hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mohamed Mohamed
Mohamed Hassan Mohamed (s. 23. elokuuta 1993 Mogadishu) on somalialainen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän osallistui siellä miesten 1 500 metrin juoksuun, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kolmanneksitoista.
Mohamed asui kaksi vuotta Jemenissä paettuaan kotimaastaan, mutta palasi sitten Mogadishuun.
Jimmy Eriksson
Joakim ”Jimmy” Eriksson (s. 14. maaliskuuta 1991 Tomelilla, Ruotsi) on ruotsalainen moottoriurheilija. Hänen nuorempi veljensä Joel on myös moottoriurheilija.
Karting-uransa Eriksson aloitti 14-vuotiaana vuonna 2005. Vuonna 2008 hän voitti Ruotsin Formula Yamaha -mestaruuden. Vuonna 2009 Eriksson siirtyi kilpailemaan Formula Renault -luokkiin ajaen muun muassa Formula Renault NEC -sarjassa, jossa hän saavutti yhden voiton. Samana vuonna hän ajoi Ruotsin Formula Renault 2.0 -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi.
Vuonna 2010 Eriksson ajoi Saksan Formula 3 -sarjassa voittaen yhden kilpailun ja sijoittui loppupisteissä kuudenneksi. Hän ajoi samana vuonna kaksi kilpailua Formula 3 Euroseries -sarjassa. Vuonna 2011 Eriksson kilpaili täyden kauden F3 Eurosarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2012 Eriksson palasi Saksan F3 -sarjaan Lotus-nimeä käyttäneessä Motopark Academy -tallissa. Hän voitti sarjan mestaruuden ajamalla kauden aikana kahdeksan voittoa.
Vuonna 2013 Eriksson siirtyi GP3-sarjaan Status GP:n kuljettajana. Hän ei saavuttanut lainkaan pisteitä kauden aikana. Vuonna 2014 Eriksson jatkoi GP3:ssa siirtyen suomalaiseen Koiranen GP -talliin. Hän saavutti kauden aikana kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa sijoittuen sarjan loppupisteissä neljänneksi. Vuonna 2015 Eriksson jatkoi kolmannen kauden GP3-sarjassa samassa tallissa.
Johan Ihre
Johan Ihre (1707–1780) oli ruotsalainen kielitieteilijä. Hän oli Uppsalan yliopiston professori vuodesta 1737. Hän oli uranuurtaja kielitieteen alalla, sillä hän vastusti mielivaltaisia tutkimusmenetelmiä ja epähistoriallisia näkemyksiä. Hänen pääteoksensa on etymologinen sanakirja "Glossarium suiogothicum" (2 osaa, 1769). Hän tekee siinä esimerkiksi sanavertailuja germaanisten kielten ja suomen välillä sekä esittää havaintoja germaanisten kielten äänteensiirrosta. Hän julkaisi myös tutkimuksia gootin kielestä.
Dražen Dalipagić
Dražen Dalipagić (; s. 27. marraskuuta 1951 Mostar) on bosnialainen ammattiuransa päättänyt koripalloilija. Hänet on valittu uransa jälkeen sekä Basketball Hall of Fameen että FIBA Hall of Fameen. Lisäksi hänet on valittu kolmesti Euroopan parhaaksi koripalloilijaksi (Mr. Europa ja Euroscar Award), Jugoslavian vuoden urheilijaksi (1978) sekä kolmesti Belgradin parhaaksi urheilijaksi (1976–1978)
Dalipagić aloitti pääsarjakoripallon KK Partizanissa kaudella 1971–1972 ja hän edusti seuraa vuoteen 1980 asti. Tänä aikana hän voitti Korać cupin (1978) sekä Jugoslavian-mestaruuden (1976). Vuodet 1978–1979 hän vietti armeijassa, eikä pelannut tämän takia. Dalipagić siirtyi ulkomaille vuonna 1980 ja siirtyi edustamaan italialaista Reyer Venetsiaa. Hän pelasi seurassa ainoastaan yhden kauden, jonka jälkeen hän palasi Partizaniin. Kaudella 1981–1982 Dalipagić teki Partizanin paidassa 43 pistettä ottelua kohden ja siirtyi Real Madridiin. Vuodet 1983–1989 hän edusti Italiassa APU Udinesea, Reyer Venetsiaa sekä Veronaa. Viimeisen kerran hän pelasi pääsarjatasolla kaudella 1990–1991 KK Crvena Zvezdan paidassa.
Dalipagić teki mittavan uran Jugoslavian maajoukkueessa. Hän edusti maataan kolmesti olympialaisissa. Ainoan olympiakultansa hän voitti Moskovan olympialaisista, joita Yhdysvallat boikotoi. MM-kilpailuista Dalipagić saavutti ainoan kultamitalinsa vuoden 1978 kilpailuista. EM-tasolla hän voitti kolme kertaa Euroopan-mestaruuden.
Ikalaborgin vapaaherrakunta
Ikalaborgin vapaaherrakunta oli valtaneuvos Schering Rosenhanen vuonna 1652 saama läänitys. Se käsitti Kalajoen pitäjän lukuun ottamatta jalkaväen käyttöön määrättyjä tiloja.
Ikalaborgin nimitys juontaa juurensa ruotsin kieleen, sillä ‘i Kalajoki socken’ tarkoittaa suomeksi 'Kalajoen pitäjässä'. Ikalaborgin vapaaherrakunnan historia jäi varsin lyhyeksi, sillä se lakkautettiin jo vajaan neljännesvuosisadan toiminnan jälkeen vuonna 1675. Vapaaherrakunta käsitti yhteensä 149 / manttaalia.
Elias Ilkka
Elias Ilkka (25. kesäkuuta 1889 Jalasjärvi – 14. tammikuuta 1968 Sääksmäki) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän oli suomalaisen 1920-luvun klassisuuden ensimmäisiä edustajia.
Elias Ilkan vanhemmat olivat torppari Elias Ruudolf Ilkka ja Emilia Kuutti. Hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1906–1907 ja oli sitten kuvanveistäjä Emil Wikströmin oppilaana 1907–1908. Taideyhdistyksen piirustuskoulussa hän opiskeli 1910–1911, ja kävi opintomatkoilla Pariisissa Academie Colarossissa 1912 ja 1930 sekä Italiassa 1922. Lisäksi hän työskenteli Yhdysvalloissa vuosina 1924–1927.
Markus Hiukka
Markus Hiukka (s. 20. heinäkuuta 1977 Tornio) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa kaudella 2012–2013 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa pelaavia HT Bandyä.
Hiukka on pelannut yli 40 A-maaottelua ja edustanut Suomea neljissä MM-kisoissa. Hän oli mukana myös vuonna 2004, jolloin Suomi voitti toistaiseksi ainoan maailmanmestaruutensa.
Lewis T. Preston
Lewis Thompson Preston (s. 5. elokuuta 1926 New York, Yhdysvallat - 1995) oli yhdysvaltalainen talousvaikuttaja. Hän toimi Maailmanpankin pääjohtajana vuosina 1991-1995. Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1948 hän toimi Yhdysvaltain jääkiekkojoukkueen kapteenina.
Love and a .45
Love and a .45 on C. M. Talkingtonin ohjaama ja käsikirjoittama Bonnie ja Clyde -tyylinen road movie vuodelta 1994. Elokuvan pääosissa ovat Gil Bellows, Renée Zellweger ja Rory Cochrane. Trimark Pictures tuotti elokuvan ja Lionsgate toimi elokuvan levittäjänä. "Love and a .45" kuvattiin Texasissa.
"Love and a .45" sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 10. syyskuuta vuonna 1994. Kotimaan ensi-iltansa elokuva sai Chicagon elokuvajuhlilla lokakuussa 1994. Elokuva pääsi teatterilevitykseen 23. marraskuuta 1994. Elokuvan soundtrack julkaistiin vuonna 1994.
Renée Zellweger sai roolisuorituksestaan Independent Spirit -palkintoehdokkuuden parhaasta debyyttiroolista vuonna 1995. "Love and a .45" oli ehdokkaana Tukholman elokuvajuhlilla Pronssisen hevosen saajaksi vuonna 1994. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 83 prosentin "tuore"-arvosana, joka perustuu kuuteen arvosteluun. "Love and a .45" on julkaistu DVD:lle vuosina 1999, 2001, 2004 ja 2008.
Idealistinen pikkurikollinen Watty Watts (Gill Bellows) joutuu tahtomattaan pakomatkalle keikan mennessä pahasti pieleen. Onnekseen hän saa mukaansa häikäisevän tyttöystävänsä Starlenen (Renée Zellweger).
Pariskunnan pakomatkalta Yhdysvaltojen takamailta ei puutu palvovia toimittajia eikä hulluja punaniskoja. Perässä seuraa myös Wattyn psykopaattinen entinen rikostoveri Billy (Rory Cochrane).
Joakim Scheel
Joakim Scheel, Jaakkima Scheel, Joachim Scheel, sukunimi myös: "Scheele" tai "Scheelen" (k. 14. huhtikuuta 1606 Turku) oli saksalaissyntyinen sotilas, Ruotsin laivaston yliamiraali vuodesta 1596. Hän johti Kaarle-herttuan laivastoa kummallakin Suomen retkellä vuosina 1597 ja 1599. Hän oli Turun linnan käskyhaltija 1599–1600, sitten yliamiraali Liivinmaan sodassa.
Rolf Larsson (jääpalloilija)
Rolf Larsson (s. 3. joulukuuta 1986) on suomalainen jääpalloilija. Hän seuransa on Ruotsin Elitserienissä pelaava Brobergs IF.
Larsson esiintyi Bandyliigassa jo 15-vuotiaana kaudella 2001–2002 Kulosaaren Vestan riveissä. Seuran luovuttua seuraavan kauden sarjapaikastaan hän siirtyi HIFK:n joukkueeseen. Larsson on pelannut 30 A-maaottelua ja edustanut Suomea kolmissa MM-kisoissa.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Kilkinkylä
Kilkinkylä on kylä Hirvensalmella Itä-Suomen läänissä. Se sijaitsee Ryökäsveden rannalla, kantatien 429 varrella noin kuusi kilometriä kirkonkylästä etelään. Kylän huomattavimmat maisemat ovat 157 metrin korkuinen Tornialanmäki ja niin ikään korkealla harjanteella sijaitseva peltoaukea.
Muistoissa sininen maa
Muistoissa sininen maa () on Alastair Reynoldsin vuonna 2012 ilmestynyt tieteisromaani. Suomennos ilmestyi samana vuonna. Teos aloittaa Poseidonin lapset -kirjasarjan.
Ikio Ayaka
Ikio Ayaka ( "Ikio Ayaka", s. 21. tammikuuta 1989) on japanilainen laulaja ja malli, joka laulaa pääosin englanniksi. Mallina ollessaan hän käyttää nimeä Ayaka.
A. E. Housman
Alfred Edward Housman (26. maaliskuuta 1859 – 30. huhtikuuta 1936) oli englantilainen runoilija ja antiikintutkija. Hänet tunnetaan parhaiten kuudenkymmenenkolmen lyhyen runon kokoelmastaan "A Shropshire Lad".
A. E. Housman syntyi Fockburyssä Worcestershiressa esikoiseksi seitsemän lapsen keskiluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä Edward Housman toimi juristina ja äiti Sarah (o.s. Williams) edusti pojalleen esikuvaa. Äiti kuoli syöpään 1871 Housmanin ollessa vasta kaksitoistavuotias. Tämä aiheutti Housmanin perheessä kireyttä isän ajautuessa alkoholismiin ja taloudellisiin ongelmiin.
Housman opiskeli King Edward's Schoolissa ja myöhemmin Bromsgrove Grammar School of King Edward VI:ssa (nyt Bromsgrove School). Saatuaan stipendin hän pääsi St John's Collegeen opiskelemaan "Literae Humaniores"-kurssille. Opiskeluja osaltaan häiritsi epäonninen rakastuminen kanssaopiskelijaan Moses Jacksoniin ja isän kuolema, minkä vuoksi Housman reputti tenteissä.
Oxfordin jälkeen Housman toimi toimistovirkailijana.
Vuonna 1896 A. E. Housman julkaisi omakustanteisesti kokoelmansa "A Shropshire Lad" useiden kustantamoiden ensin torjuttua runot. Teosten pääteemoja ovat kuolema ja ihmisen kuolevaisuus, jotka saavat taustalleen seesteisen maalaismaiseman. Vuonna 1922 hän julkaisi viimeisen teoksensa "Last Poems". Housman kuoli 30. huhtikuuta 1936, 77-vuotiaana.
The Tomb
The Tomb tarkoittaa seuraavia asioita:
Toveri Teräsmies: Punatähden poika
Toveri Teräsmies: Punatähden poika on Mark Millarin käsikirjoittama ja Dave Johnsonin ja Killian Plunkettin piirtämä Teräsmies-sarjakuva vuodelta 2003.
"Toveri Teräsmies: Punatähden poika" sijoittuu universumiin, jossa Teräsmies ei kasva aikuiseksi Yhdysvalloissa, vaan Neuvostoliitossa. 1950-luvulla hiukan ennen Josif Stalinin kuolemaa Teräsmies esitellään suurelle yleisölle, jolloin Yhdysvallat ja eritoten tiedemies Lex Luthor alkavat kehitellä keinoja saada hänet hengiltä. Stalinin kuoleman jälkeen Teräsmies ottaa lopulta vastahakoisesti Neuvostoliiton johtajuuden hoidettavakseen. Hänen alaisuudessaan Neuvostoliitto saa vuoteen 1978 mennessä valtapiiriinsä koko maailman Yhdysvaltoja ja Chileä lukuun ottamatta, huolimatta Lepakkomiehen alkuun johtaman ja kuolemansa jälkeen inspiroiman vastarintaliikkeen ponnisteluista sekä Brainiaciin liittyneen onnettomuuden vuoksi pikkuruiseksi kutistuneesta Stalingradin kaupungista. Luthorin kaikki yritykset tuhota Teräsmies epäonnistuvat ja Yhdysvallat ajautuu lopulta sisällissotaan vuonna 1986.
Vuonna 2000 Luthor valitaan Yhdysvaltain presidentiksi varapresidenttinään Jimmy Olsen. Hänen neroudellaan maa yhdistyy jälleen ja yritykset voittaa Teräsmiehen Neuvostoliitto jatkuvat. Ennen pitkää sota maiden välillä syttyy ja Teräsmies seisoo pian Valkoisen talon pihanurmella voitettuaan Luthorin luomat hirviöt ja eversti Hal Jordanin johtamat Vihreän Lyhdyn joukot. Yhdysvaltain ensimmäinen nainen Lois Luthor ojentaa aviomiehensä viimeisen aseen Teräsmiestä vastaan. Kyseessä on paperilappu, jossa Luthor kysyy, miksi Teräsmies ei laita koko maailmaa pulloon, kuten teki Stalingradille. Teräsmies on luopumassa hyökkäyksestä, mutta Brainiac paljastaa, ettei koskaan ollut Teräsmiehen puolella. Luthor sammuttaa Brainiacin, mutta tämän laitteisto uhkaa tuottaa suunnattoman räjähdyksen. Teräsmies kantaa sen kauas avaruuteen juuri ennen räjähdystä ja näyttää siltä, että hän on kuollut.
Luthorin johdolla kaikki maailma liittyy yhdeksi valtioksi, jossa ei tunneta sotia, sairautta eikä yhteiskunnallista epävakautta. Luthor itse elää yli tuhatvuotiaaksi. Luthorin hautajaisissa räjähdyksestä tosiasiassa selvinnyt Teräsmies näyttäytyy samassa asussa kuin Clark Kent perinteisissä Teräsmies-sarjakuvissa. Hän on päättänyt elää ihmisten keskuudessa tunnistamattomana eikä hallita heitä. Lopulta miljardeja vuosia myöhemmin Auringon muuttuminen punaiseksi jättiläiseksi uhkaa ihmiskuntaa, jolloin Lex Luthorin kaukainen jälkeläinen Jor-L lähettää raketissa poikansa Kal-L:n menneisyyteen. Raketti laskeutuu vuoden 1938 Ukrainaan, tehden näin tarinan aiemmat vaiheet mahdollisiksi ja aiheuttaen ontologisen paradoksin.
Noureddine Ould Ménira
Noureddine Ould Ménira (; s. 6. toukokuuta 1968) on mauritanialainen entinen yleisurheilija.
Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa Ménira putosi miesten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä seitsemänneksi. Kesäolympialaisissa 1996 Atlantassa hän putosi siinä jälleen ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi. Ménira toimi Atlantan kisoissa maansa lipunkantajana.
Nikolai Ilminski
Nikolai Ivanovitš Ilminski (, 5. toukokuuta 1822 Penza – 8. tammikuuta 1892 Kazan) oli venäläinen pedagogi, lähetyssaarnaaja, orientalisti ja filologi.
Ilminski syntyi papin perheeseen. Hän valmistui vuonna 1846 Kazanin hengellisestä akatemiasta ja työskenteli sen jälkeen raamatunkääntäjänä. Vuosina 1851–1853 Ilminski matkusteli Egyptissä, Palestiinassa, Libanonissa ja Syyriassa, jossa hän tutustui islamiin sekä opiskeli arabiaa, turkkia ja persiaa. Vuodesta lähtien 1854 Ilminski toimi Kazanin hengellisen akatemian arabian ja turkin kielten opettajana ja vuosina 1863–1872 Kazanin yliopiston tataarin kielen professorina.
Vuonna 1863 Ilminski perusti Kazaniin kristittyjen tataarien koulun, joka toimi mallina alueen muille lähetyskouluille. Ilminskin kehittämä ”vierasheimolaisten” koulutusjärjestelmä käsitti aidinkielisen alkuopetuksen, josta vähitellen siirryttiin paikallisiin olosuhteisiin sovellettuun venäjänkieliseen opetukseen. Tavoitteena oli myös vähemmistökansoihin kuuluvien opettajien kouluttaminen, vähemmistökielisten oppikirjojen, lastenkirjallisuuden ja uskonnollisen kirjallisuuden julkaiseminen sekä jumalanpalveluksen järjestäminen kansan äidinkielellä. Ilminskin järjestelmä otettiin vuonna 1870 virallisesti käyttöön Volgan alueella, Keski-Aasiassa ja Siperiassa, joskin sen toteuttaminen jäi usein pinnalliseksi. Vuonna 1872 Ilminski nimitettiin Kazanin vierasheimolaisten opettajaseminaarin johtajaksi.
Ilminskin edustamalla suuntauksella oli huomattava vaikutus Venäjän 1800-luvun lopun valtiolliseen ja kirkollispolitiikkaan. Vaikka hänen toimintansa tarkoituksena oli ensi sijassa ortodoksisen uskonnon levittäminen, se edisti samalla Volgan alueen kansojen kulttuurikehitystä. Turkologina Ilminski tunnetaan parhaiten kielenmuistomerkkien kuten tšagatainkielisen "Baburnaman" julkaisijana.
Jaroslav Hübl
Jaroslav Hübl (s. 29. joulukuuta 1982 Chomutov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan italialaisjoukkue HC Bolzanossa.
Hübl pelasi junioriuransa HC Litvínovissa, mutta ensimmäiset miesten pelinsä hän pelasi joukkueen A-nuorista lainalla Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Národní Hokejová Ligan HC Mostissa kaudella 2001–2002. Seuraavalla kaudella 2002–2003 Hübl debytoi Extraliigassa, jossa hän sai tililleen kolme ottelua. Kaudella 2003–2004 Hübl ehti edustaa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa KHL Chomutovin ja HC Kometa Brnon joukkueita sekä sarjatasoa alempana HC Mostin joukkuetta. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi 1. Národní Hokejová Ligan SK Kadaňissa. Hübl torjui siellä jälkimmäisellä kaudellaan 2005–2006 myös yhden Extraliigaottelun Litvínovin maalinsuulla.
Kausi 2006–2007 oli Hüblille varsinainen tulokaskausi Extraliigassa. Hän nousi Litvínovin ykkösmaalivahdiksi ja torjui 46 runkosarjaottelussa, mutta joukkue jäi kuitenkin pudotuspelien ulkopuolelle. Hübl palkittiin kauden päätteeksi Extraliigan vuoden tulokkaana. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Kadanissa ja kävi loppukaudella lainalla Sveitsin National League A:ssa pelaavassa HC Servette Genèvessä, jossa Hübl ei saanut lopulta ollenkaan jääaikaa. Kausina 2007–2008 ja 2008–2009 Litvínovin kakkosmaalivahti Petr Franěk taisteli niukasti joukkueen ykkösmaalivahdin paikasta Hüblin kanssa. Noista ensimmäisellä kaudella Franěk pelasi kevään 2008 pudotuspeleissä neljä ottelua, Hübl kaksi. Jälkimmäisellä kaudella Hübl sai enemmän vastuuta pudotuspeleissä. Litvínov sijoittui runkosarjassa kolmanneksi, mutta putosi joukkue kuitenkin puolivälierissä hävittyään kaikki ottelunsa HC Karlovy Varylle otteluvoitoin 4-0. Marras-joulukuun 2008 vaihteessa Hübl kävi myös kolmen NLA-ottelun verran lainalla HC Davosissa paikkaamassa Leonardo Geninin loukkaantumista.
Kauden 2010–2011 lopulla Hübl putosi Litvínovin kakkosmaalivahdiksi kesken kauden HC Litoměřicestä tulleen Martin Volken noustua joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Kaudeksi 2011–2012 Litvínov lainasi hänet BK Mladá Boleslavin riveihin, joka kuitenkin karsiutui kauden päätteeksi. Elokuun 2012 lopulla joukkue lainasi Hüblin puolestaan try-outin kautta NLA:ssa pelaavaan SCL Tigersiin. Tammikuussa 2013 hän siirtyi loppukauden 2012–2013 kattaneella sopimuksella Suomeen ja SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hübl pelasi loppukauden lähinnä Ville Kolppasen kakkosmaalivahtina ja esiintyi kahdeksassa runkosarja- sekä yhdessä liigakarsintaottelussa.
Hübl jatkaa kaudella 2013–2014 uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan italialaisjoukkue HC Bolzanossa.
Hübl toimi Tšekin kolmosmaalivahtina alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2000. Hän on pelannut myös kaksi A-maaottelua kaudella 2009–2010.
Hüblin isä Jaroslav vanhempi pelasi hyökkääjänä yli 400 ottelua Tšekkoslovakian pääsarjassa. Hän pelasi myös kauden 1990–1991 Suomessa II-divisioonaa Ylivieskan Jääkarhuissa. Nuoremman Jaroslavin serkku Viktor Hübl pelaa tällä hetkellä hyökkääjänä HC Litvínovissa.
Yrjö Ilvessalo
Yrjö Ilvessalo (vuoteen 1911 Sarén; 1. joulukuuta 1892 Tampere – 6. joulukuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen akateemikko ja metsätieteilijä.
Ilvessalon vanhemmat olivat vankilanjohtaja Karl Sarén ja Amanda Sahlbom ja puoliso vuodesta 1920 Lyyli Metsäpelto. Hänen veljensä oli metsätieteilijä Lauri Ilvessalo. Ilvessalo tuli ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1911, suoritti Helsingin yliopistossa metsänhoitotutkinnon 1914 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja lisensiaatiksi 1920 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1921. Hän oli Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen dosentti 1932–1948 ja työskenteli ajoittain virkaatekevänä professorina.
Ilvessalo oli Metsäntutkimuslaitoksen metsänarvioinnin professori 1922–1948 ja Suomen Akatemian jäsen vuosina 1948–1962. Hänen merkittävin työnsä oli laajojen alueiden metsävarojen inventointimenetelmien kehittäminen ja inventointien tekeminen. Hän suunnitteli ja johti ensimmäisen valtakunnallisen metsävarojen inventoinnin linja-arviointimenetelmällä 1921–1924 sekä vielä kolmesti sen jälkeen.
Bonifacio Edu
Bonifacio Edu N'Dong (s. 3. kesäkuuta 1969) on päiväntasaajanguinealainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Hän putosi miesten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä yhdeksänneksi. Hän osallistui lisäksi 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa hän myös putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä viidenneksi yhdessä Ponciano Mbomion, Casimiro Asumu Nzen ja Gustavo Envelan kanssa.
Kosti Aaltonen
Kosti Feliks Aaltonen (12. tammikuuta 1894 Ulvila – 7. tammikuuta 1983 Joensuu) oli suomalainen kauppaneuvos. Hän toimi 55 vuotta sanomalehti Karjalaista julkaisevan Pohjois-Karjalan Kirjapaino oy:n toimitusjohtajana. Hän sai talousneuvoksen arvonimen vuonna 1948 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1967.
Aaltonen kävi Helsingin kauppiaitten kauppakoulun. Vuonna 1916 hänet kutsuttiin Joensuun Kirjapaino Osakeyhtiön isännöitsijäksi. Vuonna 1919 yhtiö yhdistettiin Pohjois-Karjalan Kirjapainoon, ja hänestä tuli toimitusjohtaja. Siirryttyään eläkkeelle 1970-luvun alussa hänestä tuli yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Työssään hän korosti levikkityön ja erityisesti asiamiesverkoston merkitystä Karjalaisen liiketoiminnan perustana.
Joensuun kaupunginvaltuustossa Aaltonen oli vuosina 1934–1954. Hän oli myös Joensuun evankelisluterilaisen seurakunnan kirkkovaltuuston ja -neuvoston jäsen. Hän oli Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallintoneuvoston jäsen. Hän oli Suomen Kalamiesten Keskusliiton valtuuskunnassa.
Aaltonen oli jalkapallo- ja jääpallomies. Hän oli Pohjois-Karjalan ensimmäinen 1. luokan tuomari. Urheiluseura Joensuun Kalevaisissa hän toimi varapuheenjohtajana.
Hänen kunniakseen on Joensuussa nimetty Kosti Aaltosen katu. Se johtaa Noljakassa Pohjois-Karjalan Kirjapainon toimitalolle.
Fletcher Wamilee
Fletcher Wambo Wamilee (s. 6. tammikuuta 1972) on vanuatulainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. Hän putosi miesten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi.
Valentin Ngbogo
Valentin Ngbogo (s. 14. helmikuuta 1969) on keskiafrikkalainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja putosi sekä miesten 100 että 200 metrin juoksukilpailuissa ensimmäisellä kierroksella. 100 metrin juoksussa hän jäi eränsä kuudenneksi ja 200 metrin juoksussa viidenneksi.
Le Pion
Le Pion (Den pantsätta) on ranskalaisen Christian Gion nohjaama elokuva vuodelta 1978.
Ivo Daneu
Ivo Daneu (s. 6. lokakuuta 1937 Maribor) on slovenialainen uransa lopettanut koripalloilija sekä koripallovalmentaja. Hänet valittiin vuonna 1967 Jugoslavian vuoden urheilijaksi. Daneu tunnettiin erityisesti hook-heitostaan, jonka hän pystyi heittämään kaukaakin. Uransa jälkeen hänet valittiin FIBA Hall of Fameen.
Daneu pelasi vuosina 1949–1956 Branik Mariborin joukkueessa ennen siirtymistään KK Union Olimpijaan. Hän voitti Olimpijassa Jugoslavian-mestaruuden kuusi kertaa vuosina 1957, 1959, 1961, 1962, 1966 sekä 1970. Daneu lopetti pääsarjauransa viimeisen mestaruuden jälkeen ja jatkoi uraansa Olimpijan valmentajana yhden kauden ajan. Myöhemmin hän valmensi myös Rudar Trbovljea.
Daneu pelasi menestyksekkään maajoukkueuran Jugoslavian koripallomaajoukkueessa. Hän osallistui kolme kertaa sekä olympialaisiin että MM-kilpailuihin. Olympialaisista Daneu voitti hopeaa ja MM-kisoissa hän voitti kolme mitalia. Vuoden 1970 MM-kilpailuissa Daneu voitti kultaa ja vuoden 1967 kisoissa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. EM-tasolla Daneu saavutti kolmesti hopeaa.
Länsi-Niilin virus
Länsi-Niilin virus on flaviviruksiin kuuluva virus, joka tarttuu hyttysten välityksellä. Se voi levitä myös verensiirrossa sekä myös raskauden aikana sikiöön. Noin 80 prosenttia kantajista ei saa mitään oireita, mutta loput saavat pahoinvointia ja päänsärkyä, noin yksi prosentti aivokalvontulehdus- tai aivotulehdustyyppisiä oireita. Tauti voi johtaa kuolemaan. Sairautta on esiintynyt Länsi-Afrikassa pitkään, ja se on eristetty ensimmäisenä Ugandassa vuonna 1937. Tauti on levinnyt pikku hiljaa Lähi-itään ja Itä-Eurooppaan. Yhdysvalloissa sitä todettiin ensi kerran 1999 New Yorkissa. Tautia vastaan ei ole rokotetta. Hoito on oireenmukainen, tarvittaessa suonensisäinen nesteytys.
Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen (ECDC) mukaan Länsi-Niilin kuume tunnistettiin vuonna 2017 (lokakuun 26. päivään mennessä) Euroopan yhteisön maissa yhteensä 197 ihmiseltä, ja lähialueella 71 ihmiseltä. Useat taudin saaneista kuolivat. Infektiotautia tavattiin vuonna 2017 seuraavasti (luvuista ensimmäinen kertoo sairastuneiden, jälkimmäinen kuolleiden lukumäärän): Romania (64 tapausta, 13 kuollutta), Italia (55, 1), Serbia (49, 2), Kreikka (48, 5), Unkari (19, 1), Israel (17), Turkki (5, 1), Kroatia (5), Itävalta (4), Ranska (1) ja Bulgaria (1).
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 2010
Suomen vuoden 2010 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Seinäjoella 19.-20.12.2009.
Kaikki matkat luistelleet.
Mitalistit.
Nižnevartovskin piiri
Nižnevartovskin piiri () on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan itäosissa Venäjällä. Se on Venäjän paikallishallinnon ylemmän tason alue. Piiri on pinta-alaltaan erittäin suuri ja kattaa 118 500 neliökilometriä (mikä on yli 1/3:aa Suomen pinta-alasta).
Nižnevartovskin piirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 35 745 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus Nižnevartovsk (251 694 asukasta vuonna 2010) muodostaa oman, ympäröivästä kunnallispiiristä erillisen kaupunkipiirikuntaansa. Muita Nižnevartovskin piirin sisälle sijoittuvia, paikallishallinnollisesti erillisiä, petrokemian tuotantotaajamista kasvaneita kaupunkeja ovat: Megionin kaupunkipiiri (56 382 as.), Radužnyin kaupunkipiiri (43 399 as.), Langepasin kaupunkipiiri (41 670 as.) ja Pokatšin kaupunkipiiri (17 171 as.).
Paikallishallinnon yksityiskohtaisemmalla eli alemmalla eli kuntatasolla Nižnevartovskin piiri jakautuu kahteen kaupunkikuntaan ja kuuteen maalaiskuntaan.
Nižnevartovskin piirin kaupunkikunnat (gorodskoje poselenije) ovat :
Nižnevartovskin piirin maalaiskunnat (selskoje poselenije) ovat:
Lisäksi väestönlaskennassa kirjattiin kyläkuntien ulkopuolelle 251 maaseutuasukasta.
Osa Nižnevartovskin piirin kylistä sijaitsee kunnollisen, ympärivuotisen tieyhteyden ulkopuolella. Piirin huolto- ja liikenneyhteyksiä hoidetaan siksi kesäaikaan osin vesiteitse, talvella moottorikelkoilla ja ympärivuotisesti myös säännöllisten helikopterivuorojen avulla.
Tomi Leivo (jääpalloilija)
Tomi Leivo (s. 21. toukokuuta 1971) on suomalainen jääpallovalmentaja ja entinen jääpalloilija. Hän edusti Suomessa ainoastaan kasvattajaseuraansa Narukerää, jossa Leivo pelasi Bandyliigaa 16 kauden aikana yhteensä 303 ottelua ja teki niissä 119 maalia. Lisäksi hän pelasi yhden kauden Norjan pääsarjassa Eliteserienissä. Leivo toimi Narukerän pelaajavalmentajana vuosina 2000–2004 sekä 2007–2009. Kaudella 2009–2010 hän oli mukana Akilleksen valmennusryhmässä.
Leivolla on kolme poikaa.
Nina Vislova
Nina Gennadijevna Vislova (; s. 4. lokakuuta 1986 Moskova) on venäläinen sulkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä pronssia naisten nelinpelissä yhdessä Valeria Sorokinan kanssa. Vislovasta tuli nelinpelissä Sorokinan kanssa ensimmäiset venäläiset sulkapallon Euroopan-mestarit vuonna 2010. Hän sai EM-kisoissa myös pronssia vuosina 2008 ja 2012.
Magalie Pottier
Magalie Pottier (s. 16. maaliskuuta 1989 Nantes) on ranskalainen pyöräilijä. Hän sijoittui vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa seitsemänneksi naisten BMX-pyöräilyssä. Hänellä on lukuisia Ranskan-, Euroopan- ja maailmanmestaruuksia. Häntä on valmentanut Fabrice Vettoretti.
Laura Smulders
Laura Smulders (s. 9. joulukuuta 1993 Nijmegen) on alankomaalainen pyöräilijä. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä pronssimitalin naisten BMX-pyöräilyssä.
Nouakchottin kansainvälinen lentoasema
Nouakchottin kansainvälinen lentoasema (IATA: NKC, ICAO: GQNN) on Nouakchottissa, Mauritaniassa sijaitseva lentoasema. Sillä on yksi, asfalttipäällysteinen kiitotie (3010 × 45 m). Kyseessä on yksi Mauritanian kolmesta kansainvälisestä lentoasemasta; muut ovat Nouadhibou ja Atar. Näistä Nouakchott on vilkkain.
Pekka Hiltunen (jääpalloilija)
Pekka Hiltunen (s. 15. lokakuuta 1978) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Kalix bandyä.
Hiltunen on pelannut urallaan yli 60 A-maaottelua ja ollut mukana yhdeksän kertaa MM-kisoissa. Hän kuului Suomen hopea joukkueeseen myös vuoden 2016 MM-kilpailuissa.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Jubzang Jubzang
Jubzang Jubzang (s. 7. toukokuuta 1971) on bhutanilainen entinen jousiampuja. Hän jäi vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa miesten yksilökilpailussa 63. ja joukkuekilpailussa 20. sijalle. Kesäolympialaisissa 1996 Atlantassa hän jäi yksilökilpailussa 48. ja kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä 43. sijalle. Jubzang myös toimi näissä kolmissa perättäisissä kisoissa maansa lipunkantajana.
Karma Tenzin
Karma Tenzin (s. 1. joulukuuta 1972) on bhutanilainen entinen jousiampuja. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja jäi siellä 71. sijalle miesten yksilökilpailussa. Lisäksi hän osallistui joukkuekilpailuun, jossa hän jäi yhdessä Pema Tsheringin ja Jubzang Jubzangin kanssa 20. sijalle.
Arena Vänersborg
Arena Vänersborg on Ruotsissa Vänersborgin kaupungissa sijaitseva jääpallohalli. Syyskuussa 2009 käyttöön otettu halli on Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä pelaavan IFK Vänersborgin kotiareena. Jääpallohallin lisäksi samalla alueella Vänersborgin urheilukeskuksessa sijaitsevat muun muassa jalkapallostadion Vänersvallen, jäähalli, käsipallohalli sekä vanha jääpallostadion.
Arena Vänersborgilla järjestetään jääpallo-otteluiden lisäksi myös erilaisia messuja, näyttelyitä sekä konsertteja. Asennettavan lattian avulla sitä voidaan käyttää myös eri sisäpalloilulajien peliareenana. Hallissa on ravintola, kahvila sekä neljä konferenssihuonetta neuvottelukäyttöön.
Halli on toiminut vuoden 2013 jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden päänäyttämönä. Vuonna 2019 halli on jälleen jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden päänäyttämönä.
Finnish Graffiti 3
Finnish Graffiti 3 – Kannat kattoon on suomalaisen rockin historiaa valottavan sarjan kolmas kokoelma. Äänitteet ovat monofonisia, ja ne ovat vuosilta 1956, 1959, 1960, 1961 ja 1962.
Kokoelman on julkaissut Oy Finnlevy Ab vuonna 1980. Tuottaja on Unto Torniainen ja kannesta vastaa RAZ.
Tiina Laitila Kälvemark
Tiina Laitila Kälvemark (s. 1970) on Tukholmassa asuva suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on tukholmalaisen Sisuradion uutis- ja ajankohtaisohjelmien tuottaja.
Laitila Kälvemarkin esikoisteos, novellikokoelma "Kadonnut ranta", ilmestyi vuonna 2012 WSOY:n kustantamana. Se oli yksi kahdeksasta vuoden 2013 Runeberg-palkintoehdokkaasta. Kokoelma palkittiin vuoden 2013 Kaisa Vilhuinen -kirjallisuuspalkinnolla.
Laitila Kälvemarkin toinen teos, romaani "Karkulahti", ilmestyi vuonna 2015 WSOY:n kustantamana. Teos oli vuoden 2015 Toisinkoinen- ja Tiiliskivipalkintojen ehdokkaana. Se oli myös yksi Suomen viidestä ehdokkaasta Euroopan Unionin kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2016.
Laitila Kälvemarkin kolmas kaunokirjallinen teos, romaani "Seitsemäs kevät", ilmestyi WSOY:n kustantamana huhtikuussa 2017. Teos oli Botnia-palkintoehdokas syksyllä 2017 ja Tulenkantaja-palkintoehdokas keväällä 2018.
Laitila Kälvemark on kotoisin Kärsämäeltä, Pohjois-Pohjanmaalta. Hän on asunut Tukholmassa vuodesta 1997. Hän on asunut myös Pariisissa, Amsterdamissa ja Uppsalassa.
The Ratchet &amp; Clank Trilogy
The Ratchet & Clank Trilogy (Pohjois-Amerikassa Ratchet & Clank Collection ja Japanissa Ratchet & Clank 1+2+3) on teräväpiirrolla remasteroitu Ratchet & Clank -pelisarjan ensimmäinen kokoelmapeli. Kokoelma sisältää kolme alun perin PlayStation 2:lle julkaistua peliä, Ratchet & Clankin, Ratchet & Clank 2:n ja Ratchet & Clank 3:n 1080p:n kuvalaadulla, ja ne sisältävät 720p:n stereoskooppisen 3D-tuen. Peli sisältää mahdollisuuden myös moninpelin pelaamiselle "Ratchet & Clank 3:ssa" PlayStation Networkin kautta.
Alun perin Amazon Francen 2. maaliskuuta 2012 vuodattamana pelin olemassaolon vahvistivat Insomniac Games ja Sony Computer Entertainment 15. maaliskuuta 2012. Pelin kehitti Insomniac Games yhdessä Idol Mindsin kanssa. Pohjois-Amerikassa God of War Sagan sekä inFamous Collectionin rinnalla se on ensimmäinen peli Sonyn uudessa PlayStation Collections -luokassa.
Jevgeni Ivanuškin
Jevgeni Aleksandrovitš Ivanuškin (, s. 26. kesäkuuta 1979, Krasnoturjinsk) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Moskovan Dynamoa. Hän lukeutuu myös Venäjän maajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin.
Ivanuškinin kasvattajaseura on Majak, Krasnoturjinsk, missä hän pelasi viiden kauden ajan vuosina 1996–2001 ennen siirtymistään Sibskana-Energijan riveihin kausiksi 2002–2004. Sen jälkeen hän pelasi kauden 2005 Arkangelin Vodnikissa. Sen jälkeen kaudesta 2006 lähtien hän on pelannut Moskovan Dynamossa. Venäjän mestari hän ollut kaikkiaan seitsemän kertaa eli vuosina 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012.
Venäjän maajoukkueessa Ivanuškin debytoi kaudella 1998–1999. MM-joukkueessa hän oli ensimmäisen kerran keväällä 2006, jonka jälkeen hän ollut joka vuosi joukkueen tärkeänä hyäkkääjänä. Hän on ollut voittamassa maailmanmestaruuden kahdeksan kertaa kevääseen 2016 mennessä osallistumissaan 12 MM-kisoissa. MM-kisoissa hän on tehnyt kaikkiaan 140 maalia. Paras maalintekijä hän on ollut kaksi kertaa eli vuonna 2010 jaettu maalikuninkuus ja vuonna 2012.
SeurajoukkueissaMaajoukkueessaHenkilökohtaisesti
Azerbaidžanin manat
Azerbaidžanin manat (kansainvälinen ISO 4217 -valuuttatunnus AZN) on Azerbaidžanin rahayksikkö. Manat jaetaan 100 qepikiin ().
Uusi manat otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2006, ja se korvasi vanhan manatin suhteessa 1 uusi manat = 5000 vanhaa manatia. Samalla otettiin uudelleen käyttöön qepik-arvoiset kolikot, joita ei ollut käytetty vuodesta 1993 lähtien inflaation vuoksi.
Aiempi manat (ISO 4217 -valuuttatunnus AZM) pysyi käytössä 31. joulukuuta 2006 asti.
Käytössä on 1, 3, 5, 10, 20 ja 50 qepikin kolikot. Viimeinen on kaksimetallinen ja muistuttaa kahden euron kolikkoa. Muissakin kolikoissa on yhdennäköisyyttä eurokolikoihin.
Käytössä on 1, 5, 10, 20, 50 ja 100 manatin setelit. Niiden suunnittelija on itävaltalainen Robert Kalina, jonka suunnittelemia ovat myös ensimmäisen sarjan eurosetelit. Manat-seteleiden yleinen ulkonäkö on samanhenkinen kuin euroseteleiden, jotka olivat esikuvina.
Faber
Faber on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:Saksalainen ruhtinassuku Faber-Castell tunnetaan nykyään kynä- ja piirtotuotteistaan.
Pema Tshering
Pema Tshering (s. 15. heinäkuuta 1951) on bhutanilainen entinen jousiampuja. Hän jäi vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa miesten yksilökilpailussa 76. ja joukkuekilpailussa 22. sijalle. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa hän jäi yksilökilpailussa 75. ja joukkuekilpailussa 20. sijalle.
Filip Jaatinen
Niilo Vihtori Filip Jaatinen (7. joulukuuta 1897 Tyrvää – 11. helmikuuta 1966 Turku) oli suomalainen juristi. Hän oli oikeusneuvos 1945–1949 ja Turun hovioikeuden presidentti 1949–1966.
20X Kari Peitsamo
20X Kari Peitsamo on Kari Peitsamon kokoelma-albumi vuodelta 2013. Levy on osa Universal Music Groupin julkaisemaa 20X-sarjaa, joka koostuu Love Recordsin ja Johannan katalogeista.
Albumin on masteroinut Minerva Pappi ja koostanut Timo Vuorio. Levyn kappaleet ovat Peitsamon viideltä ensimmäiseltä, Love Recordsin kautta julkaistuilta levyiltä. Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kari Peitsamo, paitsi 8. Säv. Kari Peitsamo - H. Siirtola
Jakob Ulfsson
Jakob Ulfsson l. Jakob Ulvsson (k. 1521) oli Uppsalan arkkipiispa 1469–1514. Hän oli Sturejen vastustaja ja kannatti rauhaa ja unionia. Osallistui vuonna 1497 Sten Sture vanhemman erottamiseen ja toimi sen jälkeenkin sukua vastaan. Hän oli Uppsalan yliopiston perustajia 1477.
Jakob Ulfsson osallistui arkkipiispana vuonna 1514 Turussa piispa Hemmingin autuaaksijulistamisjuhlaan yhdessä Strängnäsin piispa Mattiaksen kanssa.
Christopher Boardman
Christopher Alan Boardman (11. kesäkuuta 1903 Norwich – 29. syyskuuta 1987 Norwich) oli brittiläinen purjehtija.
Boardman opiskeli Dartmouthin Royal Naval Collegessa ja Trinity Collegessa, Cambridgen yliopistolla. Tämän jälkeen hän liittyi Colman's Mustard -perheyritykseen ja pääsi sen hallitukseen. Boardman kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja voitti "Lalagella" kultaa 6mR-luokassa. Hän toimi perämiehenä. Myös hänen veljensä Humphrey Boardman oli olympiaurheilija.
Fredrik Isacsson
Fredrik Donatus Isacsson (13. heinäkuuta 1883 Vestanfjärd – 6. elokuuta 1962 Naantalin maalaiskunta) oli suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko, director musices.
Isacssonin vanhemmat olivat puuseppämestari Isak Maurits Isaksson ja Antoinette Karolina Wikström. Hänen puolisonsa vuodesta 1906 oli Ellen Maria Åström (k. 1949). Pariskunnan lapsista reservin vänrikki, varatuomari Fredrik Kalevi Inhala (s. 1911) palveli talvisodassa Kannaksella ja kaatui Kosejoella tehdyssä vastahyökkäyksessä 12. joulukuuta 1939.
Isacsson opiskeli kanttori-urkuriksi Turun Lukkari- ja Urkurikoulussa. Vuosina 1904–1905 hän opiskeli urkujensoittoa Oskar Merikannon johdolla Helsingin musiikkiopistossa, Häntä pidettiin "lupaavana urkutaiteilijana". Ensikonserttinsa hän piti vuonna 1905. Isacsson kaihtoi julkisuutta ja siksi hänen sävellystuotantonsa pysyi Turun ulkopuolella tuntemattomana. Urkuteoksensa "Katedraalissa" hän esitti ensi kerran itse Turun tuomiokirkossa, luultavasti lokakuussa 1921.
Isacsson toimi Turun kirkkomusiikkiopiston opettajana 1909–1951 ja johtajana 1928–1951, Turun tuomiokirkkoseurakunnan urkurina 1936–1953 ja jo sitä ennen 1913–1935 Oscar Pahlmanin sijaisena. Hän toimi myös musiikkikriitikkona Turun Sanomissa. Hän toimi myös kuoronjohtajana. Director musices -arvonimi Isacssonille myönnettiin 1929.
Isacsson sävelsi muun muassa kaksi sinfoniaa, orkesterisarjoja, sävelrunot "Marjatta" ja "Yöllisiä fantomeja", yksin- ja kuorolauluja sekä urkukappaleita:
Daniel Andersson (jääpalloilija)
Daniel Andersson, syntynyt 18. toukokuuta 1983, on en ruotsalainen jääpalloilija. Andersson aloitti jääpallouransa kaudella 1999/2000 juniorivuosien seurassaan Nässjö IF, jossa hän pelasi aina vuoteen 2002. Sen jälkeen hän siirtyi Lidköpingin Villa-Lidköping BK:hon kahdeksi kaudeksi, josta siirtyi kaudeksi Edsbyn IF:ään ja edelleen Venäjän sarjaan Krasnogorskin Zorkiin. Sen jälkeen hän palasi Ruotsiin pelaten vuodesta 2007 alkaen Lidköpingissä.
Andersson on pelannut seitsemät MM-kisat ja saavuttanut niissä neljä maailmanmestaruutta (2005, 2009, 2010, 2012).
Daniel Andersson on valittu jääpallon vuoden pelaajaksi kaudella 2013.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueessa
Henkilökohtaisesti
Naëmi Ingman-Starck
Naëmi Ingman-Starck (4. heinäkuuta 1855 Ristiina – 24. huhtikuuta 1932 Sortavala) oli suomalainen oopperalaulaja (sopraano) sekä laulun- ja pianonsoitonopettaja.
Ingman-Starckin vanhemmat olivat Padasjoen kirkkoherra Magnus Ingman (1819–1868) ja Antoinette Kristina Åberg (1829–1866). Hän oli naimisissa vuodesta 1883 piirilääkäri Werner Starckin kanssa.
Naëmi Ingman-Starck opiskeli Helsingissä ja Tukholmassa ja sen jälkeen vielä kolme vuotta 1873–1876 Pariisissa laulunopettaja Jean Masset’n konservatorioluokalla. Hän lauloi vuosina 1876–1879 Suomalaisen teatterin lauluosastossa useita merkittäviä osia. Myöhemmin hän piti konsertteja ja toimi laulupedagogina. Hän oli Sortavalan lyseon laulunopettajana 1899–1926 ja Sortavalan opettajaseminaarin pianonsoiton- ja laulunopettajana vuodesta 1905 lähtien.
Víctor Castellanos
Víctor Manuel Castellanos Barrios (s. 20. huhtikuuta 1934 Guatemala) on guatemalalainen entinen ampuja. Hän voitti kultamitalin 25 metrin olympiapistoolissa vuoden 1971 Pan-Amerikan kisoissa. Kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa hän jäi olympiapistoolissa 33. ja kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä 50. sijalle.
Medakat
Medakat ("Adrianichthyidae") on nokkakalohin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makiesta vesistä Aasiasta. Eräitä medakalajeja pidetään akvaarioissa.
Medakojen heimoon kuuluu 4 sukua ja 28 lajia. Heimo jaetaan 3 alaheimoon, jotka ovat nokkamedakat ("Adrianichthyinae"), lasimedakat ("Horaichthyinae") ja medakat ("Oryziinae"). Aikaisemmin näiden alaheimojen katsottiin olevan omat heimonsa. Kooltaan heimon kalat ovat pieniä tai keskikokoisia. Suurimmat medakalajit voivat saavuttaa 18–20 cm:n pituuden, mutta useimmat lajit ovat sukukypsiä jo noin 3 cm:n pituisina. Tyypillisiä piirteitä ovat pieni suu, kookkaat silmät, ruumiin takaosassa, lähellä pyrstöä sijaitseva selkäevä ja kylkiviivan puuttuminen. Nokkamedakojen alaheimon lajeilla leuat ovat pidentyneet. Väriltään medakat ovat tyypillisesti hopeavärisiä ja pienimmät lajit lähes läpikuultavia. Keskiruumiissa kulkee usein tummempi juova.
Medakalajeja tavataan Intiasta Japaniin ulottuvalta alueelta ja Malaijien saaristosta. Ne ovat pääasiassa makean veden lajeja, mutta niitä tavataan myös murtovesistä, kuten suistoista ja magrovea kasvavilta alueilta. Heimon kalat liikkuvat tyypillisesti parvissa ja niiden ravintoa ovat vesihyönteiset ja hyönteisten toukat sekä pienet äyriäiset ja nilviäiset. Osalla lajeista on sisäinen hedelmöitys ja naaraat kutevat hedelmöittyneitä munia. Eräitä lajeja, kuten medakaa ("Oryzias latipes") pidetään akvaariokaloina.
Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia
Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia tai "Kansallisen kalastuksen erikoisuudet" () on venäläinen komediaelokuva vuodelta 1998.
Elokuvan käsikirjoitti ja ohjasi vuonna 1995 valmistuneen Metsästyksen kansallisia erikoisuuksia -elokuvan tavoin Aleksandr Rogožkin. Tämän komedian pääosissa esiintyvät Aleksei Buldakov (kenraali Ivolgin), Viktor Bytškov, Semjon Strugatšjov ja Ville Haapasalo.
Elokuvassa venäläisystävysten vodkan kostuttamasta kalaretkestä kehittyy värikäs farssi. Seurue eksyy myös Venäjän ja Suomen välisen rajan toiselle puolelle. Sieltä onnistutaan palaamaan takaisin Venäjänmaalle, mutta sitten huomataan, että jotain oleellista jäi matkan varrelle...
Matti Jalava
Matti Jalava (10. tammikuuta 1893 Virrat – 24. heinäkuuta 1975) oli suomalainen metsätieteilijä.
Jalavan vanhemmat olivat rakennusmestari, maanviljelijä Antti Robert Jalava ja Aina Sofia Törnqvist ja puoliso vuodesta 1919 laulajatar, laulunopettaja Martta Elisabet Sohlman. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1911 ja suoritti Kauppakorkeakoulun päästötutkinnon 1913, metsänhoitotutkinnon 1917, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon 1926 ja lisensiaatin tutkinnon 1930. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Jalava väitteli 1933. Jalava työskenteli metsänhoitajana ja metsäpäällikkönä Suomessa sekä saha- ja metsäalalla Yhdysvalloissa, samoin kuin eri tehtävissä Metsähallituksen, Metsäntutkimuslaitoksen, Helsingin yliopiston, Teknillisen korkeakoulun ja VTT:n palveluksessa. Hän oli Metsäntutkimuslaitoksen professori 1944–1948 ja Helsingin yliopiston metsäteknologian professori 1948–1960.
Eeva Jalavisto
Eeva Ottilia Jalavisto (vuoteen 1934 Elmgren; 21. maaliskuuta 1909 Kerimäki – 12. kesäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen fysiologian professori, joka vaikutti merkittävästi suomalaisen vanhustenhoidon kehittymiseen.
Jalaviston vanhemmat olivat lääketieteen tohtori Robert Elmgren ja Ines Helena Meurman. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta 1927, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937 ja väitteli tohtoriksi samana vuonna. Jalavisto toimi Helsingin yliopistossa ensin assitenttina ja sitten dosenttina. Yliopiston ylimääräinen fysiologian professori hän oli vuodesta 1949 ja vanhuusilmiöiden tutkimusyhdistyksen Societas Gerontologica Fennican puheenjohtaja vuodesta 1952 kuolemaansa saakka 1966. Vanhainsuojelun keskusliiton puheenjohtajana Jalavisto oli sen perustamisvuodesta 1949 vuoteen 1953 ja Suomen Akateemisten Naisten Liiton puheenjohtajana vuodesta 1957.
Jalavisto kirjoitti tutkimustensa tuloksista vanhenemista käsitteleviä artikkeleita sanoma- ja aikakauslehtiin. Hänet kutsuttiin Suomen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1957. Jalavisto oli myös useiden muiden alansa kotimaisten ja kansainvälisten yhdistysten ja järjestöjen jäsen.
Jalavisto nimesi erytropoietiinin yhdessä Eva Bonsdorffin kanssa.
Eino Jamalainen
Eino Jamalainen (17. heinäkuuta 1902 Hietamäki, Inkeri– 29. marraskuuta 1982 Helsinki) oli inkeriläissyntyinen suomalainen kasvipatologi. Hän valmistui agronomiksi vuonna 1930. Hän oli Helsingin yliopiston kasvipatologian ja kasvibiologian dosentti vuodesta 1943, Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvitautien tutkimuslaitoksen johtaja (professori) vuodesta 1944. Hän jäi virasta eläkkeelle 1969.
Maglite
Maglite (vaihtoehtoisesti Mag-Lite) on yhdysvaltalaisen Mag Instrumentsin tuottama taskulamppubrändi, jota on tuotettu vuodesta 1979. Mag Instrumentsin päämaja sijaitsee Ontariossa. Taskulamput koostuvat lähinnä anodisoidusta alumiinista, ja niissä on säädettävä valokeila.
Magliteja valmistetaan useina eri väreinä ja erilaisilla kuvioinneilla. Alun perin Maglite käytti Krypton- tai Xenon-hehkulamppuja, mutta uudemmissa lampuissa käytetään LEDejä.
Maglite tekee myös erilaisia lisätarvikkeita taskulampuillensa. Näitä ovat esimerkiksi vyökotelot, erilaiset kannattimet, eriväriset linssit ja normaalia tehokkaammat lamput.
Ennen useat viranomaiset käyttivät Magliteja, sillä ne ovat kestäviäja tuottavat paremman valokeilan kuin edullisemmat taskulaput. Vartijat ja poliisit käyttävät Maglite-taskulamppuja, sillä niitä voi käyttää myös itsepuolustukseen pimeässä. Magliteja käytetään myös liikenteen valvonnassa ja yhteenotoissa, sillä valokeilalla voi häiritä hyökkääjää.
Vuonna 2007 LAPD ilmoitti siirtyvänsä pienempiin ja kevyempiin LED-taskulamppuihin, joita ei voi käyttää lyömäaseena. Syynä oli paljon julkisuutta saanut välikohtaus, jossa poliisia syytettiin liiallisen voiman käytöstä Maglitella.
Magliteja keräilevät useat yksityiset keräilijät. Yhtiö julkaiseekin tuotteitaan erilaisilla kuvioinneilla. On myös joitain massatuotettuja malleja, joita ei ole laajasti saatavilla.
Lämpökarkaaminen
Lämpökarkaaminen on tilanne, jossa systeemin pieni lämpötilan nousu johtaa lämmöntuotannon kasvuun ja sitä kautta hallitsemattomaan lämpötilan nousuun, yleensä tuhoisin seurauksin. Lämpötila nousee kunnes kappale löytää uuden lämmönpoistomekanismin, monesti esimerkiksi sulamisen, räjähtämisen tai katastrofaalisen romahtamisen. Lämpökarkaamista tapahtuu kemiallisille reaktioille, paristoille, elektronisille komponenteille, mikroaalloilla lämmitettäville kappaleille ja tähdissä ydinreaktioille.
Eksoterminen eli lämpöä tuottava kemiallinen reaktio voi johtaa lämpökarkaamiseen, jos reaktioastiaa ei pystytä jäähdyttämään riittävällä teholla. Lisäksi sivureaktiot nopeutuvat, ja eksotermiset hajoamisreaktiot tai radikaalireaktiot käynnistyvät tietyn lämpötilan yläpuolella. Lämmöntuotannon hallitsemattoman nopeutumisen vuoksi astian sisältö höyrystyy, ja jos astia on suljettu, paine kasvaa kunnes astia räjähtää. Lämpökarkaaminen on aiheuttanut useita kemianteollisuuden vakavia onnettomuuksia, esimerkiksi Texas Cityn ammoniumnitraattiräjähdys laivan lastiruumassa vuonna 1947 ja Bhopalin metyyli-isosyanaattipurkaus.
Kemiallisista reaktioista suurin osa tuottaa lämpöä, joten lämpökarkaamisen riski on olemassa monissa teollisuusmittakaavan tai öljynjalostamojen prosesseissa. Varsinkin hydrokrakkaus, vedytys, S2-alkylaatio, hapetus, metalaatio ja nukleofiilinen aromaattinen substituutio ovat alttiita lämpökarkaamiselle. Esimerkiksi valtavia räjähdyksiä on aiheutunut sykloheksaanin hapetusreaktion sykloheksanoli-sykloheksanoniseokseksi tai orto-ksyleenin hapetus ftaalianhydridiksi karattua.
Lämpökarkaaminen voi johtua korkean lämpötilan eksotermisistä sivureaktioista, jotka käynnistyvät kun seosta vahingossa lämmitetään tarkoitettua kuumemmaksi. Tästä johtui Seveson onnettomuus, jossa 2,4,5-triklorofenolia valmistettaessa reaktori päästettiin vapaasti lämpenemään, sillä seurauksella että käynnistyi tuotteen eksoterminen dimerointireaktio 2,3,7,8-tetraklorodibentso-p-dioksiiniksi. Reaktorin murtolevy särkyi ja kuuma dioksiinipitoinen reaktioseos pääsi suihkuamaan ympäristöön.
Lämpökarkaamisen aiheuttaa monesti jäähdytysjärjestelmän toiminnan lakkaaminen. Sekoittimen pysähtyminen voi johtaa jonkin reaktorin osan kuumentumiseen, mikä käynnistää koko reaktion lämpökarkaamisen. Samalla tavalla virtausreaktoreissa jonkin paikan satunnainen kuumeneminen voi käynnistää lämpökarkaamisen ja ampua reaktorista sisällöt ja katalyytit ulos. Yleinen syy lämpökarkaamisonnettomuuksiin on myös laitekomponenttien asennus väärin. Kemianteollisuuden laitteistot on yleensä liitetty erilliseen hätäsoihtuun, joka rajoittaa onnettomuuden tuhoja jos niitä tapahtuu.