hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Written in the Stars
Written in the Stars on brittiläisräppäri Tinie Tempahin kappale, jolla vierailee yhdysvaltalaislaulaja Eric Turner. Toisin kuin hänen kaksi edellistä läpimurtohittiä, joiden tuotannosta vastasi Labrinth, vastasi siitä tämän kappaleen kohdalla iSHi. Sen julkaisi Parlophone iTunes Storessa digitaalisesti ladattavana singlenä 19. syyskuuta 2010. Se julkaistiin hänen Disc-Overy-debyyttistudioalbumin kolmantena virallisena singlenä. Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa Tempahin debyyttisinglenä, jossa se saavutti parhaimmillaan Billboard Hot 100-listan sijan kaksitoista. Kappale oli myös Tinien ensimmäinen, joka pääsi "Billboard" Pop Chartin kymmenen parhaan joukkoon.
"Written in the Starsia" käytettiin Major League Baseballin mainoksissa mainostamaan heidän vuoden 2011 pelikautta. WWE valitsi kappaleen heidän WrestleMania XXVII-tapahtuman tunnuskappaleeksi. Myöhemmin sitä on käytetty myös South Asian Softball Leaguen kahdeksannen kauden esittelykappaleena. Vuosien 2011-12 kaudesta lähtien sitä on käytetty myös Sky Sportsin kattaman Englannin valioliigan tunnuskappaleena. Samplauksia "Written in the Starsista" voi kuulla USA Networkin urheiludraamassa Necessary Roughness. Kappale valittiin Miss USA 2011-iltapukukilpailun taustamusiikiksi. New York Giants käytti kappaletta heidän aloituskappaleena Super Bowl XLVI-pelissä 5. helmikuuta 2012. Sitä käytettiin myös Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisten loppuseremoniassa elokuussa 2012.
Belesin voimalaitos
Belesin voimalaitos on vesivoimalaitos Luoteis-Etiopiassa, Amharan osavaltiossa, Tanajärven länsipuolella. Voimalaitos on Etiopian suurin voimalaitos nimellisteholtaan 460 megawattia. Vuosituotanto on noin 1,7 terawattituntia. Voimalaitoksen ensimmäinen yksikkö otettiin käyttöön vuonna 2010.
Voimalaitos toimii Tanajärvestä Belesjokeen ohjattavan veden avulla. Veden luonnollinen reitti olisi Bahir Darista alkunsa saava Sininen-Niili, jonne vesi päätyy Belesin kautta vasta lähellä Sudanin rajaa. Voimalaitoksen tulotunneli on 12 kilometriä pitkä. Tunnelin alkupää on noin 1 780 metrin korkeudessa, Tanajärven rannalla, Kunzilan kylän länsipuolella (). Voimalaitoksen alatunneli päättyy Belesiin 1 450 metrin korkeudessa, 7 kilometriä voimalaitokselta lounaaseen ().
Voimalaitoksen rakentamiseen liittyen Belesiin rakennettiin patoja, joiden avulla 1 400 km² laakson maa-alueita saatiin keinokasteluun.
Voimalaitoksella on neljä Francis-turpiinia. Voimalaitoksen rakennevirtaama on 160 kuutiometriä sekunnissa. Putouskorkeus on 332 metriä.
Voimalaitoksen nimellisteho on 460 megawattia (540 MVA). Voimalaitos on liitetty 400 kilovoltin sähköverkkoon.
Time to Burn
Time to Burn on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Giantin toinen studioalbumi vuodelta 1992.
Sexy Bitch
Sexy Bitch (tunnetaan myös nimellä Sexy Chick) on ranskalaisen DJ David Guettan kappale, joka on nauhoitettu hänen neljännelle, One Love-studioalbumille. Kappale sisältää sanoja senegalilais-yhdysvaltalaiselta laulaja-lauluntekijä Akonilta. Se julkaistiin "One Loven" toisena kansainvälisenä singlenä. Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa CHR-radiokanavilla 1. syyskuuta 2009 Astralwerksin kautta yhdessä Capitol Recordsin kanssa.
Kappaleen sanoittivat Giorgio Tuinfort, Aliaune Thiam, David Guetta, Jean-Claude Sindres and Sandy Vee; heistä kolme viimeisintä myös tuottivat kappaleen. Kappale tehtiin yhdessä yössä sen jälkeen kun kaksi pääartistia tapasivat konsertissa. "Sexy Bitchin" sanat käsittelevät päähenkilön ihastumista naiseen. "Sexy Bitch" sai musiikkikriitikoilta vaihtelevia vastaanottoja ristiriitaisista positiivisiin, jotka kehuivat erityisesti kappaleen tuotantoa.
Kappale muodostui maailmanlaajuisesti kaupalliseksi menestykseksi, päästen viiden parhaan joukkoon lukuisissa valtioissa, mukaan lukien listan kärkipaikat Australiassa, Itävallassa, Kanadassa, Saksassa, Uudessa-Seelannissa ja Isossa-Britanniassa. "Sexy Bitch" saavutti sijan viisi Billboard Hot 100-listalla ja siitä muodostui Guettan ensimmäinen viiden parhaan joukkoon päässyt single Yhdysvalloissa. Kappaleesta tuli myös hänen parhaiten myynyt single Yhdysvalloissa, Recording Industry Association of American (RIAA) palkitessa sen kolminkertaisella platinalla. Maaliskuussa 2014 kappaletta oli myyty pelkästään Yhdysvalloissa yli 3 507 000 kopiota. "Sexy Bitchin" musiikkivideolla nähdään Guetta ja Akon kotibileissä sekä esiintymässä konsertissa.
Run Baby Run
Run Baby Run on DJ Valdin, Marcos Rodriguezin ja Quique Tejadan esittämä kappale, jolla esiintyy vierailevana artistina naislaulaja Estela Martin. Sen julkaisi Blanco y Negro Music digitaalisesti ladattavana singlenä 3. helmikuuta 2015. Ajatus kappaleen tekemisestä lähti liikkeelle jo yli viisi vuotta ennen kappaleen julkaisua, kun Quique ja DJ Valdi tapasivat toisensa ja päättivät tehdä jotain yhdessä. Mark ja Estela, televisio-ohjelman Europa Baila järjestäjät, muodostuivat ohjelmassa kilpailleen Valdin faneiksi ja halusivat pitkin kilpailua luoda Formula 1 teemaisen pilottijoukon ja tehdä musiikkia.
Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 13. helmikuuta 2015. Videolla nähdään esiintyjäkokoonpano kuvataiteilija Jose Cuberon kuvittamana ajamassa läpi sarjakuvamaisten kaupunkimaisemien kilpaa autoillaan, määränpäänä seuraavan konsertin järjestämispaikka.
Kaupallisesti kappaleesta tuli kohtalainen menestys, päästyään Espanjan singlelistan sijalle kolmekymmentäneljä. Ennen tätä kappale oli päässyt jo Espanjan iTunes-latauslistan ensimmäiselle sijalle.
Harem Scarem (albumi)
Harem Scarem on kanadalaisen hard rock -yhtye Harem Scaremin debyyttialbumi vuodelta 1991.
Soluhoito
Soluhoito on Suomen Punaisen Ristin Veripalvelun kehittämä hoitomuoto, jossa hoidettavalle annetaan lääkesoluja. Lääkesoluja kasvatetaan vapaaehtoisilta luovuttajilta saadun luuytimen kantasoluista. Niitä annetaan potilaalle annoksena kuusi kertaa, ja kullakin kerralla potilaan verenkiertoon siirtyy kaksi miljoonaa lääkesolua. Soluvalmisteessa on mesenkymaalisia stroomasoluja.
Hoitoa käytetään potilaille, joille ei ole muuta hoitoa. Heille on yleensä tehty kantasolusiirto leukemian hoitamiseksi, mutta hyljintäreaktion hoitoon käytetyt lääkkeet eivät aina tehoa, vaan heille voi muodostua käänteishyljintä ja seurauksena voi olla jopa kuolema.
Hoito on toistaiseksi kokeellista, mutta 70 prosenttia hoidetuista on saanut hyötyä.
Samsara 2015
Samsara 2015 on norjalais-ruotsalaisen tuottajakaksikko Tungevaag & Raabanin kappale. Siitä tuli menestys Pohjoismaiden singlelistoilla, mukaan lukien Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa. Kappaleen norjalainen hittiversio, joka sisältää norjalaislaulaja Emilan esittämiä sanoja, pääsi alkuperäisen kappaleen tavoin VG-listalle sekä tällä kertaa myös Suomen viralliselle singlelistalle.
DJ-tuottajaduo Tungevaag & Raabanin yhdistymisen myötä ilmoitettiin, että Raaban on tuottanut kappaleen yhdessä Tungevaagin kanssa ja että uusi, Emilan sanat sisältävä versio on julkaistu Ruotsissa. Kyseinen versio löysi pääjulkaisun tavoin paikkansa Sverigetopplistanin viiden parhaan joukosta viikolla viisi, sen jälkeen kun alkuperäinen versio oli ollut listoilla marraskuusta 2014 viikolle neljä asti, sijoituttuaan parhaimmillaan listasijalle neljä.
Kappaleen ovat tuottaneet Tungevaag ja Raaban molemmat, mutta se julkaistiin ensimmäisenä Tungevaagin nimen alaisena nimellä "russlåt" (Russ on norjalainen versio lukiosta). Kaksikko päätti viedä yhteistyönsä uudelle tasolle ja päättivät julkaista julkaista kappaleen uudelleen, mutta tällä kertaa duona.
Kappale oli ehdolla Norjassa vuoden 2014 Spellemannprisen-gaalassa kategoriassa "Paras hitti", mutta hävisi Admiral P:n ja Nico D:n "Engelille".
Martin Tungevaag
Martin Tungevaag ft. Emila
Tungevaag & Raaban ft. Emila
Sulkamittari
Sulkamittari ("Phigalia pilosaria") on mittariperhosten heimoon kuuluva, hyvin varhain keväällä lentävä yöperhonen.
Sulkamittari on monien lähisukulaistensa tapaan selvästi sukupuolidimorfinen laji, sillä ainoastaan koirailla on siivet. Koiras muistuttaa käherämittaria ("Lycia hirtaria"), mutta on ruumiiltaan selvästi hennompi. Siivet ovat vaihtelevissa määrin harmaankirjavat ja niiden täplikäs kuviointi on sulautuvaa. Jotkin yksilöt ovat lähes kuviottomia. Poikkiviirut erottuvat etenkin siiven etureunassa, mutteivät yleensä erotu koko siiven poikki, poikkeuksena keskivarjo, joka erottuu usein selvästi koko siiven leveydeltä. Takasiivet ovat vaaleat, tiheään tummapisteiset ja niiden poikki kulkee tumma poikkiviiru. Siipiripsien tyvellä on tumma viiru. Takaruumiin pinta on sileäsuomuinen ja vastakuoriutuneiden yksilöiden takaruumiissa on punertavaa sävyä. Koiraan tuntosarvet ovat leveästi sulkamaiset. Naaras on siivetön ja väriltään ruskehtava. Sen selkäpuolella on pareittain tummia laikkuja ja raajat ovat nivelten kohdilta valkoiset. Koiraan siipiväli 41–46 mm.
Lajilla esiintyy myös tumma värimuoto "f. monacharia".
Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta Lähi-itään, Kaukasukselle ja Uralille. Suomessa laji tavattiin ensimmäisen kerran Ahvenanmaalta vuonna 1939 ja vielä 1980-luvulla se oli varsin harvinainen. Nykyisin sulkamittaria tavataan melko yleisenä likimain Kristiinankaupunki-Joensuu-linjan eteläpuolella, mutta yleisin se on edelleen etelärannikon läheisyydessä.
Laji on lentoaikansa puolesta erittäin aikainen. Keski-Euroopassa aikuiset perhoset ovat liikkeellä tammikuusta maaliskuulle ja Suomessakin lento alkaa maaliskuussa ja jatkuu huhtikuulle. Aivan viimeisiä yksilöitä voi tavata vielä toukokuun alkupuolella. Lämpiminä talvina ensimmäiset perhoset saattavat lähteä liikkeelle jo joulukuussa.
Sulkamittarin elinympäristöä ovat monenlaiset lehtimetsät ja puistot. Naaraat kiipeävät iltaisin puiden rungoille ja houkuttelevat koiraita luokseen. Koiraat lentävät yöllä ja tulevat helposti kirkkaiden valojen luokse. Toukka koteloituu maahan. Talvehtiva vaihe on kotelo, jonka sisälle on jo syksyllä kehittynyt kuoriutumisvalmis perhonen.
Toukka elää varsin monilla eri lehtipuilla ja -pensailla, Keski-Euroopassa erityisesti tammella ("Quercus").
Maastohiihdon Suomen Cup 2014–2015
Maastohiihdon Suomen Cupin kausi 2014–2015 alkoi Vuokatissa 8. marraskuuta 2014 ja päättyi Kuusamon SM-kilpailuissa 29. maaliskuuta 2015. Henkilökohtaisen kokonaiskilpailun voitti miesten sarjassa Ville Nousiainen ja naisten sarjassa Kerttu Niskanen. Viesticupin voitti miesten sarjassa Kouvolan Hiihtoseura ja naisten sarjassa Hämeenlinnan Hiihtoseura.
Milano – San Remo 2015
Milano – San Remo 2015 oli järjestyksessään 106. maantiepyöräilyn Milano – San Remo -kilpailu. Se käytiin 293 kilometrin reitillä Milanosta San Remoon 22. maaliskuuta 2015.
John Degenkolb voitti kilpailun ohitettuaan loppukirissä Alexander Kristoffin, Michael Matthews sijoittui kolmanneksi. 26 parasta saivat saman ajan.
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
Casper Van Dien
Casper Robert Van Dien (s. 18. joulukuuta 1968 Milton, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan lukuisista televisiorooleistaan sekä "Starship Troopers" -elokuvista, joissa hän näyttelee Johnny Ricoa. Van Dien on tunnettu myös Tyler "Ty" Moodyn roolista 1990-luvun televisiosarjassa "One Life to Live". 2000-luvun taitteessa hänellä oli merkittäviä osia kauhuleffoissa, kuten "Päätön ratsumies" (1999) ja "Hurskauden hinta" (2000).
Van Dien on vieraillut useissa 1990-luvun sarjoissa, kuten "Beverly Hills 90210" ja "Pulmuset" (eng. "Married... with Children"). 2000–2001 hänellä oli päärooli tv-sarjassa "Titaanit".
Van Dien kasvoi Ridgewoodissa, New Jerseyssä ja hänellä on tanskalaisia sukujuuria. Käydessään koulua Floridassa häntä pidettiin Admiral Farragut Academyn oppilaiden keskuudessa "Keninä", mikä johtui hänen komeasta ulkonäöstään. Van Dien joutui nuorena usein myös tappeluihin ulkonäkönsä takia.
2010-luvulla Van Dienillä on ollut rooleja lähinnä pienen budjetin independent-elokuvissa, kuten "The Pact" (2012).
Luettelo Azerbaidžanin maavoimien kalustosta
Tämä on luettelo Azerbaidžanin maavoimien nykyisestä kalustosta.
Aita Gasparin
Aita Gasparin (s. 9. helmikuuta 1994 Samedan) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä. Debyyttinsä maailmancupissa Gasparin teki vuonna 2012.
Hänen siskonsa Selina Gasparin ja Elisa Gasparin ovat myös ampumahiihtäjiä.
Ramón María Narváez
Ramón María Narváez, Valencian herttua (5. elokuuta 1800 Loja, Granada – 23. huhtikuuta 1868 Madrid) oli espanjalainen sotamarsalkka ja poliitikko. Hän tuki uskollisesti kuningatar Isabella II:a ja toimi kuusi kertaa Espanjan pääministerinä vuosina 1844–1846, 1847–1851, 1856–1857, 1864–1865 ja 1866–1868.
Tunnettuun sotilassukuun syntynyt Narváez liittyi Espanjan kuninkaalliseen kaartiin jo 15-vuotiaana ja yleni nopeasti sotilasurallaan. Ensimmäisen karlistisodan aikana (1833–1839) hän oli yksi sijaishallitsija Maria Kristiinan luotetuimmista komentajista. Narváez sai vuonna 1836 näyttävän voiton ja hänet nimitettiin 1838 Vanhan-Kastilian kenraalikapteeniksi. Hänet valittiin samana vuonna myös parlamentin jäseneksi, mutta hän joutui lähtemään maanpakoon osallistuttuaan sotilaskapinaan vapaamielisten johtajana tunnettua kenraali Baldomero Esparteroa vastaan. Vuonna 1843 Narváez osallistui Juan Primin ja Francisco Serranon johtamaan kapinaan, jolla Espartero kukistettiin. Hän eteni Valenciasta kohti Madridia ja valtasi pääkaupungin 24. heinäkuuta.
Kuningatar Isabella nimitti Narváezin ensimmäisen kerran pääministeriksi toukokuussa 1844. Hän sai myös armeijan ylipäällikkyyden sekä Valencian herttuan ja Espanjan granden arvot. Hänen ensimmäisellä pääministerikaudellaan perustettiin kansalaiskaarti, vahvistettiin 1845 uusi perustuslaki ja uudistettiin verotusjärjestelmä. Narváezin hallinto muutti perustuslakia vanhoillisempaan suuntaan ja nojasi lähes diktatoriseen sotilasvaltaan. Hän joutui eroamaan pääministerintehtävistä helmikuussa 1846, joskin palasi tehtävään parin viikon ajaksi maaliskuun jälkipuoliskolla. Narváez oli uudelleen pääministerinä lokakuusta 1847 tammikuuhun 1851, lokakuusta 1856 lokakuuhun 1857, syyskuusta 1864 kesäkuuhun 1865 ja heinäkuusta 1866 aina kuolemaansa huhtikuussa 1868 saakka. Hän kuoli vain muutamaa kuukautta ennen kuin Isabella II syrjäytettiin vallasta.
Dietyylikarbonaatti
Dietyylikarbonaatti (CHO) on etanolin ja hiilihapon esteri. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä, liuottimena ja elektrolyyttinä litiumioniakuissa.
Dietyylikarbonaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin.
Dietyylikarbonaattia valmistetaan fosgeenin ja etanolin välisellä reaktiolla ja etanolia käytetään ylimäärin. Sivutuotteena muodostuu vetykloridia. Muodostuvasta tuotteesta poistetaan ylimääräinen reagoimaton etanoli tislaamalla.
Dietyylikarbonaattia käytetään pääasiassa selluloosajohdannaisten, kuten nitroselluloosa ja selluloosaeettereiden ja -estereiden, ja hartsien liuottimina. Siitä valmistetaan myös lääkeaineita, väriaineita ja maatalouskemikaaleja. Dietyylikarbonaattia voidaan käyttää myös liuottimena ja elektrolyyttinä litiumioniakuissa.
Francisco Serrano
Francisco Serrano y Domínguez, de la Torren herttua (17. joulukuuta 1810 Cádiz – 26. marraskuuta 1885 Madrid) oli espanjalainen sotamarsalkka ja poliitikko. Hänellä oli keskeinen rooli vuoden 1868 vallankumouksessa, jolla kuningatar Isabella II syrjäytettiin vallasta. Hän toimi Espanjan pääministerinä 1868–1869, valtionhoitajana 1869–1870 ja uudelleen pääministerinä 1871, 1872 sekä 1874.
Serrano liittyi jo 12-vuotiaana Espanjan armeijaan ja soti ensimmäisessä karlistisodassa kuningatar Isabellalle uskollisten joukkojen puolella. Hän yleni vuoteen 1841 mennessä kenraaliluutnantiksi ja hänet nimitettiin 1845 sotaministeriksi sekä 1848 Granadan kenraalikapteeniksi. Serranolla oli näihin aikoihin suuri vaikutusvalta hovissa ja hän oli läheisissä väleissä kuningatar Isabellan kanssa. Vähitellen hän kuitenkin ajautui hallitsijan epäsuosioon ja joutui asumaan välillä maanpaossa. Hän osallistui vuonna 1854 kenraali Leopoldo O’Donnellin johtamaan maltilliseen vallankumoukseen. Sen jälkeen Serrano oli 1856 Uuden-Kastilian kenraalikapteenina, 1857–1858 Espanjan suurlähettiläänä Pariisissa, 1859–1862 Kuuban käskynhaltijana ja 1862–1863 ulkoministerinä. Hän sai 1862 de la Torren herttuan arvon.
Kenraali O’Donnellin kuoltua vuonna 1867 Serranosta tuli kuningatar Isabellan vastaisen liberaalin opposition johtava hahmo. Vuonna 1868 hänet pidätettiin ja karkotettiin Kanarialle, mutta hän palasi vallankumousliikehdinnän käynnistyttyä saman vuoden syyskuussa. Hänet nimitettiin kumouksellisten joukkojen ylipäälliköksi ja hän löi kuninkaallisen armeijan Alcolean taistelussa 28. syyskuuta. Isabellan luovuttua kruunusta Serranosta tuli uuden väliaikaisen hallituksen pääministeri. Hallituksen vahva mies oli kuitenkin Juan Prim. Seuraavan vuoden aikana Espanjassa toteutettiin miesten yleinen äänioikeus, vahvistettiin paino- ja uskonnonvapaus, uudistettiin oikeuslaitosta ottamalla käyttöön valamiehistöt, karsittiin kristillisten munkkiveljeskuntien etuoikeuksia ja kiellettiin jesuiittojen toiminta. Serrano toimi valtionhoitajana 15. heinäkuuta 1869 – 2. tammikuuta 1871, kunnes uudeksi kuninkaaksi valittu Amadeus I pääsi aloittamaan tehtävässään. Amadeuksen lyhyeksi jääneen hallitsijakauden aikana Serrano oli vielä kahdesti pääministerinä tammikuusta heinäkuuhun 1871 ja hetkellisesti kesäkuussa 1872.
Kun Amadeus I luopui kesäkuussa 1873 kruunusta ja Espanja julistettiin tasavallaksi, Serrano siirtyi maanpakoon Ranskaan. Hän palasi pääministeriksi tammikuussa 1874 suoritetun vallankaappauksen myötä, mutta joutui uudelleen eroamaan ja lähtemään maasta kenraali Arsenio Martínez Camposin julistettua Alfonso XII:n kuninkaaksi joulukuussa 1874. Serrano palasi vuonna 1876 Espanjaan, jossa hänestä tuli jälleen oppositiossa olleiden liberaalien johtaja ja muun muassa senaatin puhemies. Hän ilmoitti 1881 tunnustavansa Alfonso XII:n kuninkuuden ja sai toimia 1883–1884 lyhyen aikaa suurlähettiläänä Pariisissa. Hän kuoli marraskuussa 1885 päivää kuningas Alfonso XII:n jälkeen.
Lauri Vuorinen
Lauri Vuorinen (s. 1. tammikuuta 1995 Perniö) on suomalainen maastohiihtäjä, joka on erikoistunut sprinttihiihtoon.
Vuorinen on sijoittunut juniorien MM-kilpailuissa kahdesti kymmenen parhaan joukkoon henkilökohtaisella matkalla. Hän oli neljäs vapaan hiihtotavan sprintissä Val di Fiemmessä 2014 ja kuudes perinteisen hiihtotavan sprintissä Almatyssä 2015. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui yhdeksänneksi perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä Râşnovissa 2016. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän saavutti vapaan hiihtotavan sprintissä pronssia Brasovissa 2013.
Vuorinen on voittanut juniorien SM-kilpailuissa kuusi henkilökohtaista mitalia – kaksi mestaruutta (vapaan hiihtotavan sprintti Kemissä 2012 ja perinteisen hiihtotavan sprintti Imatralla 2015) sekä neljä hopeaa (20 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Kotkassa 2012, vapaan hiihtotavan sprintissä Inarissa 2014, 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Kokkolassa 2015 ja vapaan hiihtotavan 30 kilometrillä Ounasvaaralla 2017).
Maailmancupissa Vuorinen kilpaili ensimmäisen kerran 9. maaliskuuta 2013 Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti marraskuussa 2015 oltuaan Rukan Nordic Opening -tapahtuman perinteisen hiihtotavan sprintissä 29:s. Yksittäisessä maailmancupkilpailussa hän sai pisteitä ensimmäisen kerran oltuaan 22:s vapaan hiihtotavan sprintissä Toblachissa tammikuussa 2017. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Rukan Nordic Opening -tapahtuman perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2017. Yksittäisessä maailmancupkilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan 12:nneksi Lillehammerin perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2017.
Aikuisten SM-kilpailuissa Vuorinen ylsi ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon henkilökohtaisessa kilpailussa Vantaalla vapaan hiihtotavan sprintissä 2014, kun hän sijoittui seitsemänneksi. Hän saavutti SM-hopeaa Kouvolan Hiihtoseuran viestijoukkueessa Jyväskylässä 2014.
Rauno Ojanen
Rauno Ojanen (s. 19. maaliskuuta 1965 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja. Hän on ollut kaudesta 2012 lähtien Ykkösessä pelaavan AC Oulun päävalmentaja.
Ojanen saavutti pelaajana Oulun Palloseuran riveissä kaudella 1983 A-junioreissa SM-pronssia. Kausina 1985–1991 hän edusti II ja III divisioonaa OPS:ssa ja Rovaniemen Lapissa ennen uransa ennenaikaista loppumista polvivammoihin.
Jalkapalloilu oli ulkona Ojasen toiminnasta aina 1990–luvun lopulle asti. Vuonna 1999 hän aloitti nuorten oululaisten kaupunkisarjajoukkueiden valmentajana. Hänet palkittiin tästä toiminnasta vuonna 2007 Suomen Palloliiton Kaikki pelaa -valmentajana ja Pohjois-Suomen liikunta ry:n vuoden nuorisovetäjänä. Palloliiton vuoden poikavalmentaja Ojasesta tuli vuonna 2010. Samana vuonna lisäksi Pohjois-Pohjanmaan liikunta ry nimesi hänet vuoden nuorisovalmentajaksi.
Ojasen ura miesten joukkueiden valmentajana alkoi kaudella 2011, jolloin hänestä tuli AC Oulun silloisen päävalmentajan Juha Malisen apuvalmentaja. Kesken seuraavan kauden hän nousi itse päävalmentajan paikalle Malisen siirryttyä valmennustehtäviin Valkeakosken Hakaan. Kaudella 2014 hänestä tuli päätoiminen valmentaja, sillä hän jätti työnsä Oulun yliopistollisen sairaalan nuorisopsykiatrian osastonhoitajana ja perheterapeuttina keskittyäkseen jalkapalloon.
Mikko Koutaniemi
Mikko Koutaniemi (s. 21. tammikuuta 1986 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Vuokatti Ski Teamiä.
Koutaniemi kilpaili maailmancupissa ensimmäistä kertaa 8. maaliskuuta 2009 Lahdessa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa, jossa hän oli 87:s. Yhteensä Koutaniemi hiihti vuosina 2009–2014 maailmancupissa kahdeksan yksittäistä henkilökohtaista osakilpailua ja Kuusamon Nordic Opening -kiertueen 2011. Hänen paras sijoituksensa oli 48. sija Lahdessa yhdistelmäkilpailussa 6. maaliskuuta 2010. Henkilökohtaisten kisojen lisäksi Koutaniemi oli mukana 12. sijalle hiihtäneessä viestijoukkueessa Lahdessa 7. maaliskuuta 2010.
Skandinavia Cupissa Koutaniemi kilpaili vuosina 2005–2015. Koutaniemi hiihti kymmenen parhaan joukkoon kahdesti: perinteisen hiihtotavan sprintissä Nesissä 21. tammikuuta 2012, jossa hän oli seitsemäs, ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Keuruulla 26. helmikuuta 2011, jossa hän oli yhdeksäs. Pisteille eli 30 parhaan joukkoon Koutaniemi sijoittui 22 kertaa.
27. helmikuuta 2016 Koutaniemi voitti Worldloppet-sarjaan kuuluvan Finlandia-hiihdon.
Vuonna 2009 Koutaniemi osallistui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuihin Ranskan Praz de Lys Sommandissa. Hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:s, perinteisen hiihtotavan sprintissä 21:s ja yhdistelmäkilpailussa 27:s.
SM-kilpailuissa Koutaniemi on saavuttanut yhden henkilökohtaisen mitalin – pronssin 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Imatralla 2012. Sijoituksia kymmenen parhaan joukkoon SM-kilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla hänellä on yhteensä 14.
Lisäksi Koutaniemi on voittanut Suomen-mestaruuden Vuokatti Ski Teamin viestijoukkueessa 2011, 2013, 2014, 2015 ja 2016 sekä saavuttanut SM-hopeaa sprinttiviestissä Vuokatti Ski Teamin kakkosjoukkueessa Iivo Niskasen kanssa 2014.
Korson kirkko
Korson kirkko on Vantaan Korsossa sijaitseva muodoltaan epäsymmetrinen pitkäkirkko, joka rakennettiin vuonna 1962 kaksi vuotta aiemmin käydyn suunnittelukilpailun voittaneen Olli Kuusen ehdotuksen pohjalta. Itä-länsisuuntainen kirkkosali kapenee kohti länsipäässä olevaa alttaria, jonka aluetta korostaa taitteinen penkkirivistö. Matalampi siipirakennus, jossa on muun muassa seurakuntasali, liittyy rakennukseen.
Kirkon uudistamiseksi ja uuden seurakuntakeskuksen suunnittelemiseksi käytiin 2000-luvun vaihteessa arkkitehtuurikilpailu, jonka voitti Jari Frondeliuksen ja Jaakko Kepon suunnitelma "Puro". Uudistettu kirkko ja uusi seurakuntakeskus vihittiin käyttöön 2001. Aiemmin alttarilla ollut risti sijoitettiin kirkon parvelle, kirkkotekstiilit suunnitteli Katri Haahti ja keraamiset kastemaljat Irma Weckmann. Taiteilija Oili Mäen vanhaan kirkkoon suunnittelema alttaritaideteos "Minun Herrani ja minun Jumalani" sijoitettiin vanhaan seurakuntasaliin, uudessa seurakuntakeskuksessa sijaitsevan kappelin ja seurakuntasalin lasimaalaukset suunnitteli taiteilija Carolus Enckell. Kirkon kellotorni uudistettiin muutostöiden yhteydessä, mutta kellot ovat entiset. Niihin on valettu lauseet ""Tulkaa sillä kaikki on valmistettu"", ""Palvelkaa Herraa iloiten"" ja ""Kunnia Jumalalle korkeuksissa"".
Korson kirkon yhteydessä sijaitsee kirkkoon rajoittuva pieni tuhkahautausmaa, joka tunnetaan nimellä Korson kirkon hautausmaa. Se on vihitty käyttöön 2. kesäkuuta 2002. Hautausmaan muistopuutarhassa tuhkauurna lasketaan maahan kokonaisuudessaan. Muistolehdossa vain tuhka kätketään maahan. Vitriini-ikkunassa olevaan, "Elämän kirja"ksi kutsuttuun kirjaan kirjoitetaan hautausmaalle haudattujen nimet.
Hautauksia tehdään vain sulan maan aikana. Vainajan nimilaatta voidaan kiinnittää hautausmaan nimimuuriin. Tuhkahautausmaan on suunnitellut arkkitehtuuritoimisto Jari Frondelius - Jaakko Keppo.
Vuonna 2015 arvioitiin, että Korson kirkon uurnahautauspaikat loppuisivat ilman lisärakentamista vuonna 2022. Tämä lisätilantarve suunniteltiin ratkaistavan uuden tuhka- tai uurnaholvin avulla.
Hautausmaalla on kaksi kivistä yhteismuistomerkkiä. Näistä ensimmäinen ("Taivaaseen ota tykösi") paljastettiin hautausmaan vihkimisen yhteydessä vuonna 2002 ja toinen ("Tyhjän sylin muistokivi") vuonna 2008.
Teemu Härkönen
Teemu Härkönen (s. 21. syyskuuta 1983) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Vuokatti Ski Teamiä.
Härkönen kilpaili maailmancupissa ensimmäistä kertaa 7. maaliskuuta 2009 Lahdessa vapaan hiihtotavan sprintissä.
SM-kilpailuissa Härkönen on sijoittunut neljä kertaa kymmenen parhaan joukkoon henkilökohtaisilla matkoilla, parhaimmillaan viidenneksi 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Kontiolahdella 2009. Viestin Suomen-mestaruuden Vuokatti Ski Teamin viestijoukkueessa hän on voittanut vuosina 2009, 2010, 2011, 2013 ja 2016.
Janne Häkkinen
Janne Häkkinen (s. 28. toukokuuta 1984) on suomalainen hiihtosuunnistaja. Hän edustaa Suunta Jyväskylää.
Häkkinen on saavuttanut arvokisoissa yhden henkilökohtaisen mitalin – MM-hopeaa pitkältä matkalta 2013 – ja kolme viestimitalia (EM-hopeaa 2011 sekä EM-pronssia 2013 ja 2014). SM-kisoissa hän on voittanut mestaruuden sprintissä 2010 ja saavuttanut viestit mukaan luettuna yhteensä 14 mitalia.
Häkkinen on kilpaillut myös maastohiihdossa, jossa hänen paras sijoituksensa SM-kilpailuissa on 16:s 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Jämijärvellä 2013.
Häkkinen on ammatiltaan maanmittausinsinööri.
Käylän rajaseutukirkko
Käylän rajaseutukirkko on Kuusamon Käylässä sijaitseva puinen satulakattoinen ns. kotakirkko, joka rakennettiin 1958 Olli Vahteran suunnitelman perusteella. Kirkkosali on yksilaivainen ja sivuseinät korvaa kokonaan katto, johon myös ikkunat on sijoitettu. Kirkon pinta-ala on 234 neliötä ja siinä on istumapaikkoja noin 140 hengelle. Kirkon alkuperäiset 6-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas 1971. Nykyiset vuonna 1991 käyttöönotetut 16-äänikertaiset urut rakensi Veikko Virtasen urkurakentamo. Kirkon puisen alttariveistoksen "Vapahtaja ristillä" on tehnyt taiteilija Uuno Poikonen 1958. Erillinen kellotapuli rakennettiin kirkon yhteyteen 1977, uumajalaisten lajhoittamat kellot ovat vuodelta 1951. Kirkon alttarisyvennyksen vieressä on sakasti, sisäänkäynnin vieressä taas rippikoulusali ja sen päällä parvi. Alakerrassa on majoitus-, ruokailu- ja sosiaalitiloja. Kirkon edustalla on Paanajärvelle 1934-1944 haudattujen muistomerkki.
Bandyliigakausi 2014–2015
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 2014-2015 ratkaistiin yhdeksän joukkueen runkosarjan jälkeen kahdeksan parhaan joukkueen pudotuspeleillä. Tornion Palloveikot luopui sarjapaikastaan, ja keskitti voimansa yhteistyöhön Ruotsin Allsvenskanissa pelanneeseen Haparanda-Tornio Bandyn kanssa. 
Suomen bandyliigan mestaruuden voitti Mikkelin Kampparit. Mestaruus oli seuran toinen mestaruus. Kampparit voitti Helsingissä Brahenkentällä pelatussa loppuottelussa HIFKn maalein 6-3. Pronssia sai Lappeenrannan Veiterä. Edellisen kerran lappeenrantalaiset olivat mitaleilla kaudella 1994-1995.
Kampparien joukkue 2014-2015: Iikka Lempinen, Eetu Sviili, Erkki Koivuranta, Joni Maaranen, Juho Tikka, Timo Piskonen, Marko Laitinen, Lasse Kyllönen, Alpo Kaartinen, Jari Purovirta, Jani Kokko, Nikke Tuhkanen, Jaakko Manninen, Kimmo Huotelin, Mikko Hyvönen, Juho Liukkonen, Tuomas Liukkonen, Valtteri Hauska, Eetu Karhunen, Kalle Lempinen, Iisakki Kaivola, Joonas Kakriainen Taustajoukot: valmentajat: Antero Levänen, Olli Manninen huoltajat: Aimo Hokkanen, Arto Sviili
Vuoden peli
Vuoden peli on Suomen leluyhdistyksen vuosittain jakama palkinto lautapeleille. Kilpailuun osallistuvat pelien valmistajat tai maahantuojat. Osallistujat valitsevat tuotteistaan yhden, joka kilpailee tittelistä. Kilpailukategorioita on vuodesta 2015 alkaen neljä (strategia-, lasten-, perhe- ja partypeli). Kuusihenkinen tuomaristo valitsee ensin kaikista osallistujista finalistit ja finalisteista voittajan. Tuomaristo koostuu viidestä toimittajasta ja yhdestä kaupan edustajasta, paitsi lasten peleissä, joissa tuomaristo koostuu päiväkotien työntekijöistä. Tunnustus näkyy voittajapelin pakkauksessa vuoden peli -tunnuksella. Samankaltaisia palkintoja jaetaan muun muassa Ruotsissa (Årets spel), Tanskassa (Årets spil), Saksassa (Spiel des Jahres) ja Yhdysvalloissa (Origins Award).
Palkintoja on jaettu vuodesta 1994 asti perhe- ja lastenpeleille. Aikuistenpelien palkintoja on jaettu vuodesta 1999 ja partypelien vuodesta 2015. Vuonna 2015 lisäksi Vuoden aikuistenpeli nimitys muutettiin Vuoden strategiapeliksi. Aikuistenpelien kategoriaan ei saatu tarpeeksi osallistujia kilpailun läpikäymistä varten vuosina 2000 ja 2004.
Streets
Streets oli lyhytkestoinen yhdysvaltalainen hard rock -yhtye.
Streets -yhtyeen perustivat laulaja-kosketinsoittaja Steve Walsh, kitaristi Mike Slamer, basisti Billy Greer ja rumpali Tim Gehrt. Walsh oli laulanut Kansas -yhtyeessä aikaisemmin ja Slamer, joka oli englantilainen, soittanut kitaraa City Boy -nimisessä yhtyeessä. Slamer oli muuttanut Yhdysvaltoihin kotimaastaan Iso-Britanniasta tekemään hard rock -musiikkia ja hän liittyi Walshin tykö. Streets sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta ja debyyttialbumi "1st" julkaistiin vuonna 1983. Walshin sanojen mukaan albumi sai hyvää palautetta ja hänen mielestään Streets oli osoittanut, että he osaavat soittaa livenä ja Kansasista lähdön jälkeen uudelleen aloittaminen oli hyvin palkitsevaa. Yhtyeen debyyttialbumin tuotti Neil Kernon.
Toinen studioalbumi julkaistiin vuonna 1985 nimellä "Crimes in Mind", jonka tuotti Beau Hill. Kyseistä albumi pidetään melodisen rockin yhtenä klassikkoteoksista. Streets hajosi kuitenkin pian albumi julkaisun jälkeen. Walsh muodosti Kansasin uudestaan ja loput yhtyeen jäsenistä jatkoivat omien projektien parissa.
Sometarinoita Suomesta – Hullu, barbaari ja kissa
Sometarinoita Suomesta – Hullu, barbaari ja kissa on vuonna 2015 julkaistu suomalaisesta sosiaalisesta mediasta kertova kirja. Kirjaan on koottu 22 suomalaisen sosiaalisen median hahmon tarina ja kerrotaan siitä, miten sosiaalisessa mediassa toimivat ihmiset pystyvät koskettamaan muita omalla tyylillään ja kertomuksillaan.
Krissy Taylor
Kristen Erin “Krissy” Taylor (15. toukokuuta 1978 Miami, Florida – 2. heinäkuuta 1995 Pembroke Pines, Florida) oli yhdysvaltalainen malli, jonka lupaava ura katkesi äkilliseen kuolemaan vain 17-vuotiaana.
Taylor syntyi Miamissa ja kasvoi eteläisessä Floridassa vanhempiensa ja kahden isosiskonsa kanssa. Krissy pääsi jo nuorena mukaan mallimaailmaan lähinnä sisarensa, supermalli Niki Taylorin, ansiosta. 10-vuotiaasta alkaen Krissy kävi kuvauksissa yhdessä siskonsa kanssa, ja vähitellen hänkin pääsi kuviin mukaan. Ensimmäisen kerran hän oli sisarensa rinnalla "Seventeen" -lehden kannessa. Pian hän allekirjoitti sopimuksen newyorkilaisen IMG-mallitoimiston kanssa.
Taylor pääsi nopeasti catwalkeille yhdessä Naomi Campbellin, Christy Turlingtonin ja Claudia Schifferin kanssa. Samalla häntä kuvattiin useiden suurten muotilehtien kanteen, kuten "Elle", "Glamour", "YM", "Cosmopolitan" ja "Vogue". Taylor esiintyi myös mm. Ralph Laurenin kevätmalliston catwalkilla 1994.
Taylorin viimeinen kuvaussessio oli Niki-sisaren kanssa "Ocean Drive" -lehden kanteen syys/lokakuun numeroon 1995.
2. heinäkuuta 1995 Niki Taylor löysi sisarensa tajuttomana lattialta kotoaan Floridassa. Elvytysyritykset eivät tuottaneet tulosta, joten Krissy kiidätettiin sairaalaan, jossa hänet todettiin kuolleeksi aamulla kello 5:39. Taylor oli kuollessaan vain 17-vuotias.
Krissy Taylorin viralliseksi kuolinsyyksi kirjattiin astmakohtaus, jonka aiheutti äkillinen sydämen rytmihäiriö. Hän ei kuitenkaan ollut koskaan aiemmin kärsinyt astmasta, eikä hänellä ollut todettu sydänvian oireita. Taylorin perhe oli epäuskoinen kuolemansyyntutkijan diagnoosin suhteen ja palkkasi asiantuntijoita tutkimaan Taylorin sydämestä otettua koepalaa. Tutkimuksen tuloksena Taylorin todennäköisempi kuolinsyy olikin harvinainen sydänsairaus, arytmogeeninen oikean kammion dysplasia.
Pohjan Koitto
Pohjan Koitto on rovaniemeläinen urheiluseura. Pohjan Koiton toiminta on alkanut jo 1900-luvun alussa, mahdollisesti jo 1800-luvun puolella, mikä tekee siitä yhden Rovaniemen vanhimmista seuroista. Yhdistysrekisteriin seura on merkitty 1946. Pohjan Koitto on lähtöisin Paavalniemen kylästä.
Seura on alkujaan nuorisoseurapohjainen yhdistys. Nuoriseuroille tyypillisesti lajivalikoima on ollut laaja, jonka lisäksi on yhdistys on järjestänyt myös muuta sivistys- ja valistustoimintaa. Nykyään seuran toiminta keskittyy yleisurheiluun. Pohjan Koitto on ollut Santasport-yleisurheiluakatemian kumppanuusseura syksystä 2014 alkaen. Harjoitustoiminta keskittyy talvikaudella Lapin urheiluopistolle ja kesäkaudella Saarenkylän urheilukentälle. Tunnetuimpia Pohjan Koiton järjestämiä kilpailuja ovat Tunturihallit, Pohjan koitokset-kilpailusarja sekä Kirkkolammen juoksu.
Pohjan Koiton johtokunnan puheenjohtaja vuonna 2015 on Eemeli Kaartinen.
Leon McKenzie
Leon Mark McKenzie (s. 17. toukokuuta 1978 Lontoo) on englantilainen ammattilaisnyrkkeilijä ja entinen jalkapalloilija.
McKenzie pelasi ammattilaisjalkapalloa hyökkääjänä vuosina 1995–2013. Valioliigassa hän pelasi Norwich Cityn paidassa 40 ottelua, ja teki niissä yhteensä seitsemän maalia.
Jalkapallouran päätyttyä McKenzie siirtyi välittömästi nyrkkeilyn pariin. Ensimmäisen ammattilaisnyrkkeilyottelunsa McKenzie otteli kesäkuussa 2013.
Kuningaspelin kentät
Kuningaspelin kentät: Jalkapalloilu paikallisena ja globaalina ilmiönä on Hannu Itkosen ja Arto Nevalan toimittama artikkelikokoelma, jonka julkaisi Gaudeamus vuonna 2007. Teoksen 20 artikkelia käsittelevät jalkapalloa kansainvälisenä lajikulttuurina sekä paikallisyhteisöjen toimintana.
Leopoldo O’Donnell
Leopoldo O’Donnell, Tetuánin herttua (12. tammikuuta 1809 Santa Cruz de Tenerife, Kanariansaaret – 6. marraskuuta 1867 Biarritz, Ranska) oli espanjalainen kenraali ja valtiomies, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1856, 1858–1863 ja 1864–1866.
Leopoldo O’Donnellin esi-isät olivat irlantilaista O’Donnellin mahtisukua, joka oli lähtenyt Irlannista vuoden 1690 Boynen taistelun jälkeen. O’Donnell nousi ensi kerran maineeseen taistellessaan ensimmäisessä karlistisodassa (1833–1839) kuningatar Isabella II:lle uskollisissa joukoissa. Hänet nimitettiin sodan lopussa vuonna 1839 Aragonian, Valencian ja Murcian kenraalikapteeniksi. Saavutettuaan voiton Lucenan taistelussa 17. heinäkuuta 1839 hänelle myönnettiin Lucenan kreivin arvo. O’Donnell osallistui 1841 Pamplonassa epäonnistuneeseen yritykseen syrjäyttää sijaishallitsija Baldomero Espartero ja palauttaa leskikuningatar Maria Kristiina sijaishallitsijaksi. O’Donnell joutui tämän vuoksi lähtemään maanpakoon Ranskaan. Hän palasi kuitenkin 1843 osallistuakseen Esparteron syrjäyttäneeseen sotilaskapinaan, jossa hänellä oli keskeinen rooli. Vuosina 1844–1848 O’Donnell toimi Kuuban sotilaskäskynhaltijana. Hänet nimitettiin 1850 armeijan jalkaväen tarkastajaksi, mutta hän erosi tehtävästään jo seuraavana vuonna ja ryhtyi toimimaan oppositiossa.
Liberaalin opposition tukemana O’Donnell johti heinäkuussa 1854 menestyksestä sotilasvallankaappausta, joka kaatoi kreivi San Luisin hallituksen. Espartero onnistui tällöin palaamaan pääministeriksi ja O’Donnellista tuli hänen hallituksensa sotaministeri. Heinäkuussa 1856 O’Donnell sai Esparteron syrjäytettyä ja tuli itse pääministeriksi, mutta hänen ensimmäinen hallituksensa kaatui jo saman vuoden lokakuussa. Hän oli uudelleen pääministerinä heinäkuusta 1858 vuoteen 1863. O’Donnell nojasi maltillisista konservatiiveista muodostuneen Liberaalin unionin tukeen. Hänellä itsellään ei ollut selkeää poliittista ohjelmaa, mutta hän pysyi uskollisena kuningatar Isabellalle ja hänen hallintonsa oli melko konservatiivista. O’Donnell aloitti toisen pääministerikautensa aikana useita sotia määrätessään hyökkäykset Marokkoon, Santo Domingoon ja Meksikoon. Espanjan–Marokon sodassa 1859–1860 hän komensi henkilökohtaisesti espanjalaisia joukkoja ja johdettuuaan espanjalaiset voittoon Tetuánin taistelussa helmikuussa 1860 hänet palkittiin Tetuánin herttuan arvolla. Tämä sota lisäsi huomattavasti hänen suosiotaan kotimaassa. O’Donnell toimi vielä kolmannen kerran pääministerinä kesäkuusta 1865 heinäkuuhun 1866. Tuolloin hän yritti aluksi opposition suuntaan sovittelevaa politiikkaa, mutta joutui lyhyessä ajassa kukistamaan kaksikin kapinaa. Kuningatar Isabella korvasi hänet tiukempaa linjaa edustaneella Ramón Narváezilla. O’Donnell kuoli seuraavana vuonna Ranskassa.
Horonkylä
Horonkylä (myös "Horo") on kylä Etelä-Pohjanmaalla Teuvan kunnan luoteisosassa lähellä Närpiön, aiemmin Ylimarkun rajaa. Kylä sijaitsee valtatien 8 itäpuolella seututien 682 varrella.
Horonkylän asukasluku on 356 henkeä. Vuonna 1902 perustettu Horon koulu lakkautettiin vuonna 2014.
Teuvan Horonkylästä löytyy yksi kauppa, sekä nuorisoseura.
Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia”
Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia” (, lyh. SDPS) on latvialainen sosiaalidemokraattinen puolue, joka syntyi vuonna 2010 "Kansallisen harmonian puolueen", "Uuden keskustan" ja "Sosiaalidemokraattisen puolueen" yhdistyttyä. Vuonna 2011 Harmoniaan liittyi myös "Daugvilisin kaupunkipuolue". Puolueen johtaja Nils Ušakovs on Riian pormestari.
Harmonia ei ole koskaan ollut Latvian hallituksessa, vaikka se on lukeutunut maan suurimpien puolueiden joukkoon. Pääsyynä tähän on ollut näkemys Harmoniasta "venäläisten puolueena" ja puolue onkin kerännyt pääosan kannatuksestaan Latvian suuren venäläisvähemmistön keskuudesta. Nils Ušakovs on puheenjohtajana pyrkinyt muuttamaan Harmoniaa ja viemään sitä enemmän kohti eurooppalaista sosiaalidemokraattista puoluetta, mutta monet ovat pitäneet muutosta lähinnä kosmeettisena. Vuoden 2018 vaalien alla Harmonia katkaisi solmimansa yhteistyösopimuksen Yhtenäisen Venäjän kanssa.
Kansallinen liittouma (Latvia)
Kansallinen liittouma, virallisesti: ”Kaikki Latvian Puolesta!” – ”Isänmaa ja vapaus/LNNK” (, lyh. NA) on latvialainen kansalliskonservatiivinen puolue, joka syntyi kahden puolueen, "Kaikki Latvian Puolesta!" ja "Isänmaa ja vapaus/LNNK", yhdistyessä. LNNK on lyhenne sanoista ”Latvian Kansallisen Itsenäisyysliike” ("Latvijas Nacionālās Neatkarības Kustība"), poliittinen puolue Latviassa 1988–1997.
Katharine Viner
Katharine (Kath) Viner on brittiläinen toimittaja, joka työskentelee The Guardian -lehdessä. Hän on The Guardianin Yhdysvalloissa ilmestyvän painoksen päätoimittaja. Hän aloittaa koko lehden päätoimittajana kesällä 2015.
Alapitkän kirkko
Alapitkän kirkko on Lapinlahden Alapitkässä sijaitseva rungoltaan puinen, mineriittipäällysteinen arkkitehti Esko Laitisen suunnittelema kirkko, joka rakennettiin 1970. Myös alttariseinällä oleva lasimaalaus "Elämän puu" on Laitisen suunnittelema. Arkkitehti Eino Pitkänen laati alun perin jo 1951 Alapitkän hautausmaan yhteyteen suunnitellun rukoushuoneen piirustukset, mutta ne tilannut rukoushuoneyhdistys ei toteuttanut hanketta. Se luovutti rukoushuoneelle varatun tontin vuonna 1969 Lapinlahden seurakunnalle. 1970 vamistunut kirkkorakennus on lähes neliömäinen ja sen toisesta päästä kohoaa porrastettuna alttaripääty. Sisällä puiset kattopalkit nousevat kohti alttaripäätyä, ikkunat ovat kapeita ja korkeita ja sijaitsevat seinäpilareiden välissä. Kirkon pinta-ala on 528 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 105 hengelle. Kirkon alttaripäätyyn liittyvässä kellotelineessä on kaavilaisen Juutilan valimon valamat kellot.
Kirkon laajennoksen suunnitteli arkkitehti Matti Höyhtyä 1986, kirkkosalin viereiseen lisärakennukseen tehtiin on kerho-, toimisto- ja sosiaalitilat sekä keittiö.
Suokas
Suokas on suomalainen sukunimi:
Lapinlahden kirkko
Lapinlahden kirkko on Lapinlahdella sijaitseva arkkitehti Frans Sjöströmin suunnittelema puinen länsitornillinen pitkäkirkko, joka rakennettiin vuosina 1877–1880. Kirkon runkohuoneesta ulkonee kaksi matalampaa sakaraa, itäpäädyssä on kuori ja tornin sekä runkohuoneen sisäkulmissa suorakulmaiset ulokkeet. Torni on nelipäätyinen. Kirkon sisätila on jaettu pylväiköillä kolmeen laivaan, joista keskimmäisessä on kulmikas lautakatto. Ulkoasultaan kirkko edustaa moni-ilmeistä ns. nikkarityyliä. Kirkon pinta-ala on noin 815 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 1 250 hengelle.
Lapinlahdelle oli tehty rukoushuone jo vuonna 1843, sen tultua huonokuntoiseksi uuden kirkon rakentamislupa saatiin senaatilta 11. kesäkuuta 1876. Rakennusmestari Johannes Storen johtama rakennustyö alkoi vuonna 1877. Kuopion lääninarkkitehti Ferdinand Öhman piti rakennuksen lopputarkastuksen syyskuussa 1880, käyttöön kirkko vihittiin 10. lokakuuta. Kamiinalämmityksen kirkko sai vuonna 1905 ja vuonna 1913 kirkon paanukatto vaihdettiin peltiseksi. Silloin vaalean harmaaksi muutettu kirkon ulkoväri palautettiin alkuperäiseksi 1935. Arkkitehti Kauno Kallion suunnitelmien mukainen kirkon peruskorjaus tehtiin vuosina 1955–1956. Kamiinalämmitys muutettiin sähkölämmitykseksi ja kirkko sai sähkövalaistuksen. Uudistetun kirkon vihki käyttöön piispa Eino Sormunen 29. huhtikuuta 1956 kirkon 75-vuotisjuhlien yhteydessä.
Vuonna 1984 uusittiin sisämaalaus ja vuonna 1998 ulkomaalaus ja katon maalaus. Vuonna 2002 kirkossa tehtiin useita sisätilojen korjauksia, kirkkosalin ilmettä silti muuttamatta. Kirkon kahden kellon soittolaitteisto automatisoitiin 2014. Ensimmäinen kelloista hankittiin Pietarista 1837 ja toisen valoi 1880 Claes Engelbrecht Helander Oulussa. Automatisoinnin yhteydessä molempien kellojen kielet korvattiin vasaramekanismeilla ja kyläseppä Eino Pauluksen valmistama kirkontornin luukkujen hydraulinen avauslaitteisto huollettiin.
Kirkon alttaritauluna oli aluksi sammalista tai jäkälistä sommiteltu risti, joka korvattiin myöhemmin puuristillä. Pekka Halonen lupautui 1895 maalaamaan kotipitäjänsä kirkkoon alttaritaulun edellisenä vuonna tekemäänsä luonnokseen "Kolme pyhää miestä" perustuen, mutta seurakunta ei kelpuuttanut koivumetsään sijoitettuja tietäjiä alttaritaulun aiheeksi. Vaikka piispa J. R. Forsman huomautti jo vuonna 1900 tarkastuksessaan alttaritaulun puuttumisesta, sen hankinta aloitettiin vasta 1929. Taulun aiheeksi päätettiin "Kristuksen kirkastuminen". Kolmen pyydetyn ja yhden oma-aloitteisesti ehdotuksensa lähettäneen taiteilijan ehdotuksista valittiin Alvar Cawénin työ, joka valmistui vuonna 1931.
Kirkkoon hankittiin ensimmäiset urut 1908, ne olivat 17-äänikertaiset ja ne valmisti Kangasalan urkutehdas. Uudet urut hankittiin 1984, ne ovat puolestaan Urkurakentamo Matti Erolan tekemät ja 26-äänikertaiset. Alkuperäisten urkujen julkisivu säilytettiin uudistuksen yhteydessä.
Kirkon sakastin yläkerrassa on esillä vanhoja kirkollisia esineitä ns. Bassin kirkkomuseossa. Se on auki kesäisin tiekirkon aukiolon yhteydessä.
Lius
Lius on suomalainen sukunimi:
Heinkel He 280
Heinkel He 280 oli maailman ensimmäinen suihkumoottoreilla lentänyt hävittäjälentokone. Sitä ei kuitenkaan otettu taistelukäyttöön. Poliittisista ja teknisistä syistä Heinkel He 280 -hanke väistyi Messerschmitt Me 262 -hankkeen tieltä.
Heinkel He 280:n ensimmäinen liitolento toteutui 22. syyskuuta 1940. Varsinainen ensilento eli ensimmäinen omin moottorein suoritettu koelento toteutui 2. huhtikuuta 1941.
Eilina Gusatinsky
Eilina Gusatinsky (s. Moskova) on suomalainen toimittaja. Hän on Suomessa ilmestyvän venäjänkielisen lehden Spektrin päätoimittaja.
Gusatinskyn isä on syntynyt Neuvostoliitossa, äiti Suomessa. Hän on känyt koulunsa Moskovassa ja valmistunut toimittajaksi Moskovan yliopistosta. Hän muutti Suomeen 1990 ja työskenteli suomalaisessa vientifirmassa. Hän oli 1998 perustamassa Spektr-lehteä. Hänen veljensä Vladimir Gusatinsky on Spektrin kustannusyhtiön toimitusjohtaja.
Raise Your Glass
Raise Your Glass on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Pinkin kappale, joka julkaistiin hänen Greatest Hits... So Far!!! -studioalbuminsa ensimmäisenä singlenä 6. lokakuuta 2010.
Kappaleen ovat sanoittaneet Pink, Max Martin ja Shellback, joista kaksi jälkimmäistä myös tuottivat sen. Kappale juhlistaa Pinkin ensimmäistä vuosikymmentä hänen vuonna 2000 tapahtuneen debyyttinsä jälkeen ja se on omistettu hänen faneilleen, jotka ovat tukeneet häntä vuosien varrella. Samat tuottajat ovat olleet vastuussa monien Pinkin menestyskappaleiden tuotannosta ja ovat työskennelleet myös Pinkin seuraavan singlen, "Fuckin' Perfect" parissa.
"Raise Your Glass"in julkaisivat LaFace Records ja RCA Records lokakuussa 2010. Levy saavutti kaupallista menestystä keräten positiivisia arvosteluja monilta musiikkikriitikoita monien kuvaillessa sitä juhlahymniksi. Se nousi listoilla kymmenen parhaan joukkoon monissa valtioissa, mukaan lukien Yhdysvalloissa, jossa siitä tuli hänen kolmas singlelistan kärjen saavuttanut single. Vuonna 2011 "Raise Your Glass" sijoittui 13:nneksi Mediabasen "Top 40 Year End Chart" -listalla. Kappaletta on käytetty elokuvan Bridesmaids televisiomainoksessa sekä elokuvien Sinun numerosi? – Kuinka monta on liian paljon? ja New Year's Eve teatterillisissa trailereissa.
Patron Tequila
Patron Tequila on Paradiso Girlsin kappale, jolla vierailee Lil Jon ja naisräppäri Eve. Kappaleen piti ilmestyä heidän julkaisematta jääneellä "Crazy Horse"-studioalbumilla. Kappale julkaistiin albumin johdantosinglenä Yhdysvalloissa 14. huhtikuuta 2009. Paradiso Girls on julkaissut levyt "The Remixes" ja "The Remixes Part 2" markkinoidakseen kappaletta.
Meet Me Halfway
Meet Me Halfway on yhdysvaltalaisen hip hop-yhtye The Black Eyed Peasin kappale. Se julkaistiin kolmantena promootiosinglenä heidän viidenneltä, The E.N.D-studioalbumilta. Myöhemmin se julkaistiin albumin kolmantena singlenä. Kappale saavutti parhaimmillaan Billboard Hot 100-listan seitsemännen sijan sekä saavutti listan kärjen Australiassa, Saksassa, Romaniassa ja Isossa-Britanniassa. Viimeisimpänä mainitussa valtiossa siitä tuli vuoden 2009 kymmeneksi myydyin single.
Nitroguanidiini
Nitroguanidiini eli pikriitti (CHNO) on guanidiinin nitrattu johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää räjähteenä, metallien pinnoitteissa ja orgaanisten synteesien lähtöaineena.
Nitroguanidiini esiintyy kahdessa eri tautomerisessa muodossa: nitroimiininä tai nitroamiinina. Näistä nitroimiini on vallitseva sekä kiinteässä yhdisteessä että liuoksissa.
Huoneenlämpötilassa nitroguanidiini on väritöntä kiteistä ainetta, joka hajoaa kuumennettaessa sulamispisteeseensä, jopa räjähtäen. Myös tärähdys voi aiheuttaa räjähdysmäisen reaktion. Yhdisteen räjähdysnopeus on suuri ja räjähdysvoimaltaan se vastaa TNT:tä. Se liukenee hieman kylmään veteen ja paremmin kuumaan ja liukenee myös etanoliin. Nitroguanidiini on hyvin heikko emäs ja muodostaa suoloja vain vahvojen happojen kanssa. Amiinien kanssa yhdiste reagoi muodostaen substituoituja nitroguanidiineja.
Nitroguanidiinia valmistetaan kuumentamalla guanidiininitraattia väkevän rikkihapon tai rikkihapon ja väkevän typpihapon seoksella.
Nitroguanidiinia käytetään nitroselluloosan ja nitroglyserolin kanssa leimahtumattomissa ja savuttamattomissa ruudeissa. Nitroguanidiinin räjähdyksessä muodostuvat tuotteet eivät ole yhtä korrodoivia tykeille kuin monien muiden käytettyjen räjähteiden räjähtäessä muodostuvat tuotteet. Yhdistettä voidaan käyttää myös kaasua kehittävänä aineena autojen turvatyynyissä, valmistettaessa neonikotinoidihyönteismyrkkyjä ja metallien korroosionsuojauskylvyissä.