hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Erkki Sallinen
Erkki Sallinen (1680–1758) oli suomalainen sissipäällikkö Pikkuvihan aikana.
Sallisen vanhempia ei tunneta, mutta hänen kotitalonsa tiedetään sijainneen Kiihtelysvaaran Keskijärvellä. Pikkuvihan aikana 10. maaliskuuta 1742 Kiteen pappilassa käydyssä taistelussa upseerit jättivät talonpojat ylivoimaisen venäläisjoukon armoille. Talopojat alkoivat tästä sydämistyneenä ryhtyä itse vastarintaan. Sallinen oli yksi heidän valitsemistaan sissipäälliköistä, jonka apulaisena toimivat aika ajoin muun muassa Lauri Roivas ja Olli Haapalainen. Jonkin aikaa Kiteen taistelun jälkeen Sallinen johti joukkonsa rankaisuretkelle rajan taakse. Sieltä palatessaan hän joutui perimätiedon mukana 200-300 miehensä kanssa vastakkain ylivoimaisen vihollisen kanssa Tuupovaaran Öllölässä 7. huhtikuuta 1742. Viholliselle tuotettiin ankaria tappioita ja se joutui vetäytymään omalle puolelleen. Seuraavana kesänä Sallisen mainitaan olleen mukana Sortavalaa vastaan tehdyllä retkellä.
Sallisen puoliso oli Briita Kukkonen.
Alvar Outakka
Alvar Abraham Outakka (17. marraskuuta 1897 Uusikaupunki – 26. tammikuuta 1951 Enontekiö, alkujaan Alvar Lind) oli suomalainen taidemaalari, joka eli ja vaikutti Lapissa suurimman osan elämästään.
Hän kävi taidekoulunsa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1916–1919 ja debytoi taiteilijana vuonna 1919. Hän kävi hakemassa taiteellista kokemusta myös Lontoosta ja Pariisista 1920-luvulla. Vuonna 1934 hän asettui Enontekiölle, jossa hän alkoi maalata työkseen. Outakka maalasi akvarelleja ja öljymaalauksia, joiden aiheina ovat Enontekiön maisemat, ihmiset, rakennukset ja eläimet. Hänen maalaustapansa oli usein naivistinen, johon oli yleensä syynä hänen alkoholisoitumisensa. Outakan tunnetuimpia teoksia ovat hänen tekemänsä pienikokoiset akvarellit saamelaisten kasvoista. Nämä olivat etenkin Lapin-turistien suosiossa 1930-luvulla. Myös hänen öljymaalauksensa Lapin maisemista ovat tunnettuja.
Hänen teoksensa on signeerattu yleensä nimellä Lind tai Outakka.
Dimi Mint Abba
Loula Bint Sidati Ould Abba eli Dimi Mint Abba ( ‎; 25. joulukuuta 1958 Tidjikja – 4. kesäkuuta 2011 Rabat) oli mauritanialainen laulaja ja ardinin (paikallisen harpun) soittaja. Hänestä tuli modernin mauritanialaisen musiikin kasvo.
Abba syntyi muusikkosukuun ja sai äidiltään opetusta pienestä pitäen. Hän debytoi Mauritanian radiossa vuonna 1976, ja samana vuonna hän voitti kultapalkinnon Umm Kulthumin kunniaksi järjestetyllä festivaalilla Tunisiassa. Hän kävi esiintymässä festivaaleilla myös Irakissa, Algeriassa ja Marokossa. Abban maine kasvoi World Circuitin julkaiseman "Moorish Music from Mauritania" -levyn (1990) myötä. Levyllä esiintyi myös laulajan toinen mies, Khalifa Ould Eide. Abbaa kuultiin Yhdysvalloissa ja Australiassa; lisäksi Euroopassa hän esiintyi muun muassa Womad-festivaalilla.
Abba kuoli sairaalassa Marokossa 27. toukokuuta 2011 sattuneen tapaturman jälkeen. Mauritanian presidentti Mohamed Ould Abdel Aziz kuvasi hänen kuolemaansa "kansalliseksi menetykseksi". Ali Farka Tourén on kerrottu pitäneen häntä Afrikan suurimpana laulajana.
Arantila
Arantila on taajama Nakkilan kunnassa. Se on osa kunnan keskustaajamaa ja sijaitsee sen itäpuolella, Kokemäenjoen etelärannalla. Lähinnä pientaloista muodostuvaan Arantilaan kuuluvat myös aivan joen tuntumassa olevat Hohtarin ja Penttalan asuinalueet.
Kokemäenjoessa virtaava Arantilankoski on yksi lounaisen Suomen suosituimmista perhokalastuspaikoista. Joen ylittää sen kohdalla vuonna 1990 valmistunut Arantilan silta. Sillan tuntumassa sijaitsee uimaranta sekä tilausravintola.
Arantila on vanhastaan kuulunut 1400-luvulla perustetun Villilän kartanon maihin.
Kulttuurilehtien laatupalkinto
Kulttuurilehtien laatupalkinto on veikkausvoittovaroista taiteen edistämiseen osoitetuista varoista myönnettävä avustus. Palkinnon suuruus on 10 000 euroa.
Minäkö isä!
Minäkö isä! on Valentin Vaalan ohjaama komediaelokuva vuodelta 1954. Elokuva pohjautuu yhdysvaltalaisen kirjailijan Margaret Mayon näytelmään "Baby Mine" (1904).
Elokuva on perinteinen väärinkäsityskomedia, jonka alussa on aiheeton mustasukkaisuusepäily. Lapsuudenystävät Kati Jorma (Toini Vartiainen) ja Jalmari Karvi (Sakari Jurkka) eivät paljasta epäileväisille puolisoilleen aiempia tapaamisiaan.
Aikalaisarvioissa todetaan, että elokuva vahvisti Vaalan asemaa Suomen ainoana todellisena komediaelokuvan ohjaajana. Käsikirjoitusta pidetään onnistuneena. Musiikkikin saa huomiota, ja Godzinskyn sävellysten arvioidaan pysyvän onnistuneesti elokuvallisten musiikkiefektien linjassa.
Eräässä myöhemmässä kritiikissä komediaa pidetään nasevasti kynäiltynä ja vauhdikkaana. Käsikirjoitus menee suoraan asian ytimeen. Toisessa kuitenkin todetaan, että kyseessä on Vaalan heikoimpiin kuuluva teos. Tarinaa pidetään tolkuttomana, näyttelijät mellastavat miten tahtovat.
Tarhakäenkaali
Tarhakäenkaali ("Oxalis corniculata") on käenkaalien suvun laji, jota esiintyy Etelä-Euroopassa. Lajia käytetään koristekasvina.
Tarhakäenkaalin varsi kasvaa rennosti alustanmyötäisenä kymmenestä 50:een senttimetriä pitkäksi. Varsi on haarova ja juurehtii nivelistään. Varren lehdet ovat pitkäruotisia ja tavallisesti kolmisormisia. Kasvi on yleensä vihreälehtinen mutta voi joskus olla kokonaan punaruskea. Kukinto on yhdestä seitsemään kukkaa sisältävä huiskilo. Terälehdet ovat kirkkaankeltaisia ja noin 15 millimetriä pitkiä. Hedelmä on liereä viisilokeroinen kota, jonka perä kaartuu alas sen kypsyessä.
Purppuratulikukka
Purppuratulikukka ("Verbascum phoeniceum") on tulikukkalaji, jota esiintyy Euroopassa Kaakkois-Euroopassa ja itäisessä Keski-Euroopassa. Lajia käytetään koristekasvina.
Purppuratulikukka on tavallisesti monivuotinen ja kasvaa 30:stä 80:een senttimetriä korkeaksi. Ruusukkeena kasvavat aluslehdet ovat ruodillisia, niiden lapa on soikea ja ehytlaitainen tai matalasti hammaslaitainen. Varressa kierteisesti kasvavat varsilehdet ovat pieniä. Kukinto on tavallisesti haaraton, pitkä kerrannaiskukinto. Kukan lähes säteittäinen teriö on sinipunainen, kahdesta kolmeen senttimetriä leveä. Heteiden palhot ovat sinipunakarvaisia.
Kortenaer-luokka
Kortenaer-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kahdentoista aluksen muodostama ohjusfregattiluokka, jonka alukset valmistettiin De Scheldessä ja Wilton-Fijenoordilla Alankomaissa 1978-1982. Aluksista myytiin kaksi Kreikkaan jo ennen valmistumista, missä ne muodostivat Elli-luokan. Myydyt alukset korvattiin Jacob van Heemskerck -luokan ilmatorjuntafregateilla.
Kahdeksan saman kaltaista alusta valmistettiin Saksassa Saksan laivastolle Bremen-luokkana.
Luokan alukset oli suunniteltu yleisfregateiksi, joiden tuli soveltua taisteluun pinta-aluksia, sukellusveneitä ja ilmauhkaa vastaan. Niiden voimanlähteenä oli COGOG-voimansiirto
Kaukasiantädyke
Kaukasiantädyke ("Veronica filiformis") on monivuotinen tädykelaji, jota esiintyy alkuperäisenä Kaukasiassa. Lajia käytetään joskus koristekasvina.
Se on rentokasvuinen ruoho, jonka varsi juurehtii nivelkohdista. Karvainen varsi kasvaa kymmenestä 50:een senttimetriä pitkäksi. Ruodillisten lehtien lapa on munuaismainen ja sahalaitainen. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Niissä on ohut, karvainen ja pitkä, tavallisesti kolmen-neljän senttimetrin mittainen perä. Vaalean sinipunainen teriö on 1–1,5 senttimetriä leveä. Kodat eivät tavallisesti kehity.
Ketotädyke
Ketotädyke ("Veronica arvensis") on yksivuotinen matalakasvuinen laji tädykkeiden suvussa. Sen varsi on pysty tai koheneva, karvainen ja kasvaa kahdeksasta 25:een senttimetriä pitkäksi. Lehdistä alemmat ovat lyhytruotisia ja ylemmät ruodittomia. Lehtilapa on kolmiomaisen puikea, sahahampainen, tylppätyvinen tai matalan herttatyvinen. Kukinto on pitkä ja tiheä terttu. Kukissa on kahdesta kolmeen millimetriä leveä sininen teriö. Kota on litteä, reunasta nystykarvainen ja sen kärki syvälovinen.
Kiiltotädyke
Kiiltotädyke ("Veronica polita") on yksivuotinen pienikokoinen tädykelaji, jota esiintyy Euroopassa. Se on peltotädykkeen ("Veronica agrestis") kaltainen rentovartinen osin karvainen ruoho. Sen lyhytruotisten lehtien lapa on pitkähampainen ja usein pituuttaan leveämpi. Lehdet ovat päältä tummanvihreitä ja kiiltäviä. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Verhiön liuskat ovat leveänpuikeita, karvalaitaisia mutta muuten kaljuja ja tyviosasta toisiaan peittäviä. Pienikokoinen teriö on sininen. Kota on karvainen ja sen kärkilovi leveä.
Margaret Mayo
Margaret Mayo, alk. Lillian Elizabeth Slatten (19. marraskuuta 1882 Bornsville, Yhdysvallat - 25. helmikuuta 1951 Ossining, New York, Yhdysvallat), oli yhdysvaltalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja.
Mayo näytteli teatterissa 1896-1903, mutta luopui näyttelemisestä keskittyäkseen näytelmien kirjoittamiseen. Hänen varhaisimpia menestyksiään olivat romaanisovitukset "The Marriage of William Ashe" (1905) ja "The Jungle" (1907). Parhaiten muistetaan kuitenkin hänen omat näytelmänsä, kuten "Polly of the Circus" (1907), "Baby Mine" (1910), "Twin Beds" (1914) ja "Seeing Things" (1920), jonka hän kirjoitti Aubrey Kennedyn kanssa. Hän sovitti muutamia nätelmiään mykkäelokuvan käyttöön. Hänen näytelmänsä "Polly of the Circus" ensimmäinen Goldwyn Companyn tuottama elokuva, vuodelta 1917. Hän itse kuului yhtiön perustajiin entisen puolisonsa Edgar Selwynin kanssa. Näytelmä sovitettiin elokuvaksi jälleen 1932, ja Suomessa sen pohjalta on Valentin Vaala tehnyt elokuvan "Minäkö isä!".
Näytelmää "Baby Mine" on esitetty suomeksi nimillä "Mistä minä lapsen saisin, Minun vauvani, Poikaa etsimässä, Lapsiautomaatti, En enää valehtele, Valheen kengillä" ja "Lainavauvat".
Hr. Ms. Tromp (F803)
Hr. Ms. Tromp (runkonumero F803) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston De Zeven Provinciën -luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1999. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 2001 ja valmistui 14. maaliskuuta 2003.
Alus on palveluksessa 2012.
Hr. Ms. De Ruyter (F804)
Hr. Ms. De Ruyter (runkonumero F804) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston De Zeven Provinciën -luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 2000. Alus laskettiin vesille 13. huhtikuuta 2002 ja valmistui 22. huhtikuuta 2004.
Alus vieraili 23. syyskuuta 2013 alkaen muutaman päivän Helsingissä ja se oli edelleen palveluksessa 2016.
Murattitädyke
Murattitädyke ("Veronica hederifolia") on yksivuotinen matalakasvuinen tädykelaji, jota esiintyy Euroopassa. Sen alalajeja on peltomurattitädyke ("Veronica hederifolia" ssp. "hederifolia") ja tarhamurattitädyke ("Veronica hederifolia" ssp. "lucorum").
Murattitädykkeen varsi on rentokasvuinen, karvainen ja kasvaa kymmenestä 40:een senttimetriä pitkäksi. Lehdet ovat ruodillisia. Niiden lapa on melkein pyöreä, kolmesta seitsemään liuskaan halkoinen. Kärjen liuska on suurin. Melko lyhytperäiset kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Verhiön liuskat ovat herttamaisen puikeita, pitkäkarvaisia ja runsaskarvaisia. Tarhamurattitädykkeellä ne ovat kokonaan karvaisia ja peltomurattitädykkeellä vain laidoiltaan karvaisia. Teriö on sininen tai sinipunainen.
Keijo Jääskeläinen
Keijo Eero Jääskeläinen (4. tammikuuta 1934 Mikkeli – 2. lokakuuta 2012 Rovaniemi) oli kokoomusta edustanut poliitikko. Hän toimi kansanedustajana Lapin läänin vaalipiiristä vuosina 1987–1991.
Vuonna 1954 Jääskeläinen valmistui ylioppilaaksi ja vuonna 1959 kauppatieteiden kandidaatiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta. Hän työskenteli vuosina 1959–1961 kirjanpidon ja kustannuslaskennan lehtorina Seinäjoen kauppaoppilaitoksessa ja vuosina 1961–1996 Rovaniemen kauppaoppilaitoksen rehtorina sekä kirjanpidon ja kustannuslaskennan lehtorina. Vuonna 1996 Jääskeläiselle myönnettiin opetusneuvoksen arvonimi.
Jääskeläinen oli Rovaniemen kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1973–1996, josta valtuuston puheenjohtajana vuodet 1975–1988. Rovaniemen kirkkovaltuuston jäsen hän oli vuosina 1971–1983. Jääskeläinen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1978 ja 1988 vaaleissa. Hän vaikutti myös Rovaniemen (kaupungin)teatterin hallinnossa ja sai vuonna 1996 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton ansiomerkin.
Jääskeläinen kuoli sairauskohtaukseen 78-vuotiaana lokakuussa 2012.
Hr. Ms. Evertsen (F805)
Hr. Ms. Evertsen (runkonumero F805) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston De Zeven Provinciën -luokan ohjusfregatti.
Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 2001. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 2003 ja valmistui 10. kesäkuuta 2005.
Alus vieraili 23. syyskuuta 2013 alkaen Helsingissä ja se oli edelleen palveluksessa kesällä 2016.
Persiantädyke
Persiantädyke ("Veronica persica") on yksivuotinen matalakasvuinen tädykelaji, jota esiintyy alkuperäisenä Lounais-Aasiassa. Sen varsi on karvainen, rento tai koheneva ja kasvaa viidestä 30:een senttimetriä pitkäksi. Lyhytruotisten lehtien lapa on leveänpuikea ja isohampainen. Perälliset kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa. Verhiön liuskat ovat suikeita, suippoja, karvaisia, tyvestä ei juuri toisiaan peittäviä. Kukan sininen teriö on kahdeksasta kahteentoista millimetriä leveä. Kota on litteä, verkkosuoninen, nystykarvainen ja sen etupuolen lovi hyvin leveä.
Ripsialpi
Ripsialpi ("Lysimachia ciliata") on "Lysimachia"-sukuun kuuluva monivuotinen esikkokasvi, jota esiintyy Pohjois-Amerikassa. Lajia käytetään koristekasvina.
Ripsialpi on kuin 30:stä sataan senttimetriä kasvava tarha-alpi ("Lysimachia punctata"), mutta lähes tai kokonaan kaljuvartinen. Lehdet ovat pitkähköruotisia ja ruoti pitkäripsinen. Lehtilavoissa on kapeneva kärki. Ne ovat kaljuja paitsi laidoilta lyhytripsisiä. Perälliset kukat kasvavat ryhminä lehtihangoissa. Teriö on ratasmainen ja keltainen, sen keskellä on punainen rengas. Terälehdet ovat vastapuikeita, usein nipukkakärkisiä.
Idännukki
Idännukki ("Androsace filiformis") on "Androsace"-sukuun kuuluva yksivuotinen esikkokasvi, jota esiintyy Itä-Euroopassa ja Aasiassa. Sen lehdet kasvavat tiiviinä maanmyötäisenä ruusukkena. Ne ovat selvästi ruodillisia, lehtilapojen muoto vaihtelee puikeasta soikeaan. Hennot vanat kasvavat kolmesta enintään 20:een senttimetriä korkeaksi. Ne ovat pystyjä tai kaarevia, kaljuja tai yläosasta harvaan karvaisia. Kukinto on hyvin harsu sarja, jonka tyvellä on hyvin pieniä tukilehtiä. Kukkaperät ovat pitkiä ja harvaan nystykarvaisia. Vähän verhiötä pidempi teriö on leveydeltään kahdesta kolmeen millimetriä. Kota on pallomainen, hyvin runsassiemeninen ja vähän verhiötä pidempi.
Peltonukki
Peltonukki ("Androsace elongata") on nukkien sukuun kuuluva yksivuotinen esikkokasvi, jota esiintyy Euroopassa. Se on kuin ketonukki ("Androsace septentrionalis"), joka voi kasvaa 40 senttimetriä korkeaksi, mutta tavallisesti enintään kymmenen senttimetriä. Sen hennoista tiheäkarvaisista vanoista ainakin suuri osa kasvaa kaarevassa tai vaaka-asennossa. Lehdet kasvavat tiiviinä maanmyötäisenä ruusukkeena. Lehtilapojen muoto vaihtelee suikeasta kapeanpuikeaan, tyveltä leveähköjä. Kukinto on harsu sarja, jonka tyvellä on kolmesta kahdeksaan millimetriä pitkiä tukilehtiä. Kukan teriö ja kota ovat lyhyempiä kuin verhiö, kota on niukkasiemeninen.
Otasiida
Otasiida ("Sida spinosa") on yksivuotinen malvakasvi, jota esiintyy Pohjois-Amerikassa. Sen pysty, runsashaarainen ja lyhytkarvainen varsi kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat pitkäruotisia ja niiden lavat pitkänomaisia, sahalaiteisia. Kukat sijaitsevat yksittäin tai ryhminä lehtihangoissa. Niissä on tähtikarvainen verhiö ja pienet vaaleankeltaiset terälehdet. Lohkohedelmässä on viisi kaksikärkistä ja karvakärkistä lohkoa.
Master of Insanity
Master of Insanity on Black Sabbath-yhtyeen kappale ja single-julkaisu vuodelta 1992. Se on otettu "Dehumanizer"-albumilta. Single julkaistiin vain Euroopassa.
De Ruyter (täsmennyssivu)
De Ruyter tarkoittaa useimmiten alankomaalaista amiraalia Michiel de Ruyteria.
Hr. Ms. De Ruyter on ollut kahdeksan Alankomaiden kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Rikkakeltalemmikki
Rikkakeltalemmikki ("Amsinckia micrantha") on yksivuotinen lemmikkikasvi, jota esiintyy läntisessä Pohjois-Amerikassa. Lajin siirottavakarvainen varsi kasvaa kymmenestä 30:een senttimetriä korkeaksi. Lehtien lavat ovat suikeita ja karvaisia. Kukinto on haarainen kiemura eli toispuolinen viuhko. Verhiö on lähes tyveen asti liuskoittunut munanmutoisiksi liuskoiksi. Torvimainen teriö on keltainen ja noin viisi millimetriä leveä.
Hr. Ms. Tromp
Hr. Ms. Tromp tai "Zr. Ms. Tromp" on ollut seitsemän Alankomaiden kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Martha Lille
Martha Sophia Lille (s. 20. tammikuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut toimittaja ja kirjailija.
Martha Lillen vanhemmat olivat Ruotsalaisen kansanpuolueen perustaja ja puheenjohtaja Axel Lille ja Aina Cronstedt. Lille kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun ja Margaretha-koulun seminaarin Tukholmassa. Hän toimi Astra-lehden toimittajana 1922–1926 ja Allas krönika-lehden toimittajana 1927–1933.
Maj Granlund
Maj Kerstin Granlund; s. 26. helmikuuta 1893 Turku) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Granlundin vanhemmat olivat liikemies Arthur Lindholm ja . Hän opiskeli musiikkia Suomessa ja ulkomailla ja toimi sitten pianonsoiton opettajana. Maj Granlund meni 1926 naimisiin turkulaisen kuoronjohtaja ja säveltäjä John Granlundin kanssa.
Gorgias (täsmennyssivu)
Gorgias () oli antiikin kreikkalainen nimi. Se voi viitata seuraaviin:
Katriina Ranne
Katriina Ranne (s. 1981) on Noormarkusta kotoisin oleva kirjailija, 
tutkija ja runouden suomentaja.
Ranne väitteli Lontoon yliopiston School of Oriental and African 
Studies -collegesta filosofian tohtoriksi keväällä 2011. Hänen 
väitöskirjansa käsitteli veden kuvaa modernissa swahilirunoudessa. 
Maisterintutkintonsa (2006) Ranne teki Helsingin yliopistossa 
pääaineenaan Afrikan-tutkimus. Ranne on tutkimustyönsä takia viettänyt 
pitkiä aikoja Tansaniassa. Hän oli myös kolme kuukautta Uppsalassa 
Nordiska Afrikainstitutin väitöskirjastipendiaattina vuonna 2009.
Ranteen esikoisromaani Minä, sisareni ilmestyi 2010. Teos kertoo 
neljästä toisilleen läheisestä siskosta, jotka kasvavat omiin 
suuntiinsa.
Ranteen toinen kirja, runokokoelma Ohikulkijan tuoksu, ilmestyi helmikuussa 2014.
Sen runot ovat rakkausrunoja ja pyrkivät vetoamaan aisteihin: tuoksuun, hajuun, 
näköaistiin ja tuntoon.
Ranne julkaisi Suomen ensimmäisen afrikkalaisen runouden antologian Korallia ja suolakiteitä vuonna 2015. Teos tarjoilee runoutta 900 vuoden ajalta ja sen runot ovat käännetty seitsemästä eri kielestä. Ranne sai kokoamastaan ja suomentamastaan antologiasta Ylen Kääntäjäkarhupalkinnon vuonna 2016. Antologiasta myönnettiin Ranteelle myös Villa Karon Pronssipantteri-palkinto.
Ranne on myös julkaissut lehdissä ja antologioissa runoja 
sekä novelleja. Ranne pitää Aarteidenkerääjä-blogia, joka herätti 
tiukalla Mannerheim-elokuvan kritiikillään myös tuottaja Erkko 
Lyytisen huomion.
Ranne on kirjoittanut lukuisia lehtiartikkeleita, viime vuosina 
erityisesti Nuori Voima -lehteen. Tiede-lehdessä vuonna 2005 julkaistu 
juttu Afrikan sotahistoriasta voitti toisen palkinnon Tiede-lehden ja 
Suomen Tieteentekijöiden liiton järjestämässä 
tiedekirjoituskilpailussa. Ranteen englannista, swahilista ja norjasta 
suomentamia runoja on julkaistu Nuoren Voiman lisäksi mm. Kritiikki- 
ja Tuli & Savu -lehdissä.
Ranne on toiminut senior teaching fellow'na Lontoon yliopistossa opettaen
swahilikirjallisuutta ja swahilin kieltä. Hän on myös vetänyt useita 
swahilinkielisen runouden käännöstyöpajoja Lontoossa toimivassa Poetry 
Translation Centressä, jonka toimintaan hän on osallistunut vuodesta 
2004. 
Ranne kuuluu helsinkiläiseen Luotaajat-kirjallisuusryhmään ja on tämän 
vuodesta 2002 toimineen ryhmän perustajajäseniä. Kulttuurin lisäksi 
Ranne harrastaa argentiinalaista tangoa sekä astanga- ja hatha-joogaa. 
Hän kuuluu myös Aamutuuli-viiniseuraan ja on intohimoinen vihreiden ja 
valkoisten teelajien harrastaja.
Livingstone
Livingstone voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Paikkoja:
Henkilöitä:
Muuta:
Markku Arantila
Markku Arantila (s. 1960 Espoo) on suomalainen kuvataiteilija. Nykyään Orivedellä asuva Arantila on opiskellut Vapaassa taidekoulussa vuosina 1978–1982.
Arantilalla on ollut toistakymmentä yksityisnäyttelyä 1980-luvun alusta lähtien eri puolilla Suomea. Hän on myös osallistunut yli neljäänkymmeneen yksityisnäyttelyyn Suomessa ja ulkomailla. Arantilan töitä on useiden suomalaisten kaupunkien sekä säätiöiden kokoelmissa.
Arantila palkittiin Eduskuntatalon lisärakennuksen taidekilpailussa ja vuonna 2007 hänen 54 metriä pitkä temperamaalauksensa "Kulkijat" sijoitettiin lisärakennuksen ja Eduskuntatalon väliseen yhdyskäytävään.
Markku Arantila on toiminut opetustehtävissä useissa eri taiteen alan oppilaitoksissa, Vapaan taidekoulun lisäksi muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa ja Oriveden Opistossa.
Goremageddon: The Saw and the Carnage Done
Goremageddon: The Saw and the Carnage Done on kolmas studioalbumi belgialaiselta death metal -yhtye Abortedilta. Se julkaistiin vuonna 2003 Listenable Recordsin kautta. Kaikkiin kappaleisiin, viimeistä lukuun ottamatta, on liitetty mukaan kauhu- ja sarjamurhaajateemallisia äänileikkeitä. Esimerkiksi kahdessa ensimmäisessä kappaleessa on äänileike elokuvasta Hellbound – Hellraiser II. Albumin nimiotsikolla viitataan Neil Youngin kappaleeseen "Needle and Damage Done". Goremageddon taas on yhdistelmä sanoista gore ja Harmagedon. Muita julkaisuja on rajoitettu 500 kappaleen punainen LP-levy, jolta löytyy myös Carcass-cover "Carnal Forge".Vuoden 2009 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
Miku Hatsune
Miku Hatsune () on Vocaloid-tuoteperheeseen kuuluva laulusyntetisaattorituotesarja sekä tuotesarjan käyttämään lauluääneen yhdistetty kuvitteellinen hahmo. Ensimmäinen Miku Hatsune -ohjelmisto on julkaistu 31. elokuuta 2007. Miku Hatsune -tuotteet on kehittänyt japanilainen media-alan yritys Crypton Future Media. Jokaiseen Miku Hatsune -sarjan ohjelmistoon kuuluu muissakin Vocaloid-tuotteissa käytetty äänisyntetisaattoriohjelmisto sekä erityisesti Miku Hatsunea edustava äänipankki. Tuotemerkkiin liittyy olennaisesti visuaalinen piirroshahmo, joka usein kuvataan laulamassa syntetisaattorilla tehtyjä lauluja.
Miku Hatsune on menestyksekkäin ja tunnetuin Vocaloid-tuoteperheen edustajista. Laajalti japanilaisessa mediassa esillä ollutta Miku Hatsunen hahmoa on usein kutsuttu ”poptähdeksi”. Hahmo on myös esiintynyt lavalla hologrammina konserteissa, joissa on soitettu sarjan syntetisaattoreilla toteutettua musiikkia.
Miku Hatsunen äänipankki on tuotettu japanilaisen ääninäyttelijän Saki Fujitan () esittämistä äännenäytteistä. Äänipankkiin kuuluu ainoastaan japanin kielessä tarvittavat äännenäytteet, joten sillä ei voida kunnollisesti toteuttaa laulua muilla kielillä.
Visuaalisena hahmona Miku Hatsune on 16-vuotias tyttö. Profiilinsa mukaan hän on 158 cm pitkä ja painaa 42 kg. Hahmon vaatetus perustuu löyhästi japanilaiseen tyttöjen koulupukuun ja siihen kuuluu mekko, paita, kravatti, irtohihat ja kengät. Hatsune Mikun on suunnitellut japanilainen kuvittaja KEI.
Miku Hatsunen hahmon pohjalta on kehitetty myös Segan julkaisema rytmipelisarja. Sarjan ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2009, ja 2010-luvun puoleen väliin mennessä sarjan osia oli myyty useita miljoonia kappaleita.
Miku Hatsunen hahmo on esiintynyt hologrammina tuotesarjan musiikin konserteissa myös Japanin ulkopuolella. Vuonna 2016 hahmo kävi Pohjois-Amerikan kiertueella. Hahmo on myös esiintynyt Late Show with David Letterman -ohjelmassa vuonna 2014.
"MikuMikuDance" (MMD) on ilmainen animaatiosovellus, joka sallii käyttäjien tehdä ja animoida videoita. Sovelluksen on alun perin tehnyt Yu Higuchi (HiguchiM) Miku Hatsune -hahmon animointiin.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2008–2009
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2008–2009 pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon neljä parasta jatkoivat pudotuspelein otteluita ykkössarjan mestaruudesta ja kahdesta paikasta liigakarsintaan.
Levänuoliaiset
Levänuoliaiset (Gyrinocheilidae) on karppikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Kaakkois-Aasiasta.
Levänuoliaisten heimoon kuuluu 1 suku ja 3 lajia. Lajit ovat levänuoliainen ("Gyrinocheilus aymonieri"), "G. pennocki" ja "G. pustulatus". Ne ovat pienehköjä kaljoja ja suurin laji "Gyrinocheilus pustulatus" voi saavuttaa 30 cm:n pituuden. Heimon lajeille tyypillisiä piirteitä ovat hampaaton suu, joka on muuntunut tarttumaelimeksi, viiksisäikeetön kuono ja kaksi kidusaukkoa. Levänuoliaisten uimarakko on surkastunut.
Levänuoliaslajeja tavataan Kaakkois-Aasiasta Thaimaasta, Kambodžasta, Laosista ja Borneolta. Ne elävät vuoristoseutujen nopeasti virtaavissa kirkasvetisissä puroissa ja joissa. Ne elävät lähellä pohjaa ja tarttuvat suullaan kiviin. Levänuoliaisten ravintoa on levä.
Rafael Gyllenberg
Rafael Gideon Gyllenberg (18. kesäkuuta 1893 Porvoo – 29. heinäkuuta 1982 Turku) oli suomalainen teologi ja kirjailija.
Gyllenberg toimi Helsingin yliopiston Vanhan ja uuden testamentin eksegetiikan professorina 1929-1934 sekä Åbo Akademin Uuden testamentin eksegetiikan professorina 1934–1964.
Hänen poikansa oli professori Helge Gyllenberg.
Sachsen-luokka (fregatti)
Sachsen-luokka eli F124-luokka on Saksan laivaston kolmen aluksen muodostama ohjusfregattiluokka. Alun perin luokkaan suunniteltiin neljä alusta, mutta neljännen tilausta ei toteutettu.
Alusten taistelujohtojärjestelmänä on Thales Nederlandin (aiemmin Signaal) reaaliaikaisen tietokannan ja siihen liitetyn viestiverkon käsittävä Sewaco FD -järjestelmä. Alusten keski- ja pitkän matkan ilmatorjuntajärjestelminä ovat Raytheon ESSM ja Standard SM2111-A -ohjukset, jotka laukaistaan VLS Mk41 32-siilon laukaisualustalta. Alukset on varustettu kahdella lyhyen kantaman RAM Mk31 -ilmatorjuntaohjusjärjestelmällä ja kahdella neljän ohjuksen Boeing Harpoon-merimaaliohjusjärjestelmällä.
Luokan alusten aseistusta täydentävät Oto Melaran 76 millimetrin tykki ja kaksi Rheinmetallin 20 millimetrin tykkiä. Aluksilla on kaksi kolmiputkista Mk32 torpedoputkea, joilla voidaan laukaista Eurotorp MU90 -torpedoita ja aluksilla toimivat kaksi NH90-helikopteria kykenevät laukaisemaan pitkän kantaman torpedoita.
Omasuojajärjestelminä ovat EADSin ja Defence Electronicsin FL1800 SII ECM-järjestelmä ja kuusi Sippican Hycor SuperBROC -heitintä, joilla voidaan laukaista suojasoihtuja. Tutkajärjestelminä on kaksi Atlas Elektronikin 9600-M I/J -alueen tutkaa, kaukovalvonta- ja seurantatutkana Thales Nederlandin toimittama SMART-L ja maalinosoitustutkana Thales Nederlandin APAR.
Luokan aluksista kolme tilattiin kesäkuussa 1996 Alankomaiden ja Espanjan toteutettua vastaavat alukset. Sopimus tehtiin ARGE F124 -konsortion kanssa, jonka muodostivat Blohm + Voss, HDW ja Thyssen Nordseewerke. Yhtiöt liitettiin tammikuussa 2005 ThyssenKrupp Marine Systemsiin. Alukset on sijoitettu 2. fregattilaivueeseen () Wilhelmshaveniin.
Viktor Miinalainen
Viktor Miinalainen (27. joulukuuta 1902 Tohmajärvi – 16. joulukuuta 1988 Joensuu) oli suomalainen upseeri, ampumaurheilija, päätoimittaja ja kirjailija.
Viktor Miinalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Jaakko Miinalainen ja Maria Kuikka ja puoliso vuodesta 1924 Salli Kokko. Miinalainen kävi 7 luokka lyseota, suoritti Kadettikoulun 1928 ja Taistelukoulun 1932, ilmavoimien tähystäjätutkinnon 1933 ja kapteenikurssin 1936. Hän työskenteli ennen sotia rajavartiolaitoksen, merilentolaivueen ja ilmasotakoulun palveluksessa sekä ilmavoimien reserviupseerikoulun palveluksessa. Vakinaisesta palveluksesta Miinalainen erosi 1940 oltuaan Lentorykmentti 2:n huoltopäällikkö. Hänet ylennettiin reservin vänrikiksi 1932, luutnantiksi 1927, kapteeniksi 1934 ja majuriksi 1943.
Miinalainen toimi vuosina 1940–1959 Suomen Ampumaurheiluliiton sihteeri-toiminnanjohtajana ja vuosina 1940–1950 liiton julkaiseman Urheiluampuja-lehden päätoimittajana.
Ammunnan MM-kilpailuissa Miinalainen saavutti vuosina 1931–1937 yhteensä 11 mitalia, joista kaksi henkilökohtaisia. Henkilökohtaiset mitalit tulivat vuoden 1935 MM-kisoista, jossa hän voitti vapaakiväärin 300 metrin asentokilpailusta kultaa ja polviasentokilpailusta hopeaa. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa Miinalainen voitti kuusi kultaa ja Suomen-mestaruuskilpailuissa 12 kultaa. Hän ampui sotilaskiväärin Suomen ennätyksen 528 vuonna 1932 ja 529 vuonna 1933.
Brandenburg-luokka (fregatti)
Brandenburg-luokka eli F123-luokka on Saksan laivaston neljän aluksen muodostama ohjusfregattiluokka. Luokan alukset valmistettiin korvaamaan Hamburg-luokan hävittäjät, joista myös siirrettiin aluksille Exocet-ohjukset.
Luokan ensimmäinen alus tilattiin 28. kesäkuuta 1989 konsortiolta, jota johti Blohm + Voss. Muina yrityksinä olivat Thyssen Nordseewerke ja HDW Kielistä. Alukset on sijoitettu 2. fregattilaivueeseen () Wilhelmshaveniin.
Sigge Strömberg
Sigurd (Sigge) Samuel Strömberg (24. toukokuuta 1902 Lapinjärvi – 4. tammikuuta 1982 Lapinjärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Strömberg oli aktiivisesti mukana kotiseutu- ja harrastajateatteritoiminnassa. Strömberg kirjoitti kolme romaania ja useita näytelmiä joita hän myös itse ohjasi.
Lauri Elimäki
Lauri Elimäki (s. 12. lokakuuta 1900 Iitti) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Elimäki kirjoitti yhden romaanin ja lisäksi useita kansakoulujen oppikirjoja.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2007–2008
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2007–2008 pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kaksi parasta jatkoivat pudotuspelein otteluita ykkössarjan mestaruudesta ja kahdesta paikasta liigakarsintaan. Kuortaneen Urheiluopisto pelasi kerran kaikkia molempien lohkojen joukkueita vastaan.
Simo Mikkonen
Simo Mikkonen (s. 14. tammikuuta 1978 Jyväskylä) on suomalainen historioitsija ja Venäjän historian dosentti. Hän työskentelee yliopistotutkijana Jyväskylän yliopiston historian ja etnologian laitoksella. Vuosina 2014–2019 Mikkonen toimii Suomen Akatemian akatemiatutkijana.
Mikkonen valmistui ylioppilaaksi Kuopion musiikkilukiosta vuonna 1997 ja maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2002. Tohtoriksi hän väitteli yleisestä historiasta vuonna 2007 aiheenaan Stalinin kauden kulttuuripolitiikka ("State composers and red courtiers. Music, ideology and politics in the Soviet 1930s"). Mikkonen on tutkinut muun muassa taiteen ja politiikan suhdetta Neuvostoliitossa, kylmän sodan ajan radiopropagandaa sekä Suomen ja Neuvostoliiton välisiä kulttuurisuhteita kylmän sodan aikana.
Mikkosen ja Antero Homilan teos "Suomi sodan jälkeen: Pelon, katkeruuden ja toivon vuodet 1944–49" (2015) on ehdolla maaliskuussa 2016 jaettavan Vuoden tiedekirja -palkinnon saajaksi.
Mikkonen on toiminut myös UMO Jazz Orchestran tiedottajana.
C. V. A. Strandberg
C. V. A. Strandberg (myös "C.W.A."), "Carl Wilhelm August Strandberg" (joskus "Carl Vilhelm"), salanimi "Talis Qualis", toisinaan muodossa "Talis Qvalis" ("olen mikä olen") (16. tammikuuta 1818 Stigtomta, Södermanland, Ruotsi – 5. helmikuuta 1877 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja kääntäjä. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1862. Hänen veljensä oli oopperalaulaja Olof Strandberg.
Strandberg aloitti opinnot Lundin yliopistossa 1837 ja suoritti kansliatutkinnon 1847. Hän avioitui samana vuonna. Hän kuoli 1877 kirjoituspöytänsä ääreen, ja hänen seuraajansa Akatemian jäsenenä oli Viktor Rydberg, joka kuoli 1895 samalla tavalla. Strandberg kirjoitti sanat lauluun "Kungssången" 1844, mutta syynä ei ollut ensisijaisesti kunnioitus kuningashuonetta kohtaan vaan halu saada kuningas sotaan Venäjää vastaan Suomen valloittamiseksi takaisin. Strandbergilla oli itse asiassa tasavaltalaisia ja vallankumouksellisia mielipiteitä.
Strandberg runollinen sielu, ja hän oli Ruotsin merkittävimpiä runoilijoita jälkiromantiikan aikaan. Hänen ensimmäiset runonsa olivat luonteeltaan poliittisia, ja niihin vaikutti "Nuoren Saksan" poliittinen runous. Ludissa opiskellessaan hän antoi runoissaan ilmauksen nuorison vapauspyrkimykselle ja alistettua kansaa kohtaan tunnetulle myötätunnolle, joka 1840-luvulla sykki monen ruotsalaisen sydämessä, samoin silloin yleiselle vihalle Venäjää kohtaan.
Hän löysi vähitellen oman ruotsalaisen tyylinsä, ja Runebergin tavoin hänen onnistui luoda todenmukainen, joskus hyvin voimakas ilmaus muodossa, jolle on ominaista reipas alkuperäisyys ja tietynlainen niukkuus. Hänen ensimmäiset omat runonsa, jotka ilmestyivät sotaisalla otsikolla "Sånger i pansar" (1845), sisälsivät joukon leiskuvia, julkeita runoja, joukossa "Vaticinium", joka monien muiden tavoin haastaa sotana (""Finland, så jag ville ropa"") "maailman Goljatia", naapuri Venäjää vastaan. Tähän kokoelmaan kuuluu myös pitkä kansanlaulun tapaan laulettu ""Ur svenska hjärtans djup en gång"".
Sen runokokoelman jälkeen seurasi "Vilda rosor", 1848, ynnä muita. Strandbergin runous kehittyi myöhemmin kypsemmäksi. Kiihko, hillittömyys väistyivät ja tilalle tuli halitumpaa. Hänen runoilijanolemuksensa on nyt sukua Runebergin realismille . Hänen myöhemmistä runoistaan ovat merkittäviä sellaiset kuin "Mitt döda barn", "Fanny" ja "De små nattvardsbarnen". Kääntäjänä hänen ansiotaan on lordi Byronin kertovien runojen saattaminen ruotsin kielelle.
Per Kirkeby
Per Kirkeby (1. syyskuuta 1938 Kööpenhamina – 9. toukokuuta 2018 Kööpenhamina) oli tanskalainen akateemikko, kuvataiteilija ja geologi. Hänet tunnettiin myös runoilijana, kirjailijana ja elokuvantekijänä. Kirkeby oli yksi nykypäivän merkittävimpiä tanskalaisia taiteilijoita. Kirkeby asui Kööpenhaminassa, minkä lisäksi hänellä oli asunto ja ateljee Læsøn saarella.
Kirkeby opiskeli 1950-luvun lopulta lähtien geologiaa Kööpenhaminan yliopistossa ja valmistui vuonna 1964. Samaan aikaan hän opiskeli myös vuonna 1962 perustetussa "Eks-skolen" -nimisessä radikaalissa taidekoulussa, joka oli syntynyt vastalauseena Tanskan kuninkaallisen taideakatemian konservatiiviselle taidekoulutukselle.
Kirkebyn teoksia on useissa merkittävissä kokoelmissa eri puolilla maailmaa. Niitä on muun muassa Lontoon Tate Galleryssa, New Yorkin Metropolitan-museossa ja Modernin taiteen museossa sekä Pariisin Pompidou-keskuksessa. Hän toimi professorina Karlsruhen taideakatemiassa vuosina 1978–1989 sekä Frankfurtin Städelschulessa 1989–2000. Kirkeby oli myös geologina mukana useilla Grönlantiin suuntautuneilla tutkimusretkillä.
Per Kirkeby julkaisi ensimmäisen runoteoksensa vuonna 1965. Kahta vuotta myöhemmin ilmestyi hänen ensimmäinen romaaninsa. Kirkebyn kirjallinen tuotanto käsittää yli 50 teosta, mukana on romaanien ja runoteosten lisäksi myös esseitä sekä taide- ja kuvakirjoja.
Elokuvia Kirkeby ohjasi ja tuotti yli 30. Osa on fiktiivisiä teoksia, mutta hän on tehnyt myös dokumentteja muun muassa matkoiltaan Grönlannista. Mittavin Kirkebyn elokuvaprojekteista oli vuonna 1975 valmistunut viikingeistä kertova "Normannerne".
Tanskan akatemian jäsen Kirkeby oli vuodesta 1982 lähtien ja Dannebrogin ritarikunnan jäsen vuodesta 1992. Vuonna 2001 hänelle myönnettiin korkea-arvoinen tanskalainen Ingenio et Arti-kunniamerkki, jota on jaettu vuodesta 1841 lähtien.
Per Kirkeby sai urallaan myös useita muita eri palkintoja ja tunnustuksia, muun muassa Prinssi Eugenin mitalin 1990, Henrik Steffens -palkinnon 1996 ja suomalaisen Ars Fennican vuonna 1993.
Suomessa Kirkebyllä oli ensimmäinen näyttely vuonna 1976 helsinkiläisessä Halvat Huvit-galleriassa. Hänen töitään on ollut myös muun muassa Ars 83-näyttelyssä Ateneumissa sekä Porin taidemuseossa vuonna 1991. Porin näyttely on toistaiseksi ollut kattavin Suomessa järjestetyistä. Hänen teoksiaan on myös Hämeenlinnan taidemuseon kokoelmissa.
Porin Eteläpuistossa on Kirkebyn vuonna 1993 valmistunut suuri tiilirakenteinen teos Porin portti. Se on samaa sarjaa kuin esimerkiksi Saksan kansalliskirjaston edustalla Frankfurt am Mainissa sijaitseva veistos.
Teemu Keskisarja
Teemu Keskisarja (s. 5. elokuuta 1971 Helsinki) on suomalainen historioitsija.
Keskisarja valmistui ylioppilaaksi Porvoossa vuonna 1990. Hän kävi jonkin aikaa kansanopistoa ja suoritti historiasta opintokokonaisuuden avoimessa yliopistossa. Hän oli 1990-luvulla myös innokas shakin pelaaja ja pelasi SM-tasolla. Keskisarja pyrki 2000-luvun alussa Helsingin yliopistoon opiskelemaan historiaa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2003 ja tohtoriksi 2006 Suomen historiasta. Hänen väitöskirjansa käsitteli eläimiinsekaantumista 1700-luvun Suomessa.
Keskisarja on Suomen ja Pohjoismaiden historian dosentti Helsingin yliopistossa ja on kirjoittanut tilaustöinä yrityshistorioita. Keskisarja on käsitellyt teoksissaan talouden, rikollisuuden ja suomalaisuusliikkeen historiaa.
Marraskuussa 2013 Keskisarjan teos "Viipuri 1918" valittiin Tieto-Finlandia-ehdokkaaksi.
"Helsingin Sanomien" "Teema"-lehden Niko Kettusen mukaan Keskisarja tekee kirjoihinsa ”tanakan tutkimustyön, ja kieli luistaa”. Tekstiä hän kuvaa ”lakoniseksi, äkkivääräksi ja hillittömäksi”. Hänen mukaansa harva kirjoittaa sodasta yhtä fyysisesti kuin Keskisarja.
Strychnine.213
Strychnine.213 on kuudes studioalbumi belgialaiselta death metal -yhtye Abortedilta. Nimiotsikkolla tarkoitetaan strykniiniä. Albumi julkaistiin vuonna 2008 Century Median kautta. Edellisten levyjen tapaan joissain kappaleissa on käytetty lisänä ihmispuheiden taltiointeja, kuten kappaleessa "A Murmur in Decrepit Wits" osa Charles Mansonin haastattelusta vuodelta 1980.Rajoitetun ennakkotilausalbumin bonuskappale
Jamaika kesäolympialaisissa 2012
Jamaika osallistui Lontoon kesäolympialaisiin 2012 50 urheilijan voimin tuoden yhteensä 12 mitalia. Avajaisissa lippua kantoi Usain Bolt ja päättäjäisissä Hansle Parchment.
Metsä (albumi)
Metsä on folk metal -yhtye Moonsorrow’n ensimmäinen virallisesti julkaistu demokasetti vuodelta 1997. Alkuperäinen demojulkaisua tehtiin 215 kappaletta ja se myytiin loppuun. Demosta tehtiin vuonna 2001 Marko Tarvosen remasteroima verkosta ladattava versio. Myöhemmin verkkoversio kuitenkin poistettiin saatavilta. Vuonna 2002 albumista julkaistiin remasteroitu uudelleenjulkaisu, johon lisättiin bassokitarat sekä kosketinsoitin- ja lauluosuuksia. Samalla levynkansi vaihdettiin uuteen.
Kappaleesta "Hvergelmir" tehtiin kokonaan uudelleennauhoitettu versio "Tulimyrsky"-EP:lle vuonna 2008."Hvergelmir" ja "Elivagar" ovat sekä alkuperäisellä että uudelleenjulkaistulla albumilla yhdistetty yhdeksi kappaleeksi.
Lusikkarevonhäntä
Lusikkarevonhäntä ("Amaranthus blitoides") on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva kasvilaji.
Yksivuotinen lusikkarevonhäntä kasvaa 5–50 senttimetriä korkeaksi. Kalju varsi on rento tai koheneva, pitkä- ja kaarevahaarainen, kiiltävä ja väriltään usein myös oljenkeltainen. Latva on usein lyhytkarvainen. Kierteisesti olevat pitkäruotiset lehdet ovat 1–4 cm pitkiä, ehyitä, ehytlaitaisia ja kaljuja. Muodoltaan ne ovat vastapuikeita, pitkänsoikeita tai vinoneliömäisen puikeita, suipputyvisiä ja otakärkisiä. Väriltään ne ovat tummahkonvihreitä, laidoilta vaaleita, tavallisesti litteälaitaisia ja usein myös lovikärkisiä. Kukinnot ovat pieniä ja sijaitsevat varren ja haarojen lehtihangoissa. Kukintojen esilehdet ovat suikeita, lyhytotaisia ja kehälehtiä lyhyempiä tai hieman pitempiä. Pienet kukat ovat yksineuvoisia ja säteittäisiä. Emikukkien kehälehtiä on viisi tai joskus neljä kappaletta. Kehälehdet ovat suikeita. Suomessa lusikkarevonhäntä kukkii heinä-syyskuussa. Hedelmä on pallomainen, sileä ja kaksiluomainen kota.
Laji muistuttaa suuresti valkorevonhäntää ("A. albus").
Lusikkarevonhäntä on kotoisin läntisestä Pohjois-Amerikasta, mutta on levinnyt tulokkaana muun muassa Eurooppaan. Suomessa laji on satunnainen uustulokas, jota on tavattu eri puolelta maata Etelä-Suomea.
Suomessa lusikkarevonhäntää on tavattu kaatopaikoilla ja ratapihoilla.
Lusikkarevonhäntä sopii myös ihmisravinnoksi.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2008 – miesten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt
Miesten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt kilpailtiin 13. elokuuta Pekingin kansallisessa vesiurheilukeskuksessa. Joukkueita oli yhteensä kahdeksan.
Joukkueet hyppäsivät kukin kuusi hyppyä.
Mummonpalsami
Mummonpalsami ("Impatiens balsamina") on trooppisesta Etelä-Aasiasta kotoisin oleva palsamilaji, jota käytetään koristekasvina. Se on yksivuotinen ruoho, jonka varsi on paksu, mehevä ja kalju. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat leveänsuikeita, hammaslaitaisia ja sulkasuonisia. Kukinto on isoista perällisistä kukista muodostuva terttu. Verhiön alin lehti on pussimainen ja kannuksellinen. Terälehdet ovat osittain yhdiskasvuisia, väriltään punaisesta valkeaan. Mummonplasamin viljelylajikkeet voivat olla myös kerrannaiskukkaisia. Hedelmä on kapea kota, joka hajoaa kypsänä viideksi liuskaksi sinkauttaen siemenet.
Ryhmäsamettikukka
Ryhmäsamettikukka ("Tagetes patula") on yksivuotinen koristekasvina viljelty mykerökukkaiskasvi, joka on kotoisin Meksikosta. Laji on runsashaarainen, sen pystykasvuiset ja melko hennot varret kasvavat vähintään 20 senttimetriä korkeaksi. Lehdistä alemmat sijaitsevat vastakkaisessa ylemmät vuorottaisessa asennossa. Lehtilavoissa on parittaisia liuskoja ja päätöliuska. Lehtiliuskat ovat sahalaitaisia. Melko suuret mykeröt kasvavat yksittäin latvassa. Ryhmäsamettikukan mykeröt ovat usein kaksivärisiä ja voivat olla yksinkertaisia tai kerrottuja. Kukat ovat väriltään keltaisia, oransseja, punaruskeita tai punaisia.
Kazakstan kesäolympialaisissa 2012
Kazakstan osallistui Lontoon kesäolympialaisiin 2012 115 urheilijan voimin tuoden yhteensä 13 mitalia. Maan lipunkantajana toimi avajaisissa painija Numakhan Tinaliyev ja päättäjäisissä nyrkkeilijä Serik Sapiyev.
Hopeavillakko
Hopeavillakko ("Senecio cineraria") on Välimeren alueelta kotoisin oleva mykerökukkaiskasvi, jota käytetään koristekasvina. Laji on monivuotinen eikä kuki vielä ensimmäisenä vuotena. Suomessa sitä kasvatetaan usein yksivuotisena kukkimattomana koristeena, jonka lehdet ovat kauttaaltaan villakarvaiset ja hopeanharmaat.
Hopeavillakko on runsashaarainen jäykkävartinen varpu, joka kasvaa muutamia kymmeniä senttimetrejä korkeaksi. Kukinto on tiheä huiskilomainen mykeröstö. Kirkkaankeltaset mykeröt ovat 12–15 millimetriä leveitä, niissä on kymmenestä kolmeentoista kielimäistä laitakukkaa. Pähkylä on lieriömäinen ja harjuinen.
Emmanuel Emenike
Emmanuel Chinenye Emenike (s. 10. toukokuuta 1987 Otuocha, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Fenerbahçea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
28. heinäkuuta 2011 Emenike siirtyi turkkilaisesta Fenerbahçesta venäläisseura Spartak Moskovaan 10 miljoonan euron siirtokorvauksella. Emenike ei ehtinyt pelata otteluakaan Fenerbahçessa, kun joukkue oli pakotettu luopumaan hänestä sopupeliskandaalien vuoksi.
Bromadioloni
Bromadioloni on voimakas rotanmyrkkynä käytetty antikoagulantti. Se on toisen polven 4-hydroksikumariini-johdannainen ja K-vitamiini -antagonisti. Sitä kutsutaan "super-varfariiniksi" sen voimakkuuden takia sekä sen vuoksi, että sillä on ominaisuutena kertyä myrkkyä saaneen organismin maksaan. Se tuli markkinoille 1980. Suomessa myytävä Rotanmyrkky "342" sisältää bromadiolonia 0,05 g/kg. Rotanmyrkkyyn voidaan lisäksi lisätä Bitrexiä eli denatoniumbentsoaattia varoitusaineeksi ja sen tekemiseksi ihmisille mahdottomaksi nauttia. Bromadioloni on ominaisuuksiltaan hitaasti hajoava ja rasvaliukoisena eliöihin kertyvä.
Bromadiolonia käytetään neljän stereoisomeerin seoksena. Sen kaksi stereoisomeerikeskusta ovat fenyyli- ja hydroksyyli-hiilet kumariini 2-hydroksikromon-4-oni):n 3-kohdan substituentin hiiliketjussa.
Bromadioloni imeytyy ruoansulatuskanavasta, keuhkoista tai ihokontaktista. Tavallisimmin sitä käytetään suun kautta toimivana myrkkynä. Aine toimii K-vitamiinin antagonistina. K-vitamiinin puute vähentää veren hyytymistä ja aiheuttaa kuoleman sisäiseen verenvuotoon.
Myrkytyksen oireet ilmenevät 24–36 tunnin kuluttua myrkyn syömisestä.
Taulukossa LD arvoja joillekin nisäkkäille:Antidoottina eli vastamyrkkynä annetaan K1-vitamiinia.
Per-Erik Lundh
Per-Erik Lundh (24. elokuuta 1939 Porvoo – 18. elokuuta 2017 Helsinki) oli Metalliliiton ja sitä ennen Teräsliiton puheenjohtaja. Hän sai ministerin arvon ensimmäisenä ammattiyhdistysjohtajana. Lundh tunnettiin kulisseissa viihtyvänä AY-liikkeen taustavaikuttajana, joka käytti melkoista valtaa. Lundh oli liiton puheenjohtaja 1983–2000.
Lundh aloitti työuransa 16-vuotiaana sorvarina ja hänen työnsä ammattiyhdistysliikkeen palveluksessa alkoi silloisen Teräsliiton toimitsijana Porvoossa vuonna 1967. Ennen Metalliliiton puheenjohtaja-aikaa hän työskenteli SAK:n sihteerinä vuosina 1977–1983. Lundhin kotikieli oli ruotsi ja suomen hän oppi vasta avioliiton myötä. Lundh menehtyi vaikeaan sairauteen viikkoa ennen 78-vuotissyntymäpäiväänsä.
Juri Kunakov
Juri Aleksandrovitš Kunakov (, s. 19. helmikuuta 1990 Voronež, Neuvostoliitto) on venäläinen uimahyppääjä. Hän kilpailee yhden ja kolmen metrin ponnahduslaudalla.
Kunakov osallistui ensimmäisen kerran Euroopan-mestaruuskilpailuihin Budapestissa 2006. Metrin ponnahduslaudan karsinnassa hän sijoittui yhdeksänneksi ja selvityi jatkoon. Välierässä Kunakov sijoittui viidenneksi ja karsiutui. Kolmen metrin parikilpailussa hänen parinsa oli Dmitri Sautin. He sijoittuivat sekä karsinnassa että loppukilpailussa toisiksi.
Eindhovenin EM-kilpailuissa 2008 Kunakov voitti 3 metrin parikilpailun karsinnan ja loppukilpailun. Hänen parinsa oli jälleen Sautin. Metrin ponnahduslaudalla hän sijoittui karsinnassa yhdeksänneksi ja välierässä neljänneksi eikä päässyt loppukilpailuun.
Pekingin olympialaisissa 2008 sijoittui kolmen metrin parikilpailussa toiseksi.
EM-kilpailuissa Budapestissa 2010 Kunakov osallistui kolmen metrin parikilpailuun parinaan Sautin. He sijoittuivat sekä karsinnassa että loppukilpailussa kolmansiksi.
Siiponjoki
Siiponjoki on joki Kalajoen kaupungissa. Siiponjoki kuuluu Kalajoen vesistöön ja on sen toinen purkautumistie mereen. Siiponjoki saa alkunsa Vääräjoesta, joka puolestaan on Kalajoen suurin sivuhaara. Joen alkulähde on Typpön kylän Haaralassa, josta joki virtaa Kurikkalaan ja edelleen hiekkakankaiden halki Rahjan kylän Siipoon. Siiponjoki laskee lopulta Perämereen Kalajoen sataman eteläpuolella.
Siiponjoelle on tyypillistä jokiuoman voimakas serpentiinimäinen mutkittelu, jylhät hiekkaiset rantatörmät sekä meanderit, joista osa on synnyttänyt juoluoita. Laskupaikkansa lähellä joki haarautuu harvinaislaatuiseksi suistoksi. Joella on pituutta noin 41 kilometriä.
Siiponjoki on yksi Suomen Natura 2000 -alueista. Se on suojeltu koskiensuojelulailla ja alajuoksun dyynialue on harjujensuojelualuetta. Lisäksi joen varrella on kaksi suojeltua lehtoaluetta. Jokisuisto kuuluu rantojensuojelu- ja lintuvesiensuojeluohjelmiin. Siiponjoella voi kalastaa ainakin ahventa, haukea, harjusta ja nahkiaista.
Maanalainen Levykauppa
Maanalainen Levykauppa oli 1998 perustettu kristillisen musiikin erikoisliike. Liikkeen omistajana toimi viimeisten vuosien aikana Miika Partala. Maanalainen levykauppa lopetti toimintansa vuoden 2016 tammikuun lopussa
Musiikkia yritys julkaisi vuodesta 1998 lähtien. Aiemmin julkaisuja on ollut nimillä Little Rose Productions ja Bullroser Records (nykyään itsenäinen yhtiö).
Yhtiön levyjulkaisuja:
Little Rose Productions -nimellä:
Esa Mäkelä (merikapteeni)
Esa Mäkelä (s. 1946) on suomalainen merikapteeni. Punkalaitumella syntynyt Mäkelä oli Silja Linen palveluksessa liki 30 vuotta aina vuoteen 2001 asti ja sen jälkeen Royal Caribbean Cruises -yhtiöllä risteilyalusten rakentamisen valvojana vuoteen 2008, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Vuonna 1966 ylioppilaaksi päässyt Mäkelä mieli heti opiskelemaan laivanrakennusta Teknilliseen korkeakouluun. Ensiyritys ei tuottanut opiskelupaikkaa, ja Mäkelä lähti ja jäi merille. Nuoren jungmannin ensimmäinen laiva oli ahvenanmaalaisen Rederiaktiebolaget Gustaf Eriksonin M/S "Saggö". Merikapteenin pätevyyskirjan Mäkelä sai vuonna 1974.
Syntymäpäivähaastattelussaan Mäkelä mainitsi uransa varrelta erityisen muistettaviksi tapahtumiksi Wärtsilä Meriteollisuuden konkurssin vuonna 1989 sekä valvomansa "Silja Serenaden" rakentamisen.
Unohtumattomimman tehtävän hän sai hoitaakseen, kun matkustaja-autolautta M/S "Estonia" joutui merihätään ja upposi varhain aamuyöllä 28. syyskuuta 1994. Mäkelä oli tuolloin "Estonian" avunpyyntöön ensimmäisenä vastanneen ja uppoamispaikalle toisena Viking Linen M/S "Mariellan" jälkeen ehtineen M/S "Silja Europan" päällikkö. Esa Mäkelä johti pelastustehtäviä tapahtumapaikalla Turun Meripelastuskeskuksen pyynnöstä.