hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
David Groh
David Lawrence Groh (21. toukokuuta 1939 – 12. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Joe Gerardin roolissa 1970-luvun sarjassa "Rhoda", jonka tähtenä oli Rhodan roolissa Valerie Harper. 1980-luvulla Grohilla oli rooli "General Hospital" -sarjassa.
Groh syntyi New Yorkin Brooklynissä ja valmistui Brooklyn Technical High Schoolista sekä Brownin yliopistosta. Hän kuoli munuaissyöpään Los Angelesissa, Kaliforniassa 68-vuotiaana. Hänellä oli poika Spencer.
E. F. Juurmaa
Emil Ferdinand Juurmaa (3. huhtikuuta 1901 Viipuri – 10. maaliskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen uskonnollinen kirjailija.
Martti Lehti
Martti Jooseppi Lehti (12. maaliskuuta 1901 Kuhmalahti – 22. heinäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "J. Kalliomäki".
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "J. Kalliomäki":
Erkki Pirinen
Eerik Juho (Erkki) Pirinen (30. kesäkuuta 1897 Nilsiä – 30. tammikuuta 1961 Kuopio) oli suomalainen maatyömies ja kirjailija.
Ceres (täsmennyssivu)
Ceres tarkoittaa seuraavia:
Jakutianponi
Jakutianponi (, Saxa ata) on pienikokoinen hevosrotu, joka on kotoisin Jakutiasta Venäjältä. Rotu on tyypiltään alkukantainen, ja sen arvellaan polveutuvan tundrahevosesta. Jakutianponi on sopeutunut elämään kylmillä ja lumisilla seuduilla. Se on varmajalkainen ja kasvattaa talvisin paksun turkin. Poneja kasvatetaan maidon ja lihan takia, ja niitä voidaan käyttää ratsuina tai kuormaponeina.
Rotu on jakautunut kolmeen alatyyppiin. Alkuperäinen on pohjoinen tyyppi, jota kutsutaan myös nimillä "srednekolymskaya" ja verhojanskinhevonen. Kaksi muuta tyyppiä ovat pieni ja suuri eteläinen tyyppi. Suurta eteläistä tyyppiä on parannettu risteyttämällä sitä muiden rotujen kanssa.
Suomen Tanssitaiteilijain Liitto
Suomen Tanssitaiteilijain Liitto ry (STTL)on vuonna 1937 perustettu taidetanssin (tanssijat, koreografit, tanssinopettajat) ammattiliitto ja kulttuurijärjestö. Vuodesta 2005 se on toiminut myös sirkustaiteilijoiden edunvalvojana.
Vuonna 2009 siihen kuuluu yhteensä noin 800 tanssi- ja sirkusalan ammattilaista ja alan opiskelijaa.
STTL toimii alan yhteiskunnallisena ja taiteellisena vaikuttajana sekä kulttuuripoliittisena etujärjestönä, joka kehittää jäsenistön työsuhdeturvaa, työolosuhteita, työllisyyttä sekä tekijänoikeudellista asemaa.
Liiton historiassa merkittävässä roolissa ovat olleet alan rakenteiden luominen ja jäsenistönsä ammattikuvan tunnetuksi tekeminen. 2000 -luvulla toiminnassa ovat korostuneet erityisesti ammattiyhdistyspalvelut; taiteilijoiden edunvalvonta ja tekijänoikeuskysymykset.
Tanssi- ja sirkustaiteilijoiden työsuhteissa noudatetaan mm. Teatterialan yleissitovaa työehtosopimusta, Ylen freelancer sopimusta, Elokuva- ja tv-tuotantoja koskevaa työehtosopimusta. Tanssinopettajiin noudatetaan Tanssinopettajien yleissitovaa työehtosopimusta.
Suomen Tanssitaiteilijain Liitto on Kopiosto ry:n yksi jäsenjärjestöistä ja jäsenen antaman valtakirjan valtuuttamana valvoo tekijänoikeuksia.
Kulttuuripoliittisena toimijana liitto ottaa aktiivisesti kantaa ja antaa lausuntoja tanssi- ja sirkusalaa koskevissa erityiskysymyksissä.
Liitolla on myös vahva rooli ammatti-identiteetin vahvistajana sekä taiteilijaverkoston luojana.
Vuodesta 2013 liiton nimenä on ollut Suomen Tanssi- ja Sirkustaiteilijat ry (STST). Liitto on SAK:hon kuuluvan Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liiton TeMe:n jäsenjärjestö.
James Miller
James Jarrett Miller (28. lokakuuta 1963 – 22. syyskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen laskuvarjohyppääjä ja varjoliitäjä. Miller teki tunnetuimman laskuvarjohyppynsä 6. marraskuuta 1993, jolloin hän hyppäsi nyrkkeilykehän laidalle kesken Riddick Bowen ja Evander Holyfieldin välisen nyrkkeilyottelun. Miller totesi myöhemmin tapahtumasta seuraavasti: "It was a heavyweight fight, and I was the only guy who got knocked out." Välikohtauksen vuoksi nyrkkeilyottelu keskeytyi 20 minuutin ajaksi.
Noin vuosi Bowen ja Holyfieldin ottelun jälkeen Miller laskeutui Buckinghamin palatsin katolle laskuvarjolla. Tämän jälkeen häntä kiellettiin tulemasta Englantiin ikinä.
Miller teki vuoden 2002 syyskuussa itsemurhan.
Ruupert Kainulainen
Ruupert (Ruupe) Kainulainen (7. helmikuuta 1886 Suotniemi – 15. heinäkuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Ruupert Kainulaisen veli oli laulaja ja näyttelijä Iivari Kainulainen. Ruupert Kainulainen kirjoitti tekstit moniin veljensä esittämiin lauluihin.
Trombiini
Trombiini () on veren hyytymisen kemiallisiin reaktioihin yhtenä osana kuuluva aine. Haavassa verisuonen rikkoutuessa ilma pääsee veren kanssa kosketuksiin, jolloin tromboplastiini-niminen entsyymi stimuloi trombiinin tuotantoa maksassa valmistetusta plasman protrombiinista yhdessä plasman entsyymien ja ionimuodossa olevan kalsiumin kanssa. Trombiini alkaa pilkkoa maksassa valmistettua plasman fibrinogeeniä fibriiniksi, jonka myötä haavakohtaan muodostuu verihyytymä ja rupi.
Adenosiinitrifosfataasi
Adenosiinitrifosfataasi, lyhenne ATPaasi, on entsyymi, joka hydrolysoi adenosiinitrifosfaatin (ATP) adenosiinidifosfaatiksi (ADP) ja samalla vapautuu ortofosfaatti (P) ja energiaa. ATPaasit voidaan jakaa eri ryhmiin: P-tyypin ATPaasit, V-tyypin ATPaasit ja F-tyypin ATPaasit eli ATP-syntaasit. Entsyymiryhmän EC-numero on 3.6.1.
Monet ATPaasit ovat solukalvoilla sijaitsevia kalvoproteiineja. Niiden tehtävänä usein joko tuottaa ATP-molekyyleistä energiaa, tai sitoa konsentraatiogradientin avulla energiaa ionien siirtyessä gradientin potentiaalienergian avulla ATPaasien läpi. Toisin sanoen ATPaasit joko tekevät mekaanista työtä tai sitovat liike-energiaa ATP-molekyyleihin.
Natrium-kaliumpumppu ja vetyionipumppu ovat P-tyypin adenosiinitrifosfataaseja. F-tyypin ATPaasit katalysoivat vastakkaista reaktiota ja muodostavat ATP:tä ADP:stä ja ortofosfaatista.
Monohybridiristeytys
Monohybridiristeytyksessä seurataan yhden ominaisuuden periytymistä jälkeläisille. Ominaisuuden periytymisen selvittämisessä voidaan käyttää Punettin neliötä, johon sijoitetaan naaras- ja koiraspuoleisen "vanhempien" alleelit (A tai a). Yhdistämällä yksittäiset alleelit alleelipareiksi saadaan selville jälkeläisten mahdolliset genotyypit ja niiden todennäköisyydet. Genotyypeistä voidaan edelleen määrittää risteytetyksen tuloksena saatujen yksilöiden erilaiset fenotyypit ja niiden todennäköisyydet.
1800-luvulla Gregor Mendel suoritti mono- ja dihybridiristeytyksiä erilaisilla herneillä ja niiden kukilla. Mendelin hernekokeissa violettikukkaisuus dominoi valkokukkaisuutta ja risteyttämällä monohybridiristeytyksellä Punettin neliössä puhtaita linjoja edustavat violetti- ja valkokukkainen herne ovat kaikki jälkeläiset 100% todennäköisyydellä violettikukkaisia. Risteyttämällä edelleen kaksi edellisessä risteytyksessä saatua violettikukkaista hernettä saadaan tulokseksi violetti- ja valkokukkaisia herneitä lukusuhteessa 3:1, sillä risteyttämällä kaksi heterotsygoottista violettikukkaista hernettä resessiivinen kukan väri tulee esiin 25% todennäköisyydellä jälkeläisyksilöissä. Tästä tulee niin kutsuttu monohybridisuhdeluku 3:1.
Hieman monohybridiristeytyksen kaltaisessa dihybridiristeytyksessä tutkitaan kahden ominaisuuden periytymistä.
Protrombiini
Protrombiini on maksassa valmistettu proteiini ja siitä muodostetaan trombiinia pilkkomalla sitä pienemmäksi. Trombiini on taas tärkeä tekijä veren hyytymisessä.
Tarponikalat
Tarponikalat ("Elopiformes") on viuhkaeväisten luokkaan kuuluva kalalahko, johon kuuluu kaksi heimoa: hopeakalat ("Elopidae") ja tarponit ("Megalopidae") Vaikka hopeakaloja kutsutaan englanniksi ja saksaksi "naiskaloiksi" (, ), niitä ei pidä sekoittaa suomeksi naiskaloiksi nimettyyn sukulaislahkoonsa "Albuliformes". Tarponikalojen lahkoon kuuluu yhteensä yhdeksän nykyisin elävää lajia.
Tarponikalojen läheisimpiä sukulaisia ovat "Albuliformes"-lahkon naiskalat ja trissat. Tarponikalojen kuono on kuitenkin naiskaloista poiketen selvästi ylöspäin työntyvä. Naiskalojen tapaan tarponikalat kykenevät hengittämään ilmaa uimarakkoonsa, minkä ansiosta ne voivat tulla toimeen vähähappisissakin vesissä. Sekä tarponi- että naiskalat kuuluvat samaan ylälahkoon "Elopomorpha", johon kuuluvat myös ankeriaskalat. Tarponikalat edustavat koko ylälahkon lajien kantamuotoja. Kaikkien tämän ryhmän kalalajien elämänkiertoon kuuluu nauhamainen "leptocephalus"-toukka, joka ei lainkaan muistuta aikuista kalaa.
Lahkon suurikokoisin ja tunnetuin laji on Atlantin valtameren rannikkoalueilla elävä tarponi ("Megalops atlanticus"), joka voi kasvaa jopa 2,5 metrin mittaiseksi ja painaa 160 kiloa.
VR Hyvinkään konepaja
VR Hyvinkään konepaja on VR:n konepaja, joka sijaitsee Hyvinkäällä pari kilometriä rautatieasemasta pohjoiseen pääradan itäpuolella.
Konepajalla huolletaan VR:n veturi- ja vaunukalustoa sekä tehdään saneerauksia ja luokkakorjauksia. Hyvinkään konepaja on saneerannut muun muassa Dr14-sarjan dieselveturit ja Sm1- ja Sm2-sarjojen sähköjunat sekä rakentanut Sv1- ja Dr15-koeveturit. Tällä hetkellä on käynnissä Dv12-sarjan D12-korjaus sekä viimeisten Sm2-junien saneeraus.
Hyvinkäällä on myös romutettu lukuisia veturisarjoja, viimeisimpinä Dv15- ja Dv16-sarjojen veturit. Lisäksi konepajalla lojuu monia vanhoja ja huonokuntoisia vetureita, muun muassa viimeinen jäljellä oleva Hr11 sekä viimeinen VR:lle valmistunut höyryveturi Tr1 1096.
Marraskuussa 2016 alkaneiden yhteistoimintaneuvottelujen päättymisen jälkeen, tammikuussa 2017, VR Group ilmoitti sulkevansa Hyvinkään konepajan vuoden 2018 loppuun mennessä. Syyksi ilmoitettiin kustannusäästöt ja kiristyvä kilpailutilanne.
The Sims 3: Maailmanmatkaaja
The Sims 3: Maailmanmatkaaja () on marraskuussa 2009 julkaistu lisäosa "The Sims 3" -peliin. Pelissä simit pääsevät matkustamaan maailmalle ja se tuo mukanaan uutta sisältöä.
Simit voivat matkustaa kolmeen matkakohteeseen: Ranskaan, Egyptiin ja Kiinaan. Matkakohteissa simit voivat tutustua paikallisväestöön, metsästää aarteita ja suorittaa uusia haasteita. Lisäosa tuo mukanaan uusia esineitä ja taitoja, kuten valokuvaus. Lisäksi peliin voi ladata jonkin verran lisäsisältöä The Sims 3 -kaupasta, jos lisäosa on asennettu.
Pesäpallon SM-sarja 1936
Suursarja 1936 oli SM-sarjan 15. kausi. Nousijajoukkue Hämeenlinnan Pallokerho järjesti jonkin asteisen yllätyksen voittamalla ensimmäisen ja ainokaiseksi jääneen mestaruutensa.
Sarjasta putosivat Viipurin Kisa-Veikot, Siilinjärven Ponnistus, Riihimäen Pallonlyöjät ja Seinäjoen Maila-Jussit. Tilalle nousivat Loimaan Palloilijat, Pankakosken Tehtaan Urheilijat, Keravan KooPee ja Jyväskylän Kiri, joista Loimaa voitti B-sarjan mestaruuden lyötyään loppuottelussa 27.9. Pankakoskella isäntäjoukkueen 9-2.
Naisten finaalissa olivat vastakkain samat joukkueet kuin edellisvuonnakin. Tällä kertaa ottelu pelattiin Pieksämäellä, jossa Tampereen Pyrintö otti 1-2 vierasvoiton. Pieksämäen Palloilijoille hopeaa.
Naisten mestarijoukkue 36
Eeva Peltonen, 
Liisa Salmi, 
Marjatta Lietsamo, 
Suoma Kaipola, 
Aino Liimatainen, 
Irma Jokinen, 
Sylvi Kaipola, 
Valma Hakala,
Helvi Kaipola
Majlis Arasalo (Ahlfors)
Klaus Suomela
Klaus Uuno Suomela (vuoteen 1906 Lindholm; 10. marraskuuta 1888 Porvoo – 4. huhtikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen voimistelija, liikuntakasvattaja ja kirjailija.
Suomelan vanhemmat olivat koneenhoitaja Gustaf Adolf Lindholm ja Mathilda Toivonen. Hän oli naimisissa vuodesta 1922 filosofian maisteri Hellä Gurli Sabina Tingvaldin kanssa. Heidän lapsiaan olivat nuortenkirjailijat Päivö Suomela ja Launo Suomela sekä kirjailija Toivi Suomela. Suomela pääsi ylioppilaaksi 1908 Jyväskylän lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen voimistelunopettajaksi 1911, filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1931 sekä lisensiaatiksi 1952.
Suomela oli mukana perustamassa Helsingin suojeluskuntaa syksyllä 1917 ja vuoden 1918 alussa hän suoritti Vimpelin sotakoulussa suojeluskuntalaisten aliupseerikurssin. Suomen sisällissodan aikana Suominen toimi helmikuussa perustetun Helsingin Valkokaartin 1. pataljoonan päällikkönä, mutta tästä tehtävästä hänet erotti Helsingin valtauksen jälkeen huhtikuun puolessavälissä 1918 Helsingin saksalainen komendantti Carp.
Suomela toimi Suomalaisen normaalilyseon nuorempana lehtorina 1918–1931 sekä Helsingin yliopiston kasvatusopillisen voimistelun aliopettajana 1915–1929, ensimmäisenä opettajana 1931–1955 ja vt. ja avustavana yliopettajana 1946–1955. Hän toimi myös yliopiston voimistelulaitoksen varajohtajana 1946–1955 ja vt. johtajana 1951–1953.
Suomela oli mukana Suomen miesten voimistelujoukkueessa, joka voitti hopeaa Tukholman olympialaisissa 1912. Hän osallistui myös raittiusliikkeeseen ja oli yksi lyhytikäiseksi jääneen "Aika"-aikakauslehden perustajista. Suomela oli SVUL:n voimistelujaoston puheenjohtaja 1913–1922.
Jatkosodan jälkeen Suomela meni mukaan Suomen Kommunistisen puolueen toimintaan ja toimi valtion teatterikomitean puheenjohtajana 1945. Hän oli mukana opetusministeri Johan Helon johtamassa suomalaisessa kulttuurivaltuuskunnassa, joka vieraili Neuvostoliitossa 1945. Suomela kirjoitti vierailun kokemusten pohjalta kirjan "Lensimme uuteen maailmaan".
Suomela oli monipuolinen kirjailija, joka julkaisi muun muassa tietokirjoja, romaaneja ja näytelmiä. Wilho Ilmari ohjasi 1942 elokuvan "Hopeakihlajaiset" Suomelan samannimisen näytelmän pohjalta, jolla Suomela osallistui käsikirjoituskilpailuun. Myöhemmin hän teki sen pohjalta myös romaaniin.
Pilkkaviuhtoja
Pilkkaviuhtoja ("Tachyeres patachonicus") on eteläamerikkalainen sorsalintu.
Pilkkaviuhtojan pituus 66–71cm ja paino 2 430–3 170 g. Se on hanhen kokoinen, lentotaidoltaan kömpelö sorsa – suvun muut kolme lajia ovat lentokyvyttömiä. Pilkkaviuhtojan höyhenpuku on tummanharmaa valkoisin täplin, vatsa on valkoinen ja päässä erottuu valkoinen silmäkulmajuova. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä.
Pilkkaviuhtojat elävät Etelä-Amerikan eteläosassa eli Chilen ja Argentiinan eteläisimmillä rannikoilla sekä Tulimaassa ja Falklandsaarilla. Sen elinympäristön pinta-ala on noin miljoona neliökilometriä ja maailmanpopulaation koko 11 000–26 000 yksilöä.
Pilkkaviuhtojien pesimäaikaisena elinympäristönä ovat sisämaan järvet, lammet ja joet, paikoin myös merenlahdet. Pesimäajan ulkopuolella laji viihtyy merellä.
Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa ja naaras munii tavallisimmin seitsemän munaa, joita se hautoo 30–40 päivää.
Pilkkaviuhtojan ruokavalio koostuu äyriäisistä ja nilviäisistä.
Franklin J. Schaffner
Franklin James Schaffner (30. toukokuuta 1920 – 2. heinäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän nousi kuuluisuuteen ohjattuaan muun muassa menestyselokuvat "Papillon", "Panssarikenraali Patton" ja "Apinoiden planeetta". Hän kuoli keuhkosyöpään heinäkuussa vuonna 1989.
Viuhtojat
Viuhtojat ("Tachyeres") on eteläamerikkalainen sorsasuku. Niiden elinympäristöä ovat mantereen eteläosan vesistöt ja niitä tavataan sekä sisävesissä että valtamerellä. Ne ovat saaneet nimensä tavastaan juosta veden poikki viuhtoen siivillään kuin siipirataslaivat. Kolme lajeista on lentokyvyttömiä ja pilkkaviuhtojakin on huono lentäjä ja pysyttelee enimmäkseen vedessä.
Viuhtojiin kuuluu neljä lajia:
Isoviuhtoja
Isoviuhtoja ("Tachyeres pteneres") on eteläamerikkalainen lentokyvytön sorsa.
Linnun pituus 65–78 cm ja paino 3,5–7 kg. Se on hanhen kokoinen, lentokyvytön sorsa. Sen höyhenpuku on tummanharmaa valkoisin täplin, vatsa on valkoinen sekä nokka ja jalat oranssit. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä, koiras on kookkaampi.
Isoviuhtojat elävät Etelä-Amerikan eteläisimmillä rannikoilla Tulimaassa ja Kap Hornissa. Sen elinympäristön ala on noin 120 000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä.
Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa ja naaras munii tavallisimmin kuusi munaa, joita se hautoo noin kuukauden. Laji on sukukypsä kolmevuotiaana.
Ruokavalio koostuu äyriäisistä ja nilviäisistä.
Jennifer Zietz
Jennifer Zietz (s. 14. syyskuuta 1983 Rostock DDR) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustuksessa tai keskikentällä. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 15 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Zietz esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa tammikuussa 2005. Hän on voittanut Euroopan-mestaruuden vuonna 2009.
Seuratasolla Zietz edustaa 1. FFC Turbine Potsdamia. Hän on voittanut Mestarien liigan vuonna 2010, UEFA Cupin vuonna 2005, Saksan mestaruuden vuosina 2004, 2006, 2009, 2010, 2011 ja 2012 sekä Saksan cupin vuosina 2004, 2005 ja 2006.
Ursula Holl
Ursula Holl (s. 26. kesäkuuta 1982 Würzburg) on saksalainen, peliuransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa viisi maaottelua.
Holl pääsi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkuepelaajana kentälle maaliskuussa 2007. Hän on varamaalivahtina voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2009. Pekingin 2008 olympialaisissa hän saavutti pronssia. Vuosina 2000 ja 2001 hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden.
Seuratasolla Holl edusti viimeisenä kautenaan SG Essen-Schönebeckia. Hänen aiempia seurojaan olivat TSV Uengershausen, FSV Frankfurt, 1. FFC Frankfurt, SC 07 Bad Neuenahr ja FCR 2001 Duisburg. Hän voitti UEFA Cupin vuosina 2002 ja 2006, Saksan mestaruuden vuosina 2001, 2002, 2003 ja 2007 sekä Saksan cupin vuosina 2001, 2002, 2003, 2007 ja 2010.
Mitte (Duisburg)
Mitte on Duisburgin osa-alue (). Se kattaa kaupungin keskustan ja siellä asuu noin 106 000 ihmistä, mikä tekee Mittestä Duisburgin suurimman osa-alueen.
Mittessä sijaitsee Duisburgin kaupungintalo CityPalais, Duisburgin kaupunginteatteri ja useita merkittäviä museoita.
Mitte jakautuu edelleen yhdeksään kaupunginosaan (), jotka ovat Altstadt, Dellviertel, Duissern, Hochfeld, Kaßlerfeld, Neuenkamp, Neudorf-Nord, Neudorf-Süd ja Wanheimerort.
Toukokuun 7 päivää
Toukokuun 7 päivää () on vuonna 1964 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen poliittinen jännityselokuva, jonka on ohjannut John Frankenheimer. Elokuva perustuu Fletcher Knebelin ja Charles W. Bailey II:n romaaniin "Seitsemän toukokuun päivää". Tarinassa sotilasjohto suunnittelee presidentin syrjäyttämistä.
Elokuva oli kahden Oscarin ehdokkaana: lavastuksesta ja Edmond O’Brien miessivuosasta.
Ilta-Sanomien Timo Malmin mukaan Frankenheimerin älykäs trilleri on sekä uskottava että profeetallinen: vallankaappaushankkeen kuvaus jää miltei jälkeen todellisuudesta, kun ottaa huomioon, minkä vaikutusvallan ”haukat” saivat Yhdysvalloissa Vietnamin sodan aikaan.
Ewa Kłobukowska
Ewa Kłobukowska (s. 1. lokakuuta 1946 Varsova) on entinen puolalainen pikajuoksija. Hän voitti Tokion olympialaisissa 1964 kultaa naisten 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja pronssia 100 metrin juoksussa tuloksella 11,6 s.
Kłobukowska teki 100 metrin maailmanennätyksen Prahassa 1965 ajalla 11,1 sekuntia. Hänet kuitenkin asetettiin kilpailukieltoon 1967 sukupuolitestin tulosten perusteella. Lääkärit totesivat tuolloin, että Kłobukowska ei ole nainen, koska hänellä on ”yksi kromosomi liikaa”. Tarkkaa tietoa siitä, mistä kromosomista oli kysymys, ei paljastettu. Näin Kłobukowskasta tuli ensimmäinen olympiaurheilija, joka ei läpäissyt kromosomitestiä.
Vuosia myöhemmin Kłobukowska tuli raskaaksi ja synnytti pojan.
Melkein kuollut
Melkein kuollut on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1974. Elokuvan esittäminen oli Suomessa kokonaan kielletty vuoteen 2000 asti.
Nokia 6300i
Nokia 6300i on Nokian valmistama ja alkukesästä 2008 esitelty ja myyntiin tullut matkapuhelinmalli.
Nokia 6300i on Nokian ensimmäinen Series 40 -alustaan pohjautuva matkapuhelin, joka sisältää VoIP-tuen. Puhelimesta löytyvä WLAN-tuki on käytettävissä kaikissa ohjelmissa (sisältäen Java-ohjelmat).
Tyrskyviuhtoja
Tyrskyviuhtoja ("Tachyeres brachypterus") on Falklandinsaarten kotoperäinen sorsalaji.
Tyrskyviuhtojan pituus on 61–74 cm ja paino 3,4–4,2 kg. Se on hanhen kokoinen, lentokyvytön sorsa, jota on maastossa vaikea erottaa samannäköisestä pilkkaviuhtojasta. Lajin höyhenpuku on tummanharmaa valkoisin täplin, vatsa on valkoinen ja nokka sekä jalat keltaiset. Sukupuolet ovat erinäköisiä ja koiras on kookkaampi.
Tyrskyviuhtojat elävät Falklandinsaarilla 12 000 neliökilometrin suuruisella alalla ja populaation koko on 27 000–48 000 yksilöä. Se lienee saarten runsain sorsalintu, joka esiintyy lähes kaikilla rannoilla.
Valtameren saarten rannat.
Pesintä tapahtuu syys-joulukuussa. Parin reviiri on rantakaistaleen pätkä, jota ne vartioivat tarkkaan. Pesä on maassa ja naaras munii 5–10 munaa, joita se hautoo 28–40 päivää.
Ruokavalio koostuu pääasiassa äyriäisistä ja nilviäisistä.
Marley ja minä
Marley ja minä () on toimittaja John Groganin kirjoittama omaelämäkerrallinen kirja. Se on julkaistu vuonna 2005. Kirja kertoo Groganin ja hänen perheensä elämästä ja ihmissuhteista 13 vuoden aikana, kun heillä on Marley-niminen koira.
Marley, keltainen labradorinnoutaja, on kuvattu liikeherkäksi, vallattomaksi ja muutenkin hallitsemattomaksi koiraksi. Se on vahva, aina nälkäinen, innokas ja aktiivinen.
Vuonna 2008 ilmestyi kirjaan perustuva elokuva "Marley & Me", jonka on ohjannut David Frankel.
Dixie-Daisy ja murhamysteeri
Dixie-Daisy ja murhamysteeri () on William A. Wellmanin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1943. Se kertoo kahden stripparin murhasta newyorkilaisen burleskiteatterin takahuoneessa.
Elokuva oli Oscar-ehdokkaana draama- tai komediaelokuvaan sävelletystä alkuperäisestä musiikista.
Valkopääviuhtoja
Valkopääviuhtoja ("Tachyeres leucocephalus") on harvinainen eteläamerikkalainen lentokyvytön sorsa.
__notoc__
Valkopääviuhtoja on hanhen kokoinen, lentokyvytön sorsa. Se muistuttaa suuresti pilkkaviuhtojaa, mutta koiraan pää on valkoinen.
Valkopääviuhtojat elävät suppealla alueella Argentiinan eteläosassa Valdesin niemimaalta Tulimaan Beaglen kanaaliin. Populaation koko on noin 5 000 yksilöä.
Rannikon niemet ja saaret.
Ruokavalio koostuu äyriäisistä ja nilviäisistä.
8 Diagrams
8 Diagrams on yhdysvaltalaisen hip hop -ryhmä Wu-Tang Clanin viides studioalbumi. Se julkaistiin 11. joulukuuta 2007 SRC Recordsin kautta.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 25.
Joensuun talouskoulu
Joensuun talouskoulu perustettiin Joensuussa vuonna 1919, ja se toimi tällä nimellä vuoteen 1983. Sen alkuperäinen tehtävä oli perheenemäntien kouluttaminen.
Talouskoulu toimi Joensuun Marttayhdistyksen talouskouluna vuoden 1983 omistajavaihdokseen asti. Tällöin talouskoulu siirtyi Pohjois-Karjalan ammatillisten oppilaitosten kuntainliiton oppilaitokseksi ja nimi muutettiin Joensuun kotitalousoppilaitokseksi. Vuonna 1987 nimeksi tuli Joensuun koti- ja laitostalousoppilaitos. 1990-luvulla oppilaitos tuli osaksi Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymää. Talouskoulu on osa Pohjois-Karjalan ammattiopisto Joensuun matkailu-, ravitsemis- ja talousalaa. Talouskoulun rakennus tunnetaan nyt myös Niskala-nimisenä yksikkönä. Lukuvuonna 2008-2009 jäi varsinainen talouskoulu-linja ensimmäisen kerran toteutumatta. Syksyllä 2009 lukukauden kestävä talouskoulukurssi oli kuitenkin oppilaitoksen ohjelmassa.
Talouskoulu sai oman rakennuksen vuonna 1932. Arkkitehti Jalmari Peltosen suunnittelema rakennus sijaitsee kaupungin keskustassa Koulukadulla. Koulua on laajennettu 1980-luvulla, muun muassa opetusravintola Kiesa on tontin Kalevankadun puoleisella sivulla. Vanhan rakennuksen peruskorjaus valmistui 1991.
Pekka Kauppinen: Kotiliesiltä suurkeittiöihin. Joensuun talouskoulu 1919-1983
Bruce Oreck
Bruce J. Oreck (s. 3. tammikuuta 1953 New York) on yhdysvaltalainen diplomaatti, joka toimi Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläänä syksystä 2009 heinäkuuhun 2015. Hänen seuraajansa oli Charles C. Adams Jr..
Oreck syntyi ja kasvoi New Yorkissa. Hän on asunut myös New Orleansissa ja Boulderissa, Coloradossa.
Oreck on kiinteistösijoittaja ja ympäristöasioihin erikoistunut juristi ja liikemies. Hän on perustanut ilmaston lämpenemistä kiihdyttävien hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tähtäävän Zero Carbon Initiative -järjestön. Oreck työskenteli lakimiehenä yli 25 vuotta ja edusti monia amerikkalaisia suuryrityksiä. Hän on myös kirjoittanut useita kirjoja verotuksesta. Presidentti Barack Obama nimitti hänet suurlähettilääksi Helsinkiin.
Oreck on pitkäaikainen kehonrakennuksen harrastaja, ja hän on voittanut useita Coloradon mestaruuksia. Hän on harrastanut myös miekkailua, soutamista ja juoksua sekä mineraalien keräilyä.
Suurlähettiläskautensa jälkeen Oreck on asunut osittain Suomessa ja toiminut osa-aikaisena luennoitsijana Aalto-yliopistossa. Hänellä on asunto Helsingissä ja useita asuntoja ympäri maailman.
Vuonna 2018 Oreck osti Vallilan konepaja-alueen Helsingissä. Kauppahinta oli 11 miljoonaa euroa.
Feel My Power
Feel My Power on hip hop -artisti MC Hammerin debyyttilevytys. Albumin tuotti Felton Pilate, ja levy-yhtiö oli Bustin' Track, joka meni MC Hammerin levyn jälkeen vararikkoon, kun artisti siirtyi Capitolin listoille. Albumia myytiin 60 000 kappaletta, ja albumi oli täydellinen ponnahduslauta MC Hammerin uralle.
Wrightin osavaltionyliopisto
Wrightin valtionyliopisto () on julkinen yliopisto Ohiossa Yhdysvalloissa, jonka kampusalue sijaitsee Fairbornissa, vaikka sen postiosoite onkin Daytonissa.
Wrightin yliopisto perustettiin 1964 Miamin ja Ohion osavaltionyliopistojen haarakampukseksi. Nykyinen nimi valittiin Wrightin veljesten kunniaksi, jotka olivat olleet Daytonin asukkaita. Vuonna 1967 se täytti osavaltion yliopistolta vaatimat kriteerit.
Let’s Get It Started
Let's Get It Started on hip hop -muusikko MC Hammerin toinen levytys. Albumin sijoitukset olivat Billboardin listan sijalla 30 ja menestyneimmän hip hop -albumin listalla sijalla 1. RIAA on myöntänyt albumille kaksinkertaisen platinalevyn arvon. Albumin tunnetuimpia kappaleita lienevät "Pump It Up (Here's the News)", "Let's Get It Started" ja "They Put Me in the Mix". Albumin julkaisijana toimi alun perin Capitol Records, mutta 90-luvun lopulla EMI osti oikeuden MC Hammerin levytyksiin.
Too Legit to Quit
Too Legit To Quit on MC Hammerin neljäs albumi. Albumi oli ensimmäinen, jolla artisti ei käyttänyt enää taiteilijanimessään MC-lisäystä, vaan jatkoi uraansa pelkästään nimellä "Hammer". Albumin menestys listoilla vaihteli, mutta myöhemmin ylitti platinarajan.
Vadheimsfjorden
Vadheimsfjorden on Sognevuonoon kuuluva sivuvuono Sognin ja Fjordanen läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Høyangerin kunnan alueelle.
Vuonon pohjoispäädyssä sijaitsee Vadheimin kylä.
Esefjorden
Esefjorden on Sognevuonoon kuuluva sivuvuono Sognin ja Fjordanen läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Balestrandin kunnan alueelle.
Vuonon varrella sijaitsee mm. Balestrandin kylä.
Don Eppes
Don Eppes on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Num3rot". Don on Charlien isoveli ja johtaa FBI:n väkivaltaisten rikosten yksikköä Los Angelesissa. Hänen veljensä Charlie auttaa hänen yksikköään haastavien rikosten ratkaisemissa matemaattisilla analyyseillaan. Donia näyttelee Rob Morrow.
Don on hänen vanhempiensa Alan Eppesin ja Margaretin vanhin lapsi. Hänen isänsä oli aktivistina Vietnamin sodan aikaan.
Lapsena Don sai leikkiaseen ja kiintyi siihen. Hänen vanhempiensa mielestä se ei ollut ”tervettä”, joten he laittoivat Donin Nappula Liigaan pelaamaan baseballia. Don ei koko junioriurallaan käyttänyt steroideja, vaikka osa hänen steroideja käytäneistä joukkuekavereista pääsikin ammattilaisliigoihin asti. Myöhemmin (jaksossa ”Hardball”) Donin jutussa mukana ollut Oswald Kittner (Jay Baruchel) teki laskelman, jossa hän teki kaksi analyysia; toisen jossa Don käyttää steroideja ja toisen jossa ei ja laski näin, olisiko hän todennäköisesti päässyt liigaan. Oswaldin analyysin mukaan steroideja käyttämällä Donin arvo pelaajana olisi pienentynyt, mutta ilman steroideja hänellä olisi ollut jonkinlaiset mahdollisuudet päästä ammattilaiseksi.
Don seurusteli toisella tuotantokaudella syyttäjä Robin Brooksin (Michelle Nolden) kanssa. Robin kuitenkin jätti Donin kolmannen tuotantokauden alussa. Samoihin aikoihin Don alkoi seurustella entisen oppilaansa, Liz Warnerin (Aya Sumika) kanssa. Don oli ollut Lizin taktinen opettaja Quanticossa. Donilla on sarjan aikana monia parisuhteita, jotka loppuvat lyhyeen. Sarjan päätösjaksossa hän kuitenkin kihlautuu Robinin kanssa.
Donin tiimiin kuuluvat hänen lisäkseen Megan Reeves, Colby Granger ja David Sinclair. Megan osaa profiloida rikollisia, Colby on palvellut Afganistanissa ja David anti-terrorismiosastolla.
Kun sarjamurhaaja Crystal Houle kidnappasi Megan Reevesin, Don laittoi agentti Edgertonin pahoinpitelemään Crystalin kumppanin saadakseen tiedon hänen olinpaikastaan. Don mietti myöhemmin, kuinka pitkälle olisi ollut valmis menemään saadakseen Meganin takaisin. Donin saamasta tiedosta ei kuitenkaan lopulta ollut hyötyä; Crystal oli jo ehtinyt lähteä SWAT:in saapuessa ja Megan saatiin pelastettua vasta tulitaistelussa eräällä motellilla Los Angelesissa.
Risnefjorden
Risnefjorden on Sognevuonoon kuuluva sivuvuono Sognin ja Fjordanen läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Gulenin kunnan alueelle.
Vuonon varrella sijaitsevat mm. Brekken, Instefjordin ja Asseimin kylät.
Bøfjorden
Bøfjorden on Sognevuonoon kuuluva sivuvuono Sognin ja Fjordanen läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Hyllestadin kunnan alueelle.
Vuonon varrella sijaitsevat mm. Bøn, Bøfjordin ja Leirvikin kylät.
Gilda
Gilda on yhdysvaltalainen "film noir" -elokuva vuodelta 1946. Se sijoittuu argentiinalaiseen kasinoon. Elokuvassa esitetään kappaleet ”Put the Blame on Mame” ja ”Amado Mio”.
The xx
The xx on Lontoossa vuonna 2005 perustettu indie pop -yhtye. Se julkaisi debyyttialbuminsa "xx" elokuussa 2009. Yhtye voitti Mercury Prize -palkinnon syyskuussa 2010.
Yhtyeen jäsenet ovat Romy Madley Croft, Oliver Sim sekä Jamie Smith. Kitaristi/kosketinsoittaja Baria Qureshin varmistettiin jättävän yhtyeen 11. marraskuuta 2009. The xx jatkoi toimintaansa kolmijäsenisenä.
Suomessa esikoisalbumi nousi virallisella listalla kymmenennelle sijalle viikolla 33/2010. Yhtyeen toinen albumi ilmestyi syyskuussa 2012.
Raimo Kauppinen
Raimo Kauppinen (s. 17. huhtikuuta 1936) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä ja tukimiehenä pelannut Kauppinen edusti urallaan Joensuun Palloseuraa 1958–1959, Helsingin Jalkapalloklubia 1960–1968 ja 1971 sekä Kiffeniä 1969–1970. Hän voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1964 ja Suomen Cupin 1966. Kaikkiaan Kauppinen pelasi kymmenen kauden aikana 135 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 15 maalia. Vuonna 1966 Kauppinen pelasi maajoukkueessa yhden A-maaottelun.
Pelaajauran jälkeen Kauppinen ryhtyi valmentajaksi ja hänestä tuli HJK:n päävalmentaja kaudeksi 1972. Tämän jälkeen Kauppinen vastasi valmennuksesta yhdessä Kai Pahlmanin kanssa 1973–1974, Aulis Rytkösen kanssa 1975–1979, Martti Kuuselan kanssa 1981 ja Thure Sarnolan kanssa 1982. Noina vuosina HJK voitti kaksi mestaruutta ja yhden Suomen cupin.
Paluuta ei ole
Paluuta ei ole ("The High and the Mighty") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1954. Elokuva sijoittuu reittilentokoneeseen. Sille myönnettiin Parhaan musiikin Oscar-palkinto. Se oli viiden muun Oscarin ehdokkaana.
Elokuvassa John Wayne esittää lentoperämiestä, joka on ohjaamossa katastrofiksi kääntyvällä lennolla Tyynenmeren yllä.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Kaskaat
Kaskaat (Auchenorrhyncha) ovat nivelkärsäisten ("Hemiptera") lahkoon kuuluvia hyönteisiä. Maailmanlaajuisesti alalahkoon kuuluu runsaat 30 eri heimoa, joissa lajeja yhteensä noin 12 000. Suomestakin lajeja tunnetaan lähes 400.
Kaskaiden koko ja vartalon muoto vaihtelevat paljon. Eri lajien pituus on maailmanlaajuisesti 1–65 mm, mutta suomalaisten lajien vain 1–20 mm. Kaskaiden siipiväli voi olla suurimmillaan 180 mm, Suomessa noin 30 mm. Aikuisena kaskaat ovat tavallisesti koko ruumiiltaan kapeahkon muotoisia, mutta niiden pää on leveä ja luteiden tapaan liikkumaton. Myös niiden etuselkä on lyhyt ja leveä.
Kaskailla on melko suurikokoiset verkkosilmät ja yleensä kaksi pistesilmää. Laulukaskailla pistesilmiä on kuitenkin kolme. Kaskailla on lyhyet tuntosarvet ja pään alla on taaksepäin suuntautunut imukärsä. Takajalat ovat hyppyjalkoja, joiden nilkoissa on kolme jaoketta. Kaskaiden siivet voivat olla nahkamaiset tai melko kovat, ja levossa ne ovat kattomaisesti takaruumiin päällä. Monet kaskaslajit pitävät varsin voimakasta sirittävää ääntä. Siritys syntyy erityisen "tymbaalielimen" avulla, ja kaskaiden "lauluksi" kutsuttu ääntely on kullekin lajille ominainen.
Kaskaan toukat muistuttavat aikuisia yksilöitä, ja lentämistä lukuun ottamatta ne pystyvät liikkumaan ja hyppimään lähes aikuisten tavoin. Toukilla on jo näkyvissä selvät siivenaiheet. Kaskaat ovat kasvinsyöjiä, ja ainakin Suomessa kaskastoukkien on havaittu olevan hyvin ravintokasvisidonnaisia, sillä havaintoaineiston mukaan vain noin 2,5 % lajien toukista on moniruokaisia. Varsin yleinen sylkikaskas viihtyy kuitenkin hyvin monella kasvilajilla. Sylkikaskaan sylkipallo suojaa toukkaa sekä kuivumiselta että vihollisilta.
Kaskaiden elinympäristöinä ovat niityt, pensaat ja puut; puissa toukat elävät kaarnan alla. Laulukaskaiden toukat elävät kuitenkin maan alla pensaan tai puun juurilla. Kaskaat imevät ravintonsa useimmiten kasvien siiviläputkista mutta eräät lajit myös lehden soluista, mikä aiheuttaa lehdissä värimuutoksia. Monien lajien erikoistuneisuus ja taipumus valita vain tietynlaisia elinympäristöjä korostaa lajien harvinaistumista ja häviämisen uhkaa maankäytön muuttuessa.
Kaskailla on vaillinainen muodonvaihdos. Munavaiheen jälkeen seuraa 5 (laulukaskailla 7) toukkavaihetta, jonka jälkeen kaskaat aikuistuvat. Joillakin kaskailla kasvaa kaksikin sukupolvea vuodessa, mutta laulukaskaiden kehitys aikuisiksi kestää tavallisesti 5–8 vuotta. Joidenkin laulukaskaslajien koko elinkaari kestää jopa 13 tai 17 vuotta, josta suurin osa toukkavaiheessa maan alla. Aikuiset kaskaat käyttävät edelleen kasvien ravintoa toukkien tavoin, mutta niiden elinaika aikuisena on yleensä lyhyt. Laulukaskaan toukka kaivautuu aikuistuessaan maan alta ulos vietettyään juuristossa useita vuosia. Se kiipeää sen jälkeen puuhun, jossa luo nahkansa ja muuttuu aikuiseksi.
Rämekylmänperhonen
Rämekylmänperhonen ("Oeneis jutta") on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen.
Rämekylmänperhosen siipien kärkiväli on noin 45–58 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipien yläpinnan pohjaväri on harmaaruskea. Postdiskaalialassa naarailla on yleensä yhtenäinen keltainen juova, koirailla juova on jakautunut keltaisiksi täpliksi. Juovassa on terättömiä mustia silmätäpliä. Takasiiven alapuoli on tiheään harmaan ja tummanruskean kirjava, tumma keskijuova on yleensä epäselvä.
Rämekylmänperhonen on levinnyt sirkumpolaarisesti Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisosiin. Euroopassa se esiintyy eteläisimmillään Puolan koillisosissa ja Pohjois-Amerikassa Kalliovuorilla Coloradon osavaltiossa. Suomessa laji esiintyy koko maassa lukuun ottamatta Lapin pohjoisosia ja Ahvenanmaata.
Rämekylmänperhosen elinympäristöä ovat rämeet ja niiden mäntyjä kasvavat osat sekä kostea tundra. Pohjois-Amerikassa se esiintyy kontortamäntymetsissä.
Lentoaika on toukokuun lopulta elokuun alkupuolelle riippuen esiintymisalueesta. Suomessa lentoaika on yleensä maan eteläosissa kesäkuun alusta ja pohjoisosissa kesäkuun lopulta heinäkuun alkupuolelle. Laji talvehtii kahdesti toukkana, ensimmäinen talvehtiminen tapahtuu keskenkasvuisena ja toinen täysikasvuisena.
Toukan ravintokasveja ovat jokapaikansara ("Carex nigra"), harmaasara ("Carex canescens"), jänönsara ("Carex ovalis"), tupasvilla ("Eriophorum vaginatum"), siniheinä ("Molinia caerulea") ja sorsimot ("Glyceria").
True Crime: New York City
True Crime: New York City Luxofluxin kehittämä ja Activisionin julkaisema avoimeen maailmaan sijoittuva kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 PlayStation 2:lle, Xboxille, Nintendo GameCubelle ja seuraavana vuonna Microsoft Windowsille. Pelihahmona toimii New Yorkin poliisissa työskentelevä Marcus Reed.
Tung Bui
Tung Bui (s. 15. marraskuuta 1982 Thaimaa) on suomalainen sijaisnäyttelijä ja näyttelijä. Hänen molemmat vanhempansa ovat vietnamilaisia. Tung Bui on valmistunut vuonna 2006 kauppatieteiden maisteriksi. Buin tunnetuin televisiorooli lienee Noa Okadan rooli saippuasarjassa "Salatut elämät"; hänen roolihahmonsa tuli sarjaan 11. syyskuuta 2009 ja poistui sarjasta 18. tammikuuta 2010.
Tung Builla on mustan vyön arvo karatessa. Lisäksi hän on Suomen Parkour Ry:n perustaja. Bui osaa puhua äidinkielensä suomen lisäksi englantia, vietnamia, ruotsia, saksaa sekä kiinaa.
Tung Buin sisko Phuong ”Funi” Puhakka (o.s. Bui) valittiin voittajaksi vuonna 2004 televisiosarjassa "Miljonääri-Jussi" ja hän on nykyään naimisissa uimahyppääjä Joona Puhakan kanssa.
Pangea Software
Pangea Software (tai "Pangeasoft" ) on vuonna 1987 perustettu tietokonepelejä valmistava yritys, jonka toimipaikka on Austinissa, Texasissa. Se valmistaa pelejä ainoastaan Applen käyttöjärjestelmille (Mac OS 9, Mac OS X ja iOS). Sen pelit ovat koko perheen pelejä eli niissä ei juurikaan ole väkivaltaa. Apple on myös myynyt joitakin pelejä käyttöjärjestelmiensä mukana.
Toyota Corolla Verso
Toyota Corolla Verso on Toyotan vuodesta 2001 valmistama Corollaan perustuva tila-auto. Mallin nimi Japanin markkinoilla on Toyota Corolla Spacio, jonka ensimmäinen sukupolvi tuli myyntiin vuonna 1997. Vuonna 2005 Euroopan markkinoilla tuli myyntiin uusi, seitsemänpaikkainen malli. Vuonna 2009 Corolla Verso korvattiin uudella, hieman suuremmalla Toyota Versolla.
R-105
R-105 on kenttäradio. Ensimmäiset R-105-ryhmään kuuluvat radiot esiteltiin 1950-luvun alkupuolella. R-105-radioiden jälkeen esiteltiin R-105D-radiot, joka oli edellisiä kevyempi sekä lopulta R-105M-radiot. Radioita on neljää eri tyyppiä: jalkaväkiradiot, tykistöradiot, ilmapuolustusradiot ja mekanisoitujen joukkojen komentoverkkoradiot.
Suomessa R-105M -radiota kutsuttiin "Hannekseksi", ja se sai myöhemmin tyyppimerkinnän LV-305. Jokaisen R-105M-tyyppiin kuuluvan radion massa on 15 kg ja mitat 24 cm x 23 cm x 13 cm. Radiot ovat frekvenssimoduloituja ja niiden aaltoalue on jatkuva. Radioiden kantama on 6–8 km. R-105:t ovat alkaneet korvautua R-107:llä.
R-105 oli myös Suomen puolustusvoimien käytössä nimikkeellä LV 305.
Ruijannokiperhonen
Ruijannokiperhonen ("Erebia medusa") on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva pienehkö päiväperhonen. Ruijannokiperhonen esiintyy palearktisella alueella ja siitä on kuvattu useita alalajeja. Laji on rauhoitettu Suomessa 1. lokakuuta 2009 alkaen.
Ruijannokiperhosen nimialalaji ("Erebia medusa medusa") esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoista itään Vähään-Aasiaan ja pohjoisessa satunnaisesti Viroon asti. Alalaji "Erebia medusa polaris" esiintyy Fennoskandian pohjoisosissa. Muita alalajeja esiintyy Uralilla, Kaukasiassa ja Siperian kautta Amurille ja Kiinaan.
Fennoskandian alalaji esiintyy Norjassa ja Suomessa 68° pohjoispuolella. Suomessa lajia tavataan ajoittain runsaana Inarin–Utsjoen alueella ja yksi löytö on Enontekiöltä.
Ruijannokiperhosen etusiiven pituus on yleensä 19–25 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 33–41,5 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipien yläpinnan pohjaväri on koirailla tummanruskea, naarailla hieman vaaleampi. Kirjaukset ovat niukkoja. Siipiripset ovat yksiväriset. Siipien yläpinnalla on kärjen lähellä valkoteräinen kaksoissilmätäplä, jonka ympärillä on punakeltainen rengas. Tämän lisäksi siivissä on vaihteleva määrä täpliä riippuen alalajista. Naarailla täplät ovat usein isompia ja kirjaukset laajempia.
Ruijannokiperhosen elinympäristöä ovat suomaasto, kosteat niityt ja avoin metsämaasto. Levinneisyysalueen pohjoisosissa laji esiintyy alangoilla, etelämpänä se on vuoristolaji, jota tavataan noin 2 000 metrin korkeudelle asti.
Alalaji "Erebia medusa polaris" esiintyy tunturien koivuvyöhykkeessä ja joenvarsiniityillä, merenpinnan tasosta 200–300 metrin korkeudelle asti.
Lentoaika on toukokuusta heinäkuuhun riippuen esiintymisalueen leveysasteesta ja korkeudesta. Alalaji "Erebia medusa polaris" lentää Suomessa keskimäärin heinäkuun alkupuolella. Laji talvehtii toukkana kaksi kertaa, ensimmäisen kerran keskenkasvuisena ja toisen kerran täysikasvuisena.
Toukan ravintokasveja ovat lampaannata ("Festuca ovina"), rantanurmikka ("Poa palustris") ja lehtotesma ("Milium effusum").
Iso (automerkki)
Iso oli italialainen automerkki, joka valmisti pientä Isetta-kääpiöautoa sekä nopeita GT-autoja 1950-luvulta 1970-luvulle. Tätä ennen yhtiö valmisti moottoripyöriä ja skoottereita. 1960-luvun alkupuolella merkki esitteli Torinon autonäyttelyssä Iso Rivoltan, 2+2-paikkaisen Gran Turismo -tyyppisen urheiluauton. Pian tämän jälkeen esiteltiin toinen malli Iso Grifo. Kummassakin mallissa käytettiin Chevroletin V8-moottoria. Yhtiö ajautui myöhemmin 1970-luvulla konkurssiin urheiluautotuotannon jäädessä vain 1 700 kappaleeseen.
Autojen muotoilusta vastasivat italialaiset suuret muotoilijat Giorgetto Giugiaro, Bertone ja Ghia.
1990-luvulla on valmistettu kaksi prototyyppiä (Iso Grifo 90, Iso Grifo 96).
Kairanokiperhonen
Kairanokiperhonen ("Erebia disa") on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Kairanokiperhonen on levinnyt sirkumpolaarisesti Euroopan pohjoisosiin, Siperian vuoristoihin ja Pohjois-Amerikan pohjoisosiin. Skandinaviassa laji esiintyy noin 64° pohjoispuolella. Suomessa laji esiintyy Keski-Lapin pohjoisosista Lapin pohjoisosien matalimmille tuntureille. Erillishavaintoja on Kuusamosta ja Rovaniemeltä.
Kairanokiperhosen etusiiven pituus on yleensä 22–26 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 41–49 mm. Etusiiven yläpuolella on koirailla neljä terätöntä mustaa silmätäplää, jotka ovat keltaisen renkaan ympäröimiä, naarailla renkaat ovat yleensä sulautuneet rajoiltaan epäselväksi postdiskaalijuovaksi. Takasiiven yläpuoli on yksivärinen tummanruskea ja kirjaukseton. Takasiiven alapuolella on selvä tumma keskijuova. Siipiripset ovat harmaan- ja ruskeankirjavia.
Kairanokiperhosen elinympäristöä ovat suomaasto, kosteat havumetsät ja tunturien koivuvyöhyke. Euroopassa laji esiintyy yleensä alangoilla ja alemmilla tuntureilla. Suomessa tyypillistä elinympäristöä ovat pienet metsän tai pensaikon ympäröimät varpuiset avosuot. Lajia suuresti muistuttava suonokiperhonen ("Erebia embla") ei esiinny samantyyppisessä ympäristössä.
Lentoaika on kesä–heinäkuussa riippuen kesän säistä. Lentoaika Suomessa on yleensä heinäkuun alkupuolella. Laji talvehtii kahdesti toukkana.
Toukan ravintokasvi on tuntematon.
Lapinnokiperhonen
Lapinnokiperhonen ("Erebia pandrose") on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva pienehkö päiväperhonen. Laji esiintyy palearktisella alueella.
Lapinnokiperhosen levinneisyys ulottuu laikuttaisesti Keski- ja Etelä-Euroopan korkeisiin vuoristoihin, Fennoskandian vuoristo- ja tunturialueille, Kuolan niemimaalle sekä Keski-Aasiaan. Suomessa laji esiintyy suunnilleen napapiirin pohjoispuolella, paikoitellen etelämpänäkin Pudasjärvellä ja Kuusamossa.
Lapinnokiperhosen etusiiven pituus on yleensä 20–25 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 34,5–44,5 mm. Siipien yläpuolen pohjaväri on koirailla harmahtavan ruskea, naarailla vaaleampi. Etusiipien yläpuolen postdiskaalialan ruskeankeltainen juova on leveä ja sen sisäreunassa on usein kapea tumma juova. Ruskeankeltaisen juovan keskellä on koirailla terättömiä mustia silmätäpliä. Takasiipien yläpuolella koirailla on yleensä muutamia mustia täpliä, mutta ne voivat myös puuttua kokonaan. Naarailla etusiiven yläpuolen täplät puuttuvat joskus ja takasiiven yläpuolelta ne puuttuvat yleisesti. Takasiiven alapuolen pohjaväri on koirailla hopeanharmaa, naarailla kellahtavanharmaa. Siinä on näkyvissä leveä keskijuova, jonka reunat erottuvat tummanruskeina ohuina juovina. Naarailla leveä keskijuova on usein tummempi kuin koirailla.
Lapinnokiperhosen elinympäristöä ovat Keski- ja Etelä-Euroopassa vuoristojen kiviset rinteet ja alppiniityt 2 000 metrin korkeudelta ylöspäin. Fennoskandiassa laji esiintyy tuntureiden koivuvyöhykkeessä ja niityillä, kangasmailla, soiden laitamilla ja jokivarsiniityillä.
Lentoaika on kesäkuun lopulta elokuun alkupuolelle riippuen esiintymisalueesta. Lentoaika Suomessa on keskimäärin kesäkuun lopulta heinäkuun puoliväliin. Laji talvehtii kahdesti toukkana.
Toukan ravintokasveja ovat nadat ("Festuca") ja nurmikat ("Poa").
Kaisa Hela
Kaisa Hela (o.s. Mattila, s. 1977 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä.
Hela opiskeli näyttelemistä Teatterikorkeakoulussa vuodesta 1999 ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2003. Valmistumisensa jälkeen hän on ollut kiinnitettynä näyttelijänä Turun kaupunginteatterissa vuosina 2003–2005 ja Tampereen Työväen Teatterissa vuosina 2007–2014. Tampereella hän on näytellyt muun muassa Constanzea, Wolfgang Amadeus Mozartin puolisoa, näytelmässä "Amadeus" ja Karoliinaa musikaalissa "Vuonna 85". Hän on ollut vierailevana näyttelijänä muun muassa Espoon kaupunginteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa ja Hämeenlinnan kaupunginteatterissa.
Hela on esiintynyt myös elokuvissa ja televisiossa. Hän on näytellyt muun muassa Yle TV2 -kanavan sketsisarjassa "Kätevä emäntä", lyhytelokuvissa "Epävarmuustekijä", "Kirkkaat kaakelit", "Itsenäisyyspäivä" ja "Juhannusyö" sekä pitkissä elokuvissa "Tyttö sinä olet tähti", "Hyvä poika" ja "Kummeli V". Alkuvuonna 2017 Hela oli näyttelijänä MTV3-kanavan viihdeohjelmassa "Putous".
Kaisa Helan puoliso on muusikko, näyttelijä Heikki Hela. He menivät kihloihin keväällä 2012 ja avioituivat syyskuussa 2015.
Muusikko Yrjö ”Ykä” Mattila (1948–2008) oli Kaisa Helan isä.
Nokiperhoset
Nokiperhoset ("Erebia") on suku täpläperhosten ("Nymphalidae") heimossa ja heinäperhosten ("Satyrinae") alaheimossa. Suvun lajeja esiintyy holarktisella alueella. Lajien ulkoasun huomattavan samankaltaisuuden ja lajien sisäisen muuntelun vuoksi nokiperhosten lajinmääritys on usein vaikeaa.
Kaikkiaan nokiperhoslajeja tunnetaan noin 100, joista Euroopassa tavataan noin 45. Eurooppalaisista lajeista noin 35 ei esiinny Euroopan ulkopuolella. Tämä lajimäärä tekee nokiperhosista Euroopan runsaslajisimman päiväperhossuvun. Lajisto on erityisen runsas Alpeilla, mutta lisäksi etenkin Pyreneillä ja Balkanilla on joitakin kotoperäisiä lajeja.
Useimpien lajien siipien yläpinta on tumman mustanruskea ja postdiskaalialassa on punaisia tai keltaisia täpliä tai juovia sekä mustia silmätäpliä, jotka voivat usein olla valkoteräisiä. Nokiperhoslajit muistuttavatkin yleensä suuresti toisiaan. Tässä suhteessa erityisen huomattava on Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristoista Lähi-Itään esiintyvä "Erebia tynandrus" -ryhmä, jonka lajit eroavat toisistaan lähinnä vain levinneisyyden, elinympäristön ja lentoajan suhteen. Ne on myös mahdollista erottaa kromosomiluvun perusteella, mutta ulkonäköerot ovat erittäin vähäisiä.
Eurooppalaisista lajeista suurin osa esiintyy vuoristoissa ja monet boreaalisilla, subarktisilla ja arktisilla alueilla. Vuoristolajit elävät usein huomattavan korkealla merenpinnasta. Pohjois-Amerikassa lajisto keskittyy Alaskaan sekä Kanadan luoteis- ja länsiosiin. Vain muutamaa lajia tavataan etelämpänä. Pohjoismaissa lajien elinympäristöt keskittyvät metsiin, soille ja tuntureille.
Suomessa nokiperhosia esiintyy vakinaisesti viisi lajia: metsä-, suo-, lapin-, kaira- ja ruijannokiperhoset. Lisäksi idännokiperhonen on tavattu yhden kerran vuonna 1976.
Hall Beach
Hall Beach () on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Qikiqtaalukin alueella. Kylän iniuktiittinimi Sanirajak tarkoittaa rantaviivaa. Kylän väkiluku on 654 (2006). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Hall Beachin lentoasema.
Alueella on ollut asutusta ainakin viimeisen tuhannen vuoden ajan. Ensimmäisen merkit ihmisasutuksesta ovat kylän lähistöllä sijaitsevat Thulen kulttuurin jättämät rakennusten rauniot. Ensimmäiset eurooppalaiset alueella olivat William Edward Parry ja hänen retkikuntansa, joka vietti talven 1822–1823 läheisessä Igloolikin kylässä. Hall Beach perustettiin virallisesti vuonna 1957 ja sinne rakennettiin Kanadan ilmapuolustuksen tutka-asema. 1960-luvulta lähtien kylään muutti useita inuiittiperheitä, johtuen valtion tukemasta asuntorakentamisesta ja kylässä sijaitsevista palveluista.
Vuonna 1971 Hall Beachista laukaistiin seitsemän Sandian Tomahawk -tyyppistä luotainrakettia, jotka saavuttivat 270 kilometrin korkeuden.