hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Salvador Giménez Valls
Salvador Giménez Valls (s. 31. toukokuuta 1948 Muro de Alcoy) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Valencian arkkihiippakuntaan 9. kesäkuuta 1973 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Abulan titulaaripiispaksi 11. toukokuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agustín García-Gasco y Vicente, jota avustivat Ricardo María Carles Gordó ja Jaume Pujol Balcells.
Giménez Valls sai 21. toukokuuta 2009 nimityksen Menorcan piispaksi.
Giménez Vallsista tuli vuonna 2005 Espanjan piispainkonferenssissa piispojen koulutus- ja katekeesikomission jäsen.
Pirullisen positivismin paluu
Pirullisen positivismin paluu: Laadullisen ja määrällisen tarkastelua on Pertti Tötön kirja laadullisesta ja määrällisestä tutkimuksesta. Teoksen julkaisi Vastapaino vuonna 2000.
Krasjatytši
Krasjatytši () on pieni kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Kiovan alueella linnuntietä 95 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta luoteeseen.
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran historiallisissa dokumenteissa vuonna 1560, tuolloin vielä toisella nimellä (). Nykyisen nimensä Krasjatytšin kylä sai vuonna 1900.
Krasjatytši on maaseutuvaltaisen Poliskyn piirin hallintokeskus. Tämä piiri saastui merkittävästi Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksena 1986; osa piirin alueesta luokiteltiin vakavasti saastuneeksi suljetuksi alueeksi; nykyisin tämä osa piiristä kuuluu rajoitusalueena Tšernobylin suojavyöhykeeseen tai muihin rauhoitus- ja säteilysuojelualueisiin. Suurin osa alueen tuolloisesta väestöstä evakuoitiin tai on muuttanut pois alueelta. Vuoden 2011 alussa Krasjatytšin taajamassa arvioitiin asuvan vain 660 ja koko piirissä 6 081 henkeä.
Ekolalia
Ekolalia on automaattista, tahdostariippumatonta sanojen tai fraasien toistamista. Termi on johdettu kreikankielen sanoista ἠχώ (ichó), kaiku ja λαλιά (laliá), puhe. Ekolalia on läheisesti yhteydessä ekopraksian kanssa, jolla tarkoitetaan tahdosta riippumatonta muiden ihmisten liikkeiden imitointia.
Ekolalia voi olla välitöntä tai viivästynyttä. 
Välittömässä ekolaliassa henkilö toistaa juuri kuulemansa asian heti kuulemisen jälkeen. Viivästyneessä ekolaliassa henkilö taas toistaa aiemmin kuulemansa fraasin tai sanan toisessa yhteydessä.
Ekolaliaa voi esiintyä eri vaikeusasteina. "Puhtaalla" ekolalialla tarkoitetaa sitä, että henkilö toistaa kaiken sanasta sanaan. Esimerkiksi kysyttäessä "miten voit?" vastaisi henkilö "miten voit?". Lieventyneenä (=mitigated) ekolaliaa pidetään, kun henkilö muuttaa osan sanoista. Useimmiten muutokset kohdistuvat persoonapronomineihin ja verbien muotoon. Näin ollen edellisen esimerkin mukaisessa tilanteessa henkilö, jolla ekolalia on lieventynyttä vastaisi "miten voin?"
Ekolalia on tavallista lapsille, jotka ovat opettelemassa puhumaan. Lapsi kehittää puheenmuodostustaan ja ymmärrystään sanojen merkityksestä toistelemalla sanoja ja fraaseja. Suurin osa lapsista kasvaa ulos tästä kehityksen vaiheesta ja kehittää kyvyn muodostaa lauseita itse sen sijaan, että hän imitoisi muita. 
Sanojen toisteleminen voi toimia myös lapselle stressinhallinta- ja itserauhoittamiskeinona. Varsinkin autistiset lapset, jotka usein ilmentävät merkkejä ekolaliasta, saattavat kokea, että tuttu lause helpottaa ahdistuksen tunteita.
Aikuisilla ekolalia liittyy pääsääntöisesti aivojen häiriötiloihin tai tauteihin kuten skitsofreniaan tai Alzheimerin tautiin.
Ekolalia ilmenee usein osana vakavammanlaatuista tilaa. Korostuneesti autismin yhteydessä. Sen kuitenkin myös liitetty Alzheimerin tautiin, Aspergerin oireyhtymään, afasiaan, Rubinstein-Taybin oireyhtymään , Touretten oireyhtymään sekä katatoniseen skitsofreniaan.
Syvällistä ja pinnallista
Syvällistä ja pinnallista: Teoria, empiria ja kausaalisuus sosiaalitutkimuksessa on Pertti Tötön kirja laadullisesta ja määrällisestä tutkimuksesta. Teoksen julkaisi Vastapaino vuonna 2004. Kirja jatkaa teosten "Pirullinen positivismi" (1997) ja "Pirullisen positivismin paluu" (2000) aiheiden käsittelyä.
Allegoria (maalaus)
Allegoria on Reino Hietasen (s. 1932) vuonna 1967 tekemä kollaasi guassilla ja tussilla paperille. Tämä kooltaan 160 × 120 cm työ on kiinnitetty kovalevylle ja se ostettiin valmistumisvuotenaan, vuonna 1967, Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Taiteilija sanoo pyrkineensä kuvaamaan kaupunkielämän kiirettä, elintason perässä juoksemista ja yksilön sulautumista massoihin. Siinä on nähtävissä vanhan kirkkotaiteen vaikutusta. Suurin osa maalauksen ihmisiä kuvaavista päistä on sijoitettu kuin alkeellisen kirkkorakennuksen sisään. Rakennus on kuin yhteyttä ylläpitävä suoja, jonka ulkopuoleltakin kyllä löytyy yksilöitä. Kaikki maalauksen päät tai napit on aseteltu kangasmaisten pohjien päälle. Viivoitukset kulkevat eri alueilla eri suuntiin ja on kuin ompelukoneen saumat liittäisivät ne toisiinsa.
Taiteilija kutsui tämän ajan teoksiaan lokeromaalauksiksi.
Jack Mercer
Jack Mercer (13. tammikuuta 1910 New York, New York – 4. joulukuuta 1984) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, käsikirjoittaja ja animaattori, joka tunnetaan Kippari-Kallen ja Felix-kissan äänirooleista.
Mercer aloitti työskentelemään animaattorina Tweeningin roolissa Fleischer Studiosilla 1930-luvulla. Hän työskenteli myös ääninäyttelijänä ja teki ensimmäisen roolinsa vuonna 1933 Fleischer Studiosin "Betty Boop's Penthouse" lyhytanimaatioon, jossa Betty Boopin äänenä toimi Mae Questel. Kaksi vuotta myöhemmin Mercer korvasi William Costellon Kippari-Kallen äänenä. Mercerin ensimmäinen rooli Kippari Kallena oli lyhytanimaatiossa "King of the Mardi Gras", jonka jälkeen Mercer toimi hahmon roolissa aina 1980-luvulle saakka. Hän myös käsikirjoitti useat Kippari-Kalle animaatiot Fleischer Studiosille. Mercer teki myöhemmin ensimmäisen animaatiosarjansa Kippari-Kallen roolissa 1960-luvulla "Popeye the Sailorissa" ja sitä ennen hän oli myös Felix-kissan roolissa sarjassa "Felix-ihmekissa". Myöhemmin Mercer oli myös Hanna-Barberan tuottamassa "The All-New Popeye Hour" piirrossarjassa Kippari-Kallen roolissa.
Mercer kuoli 74-vuotiaana mahasyövän liittyvään sairauteen New Yorkissa.
Kilimanjaron lumet (vuoden 2011 elokuva)
Kilimanjaron lumet () on Robert Guédiguianin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 2011, joka perustuu Victor Hugon runoon.
Antonio Bacci
Antonio Bacci (4. syyskuuta 1885 Giugnola – 20. tammikuuta 1971 Vatikaani) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi Firenzen arkkihiippakuntaan 9. elokuuta 1909 ja ylennettiin kardinaaliksi 28. maaliskuuta 1960, jolloin hän sai nimityksen Sant'Eugenion kardinaalidiakoniksi.
5. huhtikuuta 1962 Bacci sai nimityksen Colonia in Cappadocian titulaariarkkipiispaksi, ja hänet konsekroi piispaksi 19. huhtikuuta paavi Johannes XXIII, jota avustivat Giuseppe Pizzardo ja Benedetto Aloisi Masella. Samana päivänä hän kuitenkin erosi titulaariarkkihiippakunnan johdosta.
Bacci osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja vuoden 1963 konklaaviin. Hän toimi kirkon kirjesihteerinä vuosina 1931–1960 ja oli kardinaaliprotodiakoni vuosina 1970–1971.
Bacci oli Vatikaanin johtava latinan asiantuntija. Hän julkaisi neljä painosta latinan sanakirjasta ("Lexicon vocabulorum quae difficilius latine redduntur"), jossa oli myös kardinaalin itsensä käyttöön ottamia termejä, kuten "gummis salivaria" (purukumi). Bacci vastusti kansankielisiä messuja ja tulikin tunnetuksi myös osallistumisestaan Ottavianin interventioon. Siinä hän Alfredo Ottavianin kanssa lähetti paavi Paavali VI:lle kirjeen, jossa arvosteltiin Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen messu-uudistusta.
Pyhäjärven Pohti
Pyhäjärven Pohti on pyhäjärveläinen urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1934 nimellä Parkkiman Pohti ja seuran nykyinen nimi otettiin käyttöön kymmenen vuotta myöhemmin. Paini on ollut seuran päälajina alusta alkaen, vaikka nykyisellään toiminta lajin parissa onkin hiljentynyt. Nykyisin tärkeitä lajeja ovat painin lisäksi lentopallo, jääkiekko, hiihto, jalkapallo, pesäpallo ja yleisurheilu, minkä lisäksi lajivalikoimissa ovat jousiammunta, suunnistus ja tennis.
Sosiologinen ajattelu
Sosiologinen ajattelu () on Zygmunt Baumanin vuonna 1990 ilmestynyt kirja sosiologiasta.
Mesa/Boogie
Mesa/Boogie (myös tunnettu nimellä Mesa Engineering) on kitara- ja bassovahvistimia valmistava Kalifornialainen yritys.
Mesa aloitti toimintansa Randall Smithin johdolla vuonna 1969 pienenä huoltoliikkeenä, joka modifioi Fenderin kombovahvistimia. Smithin modifioinnit lisäsivät vahvistimien tulotasoa, mikä teki vahvistimista paljon kovaäänisempiä ja loi niille aikaansa nähden omalaatuisen harmonisen, säröytyneen äänen. Alkuaikojen asiakkaisiin kuuluivat Carlos Santana ja Keith Richards, joiden kautta Mesa Boogie sai nopeasti maineen loistavana vahvistinvalmistajana.
Mesa Boogie -vahvistimia käyttävät monet tunnetut artistit, kuten Stam1nan Pekka Olkkonen, Foo Fightersin Dave Grohl ja Mokoman Kuisma Aalto. Myös edesmennyt Kurt Cobain käytti Mesa/Boogien vahvistimia. Nirvanan Nevermind -levyllä pääasiallinen kitaravahvistin oli Mesa Boogie Studio .22 -etuvahvistin. Mesa Boogien vahvistimet ovat nykyisin erityisesti metallimuusikoiden suosiossa.
Rantasalmen Urheilijat
Rantasalmen Urheilijat on rantasalmelainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1926. Nykyisin seuraan kuuluu yhdeksän jaostoa, jotka ovat hiihto, jalkapallo, jääkiekko, lentopallo, pesäpallo, soutu, suunnistus, tennis ja yleisurheilu.
Seuran kotisivut
Postmodernin lumo
Postmodernin lumo on kokoelma sosiologi Zygmunt Baumanin kirjoituksia, joka ilmestyi vuonna 1996 Vastapainon kustantamana.
Antonio Montero Moreno
Antonio Montero Moreno (s. 28. elokuuta 1928 Churriana de la Vega) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 19. toukokuuta 1951 ja nimitettiin Sevillan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Regianan titulaaripiispaksi 4. huhtikuuta 1969. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. toukokuuta José María Bueno y Monreal, jota avustivat Vicente Enrique y Tarancón ja Rafael García y García de Castro.
Montero Moreno sai 3. toukokuuta 1980 nimityksen Badajozin piispaksi. 28. heinäkuuta 1994 hiippakunta korotettiin arkkihiippakunnaksi ja nimettiin Mérida-Badajoziksi. Montero Moreno jatkoi toimintaansa sen arkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 9. heinäkuuta 2004. Hänen seuraajakseen nimitettiin samana päivänä Santiago García Aracil.
Montero Moreno on Salamancan paavillisen yliopiston kunniatohtori. Hän on omistanut suuren osan elämästään työlle viestinnän parissa.
Veto (oikeustiede)
Veto oli Suomessa vuoden 1978 loppuun saakka käytössä ollut oikeudellinen muutoksenhakukeino, jossa alioikeuden riita-asiassa julistamaan päätökseen, jolla kanne on lopullisesti ratkaistu, haetaan muutosta vetoamalla hovioikeuteen. Vedotessa asianosaisen, jolle alioikeuden tekemä päätös oli vastainen, oli vaadittava hovioikeudelta päätöksen muuttamista tai kumoamista. Vain alioikeuden eli raastuvanoikeuden tai kihlakunnanoikeuden lopullisiin ratkaisuihin riita-asioissa voitiin hakea muutosta vetoamalla. Muihin ratkaisuihin haettiin muutosta "valittamalla" hovioikeuteen.
Vuonna 1978 oikeudenkäymiskaaren 25. lukua muutettiin, ja siitä lähtien kaikkiin alioikeuksien ratkaisuihin on voitu hakea muutosta valittamalla.
"Veto" () on tavallinen suomenkielinen sana, ja se taipuu normaalisti "veto" : "vedon" erotuksena latinankielisestä käsitteestä "veto". Vastaava verbi on "vedota" (), ja siitä muodostettu substantiivi "vetoaminen" ().
Santiago García Aracil
Santiago García Aracil (s. 8. toukokuuta 1940 Valencia) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Valencian arkkihiippakuntaan 21. syyskuuta 1963 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Croaen titulaaripiispaksi 20. marraskuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Miguel Roca Cabanellas, jota avustivat Gabino Díaz Merchán ja Rafael González Moralejo.
García Aracil sai 31. toukokuuta 1988 nimityksen Jaénin piispaksi ja 9. heinäkuuta 2004 Mérida-Badajozin arkkipiispaksi.
Shinya Yamanaka
Yamanakalle myönnettiin Wolfin lääketieteen palkinto vuonna 2011. Yamanaka palkittiin ansioistaan kantasolututkijana Millennium-teknologiapalkinnolla kesäkuussa 2012. Yamanaka on kehittänyt uuden menetelmän tuottaa monikykyisiä, indusoituja pluripotentteja kantasoluja, käyttämättä alkion kantasoluja. Menetelmästä odotetaan hoitoa useisiin vakaviin sairauksiin, kuten syöpään, diabetekseen ja Alzheimerin tautiin..
Nosto (oikeustiede)
Nosto () oli vanha Suomessa vuoden 1979 loppuun saakka käytössä ollut muutoksenhakukeino hovioikeudesta korkeimpaan oikeuteen sellaisissa jutuissa, joissa oli vedottu hovioikeuteen. Mikäli korkein oikeus myönsi hovioikeuden ratkaisuun muutoksenhakuluvan ja antoi täydellisen ratkaisun asiassa, tätä muutoksenhakua hovioikeuden tuomioon kutsuttiin nostoksi ja sen johdosta annettua korkeimman oikeuden ratkaisua tuomioksi. Muissa tapauksissa muutoksenhakuhakemus oli nimeltään valitus ja sen johdosta annettu ratkaisu nimeltään päätös.
Muutoksenhakujärjestelmää muutettiin vuoden 1980 alusta, jolloin otettiin käyttöön valituslupamenettely.
Autonomisessa Suomessa haettiin muutosta nostoteitse senaatin oikeusosastossa hovioikeuden ratkaisemiin niihin vetojuttuihin, joissa muutoksenhaku oli sallittu.
Kastanjat
Kastanjat ("Castanea") ovat puita, jotka kuuluvat pyökkikasveihin kuten tammi ja pyökki. Kastanjalla voidaan tarkoittaa myös näiden puiden pähkinämäistä hedelmää. Kastanjoita on neljä päälajia: Eurooppalainen jalokastanja, kiinankastanja ("Castanea mollissima"), japaninkastanja ("Castanea crenata") ja amerikankastanja.
Kastanjoita ei pidä sekoittaa hevoskastanjoihin ("Aesculus"), jotka eivät ole kastanjoiden sukua, vaan on ainoastaan nimetty kastanjoita muistuttavien, mutta vähemmän syömäkelpoisten hedelmiensä perusteella. Myöskään niitä ei pidä sekoittaa vesikastanjoihin, eikä ulkonäöltään samantapaiseen amerikanpyökkiin.
Kastanjat ovat saaneet nimensä Kreikan Thessaliassa sijaitsevasta Kastanian kaupungista.
Relander (suku)
Relander on suomalainen suku, johon on kuulunut useita tieteen, politiikan ja talouselämän vaikuttajia. Suomessa on ollut muitakin Relander-nimisiä sukuja, joilla ei ole todennettua yhteyttä tähän Hirvensalmelta lähtöisin olevaan sukuun. Suvun ensimmäinen tunnettu jäsen on vuonna 1690 Hirvensalmen lukkarina mainittu Anders Relander. Suvussa kulkeneen perimätiedon mukaan Anders Relander olisi alkujaan ollut lähtöisin Saksan Pommerista. Hänen neljästä pojastaan: Jöran, Anders, Isak ja Gustav, saivat alkunsa suvun neljä päähaaraa. Lukkarin toimen peri perheen vanhin poika: 1. päähaaran kantaisä Jöran Relander. Kaikkiaan Anders Relanderin jälkeläiset toimivat Hirvensalmen lukkareina neljän sukupolven ja yli 150 vuoden ajan. Suvun liki kaikki merkkihenkilöt kuuluvat hänen vanhimmasta pojastaan, lukkari Jöran Andersinpojasta (k. 1729) lähteneeseen laajimpaan sukuhaaraan, mutta myös muun muassa suvun 3. päähaarasta, Iisakin sukuhaarasta, löytyy merkkihenkilöitä (Jari Valkonen ja Seppo Yläsaari).
Emilia Byrd Starr
Emilia Byrd Starr on L. M. Montgomeryn kirjoittaman "Pieni runotyttö" -sarjan päähenkilö, joka kirjoittaa mielellään runoja. Kirjoihin perustuvassa televisiosarjassa Emiliaa näyttelee Martha MacIsaac.
Juan Carlos Romanín
Juan Carlos Romanín (s. 4. marraskuuta 1954 Sarandi) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi salesiaaneihin 21. joulukuuta 1978 ja sai pappisvihkimyksensä 24. lokakuuta 1981. Hänet nimitettiin Río Gallegosin piispaksi 25. lokakuuta 2005, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agustín Roberto Radrizzani, jota avustivat Esteban María Laxague ja Alejandro Antonio Buccolini.
Romanín erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 18. huhtikuuta 2012 terveyssyistä. Hän puolusti piispana toimiessaan työläisten oikeuksia.
Kun oikeusistuin Buenos Airesissa hyväksyi samaa sukupuolta olevien avioliiton marraskuussa 2009, Romanín nimitti päätöstä hyökkäykseksi ihmislajin säilymistä vastaan.
San Franciscon kaupungintalo
San Franciscon kaupungintalo () on San Franciscon kaupungin kaupungintalo. Alkuperäinen kaupungintalo valmistui vuonna 1899, mutta se tuhoutui maan tasalle vuoden 1906 maanjäristyksessä. Uuden talon rakentaminen aloitettiin vuonna 1913, ja se saatiin valmiiksi vuonna 1915. Kaupungintalon uudelleenrakentaminen maksoi silloin noin 3,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Rakennuksessa on neljä kerrosta ja se on 93,73 metriä korkea. Kaupungintalon kupoli on maailman viidenneksi suurin.
Kaupungintalon arkkitehtina toimi amerikkalainen arkkitehti Arthur Brown, Jr. ja rakennuksen patsaat veisti ja suunnitteli kuvanveistäjä Henri Crenier. San Franciscon kaupungintalo edustaa tyyliltään amerikkalaista renessanssia. Rakennus on melkein kokonaan rakennettu graniitista ja hiekkakivestä.
San Franciscon kaupungintalo on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. "Monk"-televisiosarjassa Monk ja hänen avustajansa vieralevat kaupungintalossa murhan takia. Elokuvassa "007 ja kuoleman katse" Bond varastaa paloauton kaupungintalon edestä.
Elokuvat joissa kaupungintalo on esiintynyt:
Ákšomuotki
Ákšomuotki () on kylä Norjan Koutokeinossa.
Alejandro Antonio Buccolini
Alejandro Antonio Buccolini (18. tammikuuta 1930 Ferré – 6. kesäkuuta 2014) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 24. marraskuuta 1957 ja nimitettiin Río Gallegosin hiippakunnan piispaksi 11. heinäkuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Manuel López, jota avustivat Jorge Arturo Meinvielle ja Agustín Roberto Radrizzani. Buccolini asetettiin virkaansa 3. lokakuuta.
Buccolini jäi eläkkeelle 25. lokakuuta 2005. Hänen saavutettuaan eläkeiän paavi Benedictus XVI nimitti hänen seuraajakseen Juan Carlos Romanínin.
Aviovaara
Aviovaara () on kylä Norjan Koutokeinossa.
Stanley Rogers Resor
Stanley Rogers Resor (5. joulukuuta 1917 New York – 17. huhtikuuta 2012 Washington) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja upseeri. Hän oli puolustusministerin alainen maavoimaministeri ("Secretary of the Army") Yhdysvaltain puolustusministeriössä 1965-1971.
Resor opiskeli Yalen yliopistossa ja palveli toisessa maailmansodassa upseerina. Sodan loppuvaiheessa hän oli taistelutehtävissä Euroopan rintamalla. Sotapalvelunsa Resor päätti everstiluutnanttina; hänelle myönnettiin kunniamerkit Silver Star, Bronze Star sekä Purple Heart.
Toimittuaan pitkään yritysjuristina newyorkilaisessa lakiasiaintoimistossa Resor siirtyi 1965 puolustusministeriön palvelukseen. Hän palveli Vietnamin sodan aikaan armeijan ministerinä sekä demokraattipresidentti Lyndon B. Johnsonia että republikaanipresidentti Richard Nixonia. Resor esitti myöhemmin kritiikkiä Yhdysvaltain puolustuspoliittista linjaa vastaan. Hän esiintyi vuonna 1997 julkisuudessa Naton itälaajentumisen vastustajana, koska hän pelkäsi sen hankaloittavan aseistariisuntaneuvotteluja Venäjän kanssa.
Suolovuopmi
Suolovuopmi on paikka Norjan Koutokeinossa. Suolovuopmissa on sääasema ja Suolovuopmin tunturimaja ()
Suomi muotoilee
Suomi muotoilee -näyttelyitä järjesti Suomen Taideteollisuusyhdistys, nykyisin Design Forum Finland, 1980-luvulla. Näyttelyt aloitettiin vuonna 1979 ja viimeinen näyttely järjestettiin vuonna 1998. Suomi muotoilee -näyttelyihin tuotteet valitsi Suomen muotoiluraati, jonka jäsenet vaihtelivat kausittain.
Fylkesvei 5 (Finnmark)
Bredbuktnesveien () eli Fylkesvei 5 Finnmarkin läänissä on tie Norjan Koutokeinossa. Tien varrella sijaitsevat mm. Koutokeinon ala- ja yläaste.
Augusto Lauro
Augusto Lauro (s. 29. marraskuuta 1923 Tarvisio) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1947 ja nimitettiin Cosenzan vihkipiispaksi sekä Bigastron titulaaripiispaksi 8. syyskuuta 1975. Piispaksi konsekroinnin suoritti 28. lokakuuta Enea Selis, jota avustivat Domenico Picchinenna ja Giuseppe Vairo.
Lauro sai 7. huhtikuuta 1979 nimityksen San Marco Argentano-Scalean piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 6. maaliskuuta 1999.
Nina Zilli
Nina Zilli (oikealta nimeltään Maria Chiara Fraschetta, s. 2. helmikuuta 1980) on italialainen laulaja. Hän julkaisi debyyttialbuminsa "Sempre Lontano" 19. helmikuuta 2010. Albumi nousi Italian albumilistalla sijalle viisi. Vuoden 2012 San Remon musiikkifestivaaleilla Zilli valittiin Italian edustajaksi Eurovision laulukilpailussa 2012. Edustuskappaleena oli ”L’amore è femmina (Out of Love)”. Se sijoittui finaalissa yhdeksänneksi.
Riksvei 93
Riksvei 93 ("Rv93") oli vuoteen 2018 asti Suomen ja Norjan raja-asemalta Kivilompolosta Norjan Alattioon Koutokeinon kautta johtanut Riksvei-tie.
Tien nimi oli Koutokeinon sillalta etelään Suomaluodda ja pohjoiseen Álttáluodda.
9. helmikuuta 2018 tiestä tuli osa eurooppatietä E45 ja tienumero 93 poistui käytöstä.
Fylkesvei 2 (Finnmark)
Ávžžiluodda eli Fylkesvei 2 Finnmarkin läänissä on Koutokeinon keskustaajamasta Ávžin kylään johtava tie. Ávžžiluodda alkaa Koutokeinon keskustasta irtautuessaan Suomaluodda-tiestä.
Fylkesvei 4 (Finnmark)
Gálaniitoluodda eli Fylkesvei 4 on tie, joka johtaa Koutokeinon keskustaajamasta Ákšomuotkin kylään. Tie sijaitsee Finnmarkin läänissä ja alkaa Koutokeinon keskustasta, jossa se eroaa Hánnoluohkká-tiestä. Tien varrella sijaitsevat Koutokeinon terveyskeskus, Koutokeinon hyppyrimäki ja Juhlsin hopeapaja ja hopeagalleria. Tiestä haarautuvat Sarritluodda ja Buletjávri-järvelle johtava hiekkatie.
Muutoksenhakulupa
Muutoksenhakulupa oli Suomessa vuoden 1979 loppuun saakka käytössä ollut osa muutoksenhakumenettelyä hovioikeudesta korkeimpaan oikeuteen. Kun asianosainen halusi hakea muutosta hovioikeuden tuomioon tai päätökseen, hänen oli pyydettävä siihen lupaa korkeimmalta oikeudelta.
Muutoksenhakulupamenettelyä muutettiin vuoden 1980 alusta, jolloin otettiin käyttöön valituslupamenettely, ja korkein oikeus muuttui entistä selvemmin prejudikaattituomioistuimeksi eli oikeudenkäyttöä ennakkopäätösten antamisella ohjaavaksi elimeksi.
Korkein oikeus voi myöntää muutoksenhakuluvan vain:
Jos riita-asiassa oli kysymys vain rahasta tai sellaisesta, joka voidaan rahana arvioida, ei muutoksenhakulupaa voitu myöntää kohdassa 1 mainituilla perusteilla, ellei asianosaisen muutosvaatimus koskenut yli 2 000 markan määrää (vuonna 1973). Kohdassa 2 mainituilla perusteilla asianosainen ei voinut väittää, että hovioikeus oli arvioinut asiassa esitetyt todisteet väärin tai jättänyt jonkin todisteen huomioon ottamatta.
Patrick Leo McCartie
Patrick Leo McCartie (s. 5. syyskuuta 1925) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Birminghamin arkkihiippakuntaan 17. heinäkuuta 1949 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Elmhaman titulaaripiispaksi 13. huhtikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi George Patrick Dwyer, jota avustivat Joseph Gray ja Joseph Francis Cleary.
McCartie jäi eläkkeelle 29. maaliskuuta 2001.
Domenico Crusco
Domenico Crusco (19. elokuuta 1934 Grisolia – 25. elokuuta 2013 Grisolia) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Marco e Bisignanon hiippakuntaan (sittemmin San Marco Argentano-Scalea) 16. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Oppido Mamertina-Palmin piispaksi 7. helmikuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Poggi, jota avustivat Augusto Lauro ja Giuseppe Agostino.
Crusco sai 6. maaliskuuta 1999 nimityksen San Marco Argentano-Scalean piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 7. tammikuuta 2011.
Carlo Curis
Carlo Curis (2. marraskuuta 1923 La Maddalena – 29. syyskuuta 2014) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä.
Curis sai pappisvihkimyksensä 13. heinäkuuta 1947, ja hänet nimitettiin Medelin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi delegaatiksi Sri Lankaan 14. heinäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Marie Villot, jota avustivat Duraisamy Simon Lourdusamy ja Carlo Urru. Curis sai 10. helmikuuta 1976 nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Sri Lankaan, 30. maaliskuuta 1978 Nigeriaan ja 4. helmikuuta 1984 Kyprokselle. 4. helmikuuta 1984 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi delegaatiksi Jerusalemiin ja Palestiinaan.
28. maaliskuuta 1990 Curis sai nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi ja 1. syyskuuta 1994 apostoliseksi nuntiukseksi Kanadaan. Hän jäi eläkkeelle 4. helmikuuta 1999.
Anthony Ekezia Ilonu
Anthony Ekezia Ilonu (13. marraskuuta 1937 – 17. kesäkuuta 2012) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Umuahian hiippakuntaan 19. joulukuuta 1964 ja nimitettiin Okigwen hiippakunnan piispaksi 24. tammikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Curis, jota avustivat Francis Arinze ja Anthony Gogo Nwedo.
Ilonu erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 22. huhtikuuta 2006.
Horologia
Horologia (kreikan sanoista ὥρα, hora, 'hetki' ja -λογία 'oppi') on ajanmittaamisen tiede ja taide. Kellot, ajastimet ja kronometrit ovat esimerkkejä aikaa mittaavista työkaluista. Horologiaan kuuluu myös kellojen rakentamisen taito. Alan harjoittajaa kutsutaan horologiksi. Termi käsittää sekä esimerkiksi kellosepät että alan akateemiset harjoittajat, kuten horologian historioitsijat.
"Suurimmat horologiset organisaatiot ovat:"
Kaunotar ja Kulkuri II – Pepin seikkailut
Kaunotar ja Kulkuri II – Pepin seikkailut () on Disneyn vuonna 2001 valmistama yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka on jatkoa aiemmalle osalle "Kaunotar ja Kulkuri". Elokuvan on ohjannut Darrell Rooney.
Kaunottaren ja Kulkurin Pepi-pentu karkaa kotoa ja tapaa kadulla Enkelin, raisun koiratytön, josta hän saa uuden ystävän. Enkeli saattaa Pepin koirajengiin, jota johtaa ilkeä Kusti. Pepi ja Enkeli alkavat pitää toisistaan, mutta ovat erilaisia. Enkeli tahtoo olla kotikoira. Kusti sanoo antavansa Pepille mahdollisuuden, mutta pian Pepi saa selville, että Kusti on huijannut häntä. Pepi menee antamaan Kustille opetuksen ja Kulkurin sanoilla palaa kotiin ja Enkeli saa perheen Pepin luota.
Pääosissa mm. Alyssa Milano, Bill Fagerbakke, Bronson Pinchot, Cathy Moriarty, Chazz Palminteri, Jeff Bennett, Jodi Benson, Mickey Rooney, ja Scott Wolf.
Giovanni Moretti
Giovanni Moretti (20. marraskuuta 1923 Meina – 16. lokakuuta 2018) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1947 ja nimitettiin Vartanan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Thaimaahan ja delegaatiksi Laosiin, Malesiaan ja Singaporeen 9. syyskuuta 1971. Piispaksi konsekroinnin suoritti 24. lokakuuta Opilio Rossi, jota avustivat Placido Maria Cambiaghi ja Robert Ratna Bamrungtrakul.
13. maaliskuuta 1978 Moretti sai nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Sudaniin ja 10. heinäkuuta 1984 Egyptiin. 15. heinäkuuta 1989 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Belgiaan ja Luxemburgiin. Hän jäi eläkkeelle 3. maaliskuuta 1999.
Luigi Barbarito
Luigi Barbarito (19. huhtikuuta 1922 – 12. maaliskuuta 2017) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 20. elokuuta 1944 ja nimitettiin Fiorentinon titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Haitiin 11. kesäkuuta 1969. Piispaksi konsekroinnin suoritti 10. elokuuta Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat Agostino Casaroli ja Pasquale Venezia.
Barbarito sai 5. huhtikuuta 1975 nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Nigeriin ja Senegaliin; lisäksi hänet nimitettiin apostoliseksi delegaatiksi Guinea-Bissauun, Maliin ja Mauritaniaan. 10. kesäkuuta 1978 hänet nimitettiin apostoliseksi pro-nuntiukseksi Australiaan. 21. tammikuuta 1986 Barbarito sai nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi ja 13. huhtikuuta 1993 nuntiukseksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Hän jäi eläkkeelle 31. heinäkuuta 1997.
Wenlockin olympialaiset kisat
Wenlockin olympialaiset kisat () ovat englantilaisessa Much Wenlockin kylässä järjestettävät perinteikkäät urheilukisat. Ne perustettiin vuonna 1850, ja niitä pidetään nykyaikaisten olympialaisten edeltäjinä.
Vuonna 1850 englantilainen kansanvalistaja, maalaislääkäri William Penny Brookes (1809–1895) perusti Much Wenlockissa yhteisön nimeltä "The Olympian Class". Yhteisön tavoitteena oli moraalisen, ruumiillisen ja älyllisen kehityksen edistäminen paikallisessa väestössä. Näitä päämääriä edistämään perustettiin vuosittaiset urheilukilpailut alueen työväestölle. Lajeina kilpailuissa oli perienglantilaisia lajeja kuten kriketti ja jalkapallo, sekä joitain hupilajeja kuten kutominen ja yhdellä jalalla hyppiminen. Palkintoja jaettiin myös henkisistä saavutuksista.
Brookes oli kiinnostunut antiikin Kreikan olympialaisista ja kuultuaan Kreikassa aletun taas jatkaa näitä antiikin urheiluperinteitä hän avusti rahallisesti Ateenassa vuonna 1859 järjestettyjä Zappaan olympialaisia. Brookes haaveili kansainvälisistä olympiakisoista ja pyrki sinnikkäästi mutta turhaan saamaan ajatustaan läpi kreikkalaisille, jotka kieltäytyivät aina kohteliaasti.
Vuonna 1860 Wenlockin yhteisö otti nimekseen "Wenlock Olympian Society" ja vuonna 1865 perustettiin liverpoolilaisten kanssa kansallinen olympiayhteisö "National Olympian Association". Kisat laajenivat muuallekin Englantiin, muun muassa Lontooseen, ja niihin sisältyi nyt Zappaan olympialaisista omaksuttuja uusia lajeja kuten keihäänheitto. Kisojen juhlallisuuksissa viitattiin niiden kreikkalaisiin esikuviin, yleisöä oli runsaasti ja Brookesista oli tullut Englannissa tunnettu henkilö.
Kiistat osallistujien ammattilaisuudesta jakoivat kuitenkin pian englantilaisen urheiluväen, ja olympialaiset kisat menettivät jonkin verran suosiotaan 1870-luvulta eteenpäin.
Nykyaikaisen olympialiikkeen perustaja ranskalainen paroni Pierre de Coubertin kuuli 1880-luvun lopulla Wenlockin kisoista ja aloitti kirjeenvaihdon Brookesin kanssa. Miehet jakoivat yhteisen haaveen kansainvälisistä olympiakisoista ja Coubertin lainasi Brookesin ajatuksia usein omassa kampanjassaan olympialaisten elvyttämiseksi. Coubertin vieraili Wenlockissa vuonna 1890 ja perusti paljolti näiden kokemuksiensa ja Brookesin kanssa käymänsä ajatustenvaihdon pohjalta kansainvälisen olympiakomitean, joka järjesti ensimmäiset nykyaikaiset olympialaiset vuonna 1896. William Penny Brookes kuoli vain neljä kuukautta ennen kisoja.
Lontoon kesäolympialaisten 2012 toinen maskotti on nimetty Wenlockiksi huomionosoituksena Wenlockin historialle nykyaikaisten olympialaisten edeltäjänä ja inspiroijana.
Wenlockin olympialaiset kisat ovat jatkuneet lähes keskeytyksettä tähän päivään asti, ja nykyisin kisat järjestetään joka heinäkuu Much Wenlockissa. Kisojen lajiohjelmaan vuonna 2012 kuuluivat muun muassa yleisurheilu, maratonjuoksu, kävely, triathlon, lentopallo, jalkapallo, maahockey, verkkopallo, sulkapallo, nurmikeilailu, purjelento, touchtennis, jousiammunta, golf, miekkailu ja esteratsastus.
Agricultural Simulator 2012
Agricultural Simulator 2012 on 6. huhtikuuta 2012 julkaistu videopeli. Pelaajan tehtävänä on kasvattaa, kerätä ja myydä viljaa. Pelin traktorien merkit ovat Valtra, Challenger, Fendt ja Massey Ferguson. Pelin kehittäjä on Astragon Software.
Jožef Smej
Jožef Smej (s. 15. helmikuuta 1922) on slovenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1944 ja nimitettiin Mariborin vihkipiispaksi sekä Tzernicuksen titulaaripiispaksi 15. huhtikuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michele Cecchini, jota avustivat Franc Kramberger ja Alojzij Šuštar.
Smej toimi vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 18. kesäkuuta 2009.
Paul Bassim
Paul Bassim (14. marraskuuta 1922 Zgharta – 21. elokuuta 2012) oli libanonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin paljasjalkaisten karmeliittojen papiksi 29. kesäkuuta 1946 ja nimitettiin Beirutin apostoliseksi vikaariksi sekä Laodicea ad Libanumin titulaaripiispaksi 8. syyskuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfredo Bruniera, jota avustivat Nasrallah Pierre Sfeir ja Bonaventure Akiki.
Bassim toimi apostolisen vikariaatin johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 30. heinäkuuta 1999.
Maria Becker
Maria Becker (28. tammikuuta 1920 – 5. syyskuuta 2012) oli saksalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän esiintyi muun muassa televisiosarjoissa "Komissaari" ja "Derrick". Hän esiintyi myös teatterissa.
Roland Aboujaoudé
Roland Aboujaoudé (s. 7. syyskuuta 1930) on libanonilainen maroniitteihin kuuluva katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. huhtikuuta 1959 ja nimitettiin Antiokian patriarkaatin vihkipiispaksi sekä Arca in Phoenicia dei Maronitin titulaaripiispaksi 12. heinäkuuta 1975. Piispaksi konsekroinnin suoritti 23. elokuuta Antoine Pierre Khoraiche, jota avustivat Elie Farah ja Joseph Merhi.
Aboujaoudé toimi vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 6. kesäkuuta 2011.
Teddy Purcell
Edward "Teddy" Purcell (s. 8. syyskuuta 1985 St. John’s, Newfoundland ja Labrador, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa AHL-joukkue Ontario Reignia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ivan Milovan
Ivan Milovan (s. 22. syyskuuta 1940) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Poreč i Pulan hiippakuntaan 25. heinäkuuta 1964 ja nimitettiin sen johtoon 18. marraskuuta 1997. Piispaksi konsekroinnin suoritti 10. tammikuuta 1998 Josip Bozanić, jota avustivat Anton Tamarut ja Anton Bogetić.
Abraham D. Mattam
Abraham D. Mattam (s. 21. marraskuuta 1922) on intialainen syyrialais-malabarilaisen katolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin konsekroidun elämän instituutin papiksi 15. maaliskuuta 1950 ja nimitettiin Satnan arkkipiispalliseksi eksarkiksi 29. heinäkuuta 1968. Hän sai nimityksen sen piispaksi 26. helmikuuta 1977, ja piispaksi vihkimisen suoritti 30. huhtikuuta Eugene Louis D'Souza, jota avustivat Leobard D'Souza ja Théophane Matthew Thannickunnel.
Mattam jäi eläkkeelle 18. joulukuuta 1999, mutta jatkoi hiippakuntansa hallitsijana vielä huhtikuuhun saakka.
Mattam sai tohtorinarvonsa filosofiassa Rooman Paavillisesta gregoriaanisesta yliopistosta vuonna 1958.
Théophane Matthew Thannickunnel
Théophane Matthew Thannickunnel (23. syyskuuta 1928 Plassanal – 18. marraskuuta 2016) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin premonstratenssien papiksi 15. elokuuta 1959 ja nimitettiin Jabalpurin hiippakunnan johtoon 1. maaliskuuta 1976. Piispaksi konsekroinnin suoritti 31. maaliskuuta 1977 Eugene Louis D’Souza, jota avustivat Leobard D’Souza ja Joseph Pallikaparampil.
Thannickunnel jäi eläkkeelle 16. toukokuuta 2001.
Federico O. Escaler
Federico O. Escaler (28. kesäkuuta 1922 Manila – 28. marraskuuta 2015 Manila) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului jesuiittoihin.
Escaler sai pappisvihkimyksensä 19. kesäkuuta 1954, ja hänet nimitettiin Kidapawanin prelaatiksi sekä Girus Tarasiin titulaaripiispaksi 12. kesäkuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Sin, jota avustivat Patrick H. Cronin ja Gérard Mongeau. Escaler erosi titulaarihiippakunnan johdosta 18. helmikuuta 1978.
Escaler sai 23. helmikuuta 1980 nimityksen Ipilin prelaatiksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 28. kesäkuuta 1997.
Varaš
Varaš (; ) on Ukrainan pohjoisosassa Rivnen alueella sijaitseva keskikokoinen kaupunki, joka tunnetaan erityisesti siellä olevasta Rivnen ydinvoimalasta (koordinaatit ).
Vuonna 1973 jo vuodesta 1776 tunnetun Varašin kylän alueelle perustettiin Kuznetsovskin kaupunkityyppinen taajama Rivnen ydinvoimalan työntekijöitä varten. Taajama sijaitsee Dneprin Pripet-sivuhaaran Styr-haarauman itärannalla. Kaupungin statuksen se sai vuonna 1984. Nykyään kaupunki kuuluu Rivnen alueen merkittävimpiin ja on hallinnollisesti suoraan aluehallinnon alaisuudessa. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin vuoden 2011 alussa 41 190.
Luciano Bux
Luciano Bux (29. kesäkuuta 1936 Bari – 8. elokuuta 2014) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Bari-Bitonton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aurusulianan titulaaripiispaksi 21. tammikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrea Mariano Magrassi, jota avustivat Giuseppe Lanave ja Michele Mincuzzi.
Bux sai 5. helmikuuta 2000 nimityksen Oppido Mamertina-Palmin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. heinäkuuta 2011.
Mauro Maria Morfino
Mauro Maria Morfino (s. 23. maaliskuuta 1958) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien diakoniksi 29. kesäkuuta 1985 ja papiksi 19. heinäkuuta 1986. Hänet nimitettiin Alghero-Bosan hiippakunnan johtoon 31. tammikuuta 2011, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 3. huhtikuuta Tarcisio Bertone, jota avustivat Paolo Mario Virgilio Atzei ja Claudio Gugerotti.
Newton Holanda Gurgel
Newton Holanda Gurgel (1. marraskuuta 1923 Acopiara – 6. huhtikuuta 2017 Crato) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Craton hiippakuntaan 17. joulukuuta 1949 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Gummi in Byzacenan titulaaripiispaksi 10. huhtikuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Duraisamy Simon Lourdusamy ja Eduardo Martínez Somalo.
Holanda Gurgel sai 24. marraskuuta 1993 nimityksen Craton piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. toukokuuta 2001.
Claudio Gugerotti
Claudio Gugerotti (s. 7. lokakuuta 1955 Verona) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Veronan hiippakuntaan Giuseppe Amari 29. toukokuuta 1982.
Gugerotti sai 7. joulukuuta 2001 nimitykset Rebellumin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Georgiaan ja Armeniaan; 13. joulukuuta 2001 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi nuntiukseksi Azerbaidžaniin. Paavi Johannes Paavali II konsekroi hänet piispaksi Leonardo Sandrin ja Robert Sarahin avustamana 6. tammikuuta 2002.
Gugerotti sai 15. heinäkuuta 2011 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Valko-Venäjälle.
Geraldo Vieira Gusmão
Geraldo Vieira Gusmão (s. 12. lokakuuta 1934 Itamarandiba) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Porto Nacionalin hiippakunnan piispaksi 23. joulukuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Serafim Fernandes de Araújo, jota avustivat Paulo Lopes de Faria ja Alberto Taveira Corrêa.
Vieira Gusmão jäi eläkkeelle 4. marraskuuta 2009.
Serra de Tramuntana
Serra de Tramuntana on vuoristo Mallorcan saarella, Espanjassa. Se on lounas-kaakkosuuntainen ja muodostaa saaren pohjoisosan. Puig Major (1 445 m) on vuoriston ja samalla Baleaarien korkein kohta.
Serra de Tramuntana on jyrkkärinteinen vuoristo, joka kohoaa Mallorcan luoteisrannan suuntaisesti. Siitä voidaan erottaa kolme aluetta, keskiosissa on korkeimmat vuoret, pohjoisosaa halkovat monet lyhyet ja kapeat laaksot ja eteläosassa laaksot ovat leveämpiä eikä rinteet ole niin jyrkkiä kuin muualla vuoriston alueella. Vuoriston korkeimmat huiput, 1 445 metrin korkuinen Puig Major ja 1 365 metrin korkuinen Puig de Massanella, sijaitsevatkin vuoriston keskiosissa. Serra de Tramuntanan erityispiirteenä ovat karstimuodostelmat.
Serra de Tramuntanan ilmasto on vuoristoinen; ilmankosteus ja sadanta ovat korkeita ja lumisateitakin esiintyy. Lämpötilat ovat matalampia kuin saaren muissa osissa. Vuoden keskilämpötila on korkeimmilla alueilla vain 10 astetta, ja sademäärä vuoristossa on yli tuhat millimetriä vuodessa.
Alue voidaan jakaa viiteen ekosysteemiin. Rannikkovesissä on "Posidonia"-sukuisten kasvien hallitsemia niittyjä, joita halkovat vedenalaiset luolat ja niiden erikoistuneet eliöyhteistöt. Rannikkoympäristön kasvit kasvavat kallioilla. Rannikolla ja vuoristossa on myös macchia- ja garigue-kasvillisuutta, joissa kasvaa villiintyneitä öljypuita, katajoita ja tyräkkejä. Metsäympäristö on muodostunut rautatammimetsistä, jotka ovat säilyneet parhaiten luonnontilaisina ja joenvarsimetsistä ja mäntymetsiköistä. Lisäksi Serra de Tramuntanasta löytyy myös erikoistuneita ekosysteemejä luolissa, kosteikoilla ja vuorten huipuilla.
Ihmisasutus saapui Baleaareille noin 5000 eaa., mutta ensimmäiset löydetyt todisteet Serra de Tramuntanan asuttamisesta löytyy noin vuodelta 2500 eaa. Serra de Tramuntana oli pitkään hyvin harvaan asuttua, ja vasta arabien vallattua Baleaarit 903 alkoi alue kehittyä. Muslimivallan aikana Serra de Tramuntanaan rakennettiin viljelypenkereitä ja kastelukanavia. Alueen väkiluku alkoi kasvaa selvästi 1300-luvulla, kun kristityt olivat vallanneet saaret ja kannustivat ihmisiä asuttamaan saarta. Öljypuiden viljely kasvoi voimakkaasti 1500-luvulla, ja oliiviöljyn tuottaminen oli saaren merkittävimpiä elinkeinoja 1600–1800-luvuilla.
Mallorcan luonto alkoi 1800-luvun puolivälissä houkutella saarelle monia eurooppalaisia aristokraatteja ja älymystöä, jotka asuivat erityisesti Serra de Tramuntan alueella. Itävallan arkkiherttua Ludwig Salvator ihastui vuoristoalueeseen ja hankki sieltä 16 maatilaa. Vuosisadan jälkipuoliskolla Espanja alkoi kehittää saaria ja Serra de Tramuntaankin rakennettiin teitä ja satamia. 1900-luvun alkuneljänneksellä tekstiiliteollisuuskeskukset Sóller ja Esporles saivat sähköt ja puhelinlinjat. Samaan aikaan myös turismi alkoi vaikuttaa alueella, ja 1960-luvulla se alkoi korvaamaan monin paikoin maanvilejyä pääelinkeinona.
Wallander: Valokuvaaja
Valokuvaaja on Wallander-elokuvasarjan kahdeksas elokuva. Tunnettu sotavalokuvaaja järjestää Ystadissa näyttelyn. Valokuvaajan ja yhdysvaltalaisen naisen välille syntyy riita, ja pian sen jälkeen nainen löydetään surmattuna. Naisen aviomies saapuu Ystadiin noutamaan vaimonsa ruumista ja ystävystyy Wallanderin kanssa. Murhan motiivina näyttäisi olevan mustasukkaisuus.
Elokuvassa "" alkanut Wallanderin romanssi psykiatrina työskentelevän naisen kanssa jatkuu tässä elokuvassa. Edellisessä osassa "" nainen ei ollut mukana.
José de Jesús Martínez Zepeda
José de Jesús Martínez Zepeda (s. 4. syyskuuta 1941) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Méxicon arkkihiippakuntaan 28. syyskuuta 1968 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Naratcatan titulaaripiispaksi 11. maaliskuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Norberto Rivera Carrera, jota avustivat Ernesto Corripio y Ahumada ja Mario Espinosa Contreras.
Martínez Zepeda sai 3. tammikuuta 2004 nimityksen Irapuaton piispaksi.
Azay-le-Brûlé
Azay-le-Brûlé on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Deux-Sèvresin departementissa. Se sijaitsee Niortin koillispuolella ja aivan Saint-Maixent-l’Écolen länsipuolella. Kunnassa on arviolta 1 873 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 22,1 neliökilometriä.
Pedro Ercílio Simon
Pedro Ercílio Simon (s. 19. syyskuuta 1941) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa.
Simon vihittiin papiksi Passo Fundon hiippakuntaan 12. joulukuuta 1965 ja nimitettiin Cruz Altan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 24. lokakuuta 1990. Piispaksi konsekroinnin suoritti 30. joulukuuta Carlo Furno, jota avustivat Urbano José Allgayer ja Jacó Roberto Hilgert.
5. heinäkuuta 1995 Simon sai nimityksen Uruguaianan piispaksi, ja 16. syyskuuta 1998 hänet nimitettiin Passo Fundon koadjuuttoripiispaksi. 19. toukokuuta 1999 hänestä tuli sen piispa, ja kun hiippakunta korotettiin arkkihiippakunnaksi, Simon nimitettiin sen arkkipiispaksi 13. huhtikuuta 2011.
Tom Hurndall
Thomas "Tom" Hurndall (27. marraskuuta 1981 – 13. tammikuuta 2004) oli valokuvauksen opiskelija ja rauhanaktivisti Iso-Britanniasta, jonka Israelin Puolustusvoimien tarkka-ampuja ampui hänen siirtäessään lapsia turvaan tarkka-ampujien tulen alta. Tarkka-ampuja Taysir Hayb ampui Hurndallia päähän, ja hän vajosi koomaan ja kuoli sairaalassa yhdeksän kuukautta myöhemmin.
Taysir Hayb kertoi ensin Hurndallilla olleen aseen, mutta myönsi myöhemmin valehdelleensa, tarkentaen kuitenkin että hänellä oli käsky ampua myös aseettomia.
Cindy Robinson
Cindy Robinson on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on ollut vuodesta 2010 lähtien Amy Rosen äänenä Sonic the Hedgehog -videopeleissä. Pääosin hän on tehnyt dubbauksia animesarjoihin ja elokuviin, kuten "Kyborgi 009", "Naruto", "Bleach" ja "Duel Masters". Robinsonilla oli myös päärooli internetsarjassa "Monster High". Dubbausten ohella Robinson on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja niin animaatioihin kuin videopeleihin. Hänellä oli muun muassa sivurooleja "Danny Phantomissa", Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue! -sarjassa ja "issa".
Cristo Redentore
Cristo Redentore tai Christ the Redeemer of Maratea () on Jeesusta esittävä patsas Maratean kylässä etelä–Italiassa.
Patsaan suunnitteli ja veisti italialainen kuvanveistäjä Bruno Innocenti. Jeesus-patsaan rakentaminen aloitettiin vuonna 1963 ja patsas valmistui vuonna 1965. Se on valmistettu Carraran marmorista.
Veistos on 21,23 metriä korkea, mikä tekee siitä kolmanneksi suurimman Jeesus-patsaan Euroopassa.
Annie-gaala 2012
Annie-gaala 2012 oli 39. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi Annie-palkinnot vuoden 2011 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 4. helmikuuta 2012 UCLA Royce Hallissa Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Parhaan elokuvapalkinnon voitti Oscar-ehdokkaana ollut "Rango", jonka ohjasi Gore Verbinski ja pääosassa ääninäytteli Johnny Depp.
Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):
Neiti Tuittupää
Neiti Tuittupää on Valentin Vaalan ohjaama elokuva vuodelta 1943. Se perustuu Hilja Valtosen romaaniin "Opettajan villikko" (1928).
Tarinassa savolainen kansakoulun opettajan sanavalmis tytär Anna Tipuli Pusu (Lea Joutseno) ei pääse toivomiensa musiikkiopintojen pariin, joita hänen säestämänsä viulisti jatkaa ulkomailla saakka. Sukulaiset vastustavat pianistin uraa, jota eivät pidä kunnon ammattina.
Anna aloittaa veljensä kehotuksesta virkamiestutkintoon tähtäävät lakiopinnot Helsingin yliopistossa, opiskelee ahkerasti ja menestyksekkäästi, mutta villi opiskelijaelämä ja hienostelevat osakuntatoverit eivät sovi hänelle.
Anna päätyy lääkäriveljensä vaimon Lahjan neuvosta sairaanhoitajaharjoittelijaksi, koska "eihän lakitiede sovi naiselle". Hän työskentelee sairaalassa kaksi vuotta. Kosijaksi hän saa keski-ikäisen ylilääkärin, mutta kohtaa aina välillä vanhan ihastuksena viulisti-Erkin, joka on kihlautunut toisaalle.
Aikalaisarvioijien (Paula Talaskivi, Salama Simonen) mukaan elokuvaan ei ole onnistuttu saamaan valtosmaista kepeyttä ja pirteyttä. Olavi Vesterdahlin ("Aamulehti") mielestä se kuitenkin puolustaa viihde-elokuvana paikkaansa. Aiemmin kiitosta saanut Lea Joutseno ei Toini Aaltosen ("Suomen Sosialidemokraatti") mielestä ole entisellään pirteänä komediennena.
Myöhemmin televisioesityksen yhteydessä kirjoittaneiden kriitikoiden mukaan elokuva ei ole parhaita Valtosen romaaneista tehtyjä filmitulkintoja. Lea Joutseno saa kuitenkin kiitosta komediennena ja myös näppärää sanailua arvostetaan.
Levon Helm
Mark Lavon "Levon" Helm (26. toukokuuta 1940 Elaine, Arkansas – 19. huhtikuuta 2012 New York, New York) oli yhdysvaltalainen rockmuusikko ja näyttelijä, joka toimi The Band -yhtyeen rumpalina ja laulajana. The Band soitti Bob Dylanin taustayhtyeenä kymmenen vuotta ennen oman levyn julkaisua. Helmia on pidetty yhtyeen vaikutusvaltaisimpana jäsenenä Robertsonin ohella.
Helm perusti oman yhtyeen 17-vuotiaana. 1960-luvun alussa hän liittyi Ronnie Hawkinsin yhtyeeseen Hawks, jonka jäsenistä The Band myöhemmin muodostui. Bob Dylan otti heihin yhteyttä 1965, ja he soittivat tämän taustalla, mutta yleisön reaktiot Dylanin siirtymisestä sähköinstrumentteihin saivat Helmin lopettamaan. Myöhemmin yhteistyö jatkui, ja silloin tehtiin muun muassa The Bandin levyt "Music from Big Pink" ja "The Band". Yhtyeen ura huipentui jäähyväiskonserttiin "The Last Waltz", josta tehtiin kolmen levyn kansio ja elokuva, jonka ohjasi Martin Scorsese.
The Bandin hajoamisen jälkeen Helm jatkoi soolouraa ja esiintyi kymmenkunnassa elokuvassa, muun muassa" Kaivosmiehen tyttäressä" hän esitti isää.
Helmin laulajanura päättyi kurkkusyöpään 1998, ja hän ryhtyi järjestämään tyttärensä Amy Helmin kanssa konsertteja nimellä "Midnight Ramble" kotonaan Woodstockissa, jossa on myös studio. Studiossa ovat monet suomalaisetkin käyneet nauhoittamassa omia levyjään, esimerkiksi Eero Raittinen.
La Flèche Wallonne 2012
La Flèche Wallonne 2012 oli järjestyksessään 76. maantiepyöräilyn La Flèche Wallonne -kilpailu. Se käytiin 194 kilometrin reitillä Charleroista Huy'hin 18. huhtikuuta 2012. Joaquim Rodríguez voitti La Flèche Wallonnen karattuaan kilpailun päättäneessä Huy'n nousussa Michael Albasinilta ja Philippe Gilbertiltä.
Lähde: Cyclingnews
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta: