hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Erkki Tammisalo
Erkki Heikki Tammisalo (8. lokakuuta 1932 Helsinki – 30. maaliskuuta 2017 Turku) oli suomalainen hammaslääkäri ja professori. Hän oli Turun yliopiston hammaslääketieteellisen röntgenologian vt. professori 1963 vuodesta alkaen ja professori 1965–1997. Hän tutki muun muassa ortopantomografiaa.
Myös hänen isänsä Eero Tammisalo oli hammaslääketieteen professori.
The View (keskusteluohjelma)
The View on yhdysvaltalainen aamupäivän talk show -ohjelma, jota on esitetty ABC:llä vuodesta 1997. Ohjelmassa neljä tai viisi naista ruotivat ajankohtaisia aiheita, kuten poliittisia kysymyksiä tai viihdeuutisia. Ohjelman ovat luoneet Bill Geddie ja Barbara Walters, joka itse toimi ohjelmassa panelistina sen perustamisesta vuoteen 2014 asti.
Ohjelma koostuu kahdesta osasta: ensimmäisessä osassa panelistit vaihtavat näkemyksiään ajankohtaisista aiheista, ja jälkipuoliskolla keskusteluun liittyy yleensä kutsuvieras, jota panelistit haastattelevat. Ohjelman alkaessa vuonna 1997 sen panelisteina toimivat Barbara Waltersin lisäksi Meredith Vieira, Joy Behar, Star Jones ja Debbie Matenopoulos.
Ohjelmaa kuvataan New Yorkissa, ja se lähetetään suorana lähetyksenä arkipäivisin ennen puoltapäivää. "The View" on Yhdysvaltojen neljänneksi pitkäaikaisin päiväsajan talk show. Ohjelma on saanut kaksi Daytime Emmy -palkintoa: vuonna 2003 se sai parhaan talk show'n palkinnon ja vuonna 2009 viisi tuolloista panelistia palkittiin parhaina talk show -juontajina.
Elina Keinonen
Elina Annemari Keinonen (s. 1987) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta 2014 ja on näytellyt teatterissa, elokuvissa ja televisiossa.
Keinosen tähänastiset elokuvaroolit ovat lentoemäntä Irma Ylpön rooli elokuvassa "Kaappari" (2013) sekä kuvanveistäjä Christina Schulmanin rooli elokuvassa "Love Records – Anna mulle Lovee" (2016). Televisiossa Keinonen on viimeksi nähty komediassa "Napamiehet" ( Nelonen/Ruutu 2015).
Keinonen on myös näytellyt mm. Helsingin Kaupunginteatterissa, Teatteri Takomossa ja Tampereen Teatterissa.
Lars Knudsen
Lars Ramkilde Knudsen (s. 21. helmikuuta 1962) on tanskalainen matemaatikko ja kryptologian tutkija. Hän toimii professorina Tanskan teknillisen korkeakoulun matematiikan laitoksella.
Knudsen työskenteli aluksi pankkialalla, kunnes aloitti matematiikan ja tietojenkäsittelyn opinnot Århusin yliopistossa 1984. Hän väitteli tohtoriksi 1994 ja työskenteli 1997–2001 Bergenin yliopistossa Norjassa.
Knudsenin Erdősin luku on kolme. Hän on tehnyt kryptologista tutkimusta Don Coppersmithin ja opettajansa Ivan Damgårdin kanssa.
Nathan Goff, Jr.
Nathan Goff, Jr. (9. helmikuuta 1843 Clarksburg, Länsi-Virginia – 24. huhtikuuta 1920 Clarksburg, Länsi-Virginia) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Ennen politiikkaan lähtemistä Goff opiskeli lakia New Yorkin kaupunginyliopistossa ja toimi myöhemmin lakimiehenä. Goff edusti kotiosavaltiotaan Länsi-Virginiaa Yhdysvaltain kongressissa ensin edustajainhuoneessa vuosina 1883–89 ja myöhemmin senaatissa vuosina 1913–19. Lisäksi hän toimi liittovaltion tuomarina vuosina 1892–1913 ja kahden kuukauden Yhdysvaltain laivastoministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin hallituksessa vuonna 1881.
Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä Goff liittyi Unionin puolella taistelleeseen Virginian kolmanteen vapaaehtoisjalkaväkirykmenttiin ja kotiutui armeijasta majurina.
Myös Goffin poika Guy Despard Goff (1866–1933) ja edelleen Guy Goffin tytär Louise Goff Reece (1898–1970) ovat olleet Yhdysvaltain kongressissa.
Kevin Brown (jääpalloilija)
Kevin Brown (s. 18. syyskuuta 1962 Ruotsi) on yhdysvaltalais-ruotsalainen jääpalloilija, joka on edustanut ruotsalaisia jääpalloseuroja ja Yhdysvaltain maajoukkuetta. Brownin isä on amerikkalainen ja äiti ruotsalainen. Kahtena kautena 2012–2013 hän pelasi Ruotsin eliittiliigaa Ljusdals BK:ssa.
Brown siirtyi urheilulukioon Ljusdaliin ja pelasi samalla Ljusdals BK:n juniorijoukkueessa ja kaudesta 2009 alkaen ykkösjoukkueessa. Kaudet 2012–2013 ja 2013 hän pelasi Ruotsin pääsarjaa eli Eliittiliigaa.
Brown pelasi kevään 2014 Allsvenskanissa nuoruuden seurassaan Gustavsbergs IF:ssä. Syksyllä 2014 hän siirtyi Borlänge Bandyyn, joka pelasi myös Allsvenskanissa.
Kevin Brown valittiin Yhdysvaltain jääpallomaajoukkueeseen vuoden 2015 MM-kisoihin. Kisat onnistuivat hänellä hyvin, sillä hän viimeisteli niissä kolme maalia, vaikka Yhdysvaltain maajoukkue jäikin A-sarjassa viimeiseksi eli kahdeksanneksi. Vuonna 2016 Brown on myös Yhdysvaltain MM-joukkueessa.
James Bond -ensyklopedia
James Bond -ensyklopedia ("James Bond Encyclopedia") on John Cork ja Collin Stutzin kirjoittama kirja. Se on James Bondia käsittelevä tietosanakirjamainen hakuteos, joka on jaettu osiin aihepiireittäin. Kirja on tehty yhteistyössä Bond-elokuvien tuotantoyhtiön EON Productionsin kanssa ja se käsittelee vain EONin elokuvia. Alkuteoksessa ja suomennoksessa on kummassakin 320 sivua.
Kirja ilmestyi Britanniassa syyskuussa 2007, Yhdysvalloissa saman vuoden lokakuussa ja Suomessa vuonna 2008. Sen ovat suomentaneet Reija Becks ja Henrik Laine. Suomalainen kustantaja on Readme.fi. Kirjasta ilmestyi Suomessa uusi laajennettu painos vuonna 2015. Sen laajuus on 350 sivua.
Kirsti Penttinen
Kirsti Penttinen (11. joulukuuta 1924 Sortavalan maalaiskunta – 29. maaliskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen filosofian lisensiaatti ja radiotoimittaja.
Penttinen oli 1940-luvun lopulla Ylioppilaslehden toimitussihteerinä ja myöhemmin 1950-luvulla muun muassa Hopeapeili-lehden toimittajana. Hän oli sitten Yleisradion palveluksessa vuosina 1957–1984. Penttinen teki aluksi radioon kirjallisuusohjelmia mutta myöhemmin hän alkoi tehdä useilta eri elämän alueilta. Hän siirtyi vuonna 1974 Yleisradion sisällä koulutus- ja perehdytystehtäviin mutta jatkoi myös työtään radiotoimittajana. Penttinen toimi 1980-luvulla monien kehitys- ja ohjelmaprojektien vetäjänä ja hän kirjoitti myös radion ohjelmatyön oppikirjoja. Penttinen toteutti muun muassa "Kun radio tuli meille" ja "Kun tv tuli meille" -kirjoituskilpailut. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1971 ; lisensiaattityön "Muistokirjakäytänne Suomessa" aiheena olivat muistovärssyt.
Nuuskija
Nuuskija () on ukrainalainen dekkari-tv-sarja, jota on esitetty Ukrainassa marraskuusta 2013 alkaen. Suomessa sarja sai ensiesityksensä Yle TV1:llä 3. tammikuuta 2016. Ohjelman on tuottanut Artjom Litvinenko ja sen nimikkoroolia näyttelee virolainen Kirill Käro.
Nuuskija (Kirill Käro) ratkaisee rikoksia poikkeuksellisen hyvän hajuaistinsa ansiosta. Hän pystyy erottamaan pieniäkin yksityiskohtia vain yhdellä nuuskaisulla. Nuuskijan kanssa rikoksia selvittää hänen ystävänsä, eversti Viktor "Vitja" Lebedev (Ivan Oganesjan). Nuuskijalla on myös ongelmia omassa yksityiselämässään, hänen poikansa Aleksandr on vaarassa sekaantua rikollisuuteen. Jokaisessa jaksossa ratkaistaan aina yksi rikos.
Sarja sijoittuu Moskovaan, mutta se on kuvattu Kiovassa.
Nuuskijaa on verrattu Sherlock Holmesiin, sillä molemmilla on poikkeuksellinen tapa ratkoa rikoksia. Ohjelma on ollut katsojamenestys Ukrainassa ja Venäjällä, ja siitä on tehty kolme tuotantokautta.
Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Nyrkkitappelu Rocks
Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Nyrkkitappelu Rocks on punkyhtye Nyrkkitappelun esikoisalbumi. Se julkaistiin 8. maaliskuuta 2013 levymerkeillä Blast of Silence ja Svart Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Soundin Ville Pirinen antoi sille arvosanaksi kolme tähteä viidestä ja kommentoi albumin olevan ”rehellistä hauskanpitopunkia, jossa totinen yhteiskunnallisuus ja muu tylsistely sivuutetaan pilkallisella hymähdyksellä”. Rumban Oskari Onninen antoi albumille yhden tähden viidestä, sanoen "tamperelaisrokut rakentavat itselleen alfaurosimagoa osoittamalla vailla ironian häivää, että päässä pyörii vain pillu ja kalja".
Toinen seiska
Toinen seiska on punkyhtye Nyrkkitappelun järjestyksessään toinen 7" EP-levy. Se julkaistiin 1. helmikuuta 2013 levymerkeillä Blast of Silence ja Svart Records. Albumista julkaistiin 500:n kappaleen painos.
Nyrkkitappelu (EP)
Nyrkkitappelu on saman nimisen yhtyeen ensimmäinen EP-levy, joka julkaistiin 2. toukokuuta 2012. Albumista julkaistiin 500:n kappaleen 7" vinyylipainos.
Ahvenlampi (Parkano, Viitalankylä)
Ahvenlampi on Pirkanmaalla Parkanossa Viitalankylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Ahvenlampi on osa Kovesjärven valuma-aluetta.
Lammen pituus on 400 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 5,3 hehtaaria. Se sijaitsee Kovesjärven pohjoispuolella Viitanevan reunalla. Sen ympäristö on kangasmetsää ja lammen rannat ovat avosuota. Ympäröivien soiden suo-oja laskevat avosuon reunalle ja lammen laskuoja lähteen sen itärannalta itään. Se laskee 800 metrin jälkeen Kovesjärven pohjoispäässä olevaan Koveslahteen. Rantaviivan pituus on 950 metriä. Lammen lähellä sijaitsee entinen maatila Ahvenlampi. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä rantaan johda tietä.
Vanhassa 1800-luvulla laaditussa pitäjänkartassa erottuu heikosti itärannalla viherällä maalattu niitty. Muuten lampi oli luonnontilainen ja autio.
Vuonna 1952 jätti talollinen Michel Jeremiasson Kovesjärven maatalosta hakmuksen kuivata järvi. Tästä on annettu päätös samana vuonna, mutta päätöspaperi on kadonnut. Koska peruskartan mukaan lampea ympäröivät avuosuon reunus, on osittainen järvenlasku täysin mahdollinen. Sillä pyrittiin luomaan heinäniittyjä karjan rehun kasvattamiseksi.
John Cork
John Cork on tietokirjailija, televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja sekä dokumenttituottaja. Hän on ollut toisena kirjoittajana kirjoittamassa James Bondia käsitteleviä kirjoja "James Bond, the Legacy", "Bond Girls Are Forever" ja "James Bond -ensyklopedia". Cork käsikirjoitti elokuvan "Pitkä taival" ja oli käsikirjoittajana televisiosarjassa "Piru irti". Vuonna 2006 ilmestyi Corkin sarjakuvaromaani "The Night Driver". Hän omistaa dokumenttituotantoyhtiö Cloverlandin.
Cork asuu Los Angelesissa. Hän on naimisissa ja hänellä on lapsi.
Franz-Josef Rehrl
Franz-Josef Rehrl (s. 15. maaliskuuta 1993 Schladming) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Rehrl edustaa WSV Ramsau-Steiermark -seuraa.
Rehrl sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 normaalimäen Gundersen-kilpailussa 13:nneksi.
Rehrl debytoi maailmancupissa joulukuussa 2011 Ramsaun normaalimäen kilpailussa sijoittuen sijalle 49. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2013 Almatyn suurmäen kilpailusta ollen 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Lahdessa tammikuussa 2017. Kaksi viikkoa myöhemmin hän oli samalla sijalla Chaux-Neuvessa. Hän oli Chaux-Neuvessa seitsemäs myös vuotta myöhemmin. Rerhl saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa marraskuussa 2018 Lillehammerissa missä hän oli kolmas. Rehrlin oli myös toinen Ramsaussa joulukuussa 2018. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Chaux-Neuven suurmäen ja 5 kilometrin kilpailusta tammikuussa 2019. Hän voitti toistamiseen seuraavana päivänä suurmäen ja 10 kilometrin kilpailun. Suurmäen ja 15 kilometrin kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi.
Continental Cupista Rehrl on saavuttanut kaksi osakilpailuvoittoa. Nuorten MM-kilpailuista Rehrlillä on yksi kulta ja yksi hopea joukkuekilpailusta.
Rehrl aloitti mäkihypyn vuonna 1999 ja maastohiihdon talvella 2002–2003.
Haluan olla rocktähti ja saada paljon naisia
Haluan olla rocktähti ja saada paljon naisia on punkyhtye Nyrkkitappelun toinen studioalbumi. Se julkaistiin 25. huhtikuuta 2014 levymerkillä Stupido Records.
Soundin Antti Granlund vertasi albumia niin hyvässä kuin huonossakin edeltäjänsä kaltaiseksi. Lyhytkestoisten kappaleiden muuttuvat helposti toistensa kopioiksi, toisaalta ”keskinkertaisuudelta Nyrkkitappelun pelastaa yhtyeen tuima energia – ja luojan kiitos muutama täysosuma”. Kaaoszinen Rudi Peltosen mukaan ”"Rocktähti" ei edelleenkään vauhdissa säästele, mutta Nyrkkitappelu on tajunnut svengin merkityksen”.
Georg Jensen
Georg Jensen (31. elokuuta 1866 Radvaad, Tanska – 2. syyskuuta 1935 Hellerup) oli tanskalainen hopeaseppä ja muotoilija. Hän perusti yhä toimivan, erityisesti koruistaan ja kankaistaan tunnetun luksustavarayrityksen "Georg Jensen Sølvsmedie".
Georg Jensen aloitti kööpenhaminalaisen hopeasepän opissa 14-vuotiaana ja haaveili kuvanveistäjän ammatista. Hän opiskelikin kuvanveistoa 1895–1901 Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa ja työskenteli sitten keramiikkaveiston parissa Mogens Ballinin ateljeessa. Sieltä hän siirtyi muutamaksi vuodeksi Bing & Grøndal -posliinitehtaaseen kunnes perusti 1904 oman hopeasepänverstaan, jossa hän alkoi tehdä jugendtyylisiä koruja. Yritys "Georg Jensen Sølvsmedie" alkoi menestyä hyvin, ja jo 1924 se avasi liikkeen New Yorkin Fifth Avenuella.
Georg Jensen kuoli 1935, ja yrityksen otti hoitoonsa toiseksi vanhin poika Jørgen Adolf Harding Jensen (1895–1966). Hän laajensi hopeatuotteiden valikoimaa ja alkoi käyttää useita muotoilijoita kuten Sigvard Bernadotte, Arne Jacobsen, Verner Panton, Finn Juhl, Henning Koppel, Nina Koppel ja Erik Magnussen.
1960- ja 1970-luvuilla yritys otti tuotantoon veistoksellisia koruja ja rannekelloja, joita suunnittelivat muun muassa Nanna Ditzel ja Vivianna Bülow-Hübe. Yrityksen muotoilujohtajana 1962–1974 toimi Georg Jensenin kolmas poika Sören Georg Jensen (1917–1982), joka oli myös kuvanveistäjä ja hopeaseppä.
Vuonna 1973 Georg Jensenin tavaramerkin osti tanskalainen posliinitehdas Royal Copenhagen, joka liitti sen 1997 osaksi Royal Scandinavian Groupia. Konserniin kuuluivat myös Bing & Grøndahl, Holmegaard Glasværk, Orrefors Kosta Boda, Boda Nova ja Höganäs.
Vuodesta 1988 tanskalainen Tuborg-panimon säätiö on jakanut joka toinen vuosi Georg Jensenin mukaan nimettyä palkintoa pohjoismaisille muotoilijoille. Palkintoraatiin valitaan museonjohtajia kaikista viidestä Pohjoismaasta. Georg Jensen -palkinnon on saanut muun muassa suomalainen muotoilija Markku Salo vuonna 1990.
Kalevi Tamminen
Kalevi Reino Tamminen (5. huhtikuuta 1928 Maaria – 29. elokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen teologi, kasvatustieteilijä ja professori. hän oli Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori 1970–1992. Hän käsitteli julkaisuissaan lasten ja nuorten uskonnollista kehitystä, koulujen uskonnonopetusta, kirkon kasvatustyötä sekä teologien koulutusta.
Tamminen pääsi ylioppilaaksi 1946, ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1948, maisteriksi 1949, lisensitaatiksi 1956, teologian kandidaatiksi 1952, lisensiaatiksi 1967, filosofian ja teologian tohtoriksi 1967. Hän toimi uskonnonopettajana Turussa, Helsingin opettajakorkeakoulussa ja Savonlinnan seminaarissa ja oli Lapuan seurakunnan kirkkoherran apulainen 1952, Pöytyän seurakunnan virallinen apulainen 1954, Kristillisen kasvatuksen keskuksen kirkon kasvatusasiain sihteeri 1955–1963, Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian assisttenti 1963–1968, kasvatustieteen dosentti 1967–1970, vt. apulaisprofessori 1968–1969, käytännöllisen teologian, erityisesti uskonnonpedagogiikan vt. ylimääräinen professori 1969–1970, kiinteä ylimääräinen professori 1970–1977, varsinainen professori 1977 sekä käytännöllisen teologian dosentti 1993–1995.
Tamminen julkaisi uskonnon oppikirjoja ja runsaasti muuta uskonnonopetukseen liittyvää kirjallisuutta. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1967 käsitteli aihetta "Kansakoulun uskonnonopetus vuosisadan vaihteen murroksessa". Hän julkaisi vuonna 2004 muistelmansa "Pitkin elämänkaarta polvihousuisesta seniorivuosiin".
Lomalla (albumi)
Lomalla on Vesku Jokisen & Sundin poikien toinen studioalbumi. Se julkaistiin 6. kesäkuuta 2014 levymerkillä Sony Music Entertainment. Levy on teemaltaan kesäalbumi joka koostuu kappaleista, joita soitettiin radiossa yhtyeen jäsenten ollessa nuoria. Kappaleesta ”Kesän lapsi” kuvattiin musiikkivideo.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Glastonburyn festivaali
Glastonburyn festivaali on viisipäiväinen esittävien taiteiden festivaali, joka järjestetään vuosittain kesäkuun viimeisenä viikonloppuna Somersetissa, Englannissa. Musiikin lisäksi festivaaleilla on myös taiteita, tanssia, komediaa, teatteria, sirkusta ja kabareeta. Festivaali sai alkunsa vuonna 1970, ja 1980-luvulta lähtien se on järjestetty vuosittain muutamaa välivuotta lukuun ottamatta. Nykyään Glastonbury on maailman suurin ulkoilmafestivaali, jossa on vuosittain noin 175 000 kävijää. Glastonbury tekee yhteistyötä erilaisten hyväntekeväisyys- ja luonnonsuojelujärjestöjen kanssa. Festivaaleilla ovat esiintyneet muun muassa David Bowie, The Rolling Stones, New Order, Elvis Costello, The Smiths, Oasis, Coldplay, Muse ja Metallica.
Ensimmäisen festivaalin järjesti vuonna 1970 brittiläinen Michael Eavis, maanviljelijä joka halusi järjestää oman tapahtumansa käytyään Bath Blues -festivaaleilla vuonna 1969. Pääsylippu maksoi yhden punnan, minkä lisäksi kävijöille tarjottiin ilmaista maitoa. Seuraavana vuonna festivaali oli ilmainen ja kävijämäärä nousi 12 000:een. 1970-luvulla festivaali oli vahvasti sidoksissa hippikulttuuriin ja mystiikkaan, ja esiintymisalueelle rakennettiin muun muassa laskeutumispaikka ufoille sekä pyramidin muotoinen lava. Festivaaleilla on aikojen saatossa esiintynyt tuhansia suurempia ja pienempiä yhtyeitä ja artisteja, joista monet ovat nauhoittaneet keikkansa videoille ja levyille. Myös itse festivaali on mainittu useissa kappaleissa ja siitä on tehty dokumentteja. Festivaali on kautta historiansa kasvattanut suosiotaan ja on nykyään tunnettu kautta maailman. Liput ovat haluttuja ja myydään lähes poikkeuksetta loppuun äärimmäisen nopeasti.
Onko sulla lupa pitää kivaa?
Onko sulla lupa pitää kivaa? on punkyhtye Nyrkkitappelun single, joka julkaistiin maaliskuussa 2014 levymerkillä Stupido Records.
Maurice Binder
Maurice Binder (1925–1991) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija, joka suunnitteli elokuvien alkutekstejä ja elokuvamainoksia.
Binder syntyi vuonna 1925. Hän opiskeli teknisessä korkeakoulussa, jonka jälkeen hän hakeutui taidekouluun. Binder meni töihin New Yorkin Macy’s-tavarataloon, jossa hän yleni tavaratalon taiteelliseksi johtajaksi. Toisen maailmansodan aikana hän palveli laivastossa ja käydessään satamassa Hollywoodin lähellä sai töitä still-kuvaajana. Sodan jälkeen Binder työskenteli elokuvamainonnassa ja alkutekstien suunnittelussa, erityisesti Stanley Donenin ohjaamien elokuvien parissa. Binderin suunnittelemat alkutekstit elokuvaan "Ruoho on vihreämpää aidan toisella puolella" (1961) sai suosiota, jonka vuoksi hänet pyydettiin tekemään traileri ja alkutekstit elokuvaan "Salainen agentti 007 ja tohtori No". Binder ideoi James Bond -elokuvien aseenpiippukohtauksen. Hän ei ollut mukana elokuvien "Salainen agentti 007 Istanbulissa" ja "007 ja Kultasormi" tuotannoissa, mutta suunnitteli alkutekstit kaikkiin Bond-elokuviin vuosina 1965–1989. Binder suunnitteli lisäksi alkutekstit muun muassa elokuviin "Miljardin dollarin aivot" (1967), "Barbarella" (1968), "Sherlock Holmesin salaisuus" (1970), "Villihanhet" (1987) ja "Viimeinen keisari" (1987).
Binderilla oli laaja modernin taiteen kokoelma. Hän kuoli vuonna 1991.
Pieniä potilaita
Pieniä potilaita oli keväällä 2013 AVA-kanavalla esitetty tositelevisio-ohjelma, jossa seurattiin pienten potilaiden ja henkilökunnan elämää Helsingin lastenklinikalla. Ohjelma kerto sairauksista kärsivien pienten lasten tarinoita, joista jokainen sai lopuksi onnellisen lopun. Ohjelman tuotti Riku Riihilahti.
Blood on Ice
Blood on Ice on ruotsalaisen black metal -yhtye Bathoryn yhdeksäs albumi. Black Mark Production julkaisi sen 27. toukokuuta 1996. Levy nauhoitettiin jo vuosina 1988 ja 1989, mutta sitä ei julkaistu, koska Thomas "Ace" Forsberg (Quorthon) pelkäsi, että levyn materiaali poikkeaisi yhtyeen aiemmasta black metal -soundista. Lopulta se julkaistiin remasteroituna vuonna 1996 fanien painostuksen takia.
Hävikkiruoan hyödyntäminen
Hävikkiruoan hyödyntäminen on erilaisia tapoja käyttää laitosten, kauppojen ja ravintoloiden ylijäämäruokaa. Suomessa koko ravitsemusalan (kotitaloudet, ravitsemuspalvelut, kauppa ja teollisuus) hävikin osuus on noin 10–15 % ja hävikin määrä on noin 335–460 miljoonaa kiloa vuodessa.
Koulujen hävikkiruoan myyntiä on kokeiltu monissa kunnissa 2010-luvulla.
Monet kaupat lahjoittavat yli jäävää ruokaa hyväntekeväisyyteen.
Lunchie on ravintoloiden hävikkiruoan hyödyntämiseen kehitetty mobiilisovellus, jonka avulla asiakkaat voivat tilata palvelussa mukana olevien ravintoloiden lounaalta ylijääneitä annoksia. Asiakkaat hakevat tilaamansa annokset itse ravintolasta. Sovelluksen ideana on auttaa ravintoloitsijoita hävikin minimoinnissa ja tarjota asiakkaille mahdollisuuden nauttia ravintolaruoasta edullisesti. Palvelua voi käyttää Androidin, iOS:in tai nettiselaimen kautta rekisteröitymisen jälkeen.
Chris Christoffersen
Chris Tasker Christoffersen (s. 13. elokuuta 1979 Hasle) on tanskalainen koripalloilija.
218-senttinen Christoffersen on pelipaikaltaan sentteri. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Italiassa, Yhdysvalloissa yliopistossa ja D-liigassa, Suomessa ja Ruotsissa. Maiden pääsarjojen lisäksi hän on pelannut muun muassa EuroCupia ja EuroChallengea. Kaudella 2005–2006 Christoffersen edusti joulukuusta lähtien suomalaista LrNMKY:tä, jossa hän voitti Suomen mestaruuden ja Suomen cupin sekä pelasi EuroChallengea. Ennen kauden ratkaisuotteluita Christoffersen joutui polvileikkaukseen.
Christoffersen on pelannut myös Tanskan miesten maajoukkueessa, joka hänen aikanaan ei ole yltänyt arvokisojen lopputurnauksiin.
Liigacup 2016
Liigacup 2016 oli alkuvuodesta 2016 pelattu jalkapallokilpailu, johon osallistuivat Suomen pääsarjassa Veikkausliigassa pelanneet 12 joukkuetta. Se oli järjestyksessään 20. ja viimeinen Liigacup.
Liigacup pelattiin vuonna 2016 kahdessa kuuden joukkueen lohkossa yksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat pelasivat vastakkain loppuottelussa 19. maaliskuuta, jossa ratkesi kilpailun voittaja.
Lohkovaiheen paras joukkue kummastakin lohkosta Mestarien liigaan tai Eurooppa-liigaan osallistuvien joukkueiden (SJK, RoPS, HJK ja IFK Mariehamn) lisäksi pääsi Suomen Cupissa 2016 suoraan 32 parhaan joukkoon, kun muut Veikkausliigan joukkueet aloittivat kierrosta aiemmin.
Suomen Cupin uudistuessa kaudelle 2017 Liigacup lakkautettiin.
Kaksi maalia:
Yksi maali:
Rick Haney
Rick Haney (s. 28. toukokuuta 1965 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääpalloilija, joka on edustanut ennätykselliset 20 kertaa Yhdysvaltain maajoukkuetta jääpallon MM-kisoissa vuosien 1990–2015 aikana.
Haney on syntyisin Duluthista, jossa hän pelasi jääkiekkoa, kuten muutkin nuoret miehet. Hän siirtyi opiskelemaan Harvardin yliopistoon taloustieteitä ja pelasi samanaikaisesti yliopiston jääkiekkojoukkueessa Harvard Crimson, joka menestyi valmentaja Bill Clearyn johdolla erinomaisesti NCAA-sarjassa. Seura pääsi vuonna 1986 Michiganissa järjestettyyn lopputurnaukseen. 1980-luvun lopulla Haney jatkoi opintojaan Wisconsinin Madisonissa pankkitoiminnan maisterikoulussa.
Haney aloitti jääpallouransa 1989 ja pelasi seuraavana vuonna Yhdysvaltain jääpalloliigassa. Vuodesta 1991 alkaen hän on ollut mukana jääpallon MM-kisoissa eli osallistuessaan vuoden 2016 MM-kisoihin ne ovat hänelle 20.:t. Haneyllä on siis eniten MM-kisaedustuksia ja yli sata MM-ottelua. Kansainvälisiä jääpallo-otteluita hänellä on vuoden 2016 MM-kisojen alkaessa 207. Haney on toiminut Yhdysvaltain jääpallomaajoukkueen kapteenina vuosina 1995-2015.
Yhdysvaltain jääpallomestaruuksia Haneyllä on kaikkiaan kolme, jotka hän on saavuttanut Minnesota Bandolierin ja viimeisimmän Dynamo Duluthin riveissä. Haney oli perustamassa Duluthin kotiseudulleen Duluthiin jääpallojoukkuetta vuonna 2006. Jääpallouransa alkuvaiheessa 1990-luvulla Haney pelasi kauden Ruotsissa Örebro SK:n joukkueessa ja kaksi kautta Norjassa IF Readyn joukkueessa.
Christian Drejer
Christian Drejer (s. 8. joulukuuta 1982 Fredriksberg) on tanskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on ensimmäinen NBA:han varattu tanskalainen. Drejer pelasi urallaan Tanskan lisäksi Espanjassa ja Italiassa sekä Yhdysvaltain yliopistosarja NCAA:ssa ja esiintyi myös Tanskan maajoukkueessa. Loukkaantumisista urallaan kärsinyt Drejer lopetti uransa 25-vuotiaana.
Laitahyökkääjänä pelannut Drejer aloitti uransa kotimaansa SISU BK:ssa, missä hänet valittiin 31,6 pisteen ottelukohtaisen keskiarvon tehtyään vuonna 2002 Basketligaenin kauden parhaaksi pelaajaksi. Hän siirtyi vuosiksi 2002–2004 Yhdysvaltoihin tasokkaaseen Floridan yliopiston joukkueeseen vaikka hänelle tarjottiin miljoonasopimuksia Euroopan huippujoukkueista. Drejer sai ensimmäisenä yliopistovuonnaan jalkavamman, joka haittasi hänen loppu-uraansa. New Jersey Nets varasi Drejerin NBA:han 51. vuorolla . Drejer oli historian ensimmäinen NBA:han varattu tanskalainen, mutta hän ei koskaan pelannut sarjassa. Hän siirtyi Eurooppaan jossa pelasi Espanjassa ja Italiassa sekä kansainvälisissä seurakilpailuissa. Vuonna 2004 Drejer voitti FC Barcelonassa Espanjan mestaruuden ja Espanjan Supercupin. Vuonna 2007 hän pelasi EuroCupin tähdistöottelussa. Drejer lopetti pelaajauransa vain 25-vuotiaana saatuaan jälleen jalkavamman vuonna 2008.
Drejer pelasi myös Tanskan miesten maajoukkueessa, joka hänen aikanaan ei ole yltänyt arvokisojen lopputurnauksiin.
Knud Lundberg
Knud Lundberg (14. toukokuuta 1920 Kööpenhamina – 12. elokuuta 2002 Gentofte) oli tanskalainen jalkapalloilija, koripalloilija ja käsipalloilija.
Lundberg voitti Tanskan mestaruuden jokaisessa kolmessa harjoittamassaan palloilulajissa. Jalkapallossa hän voitti Tanskan miesten maajoukkueessa olympiapronssia Lontoossa 1948 ja sijoittui Helsingin kesäolympialaisissa 1952 jaetulle viidennelle sijalle.
The Heartburns
The Heartburns on suomalainen punkyhtye, joka perustettiin Turussa vuonna 2001. Yhtyeen perusti myöhemmin Kakka-hätä 77:n ja Pää Kii -yhtyeistä tunnettu laulaja-kitaristi Teemu Bergman.
Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia, "Fucked Up in a Bad Way" (2006) ja "Fixin’ to Die" (2008). Toisen studioalbumin julkaisun jälkeen The Heartburnsin toiminta hiipui, vaikkei se koskaan varsinaisesti hajonnut. Kuuden vuoden hiljaiselon jälkeen yhtye julkaisi uutta musiikkia "Cold Hell Below" -EP:n myötä vuonna 2014.
Augusto Giomo
Augusto Gianni Giomo (3. helmikuuta 1940 Treviso – 27. tammikuuta 2016) oli italialainen koripalloilija. Hänen veljensä Giorgio Giomo oli myös koripalloilija.
Giomo pelasi kotimaansa pääsarjassa. Hän pelasi myös Italian miesten maajoukkueessa, joka sijoittui Rooman kesäolympialaisissa 1960 neljänneksi, Tokion kesäolympialaisissa 1964 viidenneksi ja Brasilian MM-kilpailuissa 1963 seitsemänneksi.
Giomo kuoli 75-vuotiaana 27. tammikuuta 2016.
Yeah (Xysman albumi)
Yeah on vuonna 1990 ilmestynyt suomalaisen grindcore-yhtye Xysman ensimmäinen kokopitkä albumi. Vuonna 1993 se julkaistiin CD-versiona, jonka bonuskappaleina on mini-LP:n "Above the Mind of Morbidity" (1990) materiaali. Levy on mukana myös 2004 julkaistulla kokoelmalla "Yeah / First & Magical".
Crystal Bradford
Crystal Bradford (s. 1. marraskuuta 1993 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Vuodet 2011–2015 Bradford pelasi Central Michigan Universityn joukkueessa. Vuonna 2013 hän kuului Yhdysvaltain kesäuniversiadien kultamitalijoukkueeseen. Hyvät peliesitykset yliopistokentillä johtivat WNBA-seura Los Angeles Sparksin varaukseen koko tilaisuuden seitsemännellä vuorolla vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Bradford pelasi Sparksissa WNBA:ssa 15 ottelussa joista yhden avausviisikossa. Hänen ottelukohtaisiksi keskiarvoikseen kirjautuivat 2,7 pistettä ja 1,3 levypalloa keskimäärin 9,4 minuutissa.
WNBA-kautensa jälkeen Bradford pelasi loppuvuoden 2015 Brasiliassa Sampaion joukkueessa. 29. tammikuuta 2016 hänen uutisoitiin siirtyvän loppukaudeksi Suomen pääsarjan Vimpelin Vetoon. Helmikuussa hänet valittiin naisten Korisliigan kuukauden pelaajaksi.
Above the Mind of Morbidity
Above the Mind of Morbidity on vuonna 1990 ilmestynyt suomalaisen grindcore-yhtye Xysman ensimmäinen mini-LP. Se julkaistiin aluksi valkoisilla kansilla 50 kappaleen numeroituna painoksena, jota myytiin ainoastaan yhtyeen keikoilla. Kansitaide saatiin valmiiksi vasta myöhemmin ilmestyneeseen toiseen painokseen.
Levyn materiaali on mukana myös bonuskappaleina "Yeah"-albumin vuonna 1993 julkaistulla CD-versiolla sekä kokoelmalla "Yeah / First & Magical" (2004).
Juhani Murto
Taavi Juhani Murto (9. toukokuuta 1935 Viipuri – 8. tammikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston fysikaalisen kemian dosentti 1965–1967 ja apulaisprofessori 1967–1989.
Kalle Kaakko-oja
Kalle Kaakko-oja (1. helmikuuta 1875 Kuru – 7. toukokuuta 1942 Tampere) oli suomalainen asioitsija ja kansanedustaja 1910–1914.
Kalle Kaakko-ojan vanhemmat olivat torppari Eenok Kaakko-oja ja Miina Juusentytär. Hän oli torpparina Teiskossa 1900–1919 ja työskenteli asioitsijana Tampereella 1919–1942.
Kaakko-oja valittiin eduskuntaan suomalaisen puolueen edustajaksi Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosiksi 1910–1914. Hän toimi eduskunnan sivistysvaliokunnassa.
Leena Saijonmaa-Koulumies
Leena Enni Saijonmaa-Koulumies on suomalainen eläinlääkäri. Hän on eläinlääketieteen tohtori, PhD, dosentti ja pieneläinsairauksien erikoiseläinlääkäri. Hän on erikoistunut allergisten eläinten hoitoon ja on Suomen arvostetuimpia eläinlääkäreitä.
Saijonmaa-Koulumies on opiskellut pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa mutta haki kuitenkin Eläinlääketieteelliseen korkeakouluun ja valmistui eläinlääkäriksi. Hän teki vuonna 2000 väitöskirjan Lontoon yliopiston Royal Veterinary Collegessa eläinten allergioihin liittyvistä ihotulehduksista
Saijonmaa-Koulumies on Helsingin yliopiston dermatologian dosentti ja työskentelee yksityisellä eläinlääkäriasemalla.
Saijonmaa-Koulumiehen puoliso on Jyrki Koulumies.
Pekka Kopsa
Pekko (Pekka) Kopsa (26. elokuuta 1887 Jaakkima – 19. maaliskuuta 1969 Mikkeli) oli suomalainen liikemies ja kansanedustaja 1922–1929.
Pekka Kopsan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Kopsa ja Regina Roininen. Hän työskenteli ensin maanviljelijänä ja puutavaraliikemiehenä Jaakkimassa vuoteen 1925, sitten leipomo- ja kahvilaliikkeen harjoittajana Lahdenpohjassa 1925–1939 ja 1941–1944. Vuosina 1945–1961 hän omisti matkustajakodin Pieksämäellä.
Kopsa valittiin eduskuntaan maalaisliiton edustajaksi Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä vuosiksi 1922–1929. Hän toimi myös Jaakkiman kunnanvaltuuston ja Lahdenpohjan kauppalanvaltuuston puheenjohtajana sekä Lahdenpohjan kauppalanhallituksen jäsenenä.
Adolph Lindskog
Per Adolph Lindskog (4. joulukuuta 1751 Tukholma Ruotsi – 20. kesäkuuta 1836 Pietarsaari) oli kauppaneuvos, laivanvarustaja ja tehtailija.
Lindskogin vanhemmat olivat David Lindskog ja Sara Myhra ja puoliso vuodesta 1781 Anna Catharina Malm (1762–1833). Pietarsaareen Tukholmassa syntynyt Lindskog saapui ensimmäisen kerran kesällä 1775 laivan perämiehenä, jäi maihin ja ryhtyi Malmin sukuun kuuluneen Niclas Malmin omistaman kauppahuoneen palvelukseen. Laivuriksi ja porvariksi kaupunkiin hänet hyväksyttiin muutaman vuoden päästä, vuonna 1781 hän avioitui ensimmäisen työnantajansa tyttären kanssa. Laivanpäällikkönä Lindskog toimi vuoteen 1788 asti, mutta appensa kuoltua 1785 hän sai perintönä osuuksia kauppalaivoihin ja paneutui laivojen rakentamiseen ja varustamiseen. Täydet porvarioikeudet Lindskogille myönnettiin 1786. Hän rakennutti yhteensä kuusitoista alusta ja oli vuodesta 1796 osakkaana Pietarsaaren kauppiaiden yhteisessä telakassa. 1800-luvun alussa Lindskog hankki Ähtävältä sahan ja myöhemmin Pietarsaaren tupakkatehtaan osake-enemmistön. Hän kohosi liiketoimiensa ansiosta maakunnan varakkaimpien joukkoon ja muun muassa rakennutti Pietarsaaren ensimmäisen kivitalon. Vuonna 1818 hän luovutti liikkeensä hoidon poikansa Carl Salomonin hoitoon, vanhemman pojan Niclas Adolphin muutettua Tukholmaan 1810. Kummankaan pojan liiketoimet eivät kuitenkaan onnistuneet, Carl Salomonin hoitamina liiketoimet joutuivat vararikkoon 1842. Jo sitä ennen vuonna 1835 Lindskogien kaupunkitalo oli tuhoutunut Pietarsaaren tulipalossa.
Wille Särkkä
Wilhelm Gustaf (Wille Kustaa, W. K.) Särkkä (26. helmikuuta 1877 Suomenniemi – 18. huhtikuuta 1968 Lappeenranta) oli suomalainen maanviljeljä, kunnallisneuvos ja nuorsuomalaisten sekä Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja.
Särkän vanhemmat olivat maanviljelijä Wille Särkkä ja Anna Sofia Kiesilä. Särkkä oli maanviljelijänä Suomenniemellä ja hän oli myös palovakuutusyhtiön toimitusjohtajana.
Särkkä oli kansanedustajana 1917–1929 ja 1930–1936 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Särkkä oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925 ja 1931 presidentinvaaleissa. Hän oli Suomenniemen kunnanvaltuuston jäsenenä ja Suomenniemen kunnallislautakunnan esimiehenä. Särkkä kuului Paloapuyhdistysten jälleenvakuutusyhdistyksen johtokuntaan ja Suomi-yhtiön edustajistoon. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1933.
Särkkä oli naimisissa vuodesta 1899 Amanda Loviisa Kurkelan kanssa.
Aaro Jaskari
Aaron (Aaro) Jaskari (1. heinäkuuta 1880 Laihia – 28. heinäkuuta 1925 Karstula) oli suomalainen maanviljeljä ja Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja.
Jaskarin vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Jaskari ja Liisa Hyöty. Jaskari kävi kansakoulun. Hän oleskeli vuosina 1902–1905 Yhdysvalloissa kieltäydyttyään osallistumasta asevelvollisuuskutsuntoihin. Suomeen palattuaan hän oli tilanomistajana Karstulassa 1905–1925 ja hän oli myös vakuutusyhtiö Salaman tarkastajana.
Jaskari oli kansanedustajana 1922–1925 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Jaskari kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Edistyspuolueen Eva Heikinheimo. Hän oli Karstulan kunnanvaltuuston jäsenenä ja Karstulan kunnallislautakunnan esimiehenä.
Jaskari oli naimisissa vuodesta 1902 Olga Krookin kanssa.
Þórey Edda Elísdóttir
Þórey Edda Elísdóttir (s. 30. kesäkuuta 1977 Reykjavik) on islantilainen seiväshyppääjä. Hän edusti aktiiviurallaan FH Hafnarfjörður -seuraa, ja on pituudeltaan 181 cm.
Þórey sijoittui yhdeksänneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Turussa 1997. Hän karsiutui EM-kilpailujen loppukilpailusta 1998 sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän sijoittui seuraavana vuonna yhdeksänneksi Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa, viidenneksi Göteborgin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja 13:nneksi Sevillan MM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Sydneyn olympialaisissa 2000.
Þórey voitti NCAA:n yliopistomestaruuden 2001 Islannin halliennätyksellä 451. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 445. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän oli yhdestoista. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Birminghamin MM-hallikilpailuissa ja jäi loppukilpailussa ilman tulosta Pariisin MM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-hallikilpailuissa 2004.
Þórey hyppäsi Islannin ulkorataennätyksen 460 Madridissa 17. heinäkuuta 2004. Hän sijoittui viidenneksi Ateenan olympialaisissa 2004 tuloksella 455. hän oli samana vuonna seitsemäs ja kahdeksas. Hän karsiutui loppukilpailusta Helsingin 2005 ja Osakan MM-kilpailuissa 2007 sekä Pekingin olympialaisissa 2008.
Väinö Joensuu
Väinö Mikael Joensuu (s. 13. elokuuta 1894 Viipuri) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja, suomentaja ja pakinoitsija.
Joensuun vanhemmat olivat talonomistaja Salomon Joensuu ja Paulina Laurila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1912 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja maisteriksi 1923.
Joensuu oli sanomalehti Karjalan ulkomaan osaston toimittajana 1917–1919, Uuden Suomen toimittajana 1919–1931, Ilta-Sanomien toimittajana 1932–1950 sekä Sanomalehtimiehen toimittajana vuodesta 1947. Hän toimi myös Karjalan Helsingin-kirjeenvaihtajana 1920–1939 ja oli venäjänkielen opettajana Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja Teknillisessä korkeakoulussa. Joensuu oli Helsingin sanomalehtimiesyhdistyksen sihteerinä vuodesta 1926 ja Suomalais-latvialaisen yhdistyksen sihteerinä 1928–1936. Joensuu kirjoitti Ilta-Sanomiin pakinoita nimimerkillä "Mikko".
Joensuu oli naimisissa vuodesta 1938 Kyllikki Vasan (Waldstedt) kanssa.
Jyrjövä
Jyrjövä () on entinen kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla viitisen kilometriä Kapriosta pohjoiseen.
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Jyrjövä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjan mukaan kylään oli ortodoksien rinnalle muuttanut luterilaisia uudisasukkaita Jääskestä.
1700-luvun alusta lähtien Jyrjövä kuului Vornaisin kartanoon, jonka omistajat siirsivät seudulle venäläisiä talonpoikia. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 kylässä asui venäläisten ohella 43 äyrämöistä, jotka kuuluivat Kaprion luterilaiseen seurakuntaan. Ortodoksit kuuluivat Klopitsan seurakuntaan, mutta kävivät kirkossa mieluummin lähempänä Kapriossa. Jyrjövässä oli vuonna 1731 rakennettu tsasouna.
Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Vornaisin volostin Vysotskojen kyläkuntaan. Maanviljelyn lisäksi asukkaat työskentelivät Hatapusan paperitehtaalla ja kyytimiehinä kaupungeissa. Lapset kävivät koulua Kostlovassa.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Jyrjövä kuului aluksi Sirkkovan ja myöhemmin Kaprion kyläneuvostoon. Kylä hävisi toisen maailmansodan aikana tai sen jälkeen.
Nykyään paikalla on puutarhapalstojen ympäröimien omakotitalojen muodostama huvila-asutus. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 48 henkeä. Jyrjövän ja Sirkkovan tienoille suunnitellaan laskettelukeskusta.
Tripla (televisio-ohjelma)
Tripla on syksyllä 2015 esitetty viihdeohjelma, jossa 12 näyttelijää tekivät koko viikon ajan sketsejä heille annetuista teemoista. Juontajana toimi Niko Kivelä. Ensimmäinen jakso esitettiin Nelonen-kanavalla 4. lokakuuta 2015.
Koskikatu (Joensuu)
Koskikatu on itä-länsisuuntainen katu Joensuun keskustassa. Se johtaa Elielinkujan päästä, Rantakadulta Länsikadulle. Katu jatkuu Yliopistokatuna kohti Linnunlahtea ja Noljakkaa. Nimensä se on saanut sijaintinsa mukaan Pielisjoen koskista.
Koskikadun varrella on on eteläpuolella, joelta päin alkaen:
Koskikadun varrella on on pohjoispuolella, joelta päin alkaen:
Poikkikatuja ovat joelta päin luettuna Torikatu, Kauppakatu, joka on myös kävelykatu, Kirkkokatu, Koulukatu, Kalevankatu, Merimiehenkatu ja Sepänkatu.
Lokakuussa 2018 avatun Toriparkin sisään- ja ulostuloväylät ovat Koskikadulla Mustosen kadun kohdalla. 
Liikennevalot ovat Rantakadun, Koulukadun ja Länsikadun risteyksissä. Koulukatu on etuoikeutettu katu.
Kadun pohjoislaidalla kulkee koko matkalla pyörätie. Eteläpuolella pyörätie on merkitty vain kahden korttelin matkalle eli Merimiehenkadun ja Länsikadun välille.
Pienlehti
Pienlehti on usein niukoilla resursseilla sekä vapaaehtoistyönä tehty mielipide- kulttuuri- tai tiedeaiheinen julkaisu, jonka kustantajana toimii usein valtion tukema yleishyödyllinen yhteisö. Pienlehtiin lukeutuvat muun muassa seurojen, järjestöjen, yhdistysten kuin muiden vastaavien organisaatioiden
tuottamat julkaisut. Pienlehdiksi voidaan lukea jopa blogityyppisiä verkkojulkaisuja, vaikka yleensä lehden tulisi ilmestyä säännöllisesti ja sisältää edes jollain tasolla toimitettua, suunniteltua sisältöä.
Suomessa ilmestyy tällä hetkellä yli 300 pienlehteä, joiden lukijoiden määrä liikkuu sadoissa tuhansissa. Niiden määrästä ei ole tarkkaa tilastoa, sillä niitä ei luokitella virallisesti omaksi lajityypikseen.
Monissa pienlehdissä vaikuttavat aktiivisesti muun muassa järjestöihmiset, kansalaisvaikuttajat ja omien alojensa asiantuntijat, jotka kokevat alati lisääntyvän lehtimainonnan ja -markkinoinnin uhkana sanavapaudelle, uskottavuudelle sekä ammattitaidon osoittamiselle. Näiden järjestöjen aktivistit ovat sitä mieltä, että lehtimainonta sitoo lehden lisäksi myös sen toimittajatkin seisomaan mainostajan ja tämän mahdollisesti kyseenalaisen tai epäeettisen ideologian takana. Vaikka pienlehdessä mainostaminen olisi edullista, se ei usein ole kannattavaa, sillä yksittäisen lehden leivikki on pieni. Viestinnän dosentti Sinikka Sassi määrittelikin pienlehdistöä koskevassa tutkimuksessaan pienlehdet ei-kaupallisiksi ja mainostuloista riippumattomiksi lehdiksi.
Sarjakuvapuolella pienlehti-käsitteellä tarkoitetaan yksittäisten tekijöiden kokoamia pieniä sarjakuvalehtiä.
Michal Krčmář
Michal Krčmář tarkoittaa seuraavia:
Leonora Christina Ulfeldt
Leonora Christina Ulfeldt (8. heinäkuuta 1621 – 16. maaliskuuta 1698) oli Tanskan ja Norjan kuninkaan Kristian IV:n tytär. Leonora oli vangittuna 22 vuotta Kööpenhaminan linnassa olleessa sinisessä tornissa, jonne hänen velipuolensa kuningas Frederik III oli passittanut. Vankilassa hän kirjoitti omaelämänkertansa Jammers Minden, joka kuuluu nykyään Tanskan kulttuurikaanoniin.
Michal Krčmář (balettitanssija)
Michal Krčmář (s. 13. kesäkuuta 1990 Praha, Tšekki) on tšekkiläissyntyinen balettitanssija, joka tanssii Suomen kansallisbaletissa tähtitanssijana. Hän on kuulunut Kansallisbaletin balettikuntaan vuodesta 2011. Suomen Kulttuurirahasto myönsi hänelle vuonna 2016 Edvard Fazer -palkinnon. Perusteluissa mainittiin Krčmářin huikea tekniikka ja syvällinen taiteellinen tulkinta. Lisäksi hän on ollut kannustava työtoveri ja mentoroinut uransa alussa olevia tanssijoilta.
Krčmář on opiskellut Prahan tanssikonservatoriossa 2001–2009 ja osallistunut Daria Klimentovan mestarikurssille Prahassa 2006. Suomessa hän sai tähtitanssijan tittelin 2015. Hän on tehnyt vierailuja muun muassa Japaniin, Venäjälle ja Kolumbiaan sekä kotimaansa Prahan valtionoopperan balettiin 2012. Ennen kiinnitystään Kansallisoopperan balettiin hän on työskennellyt solistitanssijana Böömin baletissa ja Prahan valtionoopperan baletissa.
Eino A. Jussila
Eino Artturi Jussila (15. kesäkuuta 1900 Messukylä – 10. syyskuuta 1964) oli suomalainen diplomi-insinööri ja rehtori.
Jussilan vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Jussila ja Vilhelmiina Jussila, Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1925. Jussila teki opintomatkat Yhdysvaltoihin 1928–1930 ja Englantiin 1933 sekä 1935.
Jussila toimi Puuteknillisen tutkimuslaitoksen osastoinsinöörinä 1930–1938 ja hän oli Suomen sahateollisuuskoulun rehtorina vuodesta 1938 alkaen. Jussila oli myös Suomen sahateollisuusmiesten yhdistyksen johtokunnan jäsen vuodesta 1939 alkaen.
Voi Hyvin
Voi Hyvin on A-Lehtien kustantama hyvinvointiin keskittynyt aikakauslehti. Lehti sisältää mm. onnellisen ja terveellisen elämäntavan asiantuntijoiden kertomuksia, mielen ja kehon kunnossapitoa sekä elämästä nauttimista. Lehti ilmestyy 10 kertaa vuodessa.
Vuonna 2016 Ulla Veirto toimii vastaavana päätoimittaja, sekä Päivi Anttila päätoimittajana.
Kaisu Weckman
Kaisa (Kaisu) Maria Weckman, o. s. "Niittynen" (27. heinäkuuta 1921 Tampere – 17. heinäkuuta 1998 Tampere) oli suomalainen Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja ja Kansaneläkelaitoksen johtaja.
Weckmanin vanhemmat olivat metallityömies Herman Niittynen ja Maria Vilhelmiina Mäensivu. Hän kävi kansakoulun ja Tampereen tyttöjen ammattikoulun. Weckman työskenteli vaatetustyöläisenä Tampereella 1939–1949 ja hän oli Tampereen Pukutehtaan pääluottamusmiehenä 1949–1966. Kansanedustajakautensa jälkeen Weckman oli Kansaneläkelaitoksen hallituksen jäsenenä ja johtajana vuoden 1976 alusta lähtien.
Weckman oli kansanedustajana 1966–1976 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän siirtyi Kansaneläkelaitosen johtajaksi tammikuun lopussa 1976 kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Ulla-Leena Alppi. Weckman oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaaleissa ja hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1968. Hän oli myös Suomen kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen vuodesta 1963 ja Tekstiili- ja vaatetustyöväen liiton liittovaltuuston varapuheenjohtaja.
Kaisu Weckman oli naimisissa vuodesta 1944 varastonhoitaja Gunnar Leo Weckmanin kanssa.
Pankkala
Pankkala () on entinen kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla noin 7 kilometriä Kapriosta koilliseen.
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Pankkala (ven. "Kostivtsovo") mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Sen asukkaat harjoittivat raudan tuotantoa. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjan mukaan kylään oli muuttanut luterilaisia uudisasukkaita Suomesta.
1700-luvun alusta lähtien Pankkala kuului Vornaisin kartanoon. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 kylässä asui 149 äyrämöistä, jotka kuuluivat Kaprion luterilaiseen seurakuntaan. Vielä myöhemminkin Pankkala mainitaan yksinomaan suomalaisena kylänä. Toisen tiedon mukaan sen ortodoksit kuuluivat Klopitsan seurakuntaan.
Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Vornaisin volostin Vysotskojen kyläkuntaan. Vuonna 1909 kylään avattiin semstvon koulu.
Venäjän sisällissodan aikana Pankkalassa oli Inkerin rykmentin päämaja, jossa käyttiin neuvotteluja valkoisia joukkoja komentaneen Aleksandr Rodzjankon kanssa. Sen jälkeen Pankkala kuului Kostlovan ja Klopitsan kyläneuvostoihin. Kylä tuhoutui toisessa maailmansodassa.
Sur ma route
”Sur ma route” on ranskalaisen artistin Black M:n kappale, joka julkaistiin hänen debyyttialbumiltaan "Les yeux plus gros que le monde" (2014). Ranskan singlelistalla kappale oli kymmenen parhaan joukossa 18 viikkoa, joista neljä listan kärjessä, ja lisäksi se nousi kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa ja sijalle 40 Sveitsissä. Single myi Ranskassa kultaa ja Belgiassa platinaa.
Mauri Perkonoja
Maurits (Mauri) Arvi Perkonoja (31. elokuuta 1902 Paimio – 29. kesäkuuta 1994 Paimio) oli suomalainen kirvesmies ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja.
Perkonojan vanhemmat olivat torppari Juho Wiktor Perkonoja ja Iida Sofia Lindholm. Hän kävi kansakoulun ja vuonna 1928 Työväen akatemian. Perkonoja oli maataloustöissä vuoteen 1930 saakka ja sen jälkeen hän oli rakennustöissä kirvesmiehenä.
Perkonoja oli kansanedustajana 1947–1951 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan SKDL:n Vihtori Metsärannan tilalle. Perkonoja oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1950 presidentinvaaleissa. Hän oli Paimion kunnallislautakunnan ja kunnanhallituksen jäsenenä ja hän toimi Paimion kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana. Hän toimi myös Maalaiskuntien liiton tilintarkastajana.
Royal Copenhagen
Royal Copenhagen, virallisesti "Den Kongelige Porcelænsfabrik", on Tanskan kuninkaallisen perheen vuonna 1775 perustama posliinitehdas, joka on vuodesta 2013 kuulunut suomalaisen Fiskars Oyj:n omistukseen.
Royal Copenhagen on erikoistunut käsinmaalattujen posliiniastioiden valmistukseen. Yrityksen kuuluisimpia astiastoja on "Flora Danica", joka valittiin vuonna 2006 Tanskan kulttuurikaanoniin yhtenä 12:sta muotoilun ja taidekäsityön edustajana.
Yrityksen tuotteita valmistetaan Tanskan ohella Thaimaassa, joka on lähellä yrityksen yhtä päämarkkina-aluetta Japania. Vuonna 2011 Royal Copenhagenilla oli 650 työntekijää lähinnä Tanskassa, Japanissa ja Thaimaassa, ja liikevaihtoa noin 66 miljoonaa euroa. Omia myymälöitä sillä oli 12 ja lisäksi 117 shop-in-shopia Tanskassa, Aasiassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa.