Marjorie Rambeau
Marjorie Rambeau (15. heinäkuuta 1889 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 6. heinäkuuta 1970 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän aloitti uransa jo 12-vuotiaana sanfranciscolaisessa teatterissa ja näytteli vuosina 1914–1926 Broadwayllä. Rambeau esiintyi noin 50 elokuvassa ja oli kahdesti ehdokkaana parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon.
Marjorie Rambeau syntyi San Franciscossa 1889. Hänen isänsä Marcel Rambeau oli liikemies ja äitinsä Lilian Rambeau Yhdysvaltain länsiosien ensimmäisiä naislääkäreitä.
Marjorie lähti äitinsä kanssa Nomen kultaryntäyksen aikoihin 1899 Alaskaan, mihin Lilian Rambeau perusti klinikan kullankaivajille, kauppiaille ja eskimoille. Yritys kuitenkin epäonnistui, sillä Nomessa ei luotettu vielä naislääkäriin.
San Franciscossa Marjorie laitettiin tanssikouluun, koska hänen äitinsä halusi kömpelön tyttärensä liikkuvan sulokkaammin. Teatterituottaja näki Marjorien koulussa ja päätti antaa tytölle mahdollisuuden teatterissa. Marjorie oli 12-vuotias, kun hän näytteli ensimmäisen kerran sanfranciscolaisessa teatteriesityksessä.
Marjorie Rambeau näytteli usean vuoden San Franciscon lisäksi Los Angelesin, Seattlen, Portlandin ja Vancouverin repertuaariteattereissa. Thornen–Southardin seurueen mukana hän tuli kesäkuun 1906 puolivälissä Dawson Cityyn. Rambeau jäi kuitenkin Yukoniin, kun suurin osa seurueesta lähti paluumatkalle heinäkuussa. Hän esiintyi erilaisissa tuotannoissa ja opetti paikallisia amatöörinäyttelijöitä syksyn 1906 ja talven 1906–1907.
Rambeaun ensimmäinen esiintyminen New Yorkissa tapahtui vuonna 1913 Fifth Avenue Theatressa näytelmässä "Kick In". Se teki hänestä tähden, minkä ansiosta hän pääsi useisiin muihinkin tuotantoihin. Rambeau näytteli muun maussa näytelmissä "The Goldfish", "The Fortune Teller", "Miten haluatte", "The Road Together" ja "Cheating Cheaters". Hän oli mukana kaikkiaan 14:ssä Broadway-tuotannossa vuosien 1914–1926 välillä.
Rambeaun viimeisen Broadway-näytelmän "Just Lifen" esittäminen loppui marraskuussa 1926. Sen jälkeen hänellä oli monia päärooleja kalifornialaisissa teatteriseurueissa. Hän siirtyi entistä vahvemmin myös elokuvien pariin, sillä hän teki Hollywoodissa syyskuun 1930 ja tammikuun 1932 välisenä aikana 14 elokuvaa. Niihin kuuluivat muun muassa "Satamakahvilan salaisuus" (1930) ja "The Easiest Way" (1931). Tammikuun 1932 alussa Rambeau ilmoitti jäävänsä eläkkeelle.
Rambeau oli ollut eläkkeellä vain noin vuoden, kun Paramount Pictures ilmoitti tehneensä sopimuksen hänen kanssaan. Rambeau palasi joulukuussa 1932 Los Angelesiin kuvaamaan "Strictly Personal" -elokuvaa.
Rambeau esiintyi urallaan noin 50 elokuvassa. Nuoruudessaan hän näytteli kauniina tummana naisena usein romanttisissa päärooleissa, mutta vanhemmiten hän siirtyi monipuolisempiin rooleihin.
Rambeau oli kahdesti ehdokkaana Oscar-palkintoon. Ensimmäisen ehdokkuutensa parhaasta naissivuosasta hän sai vuonna 1941 elokuvasta "Kapea polku" ja toisen vuonna 1954 elokuvasta "En unohda sinua koskaan". Muita hänen merkittävimpiä elokuviaan ovat "Oklahoman musta kulta", "Kippari-Annie astuu laivaan", "Palooka", "Tupakkatie", "Broadway keskiyön jälkeen", "Muistojen lahti" ja "Tuhatkasvoinen mies".
Rambeau oli kolmasti naimisissa. Hänen ensimmäinen miehensä Willard Mack oli näyttelijä ja näytelmäkirjailija, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1912. Rambeau haki avioeroa vuonna 1917 ja syytti miestään sopimattomasta käytöksestä erään naisen kanssa. Rambeaun toinen mies oli näyttelijä Hugh Dillman, jonka kanssa hän oli naimisissa 1919–1923, ja kolmas mies eläköitynyt liikemies Francis A. Gudger. Gudgerin ja Rambeaun liitto kesti Gudgerin kuolemaan 1967 asti eli yhteensä 45 vuotta.
Marjorie Rambeau kuoli vuonna 1970 kotonaan Palm Springsissä. Hänet on haudattu miehensä kanssa pienelle Desert Memorial Parkin hautausmaalle, jossa lepää monia julkisuuden henkilöitä.
Lähteet
Lähde