hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Green Care Finland
Green Care Finland ry on valtakunnallinen yhdistys, joka kotipaikka on Seinäjoen kaupunki. Yhdistyksen tarkoituksena on lisätä Green Care -toiminnan tunnettuutta, parantaa alan yleisiä toimintaedellytyksiä sekä, edistää ja kehittää alaan liittyvää tutkimus- ja kehittämistoimintaa. Yhdytyksellä on kaksi alueyhdistystä Green Care Lapland ja Green Care Itä-Suomi.
Yhdistys jakaa uutisia netissä joissa käsitellään luonnon hyvinvointi vaikutuksia, listaa green care -aiheisia tapahtumia, pitää listaa green care -palveluita tuotavista yrityksistä ja listaa green care -materiaalista ja julkaisuista.
Yhdityksen alainen Green Care -laatulautakunta myötää LuontoVoima- ja LuontoHoiva -merkkejä. Merkki on voimassa kolme vuotta ja merkki on palvelukohtainen. LuontoHoiva merkkejä on myönnetty 9 eri yritykselle ja LuontoVoima merkkejä on myönnetty 3 eri yritykselle.
Green Care
Green Care on sateenvarjotermi usealle eri termille, jossa on luontoon ja maaseutuympäristöön liittyvää ammatillista toimintaa ja tavoiteelista, jolla edistetään ihmisten hyvinvointia ja elämälaatua.
Iso-Britannia ja Ruotsissa on etupäässä keskittynyt sosiaaliseen ja terapeuttiseen puutarhanhoitoon ja puutarhaterapiaan. Suomessa, Norjassa ja osin Saksassa ja Itävallassa eläinavusteiset palvelut ovat yleisimpiä. Alankomaissa, Belgiassa Tanskassa hoivamaatalous ovat yleisiä.
Green Care toiminta suomessa on varsin nuori toimiala. Mistä kertoo se että ala paljon tutkimus ja hanke toimittaa jolla pyritään kehittään ja luomaa Suomen olosuhteissa toimintamalleja. Green Care palvelut voidaan jakaa suomessa kahteen luokaan Luontohoiva palvelut ja Luontovoima palveluihin.
Luontohoiva palvelut ovat sektorin järjestämisvastuu sosiaali- ja terveysalan palveluita luonto hoivaa palvelun tavoitteena on saada asiakasta etenemään hoito tai kuntoutussuunnitelmassa ja niiden palveluntuottajalta vaaditaan sosiaali- ja terveysalan tutkintoa tai yhteistyötä kyseisen tukinon omaavan kanssa. Toiminnassa myös noudatetaan Sosiaali- ja terveysalan lakeja ja säädöksiä. Maksajana on useimmiten julkinen organisaatio ainakin osittain.
Luontovoima on tavoitteellista virkistys hyvinvointi pedagogisia palveluita joita tuotetaan luonnossa. Siihen kuuluu virkistys ja hyvinvointipalvelut, sekä harrastus - , kasvatus- ja opetuspalvelut sekä luontomatkailupalvelut. Tavoitteena virkistäytyä luonnossa. sääntely ei eroa muista vapaa-ajan palveluista paitsi kasvatuspalvelut. Näissä asiakas yleensä maksaa itse toimintansa ja tuottaja toimii yksityiset palveluntuottajat.
Lori FC
Lori Football Club on jalkapalloseura Vanadzorin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Armenian jalkapalloliigassa, joka on maan korkein sarjataso. Seura on alun perin perustettu vuonna 1936, mutta perustettiin uudelleen vuonna 2017.
Armenian 1. divisioona
Armenian 1. divisioona on Armenian miesten jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2018–2019 sarjassa pelaa 11 joukkuetta, joista suurin osa on pääsarjan Armenian jalkapalloliigan joukkueiden reservijoukkueita. Kauden päätteeksi sarjassa parhaiten sijoittunut nousee pääsarjaan.
Mini Clubman
Mini Clubman on BMW:n omistaman Minin vuodesta 2007 lähtien valmistama farmarikorinen henkilöautomalli. Se lainaa nimensä alkuperäisen Minin vuosina 1969–1980 valmistetulta Clubman-versiolta, josta oli saatavana farmarimalli.
Ensimmäisen sukupolven Clubman esiteltiin vuonna 2007. Auton oikealla puolella (myös maissa, joissa on vasemmanpuoleinen liikenne) on takareunoista saranoitu niin sanottu kaappariovi ja peräosassa pariovet. Mallista oli saatavana myös pakettiautoversio nimeltään Mini Clubvan.
Toisen sukupolven Clubman esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2015. Se on edeltäjäänsä 27 senttimetriä pidempi kokonaispituudeltaan ja 10 senttimetriä akseliväliltään. Autossa ei ole edellismallin tavoin kaappariovea, vaan se on perinteisempi farmariauto neljällä ovella. Clubman perustuu samalle modulaariselle UKL-pohjalevylle kuin esimerkiksi BMW X1.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä Clubman sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Formula 2 Itävallan Grand Prix 2018
Formula 2 Itävallan Grand Prix 2018 oli Formula 2 -kauden 2018 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 30. kesäkuuta.–1. heinäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Itävallassa.
GP3 Itävallan Grand Prix 2018
GP3 Itävallan Grand Prix 2018 oli GP3-kauden 2018 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 30. kesäkuuta.–1. heinäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Itävallassa.
Cartel de Santa
Cartel de Santa on meksikolainen rap-yhtye, joka on perustettu vuonna 1996.
Falcon 4.0
Falcon 4.0 on MicroProsen kehittämä ja Hasbro Interactiven julkaisema lentosimulaattori, joka on julkaistu vuonna Macintoshille ja Windowsille. Pelin lähdekoodit vuotivat verkkoon vuonna 2000, jonka jälkeen harrastajat ovat ylläpitäneet ja tehneet vaihtoehtoisia versioita simulaatiosta.
Pelistä on julkaistu päivitetty versio "" vuonna 2005.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 7.9/10 arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 8.4/10 arvostelussaan.
Rock, Paper, Shotgun -sivuston 25:n parhaan simulaatiopelin listalla "Falcon 4.0" oli sijalla numero 2 kesäkuussa 2018.
Norjan kulttuuriministeriön lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnot
Kulttuuriministeriön lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnot () ovat Norjan kulttuuriministeriön vuosittain jakamat lasten- ja nuortenkirjallisuuden palkinnot. Palkinto myönnetään mm. kaunokirjoille, tietokirjoille ja sarjakuville.
Palkinto perustettiin vuonna 1948 sen takia, että haluttiin lisätä norjankielistä lastenkirjallisuutta sodan aiheuttaman pulan jälkeen ja vastapainona sarjakuville.
Vuosien mittaan palkinnon nimi, kategoriat, määrä jne. on vaihdellut. Nimen muutoksesta voi nähdä mihin ministeriöön kulttuuri on sijoitettu hallitusmuutoksia myöten. Vuoteen 1975 asti kirjallisuuspalkinnolla oli 1., 2. ja 3. sija. Sen lisäksi sijaa on voinut jakaa useampi henkilö. Vuodesta 1975 vuoteen 1978 sijoitus poistettiin, mutta palkinto myönnettiin edelleen useammalle, yleensä kolmelle tai neljälle henkilölle. Vuodesta 1979 on ollut vain yksi palkinnonsaaja.Palkinto myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1961.Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1984.Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1977.Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1957.Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972. Palkinto on joinakin vuosina jaettu sekä kirjanorjan että uusnorjan käännökselle.Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1973.Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982. Palkintoa ei jaeta joka vuosi.Palkinto on jaettu vain kerran.Palkinto on jaettu vain kerran.
Pierre Degeyter
Pierre Degeyter (8. lokakuuta 1848 Ghent, Belgia – 27. syyskuuta 1932 Saint-Denis, Ranska) oli belgialaissyntyinen ranskalainen sosialisti ja muusikko, joka tunnetaan parhaiten työväenlaulu ”Kansainvälisen” säveltäjänä. Toisin kuin laulun sanoittaja Eugène Pottier, Degeyter ehti elinaikanaan nähdä sen kohoamisen kansainvälisen sosialistisen liikkeen tunnuslauluksi.
Degeyter syntyi työläisperheeseen, joka muutti Belgiasta Ranskan Lilleen. Hän työskenteli puuseppänä ja oli harrastajamuusikko, joka lauloi kuorossa ja soitti eri soittimia. Degeyter kuului Ranskan työväenpuolueeseen ja johti Lillessä toiminutta La Lyre des Travailleurs -nimistä työväen kuoroa ja musiikkiseuraa. Vuonna 1888 hän sävelsi kuoron tilauksesta musiikin edellisenä vuonna kuolleen sosialistirunoilija Pottierin kirjoittamaan runoon "L'Internationale", ”Kansainvälinen”. Nuotit julkaistiin nimellä Degeyter mainitsematta säveltäjän etunimeä, mikä aiheutti myöhemmin epäselvyyttä, ja hänen veljensä Adolphe väitti myös olevansa todellinen säveltäjä. Näitä väitteitä käytettiin poliittisena lyömäaseena varsinkin sen jälkeen, kun Pierre Degeyter vanhoilla päivillään vuonna 1920 liittyi Ranskan kommunistiseen puolueeseen. Vuonna 1922 Ranskan korkein valitusoikeus ratkaisi tekijänoikeuskiistan hänen hyväkseen.
Degeyter asui vuodesta 1902 Saint-Denisissä Pariisin lähellä. Hän sävelsi muitakin sosialistisia taistelulauluja. Hän vieraili vuonna 1928 Neuvostoliitossa. ”Kansainvälinen” oli tuolloin Neuvostoliiton kansallislauluna.
Voiko sen sanoa toisinkin
Voiko sen sanoa toisinkin on Lasse Mårtensonin säveltämä ja Sauvo Puhtilan salanimellä Solja Tuuli sanoittama kristillinen jazzmessu. Se televisioitiin Mainos-TV:n ohjelmistossa vuoden 1966 lopussa ja julkaistiin myyntitilaston kärkeen nousseena LP-levynä seuraavana vuonna.
Televisiomessu ja siitä julkaistu albumi syntyivät "Levyraati"-ohjelmastaan tunnetun jazzmiehen Jaakko Jahnukaisen ideasta, jota hän oli kehitellyt sotatoverinsa, rovasti Erkki Arhinmäen kanssa. Alun perin ajatuksena oli gospel-tyylinen kokonaisuus valmiista afroamerikkalaisista aineksista, mutta Mårtenson halusi mieluummin tehdä suomen kielelle paremmin sopivia alkuperäissävellyksiä. Yhteistyökumppaniksi otettu Sauvo Puhtila teki tekstit ensin noudattaen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jumalanpalveluksen rakennetta, ja Mårtenson sävelsi tekstit lauluiksi.
"Voiko sen sanoa toisinkin" oli Suomessa yksi vuosien 1967 ja 1968 levymyyntimenestyksiä. Se nousi lokakuussa 1967 albumilistan ykköseksi ohi The Beatles -albumin "Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band", pysyi ykkösenä neljä viikkoa ja albumilistalla kaikkiaan 60 viikkoa ja myi noin 9 500 kappaletta.
Messun tunnetuimmaksi kappaleeksi on noussut Ritva Mustosen laulama ”Jumala rakastaa maailmaa”, jonka ovat levyttäneet myös Eino Grön ja Eero Sinikannel, molemmat vuonna 1991. Myös Mårtensonin itsensä laulamia kappaleita ”Kiitoslaulu” ja ”Ei ole aikaa” on soitettu paljon muun muassa radiossa. Messun osien ”Jumala rakastaa maailmaa” ja ”Ei ole aikaa” nuotit ja sanat on julkaistu "Suuren toivelaulukirjan" osissa 2 ja 14.
Vuonna 1977 Lasse Mårtenson julkaisi messun uudelleen oman uuden levy-yhtiönsä Kompass Recordsin kautta vähäisin muutoksin. Tämä versio julkaistiin CD-levynä vuonna 2002.
Kaikki sävellykset on tehnyt Lasse Mårtenson, sanoitukset Solja Tuuli ja sovitukset Mårtenson ja Esko Linnavalli.
Luettelo Formula 1 -sarjan kilpailun nopeimpien kierrosten ennätyksistä
Tämä on luettelo Formula 1 -sarjan kilpailujen nopeimmista kierroksista.
Michael Schumacherilla on eniten kilpailun nopeimpia kierroksia (77 kappaletta), jotka hän ajoi kausien – ja – välisenä aikana. Max Verstappen on nuorin kilpailun nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja, kun hän ajoi sen 19 vuoden 44 päivän ikäisenä vuoden 2016 Brasilian GP:ssä.
Kausina – kilpailun nopeimmasta kierroksesta jaettiin 1 MM-piste.
Vuoden 1954 Britannian GP:ssä seitsemän eri kuljettajaa ajoi kilpailun nopeimman kierroksen, koska ajanottajien laitteistot eivät olleet tarkkoja.
"Tilastot on päivitetty Abu Dhabin GP 2018 jälkeen."
"Luettelo on päivitetty Abu Dhabin GP 2018 jälkeen."
"Tilastot on päivitetty Abu Dhabin GP 2018 jälkeen."
Lomakeskus Huhmari
Lomakeskus Huhmari on vuonna 1978 perustettu, Pohjois-Karjalan Polvijärvellä sijaitseva lomakeskus lähellä Huhmarisvaaraa. Huhmari sijaitsee Höytiäisen rannalla, ja sinne on rakennettu myös pieni kylpylaitos. Ravintoloja on kaksi; päärakennuksen lisäksi alueella sijaitsee myös kallioravintola Louhi.
Huhmari on Suomen raha-automaattiyhdistyksen ja Hyvinvointilomien yhteistyökumppani, ja siellä järjestään myös niiden tukemia lomia. Huhmariin kulkee päivittäinen linja-autovuoro Joensuusta-Polvijärvelle
TVS Group
TVS Group on intialainen autoteollisuuskonserni. TVS-yhtymän vuosiliikevaihto on noin 6,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Konsernin palveluksessa on noin 39 000 työntekijää.
Intian Maduraissa kotipaikkaansa pitävää yhtymää hallitaan vuonna 1911 perustetun T. V. Sundram Iyengar & Sons Limited -holdingyhtiön välityksellä.
Yhtymä koostuu yli 90 yhtiöstä, joista tunnetuin on pörssinoteerattu moottoripyörä- ja skootterivalmistaja TVS Motor Company. Konserniin kuuluu muun muassa autoteollisuuden osavalmistusta, autokauppaa ja -rahoitusta tarjoavia sekä elektroniikan parissa toimivia tytäryhtiöitä.
Konserniin kuuluvia yhtiöitä, joista monet ovat yhteisyrityksiä jonkun Intian ulkopuolisen toimijan kanssa, ovat muun muassa:
Operaatio Teapot
Operaatio Teapot (suomeksi: "teepannu") oli 14 ydinkokeen laukaisusarja. Se toteutettiin Yhdysvalloissa, Nevadan ydinkoealueella, tarkemmin "Yucca Flat"in ja "Frenchman Flat"in koealueilla. Testit toteutettiin helmi-toukokuussa 1955. Osa ydinräjähteistä laukaistiin torneista, osa taas tehtiin lentopudotuksina B-36 pommituskoneista. Ydinkokeiden räjähdysvoima vaihteli välillä 1 - 43kT, jossa "Turk" oli näistä voimakkain. Ydinkoesarjaa edelsi Operaatio Castle. Sitä seurasi Operaatio Wigwam.
Testisarja tuli lähinnä eniten tunnetuksi siitä, että niissä tutkittiin ensi kertaa todella vakavasti ydinaseiden vaikutusta siviileihin sekä yleiseen infrastruktuuriin, kuten eri tyyppisiin rakennuksiin ja sähkönsiirtojärjestelmään. Hyvin useassa videossa taikka tietoleikkeessä näytetään sellaista pätkää, joka on näissä ydinkokeissa kuvattu. Joitain rakennelmia tehtiin aina mallinukkeja sekä näiden ehostusta myöten, ydinräjäytysten tuhojen mallintamista varten.
Muun muassa W27 -tyypin ydinkärkeä kehiteltiin. Eräät kärjistä saivat nimet "Linda" ja "Cleo". W28:n valmistus toteutui. Sen enin tuhovoima oli 1.2 MT.
Huhmarisvaara
Huhmarisvaara on Pohjois-Karjalan Polvijärvellä sijaitseva vaara lähellä Höytiäistä.
Vuonna 1944 lokakuussa Huhmarisvaaran huipulle rakennettiin Salpalinjan pohjoisin tykkiasema. Vaaran laelta näkyvät Kontiolahti, Kunnasniemi ja Polvijärven saaret.
Suomen ilmavoimien pommittajat
Suomen ilmavoimien pommittajat — Historia, maalaukset ja merkinnät 1939–1945 on Kari Stenmanin ja Karolina Holdan teos Suomen ilmavoimien käyttämistä pommikoneista. Kirjassa oleva väriprofiilipiirrokset on tehnyt Karolina Holda. Kirjan tiedot ovat pääosin koottu Kansallisarkistosta. Kirjassa on huomattava osa kuvia Suomen puolustusvoimien arkistoista (SA-kuva).
Kirjassa käsitellyt konetyypit ovat:
Léopold Simoneau
Léopold Simoneau (3. toukokuuta 1916 St-Flavien, Québec, Kanada – 24. elokuuta 2006 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli kanadalainen tenori. Hän aloitti lauluopintonsa Émile Larochellen johdolla Québec Cityssä vuonna 1939 ja jatkoi niitä Salvator Issaurelin johdolla Montrealissa vuosina 1941–1944. Issaurelin studiolla hän tapasi sopraano Pierrette Alarien, josta tuli hänen vaimonsa vuonna 1946.
Simoneau teki lavadebyyttinsä "Lakmé"-oopperan esityksessä 1941. Usein hän esiintyi Alarien vastaparina. Hänen ohjelmistoonsa kuului rooleja Lakmén lisäksi muiden muassa oopperoissa "Mireille", "La traviata", "Taikahuilu" ja "Sevillan parturi". Hän pääsi esiintymään Yhdysvaltoihin ja teki ensimmäisen esiintymisensä Pariisissa Mireillessa. Pariisissa hän sai valmennusta Berl Lilienfeldiltä ja Wienissä Erik Werbalta. Kriitikot rinnastivat hänet Edmond Clémentiin. Hän niitti mainetta erityisesti Wolfgang Amadeus Mozartin tulkitsijana. Viimeistä kertaa hän esiintyi julkisesti marraskuussa 1970 "Messias"-oratorion tulkinnassa.
Vuodesta 1963 Simoneau opetti Québecin musiikkikonservatoriossa. Vuonna 1967 hän jätti opinahjon toimiakseen Québecin kulttuuriministeriön musiikkijaoksen johdossa. Hän valmisti ministeriön palveluksessa raportin oopperaelämästä Québecissä; tämä raportti johti Québecin oopperan perustamiseen vuonna 1971. Samana vuonna Simoneau toimi lyhyesti sen taiteellisena johtajana. Vuonna 1972 Simoneau muutti vaimonsa ja kahden tyttärensä kanssa Kaliforniaan, jossa hän jatkoi pedagogista työtään. Vuonna 1982 hän asettui Victoriaan, jossa kuoli 90-vuotiaana. Hän oli Kanadan ritarikunnan upseeri.
Ruzena Herlinger
Ruzena Herlinger (s. "Schwartz"; 8. helmikuuta 1890 Tábor – 19. helmikuuta 1978 Montreal) oli syntyjään tšekkoslovakialainen, vuonna 1954 Kanadan kansalaisuuden saanut sopraano. Hän aloitti pianotunneilla käymisen yhdeksänvuotiaana ja lauluopintonsa vuonna 1916 Wienissä. Niitä hän jatkoi sittemmin Berliinissä. Alban Berg teki hänelle tilaustyönä konserttiaarian "Der Wein", jonka Herlinger kantaesitti 4. kesäkuuta 1930.
Herlinger asui toisen maailmansodan aikana Englannissa ja palasi sieltä kotimaahansa vuonna 1946. Montrealiin hän saapui elokuussa 1949. Hän toimi Kanadassa musiikkipedagogina, jonka oppilaiden joukossa olivat Josèphe Colle, Claude Corbeil, Claire Gagnier, Joseph Rouleau, Huguette Tourangeau ja André Turp.
Sovinnollisuus
Sovinnollisuus on yksi viidestä suuresta persoonallisuuspiirteestä yhdessä ekstroversion, neuroottisuuden, avoimuuden uusille kokemuksille ja tunnollisuuden kanssa. MBTI:ssä se korreloi vahvasti kirjaimen F kanssa.
Sovinnollisuuden piirre kuvaa ihmisen suhdetta muihin ihmisiin. Sovinnollisilla ihmisillä on korkeampi affektiivinen eli emotionaalinen empatia, he haluavat auttaa enemmän muita ihmisiä, luottavat enemmän muiden ihmisten hyväntahtoisuuteen, olivatpa he sitten ennestään tunnettuja tai tuntemattomia ja karttavat konfliktia sosiaalissa tilanteissa. Sympatia näkyy esimerkiksi myönteisempänä suhtautumisena sen tyyppisiin ihmisryhmiin kuin ylipainoiset.
Epäsovinnollisilla ihmisillä on puolestaan äärimmillään nk. synkkiä persoonallisuuden piirteitä (dark personality traits): psykopatiaa, narsismia, sadistisuutta ja machiavellismia psykologisessa mielessä. Jos he etsivät uhreja, on uhrien persoonallisuuden piirteet peilikuva: uhreilla on tyypillisesti keskimääräistä korkeampi sovinnollisuus.
Hexaco-persoonallisuusmallissa synkät persoonallisuuden piirteet muodostavat oman persoonallisuuden piirteensä Honesty–Humility (rehellisyys–nöyryys) ja sovinnollisuuden persoonallisuuden piirteeseen kuuluu pintapuolisempia ominaisuuksia. Siihen on myös siirretty viha, joka on haastava ominaisuus järjestelmien kannalta koska se ei kuulu tiettyyn lokeroon, vaan vihaa pursuavilla ihmisillä on alhainen sovinnollisuus ja korkea neuroottisuus (epävakaa tunne-elämä).
Naisten sovinnollisuus on merkittävästi korkeampi kuin miesten. Tämä selittää samalla pääasiassa sen, miksi miehissä on merkittävästi enemmän rikollisia kuin naisia, sillä rikollisilla on tyypillisesti erittäin alhainen sovinnollisuus, ja vaikka miesten ja naisten sovinnollisuuksien normaalijakaumat menevät päällekkäin, erittäin kylmäkiskoiset henkilöt ovat pääasiassa miehiä. Erittäin lämpimät ihmset ovat puolestaan pääasiassa naisia, mikä selittää naisten yliedustusta monissa sosiaali- ja terveysalan ammateissa ja lastentarhan- ja luokanopettajina. Sovinnolliset miehet saavat pienempää palkkaa, mutta eivät sovinnolliset naiset.
Sovinnollisuuden olemassolo yhtenä viidestä persoonallisuuden piirteestä on todistettu leksikaalisin tutkimuksin. Niissä on havaittu sovinnollisuuden lisäksi neljä muuta eri persoonallisuuden piirrettä, jotka eivät korreloi keskenään eri persoonallisuuden piirteitä kuvaavien adjektiivien korreloidessa samaan aikaan yleensä jonkin viidestä piirteestä kanssa. Leksikaalisissa tutkimuksissa kuvausten kuten "friendly", "cooperative", "trustful", "nurturing" ja "considerate" välillä on selvä korrelaatio. Myös lauseet kuten "Am not interested in other people's problems" ja "Sympathize with others' feelings" korreloivat leksikologisten tutkimusten sanojen kanssa.
Aggressive-luokka
Aggressive-luokka oli Yhdysvaltain laivaston 53 aluksen muodostama miinanraaivaajaluokka, jonka alukset oli luokiteltu MSO:ksi eli valtameriraivaajiksi erona pienempiin rannikkoraivaajiin ja saaristoraivaajiin. Luokan aluksia tilattiin myös Belgian ja Norjan laivastoille ja palveluksesta poistuttuaan niitä myytiin monelle laivastolle.
Aluksista 33 poistettiin palveluksesta 1970-luvun puoliväliin mennessä. Näistä myytiin 1994 neljä Taiwanille, joka muodosti niistä Yung Yang -luokan. "USS Implicit" poistettiin palveluksesta viimeisenä luokan Yhdysvaltain laivaston aluksena Tacomassa Washingtonissa 30. syyskuuta 1994.
Agile-luokka (miinanraivaaja)
Agile-luokka oli Yhdysvaltain laivaston 35 aluksen muodostama miinanraaivaajaluokka, jonka alukset oli luokiteltu MSO:ksi eli valtameriraivaajiksi erona pienempiin rannikkoraivaajiin ja saaristoraivaajiin.
C-luokka (sukellusvene, Espanja)
C-luokka oli Espanjan laivaston kuuden 1920-luvun lopulla valmistetun aluksen muodostama sukellusveneluokka.
Bror Gräsbeck
Bror Justus Gräsbeck (15. marraskuuta 1885 Helsinki – 1953 Vaasa) oli Vaasan hovioikeuden presidentti.
Bror Gräsbeckin vanhemmat olivat tullinhoitaja Karl Oskar Gräsbeck ja Rosa Nadine Eriksson ja puoliso vuodesta 1923 Hildur Helena Juslin. Gräsbeck tuli ylioppilaaksi 1903 ja suoritti oikeustutkinnon 1906, varatuomarin arvon hän sai 1909. Hän oli Turun hovioikeuden kanslisti ja notaari 1917, sihteeri ja asessori 1919 ja hovioikeusneuvos 1933. Vaasan hovioikeuden presidentti hänestä tuli 1935. Gräsbeck toimi Turun ja Porin lääninhallituksen ylimääräisenä esittelijänä 1918–1920, Turun vuokralautakunnan puheenjohtajana 1920–1922, kasvatuslautakunnan varapuheenjohtajana 1920–1922 ja lastensuojelulautakunnassa 1923–1935. Asianajaja Turussa hän oli 1910–1919.
Felix Johansson
Bror Justus Gräsbeck (21. tammikuuta 1888 Ruotsinpyhtää – 1957 Vaasa) oli Vaasan hovioikeuden presidentti.
Felix Johanssonin vanhemmat olivat sahanomistaja Fredrik Reinhold Johansson ja Eva Gustava Yrjas ja puoliso vuodesta 1925 Hertha Johanna Backman. Johansson tuli ylioppilaaksi 1906 ja suoritti oikeustutkinnon 1913, varatuomarin arvon hän sai 1916. Hän oli Vaasan hovioikeuden kanslisti 1918, notaari 1913 ja hovioikeusneuvos vuodesta 1936. Asianajajana Johansson toimi 1916–1927, kirkolliskokouksen jäsen hän oli 1941. Johanssonilla oli myös useita luottamustoimia Vaasassa.
This Time
This Time voi tarkoittaa seuraavia:
Onni Laipio
Onni Laipio toimi Mikkelin maalaiskunnan kunnanjohtajana 1954–1957 ja Kauhavan kunnanjohtajana 1957–1983.
P-Dimetyyliaminobentsaldehydi
p-Dimetyyliaminobentsaldehydi eli 4-dimetyyliaminobentsaldehydi (CHNO) on aromaattinen aldehydeihin ja amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään valmistettaessa väriaineita ja analyyttisessä kemiassa reagenssina.
Puhtaana p-dimetyyliaminobentsaldehydi on väritöntä kiteistä ainetta. Epäpuhtaudet värjäävät aineen keltaiseksi. Valon vaikutuksesta yhdiste muuttuu väriltään punertavaksi. p-Dimetyyliaminobentsaldehydi liukenee veteen vain niukasti. Paremmin se liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
p-Dimetyyliaminobentsaldehydiä valmistetaan N,N-dimetyylianiliinista ja formaldehydistä tai dimetyyliformamidista. Yhdisteestä valmistetaan väriaineita esimerkiksi triaryylimetaanivärejä. Yhdistettä käytetään myös reagenssina analyyttisessä kemiassa ja se reagoi muun muassa indolin, indolijohdannaisten, pyrrolien ja amiinien kanssa muodostaen punaisen kondensaatiotuotteen. p-Dimetyyliaminobentsaldehydin liuosta alkoholeissa kutsutaan Ehrlichin reagenssiksi tai Kovacsin reagenssiksi ja sitä käytetään tutkimaan sisältääkö virtsa indolia, porfobilinogeenia tai urobilinogeenia.
Rusolehdet
Rusolehdet ("Ludwigia") on horsmakasvien (Onagraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin 90 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu noin 40 muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Unikie
Unikie Oy on vuonna 2015 perustettu ohjelmistoalan yritys. Yrityksen liikevaihto oli 5,8 miljoonaa euroa vuonna 2017.
Unikie on erikoistunut itseohjautuvien ajoneuvojen ohjelmistoihin. Yhtiö toimii Tampereen lisäksi myös Helsingissä, Oulussa, Kuopiossa, Turussa, Saksan Münchenissä ja Yhdysvaltojen San Josessa. Vuonna 2017 Unikie fuusioitui Mystes Oy:n kanssa ja vuonna 2018 osti kiinalaisen Neusoftin Suomen liiketoiminnan. Yhtiöiden yhteinen liikevaihto vuonna 2017 oli noin 8,8 miljoonaa euroa.
Sebastian Wiklander
Sebastian Tonie Wiklander (5. huhtikuuta 1976 – 9. kesäkuuta 2018) oli ruotsalainen jalkapalloilija. Wiklander pelasi IFK Mariehamnissa kaudet 2004 ja 2005. Hän pelasi keskikentällä. Hän pelasi Veikkausliigassa 23 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Wiklander kuoli pitkällisen sairauden seurauksena.
Matti Salminen (tietokirjailija)
Matti Salminen (s. 1956 Lahti, Suomi) on suomalainen tietokirjailija ja toimittaja. Hän on keskittynyt enimmäkseen suomalaiseen poliittiseen historiaan ja elämäkertoihin. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa.
Slay-Z
Slay-Z on amerikkalaisräppäri Azealia Banksin toinen mixtape. Se julkaistiin 24.maaliskuuta 2016 Apple Musiciin ja iTunes Storeen ja myös muihin musiikki-palveluihin. Albumi kestää yhteensä 26 minuuttia ja 19 sekuntia ja levyn alkuperäisessä versiossa on 8 kappaletta. Levyn nimi (Slay-Z) on kunnianosoitus Jay-Zeelle.
Idea lähti kun Banks julkaisi kappaleen Ice Princess Remix jossa on kappale "Big Talk" (feat. Rick Ross ). Kappale poistettiin lopulta remixiltä.
Azealia kiinnostui tekemään lisää kappaleita ja lopulta hän oli saanut niin monta kappaletta että hän voisi julkaista mixtapen.
Slay-Z oli alunperin tehty kunnianosoitus amerikkalaiselle räppärille Jay-Zlle. Levyn kannessa Azealia poseeraa rinnat paljaana. Albumin uudessa kannessa on musta tausta ja siinä lukee: Slay-Z.
Albymilta julkaistiin aluksi 19. Helmikuuta 2016 single The Big Big Beat. Toinen single "Used To Begin Alone" julkaistiin Azealia Banksin instagrammissa 2. Maaliskuuta 2016.
1. Riot (feat. Nina Sky)
2. Skylar Diggins
3. Big Talk (feat. Rick Ross)
4. Can't do it like me
5. The Big Big Beat
6. Used To Begin Alone
7. Queens Of Clubs
8. Alone The Coast
2017 julkaistu versio/Uudelleen Julkaistut Boonusraidat:
9. Crown (Uudelleenjulkaisu)
10. Chi-Chi
HMS Saga (P257)
HMS Saga (viirinumero P257) oli Britannian kuninkaallisen laivaston S-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin 7. huhtikuuta 1943 Cammell Laird and Company, Limitediltä, missä köli laskettiin 5. huhtikuuta 1944. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 14. kesäkuuta.
Alus kolaroi 10. helmikuuta 1946 Kanaalissa troolari "Girl Lenan" kanssa. Onnettomuudessa troolari upposi. Alus myytiin 1948 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "NRP Náutilo".
HMS Spur
HMS Spur oli Britannian kuninkaallisen laivaston S-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Cammell Laird and Company, Limitediltä, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1943. Alus laskettiin vesille 17. marraskuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 18. helmikuuta 1945.
Alus upotti Malakansalmessa kaikkiaan yksitoista dzonkkia. Alus myytiin marraskuussa 1948 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "NRP Narval". Alus myytiin romutettavaksi 1. lokakuuta 1969.
I LUV 2K
I LUV 2K on Basso Median omistama suomalainen radiokanava, joka aloitti toimintansa 21. kesäkuuta 2018. I LUV 2K kuuluu Helsingissä taajuudella 106,9 MHz ja Porvoossa taajuudella 107,6 MHz.
Vuoden 2019 alussa I LUV 2K lopetti lähetykset Kotkassa ja Lappeenrannassa.
HMS Spearhead
HMS Spearhead (viirinumero P263) oli Britannian kuninkaallisen laivaston S-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Cammell Laird and Company, Limitediltä, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1943. Alus laskettiin vesille 2. lokakuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 21. joulukuuta.
Alus myytiin marraskuussa 1948 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "NRP Neptuno". Alus myytiin romutettavaksi 1967.
Ed Wittchow
Edward Wittchow (s. 31. lokakuuta 1992 Burnsville, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Seuran urheilutoimenjohtaja Jarno Kultasen mukaan hän on on kookas ja ulottuva puolustaja, joka ei kaihda kovaa pelaamista. Kultasen mukaan Wittchow kuitenkin myös liikkuu hyvin, laukoo hyvin ja hänen pelaamisessaan on isoksi pelaajaksi hyvät kiekolliset elementit.
Wittchow kävi high schoolin kotikaupungissaan Burnsvillessa. Hän oli kaudella 2010–2011 joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 9+14=23. Florida Panthers varasi Wittchow'n kuudennella kierroksella 154. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös Waterloo Black Hawks koko USHL:n varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana ja ensimmäisenä puolustajana. Wittchow siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2011–2012. Hän voitti Black Hawksin sisäisen tehotilaston lukemalla +22. Wittchow eteni joukkueensa kanssa aina Clark Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Green Bay Gamblers otteluvoitoin 3–2. Wittchow valittiin kauden päätteeksi USHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Vuodet 2012–2016 Wittchow kävi Wisconsinin yliopistoa. Hän voitti "Freshman -vuotensa" 2012–2013 päätteeksi WCHA:n mestaruuden. "Sophomore -vuotenaan" 2013–2014 Wittchow jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Nic Kerdilesin ja Kevin Schulzen kanssa lukemalla +12. Wisconsin oli vaihtanut divisioonaansa WCHA:sta Big Ten Conferenceen, jonka mestaruuden joukkue voitti. "Senior -vuotenaan" 2015–2016 Wittchow toimi Wisconsinin kapteenina.
Wittchow ei tehnyt NHL-varauksensa voimassaolon aikana tulokassopimusta Florida Panthersin kanssa. Elokuussa 2016 hän teki vapaana agenttina vuoden mittaisen AHL-sopimuksen seuran farmijoukkue Springfield Thunderbirdsin kanssa. Wittchow osallistui samana syksynä myös Panthersin NHL-joukkueen harjoitusleirille. Hänen AHL:n tulokaskautensa 2016–2017 toi 38 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4. Wittchow pelasi osan kaudestaan myös ECHL-joukkue Manchester Monarchsin vahvuudessa, jossa hän pelasi 14 runkosarjaottelua tehopistein 1+8=9.
Kesäkuussa 2017 Wittchow teki Springfield Thunderbirdsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Syyskuussa hän osallistui jälleen Florida Panthersin harjoitusleirille. Samassa kuussa Wittchow teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen NHL-sopimuksen. Hän pelasi kauden 2017–2018 kokonaan Thunderbirdsin vahvuudessa, jossa Wittchow teki 59 runkosarjaottelussa tehot 5+10=15. Seura palkitsi hänet kauden päätteeksi Thunderbirdsin ”vuoden mies” -palkinnolla ansiokkaasta työstä Springfieldin kaupungin yhteisön eteen.
Kaudeksi 2018–2019 Wittchow siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue KooKoohon.
Wittchowin pikkusisko Emma pelasi kaudella 2017–2018 Wisconsinin yliopistojoukkueessa.
Rover-luokka
Rover-luokka oli Royal Fleet Auxiliaryn viiden aluksen muodostama tankkeriluokka.
Luokan alukset suunniteltiin toimimaan fregattien tai pienten laivasto-osastojen mukana. Aluksilla oli dieselöljyä, lentokonepolttoainetta,voiteluöljyjä ja vettä. Lisäksi aluksilla oli varastoituna rajallinen määrä kuiva-aineita ja kylmiä elintarvikkeita. Kaikilla aluksilla oli ilman hangaaria oleva lentokansi, mikä mahdollisti helikopterein toteutettavan täydennyksen.
Kolmen ensimmäisen aluksen propulsiojärjestelmänä oli kaksi 16-sylinteristä Ruston & Hornsby -dieselmoottoria, jotka tuottivat 16 000 hevosvoimaa. Moottorit osoittautuivat kuitenkin heikoiksi, joten ne vaihdettiin kahteen 16-sylinteriseen Crossley-Pielstickin moottoriin. Moottorit tuottivat 15 360 hevosvoimaa. Ensimmäinen moottori asennettiin maaliskuussa 1973 "RFA Blue Roverille" ja viimeinen syyskuussa 1975 "RFA Grey Roverille".
Ensimmäiset kolme alusta tilattiin tammikuussa 1968 ja loput kaksi marraskuussa 1971.
Viipuri-kortti
Viipuri-kortti oli matkustusasiakirja, jolla suomalaiset ja Suomessa asuvat kolmannen maan kansalaiset pystyivät vierailemaan Viipurissa ilman viisumia vuosina 1991–2000.
Viipuri-kortti tuli käyttöön maaliskuussa 1991. Kortti mahdollisti viisumittomat päivämatkat Viipuriin. Kortti maksoi halvimmillaan 70 markkaa. Myöhemmin Viipurin kaupunki alkoi lisäksi perimään omaa 125 markan lisämaksua. Kortin perustaja oli matkailuyrittäjä Peter Holst. Viisumittomat matkat päättyivät 18. toukokuuta 1992. Syynä Venäjän mukaan oli se, ettei Suomi vastavuoroisesti järjestänyt matkoja Suomeen. Lisäksi suomalaisia oli tavattu Mustanmeren rannalta, johon kortilla ei saanut matkustaa. Viipuri-kortilla tehtiin satojatuhansia matkoja Venäjälle.
Viipuri-kortti otettiin uudestaan käyttöön 1. maaliskuuta 1993. Kortti oikeutti oleskelemaan Viipurissa kolme vuorokautta. Ehtona oli, että henkilöllä oli hoidettu etukäteen majoitus. Kortin hinta oli 170 markkaa.
Viipuri-kortti lopetettiin 6. toukokuuta 2000 Venäjän ilmoituksella.
Taavi Kivipelto
Taavi Kivipelto (s. 30. maaliskuuta 1962 Alajärvi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1981–1995 Kivipelto pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 292 runkosarjaottelua Alajärven Ankkureiden ja Riihimäen Pallonlyöjien joukkueissa. Kivipelto valittiin kolme kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Leo Haukkala
Leo Haukkala (27. kesäkuuta 1957 – 9. marraskuuta 2011 Ylihärmä) oli suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1979–1992 Haukkala pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 180 runkosarjaottelua Ilmajoen Kisailijoiden, Vimpelin Vedon, Alajärven Ankkureiden ja Vaasan Mailan joukkueissa. Tämän lisäksi Haukkala pelasi kausina 1988–1990 Suomensarjassa Ylihärmän Junkkareiden joukkueessa.
Haukkala valittiin kahdesti Itä–Länsi-otteluun ja kolme kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun. Lisäksi hän voitti vuonna 1984 sekä teho- että lyöjätilaston ja hänet valittiin vuoden lukkariksi vuonna 1983.
Tuomo Tallbacka
Tuomo Tallbacka (s. 18. lokakuuta 1959 Alajärvi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1979–1993 Tallbacka pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä Alajärven Ankkureiden joukkueessa yhteensä 339 runkosarjaottelua. Tallbacka valittiin kahdesti Itä–Länsi-otteluun ja kaksi kertaa Liitto-Lehdistö-otteluun. Pelipaikaltaan Tallbacka toimi 2-vahtina.
Jouko Etula
Jouko Etula (s. 25. lokakuuta 1960, Alajärvi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1976–1992 Etula pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä Alajärven Ankkureiden joukkueessa yhteensä 339 runkosarjaottelua. Etula valittiin kuudesti Itä–Länsi-otteluun ja 8 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun. Pelipaikaltaan Etula toimi 3-kopparina.
Manu Haukkala
Manu Haukkala (s. 10. lokakuuta 1997 Ylihärmä) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa kaudella 2018 Superpesiksessä pelaavaa Alajärven Ankkureita. Haukkala on pelannut miesten sarjoissa kaudesta 2012 lähtien. Kausina 2012–2015 hän pelasi Vähänkyrön Viestin miesten suomensarjajoukkueessa. Kausina 2016 ja 2017 pelasi miesten Superpesiksessä Ankkureiden joukkueessa, minkä lisäksi hän pelasi Suomensarjassa Alavuden Peli-Veikoissa. Haukkalan nykyinen sopimus Ankkureiden kanssa kattaa kauden 2018.
Henri Heikkinen
Henri Heikkinen (s. 6. kesäkuuta 1994 Muhos) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa kaudella 2018 Superpesiksessä pelaavaa Alajärven Ankkureita.
Heikkinen on pelannut miesten sarjoissa kaudesta 2009 lähtien. Kausina 2009–2011 hän pelasi Muhoksen Pallo-Salamoidenn miesten suomensarjajoukkueessa. Kausina 2012 ja 2013 pelasi miesten Ykköspesiksessä Oulujoen Kiekon ja Haapajärven Pesä-Kiilojen joukkueissa.
Heikkinen on pelannut Superpesiksessä kaudesta 2014, pelaten yhteensä 106 runkosarjaottelua. Heikkisen nykyinen sopimus Ankkureiden kanssa kattaa kauden 2018 sisältäen option vuodesta 2019.
Jenna Kammi-Rahnasto
Jenna Kammi-Rahnasto (s. 18. heinäkuuta 1990 Ilmajoki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa kaudella 2018 naisten Superpesiksessä pelaavaa Lapuan Virkiää. Kammi-Rahnasto on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2007 lähtien. Kausina 2010–2017 hän on pelannut 187 runkosarjaottelua Feran, Rauman Lukon ja Lapuan Virkiän joukkueissa.
Elina Pukkinen
Elina Pukkinen (os. Mäki, s. 13. joulukuuta 1985 Alahärmä) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Pukkinen pelasi aikuisten sarjoissa kaudesta 2001 lähtien. Kausina 2004–2015 hän pelasi 259 Superpesiksen runkosarjaottelua Ylihärmän Pesis-Junkkareiden, PeTo-Jussien, Kirittärien ja Lapuan Virkiän joukkueissa.
Pukkinen on naimisissa pesäpalloilija Antti Pukkisen kanssa.
Emmi Viitala
Emmi Viitala (s. 26. kesäkuuta 1989 Lapua) on suomalainen pesäpalloilija. Viitala on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2003 lähtien. Kausina 2005–2017 hän on pelannut 276 Superpesiksen runkosarjaottelua Lapuan Virkiän, Pesä Ysien ja Porin Pesäkarhujen joukkueissa.
Enni Kylä-Kause
Enni Kylä-Kause (s. 2. toukokuuta 1987 Rauma) on suomalainen pesäpalloilija. Kylä-Kause on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2001 lähtien. Kausina 2007–2017 hän on pelannut 251 Superpesiksen runkosarjaottelua Feran, Lapuan Virkiän ja Rauman Lukon joukkueissa.
Isoaho (Viitasaari)
Isoaho on Viitasaaren kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin eteläpuolella. Alueella on noin 1700 asukasta.
Isoahon alueella sijaitsee jalkapallo- ja tenniskenttä. Nykyisin alueella on pääasiassa omakotitaloja, mutta myös rivitaloasuntoja löytyy.
Jere Saukko
Jere Saukko (s. 22. huhtikuuta 1993 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Saukko on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2009 lähtien. Kausina 2012–2017 hän on pelannut 145 Superpesiksen runkosarjaottelua Alajärven Ankkureiden ja Vimpelin Vedon joukkueissa.
Kaudella 2018 Saukko edustaa Vimpelin Vetoa. Hänen sopimuksensa Vedon kanssa on voimassa kauden 2019 loppuun saakka.
Antti Korhonen (pesäpalloilija)
Antti Korhonen (s. 24. maaliskuuta 1993 Oulu) on suomalainen pesäpalloilija. Korhonen on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2009 lähtien. Kausina 2013–2017 hän on pelannut 142 Superpesiksen runkosarjaottelua Pattijoen Urheilijoiden ja Oulun Lipon joukkueissa. Korhosen kasvattajaseura on Oulun Lippo Juniorit.
Kaudella 2018 Korhonen edustaa Sotkamon Jymyä. Hänen sopimuksensa Jymyn kanssa on voimassa kauden 2020 loppuun saakka.
Lauri Rönkkö
Lauri Rönkkö (s. 8. maaliskuuta 1994 Kajaani) on suomalainen pesäpalloilija. Rönkkö on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2011 lähtien. Kausina 2013–2017 hän on pelannut 38 Superpesiksen runkosarjaottelua Sotkamon Jymyn ja Imatran Pallo-Veikkojen joukkueissa. Rönkön kasvattajaseura on Kajaanin Pallokerho.
Kaudella 2018 Rönkkö edustaa Sotkamon Jymyä. Hänen sopimuksensa Jymyn kanssa on voimassa kauden 2020 loppuun saakka.
Markus Tuikka
Markus Tuikka (s. 13. kesäkuuta 1993 Kajaani) on suomalainen pesäpalloilija. Tuikka on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2010 lähtien. Kausina 2013–2017 hän on pelannut 122 Superpesiksen runkosarjaottelua Sotkamon Jymyn joukkueessa. Tuikan kasvattajaseura on Kajaanin Pallokerho.
Kaudella 2018 Tuikka edustaa Sotkamon Jymyä. Hänen sopimuksensa Jymyn kanssa on voimassa kauden 2019 loppuun saakka.
Miika Anttila
Miika Anttila (s. 19. joulukuuta 1994 Kankaanpää) on suomalainen pesäpalloilija. Anttila on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2010 lähtien. Kausina 2013–2017 hän on pelannut 133 Superpesiksen runkosarjaottelua Kankaanpään Mailan ja Seinäjoen JymyJussien joukkueissa. Anttilan kasvattajaseura on Kankaanpään Maila.
Kaudella 2018 Anttila edustaa JymyJusseja. Hänen sopimuksensa JymyJussien kanssa on voimassa kauden 2019 loppuun saakka.
Atte Kontio
Atte Kontio (s. 17. maaliskuuta 1996 Pattijoki) on suomalainen pesäpalloilija. Kontio on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2012 lähtien. Kausina 2016–2017 hän on pelannut 41 Superpesiksen runkosarjaottelua Seinäjoen JymyJussien joukkueessa. Kontion kasvattajaseura on Seinäjoen Maila-Jussit.
Kaudella 2018 Kontio edustaa JymyJusseja. Hänen sopimuksensa JymyJussien kanssa on voimassa kauden 2019 loppuun saakka.
Juuso Myllyniemi
Juuso Myllyniemi (s. 11. kesäkuuta 1991 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Myllyniemi on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2009 lähtien. Kausina 2010–2017 hän on pelannut 198 Superpesiksen runkosarjaottelua Ulvilan Pesä-Veikkojen, Nurmon Jymyn, Koskenkorvan Urheilijoiden ja Seinäjoen JymyJussien joukkueessa. Myllyniemen kasvattajaseura on Seinäjoen Maila-Jussit.
Kaudella 2018 Myllyniemi edustaa JymyJusseja. Hänen sopimuksensa JymyJussien kanssa on voimassa kauden 2019 loppuun saakka.
Tero Tyynelä
Tero Tyynelä (s. 24. elokuuta 1995 Seinäjoki) on suomalainen pesäpalloilija. Tyynelä on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2010 lähtien. Kausina 2014–2017 hän on pelannut 105 Superpesiksen runkosarjaottelua Seinäjoen JymyJussien joukkueessa. Tyynelän kasvattajaseura on Seinäjoen Maila-Jussit.
Kaudella 2018 Tyynelä edustaa JymyJusseja. Hänen sopimuksensa JymyJussien kanssa on voimassa kauden 2019 loppuun saakka.
Elmeri Lieto
Elmeri Lieto (s. 14. tammikuuta 2000 Nurmo) on suomalainen pesäpalloilija. Lieto on pelannut aikuisten sarjoissa kaudesta 2014 lähtien. Kausina 2016–2017 hän on pelannut 52 Superpesiksen runkosarjaottelua Seinäjoen JymyJussien joukkueessa. Liedon kasvattajaseura on Seinäjoen Maila-Jussit.
Kaudella 2018 Lieto edustaa JymyJusseja. Hänen sopimuksensa JymyJussien kanssa on voimassa kauden 2019 loppuun saakka.
Nollaseiska
Nollaseiska oli suomalainen punk-rock-yhtye, joka toimi aktiivisesti vuosina 1997–2001. Yhtye julkaisi studioalbumin "Saat vihata maailmaa" vuonna 1999.
Isosilkkikukka
Isosilkkikukka ("Clarkia amoena") on horsmakasvien (Onagraceae) heimoon, silkkikukkien ("Clarkia") sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina. Isosilkkikukasta voidaan erottaa kolme eri alalajia: "Clarkia amoena" ssp. "amoena", "Clarkia amoena" ssp. "huntiana" ja "Clarkia amoena" ssp. "whitneyi". Luonnossa isosilkkikukka kasvaa metsissä sekä pensastomailla ja menestyy lähes merenpinnan tasosta aina 1000 metrin korkeudelle saakka. Isosilkkikukka kukkii kesä–elokuussa ja sillä on vaaleanpunaiset kukat. Vuoriapollo ("Parnassius phoebus") hakee luonnossa mettä isosilkkikukan kukista.
Anton Vuorinen
Anton Vuorinen (2. heinäkuuta 1853 Kokemäki – 1930) oli suomalainen maalarimestari, varatuomari, asianajaja ja kunnallismies.
Vuorinen kävi 7-vuotiaana kuusi viikkoa kiertokoulua ja lähti 13-vuotiaana Tampereelle maalarinoppiin. Hän menestyi ammatissa niin hyvin että saattoi vuonna 1872 perustaa Tampereelle oman maalarinliikkeen. Hän oli sitten mukana Tampereen kunnallispolitiikassa ollen muun muassa kaupunginvaltuuston jäsenenä 1881–1886 ja rahatoimikamarin puheenjohtajana 1883. Vuorinen kuului myös tamperelaisen Aamulehden perustajiin ja toimi lehden ensimmäisenä isännöitsijänä. Vuonna 1881 Tampereen Sanomat-lehti uutisoi pilkallisesti J. V. Snellmanin 75-vuotispäiville osallistuneen tamperelaisen valtuuskunnan matkasta. Tämä suututti kyseiseen valtuuskuntaan kuuluneet lennätinpäällikkö F. V. Jalanderin ja tehtailija Anton Vuorisen niin, että he alkoivat puuhata uutta kilpailevaa lehteä Tampereelle. Tämän uuden lehden, Aamulehden, näytenumero ilmestyikin jo joulukuussa 1881.
1880-luvun puoluetaisteluiden aikana Tampereen pormestarin Fredrik Vilhelm Procopén kerrottiin sanoneen Vuoriselle "Ei yks maalari ymmärrä mitä seiso lakissa" ja Vuorisen vastanneen tähän "Tampereen pormestari ei nyt ymmärrä lain tulkintaa, mutta oppimaton maalari voi lukea sellaiseksi lakimieheksi, että ymmärtää lakia". Vuorinen luopui 1880-luvun puolivälissä entisestä ammatistaan ja ryhtyi opiskelemaan suorittaen ylioppilastutkinnon yksityisoppilaana Hämeenlinnan normaalilyseossa 1887. Hän opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1889, filosofian maisteriksi 1890 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1892. Hän auskultoi Turun hovioikeudessa ja sai varatuomarin arvon. Vuorinen toimi asianajajana ensin Tampereella ja sittemmin Helsingissä.
Vuorinen lahjoitti 1911 Hollolan pitäjän Jalkarannan kylässä sijainneen kesäasuntonsa Korpikodin Pikku- ja Kiertokoulun opettajain ja opettajatarten liitolle (nykyisin Alkuopetuksen Opettajain Liitto ry) lepokodiksi. Hän oli rakennuttanut Korpikodin vuonna 1905.
Vuorinen rakennutti Helsingin Punavuoreen Fredrikinkatu 19:ään viisikerroksisen Wuorisen eli Kulmion talon jonka ensimmäinen vaihe valmistui 1896. Talon suunnitteli arkkitehtitoimisto Nyström, Petrelius & Penttilä.
Anton Vuorisen lapsia olivat Patentti- ja rekisterihallituksen ylijohtaja Paavo Ant-Wuorinen, kemisti Olli Ant-Wuorinen, kemisti ja diplomi-insinööri Jalo Ant-Wuorinen sekä rehtori Taimi Wuorinen.
Ukon pakka - Kalevalainen tarot
Ukon pakka - Kalevalainen tarot on suomalaisen kirjailijan ja taiteilijan Susanna Salon (s.1985) esikoisteos. Ukon pakka käsittää 78 tarotkorttia ja yli 300-sivuisen tulkinta oppaan jossa Salo yhdistää tarotkortit suomalaiseen kansanperinteeseen, Kalevalaan ja mytologiaan. Salo on laatinut jokaiselle kortille tulkinnan sekä kuvittanut kortit neljää lukuun ottamatta. Kortit Liekkiö, Maailmanpuu, Hautausmaanväki ja Lohikäärme on kuvittanut Laura Kautovaara. Ukon pakan on julkaissut Salakirjat ja se on käännetty englanniksi. Englannin kielinen teos on nimeltään Mythologia Fennica Tarot ja se julkaistaan syksyllä 2018. Kirjan on kääntänyt englanniksi Eero Korpinen.
Susanna Salo on tehnyt itsenäistä tutkimustyötä yli seitsemän vuoden ajan Ukon pakkaa varten. Hän on perehtynyt laajasti Kalevalan tutkimukseen, Suomalaisen mytologian tutkimukseen, shamanismiin sekä vertailevaan uskontotieteeseen ja kansantaruihin. Ukon pakkaa varten hän on myös tehnyt laajan tutkimuksen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS) arkistolla, jonka pohjalta on syntynyt teoksen pieni arkana. Teos on jaettu isoon ja pieneen arkanaan perinteisen tarotin tapaan. Ison arkanan aiheet ovat Kalevalan taruihin ja henkilöhahmoihin liittyviä sekä muinaista shamanistista maailmankuvaa esitteleviä. Pieni arkana on jaettu neljän elementin mukaan, jotka Salo on nimennyt suomalaisen kansanperinteen mukaisesti käyttäen termejä vedenväki, tulenväki, ilmanväki ja maanväki.
Ukon pakan pienessä arkanassa Salo esittelee 56 erilaista uskomusolentoa, myyttistä eläintä sekä vanhoja suomalaisia haltioita ja jumalia. Mukana on myös runsaasti alkuperäisiä tarinoita näihin olentoihin liittyen, jotka ovat peräisin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS) arkistolta.
Susanna Salon teos Ukon pakka voitti vuosittain järjestettävän Vuoden Rajatietokirja -kilpailun yleisön äänestyksen. Ultra-lehden numerossa 2/2018 oli Jukka Niemisen kirjoittama Susanna Salon haastattelu. Muita haastatteluita on ollut Sielun Peili-lehdessä (2/2018), Ääretön-lehdessä (6/2018) sekä Minä Olen lehdessä (6/2018).
http://www.susannasalo.fi/
http://sinikivi.com/sinikiven-paakirjoitukset/oudot-jutut/456-ukonpakka
https://areena.yle.fi/1-4237350
https://www.facebook.com/Ukon-pakka-Kalevalainen-tarot-Susanna-SaloSalakirjat-1939596712933942/
https://issuu.com/rajatieto/docs/aareton-kesa_2-2018/22
https://www.youtube.com/watch?v=o37Fxc4k0U8
https://www.mixcloud.com/MeteliaMaanAlta/meteli%C3%A4_maan_alta_talvi-ohjelma/
www.salakirjat.net
www.susannasalo.fi
Sirokesäkynttilä
Sirokesäkynttilä eli herrasväenkaura ("Gaura lindheimeri") on horsmakasvien (Onagraceae) heimoon ja kesäkynttilöiden ("Gaura") sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina. Sitä kasvaa luonnossa ainakin Yhdysvaltojen eteläosissa.
Sirokesäkynttilä on mätästävä ja kasvaa noin 90–150 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat muodoltaan suikeita tai lusikkamaisia. Sirokesäkynttilän kukat sijaitsevat pitkänä terttuna varren latvassa ja kukat ovat väriltään aluksi valkoisia, mutta muuttuvat ajan myötä vaaleanpunertaviksi.
Sirokesäkynttilä kasvaa parhaiten hiekkaisella ja hyvin vettä läpäisevällä kasvualustalla täydessä auringon valossa.
Sirokesäkynttilän tieteellisen nimen lajinimi ("lindheimeri") viittaa 1800-luvulla eläneeseen teksasilaiseen kasvien keräilijään Ferdinand Jacob Lindheimeriin.
Blue Danube
Blue Danube () oli Isossa Britanniassa kehitetty taktisen luokan ydinpommi. Tämä ydinase tuli käyttöön Britannian eräänä ensimmäisistä ydinaseista. Sen muita nimiä olivat: "Smallboy", "the Mk.1 Atom Bomb" (suom. Mark 1 -atomipommi), "Special Bomb" eli "erikoispommi" ja "OR.1001". Pommi kehiteltiin 1950-luvun alkupuolella. Ydinfissioon perustuvaa pommia testattiin Joulusaarilla sekä Australian Maralingassa ennen käyttöön ottoa. Aktiivi käyttö kesti varsin lyhyen aikaa, eli vuodet 1953–1962. Pommin konstruktio eli kokoonpano ei suuresti eronne Fat Man -tyypistä. Räjähdelinssien määrä oli 32 kpl. Pommeja valmistettiin arviolta 58 kpl.
Aluksi vain V-pommittajat kykenivät kuljettamaan tämän ydinaseen. Fissiili materiaali oli plutonium, ja sen sytytys oli monipisteinen. Pommin isänä eli pääkehittelijänä voitaneen pitää William Penneyta. Pommi oli muodoltaan suuri sekä raskas, mutta aerodynaaminen eli virtaviivainen. Vaikutteita se oli voinut saada Barnes Wallisilta. Räjähdysvoima oli 14 kilotonnia (kT). Ulkomitat ovat 24 jalan pituus, 5 jalan paksuus sekä 10 000 paunan omamassa eli n. 4 500 kg:n omamassa.
Red Beard (suom. "Punaparta") korvasi nopeassa tahdissa tämän pommityypin.
Pia Viertonen
Pia Viertonen (s. 5. syyskuuta 1945 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1964–1978 Viertonen pelasi naisten SM-sarjassa 130 runkosarjaottelua vain Puna-Mustien joukkueessa. Ulkopelissä Viertosen pelipaikka oli ykkösvahtina. Viertonen valittiin 12 kertaa Itä–Länsi-otteluun.
Kirsi Annila
Kirsi Annila (s. 2. huhtikuuta 1973) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1992–2004 Annila pelasi naisten Superpesiksessä 294 runkosarjaottelua Ylihärmän Junkkareiden, Ylihärmän Pesis-Junkkareiden ja Siilinjärven Pesiksen joukkueissa. Ulkopelissä Annilan pelipaikka oli kolmospolttajana. Annila valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun.
Sari Lemponen
Sari Lemponen (s. 3. marraskuuta 1973) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1991–2005 Lemponen pelasi naisten Superpesiksessä 312 runkosarjaottelua Oulun Lipon, Pattijoen Urheilijoiden ja Porin Pesäkarhujen joukkueissa. Ulkopelissä Lemposen pelipaikka oli kakkoskopparina. Lemponen valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun.