ja palkintorahansa Carl-Olof Tötterströmin perheelle, johon kuului puoliso ja neljän kuukauden ikäinen poika.
Sinikka Kouvo
Aino Sinikka Kouvo (17. lokakuuta 1953 Kuusjärvi) on suomalainen arkkitehti.
Kouvo syntyi geologi Joel Antti Olavi Kouvon ja varanotaari Aino Pyykkösen perheeseen. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1972 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1982. Kouvo perusti samana vuonna arkkitehtuuritoimiston miehensä Erkki Partasen kanssa. Kouvo on saanut muun muassa Rakennus- ja yhdyskuntasuunnitelun valtionpalkinnon 1988 ja Euro-Belgian arkkitehtuuripalkinnon 1998. Useita Kouvon yhdessä Partasen kanssa tekemiä suunnitelmia on palkittu ja lunastettu arkkitehtilpailuissa.
Kouvon puolisonsakanssa suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa seuraavat:
Marja Nykänen
Marja Nykänen (s. 1962) oli Finanssivalvonnan apulaisjohtaja vuodesta 2014 ja instituutiovalvontaosaston osastopäällikkö vuodesta 2010. Lokakuussa 2016 hänet valittiin Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi viisivuotiskaudelle, joka alkoi 1. helmikuuta 2017.
Nykänen on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hän on aiemmin työskennellyt eri tehtävissä Nordealla ja sen edeltäjäpankeissa vuodesta 1987.
New Yorkin Lehti
New Yorkin Lehti oli New Yorkissa vuosina 1891–1894 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Siirtolaisagentti G. A. Grönlundin julkaisemaa "New Yorkin Lehteä" toimittivat kustantajan veli John Grönlund ja vuodesta 1893 Akseli Rauanheimo (Axel Järnefelt). Sitä ennen kaupungissa oli yritetty perustaa "New Yorkin Suomalainen Lehti".
Kerran viikossa ilmestynyt "New Yorkin Lehti" saavutti 6 000 kappaleen levikin. Vuosien 1893–1894 vaihtessa se yhdistettiin New Yorkiin muuttaneen "Siirtolaisen" kustannusyhtiöön. Grönlundin siirtolaisyhtiön tehtyä konkurssin "New Yorkin Lehti" lopetettiin ja "Siirtolaista" kustantamaan muodostettiin uusi yhtiö.
Pekka Kurenmaa
Pekka Akseli Kurenmaa (10. huhtikuuta 1933 Terijoki – 17. lokakuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen eversti.
Kurenmaan vanhemmat olivat kenraali Arvi Kurenmaa ja Oili Törnroos ja puoliso vuodesta 1962 Mirja Irmeli Virkkunen. Kurenmaa tuli ylioppilaaksi 1954, suoritti Kadettikoulun 1958 ja Sotakorkeakoulun 1967. Hän toimi Pohjan prikaatin opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä 1958–1960, Kadettikoulun opetusupseerina ja komppanian varapäällikkönä 1960–1965, Helsingin sotilaspiirin esikunnan toimistoupseerina 1967–1968, Sotakorkeakoulun opettajana 1968–1976 ja apulaisjohtajana 1979–1983, Pääesikunnan toimistopäällikkönä 1976–1978, Hämeen jääkäripataljoonan komentajana 1978–1979, Lounais-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1983–1989 ja Sotatieteen laitoksen johtajana 1989–1993. Kurenmaa ylennettiin vänrikiksi 1955, luutnantiksi 1958, yliluutnantiksi 1961, kapteeniksi 1964, majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1974 ja everstiksi 1979.
Kurenmaa hoiti myös useita luottamustehtäviä, julkaisi artikkeleita ja toimitti muun muassa seuraavat teokset:
Markus Koskinen
Markus Koskinen (s. 11. lokakuuta 1969) on suomalainen sanoittaja, säveltäjä, tuottaja ja muusikko. Koskinen on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita mm. Samuli Edelmannille, Vesa-Matti Loirille, Jipulle, Johanna Kurkelalle ja Hanna Pakariselle. Koskisella on Teleks-yhtye yhdessä Pepe Johanssonin kanssa vuodesta 2001. Yhtye on julkaissut viisi levyä ja useita radiohittejä mm. Tuulilasin nurkkaan, Kotimatkalla ja Siivet. Ella ja Aleksi - lastenlevyt ovat Koskisen sanoittamia ja Sampo Haapaniemen kanssa yhdessä tuottamia.
Lauri Haaksi
Lauri Volmari Haaksi (5. toukokuuta 1893 Rauma – 31. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen vakuutusjohtaja. Hän oli vakuutusyhtiö Karjalan ja lyhyen aikaa myös tapaturmavakuutusosakeyhtiö Ilmarisen toimitusjohtaja.
Haaksi kävi viisi luokkaa lyseota ja kauppaopiston. Hän oli Keskinäinen vakuutusyhtiö Sammon palveluksessa vuosina 1911–1926, Karjalan ja Ilmarisen toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1926–1948 ja vakuutusosakeyhtiö Imatra-Karjalan johtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1948.
Calcio (Italia)
Calcio on kunta Pohjois-Italiassa Bergamon maakunnassa Lombardian alueella. Se sijaitsee 28 kilometriä Bergamosta kaakkoon Ogliojoen länsirannalla. Kaupunki on Calcianan alueen keskus.
Alueella on ollut asutusta jo roomalaisten aikaan, mistä todisteena on löydetty arvokas mosaiikki toiselta vuosisadalta. Se on nähtävissä Bergamon arkeologisessa museossa. Ensimmäinen kirjallinen mainita Calciosta on vuodelta 1035.
Kunnan nähtävyys on vuonna 1880 valmistunut San Vittoren kirkko. Kirkko on 76 metriä pitkä, 36 metriä leveä ja 64 metriä korkea. Se on Lombardian toiseksi suurin kirkko; ainoastaan Milanon katedraali on sitä kookkaampi.
Fara Olivana con Sola
Fara Olivana con Sola on kunta Pohjois-Italiassa Bergamon maakunnassa Lombardian alueella. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Bergamosta etelään Seriojoen itärannalla.
Kaupungin historia ulottuu longobardien aikakaudelle 500- ja 600-luvuille. Ensimmäinen kirjallinen mainita kaupungista on vuodelta 915.
Solan kylässä oleva San Lorenzon kirkko on alkujaan keskiajalta ja yksi alueen vanhimmista kirkoista. Se kuitenkin tuhoutui Seriojoen tulvissa. Nykyisen ulkomuotonsa kirkko sai vuonna 1900.
Antti Keskitalo
Antti Keskitalo (s. 14. helmikuuta 1983 Rauma) on suomalainen salibandyn pelaaja. Pelipaikaltaan hän on keskushyökkääjä.
Ennen salibandyuraansa Keskitalo pelasi jalkapalloa maalivahtina. Hän pelasi juniorina FC Raumassa ja Pallo-Iiroissa, jonka A-junioreihin siirtyi kaudeksi 2002. Keskitalo pelasi kaudella 2004 EuPassa 19 Kakkosen ottelua, kaudella 2005 P-Iiroissa kahdeksan Ykkösen ottelua ja kaudella 2006 P-Iiroissa 12 Kakkosen ottelua. Hän lopetti jalkapallon kauden 2008 jälkeen.
Keskitalo vaihtoi polvivaivojen vuoksi jalkapallon salibandyyn. Hän pelasi vuosina 2011–14 SalBassa kolme kautta ja 55 ottelua Divarissa tehopistein 36+41=77. Vuodesta 2014 lähtien Keskitalo on edustanut SalBaa Salibandyliigassa 41 ottelussa, joissa hän on tehnyt 13+23=36 tehopistettä (tilanne 17. lokakuuta 2016).
Keskitalo on raumalaisen Vainion jääkiekkosuvun ainoa jalkapalloilija.
Marko Humphrey-Lahti
Marko Humphrey-Lahti on englantilainen kuvanveistäjä. Hän asuu ja työskentelee Hertfordshiressä Englannissa puolisonsa, kuvataiteilija Eva Humphrey-Lahden kanssa.
Humphrey-Lahden veistokset liikkuvat abstraktin ja esittävän taiteen välimaastossa. Humphrey-Lahti tutustui kuvanveistoon alun perin Välimeren saarella Gozossa, Maltalla. Hän opiskeli lisää kuvanveistoa Hertfordshiren yliopistossa.
Humphrey-Lahden veistoksia on ollut useaan otteeseen esillä muun muassa Royal Society of British Artistsissa ja National Societyssä Lontoossa. Hänen teoksiaan on näytteillä lisäksi Saksassa, Gibraltarilla, Guernseyssä ja New Yorkissa.
Vuonna 2008 hänen veistoksensa olivat ehdolla Royal Academyn näyttelyyn ja seuraavana vuonna hänet valittiin jäseneksi Royal British Society of Sculptorsiin. Vuonna 2014 hän sai pronssiluokan Threadneedle-taidepalkinnon. Hänen Hugging Pair -veistoksensa ovat voittaneet kunniamainintoja Saatchi Artissa Yhdysvalloissa Los Angelesissa. Vuonna 2016 Royal British Society of Sculpturers valitsi Markon taiteilijaresidenssiin Pietrasantaan Italiaan.
Marko Humphrey-Lahden veistoksia on nähtävillä julkisissa sekä yksityisissä kokoelmissa ja puutarhoissa Britanniassa, Euroopassa, Australiassa, Kiinassa ja Yhdysvalloissa.
Käkisalmen kapina 1337
Käkisalmen kapina oli karjalaisten kapina Käkisalmen linnaa hallinnoivaa liettualaista Narimantasia vastaan vuonna 1337 tapahtunut kansannousu.
Korelan linnoitus lienee ikivanha, mahdollisesti jo 1100-luvulla rakennettu linnoitus Ruotsin ja Novgorodin välisellä karjalaisalueella Laatokan länsipuolella Suur-Sakkulan pogostan vaiheilla, ja sitä paikalliset lienevät pitäneen edes jonkinasteisena turvanaan. Sakkulan seutu oli jatkuvien levottomuuksien kuten ristiretkien kohteena. Kivimuurin linnoitus sai 1200-luvulla. Novgorod tuhosi linnoituksen vuonna 1310 ja rakensi tilalle Käkisalmen linnan. Pähkinäsaaren rauha 1323 antoi linnan Novgorodille, tarkemmin Vatjan verotusalueeseen. Novgorod läänitti sen liittolaiselleen Liettuan Gediminasin pojalle Narimantasille. Tämä piti alueella niin ankaraa verotusta, että karjalaiset nousivat isäntäänsä vastaan vuonna 1337. Ruotsalainen sotaväki, käytännössä suomalaisia kutsuttiin apuun. Runsaasti venäläisiä surmattiin. Linnanpäällikköna toiminut karjalaistaustainen Vallittu luopui, ja karjalaisia pakeni aina Vienanmerelle saakka. Novgorod kukisti kapinan eikä rajalinjoja muutettu vuonna 1339 tehdyssä rauhansopimuksessa.
Käkisalmen kapinan aikana Ruotsin hallitsijana oli kuningas Maunu Eerikinpoika. Novgorod oli tasavalta.
Toni Jyvälä
Toni Jyvälä on suomalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hän pitää Pornoaddiktin päiväkirja -nimistä blogia. Jyvälä on kertonut julkisuudessa menettäneensä luottotietonsa soiteltuaan seksipuhelimiin.
Jyvälä esiintyy vuonna 2017 Porissa Rakastajat-teatterissa näytelmässä, jonka nimi on "Elämä kunnossa".
Nämä kolme
Nämä kolme () on vuonna 1936 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut William Wyler. Käsikirjoituksen on tehnyt Lillian Hellman hänen vuoden 1934 näytelmänsä "The Children’s Hour" pohjalta.
Gunnar Nelson
Gunnar Lúðvík Nelson (s. 28. heinäkuuta 1988 Akureyri) on islantilainen vapaaottelija. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2012 lähtien.
Nelson otteli UFC:ssä ensimmäisen kerran 29. syyskuuta 2012 "" -tapahtumassa. Hän voitti kamppailunsa DaMarques Johnsonia vastaan luovutuksella saadessaan hänet takakuristukseen ensimmäisessä erässä.
Renault Z.E.15
Renault Z.E.15 on Formula E -sarjaan suunniteltu E.dams-Renault’in sähköauto kaudeksi 2015–2016. Auto on suunniteltu yhdessä Spark Racing Technologiesin Williamsin, McLarenin, Dallaran ja Renault’n kanssa. Auto on läpikäynyt myös FIA:n törmäystestin, jonka myös Formula 1 -autot käyvät läpi. Renkaat autolle toimitti ranskalainen rengasvalmistaja Michelin.
Sébastien Buemi voitti autolla kuljettajien maailmanmestaruuden ja E.dams-Renault valmistajien maailmanmestaruuden.
Kielettömät sammakot
Kielettömät sammakot, uusi nimiehdotus kennosammakot ("Pipidae") on heimo sammakoiden ja konnien lahkossa. Ne ovat alkeellisia moniin muihin sammakoihin verratuna, ja niitä on tavattu maapallolla jo liitukaudelta saakka.
Kielettömien sammakoiden lajeja tavataan luontaisesti Etelä-Amerikan pohjoisosissa (kennosammakot) ja Afrikassa (muut suvut). Tunnetuin laji, tavallinen kynsisammakko on kuitenkin ihmisen toimesta levinnyt koko Amerikkaan, sekä osiin Kaakkois-Aasiaa ja Eurooppaa.
Kielettömät sammakot elävät kokonaan vedessä. Niitä tavataan monenlaisissa vesissä, ja jos vesiolot pysyvät normaaleina, ne eivät välttämättä poistu vedestä koko elämässään.
Heimoon kuuluu 5 sukua:
Kloprostenoli
Kloprostenoli (CHClO) on prostaglandiinianalogeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään eläinlääketieteessä sekä hedelmättömyyden hoitamiseen että tiineyden keskeyttämiseen.
Kloprostenoli on luonnollisen prostaglandiini F:n eli dinoprostin synteettinen analogi. Yhdiste sitoutuu prostaglandiini F-reseptoriin ja on sen agonisti. Kloprostenoli on agonistina dinoprostia voimakkaampi. Yhdiste on kiraalinen ja optisesti aktiivinen ja ainoastaan +-isomeerilla on fysiologisia vaikutuksia. Kloprostenoli indusoi keltarauhasen luteolyysin ja käynnistää kiiman. Kiima käynnistyy muutaman vuorokauden kuluttua kloprostenoliruiskeen annosta. Tiineillä eläimillä yhdiste aiheuttaa kohdun supistuksia ja alentaa keltarauhashormonin pitoisuutta, mikä johtaa tiineyden keskeytymiseen. Lääketieteessä kloprostenolia käytetään kiiman aikaansaamiseksi muun muassa naudoilla, sioilla ja hevosilla sekä tiineyden keskeytykseen naudoilla, hevosilla ja koirilla. Ainetta käytetään usein natriumsuolana.
Kloprostenolin valmistamiseen on kehitetty asymmetrinen menetelmä. Tyypillisesti synteesi on monivaiheinen ja mutkikas. Synteesin lähtöaineina ovat muun muassa niin sanottu Corey-aldehydi ja m-kloorifenoli.
Härgmäen taistelu
Härgmäen taistelu käytiin 2. elokuuta 1560 nykyisen Latvian alueella Ērģemen eli Härgmäen tienoilla Valgan lähistöllä osana Liivinmaan sotaa eräänä ratkaisutaisteluna. Taistelun osapuolina olivat Iivana Julman johtama Venäjä ja Saksalainen ritarikunta. Iivanan päämääränä oli saavuttaa reitti Viljandiin, joka oli Saksalaisen riarikunnan tärkein tukikohta Liivinmaalla. Venäläisten sotapäällikköinä olivat Ivan Mstislavski ja Pjotr Šuiski ja historioitsija Nikolai Karamzinin mukaan Tarttoon kokoontuneina 60 000 ratsukkoa, 40 piiritys- ja 50 kenttätykkiä.
Venäläiset vakoilijat saivat tietää, että entinen maaherra Johann Wilhelm von Fürstenberg pyrkisi valtavan kassan kanssa Haapsaluun. Ruhtinas Vasili Barbašinilla oli 12 000 kevyttä ratsukkoa, ja hänen tuli keskeyttää tämän matka meren rantaan. Hän leiriytyi metsään viiden kilometrin päähän Härgmäen linnasta. Keskellä kirkasta päivää 30 saksalaisritaria lähetettiin rehunkeruuseen 27 kilometrin päähän leiristä ja hälytti toisella puolella Õhnejokea 500 venäläissotilaan joukon, ja ne alkoivat tulittaa toisiaan. Saksalaisia kaatui enemmän, mutta he pystyivät tiedottamaan asian maamarsalkka Philipp Schall von Bellin, joka lähetti 300 miestä venäläisiä vastaan tietämättä, että vastustajia oli paljon enemmän. Näin tuhoutui merkittävin "teutonien" vastarinta,ja Viljandi oli Iivanan ulottuvilla.
Viipurin merkinantokomppania
Viipurin merkinantokomppania oli vuoden 1918 Suomen sisällissodan aikana toiminut Viipurin punakaartin osasto, joka oli muodostettu kokonaan naisista. Sen päällikkö oli Toini Mäkelä.
Viipurin merkinantokomppania perustettiin vajaat kaksi viikkoa sisällissodan alkamisen jälkeen 8. helmikuuta 1918. Se oli Helsingin ja Valkeakosken naiskaartien ohella ensimmäisiä sisällissodan aikana perustetuista noin 20 naiskaartista. Komppaniaan liittyi noin 150 työläisnaista, jotka saivat koulutusta muun muassa aseiden käsittelyssä sekä erilaisissa viestitehtävissä. Sen jäsenet toimivat aluksi vartiopalveluksessa ja tekivät myös kaupungin ulkopuolelle suuntautuneita tiedusteluretkiä. Myöhemmin Viipurin merkinantokomppanian naiset osallistuivat Antrean rintaman ja Viipurin taisteluihin.
13. huhtikuuta Antreassa käydyssä Pullilan taistelussa kaatui kahdeksan komppanian naista. Lisäksi useita teloitettiin Viipurin valtauksen jälkeen toukokuussa. Jotakin antautui valkoisille, mutta suurin osa merkinantokomppanian jäsenistä onnistui pakenemaan Neuvosto-Venäjälle. Siellä heitä liittyi Toini Mäkelän kokoamaan Pietarin suomalaiseen naiskomppaniaan, joka muun muassa osallistui taisteluihin suomalaista Aunuksen retkikuntaa vastaan kesällä 1919.
Take Me Out (kappale)
Take Me Out on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin läpimurtokappale. Kappale julkaistiin toisena singlenä yhtyeen debyyttialbumilta "Franz Ferdinand" ja se nousi Britannian singlelistan sijalle 3. ”Take Me Out” on säilynyt yhtenä yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Kappale "Take Me Out" esiintyi vuonna 2008 elokuvan "Hancock" trailerissa, sekä myös videopelien Madden NFL 2005, NHL 2005 ja Shaun White Skateboarding soundtrackissa.
Tulimarjat
Tulimarjat ("Pyracantha") on suku, joka koostuu suurikokoisista piikikkäistä ikivihreistä pensaista, jotka kuuluvat ruusukasvien heimoon. Suvun lajien levinneisyysalue ulottuu Lounais-Euroopasta Kaakkois-Aasiaan. Ne muistuttavat ja ovat sukua tuhkapensaiden ("Cotoneaster") suvulle, mutta niillä on sahalaitaiset lehdet ja paljon piikkejä. Tuhkapensaat ovat piikittömiä.
Kasvit kasvavat jopa 6 metriä korkeiksi. Seitsemällä lajilla on valkoiset kukat ja joko punaiset, oranssit tai keltaiset marjat (teknisesti omenoita). Kukinta on myöhään keväällä tai aikaisin kesällä; marjat kehittyvät loppukesällä ja kypsyvät myöhään syksyllä.Lajeista on kehitetty lukuisia kultivaareja mm. Britanniassa. Ne on useimmin kehitetty välimerentulimarjasta ("Pyracantha coccinea").
Tulimarjat ovat suosittuja koristekasveja Keski-Euroopassa, joita kasvatetaan puutarhoissa niiden koristeellisten kukkien ja marjojen vuoksi. Tiheän rakenteen vuoksi niitä käytetään näkösuojaa antavina pensasaitakasveina. Lisäksi ne luovat hyviä pesintä- ja suojapaikkoja pikkulinnuille kissoja ja näätiä vastaan.
Tulimarjojen marjat ovat lievästi myrkyllisiä, sillä niiden siemenet sisältävät glykosideja (samoin kuin omenien, luumujen ja kirsikan siemenet). Marjoista voidaan tehdä mehua, hilloa tai marmeladia kunhan taataan, ettei se sisällä siemeniä tai niiden osia.
Ravenswood (televisiosarja)
Ravenswood on yhdysvaltalainen kauhudraamasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin ABC Family -televisiokanavalla 22. lokakuuta 2013. Se on "Valehtelevat viettelijät" -sarjan spin-off. Spin-off -sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Pennsylvanian kaupunkiin Ravenswoodiin, jossa joukko nuoria yrittää selvittää kaupungin yllä leijuvaa kirousta.
Sarjan lähtölaukauksena toimi "Valehtelevat viettelijät" -sarjan neljännen kauden halloween-erikoisjakso, joka esitettiin samana päivänä kuin spin-offin aloitusjakso. Jaksossa pääsarjan tytöt matkustivat Ravenswoodiin etsimään kadonnutta ystäväänsä. Spin-offia tehtiin lopulta yksi kymmenen jakson mittainen tuotantokausi. Alhaisten katsojalukujen vuoksi kanava ei tilannut sarjaan lisää jaksoja.
Sarjan alussa "Valehtelevista viettelijöistä" tuttu Caleb on matkustanut Rosewoodin naapurikaupunkiin Ravenswoodiin. Hän tutustuu sijaisperheessä kasvaneeseen Mirandaan, joka on tullut kaupunkiin saadakseen tietoja perheestään ja tavatakseen ainoan elossa olevan sukulaisensa; enon, joka hylkäsi hänet pienenä. Kaupungissa he tapaavat muita nuoria: isänsä menettäneet sisarukset Olivian ja Luken, sekä sanomalehdessä työskentelevän Remyn. Viisikko yrittää saada selvyyttä kaupungin yllä leijuvasta kirouksesta, jonka hyökkäyksen kohteeksi he joutuvat.
Lenita Susi
Lenita Susi on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa elokuvassa "Elämältä kaiken sain" (2015).
Susi aloitti näyttelemisen 6–7-vuotiaana päiväkodin näytelmissä ja Keravan Vekarateatterissa. Vuonna 2005 hän esiintyi lyhytelokuvassa, minkä jälkeen hän teki televisiomainoksia. Roolituspalvelun kautta Susi sai paikan Dome Karukosken vuoden 2014 "Mielensäpahoittajassa", mitä seurasi hänen ensimmäinen suurempi roolinsa Mika Kaurismäen "Elämältä kaiken sain" -elokuvassa vuonna 2015. Vuonna 2016 Susi näytteli rikossarjassa "Sorjonen".
Näyttelemisen ohella Susi harrastaa muun muassa k-pop-tanssia ja opettaa tanssikoulussa. Hänen äitinsä on kirjailija Pauliina Susi.
Jääpallon Elitserien-kausi 2016–2017
Ruotsin jääpallon Elitserien pelattiin kaudella 2016-2017 neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kahdeksan parasta joukkuetta selviytyivät pudotuspeleihin ja sijoille 11-14 sijoittuneet joukkueet joutuivat karsimaan sarjapaikastaan. Sarjassa tapahtui yksi muutos. Karsintojen kautta joukkueet pysyivät samana, sillä viime kauden neljä viimeistä Kalix Bandy, TB Västerås, IK Sirius ja Gripen Trollhättan BK säilyttivät pääsarjan sarjapaikkansa. Keväällä 2016 monivuotinen Elitserienin keskikastilainen IFK Kungälv totesi kuitenkin taloudellisten resurssien riittämättömyyden ja luopui Elitserien-paikastaan siirtyen sarjaporrasta alemmas Allsvenskanin Pohjoislohkoon. Tilalle nousi tukholmalainen IK Tellus. Tellukselle tämä on ensiesiintyminen Ruotsin jääpallon pääsarjassa.
Elitserieniin tuli syksyllä 2016 nimekkeitä venäläisiä pelaajia. Sandvikens AIK vahvistui HK Jenisei Krasnojarskin keskikenttämies Alan Džusojevilla, joka kuului edelleen Venäjän A.-maajoukkueeseen. IFK Vänersborg puolestaan sai riveihinsä kuulun Sibselmaš Novosibirskin hyökkääjän Sergei Lomanovin ja Moskovan Dynamon keskikenttämiehen Pavel Bulatovin, joka pelasi edelleen Venäjän A-maajoukkueessa. Suomesta siirtyivät kevään 2016 Bandyliigan mestarijoukkueen Botnian Tuomas Määttä ja Tommi Määttä Edsbyns IF:n riveihin.
Kahdeksan parasta pudotuspeleihin, neljä viimeistä putoamiskarsintaan.
Karsinnat pelattiin kahdessa neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljä heikointa ja Allsvenskanin neljä parasta joukkuetta. Molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
Pistepörssin kärkinimet olivat Villa Lidköpingin Daniel Andersson 67 pisteellä (37+30) ja David Karlsson 62 pisteellä (56+6), Sandvikens AIK:n Christoffer Edlund 56 pisteellä (48+8), Sandvikens AIK:n Erik Pettersson 55 pisteellä (47+8) ja Vetlandan Joakim Andersson 55 pisteellä (43+12). Paras syöttäjä oli Villa Lidköpingin Jesper Eriksson 38 syötöllä.
Mary McLeod Bethune
Mary Jane McLeod Bethune (o.s. "Mary Jane McLeod"; 10. heinäkuuta 1875 Mayesville, Etelä-Carolina – 18. toukokuuta 1955) oli yhdysvaltalainen pedagogi, poliitikko, hyväntekijä ja kansalaisoikeusaktivisti , joka tunnetaan parhaiten afroamerikkalaisia varten perustamastaan koulusta Floridan Daytona Beachissä. Pienestä tyttökoulusta on sittemmin kehittynyt 4 000 opiskelijan Bethune-Cookman University.
Bethune toimi myös presidentti Franklin D. Rooseveltin neuvonantajana rotukysymyksissä tämän vuonna 1938 perustamassa ”mustaksi hallitukseksi” (Black Cabinet) kutsutussa neuvottelukunnassa. Hän oli mukana perustamassa ja johtamassa ainakin kahta afroamerikkalaisten järjestöä, "National Council of Negro Women" ja "National Association for the Advancement of Colored People" (NAACP). Bethune sai kutsumanimen ”The First Lady of Struggle” ().
Bethune syntyi kymmenisen vuotta Yhdysvaltojen orjuuden lakkauttamisen jälkeen Etelä-Carolinassa entisten orjien tyttäreksi. Jo viisivuotiaana hän alkoi auttaa vanhempiaan peltotöissä, mutta osoitti myös kiinnostusta kouluttautumiseen. Hän pääsi lähistölle perustettuun lähetyskouluun ja sai sitten stipendin opettajaseminaariin Pohjois-Carolinaan. Hän opiskeli myös Moody Bible Institutessa ja otti aviomiehekseen opettajakollegan, Albertus Bethunen.
Vuonna 1904 Bethune perusti mustille tytöille tarkoitetun koulun Floridan Daytona Beachiin. Se sulautui vuonna 1923 pojille perustettuun kouluun ja tunnettiin nimellä Bethune-Cookman School, sitten Bethune-Cookman College. Hän toimi oppilaitoksen johtajana 1923–1942 sekä 1946–1947. Hän oli tuolloin yksi harvoista naispuolisista korkeakoulun rehtoreista.
Bethunen perustama koulu Daytona Beachissä ja talo Washington D.C.:ssä ovat nykyisin suojeltuja historiallisia kohteita.
Kaarlo Leppänen
Kaarlo Kalevi Leppänen (15. helmikuuta 1929 Kuopio – 1. lokakuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Leppäsen vanhemmat olivat liikennöitsijä Kaarlo Oskari Leppänen ja Fanny Emilia Jääskeläinen ja puoliso vuodesta 1955 sairaanhoitaja Kristina Wikström (k. 1988). Leppänen tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1954.
Leppänen työskenteli Alvar Aallon arkkitehtitoimistossa suunnittelijana ja sittemmin toimiston päällikkönä 1956-1975, omassa toimistossaan vuodesta 1975 ja arkkitehtitoimistossa FOR-ARK vuodesta 1980. Leppänen toteutti Aallon ns. toisen valkoisen kauden suunnitelmia, ensimmäisenä Vuoksenniskan kirkko ja viimeisenä Finlandia-talo. Hänen osuutensa Saksaan suunnitelluissa Wolfsburgin kulttuurikeskuksessa ja Essenin oopperatalossa oli myös merkittävä. Leppäsen käsialaansa oli myös Aalto-näyttely, joka kiersi useissa eri maissa.
Leppäsen suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa seuraavat:
Leppänen suunnitteli myös useita asuin-, koulu- ja liikerakennuksia. Niitä ovat muun muassa Forumin kauppakeskus, korttelitalo Merirasti Vuosaaressa sekä vanhustentalot Puotilassa ja Kulosaaressa. Yhteensä Leppänen teki tai teetti omassa toimistossaan noin 60 kohdetta, arkkitehtina hän työskenteli aina 71-vuotiaaksi asti.
Löyhkäsilokka
Löyhkäsilokka ("Thelephora palmata") on pensasmainen, haarakkaita muistuttava sieni, joka kuuluu silokoiden ("Thelephora") sukuun. Itiöemä on 2–6 cm korkea, purppuran- taikka ruskeanharmaa. Kärjet ovat lähes valkoiset ja litteät. Malto on harmaata, sitkeää. Sienessä on voimakas ja erittäin vastenmielinen haju. Siinä voidaan tuntea valkosipulin, pilaantuvan kaalin ja jalkahien lemua.
Sieni kasvaa syys–lokakuun aikana havumetsissä. 
Todella pahasta hajustansa huolimatta sientä voidaan käyttää värjäykseen. Siitä saadaan sinertäviä sävyjä.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2016–2017
Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2016–2017 kymmenen joukkueen lohkoissa, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Joukkueita oli vähennetty keväällä 2016 pudottamalla kummastakin lohkosta suoraan kaksi joukkuetta eli yhteensä neljä joukkuetta. Lisäksi jatkokarsinnoissa Örebro SK ja HT-Bandy säilyttivät sarjapaikkansa. Uusia joukkueita 1. Divisioonasta ei noussut jatkokarsintojen kautta Allsvenskaniin. Allsvenskaniin tuli talousvaikeuksistaan keväällä 2016 ilmoittanut pitkäaikainen Elitserienin keskikastin joukkue IFK Kungälv. Vastaavasti karsinnoissa rannalle niukasti jäänyt tukholmalainen IK Tellus nostettiin pääsarjaan.
Verrattuna edelliseen kauteen Allsvenskanin lohkojen välillä tapahtui muutama seurasiirto. Pohjoislohkoon siirrettiin Etelälohkosta Nitro/Nora BS ja Örebro SK. Pohjoislohkosta Etelälohkoon siirrettiin Katrineholm Värmbol BS. Elitserienistä vapaaehtoisesti luopunut IFK Kungälv pelasi Etelälohkossa.
Sarjan päättyessä todettiin, että neljä pitkäaikaista Allsvenskan-joukkuetta putosi sarjasta. Niistä IFK Rättvik oli pelannut sarjassa yhtäjaksoisesti syksystä 2009, Katrineholm Värmbol BS ja Blåsut BK syksystä 2010 sekä HT-Bandy syksystä 2011. Näistä HT-Bandy teki kauden päättyessä vielä konkurssin.
Åby/Tjureda IF nousi ja Gustavsbergs IF säilyi Allsvenskanissa.
Shocking Blue (albumi)
Shocking Blue on alankomaalaisen rockyhtyeen Shocking Bluen vuonna 1968 julkaistu esikoisalbumi.
Luther Burbank
Luther Burbank (7. maaliskuuta 1849, Lancaster, Massachusetts – 11. huhtikuuta 1926 Santa Rosa, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen itseoppinut kasvitieteilijä, jolla oli huomattava merkitys kasvinjalostuksen kehittämisessä. 55 vuotta kestäneen uransa aikana hän jalosti yli 800 hyötykasvilajiketta: hedelmiä, viljoja, vihanneksia, ruohokasveja ja kukkia.
Burbank syntyi 18-lapsiseksi kasvaneen maanviljelijäperheen 13. lapsena Massachusettsissa. Hän kävi vain alkeiskoulun, mutta kiinnostui teini-iässä Charles Darwinin teoksesta "The Variation of Animals and Plants under Domestication" ja aloitti kasvinjalostuskokeilut perheensä maatilalla. Kun hän oli 21-vuotias perheen isä kuoli ja Luther Burbank osti perintörahoillaan maatilan Massachusettsin Lunenburgista. Siellä hän työskenteli kaksi vuotta perunanjalostuksen parissa ja tuloksena oli yhä Pohjois-Amerikan eniten tuotettu Russet Burbank -lajike. Burbank myi vuonna 1875 oikeudet lajikkeeseen 150 dollarilla ja käytti rahat muuttaakseen Kaliforniaan, jossa hän osti pienen maatilan ja puutarhan Santa Rosasta. Myöhemmin hän hankki toisen maatilan Kalifornian Sebastopolista. Hän sai 1900-luvun alkuvuosina työhönsä apurahoja muun muassa Carnegie-säätiöltä.
Burbankin evoluutiota korostavat ja uskonnottomat ajatukset olivat usein ristiriidassa kristillisvetoisen amerikkalaiskulttuurin kanssa.
Burbankin talo ja puutarha Kalifornian Santa Rosassa toimivat yleisölle avoimena kotimuseona.
Eino Cajander
Eino Cajander (11. toukokuuta 1882 Uusikaupunki – 19. syyskuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen agronomi, filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston maanviljelystalouden dosentti.
Cajanderin vanhemmat olivat rehtori Karl Alexander Cajander ja Anna Mathilda Allenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Turun lyseosta ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1902. Cajander valmistui sen jälkeen Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1910, filosofian lisensiaatiksi 1912 ja filosofian tohtoriksi 1925.
Cajander toimi asutushallituksen tutkimustoimiston johtajana vuodesta 1920 alkaen ja hän oli Helsingin yliopiston maanviljelystalouden dosenttina vuodesta 1919 alkaen sekä maanviljelystalouden vt. professorina vuodesta 1926 alkaen.
Eino Cajander oli naimisissa vuodesta 1907 Saima Yolanda Cederbergin kanssa. Cajanderin veli oli metsätieteilijä ja pääministeri Aimo Kaarlo Cajander.
Danny Miller
Daniel Benedict "Danny" Miller (s. 2. tammikuuta 1991) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan Aaron Dinglenä ITVn saippuasarjassa "Emmerdale" ja Rob Waddingtonina poliisisarjassa "Scott & Bailey".
Niko Ahoniemi
Niko Ahoniemi (s. 14. maaliskuuta 1996 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pela Mestis-joukkue TuTossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ahoniemi on Tapparan kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 11 osumallaan seuran C-nuorten paras maalintekijä Juho Jokiharjun ja Jaakko Hällin kanssa. Ahoniemi voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2011–2012 hän sijoittui koko C-nuorten SM-sarjan pudotuspelien pistepörssissä toiseksi edellään vain Lukon Aleksi Saarela. Ahoniemi voitti kauden päätteeksi taas C-nuorten SM-hopeaa.
Kesällä 2013 Ahoniemi haki pelipaikkaa yhdysvaltalaisesta NAHL-junioriliigasta. Hän jäi kuitenkaan saanut sieltä sopimusta, joten Ahoniemi päätti siirtyä kaudeksi 2013–2014 Venäjän nuorten sarja MHL:n itävaltalaisjoukkue EC Salzburgiin. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös Itävallan kansallisessa B-juniorisarjassa sekä Itävallan kansainvälisessä EBYSL-junioriliigassa. Kaudeksi 2014–2015 Ahoniemi palasi Suomeen ja siirtyi Tampereen Ilveksen A-nuoriin. Kaudella 2015–2016 hän jakoi 99 minuutillaan A-nuorten SM-liigan jäähypörssin neljännen sijan Bluesin Joonas Niemelän kanssa. Ahoniemi voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2016 Ahoniemi teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen Ilveksen kanssa. Kauden 2016–2017 kynnyksellä seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan, jossa Ahoniemi pelasi kauden aikana 14 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6. Hän teki liigadebyyttinsä Ilveksessä 15. lokakuuta 2016 Oulun Kärppiä vastaan. Ahoniemelle aukesi paikka joukkueen kokoonpanoon Teemu Rautiaisen loukkaantumisen myötä. Hänet merkittiin heti Ilveksen ykkösketjuun Tapio Laakson ja Eemeli Suomen rinnalle. Ahoniemi sai ottelussa jääaikaa 12.53 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 3. tammikuuta 2017 Vaasan Sportia vastaan, kun Ilves kavensi ottelun ilman maalivahtia 2–3:een. Sport viimeisteli lopulta ottelun loppulukemat 2–4 tyhjään maaliin. Jani Nikko valitsi Ahoniemen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Hänen tulokaskautensa toi kaikkiaan 41 runkosarjaottelussa tehot 2+5=7. Ahoniemi ei mahtunut kuitenkaan pudotuspeleissä Ilveksen kokoonpanoon. Hän vahvisti kevätkaudella seuran A-nuoria pudotuspeleissä. Huhtikuussa 2017 Ahoniemi teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Alkukaudella 2017–2018 Ahoniemi pelasi Ilveksessä kaksi ottelua, kunnes syyskuussa 2017 seura lainasi hänet Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Ahoniemi pelasi siellä tammikuuhun 2018 saakka, jolloin Ilves lainasi hänet loppukaudeksi TuTon Mestis-joukkueseen. Ahoniemi voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Ahoniemi teki kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisen sopimuksen TuTon kanssa.
Ahoniemi on pelannut kuusi poikien maaottelua.
Likolammi (Tampere)
Likolammi on Pirkanmaalla Tampereella Villilässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden-Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Likolammi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Lammen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee Pispalanharjusta länteen haarautuvalla hajujaksolla noin 400 metriä Pyhäjärven rannasta. Moottoritie kulkee lammen ja Pyhäjärven välistä ja lammen itä- ja koillispuolella sijaitsee Raholasta kurkottavia asuinalueita. Lammesta ei lähde laskuojaa, vaan sen vedet painuvat harjuun pohjavedeksi. Lampi onkin todennäköinen suppa. Rantaviivan pituus on 500 metriä. Rannoille on rakennettu 15 asuintaloa, joissa kussakin asuu useita perheitä. Niille johtaa tiet, jotka haarautuvat Raholasta alkavalta ja Nokialle johtavalta lähitieltä.
Vanhassa vuoden 1953 painetussa peruskartassa lammen nimi kirjoitettiin "Likolampi". Jo tuolloin alueella oli soranotossa syntyneitä kuoppia, mutta Likolammen rantaan ulottui vielä peltoja eikä lampi ole siten soranotossa syntynyt kuoppa. Vuoden 1960 peruskartassa hiekanotto on laajentanut lammen läntistä hiekkakuoppaa, mutta vuoden 1975 kartassa näkyy rajuin muutos. Tuolloin valmistuneen moottoritien hiekanoton vuoksi koko Mustavuoren eteläosa kaivettiin talteen. Lammen lounaisrannassa on useita rivitaloja eikä peltoja ole enää olemassa. Vuoden 1991 peruskartassa sekä läntiset- että itäiset hiekkakuopat ovat laajentuneet entisestään. Samalla lammen eteläpuolelle on noussut uusia rakennuksia. Nykyisin myös pohjoisrannalla on asuinrakennuksia.
Monsta X
Monsta X (, tyyliteltynä MONSTA X) on vuonna 2015 perustettu seitsenjäseninen eteläkorealainen yhtye, jonka levy-yhtiönä toimii Starship Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat Shownu, Wonho, Hyungwon, Kihyun, Jooheon, Minhyuk ja I.M. Yhtye debytoi minialbumillaan "Trespass" 14. toukokuuta 2015.
Monsta X perustettiin eteläkorealaisen tosi-tv-sarjan "No Mercy" kautta, joka ensiesitettiin joulukuussa 2014.
Yhtyeen ensimmäinen minialbumi ”Trespass” ja samanniminen nimikkosingle julkaistiin 14. toukokuuta 2015. Saman vuoden syyskuussa, Monsta X julkaisi toisen minialbuminsa "Rush" yhdessä sen samannimisen singlen kanssa. Lokakuussa yhtye julkaisi kappaleen ”Hero” musiikkivideon samalta albumilta.
Yhtye järjesti heinäkuussa 2016 ensimmäisen soolokonserttinsa "MONSTA X THE FIRST LIVE X CLAN ORIGINS", jonka liput myytiin loppuun viidessä minuutissa. Monsta X julkaisi kolmannen minialbuminsa "The Clan Part. 1 LOST" ja sen nimikkosinglen ”All In” 18. toukokuuta 2016. Albumi nousi 5. sijalle Billboardin koko maailman albumilistalla ja kärkisijalle Hanteon albumilistalla. Yhtye julkaisi musiikkivideon albumin kappaleeseen ”Stuck” myöhemmin elokuussa. Starship Entertainment perusti Monsta X:n ja yhtiön toisen yhtyeen Cosmic Girlsin jäsenistä alaryhmän Y Teen, joka markkinoi eteläkorealaisen KT-teleoperaattorin tarjoamia palveluita. Ryhmä julkaisi singlen ”Do Better” ja sen musiikkivideon 6. elokuuta 2016. Monsta X:n neljäs minialbumi "The Clan Part. 2 GUILTY" ja sen nimikkosinglen ”Fighter” musiikkivideo julkaistiin 4. lokakuuta 2016.
Ei sis. Performance ver.
Philip Ulric Strengberg
Philip Ulric Strengberg (2. elokuuta 1805 Sievi – 8. lokakuuta 1872 Pietarsaari) oli suomalainen Pietarsaaressa vaikuttanut tukkukauppias ja Strengbergin tupakkatehtaan omistanut tehtailija.
Strengbergin vanhemmat olivat Pohjanmaan jalkaväkirykmentin luutnantti David Gustaf Strengberg ja Philippina Carolina Westberg. Hän kävi Oulun triviaalikoulun ja siirtyi koulusta päästyään 1820 kauppa-apulaiseksi erääseen pietarsaarelaiseen liikkeeseen. Strengberg sai porvarioikeudet 1828 ja hän saattoi sitten ryhtyä itsenäiseksi kauppiaaksi. Hän toimi aluksi vähittäiskauppiaana mutta siirtyi sitten vientikaupan puolelle. Strengberg vei Suomesta aluksi tervaa ja potaskaa ja 1840-luvulla hän aloitti myös puutavaran viennin. Terva vietiin aluksilla joita Strengberg rakennutti yhdessä muiden pietarsaarelaisten kauppiaiden kanssa. 1860-luvulla Strengberg oli kaupungin ja koko Suomen merkittävin laivanvarustaja, hänelle oli tällöin omistuksessaan fregatti "Vesta" ja kuusi suurta parkkilaivaa.
Strengberg meni vuonna 1842 osakkaaksi Pietarsaareen vuonna 1762 perustettuun tapakkatehtaaseen kun sen omistaja Carl Salomon Lindskog oli joutunut taloudellisiin vaikeuksiin 1830-luvun lopulla. Strengbergistä tuli muutamassa vuodessa tehtaan pääomistaja ja toiseksi omistajaksi tuli pietarsaarelainen apteekkari Victor L. Schauman (1822–1872). Tehtaan nimeksi tuli samalla "Ph. U. Strengberg & Co Tobaks-Fabrik". Strengberg ja Schauman alkoivat uudistaa tehdasta ja kasvattivat sen tuotantoa niin että tehtaassa oli 1850-luvun lopulla jo 35 työntekijää. 1860-luvulla työntekijöitä oli jo yli sata ja tuotantomenetelmiä oli koneellistettu. Tehdas alkoi samalla käyttää raaka-aineena ulkomaista tupakkaa kun siihen saakka oli käytetty yksinomaan Suomessa kasvatettua tupakkaa. Strengbergin kuollessa tehtaassa oli jo 161 työntekijää. Työntekijöinä oli yksinomaan naisia sekä nuoria tyttöjä ja poikia. Tehtaan tuotteisiin kuuluivat piipputupakat, sikarit ja nuuska.
Strengberg kuului vuodesta 1843 Pietarsaaren kaupunginvanhimpiin ja hän oli raatimiehenä 1837–1858. Hän omisti tupakkatehtaan ohella pikitehtaan ja oli osakkaana laivatelakassa ja Ähtävänjoen varrella sijainneissa Herrforsin ja Långforsin sahoissa.
Strengberg kuoli 1872 67-vuotiaana ja lapsettomana. Tupakkatehtaasta muodostettiin osakeyhtiö jota johti aluksi Strengbergin lanko kauppaneuvos John Blomström ja 1900-luvun alusta lähtien Viktor Schaumanin poika Wilhelm Schauman. Strengbergin kauppaliiketoimintaa jatkoi hänen sisarensa ja tämän miehen johtama "Oy Ph. U. Strengberg & Co" niminen yhtiö joka toimi aina vuoteen 1962 saakka. Tupakkatehtaan osake-enemmistö siirtyi 1940 turkulaiselle P. C. Rettigille ja Turun ja Pietarsaaren tupakkatehtaat yhdistettiin vuonna 1976 Oy Rettig-Strengberg Ab nimiseksi yhtiöksi. 1990-luvulla Pietarsaaren tehdas siirtyi ensin R. J. Reynoldsin ja sitten ruotsalaisen Swedish Matchin omistukseen. Pietarsaaren tehdas suljettiin vuonna 1998 ja tuotanto siirrettiin Swedish Matchin tehtaille Belgiaan.
Takaisin Viipuriin
Takaisin Viipuriin on toimittaja Anders Mårdin kirjoittama opaskirja ja lähinnä suomalaisille lukijoille suunnattu reportaasikokoelma. Kirjoittamiseen on osallistunut myös toimittaja, kirjailija Magnus Londen. Kirja on sekoitus reportaaseja ja konkreettisia matkavihjeitä, ja se esittelee Viipurin tunnetuimpia nähtävyyksiä. Samalla se sisältää kertomuksia nykyajan ja menneisyyden viipurilaisista, joilla kaikilla on ollut intohimoinen suhde kaupunkiinsa.
Kirja syntyi kirjailijan oman innostuksen vuoksi hänen viettäessään ensimmäistä kertaa elämässään kokonaisen päivän Viipurissa. Hän koki kirjan kirjoittamisen velvollisuudekseen. Kirja on kohdistettu etupäässä suomalaisten sille sukupolvelle, joka on menettänyt yhteyden viipurilaisuuteen.
Magnus Londenin osuus kirjassa on kertoa kokemuksia Viipurista helsinkiläisen turistin näkökulmasta.
Anders Mård
Anders Mård (s. 1968) on Pietarissa asuva suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt mm. uutistoimisto Nevapressille. Hän toimii Svenska YLE:n kirjeenvaihtajana ja kirjoittaa säännöllisesti suomalaisiin, suomenruotsalaisiin ja ruotsalaisiin lehtiin. Mård on tehnyt myös radio- ja televisio-ohjelmia. Kirjailijana hän on julkaissut mm. teokset "Pietari – Metropoli nurkan takana" (Tammi 2003) ja "Takaisin Viipuriin" (Tammi 2005) yhdessä Magnus Londenin kanssa.
Riskikäyttäytyminen
Riskikäyttäytyminen on ihmisyksilön käyttäytymistä, joka sisältää huomattavia riskejä. Riskikäyttäytymisen muotoja ovat muiden muassa suojaamaton seksi ja huumeiden käyttö, joissa yksilöt altistavat itsensä potentiaalisesti erilaisille sairauksille. Nuorilla miehillä päihteet ja seksuaalinen riskikäyttäytyminen liittyvät vahvasti toisiinsa. Irti Huumeista ry:n mukaan varhaisvaiheen huumeidenkäyttäjää ei tulisi puuttumisella leimata narkomaaniksi, vaan asiaa olisi käsiteltävä yhtenä vaarallisena riskikäyttäytymisen muotona.
Leualliset selkärankaiset
Leualliset selkärankaiset ("Gnathostomata") on ryhmä johon kuuluu 60 000 lajia, eli 99% kaikista elävistä selkärankaisista.
Ensimmäiset leualliset selkärankaisiset ilmestyivät keskisellä ordovikikaudella. Niiden leuat olivat kehittyneet kiduskaarista jotka tukivat niiden kiduksia. Niiden alkuperäinen tarkoitus ei ilmeisesti liittynyt mitenkään syömiseen, vaan hengityksen tehostamiseen. Leukoja käytettiin pumppuamaan vettä kiduksiin. Evoluution myötä niiden tarkoitus muuttui.
Panssarihait siluurikaudella olivat ensimmäiset kalat joilla oli purevat leuat.
Reino Myöhänen
Reino Myöhänen (s. 30. tammikuuta 1932 Metsäpirtti) on suomalainen lehtimies, joka toimi viidellä eri vuosikymmenellä "Savon Sanomat"-lehden palveluksessa, viimeksi päätoimittajana.
Myöhäsen vanhemmat olivat Simo ja Maria Myöhänen. Hän avioitui 1956 Raili Maria Heikkilän kanssa. Myöhänen työskenteli ensin "Laatokka-lehden" ja "Pieksämäen Seudun Sanomien" toimitusharjoittelijana 1950-1952 ja sitten "Savon Sanomien" uutistoimittajana 1953-1954, urheiluosaston esimiehenä 1955-1958, levikkipäällikkönä 1959-1962, uutispäällikkönä 1963-1968, toimituspäällikkönä 1968-1978, toisena päätoimittajana 1978-1987 ja päätoimittajana 1987-1991.
Myöhänen, joka toimi aktiivisesti alansa järjestöissä sekä luennoi ja julkaisi artikkeleita lehtialasta ja toimittajakoulutuksesta, sai työstään valtion journalistipalkinnon 1994. Hän julkaisi vuonna 1978 teoksen "Kesämökin päiväkirja".
Aksa Korttila
Aksa Korttila (s. 28. syyskuuta 1990 Turku) on suomalainen näyttelijä.
Hän aloitti näyttelemisen jo viisivuotiaana Turun Lapsi- ja Nuorisoteatterissa, ja harrasti sen jälkeen viulunsoittoa ja tanssia. Myöhemmin hän pääsi mukaan muutamiin Turun kaupunginteatterin näytelmiin. Korttila valmistui ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta vuonna 2010 ja pääsi Teatterikorkeakouluun toisella yrittämällä. Hän valmistui sieltä teatteritaiteen maisteriksi keväällä 2016. 2000-luvulla Korttila teki muutamia äänirooleja animaatioissa ja osallistui kansainvälisiin yhteistyöprojekteihin mm. Moskovassa, Borneossa ja Berliinissä.
Vuonna 2015 Korttila näytteli Valtimonteatterin 15-vuotisjuhlanäytelmässä "Naisten juhla".
Amalie Dideriksen
Amalie Dideriksen (s. 24. toukokuuta 1996 Kastrup) on tanskalainen maantiepyöräilyn maailmanmestari. Hän kilpailee myös ratapyöräilyssä.
Dideriksen voitti maantieajon maailmanmestaruuden Dohassa 2016 kukistettuaan loppukirissä Kirsten Wildin ja Lotta Lepistön. Hän saavutti maantieajon MM-pronssia Bergenissä 2017. Junioreiden maantieajon maailmanmestaruuden hän voitti 2013 ja 2014. Ensimmäisen World Tour -voittonsa hän saavutti Ronde van Drenthe -kilpailussa 2017.
Ratapyöräilyssä Dideriksen on voittanut pariajon eli madisonin Euroopan-mestaruuden 2018. Ratapyöräilyn "moniottelussa", omniumissa hän saavutti EM-hopeaa 2015. MM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa omniumissa ja pronssia linja-ajossa eli scratchissa 2018. Hän voitti junioreiden maailmanmestaruuden linja-ajossa 2014 sekä alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden takaa-ajossa ja omniumissa 2015.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Joel Chandler Harris
Joel Chandler Harris (9. joulukuuta 1848 Eatonton, Georgia –3. heinäkuuta 1908 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen journalisti, kirjailija ja kansanperinteen kerääjä. Hän tuli tunnetuksi humoristisista Uncle Remus -tarinoistaan (suom. "Jänis Vemmelsäären seikkailuja") ja yhtenä ensimmäisistä afroamerikkalaisten suullisen tarinaperinteen muistiinmerkitsijöistä. Varsinaisen uransa hän teki toimittajana nimellä Joe Harris "Atlanta Constitution" -sanomalehdessä.
Harris syntyi irlantilaissukuisen yksinhuoltajaäidin poikana. Paikallisen lääkärin taloudellisella tuella poika pääsi kouluun, jossa hän tuli tunnetuksi kirjoitustaidoistaan mutta myös luvattomiin poissaoloihin ja kepposteluun taipuvaisesta mielenlaadustaan. Hän jätti koulun kesken, kun "The Countryman" -sanomalehden ja suuren maatilan omistaja Joseph Addison Turner antoi hänelle paikan kirjapainoapulaisena ja samalla plantaasin apumiehenä. Neljän plantaasivuoden mittaan Harris paljon mustien maatyöläisten tarinoita, joista tuli hänen kaunokirjallista materiaaliaan. Kun Turner lopetti sanomalehtensä, Harris kiersi osavaltion sanomalehtiä toimien latojana ja pakinoitsijana. Atlantin rannikon Savannah’ssa Harris tapasi tulevan vaimonsa, kanadalaisen Mary Esther LaRosen. He saivat yhdeksän lasta, joista kuusi selviytyi aikuisiksi. Pariskunta joutui kahden ensimmäisen lapsensa kanssa pakenemaan Savannah’sta keltakuume-epidemiaa Atlantaan, jossa Harris sai 1876 paikan toimittajana "Atlanta Constitutionista". Hän työskenteli lehdessä 24 vuotta.
Atlantan-vuosinaan Harris kehitti henkilöhahmon nimeltä Remus-setä, mustan puutarhurin ja entisen orjan, joka kertoilee hauskoja juttuja nuorelle ystävälleen etelävaltioiden mustien murteella. Monien tarinoiden päähenkilö on Brer (="Brother") Rabbit, nokkela jänis joka aina selviytyy Brer Fox -nimisen ketun juonista. Muita tarinoiden hahmoja ovat karhu Brer Bear ja susi Brer Wolf. Monien tarinoiden ja hahmojen on todettu pohjautuvan länsiafrikkalaisiin kansansatuihin.
Anni Swan julkaisi 1910-luvulla suomeksi Harrisin tunnetuksi tekemiä tarinoita kirjoissa "Jänis Vemmelsäären seikkailuja", joista ensimmäisen (1911) alaotsikko on "Suomentaen kerrottu J. C. Harrisin Uncle Remus -tarinoiden mukaan". Kirjoista on otettu useita lisäpainoksia ja tehty eri tekijöiden (ainakin Helga Sjöstedt ja Riikka Jäntti) kuvittamia laitoksia ja erilaisia kokoelmia.
Akse Pettersson
Akse Pettersson (s. 1984) on suomalainen teatteriohjaaja ja Teatteri Takomon taiteellinen johtaja. Hän on vaikuttanut muun muassa myös Ylioppilasteatterissa ja Ryhmäteatterissa.
Pettersson valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2011.
Di-isopropyylieetteri
Di-isopropyylieetteri eli isopropyylieetteri (CHO) on alifaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja moottoreissa nakutuksenestoaineena.
Di-isopropyylieetterin on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä ja sen haju muistuttaa dietyylieetterin hajua. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja liukoisuus laskee lämpötilan noustessa. Di-isopropyylieetteri liukenee erittäin hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteri, asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin. Varastoitaessa di-isopropyylieetteriin muodostuu usein herkästi räjähtäviä peroksideja. Näiden muodostumisen estämiseksi di-isopropyylieetterin joukkoon lisätään stabilointiaineita esimerkiksi hydrokinonia tai butyylihydroksitolueenia. Kemiallisila omianisuuksiltaan di-isopropyylieetteri on samanlainen muiden alifaattisten eetterien kanssa. Di-isopropyyli on narkoottista, mutta vähäisemmässä määrin kuin dietyylieetteri. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.
Suurin osa valmistetusta di-isopropyylieetteristä muodostuu isopropanolin valmistuksen sivutuotteena hydratoitaessa propeenia.Toinen tapa yhdisteen valmistamiseen on kuumentaa isopropanolia happaman katalyytin kuten rikkihapon tai happamaksi tehdyn alumiinioksidin läsnä ollessa.
Di-isopropyylieetteriä käytetään liuottimena ja se liuottaa monia orgaanisia yhdisteitä esimerkiksi rasvoja, vahoja, nitroselluloosaa sekä hartseja. Sitä käytetään reaktioiden liuottimena, uutettaessa eteerisiä öljyjä, nikotiinia ja vitamiineja, tahranpoistoaineissa, uutettaessa vedestä orgaanisia happoja ja metallien puhdistuksessa. Yhdistettä lisätään myös polttoaineiden joukkoon estämään moottorin nakutusta.
Katapultti (täsmennyssivu)
Katapultti on antiikissa ja keskiajalla käytetty piirityskone.
Katapultti voi tarkoittaa myös seuraavia: