hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sienten biologia
Sienten biologia on vuonna 2013 ilmestynyt Gaudeamuksen julkaisema sieniä käsittelevä yleisteos, ensimmäinen suomenkielinen sienitieteen perusteos. Sen ovat toimittaneet Sari Timonen ja Jari Valkonen, ja kirjoittajina on suomalaisia asiantuntijoita.
Teos on tarkoitettu opiskelijoille, tutkijoille, biologian opettajille ja sienten harrastajille. Teoksessa käydään läpi perusasiat sienten monimuotoisuudesta, aineenvaihdunnasta, genetiikasta, toimintatavoista, ympäristövaikutuksista ja hyötykäytöstä. Ruokasienten ohella teoksessa esitellään esimerkiksi tauteja aiheuttavia sieniä, hajottajasieniä sekä hiivat ja homeet. Suomenkielisen sanaston lisäksi teoksessa on sienilajien taksonominen taulukko.
Kirjan toimittaja Sari Timonen on kertonut, että esimerkiksi sana "Neocallimastigomycota" saattoi karkottaa opiskelijoita, mutta nyt sillekin on selväkielinen vastine "pötsisieni". Sanastoa on ollut laatimassa 40 asiantuntija, jotka ovat jokseenkin yksimielisiä, eikä sanojen merkitysten tulkinta siten enää jää hämäräksi. Sanasto on liitetty myös kansalliseen tieteen termipankkiin, joka on vapaasti käytettävissä internetissä. Timonen korostaa, että kirja ei ole sienten tunnistusopas eikä se sisällä ruokareseptejä, mutta se tarjoaa tietoa pyykinpesuun, kasvien kasvatukseen ja kivihiiliesiintymien syntymiseen.
Kirjan toimittajista Sari Timonen on mikrobiekologian dosentti, ja hän toimii Helsingin yliopistossa mikrobiologian yliopistonlehtorina. Hän tutkinut sienijuuria 20 vuotta. Jari Valkonen on Helsingin yliopiston kasvitautiopin professori.
Tatu Pussila
Tatu Petteri Pussila (s. 25. toukokuuta 1982 Helsinki) on suomalainen kymmenottelija. Hän edustaa Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimii Ossi Helander. Kalevan kisoista Pussila on saavuttanut kymmenottelun hopeaa vuonna 2005. Lisäksi hän on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa kultaa 60 metrin aitajuoksussa vuonna 2002, hopeaa pituudessa vuonna 2005 ja hopeaa seitsenottelussa vuonna 2005. Hän oli mukana myös alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grossetossa vuonna 2001, mutta joutui keskeyttämään ottelunsa toisena kilpailupäivänä. Pussila on valmistunut diplomi-insinööriksi Oulun yliopistossa.
Pete Maravich
Peter Press ”Pete” Maravich (22. kesäkuuta 1947 – 5. tammikuuta 1988) oli yhdysvaltalainen koripalloilija.
Maravich valittiin vuonna 1987 koripallon Hall of Fameen. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen lahjakkaimmista hyökkäyspään pelaajista ja yhtenä historian taitavammista pallonkäsittelijöistä.
Maravich menehtyi äkisti sydänvikaan vuonna 1988 pelatessaan koripalloa paikallisen kirkon salilla Pasadenassa, Kaliforniassa.
Marko Siurua
Marko Tapio Siurua (s. 24. joulukuuta 1977 Haukipudas) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimivat Matti Suorsa ja Pentti Kuukasjärvi. Kalevan kisoista Siurua on saavuttanut kaksi kolmiloikan pronssia, vuosina 2000 ja 2004.
Kristiina Ihamuotila
Kristiina Ihamuotila (o.s. Malmivuo, s. 7. helmikuuta 1939 Helsinki) on suomalainen tekstiilitaiteilija, joka tunnetaan ryijyistään sekä kirkkotekstiileistä ja muista julkisten tilojen teoksista.
Ihamuotila pääsi ylioppilaaksi Helsingin Tyttönormaalilyseosta 1959 ja opiskeli 1960-luvulla Helsingin Käsityönopettajaopistossa ja Kreeta Pohjanheimon ohjauksessa Suomessa. Vuosikymmenen lopulla hän opiskeli kankaanpainantaa Cornellin yliopistossa New Yorkissa. Hänellä oli myös opetustehtäviä Cornellissa sekä Ithacassa sijainneessa aikuiskoulutuskeskuksessa.
Kristiina Ihamuotilan puoliso on Helsingin yliopiston entinen rehtori ja kansleri Risto Ihamuotila. Marimekon toimitusjohtaja Mika Ihamuotila on heidän poikansa.
Mari Eide
Mari Eide (s. 18. marraskuuta 1989) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Øystre Slidre Idrettslag -seuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Eide kilpaili ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2010 sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä 45:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2010 oltuaan Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Liberecin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2011 oltuaan kymmenes. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa kuudenneksi Milanon vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2012. Joulukuussa 2011 hän voitti Düsseldorfin vapaan hiihtotavan parisprinttikilpailun Maiken Caspersen Fallan kanssa.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista
Tämä on luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon nykyisistä seurakunnista, seurakuntayhtymistä ja kappeliseurakunnista. Entiset seurakunnat ovat sivulla Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon entisistä seurakunnista. Sarakkeissa on mainittu, minkä kunnan/kuntien alueella seurakunnat toimivat ja mihin hiippakuntaan ne kuuluvat. Vuoden 2018 alussa 24 seurakuntaa toimi useamman kuin yhden kunnan alueella. Vuoden 2019 alusta tällaisten seurakuntien määrä kasvaa 33:een, kaikkiaan kolmetoista kuntaa menettää oman evankelis-luterilaisen seurakuntansa.
Ruotsinkieliset seurakunnat on lueteltu ruotsinkielisen nimensä mukaisesti. Kaksikielisten seurakuntien osalta on mainittu sekä suomen- että ruotsinkielinen nimi.
Slamet Abdul Sjukur
Slamet Abdul Sjukur (30. kesäkuuta 1935 Surabaya – 24. maaliskuuta 2015 Surabaya) oli indonesialainen säveltäjä. Hänen näyttämö-, kamari-, vokaali- ja multimediateoksiaan on esitetty eri puolilla Aasiaa ja Eurooppaa.
Sjukur opiskeli pianonsoittoa yksityisesti vuosina 1944–1952 ja suoritti tämän jälkeen opintoja Indonesian musiikkikoulussa Yogyakartassa vuoteen 1956. Sittemmin hän opiskeli myös Pariisissa opettajinaan muiden muassa Olivier Messiaen, Henri Dutilleux ja Pierre Schaeffer. Sjukur sai monia palkintoja ja tunnustuksia. Hänestä tehtiin Ordre des Arts et des Lettres'n "Officier" vuonna 2000, ja hän sai Akademi Jakartan elinikäisen jäsenyyden vuonna 2002. Sjukur työskenteli myös musiikin tutkijana.
Sjukur käytti monissa teoksissaan gamelanin ja japanilaisen musiikin soittimia. Hän perusti Indonesian säveltäjäliiton vuonna 1994 ja toimi sen johtajana vuoteen 1999.
Marc Gicquel
Marc Gicquel (s. 30. maaliskuuta 1977 Tunis, Tunisia) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 37 syyskuussa 2008 ja nelinpelissä sijalla 38 tammikuussa 2009. Hän on voittanut urallaan neljä ATP-turnausta nelinpelissä.
Gicquel muutti nuorena vanhempiensa kanssa Tunisiasta Ranskaan. Hän aloitti tenniksen pelaamisen seitsemänvuotiaana. Ammattilaiseksi hän siirtyi vuonna 1999, ja pääsi ensimmäisessä ITF Futures -turnauksessaan loppuotteluun. ATP-debyyttinsä hän teki Marseillessa vuonna 2002. Vuonna 2004 hän saavutti ensimmäisen ATP-haastajaturnausvoittonsa Timișoarassa. Vuonna 2005 hän eteni ensimmäistä kertaa puolivälieriin ATP-turnauksessa Lyonissa. Vuoden 2006 hän päätti ATP-listan sijalla 50 saavutettuaan vuoden aikana ensimmäisen ATP-finaalipaikkansa Lyonissa. Yhdysvaltain avointen debyytissään hän eteni neljännelle kierrokselle. Vuonna 2007 hän saavutti toisen ATP-finaalipaikkansa Lyonissa. Vuonna 2008 hän eteni loppuotteluun ’s-Hertogenboschin turnauksessa. Kauden aikana hän ansaitsi yli puoli miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Nelinpelissä Gicquel on voittanut neljä ATP-turnausta. Ensimmäisen voittonsa hän otti Washingtonissa vuonna 2008 Robert Lindstedtin parina, toisen vuonna 2009 Brisbanessa Jo-Wilfried Tsongan parina, kolmannen vuonna 2010 Brisbanessa Jérémy Chardyn parina, ja neljännen vuonna 2013 Montpellier’ssa Michaël Llodran parina.
Makauspäivä
Makauspäivä tarkoitti Suomen merilaissa laivan lastauspäivää.
Makauspäiviksi eli laivan makauspäiviksi sanottiin niitä päiviä, kun laivaa lastattiin. Laivaa koskevassa rahtaussopimuksessa sovittiin tavallisesti siitä, kuinka monen päivän kuluessa lasti oli saatava laivaan ja kaikki asiakirjat oli toimitettu laivan päällikölle. Samalla oli tapana sopia muutamista ylimääräisistä makauspäivistä sen varalta, että lastaamiselle ilmaantuisi esteitä.
Vuoden 1873 merilaissa säädettiin, että ellei erityistä sopimusta lastauksen kestosta ollut tehty, luettiin kuusi makauspäivää sellaiselle laivalle, joka ei ollut 100 rekisteritonnia kantavampi, ja suuremman tonniluvun laivalle lisäksi kolme päivää jokaiselta sen yli menevältä täydeltä 100 rekisteritonnilta. Jos yli menevä tonniluku oli alle sadan, luettiin laivalle kuitenkin kolme kokonaista päivää.
Ylimääräisiä makauspäiviä tuli olla puolet varsinaisten makauspäivien lukumäärästä, ja puolikas päivä luettiin kokonaiseksi.
Vuoden 1939 merilaissa lastausaikaa kutsutaan seisonta-ajaksi ja lisäseisonta-ajaksi. Laivan seisonta-aika määriteltiin laivan nettovetomäärän mukaan ja laskettiin työpäivin ja työtunnein.
Alenka Čebašek
Alenka Čebašek (s. 24. huhtikuuta 1989 Kranj) on slovenialainen maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Čebašek kilpaili ensimmäisen kerran Roglassa joulukuussa 2009 sijoittuen perinteisen hiihtotavan sprintissä 56:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2011 oltuaan Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä 13:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa seitsemänneksi Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018 ja kymmenenneksi Rukan vapaan hiihtotavan viidellä kilometrillä marraskuussa 2015. Tammikuussa 2018 hän sijoittui viidenneksi Dresdenin vapaan hiihtotavan parisprintissä Vesna Fabjanin kanssa.
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Čebašek sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 19:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 46:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui Slovenian viestijoukkueen mukana 14:nneksi, perinteisen hiihtotavan sprintissä 37:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 42:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli parisprintissä yhdeksäs, viestissä kymmenes, vapaan hiihtotavan sprintissä 17:s ja 10 kilometrin perinteisellä 31:s.
Lahden MM-kilpailuissa 2017 Čebašek sijoittui viestissä 13:nneksi, vapaan hiihtotavan sprintissä 18:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 39:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui vapaan hiihtotavan parisprintissä kuudenneksi, viestissä kahdeksanneksi, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 12:nneksi ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 30:nneksi.
Kaivoslaki (1932)
Vuoden 1932 kaivoslaki oli Suomessa vuonna 1932 annettu ensimmäinen kaivoslaki, jolla kumottiin siihen saakka lähes 50 vuotta voimassa ollut kaivaus- ja valtaussääntö vuodelta 1883. Laki tuli voimaan vuoden 1933 alusta.
Lain mukaan sekä yksityinen Suomen kansalainen että suomalainen osakeyhtiö, osuuskunta tai muu yhtymä oli oikeutettu ei ainoastaan omalla maallaan vaan myös toisen maalla valtaamaan ja käyttämään hyväkseen määrätynlaisia kivennäislöydöksiä.
Jotta tällainen valtaus olisi ollut lain mukaan luvallinen, kivennäislöydöksen tuli sisältää kulta-, hopea-, platina-, elohopea-, lyijy-, tina-, sinkki-, kupari-, koboltti-, nikkeli-, rauta-, mangaani-, kromi-, titaani-, molybdeeni-, wolframi-, vismutti-, antimoni-, radium-, torium- tai uraanimalmia tahi arsenikkikiisuja, rikkikiisua, magneettikiisua, kivennäishiiltä, timantteja, apariittia, magnesiittia, kaoliinia, bauksiittia, talkkia tai asbestia.
Mattias Ingman
Henrik Bertel Mattias Ingman (s. 22. syyskuuta 1940 Turku) on suomalainen arkkitehti, sisustusarkkitehti, huonekalusuunnittelija ja lasitaiteilija.
Ingman valmistui Taideteollisen oppilaitoksen metallilinjalta 1961 ja sisustusarkkitehdiksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1969. Hän valmistui arkkitehdiksi 2006 Tampereen teknillisestä yliopistosta.
1970-luvulla Ingman toimi teollisena muotoilijana Fiskarsissa, Upo Oy:ssä ja Juvako Oy:ssä. Vuonna 1981 Ingman perusti ID-Shop Ky -sisustusliikkeen ja Ingman Design Oy -sisustus- ja tuotesuunnittelutoimiston Tampereelle, jossa työskentelee muotoilijavaimonsa Ulla Aspelund-Ingmanin kanssa.
Ivana Janečková
Ivana Janečková (s. 8. maaliskuuta 1984 Rychnov nad Kněžnou) on tšekkiläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa Strynissä vuonna 2004 Janečková oli mukana Tšekin hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Tarvisiossa vuonna 2007 hän saavutti pronssia 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Janečková on osallistunut viisiin aikuisten MM-kilpailuhin. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 hän oli mukana kahdeksanneksi sijoittuneessa Tšekin viestijoukkueessa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 hän oli mukana kuudenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa sekä 11:nneksi sijoittuneessa parisprinttiviestissä Helena Erbenován kanssa. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui viestijoukkueen mukana viidenneksi ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 21:nneksi. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli parisprintissä yhdeksäs Kamila Rajdlován kanssa ja viestijoukkueen mukana 12:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 20:s, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 22:s ja parisprintissä 12:s Eva Vrabcová-Nývltován kanssa. Janečková on osallistunut kaksiin olympialaisiin. Torinossa 2006 hän oli viestijoukkueen mukana kuudes, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 23:s ja 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 27:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli Tšekin viestijoukkueen mukana 12:s, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 32:s ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 40:s.
Maastohiihdon maailmancupissa Janečková kilpaili ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2003 sijoittuen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 45:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti maaliskuussa 2004 sijoituttuaan Pragelaton 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 25:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 16:nneksi Oslon 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2010.
Ulla Aspelund-Ingman
Ulla Kristiina Aspelund-Ingman (s. 9. heinäkuuta 1944 Vaasa) on suomalainen muotoilija ja huonekalusuunnittelija.
Aspelund-Ingman pääsi ylioppilaaksi Salpausselän yhteiskoulusta Lahdessa 1965, valmistui Kankaanpään taidekoulusta 1966 ja teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1970.
Aspelund-Ingman toimi muun muassa lastenvaunujen ja laivakalusteiden suunnittelijana Jovi Oy:ssä 1970–1975 ja teräsastioiden muotoilijana Opa Oy:ssä 1978–1981, minkä jälkeen hän perusti miehensä Mattias Ingmanin kanssa ID-Shop Ky -sisustusliikkeen ja Ingman Design Oy -sisustus- ja tuotesuunnittelutoimiston Tampereelle.
Aspelund-Ingman sai toisen palkinnon Iittalan lasisuunnittelukilpailussa 1986 ja seuraavana vuonna toisen palkinnon Kalevala Korun korusuunnittelukilpailussa.
Perceptive Deception
Perceptive Deception on alankomaalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Disavowedin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Unique Leader Records.
Albumista julkaisi vinyylipainoksen vuonna 2012 Osmose Productions.
Kaikki kappaleet säveltänyt Disavowed sekä sanoittanut Robbe K.
Heliodori
Heliodori eli kultaberylli on silikaattimineraaleihin kuuluvan beryllin keltainen värimuoto. Se on jalokivi, jonka kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 8. Sen pinnassa voi tapahtua valonvaikutuksesta tähti- ja kissansilmäilmiöt.
Ensimmäinen heliodori löydettiin Namibiasta. Nykyisin tätä jalokiveä louhitaan paljolti Brasiliassa. Heliodoria on löydetty myös Yhdysvalloista, Sri Lankasta, Ukrainasta, Uralin vuoristosta
ja Ruotsista.
Heliodorin hiontaan käytettyjä menetelmiä ovat viiste- ja pyöröhionta sekä plastinen hionta.
Stagnated Existence
Stagnated Existence on alankomaalaisen brutaalin death metal -yhtyeen Disavowedin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Neurotic Records.
Albumi sisältää musiikkivideon kappaleesta "Biased Existence", livemateriaalia tapahtumista Brutal Assault 2006, Neurotic Deathfest ja NRW Deathfest, sekä studiomateriaalia albumin nauhoituksista.
Matei Basarab
Matei Basarab (; 1588–1654) oli Valakian voivodi vuosina 1632–1654. Hän oli yksi Romanian tärkeimmistä hallitsijoista ja hänen aikakaudellaan Valakian alueen kehitys sekä Bukarestin kaupungin laajentuminen oli merkittävää.
Basarab kuului pajarisukuun isoisänsä Vâlsan Caracalin puolelta. Basarabin isä oli Brâncovenin kuvernööri vuosina 1591–1592. Basarabin isä kuului Mihail Urhean armeijaan ja hän kuoli Şelimbărin taistelussa. Isänsä perintönä Basarab siirtyi taistelemaan Mihail Urhean joukkoihin, missä hän sai kapteenin arvon. Basarb oli naimisissa pajari Radu Năsturelin tyttären Elena Năsturelin kanssa koko aikuisikänsä.
Matei Basarabin valinta voivodiksi vuonna 1632 rikkoi perimysjärjestystä, sillä hän oli vasta toisen polven pajari, eikä hänen suvussaan ollut aikaisempia prinssejä tai voivodeja.
Valtakautensa aikana hän kävi jatkuvaa sotaa sekä valtataistelua Moldavian kuningasta Vasile Lupua vastaan. Toisaalta hänellä oli erittäin hyvät suhteet Transylvanian ruhtinaan George II Rákóczin kanssa, jonka avulla hän alkoi saada ylivoimaa Moldaviaa vastaan sekä lisätä autonomiaa osmanien kustannuksella.
Hänen aikakaudella ryhdyttiin korjaamaan Sinan Pashan lähes kokonaan tuhoamaa Bukarestin kaupunkia. Lisäksi hän rakennutti 45 kirkkoa ja luostaria Valakian alueelle.
Matei Basarb kuoli 19. huhtikuuta 1654 luodista saatuun verenmyrkytykseen 74-vuotiaana (tai 73-vuotiaana). Jotkut historioitsijat uskovat, että Moldavian hallitsija George II Rákóczi oli määrännyt Matei Basarabin puolalaisen lääkärin myrkyttämään tämän sairasvuoteellaan.
Kiseljovsk
Kiseljovsk () on kaupunki Kemerovon alueella Etelä-Siperiassa Venäjällä, noin 240 kilometriä Kemerovosta eteläkaakkoon, Aba-joen yläjuoksulla. Tämä Kuznetskin laakiolla sijaitseva hiilikaivoskaupunki muodostaa paikallishallinnossa oman kaupunkipiirikuntansa.
Alueelle perustettiin venäläisasutusta noin 1770. Hiilen louhinta aloitettiin vuonna 1919 seudulla sijainneessa Afininon kylässä. Kiseljovsk perustettiin vuonna 1932 yhdistämällä lähekkäiset Afininon ja Tšerkasovan kylät. Nimi Kiseljovsk saatiin Tšerkasovan kylän erään osan nimityksestä. Kaupungiksi paikkakunta nimettiin vuonna 1936.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupunkipiirikunnassa asui 103 019 henkeä. Kaupunkiasukkaita tästä oli 98 365, jolla asukasmäärällä Kiseljovsk oli Kemerovon alueen 6. suurin kaupunki.
Oheinen taulukko kuvaa kaupungin väkiluvun kehitystä.
Markus Itkonen
Markus Kalevi Itkonen (s. 17. joulukuuta 1965 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen graafinen suunnittelija, taiteen tohtori ja tietokirjailija, joka on erikoistunut typografian kehittämiseen ja tutkimukseen.
Itkonen valmistui Mainosgraafikkojen koulusta 1986 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopiston taiteiden tutkimuksen koulutusohjelmasta 1991. Vuodesta 1987 hänellä on ollut oma graafisen suunnittelun toimisto, jonka puitteissa hän on työskennellyt typografina ja kirjagraafikkona. Lisäksi hän on opettanut muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa, Mainosgraafikkojen koulussa, Suomen Kustannusyhdistyksen kursseilla sekä nykyisessä Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa.
Itkonen on julkaissut typografiasta kaksi tietoteosta sekä lukuisia artikkeleita graafisen alan tietokirjoissa ja lehdissä. Hän on työskennellyt myös selkokielisten julkaisujen ja selkotypografian parissa.
Itkosen väitöskirja "Kadonneet kirjaintyypit: Suomalainen kirjainmuotoilu 1920–1985" tarkastettiin lokakuussa 2012 Aalto-yliopistossa.
Itkosen isä oli suomen kielen professori Terho Itkonen. Markus Itkonen on muun muassa kuvittanut isänsä teoksen "Selvää suomea" (1985).
Salmenvuoren kalliomaalaus
Salmenvuoren kalliomaalaus sijaitsee Lappeenrannassa, sen länsipuolella olevassa Jängynjärven rannalla, Etelä-Karjalassa. Maalauksen arvioidaan olevan kivikautinen ja sen löysi Timo Miettinen vuonna 1980.
Jängynjärvessä on pohjois-eteläsuuntainen Lavosensalmi, jonka vedet virtaavat pohjoisesta Vetjanjärvestä ja jonka länsirannalla on näyttävä rantaan putoava pystykallio. Kallion itä-koilliseen aukeavassa seinämässä on kalliomaalaus, joka on varsinkin alaosastaan jäiden ja tukinuiton pahoin kuluttama. Kallio on selkeäpiirteinen ja pitkien yhtäjaksoisten halkeamien halkoma. Salmi on Väliväylällä ja Saimaan muinaisen "Kärenlammen lasku-uoman" varrella. Saimaa virtasi aikoinaan tätä kautta Suomenlahteen noin 400 vuotta.
Maalauksia erottuu eri korkeudella ja viidessä eri kohdassa noin 25 metrin matkalla. Alimmat värikuviot ovat 1 metrin korkeudella ja ylimmät 3,5 metrin korkeudella veden pinnasta. Ne ovat pahoin kuluneita eikä kaikista kuvoista saa enää selvää, etenkin kun vielä jäkälä täplittää tieästi kalliota. Maalauskohdat esitellään etelästä (vasemmalta) pohjoiseen.
Eteläisin maalattu kohta (A) sisältää muun muassa pystysuuntaisen ja renkaaseen päättyvän viivan, vaakaviivan ja katkelmallisen soikiopäisen ihmishahmon. Toinen kohde (B) sisältää kuvioyhdistelmän, jossa hirven takana seisoo ihminen. Oikealle katsova hirvi on 67 senttimetriä pitkä ja se on maalattu täyteisesti. Ihmisestä ja hirvestä erottuvat enää yläosat. Näiden lisäksi löytyy jäänteet soikiopäisestä ihmisestä ja toisesta tunnistamattomasta kuviosta.
Seinämän keskikohdassa noin 3,5 metrin korkeudella löytyy (C) venekuvio, jossa yhdeksän miehistön viivaa, ja epämääräinen väriläistä. Kuvio on vaurioitunut vedenkorkeutta ja vuosilukua "1955" esittävän hakkauksen johdosta. Vielä oikealle mennessä (D) löytyy kaksi venekuvioparia, jotka ovat vain osittain näkyvissä. Toinen sijaitsee 1,6 metrin korkeudella ja sillä on vain himmeästi erottuva pari. Ne ovat 32 ja 37 senttimetriä pitkät. Selvemmässä veneessä on kuusi miehistön viivaa. Noin 3 metriä oikealle ja 3,3 metrin korkeudella on toinen venekuviopari (E), jossa toisessa on 8−9 miehistön viivaa. Veneiden pituudet ovat 50 ja 31 senttimetriä pitkät. Näiden lisäksi on ihmishahmon katkelma.
Aimo Katajamäki
Aimo Matias Katajamäki (s. 30. maaliskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen graafinen suunnittelija, kuvittaja ja kuvataiteilija.
Aimo Katajamäki valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1992. Hän toimii graafisena suunnittelijana ja kuvittajana omassa yrityksessään Aimonomia Oy:ssä.
Aimo Katajamäki on 2000-luvulla laajentanut ilmaisuaan myös kuvanveistoon ja graafiseen betoniin. Hänen veistosinstallaationsa "Puun kansa" on sijoitettu Eduskunnan uuden lisärakennuksen aulaan. Hämeenlinnan maakunta-arkiston uudisrakennuksen julkisivun kuvioinnin Katajamäki suunnitteli yhdessä Arkkitehtuuritoimisto Heikkinen-Komosen kanssa arkistosta valituista vanhoista asiakirjoista. Rakennus palkittiin vuoden betonijulkisivuna 2009.
Uransa alussa Aimo Katajamäki sai Vuoden junior -palkinnon Grafian Vuoden huiput -tapahtumassa 1992. Vuoden graafikoksi hänet nimitettiin 1999. Taideteollinen korkeakoulu myönsi Katajamäelle Pallas Athene -palkinnon 2007. Varsovan kansainvälisessä julistebiennalessa vuonna 2007 Katajamäki voitti parhaan julisteen palkinnon huonekaluyritys Viverolle 
tekemällään julistesarjalla.
Vuonna 2013 Katajamäelle ja hänen puolisolleen, sisustusarkkitehti Päivi Meuroselle myönnettiin muotoilun valtionpalkinto heidän sisustusta ja kuvataidetta yhdistävästä yhteistyöstään muun muassa Turun kaupunginkirjaston pääkirjastossa, Seinäjoen uudessa Apila-kirjastossa ja muissa etenkin Arkkitehtitoimisto JKMM:n suunnittelemissa julkisissa tiloissa.
Osuusliike Voima
Osuusliike Voima oli E-liikkeeseen kuulunut osuusliike Pirkanmaalla 1917−1983. Voima oli pitkään toiseksi suurin vähittäiskauppaliike Tampereella SOK-laisen Osuuskauppa Tuotannon (nykyisin osa Pirkanmaan Osuuskauppaa) jälkeen.
Voimalla oli toisen maailmansodan jälkeen oma tavaratalo sekä ravintola Hämeenkadun varrella. Sillä oli myös oma leipätehdas, mylly, meijeri, virvoitusjuomatehdas ja kahvipaahtimo sekä kymmeniä sivumyymälöitä eri puolilla Tamperetta. Tampereen ulkopuolella Voimalla oli vuonna 1965 kaikkiaan 76 myymälää. Sen toimitusjohtajana oli pisimpään (1931–1957) Alpo Pesonen. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1950.
Tampere on Suomen osuustoiminnan kehto. Sinne perustettiin Suomen ensimmäiset osuuskaupat. Osuustoimintaliikkeen uranuurtaja oli Finlaysonin osuuskauppa, joka avasi ovensa Puutarhakadulla 1. syyskuuta 1900. Ei kestänyt kuukautta kauempaa, kun sen rinnalle ilmestyi Pellavatehtaan Työväen Osuuskauppa. Näiden kahden osuuskaupan jäseniksi pääsivät vain kyseisten tehtaiden työntekijät. Niinpä Tampereen työväenyhdistys perustikin vielä Tampereen Työväen Osuuskaupan keväällä 1901. Ensimmäisen maailmansodan aattona Tampereella oli siis kolme osuuskauppaa, ja kussakin oli jäseniä noin tuhat. Vuonna 1916 Työväen Osuuskauppa päätettiin myydä Finlaysonin osuuskaupalle. Pian sen jälkeen alettiin puuhata myös jäljelle jääneiden osuusliikkeiden yhdistämistä. Se toteutui, kun Osuusliike Voima perustettiin 3. syyskuuta 1917 Finlaysonin, Pellavatehtaan ja viime vaiheessa mukaan tulleen Teiskon Viitapohjan osuuskaupan yhteenliittymänä.
E-liike joutui 1970–luvulla talousvaikeuksiin ja niiden seurauksena Voima yhdistyi 38 muun osuusliikkeen ja niiden keskusliikkeen OTK:n kanssa E-osuuskunta Ekaksi 1983.
Belovo
Belovo () on teollisuuskaupunki Kemerovon alueella Etelä-Siperiassa Venäjällä, 134 kilometriä Kemerovosta etelään. Tämä Kuznetskin laakion hiilikaivosalueen kaupunki on Belovon kaupunkipiirikunnan hallintokeskus.
Belovon kylä mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1726. Kivihiiltä löydettiin vuonna 1851 ja sitä ryhdyttiin kaivamaan tuotannollisesti 1881. Kaivostoiminta kuitenkin loppui melko pian. 1930-luvulla kaivostoiminta käynnistettiin jälleen sinkkitehtaan myötä ja vuosikymmenen lopulla myös hiilentuotanto jatkui. Kaupungiksi paikkakunta muutettiin vuonna 1938.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupunkipiirikunnassa asui 134 513 henkeä. Heistä 76 764 oli Belovon kaupungista. Lisäksi kaupunkipiirikuntaan kuului neljä 10-16 tuhannen asukkaan kaupunkityyppistä taajamaa ja myös pari tuhatta maaseutukylien asukasta.
Oheinen taulukko kuvaa kaupungin väkiluvun kehitystä.
Korso (elokuva)
Korso on Akseli Tuomivaaran ohjaama kotimainen pitkä fiktioelokuva. Elokuva tuli teatterilevitykseen 28. helmikuuta 2014. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Kirsikka Saari ja Jenni Toivoniemi. Se kertoo korsolaisesta Markuksesta, joka haaveilee katukoristähteydestä New Yorkissa.
Elokuvan päärooleissa ovat Mikko Neuvonen, Niko Vakkuri, Iiro Panula, Iida Lampela, Richmond Ghansah ja Petri Manninen. Elokuva on kuvattu keväällä 2013 muun muassa Korsossa ja Helsingissä. Elokuvan on tuottanut Mark Lwoff, Misha Jaari (Oy Bufo Ab) ja Elli Toivoniemi (Tuffi Films Oy).
Petri Manninen palkittiin roolistaan parhaan miessivuosan Jussilla.
Luettelo Lontoon metron entisistä ja avaamatta jääneistä asemista
Lontoon metrossa on useita asemia, jotka on suljettu tai joita ei koskaan ole avattu. Asemien sulkemiselle on useita syitä, esimerkiksi liian matala käyttäjämäärä, aseman siirtäminen tai korvaaminen toisella asemalla ja aseman siirtäminen osaksi National Railin tai London Overgroundin verkostoa.
Osa suljetuista asemarakennuksista on yhä olemassa, tosin toisessa käytössä tai hylättynä. Monet asemat on purettu ja niiden tilalla on nykyisin muita rakennuksia. Useilla yhä avoinna olevilla asemilla on myös käyttämättömiä laitureita. Jotkin suljetut asemat ja laiturit kuuluvat Lontoon metron osiin, joita vuokrataan kuvauskäyttöön, esimerkkinä Aldwychin metroasema.
Nämä asemat kuuluivat joskus Lontoon metron verkostoon. Monet on suljettu kokonaan, mutta osalla asemista on vielä National Railin junaliikennettä.
Näiden asemien rakentamista tai metroverkkoon liittämistä suunniteltiin ja siihen oli myönnetty lupa, mutta suunnitelmat muuttuivat tai rahat loppuivat useimmissa tapauksissa ennen rakennustöiden aloittamista.
Wetarinviikunansyöjä
Wetarinviikunansyöjä ("Sphecotheres hypoleucus") on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Wetarinviikunansyöjää tavataan kotoperäisenä Wetarin saarella Indonesiassa. Sen populaatio on luultavasti pieni, ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Wetarinviikunansyöjä tunnetaan huonosti. Se elää useimmissa metsätyypeissä, mutta laji suosii metsänreunoja ja kuivia metsiä. Se käyttää ravinnokseen pääasiassa viikunoita.
Australianviikunansyöjä
Australianviikunansyöjä ("Sphecotheres vieilloti") on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Australianviikunansyöjää tavataan Australiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen Australiassa, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Linjaliikenne Muurinen
Linjaliikenne Muurinen Oy on turkulainen linja-autoyritys.
Vuonna 1966 Turussa oli kaksi linja-autoliikennettä hoitavaa yhtiötä, Turun kaupungin liikennelaitos ja yksityisten linja-autoilijoiden TLO, jolla oli tullut myyntiin Einar Westmannin osuus. Linja-autoista kiinnostunut Antti Muurinen osti sen yhdessä Veikko Rantalan kanssa. Kaupan mukana tuli Vanaja-merkkinen linja-auto. Toiminta alkoi 1.2.1966 linjoilla 1 ja 6. Pian hankittiin toinen, uudempi auto Nurmijärven linja-autoyhtiöltä. Joulukuussa aloitettiin uudella linjalla Kauppatori–Suikkila.
Vuonna 1969 Veikko Rantala jäi pois yhtiöstä, ja Antti Muurinen jäi omistajaksi yksin. Seuraavana vuonna ostettiin Armas Aaltosen puoliosuus vanhan hautausmaan linjasta. Vuonna 1971 hankittiin ensimmäinen uusi, Autokorin valmistama linja-auto. Vuonna 1977 ostettiin Aarne Alisen puoliosuus ja kaupan mukana kaksi autoa. Hirvensalosta vuokrattiin huolto- ja tallipaikka.
Vuonna 1981 yrityksen toiminimi muutettiin Ky:ksi ja merkittiin kaupparekisteriin. Samana vuonna alettiin rakentaa omaa toimitilaa Orikedolle.
Vuonna 1985 Pasi Muurisesta tuli vakituinen työntekijä ja vuotta myöhemmin hänen vaimostaan. Heistä tuli vastuullisia osakkaita vuonna 1990. Antti Muurinen Ky muuttui vuonna 1995 osakeyhtiöksi, ja Pasi Muurisesta tuli toimitusjohtaja. Antti Muurinen siirtyi hallituksen puheenjohtajaksi. Vuonna 2001 Antti Muurinen sai Turun kaupungilta "Joukkoliikenne 100 vuotta" -mitalin. Samana vuonna yrityksen nimi muuttui muotoon "Linjaliikenne Muurinen Oy".
Kalusto koostuu matalalattiabusseista, pikkubusseista ja 36-66-paikkaisista turistibusseista.
Bray
Bray on kylä Irlannin itärannikolla noin 22 kilometriä Dublinista etelään. Bray on turistien suosima paikka, jolla on pitkät perinteet dublinilaisten rantalomakohteena. Rautatien valmistuminen Dublinista vuonna 1834 oli alkusysäys kylän kehittymiselle. Brayn tunnettu historia ulottuu pronssikauteen saakka. Myös roomalaisten käynnistä ensimmäisellä vuosisadalla on löydetty todisteita.
Anthony Genge
Anthony Charles Genge (s. 22. toukokuuta 1952 Vancouver) on kanadalainen säveltäjä ja pianisti. Hän sai musiikin maisterin arvon Montrealin McGill-yliopistosta vuonna 1981 ja filosofian tohtorin arvon New Yorkin osavaltionyliopistosta, Buffalosta 1985. Hän aloitti uransa jazzpianistina teini-iässä. Hän opiskeli sävellystä Rudolf Komorousin johdolla Victorian yliopistossa (1976–9), Jo Kondon johdolla Tokiossa (1979) ja Bruce Matherin johdolla McGill-yliopistossa (1979–81). Hän saavutti säveltäjänä tunnustusta vuonna 1978, kun "Eleven Steps" voitti ensimmäisen palkinnon CBC:n kansallisessa nuorten säveltäjien radiokilpailussa. Hän voitti myös nuorten säveltäjien Robert Fleming -palkinnon 1981 ja Canadian Federation of University Women Creative Arts Awardin 1982. Vuonna 1981 Genge palasi Aasiaan tutkimaan Balin, Myanmarin ja Jaavan musiikkia.
Vuosina 1982–5 Genge opiskeli Morton Feldmanin johdolla New Yorkin osavaltionyliopistossa Buffalossa. Hän on myös itse opettanut eri yliopistoissa. Monet hänen sävellyksistään ilmentävät aasialaisvaikutteita. Useiden japanilaisvaikutteisten teosten lisäksi hän on säveltänyt indonesialaiseen gamelaniin viittaavan lyömäsoitinteoksen "Sunda" (1989). Gengeltä ovat tilanneet teoksia muiden muassa Purcell String Quartet ("Music for String Quartet", 1981, versio jousiorkesterille 1988), Vancouver New Music Society ("Streams II", 1984) ja Magnetic Band ("Quartet (On a Misty Night)", 1987).
Kaisu Klemetti
Kaisu Klemetti (s. 1946 Paavola) on suomalainen graafinen suunnittelija, joka on muotoillut monien suomalaisten yritysten ja järjestöjen tunnuksia ja 1990-luvulta lähtien postimerkkejä. 1970-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun Klemetti toimi mainostoimisto Harkonmäki Oy:n keskeisenä art directorina.
Kahdeksanlapsisen perheen kuopuksena syntynyt Kaisu Klemetti kävi kansakoulun jälkeen Haapaveden Opiston ja Oulaisten kauppakoulun. Ensimmäisen mainosalan paikan Klemetti löysi Oulun Pohjois-Mainoksesta, kunnes pääsi Helsinkiin Mainosgraafikkojen kouluun ja Turkama & Kumppanit -mainostoimistoon. Sieltä Klemetti siirtyi Liikemainonta-McCannille ja vuonna 1974 Matti Harkonmäen nimeä kantavaan toimistoon. Siellä Klemetti suunnitteli mainontaa ja yritysgrafiikkaa suurille organisaatioille kuten hotelli- ravintolayhtiö Arctia, Neste, Tielaitos, Maaseudun Sivistysliitto ja Sosiaali- ja terveyshallitus. Harkonmäen tunnetuin mainoskampanja oli 1980-luvun puolivälissä metsäteollisuusjärjestöille tehty "Suomi elää metsästä". Harkonmäki Oy ajautui monen muun mainostoimiston tavoin konkurssiin Suomen 1990-luvun alun lamassa.
Vuonna 1991 Klemetti perusti oman yrityksen, jonka puitteissa suunnittelee muun muassa monia postimerkkejä. Ruunaan retkeilyaluetta kuvaava Klemetin suunnittelema merkki valittiin maailman kauneimmaksi postimerkiksi 2001.
Klemetti asuu nykyisin puolet vuodesta Uudessa-Seelannissa.
Daryl Katz
Daryl Allan Katz (s. 31. toukokuuta 1961 Edmonton, Alberta) on kanadalainen liikemies.
Katzin omaisuuden arvoksi arvioitiin maaliskuussa 2013 noin 2,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Talouslehti Forbesin mukaan hän oli Kanadan 11. rikkain henkilö, ja koko maailman 554. rikkain henkilö.
Suurimman osan omaisuudestaan Katz on hankkinut apteekkibisneksestä. Hänen Katz Group -yrityksensä pyörittää yli 1 800 apteekkia ympäri Pohjois-Amerikkaa.
Katz on myös intohimoinen jääkiekon ystävä, ja omistaa NHL-joukkue Edmonton Oilersin sekä WHL-junioriliigan Edmonton Oil Kingsin. Hän on johtanut projektia uuden hallin rakentamiseksi Edmontonin keskustaan vanhentuneen Rexall Placen korvaajaksi.
Karjalan kannaksen rahasto
Karjalan kannaksen rahasto oli aiemmin Suomessa valtion rahasto, jonka tuottoja käytettiin Karjalan kannaksen hyväksi.
Vuonna 1924 annetun lain nojalla 
sitten kun niistä on vähennetty lain täytäntöönpanosta Viipurin läänissä valtiolle johtuneet kustannukset, oli rahastosta vuonna 1931 annetulla lailla säädetty muodostettavaksi pysyvä valtion tulo- ja menoarvion ulkopuolella oleva rahasto, jonka vuotuiset korot ja muut tulot käytetään Karjalan kannaksen henkisen ja taloudellisen kehityksen tukemiseksi.
Rahastosta annetun asetuksen mukaan rahastosta vuosittain annetuista avustuksista päätti valtiovarainministeriö saatuaan lausunnon alaiseltaan tarkoitusta varten asetetulta neuvottelukunnalta. Tämän neuvottelukunnan muodostivat valtioneuvoston kolmeksi vuodeksi kerrallaan määräämät puheenjohtaja ja neljä jäsentä, joista yksi määrättiin varapuheenjohtajaksi.
Roy Hibbert
Roy Denzil Hibbert (s. 11. joulukuuta 1986 Queens, New York) on yhdysvaltalaissyntyinen jamaikalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edusti ammattilaisurallaan neljää NBA-joukkuetta, pisimpään Indiana Pacersia. Hibbert valittiin kahdesti un ja kerran sarjan .
Georgetownin yliopistossa ennen ammattilaisuraansa pelannut Hibbert oli ensimmäisen kierroksen varaus NBA:n vuoden . Hänet valittiin ensimmäisen kerran urallaan un kaudella 2011–2012 ja toisen kerran kaudella 2013–2014. Jälkimmäisellä kaudella hänet valittiin myös . Kaudella 2015–16 Indiana Pacers kauppasi hänet Los Angeles Lakersiin. Kesällä 2016 Hibbert siirtyi Charlotte Hornetsiin, minkä jälkeen hän edusti vielä Denver Nuggetsia. Hibbert ilmoitti virallisesti päättävänsä kilpauransa heinäkuussa 2018 oltuaan pelaamatta edelliskauden.
Age of the Wicked
Age of the Wicked on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Pyrexian kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Unique Leader Records.
Salakapina
Salakapina oli aiemmin Suomessa nimitys, jolla tarkoitettiin useita erilaisia rikoksia.
Salakapinalla tarkoitettiin useiden henkilöiden yhteenlyöttäytymistä tottelemattomuuteen ja kapinoimiseen esivaltaa vastaan. Vuoden 1889 rikoslaissa puhuttiin vain vankien kapinasta, mutta merilaissa ja sotaväen rikoslaissa oli mainittu merimiesten ja sotaväkeen kuuluvien henkilöiden salakapina.
Jos vankeja oli liittynyt yhteen ja yhdessä olivat tehneet väkivaltaa sille, jonka huostassa tai vartioitavina he olivat, taikka väkivallalla tai väkivaltaa uhaten tehneet hänelle vastarintaa, taikka pakottaneet tai yrittäneet pakottaa häntä johonkin tekoon, taikka murtautuneet tai yrittäneet murtautua vankihuoneesta tai muusta säilöstä, oli olemassa "vankien salakapina".
Jos meriväki yksissä tuumin liittyi yhteen ja kieltäytyi tottelemasta päällikköä, oli vuoden 1873 merilain mukaan kyseessä "meriväen salakapina".
Jos sotilaat yksissä neuvoin päättivät kieltäytyä tottelemasta esimiehen käskyä tai väkivallalla tai uhkauksella vastustaa sen toimeenpanoa taikka pakottaa esimiestä jotakin tekemään tai tekemättä jättämään taikka muuten tehdä hänelle väkivaltaa hänen ollessaan palveluksessa tai hänen palveluksensa takia, rangaistiin rikollisia "sotilaallisesta salakapinasta".
Cruelty Beyond Submission
Cruelty Beyond Submission on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Pyrexian kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Rex Records.
Kappaleet 1–3 ovat uusia, jotka julkaistiin myöhemmin yhtyeen kolmannella studioalbumilla "Age of the Wicked". Kansikuvan on toteuttanut Jon Zig.
Jennie Öberg
Jennie Öberg (s. 4. marraskuuta 1989 Piitime) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Piteå Elit Skidklubb -seuraa.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 Öberg saavutti pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä. Vuotta myöhemmin Erzurumissa hän otti pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä.
Maastohiihdon maailmancupissa Öberg kilpaili ensimmäisen kerran Jällivaarassa marraskuussa 2010 sijoittuen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 61:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2011 oltuaan Liberecin vapaan hiihtotavan sprintissä yhdeksäs. Parisprintissä hän sijoittui seuraavana päivänä kahdeksanneksi Mia Erikssonin kanssa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti voittaessaan Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintin tammikuussa 2015.
Mia Eriksson
Mia Eriksson (s. 20. kesäkuuta 1987 Jällivaara) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Piteå Elit Skidklubb -seuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Eriksson kilpaili ensimmäisen kerran Jällivaarassa marraskuussa 2006, oltuaan mukana Ruotsin viestijoukkueessa. Ensimmäiseen henkilökohtaiseen kilpailuun hän otti osaa Tukholman perinteisen hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2007 sijoittuen 47:nneksi. Maailmancupin pisteille Eriksson ylsi ensimmäisen kerran Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2008 ollen yhdeksäs. Toisen kerran hän saavutti yhdeksännen sijan samassa paikassa kaksi vuotta myöhemmin. Hän on saavuttanut kuudennen sijan kaksi kertaa parisprintissä ja kerran viestijoukkueen mukana.
Klay Thompson
Klay Alexander Thompson (s. 8. helmikuuta 1990 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari, pelipaikaltaan heittävä takamies. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa Golden State Warriorsia. Thompson on tunnettu yhtenä NBA:n parhaista heittäjistä.
Thompson teki 23. tammikuuta 2015 ottelussa Sacramento Kingsiä vastaan uuden NBA-ennätyksen heittämällä yhdellä neljänneksellä 37 pistettä. Hän onnistui kaikissa 13 yrityksessään kolmannen neljänneksen aikana, mukaan lukien yhdeksän kolmen pisteen heittoa. Konferenssifinaaleissa hän heitti ottelussa 41 pistettä ja ennätykselliset 11 onnistunutta kolmen pisteen heittoa. Kauden päätteeksi Thompson juhli Warriorsin kanssa seurahistorian ensimmäistä mestaruutta 40 vuoteen.
Joulukuussa 2016 Thompson heitti uudeksi ottelukohtaiseksi ennätyksekseen 60 pistettä. Vuonna 2017 hän voitti Warriorsissa toisen NBA-mestaruutensa ja vuonna 2018 kolmannen.
Thompson voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa maailmanmestaruuden Espanjassa 2014.
Kesäkuussa 2016 Thompson valittiin Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen Rio de Janeiroon, missä maa voitti kultaa.
Thompsonin isä Mychal Thompson oli NBA:n vuoden ykkösvaraus, ja pelasi liigassa 13 kauden ajan. Hän on kaksinkertainen NBA-mestari. Lisäksi Thompsonin pikkuveli Trayce Thompson pelaa baseballia MLB-liigan Los Angeles Dodgersissa.
Feast of Iniquity
Feast of Iniquity on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Pyrexian neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 29. lokakuuta 2013 levymerkillä Unique Leader Records. Albumia on kuvailtu yhtyeen raskaimmaksi sitten vuoden 1993 esikoisalbumin "Sermon of Mockeryn.
Albumin kansikuvan on toteuttanut Toshihiro Egawa.
Gaia Vuerich
Gaia Vuerich (s. 4. heinäkuuta 1991 Cavalese) on uransa vuonna 2018 lopettanut italialainen maastohiihtäjä, joka edusti C.S. Carabinieri -seuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Vuerich kilpaili ensimmäisen kerran Valdidentron vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2009 sijoittuen 29:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Nové Měston vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2014 oltuaan neljäs. Hän sivusi tätä uransa parasta maailmancup-sijaa Lahden sprintissä maaliskuussa 2014. Parisprintissä hän sijoittui kahdeksanneksi Ilaria Debertolisin kanssa Liberecissä tammikuussa 2013.
Vuerich on osallistunut neljiin MM-kilpailuihin. Oslossa 2011 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 35:nneksi ja Val di Fiemmessä 2013 perinteisen hiihtotavan sprintissä 43:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli parisprintissä yhdestoista ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 33:s. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 15:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemäs ja perinteisen parisprintissä 13:s.
Verismi (tieteenfilosofia)
Verismi (lat. veritas) tarkoittaa tieteenfilosofiassa näkemystä, jonka mukaan tieteen tarkoituksena on totuus. Tieteenfilosofinen verismi voidaan jakaa vielä näkemykseen, joka ajattelee 1) totuuden tuloksena ja 2) totuuden prosessina. Verististä tiedekäsitystä kutsutaan myös kognitivistiseksi käsitykseksi tieteestä ja sen vastakohtaa kutsutaan nimellä instrumentalismi.
Rudolf Komorous
Rudolf Komorous (s. 8. joulukuuta 1931 Praha) on tšekkiläissyntyinen, Kanadan kansalaisuuden vuonna 1974 saanut säveltäjä ja fagotisti. Hän opiskeli fagotinsoittoa Prahan konservatoriossa vuosina 1946–52 ja Musiikin ja esittävien taiteiden Janáček-akatemiassa 1952–6 opettajanaan Karel Pivonka. Akatemiassa hän sai myös sävellysopetusta Pavel Bořkovecilta. Vuonna 1957 Komorous pääsi voittajaksi kansainvälisessä esittäjien kilpailussa Genevessä. Vuosina 1959–61 hän opetti fagotinsoittoa Pekingin konservatoriossa Kiinassa, ja palattuaan Prahaan hänestä tuli Prahan Kansallisteatterin ensifagotisti. Vuonna 1959 Komorous osallistui elektronisen musiikin erikoiskurssille Varsovassa. Vuonna 1961 hän oli mukana perustamassa Musica Viva Pragensista.
Komorous muutti Kanadaan vuonna 1969 ja oli vuosina 1969–71 vierailevana professorina Macalester Collegessa Minnesotassa. Vuonna 1971 hän perusti Victorian yliopiston elektronisen musiikin studion ja alkoi opettaa siellä sävellystä ja teoriaa. Vuosina 1975–6 Komorous oli Victorian yliopiston puhemiehenä, ja tämän jälkeen hän toimi sen musiikkikoulun johtajana. Vuonna 1989 Komorousista tuli Simon Fraser -yliopiston nykytaiteiden koulun johtaja.
Komorous on säveltänyt tilaustöitä muiden muassa Paul Brodielle, Peggie Sampsonille, Vancouver New Music Societylle, Esprit-orkesterille ja Vancouverin sinfoniaorkesterille. Säveltäjän varhaiset teokset hyödyntävät hänen omaa minimalistista tyyliään. Myöhemmin hän alkoi käyttää tonaalisia keskuksia joskus vaihdellen atonaalisten osioiden kanssa sekä pidempiä melodisia jaksoja ja muuta perinteistä materiaalia.
Komorousin teosten joukossa ovat oopperat "Lady Whiterose" (1966) ja "No no miya" (1988) sekä kaksi sinfoniaa: 1. "Stardust" (1988) ja 2. "Canadian" (1990).
Obeisance Rising
Obeisance Rising on italialaisen teknisen death metalin yhtyeen Hideous Divinityn esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Unique Leader Records.
Obeisance Rising on konseptialbumi, joka perustuu John Carpenterin elokuvaan "Pahan kehä". Albumin kansikuvan on toteuttanut Marchello Baltadjiev.
Stefano Morabito – äänittäjä, miksaaja
Marmaray
Marmaray on rautatietunneli Istanbulissa. Se kulkee Bosporinsalmen ali ja yhdistää siten Euroopan ja Aasian maanosat.
Tunneli on 13 km pitkä. Se voi kuljettaa 1,6 miljoonaa matkustajaa päivässä. Tunnelin merenalainen osa on 1,4 km pitkä ja kulkee 60 m:n syvyydessä.
Bosporinsalmen alittavaa tunnelia suunnitteli jo sulttaani Abd-ul-Mejid vuonna 1860. Pääministeri Recep Tayyip Erdoğan toteutti sen lopulta yhtenä suurista rakennushankkeistaan. Tunneli avattiin 29. lokakuuta 2013. Rakentaminen alkoi 2004. Rakennustöitä hidastivat kaivutöissä esille tulleet arkeologiset löydöt. Lopullinen avajaispäivä oli Turkin tasavallan perustamisen 90. vuosipäivä.
Tunneli on vedetty merenpohjaan lähelle seismisesti aktiivista aluetta. Se on saanut nimensä Marmaranmerestä ja turkin sanasta ray eli raide.
The Fratellis
The Fratellis on skotlantilainen indie rock -yhtye, joka perustettiin Glasgowssa vuonna 2005.
Yhtye piti taukoa heinäkuusta 2009 elokuuhun 2012, jäsenten keskittyessä omiin sivuprojekteihinsa. The Fratellis on julkaissut yhteensä neljä studioalbumia. Yhtyeen tunnetuin kappale on debyyttialbumi "Costello Musicilla" oleva ”Chelsea Dagger”.
Flesh Consumed
Flesh Consumed on yhdysvaltalainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2003 Santa Cruzissa, Kaliforniassa. Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia, joista jälkimmäinen, "Ecliptic Dimensions of Suffering", ilmestyi syyskuussa 2010.
Mark Letestu
Mark Letestu (s. 4. helmikuuta 1985 Elk Point, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa kaudesta 2015–2016 alkaen NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsissa. Hän aloitti NHL-uransa Pittsburgh Penguinsissa kaudella 2009–2010, ja siirtyi Columbus Blue Jacketsiin kesken kauden 2011–2012. Blue Jacketsista Letestu siirtyi kaudeksi 2015-2016 Edmonton Oilersiin. Siirtotakarajalla helmikuussa 2018 Letestu siirtyi Nashville Predatorsiin, joka siirsi hänet edelleen takaisin Columbukseen 4. kierroksen varausvuoroa vastaan.
NHL:n työsulun aikana syksyllä 2012 Letestu pelasi seitsemän ottelua Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavassa Almtuna IS:ssä. Lisäksi Letestu toimi työsulun aikana apulaisvalmentajana AJHL-liigan Bonnyville Pontiacsissa, jossa hän pelasi vuosina 2002–2006.
Rektavekseli
Rektavekseli on sellainen vekseli, jossa vekselin asettaja on nimenomaan kieltänyt vekselin siirtämisen.
Tätä siirtokieltoa sanotaan "rektaklausuuliksi" tai "rektasopimukseksi". Kielto vaikuttaa niin, ettei vekseliä voida siirtää, indosseerata eikä myydä vekselioikeuksin, vaan ainoastaan tavallisen rektapaperin oikeuksin. Sellaisen vekselin nojalla on vain remittentillä vekselioikeus asettajaa ja tunnustajaa vastaan, eikä kiellonvastainen siirto synnytä mitään vekselioikeutta.
Paul Postma
Paul-Edward Postma (s. 22. helmikuuta 1989 Red Deer, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä NHL-joukkue Boston Bruinsissa.
Ennen ammattilaisuraansa Postma pelasi juniorikiekkoa WHL-liigan Calgary Hitmenissä ja Swift Current Broncosissa. Hänet tunnetaan enimmäkseen hyökkäävänä puolustajana.
Mammoth
Mammoth voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Ecliptic Dimensions of Suffering
Ecliptic Dimensions of Suffering on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeet Flesh Consumedin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Unique Leader Records.
Kappaleesta "Chamber of Torture" kuvattiin musiikkivideo.
Kaya Turski
Kaya Turski (s. 3. toukokuuta 1988 Montreal, Quebec) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee slopestylessa.
Turski kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Mammothissa maaliskuussa 2012 voittaen slopestyle-kilpailun. MM-kilpailuissa vuonna 2011 hän sijoittui slopestylessa hopealle ja vuonna 2013 hän voitti maailmanmestaruuden. Turski on saavuttanut X Gameseissa seitsemän kultamitalia vuodesta 2010 lähtien. Hän on ollut yksi parhaimmista naisslopestylelaskijoista.
Josh Gorges
Josh Gorges (s. 14. elokuuta 1984 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa NHL-joukkue Buffalo Sabresissa. Gorges on NHL-urallaan edustanut myös Montreal Canadiensia (2006–2014) ja San Jose Sharksia (2005–2006).
Ennen ammattilaisuraansa Gorges pelasi neljän kauden ajan juniorikiekkoa kotikaupungissaan, WHL-liigan Kelowna Rocketsissa.