hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Minna Kimpimäki
Minna Kimpimäki (s. 1971) on suomalainen varatuomari, oikeustieteilijä ja professori. Hän toimii Lapin yliopistossa rikosoikeuden professorina vuodesta 2016.
Minna Kimpimäki valmistui 1990 ylioppilaaksi Haukiputaan lukiosta. Lukion jälkeen hän opiskeli Lapin yliopistossa oikeustiedettä valmistuen oikeustieteen kandidaatiksi 1994 ja lisensiaatiksi 1997. Tohtoriksi hän väitteli 2005. Hän suoritti vaaditut auskultoinnit ja hänelle myönnettiin 2004 varatuomarin arvo.
Kimpimäki on työskennellyt vuodesta 1993 eri tehtävissä Lapin yliopistossa. Hän on toiminut mm. tutkimusapulaisena, tutkijana ja rikosoikeuden assistenttina. Hän on toiminut myös rikos- ja prosessioikeuden yliassistenttina, joka erikoistui kansainvälisen rikos- ja prosessioikeuden kysymyksiin. Viimeksi ennen tuloaan professoriksi hän työskenteli yliopistonlehtorina.
Lapin yliopisto myönsi Kimpimäelle vuonna 2010 kansainvälisen rikosoikeuden dosentin arvon.
Minna Kimpimäki on toiminut useamman kerran professorien viransijaisena vakinaisen professorin ollessa estynyt hoitamasta virkaansa. Hän hoiti Lapin yliopistossa viransijaisena kansainvälisen oikeuden professuuria 2006–2007 ja 2010–2011, sekä rikosoikeuden professorin virkaa vuonna 2008.
Rikosoikeuden professorina Lapin yliopistossa toiminut Terttu Utriainen jäi keväällä 2014 eläkkeelle yli 30 virkavuoden jälkeen. Lapin yliopiston rehtori Mauri Ylä-Kotola nimitti kesällä 2016 hänen seuraajakseen Minna Kimpimäen. Professorina Kimpimäki aloitti elokuun alussa 2016.
Oikeustieteilijänä Kimpimäki on tutkinut etupäässä kansainvälisen rikosoikeuden kysymyksiä. Hänen tutkimustyönsä rikosoikeuden kansainvälistymisen tutkimuksessa on ollut uraauurtavaa.
Kimpimäki on julkaissut oikeustieteen alalta artikkeleita ja teoksia, jotka käsittelevät mm. niin kutsuttua universaaliperiaatetta kansainvälisessä rikosoikeudessa. Helsingin yliopiston Erik Castrén-instituutissa vuonna 2011 toimineen tohtori Magdalena Kmakin mukaan "universaaliperiaatteen" mukaisesti ajatellaan, että vakavat rikokset vahingoittavat kaikkia valtioita, joten kaikilla valtioilla on siksi oikeus syyttää epäiltyjä tahoja näistä teoista.
Julkaisuissaan Kimpimäki on myös pohtinut, mitä prostituution, parituksen ja ihmiskaupan oikeudellinen sääntely on ja miten se tulisi toteuttaa. Hänen tuorein teoksensa on kansainvälisen rikosoikeuden yleisesitys.
Ylisenlammi (Nokia)
Ylisenlammi on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Ylisenlammi on osa Laajanojan valuma-aluetta.
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Se sijaitsee suolla Ylisenjärven pohjoisimman järvialtaan eteläpuolella. Lammen länsirantaan on kaivettu pienen nimettömän lammen yhdistävä oja ja pohjoisrantaan 20-metrinen laskuoja Ylinenjärveen. Lammen rantaviivan pituus on 450 metriä. Lampi on autio ja sinne johtaa ainoastaan metsäautotieltä alkava polku.
Ylisenlammi kuuluu Natura 2000 -verkostossa Nokian Kaakkurijärviin ja muodostavat siellä yhdessä Ylisenjärvenlammin ja Ylinenjärven kanssa yhteisen enklaavin.
Ylisenlammilla on yhteinen alkuhistoria Ylinenjärven kanssa. Sen läntinen naapuri ja nimetön lampi syntyi järvenlaskussa 1850-luvun jälkeen. Vuosien 1964 ja 1975 julkaistujen peruskarttojen välissä on Ylinenjärvellä suoritettu toimenpiteitä, jotka laskivat hieman aiemmin laskettua järveä lisää. Tässä yhteydessä samassa järvialtaassa ollut Ylisenlammi kuroutui omaksi lammeksi. Lammelle kaivettiin laskuoja ja sen nimi ilmaantui karttoihin tässä yhteydessä.
Lucy Loves Stories
Lucy Loves Stories on genrevapaa ja jakelutiestä riippumaton tarinankerrontayhtiö, joka on perustettu maaliskuussa 2015. Sillä on myös tytäryhtiö, Lucy Loves Drama. Lucy Loves Storiesin kolme perustajajäsentä, Mikko Räisänen, Marko Antila ja Rane Tiukkanen ovat palkittuja media-alan ammattilaisia niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin.
Lucy Loves Storiesin toimisto sijaitsee Helsingin Hernesaaressa. Yrityksen toimintakenttään kuuluvat muun muassa mainoselokuvien tuottaminen, sekä käsikirjoitetun draaman ja elokuvien kehittäminen ja tuottaminen. Lucy Loves Storiesin tuottama Huuto.netin mainoselokuva "Ei tartte huutaa" voitti Voitto 2015 Grand Prix'n.
Yrityksen ensimmäinen kehitteillä oleva pitkä elokuva on Nälkävuosi. Elokuva perustuu Aki Ollikaisen romaaniin. Nälkävuosi on valittu ensimmäisenä suomalaisena elokuvahankkeena Torino Film Lab:n AdaptLab -kehittelyohjelmaan, ja se on saanut Suomen elokuvasäätiöltä käsikirjoitustukea ja hankekehittelytukea. Elokuvan ohjaa Mikko Kuparinen ja tuottaa Oskari Huttu.
Waltteri Vinkanharju
Waltteri Oskari Oiva Vinkanharju (s. 6. toukokuuta 1995) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vantaan Hiihtoseuraa.
Vinkanharju saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa Imatralla 2016, kun hän hiihti kolmanneksi viestissä sijoittuneessa Vantaan Hiihtoseuran ykkösjoukkueessa. Vinkanharju hiihti kolmannen osuuden, jolla hän oli toiseksi nopein. Viestijoukkueeseen kuuluivat myös Janne Stenbäck, Anssi Pentsinen ja Matti Heikkinen.
Vinkanharju kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran Vuokatissa 17. joulukuuta 2011. Parhaimmillaan hän on ollut 39:s Vuokatissa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 13. joulukuuta 2015.
Vinkanharju oli mukana juniorien MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014 ja Almatyssä 2015. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa juniorien MM-tasolla oli 23. sija kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2015.
Hemitioasetaalit
Hemitioasetaalit eli tiohemiasetaalit ovat orgaanisia yhdisteitä. Hemitioasetaalit voidaan jakaa joko monohemitioasetaaleihin, joiden yleinen rakenne on RC(SR)OH tai R2C(OR)SH ja dihemitioasetaaleihin. Hemitioasetaalit ovat hemiasetaalin rikkianalogeja. Hemitioasetaalit ovat yleensä suhteellisen pysymättömiä ja hydrolysoituvat karbonyyliyhdisteiksi ja tioleiksi, mutta niitä esiintyy tärkeinä välituotteina useissa entsyymikatalysoiduissa reaktioissa.
Hemitioasetaaleja voidaan valmistaa happo- tai emäskatalysoiduissa olosuhteissa aldehydeistä tai ketoneista ja tioleista. Hemitioasetaalit esiintyvät välivaiheina tioasetaalien valmistuksessa.
Bergmann MG15 nA
Bergmann MG15 nA () on vuonna 1910 suunniteltu ja ensimmäisessä maailmansodassa käytetty konekivääri.
Saksan armeija otti konekiväärin käyttöön 1915 ja sitä käytettiin myös lentokoneissa. Ase luotiin vastaamaan Britannian armeijan käyttämää Lewis-pikakivääriä, sillä ennen MG15:n käyttöön ottoa Saksa käytti pääosin Madsenia ja muita sotasaaliiksi saatuja pikakiväärejä. Saksan armeija käytti aiemmin muun muassa MG08 konekivääriä ja MG15 oli siihen nähden kevyempi, mutta ei yhtä luotettava. Bergmannin suunnittelema 7,92 kaliiperinen ilmajäähdytteinen kevyt konekivääri osoittautui ensimmäisissä kokeissa epäluotettavaksi. Louis Schmeisser ratkoi luotettavuusongelmat avoimella lukolla. Tämän myötä sen lisänimeksi tuli "neuer Art". MG15 kykeni ampumaan 500 laukausta minuutissa, mutta se alkoi kuumeta 300 ammutun patruunan jälkeen. Sen tehokas kantama oli neljäsataa metriä ja se oli pääosin tarkoitettu lähitaistelua varten, kuten Lewis-pikakivääri, jonka kantama oli 800 metriä. MG15 oli loppujen lopuksi vähäisessä käytössä jalkaväellä. Sitä vastoin sitä käytettiin enemmän lentokoneissa, jossa sen tulinopeus nostettiin kahdeksaansataan. Vaikka MG15 oli vähäisessä käytössä saksalaisten keskuudessa se oli enemmän Osmaanien valtakunnan ja Itävalta-Unkarin jalkaväen käytössä. Lewis-pikakiväärin nähden MG15 käytti laatikkolipasta panosvyön sijaan, joka oli käytännöllisempi. Tämän myötä aseella kykeni ampumaan kerralla kaksi kertaa enemmän, kuin Lewisin pyöreällä lippaalla.
Myöhemmin 1930-luvulla aseen korvasi MG34.
Tuoteavain
Tuoteavain () eli lisenssiavain (licence key) eli CD-avain (CD key) on tietokoneohjelmien ja tietokonepelien jakelussa käytetty keino vähentää laitonta kopiointia. Ohjelman myyntipakkauksen mukana tulee tarra, jossa on satunnaisista kirjaimista tai numeroista koostuva koodi, joka on syötettävä ohjelman ottamiseksi käyttöön. Pelkkä CD-ROM:iltä ladattu tai netistä kopioitu ohjelma on hyödytön, koska sitä ei voi ottaa käyttöön ilman avainkoodia.
Tuoteavaimen vaatimuksen voi kiertää eri tavoin.
Ohjelman voi kräkätä, jolloin avaimen tarve poistuu. Kräkkäysohjelmia on ladattavissa harrastajien verkkosivuilta. Se toimii muuttamalla ohjelmaa siten että kutsu lisenssiavaimen tarkastavaan rutiiniin poistuu. Kräkit saattavat olla ohjelman versioon sidottuja, joten ohjelma on murrettava uudelleen kun se päivittyy.
Toinen vaihtoehto on käyttää ns. keygen-ohjelmaa, joka tuottaa ohjelman hyväksymän avaimen. Ohjelmat toimivat yleisimmin luomalla satunnaisia koodeja ja ajamalla ne alkuperäisestä ohjelmasta otetun tarkistuksen läpi ja tulostamalla avaimet jotka menevät siitä läpi.
Lisenssiavaimen vaatimuksen voi kiertää käyttämällä vuodettua avainta, joka on tarkoitettu yritysten tai tietokonevalmistajien käyttöön (volume license key/corporate key).
Eräs kuuluisa tapaus tämän käytöstä oli Windows XP -käyttöjärjestelmän FCKGW-alkuinen avain, joka vuosi julki 35 päivää ennen kuin käyttöjärjestelmä virallisesti julkaistiin 28. elokuuta 2001.
Ohjelmien kehittäjät pyrkivät estämään kopioitujen ja generoitujen avaimien käyttöä.
Monissa tietokonepeleissä peli tarkisti avaimen kehittäjän palvelimelta verkkomoninpeliin liityttäessä. Kaksi pelaajaa ei voinut pelata yhtä aikaa samalla avaimella.
Kehittyneempää versiota avaimen tarkastamisesta nimitetään tuoteaktivoinniksi. Siinä ohjelma tarkistaa avaimen kehittäjän palvelimelta sitä syötettäessä. Samalla ohjelma sidotaan tietyn tietokoneen käyttöön esim. suorittimen ja verkkokortin sarjanumeron ja laitteiston merkin ja mallin avulla.
Nykyiset kräkit esim. Microsoft Windowsin uudempiin versioihin perustuvat itse kehitetyn KMS-palvelun (Key Management Server) käynnistämiseen käyttöjärjestelmän aktivoinnin ajaksi.
Luca Pacioli
Luca Pacioli (s. 1445–1448 välillä Borgo Sansepolcro, Toscana, Firenzen tasavalta, k. mahdollisesti 19. kesäkuuta 1517 Sansepolcro) oli italialainen matemaatikko. Häntä pidetään kaksinkertaisen kirjanpidon keksijänä.
Luca Pacioli oli työteliäs ja tuottelias munkkiveli, joka opiskeli ja työskenteli yleensä italiaksi eikä latinaksi. Nuoruudessaan hän opetti Venetsiassa kauppiaiden poikia, mistä syystä kieltä tarvittiin ja miksi hän myös keskittyi laskentatoimeen. Hänen tiedetään olleen myös Leonardo da Vincin työtoveri. Paciolin julkaisuista ensimmäinen painettu oli "Summa de arithmetica, geometria, proportioni et proportionalita" vuodelta 1494. Hän käsitteli myös kultaista leikkausta ja oli kiinnostunut šakkiongelmista.
Niilo Hyytinen
Niilo Hyytinen (s. 1895) oli lappajärveläinen Suomen valkoinen kaartin asemestari ja Suomen armeijan kapteeni.
Hyytisen vanhemmat olivat Antti Hyytinen ja Lyydia Kärnä. Isä oli monipuolinen ja valistunut persoona, joka toimi vähtärinä, opettajana, harjoitti kirjakauppaa ja toimi vakuutusmyyjänä. Äidin Lyydia Kärnän veli jääkärikapteeni Toivo Kärnä oli Tuntemattomasta sotilaasta tutun kapteeni Kaarnan esikuva. Niilo Hyytinen aikoi opettajan uralle, mutta Suomen alkavat itsenäisyystaistelut veivät hänet ensin Saksanniemen Järjestyslipustoon eli ratsastavaan poliisikomennuskuntaan Porvooseen. Helsingissä koottu 350 miehen venäläisten hyvin aseistama punaisten joukko hyökkäsi 17. marraskuuta 1917 Saksanniemeen ja nämä Saksanniemen jääkäreiksi kutsutut jääkärioppilaat joutuivat pakenemaan. He hakeutuivat eri reittejä valkoisten hallussa olleelle Pohjanmaalle, jossa joukko koottiin Lappajärvelle uudelleen Järjestyslipustoksi. Järjestyslipuston esikunta oli aluksi Hyytisen kotitalossa. Saksanniemen tapahtumista kertovat alkuperäisen Saksanniemen marssin sanat, jotka Hyytinen on tallentanut. Hyytisen ensimmäinen tehtävä oli Lappajärvellä etsiä yli 200 hevosille ja miehille majoitustilat Lappajärven taloista. Porvoossa alkanut ratsujääkärien koulutus jatkui Lappajärvellä Hyytiälän kylän pelloilla ja Lappajärven jäällä, johtajana Gaston Ahrenberg.
Vapaustaistelut alkoivat 28. tammikuuta 1918, ja Suomen sotajoukkojen ylipäällikkö Mannerheim antoi käskyn tälle ensimmäiselle viralliselle suomalaiselle joukko-osastolle riisua aseista Lapualla olevat venäläiset joukot. Tästä alkoivat Hyytisen itsenäisyystaistelut. Sotatie johti sotilaskantakortin mukaan Kokkolaan, Seinäjoelle, Eräjärvelle, Orivedelle, Länkipohjaan, Kuhmalahdelle, Tampereelle ja edelleen aina Viipuriin saakka. Vuosina 1923–1926 Hyytinen toimi Valkoisen Kaartin esikunnassa, suoritti keskikoulun ja asemestarikurssin ja määrättiin upseerivakanssille Suomen Valkoisen Kaartin asemestariksi 1.1.1926. Tämän jälkeen Hyytinen toimi asekouluttajana ja asekoulun opettajana Hämeenlinnassa, josta talvisodan puhjettua kävi tie Karjalankannakselle.
Sotien aikana tehtävät vaihtelivat asekaluston huoltotarpeiden mukaan ja välillä piti olla rintamalla, mutta välillä töitä tehtiin Varkaudessa, jossa sijaisi suuri asevarikko. Siellä huollettiin ja kunnostettiin rintamajoukkojen aseistusta. Sotien jälkeen Niilo Hyytinen työskenteli Pääesikunnan Aseteknillisellä osastolla ja jäi eläkkeelle kapteenin vakanssilta. Eläkepäivänsä Hyytinen vietti synnynkotinsa viereen rakentamassaan omakotitalossa Lappajärven Hyytiälässä, josta oli lähtenyt Suomen ensimmäisen virallisen joukko-osaston, Lappajärven ratsukoulun, mukana vapaussotaan 27.1.1918.
Kaisu Pato-Oja
Kaisu Pato-Oja (1913 Hämeenkyrö – 1996 Vantaa) oli opettaja ja kirjailija. Hän toimi opettajana Lieksan Pankakoskella 1935–1974. Hänen tunnetuin teoksensa Pielisen balladi voitti Pohjois-Karjalan kesäyliopiston "Kalevalaisen runoriihen" kirjoituskilpailun 1978. Pielisen balladi ei edusta puhdasta kalevalamittaa, vaan siinä on runomittavirheitä.
Ylisenjärvenlammi
Ylisenjärvenlammi on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Ylisenjärvenlammi on osa Laajanojan valuma-aluetta.
Lampi on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Siihen laskee kaksi metsäojaa, joista Heijäreven laskuoja on merkittävä. Tämän luontaisena virtaavan tulo-ojan takana sijaitsee yli kuusi neliökilometriä suuri valuma-alue. Ylisenjärvenlammi laskee vain 150 metriä pitkää laskuojaa myöten Yliseenjärveen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on vain 24 vuorokautta. Lammen rantaviivan pituus on 600 metriä. Rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Vanha Nokialta Pinsiöön kulkeva maantie ohittaa lammen länsipään näköetäisyydeltä. Tielta lähtee plku, joka seuraa lammen pohjoisrantaa. lampi on autio.
Ylisenjärvenlammi kuuluu Natura 2000 -verkostossa Nokian Kaakkurijärviin ja muodostavat siellä yhdessä Ylisenlammin ja Ylinenjärven kanssa yhteisen enklaavin.
Lammen vedenlaatua on tutkittu vuosina 1968, 1982, 1983, 1988, 1991--1996, 1999--2015. Se kuuluu Alisenjärven reittiin, joka valittiin vuonna 1991 pääkohteeksi valtion happamoituneiden vesistöjen tutkimusprojektiin. Projektin yhteydessä valuma-alueen yläpuolisia järviä kalittiin. Kalliojärveä kalkittiin vuosina 1998 ja 2003 ja Ruokejärveä kalkittiin vuosina 2001, 2007 ja 2014. Vielä 1980-luvulla järven vesi oli yläpuolisten järvien vuoksi hapanta, mutta nykyään veden happamuustaso on kalitusten vuoksi noussut hieman. Vesi on suojärvien tapaan edelleen hapahkoa. Lampi on syvä, joten sen vesi on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunutta. Syksyisin ja keväisin järvien vedet yleensä tekevät täyskierron, mutta Ylisenjärvenlammissa se ulottuu vain ylimpiin vesikerroksiin. Syvänteeseen jää alin alusvesikerros sekoittumatta eli se on siten meromiktinen lampi. Alin alusvesi on hapetonta ja muilta ominaisuuksiltaan heikkolaatuista. Hapemissa olosuhteissa pohjan sedimentteihin painuneet ravinteet liukenevat takaisin veteen ja siksi alusvesi on erittäin ravinnepitoista. Ravinnepitoisuudet ovat ollee yhdyskuntajätevesien tasoa. Pintavesissä vesi vaihtuu tulo-ojan vauhdittamana nopeasti ja sen ravinnetaso seuraa karujen tai lievästi rehevöityneiden järvien tasoa.Lammen virkistyskäyttöluokitus on tyydyttävä, mutta alusveden heikon laadun vuoksi sitten välttävä.
Tero Sundell
Tero Sundell on suomalainen rumpali. Hän on soittanut muun muassa Tehosekoittimessa, Saimaassa ja Stigin taustayhtyeessä Kullankaivajat. Vuonna 2016 hän on mukana Stadin Juhlaorkesterissa. Vuonna 2003 Sundell sai ansioituneille lahtelaisille populaarikulttuurin vaikuttajille myönnettävän Hemmo-palkinnon.
Ali Saadetdin
Ali Urhan Saadetdin (s. 1949 Tampere) on suomalainen yrittäjä. Hän on Solteq Oy:n perustaja ja sen hallituksen entinen puheenjohtaja.
Saadetdinin suku on Venäjältä Tampereelle 1900-luvun alussa muuttaneita tataareita. Hänen isänsä oli kangaskauppias.
Saadetdin työskenteli ensin Avonius Oy:ssä. Vuonna 1982 hän perusti ohjelmistopalveluyritys Solteqin, joka kehittää it-järjestelmiä kotimaisen kaupan, logistiikan ja teollisuuden yrityksille sekä julkishallinnolle. Aika oli otollinen, koska ala kasvoi voimakkaasti pc:iden ja minitietokoneiden leviämisen takia. Vuonna 2006 Saadetdin valittiin Gofore Oy:n hallituksen jäseneksi.
Vuonna 2015 Saadetdin myi Solteqin yli 3 miljoonalla eurolla, mikä teki hänestä miljonäärin. Samana vuonna hän jäi eläkkeelle. Vuonna 2016 Saadetdin kommentoi verotietojen julkistamisen yhteydessä, että Suomen sosiaalietuudet ovat liian raskaita ja tukijärjestelmää pitää järkeistää.
Saadetdin on naimisissa Mervi Saadetdinin kanssa.
Uskontoteoria (kirja)
Uskontoteoria () on Georges Bataillen vuonna 1973 postuumisti ilmestynyt kirja. Teoksen on suomentanut Roni Grén ja julkaissut suomeksi Niin & näin -kirjat vuonna 2016. Teos sisältää suomentajan saatesanat. Alkuteos on kirjoitettu pääosin 1940-luvulla.
Välitermi
Välitermi on logiikan termi, joka esiintyy kategorisen proposition molemmissa premisseissä subjektina tai predikaattina, mutta ei kategorisen syllogismin johtopäätöksessä. Vähintään toisen premisseistä on koskettava kaikkia välitermin tarkoittamia kohteita. Päätermi ja alitermi, joita kutsutaan myös ääritermeiksi, esiintyvät johtopäätöksessä.
Esimerkki:
Välitermi on lihavoitu yllä olevassa esimerkissä. Esimerkin päätermi on kuolevaiset ja alitermi Sokrates.
More Than a New Discovery
More Than a New Discovery on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron helmikuussa 1967 julkaistu esikoisalbumi. Levy uudelleenjulkaistiin vuonna 1969 nimellä The First Songs. Vuonna 2008 Rev-Ola julkaisi alkuperäislevyn remasteroituna.
Kaikki kappaleet on sanoittanut Laura Nyro.
Pelikaanimuistio
Pelikaanimuistio ("The Pelican Brief") on Alan J. Pakulan käsikirjoittama ja ohjaama jännityselokuva vuodelta 1993, joka perustuu John Grishamin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosissa näyttelevät Julia Roberts, Denzel Washington ja Sam Shepard.
New Orleansin Tulanen yliopistossa opiskeleva Darby Shaw (Roberts) kirjoittaa spekulatiivisen muistion kahden Yhdysvaltojen korkeimman oikeuden tuomarin murhasta. Muistio aiheuttaa lisää kuolemia ja uhkaa myös opiskelijatytön henkeä.
"VideoHound’s Golden Movie Retriever" sanoo elokuvan marssittavan esiin liian monia henkilöhahmoja. Katsominen vaatii kirjan mukaan sietokykyä vainoharhaisten poliittisten trillerien suhteen ja kykyä hyväksyä Julia Robertsin hahmo neropattina lakiopiskelijana. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa päteväksi ja ammattitaitoiseksi mutta loppua kohden kangistuvaksi Hollywood-trilleriksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Casale Monferrato
Casale Monferrato on kunta Pohjois-Italiassa Alessandrian maakunnassa Piemonten alueella. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Alessandriasta pohjoiseen Pojoen varrella Monferraton kukkulaisella viinintuotantoalueella.
Alueella on ollut asutusta jo liguurien aikaan. Rooman valtakunnan aikaan siitä kehittyi kaupunki, Municipium, jonka nimi oli Vardacate. Mahtavimmillaan kaupunki oli Gonzagan aatelisperheen hallinnassa. Tuolloin kaupunki oli myös vahvasti linnoitettu.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat kaupungin keskeisin aukio "Piazza Mazzini", 1000-luvulta peräisin oleva torni "Torre Civica" sekä Sant'Evasion tuomiokirkko.
Kaupungissa järjestetään vuosittain viinifestivaali ("Festa del Vino del Monferrato") syyskuun puolivälissä sadonkorjuuaikaan.
Chengdu Shuangliun kansainvälinen lentoasema
Chengdu Shuangliun kansainvälinen lentoasema on lentoasema Sichuanin maakunnan pääkaupunki Chengdussa, Kiinassa. Se sijaitsee Shuangliun kaupunkipiirissä Chengdussa. Matka Chengdun keskustaan on noin 16 kilometriä.
Vuonna 2015 se oli Kiinan 4. vilkain lentoasema yli 42 miljoonalla matkustajalla.
Jarmo Suomi
Jarmo "Mister" Suomi (s. 25. lokakuuta 1971, Vaasa) on Helsingin Lähiradion toimittaja sekä teatterin ja musiikin tekijä. Suomi on tehnyt näytelmiä muun muassa Harri István Mäen kanssa Suomen paremman väen teatterissa. 1990-luvulla Jarmo Suomi oli yksi Pispalan kierrätyskeskuksen perustajista.
Jarmo Suomi on keikkaillut mm. kokoonpanoilla "Mister Suomen eroottiset unet" ja "Mister Suomi ja vastuulliset oikeushenkilöt". Mister Suomi ja Vastuulliset Oikeushenkilöt julkaisivat vuonna 2002 CD-äänitteen "Kiljuva sammakko" (OVCD-02), jonka tuotti Otto Valetta (Kalle Pursiainen). Vuonna 2011 Jarmo Suomi tuotti albumin "Tapan itseni jouluaattona" (MISTER-01). Kummallakin levyllä soitti myös mm. Juha Rauäng.
Victor Canning
Victor Canning (16. kesäkuuta 1911 Plymouth, Devon – 21. helmikuuta 1986) oli brittiläinen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja, joka tunnetaan laajasta jännitysromaani- ja dekkarituotannostaan. Hän kirjoitti kuutisenkymmentä kirjaa, joista viisi on suomennettu. Oman nimensä ohella hän julkaisi salanimillä "Julian Forest" ja "Alan Gould". Hän voitti Silver Dagger -palkinnon vuonna 1972.
Canningin tuotanto jakautuu kolmeen kauteen ja tyyliin. Vuosina 1934–1940 nuori kirjailija kirjoitti lempeitä komedioita kuten esikoisteos "Mr. Finchley Discovers His England". Hän vietti sitten kuusi vuotta brittiarmeijassa toisen maailmansodan Pohjois-Afrikan ja Italian rintamilla ja aloitti sodan jälkeen ystävänsä Eric Amblerin innoittamana kirjoittamaan eksoottisiin paikkoihin sijoittuvia dekkareita. Niiden lisäksi syntyi novelleja ja elokuvakäsikirjoituksia. Romaaninsa "Panther’s Moon" (1948) perusteella hänet leimattiin vakoiluromaanien tekijäksi, vaikka sitä aihetta hän ei käsitellyt monessakaan kirjassaan.
Neljässä Canningin kirjassa päähenkilö on yksityisetsivä Rex Carver. näistä parhaana pidetty, kolmantena julkaistu "Skorpionin kirjeet" on julkaistu myös suomeksi.
Vuonna 1967 Victor Canning rakastui uuteen naiseen ja jätti perheensä. Tämän jälkeen hän kirjoitti sanojensa mukaan sellaisia kirjoja joita oli aina halunnut tehdä muttei olut aiemmin ehtinyt. Ne olivat yhä jännityskertomuksia, mutta mukana oli kiinnostavia moraalisia ongelmia ja monitahoisia henkilöhahmoja. Tämän kauden teoksista "The Rainbird Pattern" muovautui Alfred Hitchcockin käsissä tämän viimeiseksi jääneeksi elokuvaksi "Perintö" (1976). Muita Canningin myöhäistuotantoon kuuluvia teoksia ovat "The Finger of Saturn", jossa aviomiehen vaimo katoaa pariksi vuodeksi ja palaa muistinsa menettäneenä; "Birdcage", joka alkaa nunnan hukuttautumisyrityksellä; sekä "The Runaways", nuorisoromaani poliisia pakenevasta pojasta.
Kahden käsittelijän periaate
Kahden käsittelijän periaate tai kahden henkilön sääntö on valvontajärjestelmä, jonka tarkoituksena on turvata korkea turvallisuuden taso erityisesti välttämättömille kriittisille materiaaleille tai operaatioille. Tämän säännön pohjalta kaikki sisäänpääsy ja toimenpiteet vaativat kahden valtuutetun henkilön läsnäoloa kaikkina aikoina.
Tilinpidossa sääntö tunnetaan "neljän silmän periaatteena", joka tarkoittaa, että maksutapahtuman toimenpiteitä voi tehdä vähintään kaksi henkilöä yhdessä.
Juuso Välimäki
Juuso Välimäki voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Darrell Castle
Darrell Castle (s. 1948 Kingsport, Tennessee) on yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän oli perustuslakipuolueen ehdokas vuoden 2016 presidentinvaaleissa. Vuoden 2008 vaaleissa hän oli puolueen varapresidenttiehdokas.
Castle opiskeli East Tennessee State Universityssa historiaa ja yleistä valtio-oppia. Hän liittyi Yhdysvaltain merijalkaväkeen, jonka palveluksessa hän oli muun muassa Vietnamin sodassa. Sen jälkeen hän opiskeli juristiksi Memphisin yliopistosta. Hän on perustanut useita yrityksiä.
Politiikassa Castle on toiminut perustuslakipuolueessa, muun muassa kaksi kautta puolueen Tennesseen osaston puheenjohtajana.
Vuoden 2016 presidentinvaaleissa Castle sai 203 010 ääntä eli 0,15 prosenttia äänistä.
Axel Hamborn
Axel Harald Hamborn (19. helmikuuta1892, Solberga, Skåne – 1987, Malmö) oli ruotsalainen taidemaalari, kuvataiteilija ja graafikko. Hän opiskeli Tukholman taideakatemiassa ja teki opintomatkoja mm. Saksaan, Hollantiin, Belgiaan ja Ranskaan. Hambornin taulujen aiheita olivat usein rannikot, satama-aiheet ja veneet. Hän maalasi sekä öljyväritöitä että akvarellejä. Hambornin teoksia on nähtävillä Tukholman kansallismuseossa, Malmön museossa, Landskronan museossa ja Helsingissä. Kansallisgallerian kokoelmissa on hänen teoksensa "Sadekuuro tasangolla" vuodelta 1931.
Viitasaaren Jalkapalloklubi
Viitasaaren Jalkapalloklubi eli VJK on jalkapalloon erikoistunut seura, joka toimii Viitasaarella. Seura perustettiin vuonna 1978. VJK on Keski-Suomen vanhin pelkästään jalkapallon parissa toimiva seura. Vuonna 2003 VJK:n miesten edustusjoukkue pelasi seuran historian korkeimmalla sarjatasolla 3. divisioonassa yhden kauden. Veikkausliigaan VJK:ta edustaneista pelaajista on noussut ainoastaan Eero Tamminen.
Ensimmäisenä toimintavuotena 1978 seura osallistui sarjoihin kolmella joukkueella, joista D-juniorit sijoittuivat parhaiten ollen lohkossaan toiseksi. Ensimmäisen vuoden aikana seuraan oli liittynyt jäseniä 136, kun vuonna 2008 jäseniä oli noin 200. Parhaimmillaan seurassa toimi joukkueita 15 ja pelaajia oli yli 250, kun seura täytti 20 vuotta 1998.
Ruuponsaari
Ruuponsaari oli Rantasipi-ketjun ensimmäinen hotelli ja se sijaitsi Viitasaarella samannimisessä saaressa. Soliskylän kylässä sijannut hotelli purettiin vuonna 2013.
Ruuponsaari valmistui vuonna 1966. 1970-luvulla majoituskapasiteettia kasvatettiin mökeillä, parhaimmillaan Ruuponsaaressa oli yösija 212 hengelle. Matkailu tyrehtyi kuitenkin 1970-luvun puolivälissä öljykriisiin, joten sesonkien välissä hotelli oli suljettuna. Matkailijoita koetettiinkin houkutella liikunnallisilla aktiviteeteilla, erityisesti talviliikunnalla kuten maastohiihdolla. Siitä huolimatta Ruuponsaari siirtyi vuonna 1982 Viitasaaren Rantaloma Oy:lle, joka jatkoi toimintaa vuoteen 1986 saakka.
Vuonna 1987 toiminnan aloitti Ruupon Lomat Oy, joka oli oululaisten liikemiesten yhtiö. Kiinteistöön tehtiin täydellinen muodonmuutos, mutta viisivuotisjuhlien jälkeen yhtiö päätyi konkurssiin syksyllä 1992.
Pakkohuutokaupasta Ruuponsaaren ostanut Säästöpankki vuokrasi tilat Loma-Ruuppo-yhtiölle, joka päätyi konkurssiin syksyllä 1994. Kesällä 1995 toimintansa aloitti Kekri-hotelli. Kristillisessä hengessä toimineessa hotellissa majoitushinnat olivat halvat ja alkoholia ei tarjoiltu. Syksyllä 1996 omistajina olivat hetken ruotsalaiset liikemiehet.
Vuonna 1998 Ruuponsaari siirtyi Viitapuu-yrittäjien Paanasten omistaman yhtiön haltuun. 2000-luvun alussa alueelle suunniteltiin golfkenttää. Kesällä 2013 hotellissa oli vesivahinko, jonka seurauksena Panvest Oy päätti rakennuksen purkamisesta 15. elokuuta 2013.
Ampiaishaukka
Ampiaishaukka ("Henicopernis longicauda") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen levinneisyysaluetta ovat Indonesia ja Papua-Uusi-Guinea.
Laji on levinneisyysalueellaan elinvoimainen, mutta sen kanta on vähenemään päin. Sitä esiintyy siellä metsissä.
Harmaat sudet
Harmaat sudet () on turkkilainen nationalistinen järjestö, joka on toiminut 1960-luvun lopulta lähtien. Sen ideologiaa on kuvattu äärikansallismieliseksi ja uusfasistiseksi. Järjestöllä on läheiset yhteydet Kansallismieliseen toimintapuolueeseen (MHP). Se on MHP:n puolisotilaallinen tai terroristisiipi. Yhdysvallat ja Euroopan unioni eivät kuitenkaan määrittele Harmaita susia terroristijärjestöksi. Harmaiden susien perustaja oli eversti Alparslan Türkeş (1917–1997), joka johti myös MHP:tä.
Harmaat sudet osallistuivat vuosina 1976–1980 Turkin poliittisiin väkivaltaisuuksiin, joissa kuoli yli 5 000 ihmistä. Väkivaltaisuudet johtivat vuoden 1980 sotilasvallankaappaukseen. Harmaat sudet tappoivat yli sata aleviittiä Maraşin verilöylyssä vuonna 1978. Järjestön on epäilty toteuttaneen myös Taksim-aukion verilöylyn vuonna 1977. Paavi Johannes Paavali II:n murhaa yrittänyt Mehmet Ali Ağca oli Harmaiden susien jäsen.
Harmaat sudet kannattaa panturkkilaisuutta. Järjestön jäseniä on taistellut Vuoristo-Karabahin sodassa azerien puolella ja Tšetšenian sodissa tšetšeenien puolella. He tukivat Azerbaidžanin vallankaappausyritystä vuonna 1995. Järjestö toimii myös Euroopassa asuvien turkkilaisten keskuudessa. Harmaat sudet on jäsenmäärältään Saksan suurin äärioikeistolainen järjestö. Sillä uskotaan olevan yhteyksiä Turkin niin sanottuun ”syvään valtioon”, eli oletettuihin Turkin poliittisen järjestelmän taustalla toimiviin demokratianvastaisiin elementteihin, kuten tiedustelupalveluun, armeijaan ja mafiaan sekä aiemmin myös Counter-Guerrillaan, joka oli Operaatio Gladion turkkilainen haara.
Vuonna 2016 Harmaiden susien jäseniä on taistellut Syyrian sisällissodassa Vapaan Syyrian armeijan puolella. Järjestö suhtautuu vihamielisesti kurdeihin ja armenialaisiin sekä kieltäytyy jyrkästi tunnustamasta armenialaisten kansanmurhaa.
Saksassa arvioidaan olevan 2016 noin 10 000 harmaiden susien jäsentä, joista Baijerissa 1200. Ryhmä on osallistunut entistä aktiivisemmin kurdien vastaiseen aktivismiin, kuten joukkotappeluihin kurdien tilaisuuksissa.
Andy Hall
Andy Hall on brittiläinen juristi, joka työskentelee Bangkokissa, josta hän on raportoinut vuonna 2013 Finnwatchille Thaimaassa valmistettujen Suomessa myytävien tuotteiden eettisyydestä.
Hall teki vuoden 2012 lopussa Finnwatchin tilauksesta tutkimusta ananasmehutiivistettä valmistavan Natural Fruit -yhtiön työntekijöiden oloista. Tammikuussa 2013 tutkimuksesta julkaistiin raportti. Hallia vastaan nostettiin yli seitsemän miljoonan euron korvausvaatimukset sisältävät kanteet Thaimaassa. Hän sai syyskuussa 2016 ehdollisen tuomion ja sakot yhtiön maineen loukkaamisesta ja valitti tuomiosta.
Hallin puolentoista vuoden ehdollinen tuomio ja sakkorangaistus kumottiin thaimaalaisessa vetoomustuomioistuimessa toukokuussa 2018.
Natural Fruit -yhtiö oli nostanut toisen kunnianloukkaussyytteen, joka koski Hallin Maynmarissa antamaa haastattelua. Siitä Thaimaan korkein oikeus vahvisti marraskuussa 2016 alempien tuomioistuinten vapauttavan päätöksen Hallia vastaan. Päätöksen mukaan korkeimmalla oikeudella ei ole tuomiovaltaa Myanmarissa tehdystä haastattelusta nostettuun syytteeseen. Tuomioistuimen mukaan poliisin tutkinnassa ilmeni väärinkäytöksiä.
Nina Karpin
Nina Karpin (o.s. Fiilin; 25. joulukuuta 1922 Lieksa – 28. elokuuta 2008 Vantaa) oli suomalainen runoilija ja opettaja.
Hänen vanhempansa olivat Joensuun ortodoksisen seurakunnan kirkkoherra Mikael Fiilin ja ruustinna Tatjana Fiilin o.s. Nadesdin. Nina Karpin vietti lapsuus- ja kouluvuotensa Joensuussa. Valmistuttuaan seminaarista opettajaksi hän toimi ensin kolme vuotta opettajana Outokummussa ja sen jälkeen 33 vuotta Lieksassa Keskuskoululla. Hän avioitui Viktor Karpinin kanssa ja perheeseen syntyi kaksi poikaa.
Kirjoitusharrastus alkoi jo lapsuudenkodin kirjallisuudenharrastusta tukevassa ilmapiirissä mietteiden ja runojen muodossa, mutta nuoruuden päiväkirjamuotoinen kokoelma nimeltä "Unda Marina" ei ole säilynyt.
Keskeisiä aiheita Nina Karpinin runoissa ovat ortodoksinen usko, luonto, koulumaailma, lapset ja äitiys. Ensimmäisessä vuonna 1990 julkaistussa runokokoelmassaan "Siunaavan käden alla" hän työstää lapsen menettämisen surua. Toisen kokoelman, vuonna 1998 ilmestyneen "Polku puutarhassa", runot liittyvät kokemuksiin papin tyttärenä, opettajana, aviopuolisona, äitinä, kirkkokuorolaisena ja rukoilevana seurakuntalaisena. Kirjan tuoton runoilija lahjoitti Valamon luostarille. Molempiin teoksiin on kirjoittanut esipuheet runoilijan lapsuudenystävä rovasti Erkki Piiroinen. Postuumina ilmestynyt runoilijan pojan Nikke Karpinin kokoama teos "Sinun armosi suojaan" sisältää kahden aikaisemman teoksen runojen lisäksi 48 ennen julkaisematonta runoa. Niissä teemoina ovat ihmisen suhde Jumalaan, läheiset ihmiset, ystävyys ja ortodoksiseen elämänkatsomukseen pohjautuva kiitollisuus ja toivo.
Kauha
Kauha on ruoanlaitossa käytettävä varrellinen ammennusväline. Sen malli on jossain määrin kulttuurisidonnainen, ja esimerkiksi Italiassa kauhat muistuttavat pitkävartista lusikkaa. Kauhoja valmistetaan yleensä puusta tai muovista. Suomessa puukauhat ovat yleensä koivusta tai valkopyökistä. Muovikauha on kuitenkin korvannut usein puisen kauhan, sillä muovinen kauha on puhtaanapidon kannalta helpompi. Muovisen kauhan materiaalin pitää olla lämpöä kestävää; muovikauhoissa käytetään usein melamiinia tai polyamidia.
Mutantti (Prätkähiiret)
Fredrik-mutantti ("Fred the Mutant") on kuvitteellinen hahmo Prätkähiiret-piirrossarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1993 "Prätkähiiret"-animaatiosarjan jaksossa Hanat auki!.
Fredrik on professori Nuikin luoma mutantti, jolla on kolme silmää, lonkeroinen käsi sekä tikattu pää, joka on toisinaan auki. Lisäksi Fredrik on henkisesti epävakaa ja rakastaa kipua, minkä vuoksi hänellä on paljon itsetuhoisia ideoita ja tekoja. Mutantti toimii Leipäjuuston limusiinin kuljettajana ja toisinaan pilaa hänen suunnitelmansa omilla mielihaluillaan. Mutantti on Hevi-Hemmon fani ja omistaa kaikki tämän tekemät levyt. Mutantti oli Rasvanahan kanssa Leipäjuuston "vallankaappauksen" puolella, kun Dominic T. Stilon johti vielä Marsin osastoa.
Fenyyliglyoksaali
Fenyyliglyoksaali (CHO) on aromaattinen aldehydeihin ja ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää biokemiallisissa tutkimuksissa.
Vedettömänä fenyyliglyoksaali on keltaista nestettä. Fenyyliglyoksaali muodostaa hydraatin, joka on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdisdte liukenee muun muassa veteen, mutta hajoaa kuumassa vedessä, sekä etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin.
Fenyyliglyoksaalia voidaan valmistaa asetofenonista hapettamalla seleenidioksidin avulla. Toinen tapa on valmistaa fenyyliglyoksaalin metyylihemitioasetaalia dimetyylisulfoksidin ylidin ja etyylibentsoaatin välisellä reaktiolla ja hapettaa se kupariasetaatilla fenyyliglyoksaaliksi.
Fenyyliglyoksaali reagoi selektiivisesti proteiinien sisältämien arginiiniaminohappojen guanidiinisivuketjun kanssa kondensoituen heterosykliseksi rakenteeksi. Tätä käytetään hyväksi tutkittaessa arginiinin roolia proteiinien toiminnassa. Monet entsyymin inaktivoituvat fenyyliglyoksaalin reagoidessa katalyyttisesti tärkeiden arginiiniaminohappojen kanssa.
Country Music Association Awards
Country Music Association Awards (CMA Awards) on vuosittain järjestettävä kantrimusiikin palkintogaala. Palkinnoista päättää Country Music Association, ja gaala järjestetään yleensä Nashvillessa.
Kranjska Goran kunta
Kranjska Goran kunta () on kunta luoteisessa Sloveniassa.
Kranjska Gora rajoittuu pohjoisessa Itävaltaan ja lännessä Italiaan. Kunnassa on noin 5 300 asukasta ja pinta-ala on 256,3 km. Kuntaa johtaa pormestari Janez Hrovat.
Kranjska Gora tunnetaan erityisesti talviurheilukeskuksena. Podkorenin kylässä järjestetään vuosittain alppihiihdon maailmancupin osakilpailuja ja Planican laaksossa mäkihypyn maailmancupin osakilpailuja Letalnica bratov Gorišekin lentomäestä.
Roc de Fer
Roc de Fer on laskettelurinne Méribelissä Les Alluesissa Ranskassa.
Roc de Ferin suunnitteli Bernhard Russi Albertvillen olympialaisiin naisten syöksylaskurinteeksi. Se toimi maailmancup kauden 2015 finaaliviikonlopun näyttämönä.
Raho
Raho on Tampereen lounaiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue noin kahdeksan kilometriä ydinkeskustasta länteen. Rahon suunnittelualueeseen kuuluvat Epilän, Kaarilan, Villilän, Kalkun ja Raholan tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Anneli Ilmonen
Anneli Marjatta Ilmonen (o.s. Aho, s. 2. maaliskuuta 1940 Pirkkala) on Tampereen taidemuseon entinen johtaja. Hän toimi tehtävässä vuosina 1968–2004.
Ilmonen valittiin taidemuseon johtoon Reino Viirilän jälkeen. Hänen johtajakaudellaan taidemuseon rakennus remontoitiin ja museo siirtyi Tampereen Taideyhdistykseltä Tampereen kaupungin omistukseen.
Ilmonen ehdotti aikoinaan Tove Janssonille ja Tuulikki Pietilälle, että Tampereen taidemuseo voisi ottaa alkuperäiset muumiteokset kokoelmiinsa. Ilmonen sai suostuteltua Tampereen kaupungin mukaan hankkeeseen, ja niin Jansson, Pietilä ja Pentti Eistola päättivät lahjoittaa laajan muumikokonaisuuden Tampereelle. Kyseessä oli taidemuseon historian suurin kertalahjoitus, mikä johti erillisen Muumilaakso-museon avaamiseen vuonna 1987.
Ilmonen on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hänelle on myönnetty museoneuvoksen arvonimi vuonna 2001.
Michael Moore in TrumpLand
Michael Moore in TrumpLand on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Michael Mooren ohjaama dokumenttielokuva.
Moore esiintyy lavalla stand-up koomikkona Ohion osavaltion Wilmingtonissa, eli paikkakunnalla jossa ehdokas Donald Trumpilla on kova kannatus. Elokuvan aiheena on USA:n presidentinvaalit 2016 ja Hillary Clinton. Dokumenttielokuvassa Michael Moore perustelee, miksi isänmaallisten amerikkalaisten ja konservatiivien perinteisten kannattajienkin pitäisi äänestää demokraattien ehdokasta Hillary Clintonia.
Damir Galin
Damir Dilšatovitš Galin (; s. 17. tammikuuta 1994 Almetjevsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa.
Galin on Neftjanik Almetjevskin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Bars Kazaniin ja Galin debytoi Venäjän nuorten sarja MHL:ssä kaudella 2010–2011. Ak Bars Kazan varasi hänet 48. pelaajana . Kaudeksi 2014–2015 Bars Kazan siirtyi Ak Barsin farmijoukkueeksi VHL:ään, jossa Galin debytoi ja pelasi tulokaskautensa aikana 25 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Marraskuussa 2016 Galin siirtyi loppukauden 2016–2017 kattavalla ja kuukauden mittaisen try-outin sisältävällä sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Iisalmen Peli-Karhujen riveihin. Hänet hankittiin ensisijaisesti paikkaamaan Otto Huttusen loukkaantumista. Joulukuussa Galin sai joukkueeseen loppukauden jatkosopimuksen. Hän jatkoi IPK:ssa myös kaudella 2017–2018, jolloin Galin voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4, kuten myös pudotuspeleissä lukemalla +5.
Galin pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnaksessa vuonna 2011, jolloin Galin voitti pronssia. Hän edusti myös Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011, jolloin Galin voitti hopeaa. Hän pelasi myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2011.
Saturnal Records
Saturnal Records on vuonna 2014 perustettu suomalainen, Tampereelta käsin toimiva levy-yhtiö, joka on erikoistunut julkaisemaan äärimetallia, pääasiassa black- ja death metal -musiikkia. Yhtiön perustajiin kuuluu mm. yhtyeistä Saturnian Mist ja King Satan tunnettu Aleister "fra. Zetekh" Kainulainen, sekä Saturnian Productions, Monokrom ja Pavitra Kunta Productions pienlevy-yhtiöiden henkilöstöä jonka takia kyseisiä levymerkkejä voidaan pitää Saturnal Recordsin edeltäjinä.
Levy-yhtiö on julkaissut mm. tuotoksia yhtyeiltä kuten Barathrum, Hoath, IC Rex, Abyssion ja Voodoo Gods.
Levy-yhtiöllä oli lisäksi kivijalkaliike, vuonna 2016 Tampereen Hämeenpuistoon avattu Heretic Underground - Kerettiläinen levykauppa. joka toimi myös levy-yhtiön virallisena verkkokauppana.
Tämän lisäksi Saturnal Recordsilla on oma levytysstudio nimeltä Blackvox Studio, jossa Saturnal Recordsin artistien lisäksi ovat myös levyttäneet mm. Horna, Anal Blasphemy.
Ilkka Penttilä
Ilkka Martti Penttilä (s. 27. elokuuta 1936 Oulu) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus. Hän oli Kuopion yliopiston kliinisen kemian professori vuodesta 1986. Hänen tukimuskohteitaan ovat olleet rasva-aineenvaihdunta ja laboratoriotutkimukset. Penttilä tuli ylioppilaaksi 1955 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962.
Heli Penttinen
Heli Katriina Penttinen-Malmgrén (s. 1963 Raisio) on suomalainen taidemaalari. Hänen alkukautensa työt olivat värikkäitä vertauskuvallisia eläinten karnevaaleja esittäviä maalauksia. Sitten hän hyödynsi 1980-luvun kitch-ajattelua. Niissä hän käytti kirkkaita värejä ja liimasi kankaille peilejä, kulta- ja hopeahilettä ja valkoista kuorrutusta.
Martti Penttonen
Martti Aleksander Penttonen (s. 1948) on suomalainen matemaatikko. Hän oli 1987 alkaen Kuopion yliopiston (myöh. Itä-Suomen yliopisto) tietojenkäsittelyopin professori, 1990-1998 Joensuun yliopiston (myöh. Itä-Suomen yliopisto) tietojenkäsittelyopin professori. Vuodesta 1998 hän oli jälleen Kuopion yliopiston tietojenkäsittelyopin professori, vuodesta 2005 osa-aikainen. Hän jäi eläkkeelle 2011.
Pauli Perkonoja
Pauli Kalervo Perkonoja (s. 19. heinäkuuta 1941) on suomalainen shakinpelaaja, ammatiltaan postimies. Hän voitti tehtäväshakin ratkaisemisen henkilökohtaisen maailmanmestaruuden 1986, 1992 ja 1995 ja joukkuemaailmanmestaruuden seitsemän keraa. Hän on saavuttanut suomenmestaruuden kolmetoista kertaa. Tehtäväshakin suurmestarin arvon hän sai 1982.
British Airways i360
British Airways i360 on 162-metrinen näkötorni Brightonin rannalla, lähellä West Pierin raunioita. Toimijan mukaan nimessä oleva ”i” tarkoittaa ”tietoa, innovaatiota ja eheyttä” (”intelligence, innovation ja integrity”). i360 avattiin 4. elokuuta 2016.
i360:n muotoili, suunnitteli, valmisti ja mainosti London Eyen vastuutiimi. British Airways i360 on maailman ensimmäinen pystysuora köysirata ja maailman korkein liikkuva näkötorni, ja tiimi odottaa tornin olevan Guinness World Records 2017 -kirjassa ”maailman ohuimpana korkeana tornina”.
Kehittäjät arvioivat, että i360 tuottaa yli 440 pysyvää työpaikkaa; 169 itse nähtävyydellä sekä muita matkailun lisäämiä työpaikkoja toisille kaupungin yrityksille. Ennustettu tornin kustannus on 46 miljoonaa puntaa, joista 36 miljoonaa on rahoitettu Brighton ja Hove kaupunginvaltuuston kautta. Vuonna 2014, jotkut paikalliset asukkaat käynnistivät vetoomuksen lainan estämiselle.
Aiemmin nimellä ”Brighton i360” tunnetun hankkeen tavoitteena on houkutella 739 314 maksavaa asiakasta vuosittain. Matkailijat maksavat sisäänpääsystä 15 puntaa ja asukkaat 7,50 puntaa. Tontin omistaja, West Pier Trust, toivoo, että onnistunut i360 johtaa historiallisen West Pierin jälleenrakentamiseen.
162-metrisen tornin 4150 tonnin perustus on valettu kalkkikivikallion päälle ja vahvistuksena on liki 200 tonnia terästä. Torni koostuu teräsosioista eli ”tölkeistä”. Rungossa on 17 yhteen pultattua teräsosiota, jotka on lisäksi suojattu sinkillä, alumiinilla ja maalilla. i360:n hissi on samalla sen näköalatasanne, joka nousee 138 metriin. Hissi on valmistettu kaksoistaivutetusta ja -pinnoitetusta, karkaistusta laminaattilasista. Siinä on ilmastointijärjestelmä, jonka avulla hissiin ei kerry kosteutta sateisellakaan säällä. Hissiin mahtuu 200 matkustajaa. Energiaa hissi kuluttaa noin yhden kilowattitunnin matkustajaa kohden, ja nostojärjestelmä kykenee varastoimaan energiaa: alastulosta saadaan puolet seuraavan nousun vaatimasta virrasta.
Liisa Pesonen
Liisa Kaarina Pesonen (s. 27. syyskuuta 1962 Jyväskylä) on suomalainen taidemaalari. Hänen teoksensa ovat niukkavärisiä mielikuvienmaisemia.
Pesonen on opiskellut Suomen Taideakatemian koulussa 1980–1985, hän suoritti kuvataiteen maisterin opinnot Kuvataideakatemiassa 1998–2000 ja opiskeli Taideteollisen korkeakoulun koulutuskeskuksessa 1995–2000.
Peltoo
Peltoo on Tampereen eteläiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue noin kaksitoista kilometriä ydinkeskustasta etelään. Peltoon suunnittelualueeseen kuuluvat Lakalaivan, Peltolammin, Multisillan, Vuoreksen ja Lahdesjärven tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Pitsinnyplääjä
Pitsinnyplääjä ("La Dentellière") on sveitsiläisen Claude Gorettan ohjaama ranskankielinen draamaelokuva vuodelta 1977. Nuoren naisen mielen järkkymisestä kertova elokuva oli Isabelle Huppertin läpimurtorooli. Tarina perustuu Pascal Lainén samannimiseen romaaniin, josta kirjailija ja ohjaaja laativat yhdessä elokuvan käsikirjoituksen.
Ujo ja viaton Pomme (Huppert) on töissä kauneussalongissa, asuu äitinsä (Annemarie Düringer) kanssa eikä juuri käy ulkona. Lomamatkalla Normandiassa hän tapaa kielitiedettä opiskelevan François'n (Yves Beneyton). He muuttavat asumaan yhteen, mutta taustojen erilaisuus aiheuttaa vaikeuksia parisuhteelle. Hauraan Pommen mieli murtuu, ja komediallisena alkanut elokuva saa yhä tummempia sävyjä.
"Pitsinnyplääjä" sai Cannesin elokuvajuhlilla ekumeenisen tuomariston palkinnon ja oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Se sai myös parhaan elokuvan César-ehdokkuuden.
Vuonna 1977 ensi-iltansa saaneen "Pitsinnyplääjän" toi Suomen teattereihin Kino-Filmin Aili Kannel. Ensi-ilta järjestettiin Helsingin Liisankadun elokuvateatteri Aulassa 16. syyskuuta 1977. Elokuvasta tuli Suomessa melkoinen menestys: vuonna 1977 se oli 106 356 katsojallaan vuoden 17. suosituin. Sen suosion myötä elokuvateattereihin ja -kerhoihin tuotiin muitakin Claude Gorettan ohjaustöitä sekä toisen sveitsiläisohjaajan, Alain Tannerin elokuvia.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen pitää "Pitsinnyplääjää" intiimisti eläytyvänä ja kauniina kuvauksena toisten armoille jättäytyvän hauraan ihmisen kohtalosta määrätietoisten maailmassa. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Pekka Pihlanto
Pekka Hemminki Pihlanto (s. 1938) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on ollut vuodesta 1985 Turun kauppakorkeakoulun laskentatoimen professori. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet yrityksen rahoitus ja laskentatoimi. Hän jäi eläkkeelle 2003.
Demeterin temppeli
Demeterin temppeli/pyhäkkö tai Demetreion () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin Demeterille omistettuihin temppeleihin tai pyhäköihin:
New York Tendaberry
New York Tendaberry on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron syyskuussa 1969 julkaistu albumi. Vuonna 2002 levy julkaistiin remasteroituna.
Kaikki kappaleet Laura Nyro.
Daniel Helsingius
Daniel Helsingius (1717 – 12. elokuuta 1774 Tukholma) oli suomalainen Ruotsissa vaikuttanut kuninkaallinen sihteeri ja poliittinen kirjailija.
Helsingiuksen vanhemmat olivat Porvoon tuomiorovasti Georg Helsingius (1662–1741) ja Beata Schmidt tämän toisessa avioliitossa. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1732 ja Uppsalassa 1735. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Uppsalan yliopistosta 1739.
Helsingius toimi Tukholman linnanoikeuden varanotaarina vuodesta 1748, kuninkaallisen kanslian notaarina vuodesta 1749, linnanoikeuden notaarina vuodesta 1753 ja kuninkaallisen kirjaston ylimääräisenä kirjastonhoitajana vuodesta 1761. Hänestä tuli kuninkaallinen sihteeri 1762 ja antikviteettiarkiston asessori 1763.
Klassillisilta kirjailijoilta kirjoitustyylinsä omaksunut Helsingius kirjoitti myssypuolueen palveluksessa poliittisia ja poleemisia kirjoitelmia. Hän toimi Ruotsin ensimmäisen, vuosina 1769–1849 Tukholmassa ilmestyneen Dagligt Allehandan avustajana.
Pierian lähde
Pierian lähde tai "Pierian virta" oli antiikin aikainen lähde Pieriassa Makedoniassa. Se oli omistettu muusille eli runottarille, ja sijaitsi Olymposvuoren juurella. Kreikkalaisessa mytologiassa paikka oli sama, jossa muusien uskottiin syntyneen Zeuksen ja Mnemosynen tyttärinä.
Antiikin aikana lähteen veden juomisen uskottiin antavan runollista innoitusta. Kenties varhaisin tunnettu viittaus on runoilijatar Sapfolta, joka mainitsee Pierian ja runollisen innoituksen ajatuksen, vaikkakaan ei vielä itse lähdettä; kirjoittaessaan naisesta, josta ei ollut runoilijaksi, hän sanoo:
Petronius Arbiterin "Satyriconissa" mainitaan jo lähdekin:
Lähteen maine kasvoi länsimaisessa kirjallisuudessa erityisesti Alexander Popen ("An Essay on Criticism", 1711) kuuluisien säkeiden myötä. Niissä lähde nähdään kaiken tiedon ja taiteiden metaforisena alkuperänä. Pope kirjoitti:
Pierian lähde sekoitetaan usein Kastalian lähteeseen Parnassosvuorella.
Werner Lönnbeck
Werner Konrad Lönnbeck (3. syyskuuta 1849 Tammisaari – 3. maaliskuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja ja kirjailija.
Lönnbeckin vanhemmat olivat värjäri Henrik Lönnbeck ja Eleonora Aqvilina Lindgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1879 Helsingin reaalilyseosta. Lönnback toimi kirjailijana, toimittajana, stenografina ja viimeksi konttoripäällikkönä Helsingissä. Hän oli Wiborgsbladetin päätoimittajana 1885–1889 ja Tammerfors Aftonbladin päätoimittajana 1895–1896 sekä 1904–1905. Lönnbeck oli myös toimittajana Helsingfors-Posten ja Nya Pressen lehdissä.