hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sun Qinghai
Sun Qinghai (, s. 18. tammikuuta 1988 Harbin) on kiinalainen maastohiihtäjä. 188 senttimetriä pitkä ja 83 kilogrammaa painava Sun on erikoistunut sprinttihiihtoon.
Sun on osallistunut kaksiin talviolympialaisiin, vuosina 2010 ja 2014. Vuonna 2010 Vancouverissa hän oli sprintissä 21:s. Sun on osallistunut myös kaksiin MM-kilpailuihin, vuosina 2007 ja 2013.
Maailmancupissa Sun debytoi maaliskuussa 2006 Changchunissa ollen vapaan sprintin 35:s. Avauspisteensä hän saavutti helmikuusta 2007 samasta paikasta ollen 25:s. Sunin paras sijoitus maailmancupissa on 13. tila Kuusamon perinteisen sprintistä marraskuulta 2010.
Esko Rajakoski
Esko Rajakoski (s. 30. tammikuuta 1934 Helsinki) on suomalainen diplomaatti. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti, ja hän on saanut 1975 virka-arvon erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri. Hän oli ulkoministeriön neuvotteleva virkamies 1980–1983, suurlähettiläs Buenos Airesissa 1983–1987, Caracasissa 1989–1994 ja Prahassa 1994–1999
Dirty Grandpa
Dirty Grandpa on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Dan Mazer. Sen on käsikirjoittanut John Phillips, ja sen pääosia esittävät Robert De Niro ja Zac Efron. Elokuva sai ensi-iltansa 22. tammikuuta 2016.
Rakennus-Ruola
Rakennus-Ruola oli turkulainen alkujaan vuonna 1947 perustettu teollisuus- ja asuntorakentamista harjoittanut yritys. Yhtiön nimi muuttui Rakennustoimisto Ruola Oy:stä Rakennus-Ruola Oy:ksi, kun Rakennus Oy fuusioitiin siihen vuonna 1976. Yhtiöllä oli elementtitehtaat Lahdessa, Lohjalla ja Turussa. Sen liikevaihto oli vuonna 1983 noin 900 miljoonaa markkaa, ja henkilökuntaa oli 2 675. Yrityksen pääjohtaja oli vuodesta 1976 Urho Ruola.
Urho Ruola aloitti rakennustoiminnan Kustavissa yhdessä veljensä rakennusmestari Martti Ruolan (1917–1988) kanssa. Ensimmäinen rakennuskohde oli vuonna 1948 valmistunut Kustavin Isoluodon koulu. Ruolan ja hänen veljensä perustaman "Rakennusliike M. & U. Ruolan", vuodesta 1950 "Rakennustoimisto Ruola Oy" toiminta laajeni pian ensin Saloon ja Turun seudulle ja sitten Lahteen ja Helsingin seudulle. Rakennusyhtiössä Martti Ruola vastasi teknillisestä puolesta ja Urho Ruola keskittyi kaupalliseen puoleen.
Ruolan veljekset aloittivat elementtirakentamisen syksyllä 1957, rakennuskohteena oli Asunto Oy Sepänkulma Turussa. Vuonna 1959 aloitti toimintansa Ruolan Turun Itäharjulle perustama tiettävästi Suomen ensimmäinen rakennuselementtitehdas. Ruola solmi vuonna 1961 tiettävästi Suomen ensimmäisen aluerakennussopimuksen Lahden Möysän alueen rakentamisesta. Ruola rakensi Lahdessa myös 40 prosenttia Mukkulan alueesta. Ruola aloitti aluerakentamisen Turussa vuonna 1965 ja yhtiö rakensi myös Turun kaupunginteatterin vuosina 1961–1962 ja Turun yliopistollisen keskussairaalan 1964–1968. Urho Ruola sai vuonna 1964 kauppaneuvoksen arvonimen ja vuonna 1977 hänestä tuli vuorineuvos.
Ruolan liikevaihto ylitti 1974 100 miljoonan markan rajan. Yhtiön nimeksi muuttui vuoden 1976 alusta "Rakennus-Ruola Oy" sen jälkeen kun siihen oli fuusioitu vuonna 1975 ostettu teollisuusneuvos Uno Pikarlan (1899–1976) perustama "Rakennus Oy". Ruola rakensi 1970-luvulla myös ulkomailla muun muassa Saudi-Arabiassa ja Nigeriassa. Rakennus-Ruola oli 1970- ja 1980-luvuilla Suomen kymmenen suurimman rakennusyhtiön joukossa ja yhtiön liikevaihto oli vuonna 1987 900 miljoonaa markkaa. Ruolan yhtiöt olivat rakentamassa muun muassa Lahden suurmäkeä, Päijät-Hämeen keskussairaalaa, Helsingin oopperataloa ja tasavallan presidentin uutta virka-asuntoa Mäntyniemeä. 1990-luvun alun talouslaman aikana Ruola-konserni fuusioitiin rakennusyhtiö A. Puolimatka Oy:hyn, joka siirtyi sittemmin ruotsalaisomistukseen.
Rakennus-Ruola jäi kiinni korruptiosta 1980-luvun alun Naurissaaren lahjusjupakassa Helsingissä. Samoihin aikoihin Urho ja Martti Ruola tuomittiin jatketusta veropetoksesta sakkoihin vietyään yrityksensä kirjanpitoon vähennyskelvottomia poliittisia tukimaksuja, päättäjille kustannettuja matkoja sekä yksityiskäyttöön hankitun veneen ostokulut.
Matt Ellison
Matt Ellison (s. 8. joulukuuta 1983) on kanadalais-valkovenäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura Dinamo Minskiä.
Frode J. Strømnes
Frode Jens Strømnes (4. tammikuuta 1937 Harstad – 14. joulukuuta 2012 Volda) oli norjalais-suomalainen kielitieteilijä ja psykologian professori, joka toimi pitkään Turun Åbo Akademissa. Suomessa hän tuli tunnetuksi tutkimuksestaan eri kielten vaikutuksesta ihmisen mielikuviin ja ajatteluun.
Strømnes suoritti maisterin tutkinnon Oslossa 1963 ja väitteli tohtoriksi Åbo Akademissa 1971. Hän toimi Norjan tiedeneuvoston NAVF:n tutkimusstipendiaattina 1964–1968 ja 1971–1974, amanuenssina Århusin yliopistossa 1970, Åbo Akademin vs. lehtorina 1971–1972 ja apulaisprofessorina 1974 ja sitten Tromssan yliopiston professorina 1976–1990.
Strømnes nimitettiin Norjan valtion stipendiaatiksi (statsstipendiat) 1990 ja toimi sitten Bergenin yliopiston professorina vuodesta 1991 kuolemaansa 2012 saakka.
Strømnes sai 1970-luvun alussa Suomen kansalaisuuden ja kunnosti vanhan puuhuvilan Turun Ruissalossa, jossa hän harrasti muun muassa mehiläistenhoitoa.
Frode J. Strømnesin isä oli professori Martin Olav Konrad Strømnes ja vanhempi veli Trondheimin yliopiston professori Åsmund Lønning Strømnes.
Tervalampi (Ikaalinen)
Tervalampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Saukonperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Tervalampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Lampi on 300 metriä pitkä, 60 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa pitkänomiasen ja 30 metriä syvän painauman (kolu) pohjalla. Siihen laskee yksi suo-oja ja sen laskuoja Kolunoja lähtee lammen länsipäästä. Se virtaa yli kaksi kilometriä länteen ja yhtyy Heinälamminojaan 300 metriä Heinälammen alapuolella. Rantaviivan pituus on 650 metriä. Sen rannalla on vain yksi vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie läheisen maatilan tieltä. Tie saa alkuunsa Saukonperältä.
Röyhiönjärvi
Röyhiönjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sorvanperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Röyhiönjärvi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Järvi on muodoltaan pitkä ja kapea. Se on 3,8 kilometriä pitkä, 850 metriä leveä ja sen pinta-ala on 88 hehtaaria. Sekä pohjoisessa että etelässä on pitkät ja 150 metriä kapeat lahdet. Puolivälissä työntyy vesialtaasta etelään samanlainen Salminlahti. Tähän lahteen laskee Mertalammen laskuoja. Järveen laskee lukuisia suo-, pelto ja metsäojia. Järven laskuoja on 1,3 kilometriä pitkä Railastonoja, joka laskee Saukkolampeen. Rantaviivan pituus on 11 kilometriä pitkä. Järven länsirantaa seuraa kaksi kilometriä pitkä, jyrkkä ja paikoin yli 30 metriä korkea mäenreuna. Itärannan ympäristö on hyvin loivaa. Eri rannoilla sijaitsee toistakymmentä maatilaa sekä yli kaksikymmentä loma-asuntoa. Niille johtaa tiet Sorvanperältä seututieltä 276.
Vuoden 1959 peruskartassa järvessä on saari eteläisen lahden suulla, mutta vuoden 1982 peruskartassa se on maatunut kiinni rantaan.
.mobi
.mobi on ICANN:in 11. heinäkuuta 2005 hyväksymä ylätason verkkotunnus. Sen nimi tulee englannin kielen sanasta "mobile", ja sitä käytetäänkin lähinnä mobiilisivustoilla.
Kaikkien .mobi-verkkotunnusta käyttävien sivustojen on oltava optimoituja mobiililaitteille.
M/S Finnpulp (rahtilaiva)
M/S Finnpulp oli suomalainen rahtilaiva, joka kuului Finnlinesin varustamoon. Laiva rakennettiin Hollannissa vuonna 1953. Se palveli Finnlinesia vuoteen 1968 saakka, jolloin se myytiin ulkomaille. M/S Finnpulpin ollessa kuljettamassa rahtia Karibianmerellä vuonna 1965 se joutui avustamaan tulipaloon joutuneen risteilyaluksen SS Yarmouth Castlen matkustajien pelastamisoperaatiota. Tästä laiva miehistöineen sai paljon tunnustusta.
Äänimeri
Finnpulp (täsmennyssivu)
Finnpulp voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Oona Kauste
Oona Kauste (s. 4. tammikuuta 1988) on suomalainen curlingpelaaja. Hän edustaa Ålands Curling Klubia ja on tällä hetkellä naisten curlingmaajoukkueen kapteeni. Ammatiltaan hän on maskeeraaja-kampaaja.
Kauste oli mukana Suomen sekajoukkueiden EM-pronssijoukkueessa vuonna 2012. Vuonna 2015 naisten EM-kilpailuissa Esbjergissä Kausteen kipparoima Suomen joukkue eteni ensimmäistä kertaa 18 vuoteen mitaliotteluihin. Suomi hävisi välieränsä Skotlannille mutta voitti pronssiottelussa emäntämaa Tanskan ja saavutti MM-kilpailupaikan lisäksi maan historian ensimmäisen naisten EM-mitalin. Pronssijoukkueeseen kuuluivat Kausteen lisäksi Milja Hellsten, Maija Salmiovirta, Marjo Hippi ja varapelaaja Jenni Räsänen. Kauste on kilpaillut EM-kilpailuissa viidesti, parhaana sijoituksenaan vuoden 2015 pronssi ja MM-kilpailuissa kerran, parhaana sijoituksenaan 11:s sija. Kauste edusti Suomea jo juniori-ikäisenä Tiina Kölhin kipparoimassa joukkueessa. Joukkue osallistui neljästi Euroopan MM-karsintaan, parhaillaan sijoittuen toiseksi. Kauste osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin Pyeongchangissa sekanelinpeliin parinsa Tomi Rantamäen kanssa. He pelasivat kisoissa seitsemän ottelua joista voittivat vain yhden.
Kausteen isoveli Aku Kauste on myös maajoukkuetason curlingpelaaja.
Kauste toimi vuonna 2018 Suomen Euroviisu-edustajan Saara Aallon maskeeraajana.
Thomas Seebeck
Thomas Johann Seebeck (1770 Tallinna – 1831 Berliini) oli saksalainen fyysikko, joka tutki erityisesti lämpöoppia ja keksi termoparin käytön lämmön mittaamiseen.
Seebeck syntyi Tallinnassa varakkaaseen baltiansaksalaiseen perheeseen. Hän opiskeli Göttingenin yliopistossa aluksi lääketiedettä, mutta kiinnostui enemmän fysiikasta. Tiedemiesurallaan hän tutki väri- ja lämpöoppia. Hän totesi sokeriliuoksen aiheuttaman polarisaatiotason muutoksen ja tutki lämmön ja sähkön välisiä ilmiöitä. Seebeckin ilmiöksi kutsutaan fysikaalista ilmiötä, jossa lämpötilaero aiheuttaa jännitteen kahden eri materiaalin välille.
Pierre Njanka
Pierre Djaka Njanka-Beyaka (s. 15. maaliskuuta 1975 Douala, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka on viimeksi edustanut indonesialaista Persisam Putra Samarindaa kaudella 2013.
Njanka pelasi Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä kausina 1999–2000, 2000–2001 ja 2002–2003 yhteensä 63 ottelua, joista 54 RC Strasbourgissa ja yhdeksän CS Sedan Ardennesissa. Hän voitti RC Strasbourgissa Ranskan cupin kaudella 2000–2001. Njanka pelasi pääsarjatasolla myös Kamerunissa, Sveitsissä, Tunisiassa, Saudi-Arabiassa ja Indonesiassa.
Kamerunin maajoukkueessa Njanka pelasi 37 ottelua ja teki kaksi maalia vuosina 1998–2003. Hän oli mukana kuudessa arvoturnauksessa: MM-kilpailuissa 1998 ja 2002, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2000 ja 2004 sekä Maanosaliittojen cupissa 2001 ja 2003. Näissä Njanka saavutti Afrikan-mestaruuden 2000 ja Maanosaliittojen cupin hopeaa 2003.
RC Strasbourg
Arema
Kamerunin maajoukkue
Yrjö Kaloniemi
Yrjö Albert Kaloniemi, vuoteen 1935 Calonius (19. kesäkuuta 1901 Juuka – 18. lokakuuta 1975 Lahti) oli suomalainen voimistelun opettaja ja Suomen Hiihtoliiton puheenjohtaja.
Kaloniemen vanhemmat olivat kruununvouti Johan Matias Calonius ja Ellen Maria Engelberg ja puoliso vuodesta 1931 Siiri Aliina Sundström. Kaloniemi oli nuorena monipuolinen urheilija, joka harrasti useita eri lajeja ja kilpaili niissä piiritasolla. Urheilujärjestötyön hän aloitti Kouvolassa 1924, kun oli mukana perustamassa Kouvolan Urheilijat -seuran hiihto-osastoa ja tuli valituksi sen johtokunnan puheenjohtajaksi. Samana vuonna Kaloniemi ryhtyi työskentelemään Kymenlaakson suojeluskuntapiirin urheiluohjaajana. SVUL:in Kymenlaakson piirin voimisteluneuvojana hän toimi 1926-1934. Suomen Hiihtoliiton johtavissa luottamustehtävissä Kaloniemi ehti toimia 27 vuotta, samoin kuin kouluttajana, tuomarina ja suomalaisten kilpahiihtojoukkueiden johtajana. Kaloniemi työskenteli ajoittain myös urheilutoimittajana ja oli selostamassa urheilukilpailuja. Hän aloitti Suomen Hiihtoliiton vuosikirjan toimittamisen 1930-luvulla ja laati liiton kilpailusäännöt ja hiihtomerkkijärjestelmän perusteet. Opintomatkoja ulkomaille Kaloniemi teki jo 1920-luvulta alkaen ja edusti Suomea useissa hiihdon kansainvälisissä kongresseissa. Hiihdon maailmanmestaruuskisoissa 1958, jotka järjestettiin Lahdessa, hän oli järjestelytoimikunnan puheenjohtaja. Suomen Hiihtoliiton puheenjohtajana Kaloniemi toimi yli kymmenen vuotta, vuodesta 1942 vuoteen 1954, jolloin häntä seurasi tehtävässä Akseli Kaskela.
Yli-intendentinvirasto
Yli-intendentinvirasto () oli Tukholmassa toiminut Ruotsin valtion virasto, jonka tehtävänä oli valvoa julkisin varoin toteutettavaa rakentamista valtakunnassa. Suunnitelmat oli lähetettävä virastoon tarkastusta varten ja lisäksi kuninkaan tuli hyväksyä ne. Yli-intendentinvirastossa myös suunniteltiin julkisia rakennuksia.
Kun Suomi liitettiin osaksi Venäjää vuonna 1809, julkisen rakentamisen valvonta Suomessa siirtyi rakennushallituksen edeltäjälle, syyskuussa 1811 perustetulle Intendentinkonttorille.
Ruotsin noustua 1600-luvun jälkipuoliskolla suurvallaksi valtion kiinteistöjä hallinnoi kamarikollegio. Vuonna 1697 arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi sai kuningas Kaarle XII:lta tehtäväkseen suunnitella uuden kuninkaanlinnan tulipalossa tuhoutuneen tilalle. Samalla perustettiin myös yli-intendentinvirasto ja Tessinistä tuli ensimmäinen yli-intendentti, jolla oli komealta kalskahtava virkanimike ja ennenäkemätön toimivalta. Myöhempiä viranhaltijoita olivat muun muassa Carl Hårleman, Carl Johan Cronstedt ja Carl Fredrik Adelcrantz. Ruotsi menetti Suomen 1809. Vuonna 1818 yli-intendentinvirastosta tuli itsenäinen virasto, joka oli suoraan kuninkaan alainen ja jolla oli oma talousarvio. Yli-intendentinviraston tärkeimmäksi tehtäväksi tuli tarkastaa julkisten rakennusten suunnitelmat, suurin osa näistä oli kirkkoja. Valtakunnanmarsalkanvirasto hoiti linnat, yli-intendentinvirasto kruunun muut rakennukset Tukholmassa ja kuninkaankartanot muualla maassa. Yli-intendentti ei enää välttämättä ollut arkkitehti, vaan saattoi olla taiteesta kiinnostunut virkamies. 1800-luvun lopulla hyvinvointi kasvoi ja valtion rakennusten määrä lisääntyi, mutta suurimmasta osasta rakennuksia vastasi tuolloin jokin muu valtion virasto kuin yli-intendentinvirasto. Siitä muodostettiin vuonna 1918 Kuninkaallinen rakennushallitus (Kungliga byggnadsstyrelsen).
Uus-Lavola
Uus-Lavola on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin läntisellä alueella.
Uus-Lavola oli Lappeen suurin taajamamainen alue. Se ja viereinen Lavola ovat syntyneet Lavolan maarekisterikylän maille. Uus-Lavolan asutus alkoi rakentua 1930-luvulla, ja pääosa nykyisestä rakennuskannasta on valmistunut 1970-luvulta alkaen. Lukuun ottamatta muutamaa 1950-luvulla rakennettua kerrostaloa asutus on täysin pientaloasutusta. Uus-Lavolan tilastoalueella on 2 619 asukasta.
Kaupunginosassa on pieni päivittäistavarakauppa ja kioski-baari, mutta muut alueen palvelut ovat sijoittuneet läheiseen Sammonlahteen. Uus-Lavolassa sijaitsee vuonna 1949 valmistunut Lavolan koulu, jonka suunnitteli Jalmari Lankinen. Jalkapalloseura PEPO Lappeenranta on lähtöisin Uus-Lavolasta.
Kaupunginosaa rajaavat Kaivokorvenpuisto ja Sammonlahdenpuisto pohjoisessa, Helsingintie idässä, Salpausselänkatu etelässä ja maaseutu lännessä. Uus-Lavolan naapurikaupunginosia ovat Skinnarila, Sammonlahti, Lavola ja Ruoholampi.
Libertaristinen paternalismi
Libertaristinen paternalismi on idea siitä, että ihmisiä voidaan auttaa tekemään heidän omalta kannaltaan parempia päätöksiä heikentämättä heidän valinnanvapauttaan. Idean esittelivät Richard Thaler ja Cass Sunstein vuonna 2003 ilmestyneessä taloustieteellisessä artikkelissaan.
Thaler ja Sunstein popularisoivat ideaa esittelemällä libertaristisen paternalismin käytännön sovelluksia kirjassaan "Nudge".
Asymmetrinen paternalismi (myös "epäsymmetrinen paternalismi") on libertaristiseen paternalismiin läheisesti liittyvä konsepti, jonka mukaan rajoitetusti rationaalisia päätöksentekijöitä on mahdollista auttaa tekemään parempia päätöksiä (ts. välttämään kalliita virheitä) aiheuttamatta samanaikaisesti merkittävää vahinkoa rationaalisille päätöksentekijöille. Konseptin esitteli joukko käyttäytymistaloustieteen tutkijoita tieteellisessä artikkelissaan vuonna 2003.
Harold ja Maude
Harold ja Maude ("Harold and Maude") on yhdysvaltalainen musta komediaelokuva vuodelta 1971. Sen on ohjannut Hal Ashby ja sen päärooleja, 19-vuotiasta rikkaan perheen poikaa ja eksentristä vanhaa naista esittävät Bud Cort ja Ruth Gordon. Kulttimaineeseen nousseen elokuvan musiikkina kuullaan monta brittiläisen Cat Stevensin laulua.
Teini-ikäinen Harold on upporikkaan äidin poika, jonka ihailee kuolemaa harrastuksena on oman itsemurhansa toistuva lavastaminen mitä näyttävimmin keinoin. Kaikkeen tottunut etäinen äiti (Vivian Pickles) ei tästä juuri hätkähdä. Harold käy myös mielellään vieraiden ihmisten hautajaisissa, jollaisissa hän kerran tapaa hengenheimolaisensa, 79-vuotiaan ikinuoren naisen, joka on nuoruudessaan selviytynyt keskitysleiriltä ja siksi yhtä innostunut elämästä kuin Harold kuolemasta. Epätodennäköisestä parista tulee pian ystäviä ja lopulta rakastavaisia, kunnes Mauden kuolema saa Haroldin ensin pois tolaltaan mutta myös näkemään elämän entistä terveemmin.
"Harold ja Maude" perustuu Colin Higginsin Kalifornian yliopiston elokuvakoulussa tekemään 20-minuuttiseen lopputyöhön, jonka käsikirjoitusta hän näytti elokuvatuottaja Edward Lewisin vaimolle työskennellessään heidän uima-altaansa hoitajana. Rouva Lewis sai miehensäkin lukemaan käsikirjoituksen, ja tämä puolestaan Paramount Picturesin Stanley Jaffen innostumaan siitä. Vastavalmistuneen Higginsin oli sopimuksen mukaan tarkoitus myös ohjata elokuva, mutta testikohtaukset eivät tyydyttäneet studiopomoja, ja ohjaajaksi otettiin Hal Ashby. Higginsistä tehtiin kuitenkin elokuvan toinen tuottaja, jolloin hän sai olla mukana kuvauksissa ja opiskella ohjausta Ashbyltä.
"Harold ja Maude" ei saanut ensi-iltansa aikaan paljoakaan sen enempää katsojia kuin ymmärrystä kriitikoiltakaan, mutta se alkoi kerätä kulttisuosiota yhdysvaltalaisten yliopistojen elokuvakerhoissa. Nykyisin Harold ja Maude noteerataan monilla kaikkien aikojen parhaiden elokuvien listoilla. Vuonna 1997 elokuva otettiin mukaan National Film Registryn kulttuurillisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävien elokuvien kokoelmaan. Vuonna 2000 American Film Institute otti "Haroldin ja Mauden" ja listoilleen. Vuonna 2017 myös BBC:n kansainvälisessä kriitikkoäänestyksessä "Harold ja Maude" nousi kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Elokuvan pohjalta tuotiin vuonna 1980 näytelmäversio Broadwaylle, mutta sen suosio riitti vain neljään näytäntöön. Näytelmän ranskankielistä versiota sen sijaan esitettiin Pariisissa vuosikausia. Vuonna 2005 sai kantaesityksensä tarinan pohjalta tehty musikaali. Sen libretisti on muun muassa "The Fantasticks" -musikaalin kirjoittaja Tom Jones ja säveltäjä Joseph Thalken.
Suomen televisiokanavilla "Harold ja Maude" on esitetty Kolmostelevisiossa kesäkuussa 1988, Yle TV1 -kanavalla toukokuussa 2004 ja Yle Teemalla marraskuussa 2015.
Lahden Seudun Ekonomit
Lahden Seudun Ekonomit ry on Suomen Ekonomien Päijät-Hämeessä toimiva jäsenyhdistys. Se on perustettu 23. lokakuuta 1946. Yhdistys järjestää koulutustilaisuuksia, kiertokäyntejä maakunnan eri alojen yrityksissä sekä sosiaalisia tapahtumia.
Yhdistyksellä on vuosittain kaksi sääntömääräistä kokousta: syksyllä "vaalikokous" ja keväällä "tilikokous".
Atjurjevon piiri
Atjurjevon piiri () on kunnallishallintoalue Mordvan tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1937 perustetun piirin pinta-ala on 827,1 neliökilometriä. Asukkaita on 9 100 henkeä (vuonna 2015).
Atjurjevon piiri sijaitsee Mordvan tasavallan länsiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Temnikovin, idässä Krasnoslobodskin, kaakossa Kovylkinon sekä lounaassa ja lännessä Torbejevon piireihin.
Piirin itäosassa on metsäaroa ja länsiosassa sekametsää. Tärkeimmät joet ovat Javas, Ljatša ja Šustrui. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi ja hiekka.
Hallinnollinen keskus on Atjurjevon kylä. Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Atjurjevo, Arga, Bolšoi Šustrui, Dmitrijev Usad, Kamenka, Kišaly, Kurtaški, Mordovskaja Kozlovka, Novotšadovo, Perevesje, Strelnikovo ja Volno-Nikolskoje. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, mokšalaisia ja tataareja.
Piirin läpi kulkee Moskovan ja Saranskin välinen maantie. Pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, perunaa, lihaa, maitoa ja villaa. Paikallislehtenä ilmestyy "Selskije vesti".
Bellman ja balalaikka
Bellman ja balalaikka on Helsingin balalaikkaorkesterin julkaisema äänite vuodelta 2015.
Oskari Nokso-Koivisto laulaa konsertissa valikoiman Carl Michael Bellmanin lauluja suomeksi. Sovitukset venäläisille perinnesoittimille on tehnyt Jevgeni Antonov. Orkesteria johtaa Gennadi Klykov.
Ricarda Haaser
Ricarda Haaser (s. 10. syyskuuta 1993) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa SV Achensee -seuraa.
Haaser sijoittui Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 alppiyhdistetyssä yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli samassa lajissa kolmastoista.
Haaser kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Aspenin suurpujottelussa marraskuussa 2015 oltuaan 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Lenzerheiden alppiyhdistetyssä maaliskuussa 2016. Hän sijoittui sittemmin kymmenenneksi myös suurpujottelussa, supersuurpujottelussa ja syöksylaskussa ennen kuin saavutti paremman sijoituksen oltuaan viides Crans-Montanan alppiyhdistetyssä helmikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi Ofterschwangin suurpujottelussa maaliskuussa 2018.
Haaser voitti alppihiihdon Eurooppa-cupin kokonaiskilpailun ja suurpujottelucupin kaudella 2014–2015. Hän on voittanut neljä Eurooppa-cupin suurpujottelukilpailua.
Estelle Alphand
Estelle Alphand (s. 23. huhtikuuta 1995 Briançon, Ranska) on ruotsalainen alppihiihtäjä, joka edustaa ranskalaista CS Serre Chevalier -seuraa. Alphandilla on Ranskan ja Ruotsin kaksoinkansalaisuus, ja hän edustaa Ruotsia kaudesta 2017–2018 alkaen.
Alphand voitti supersuurpujottelussa kultaa nuorten talviolympialaisissa 2012. Suurpujottelussa ja superalppiyhdistetyssä hän saavutti hopeaa. Alppihiihdon maailmancupissa Alphand kilpaili ensimmäisen kerran Ofterschwangin suurpujottelussa maaliskuussa 2013. Ensimmäset maailmancupin pisteensä hän saavutti Aspenin suurpujottelussa marraskuussa 2015 oltuaan 21:s. Parhaimmillaan hän on ollut 14:s Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2017.
Kuuma Ankanpoikanen
Kuuma Ankanpoikanen on vuonna 2008 perustettu turkulainen nykynukketeatteriryhmä, joka tekee esityksiä aikuisille ja lapsille. Nukketeatterin lisäksi sen ohjelmistoon kuuluu muun muassa naamioimprovisatorisia katuteatteriesityksiä.
Kuuman Ankanpoikasen jäseniä ovat Merja Pöyhönen, Antti-Juhani Manninen, Lotta Virtanen, Hilla Väyrynen, Anna-Kaisa Kuisma (o.s. Väänänen), Pia Kalenius ja Outi Herrainsilta.Kuuma Ankanpoikanen
Akatsuki
Akatsuki, tunnettu myös nimillä Venus Climate Orbiter (VCO) ja Planet-C, on japanilainen Venus-luotain. Se laukaistiin 20. toukokuuta 2010 H-IIA -raketilla Tanegashiman avaruuskeskuksesta Japanista. Joulukuussa 2010 aiottu Venuksen kiertoradalle asettuminen epäonnistui päämoottorin vian vuoksi. Luotain kuitenkin matkasi sellaisella radalla, että se saapui uudelleen Venuksen lähelle joulukuussa 2015, jolloin se saatiin asettumaan Venuksen kiertoradalle. Tällöin Akatsukista tuli Japanin ensimmäinen planeetta-satelliittiluotain.
Akatsukin massa on 520 kg. Tutkimuslaitteina luotaimella on kaasukehää havainnoivia instrumentteja, joilla pyritään ensisijaisesti havainnoimaan infrapuna-alueella Venuksen tulivuoritoimintaa sekä kaasukehän salamointia.
Luotaimen oli tarkoitus asettua Venuksen kiertoradalle joulukuussa 2010, mutta ratamanööveri epäonnistui, kun luotaimen päämoottori toimi venttiilivian vuoksi vain 3 minuuttia aiotun 12 sijaan. Epäonnistumisen vuoksi Akatsuki lensi Venuksen ohi radalla jolla se osui uudestaan lähelle planeettaa joulukuussa 2015. Vaikka luotain joutui aiottua lähemmäksi Aurinkoa ja kärsi sen vuoksi ylikuumenemisesta, se on vikaantunutta päämoottoria lukuun ottamatta toimintakunnossa, ja suoritti 11. lokakuuta 2015 onnistuneen ratamuutoksen.
Akatsukin palatessa Venuksen lähelle joulukuussa 2015 JAXAn suunnitelmana oli käyttää ratamanööveriin päämoottorin sijaan luotaimen ohjausmoottoreita rikkinäisen päämoottorin sijaan. Lisäksi jos jarrutus ei ensimmäisillä ohjausmoottoreilla onnistuisi, voitaisiin luotain pyöräyttää ympäri käyttäen sen toisen puolen ohjausmoottoreita. 9. joulukuuta 2015 00:51 Suomen aikaa luotain saapui sopivalle kohdalle, ja ensimmäisiä ohjausmoottoreita käyttämällä Akatsuki saatiin asettumaan Venuksen kiertoradalle. Ratamanööveri onnistui ja luotain asettui soikealle radalle noin 440 000 km x 400 km ja kolme astetta kallelleen suhteessa päiväntasaajan. Kiertoaika on 13 Maan vuorokautta ja 14 tuntia.
Huhtikuussa 2016 tehdyn ratamanööverin jälkeen rata on kaukaisimmillaan noin 400 000 km ja lähimmillään noin 1000 km planeetan pilvistä. Akatsukin aloittaessa havaintotoimintansa, se on ainoa Venuksen radalla oleva luotain. Havainnoissaan Akatsuki keskittyy suunnitellusti kaasukehän havannointiin viidellä kamerallaan. Yhdellä kameralla pyritään saamaan ensimmäistä kerta kuva Venuksen salamoista, kahdella infrapunakameralla kuvataan pilviä, ultraviolettikameralla kartoitetaan kaasukehän kaasuja ja yhdellä infrapunakameralla pyritään havaitsemaan aktiivisia tulivuoria.
Havaintolaitteita Akatsukissa on kuusi:
Luotain pystyy kuvaamaan viidellä kamerallaan Venusta laajalla aallonpituusalueella ultravioletista infrapunasäteilyyn saakka. Venuksen tapauksessa ultraviolettihavainnot ovat erityisen tärkeitä, koska niiden avulla voidaan kartoittaa hyvin kaasukehää ja esimerkiksi siinä olevaa rikkidioksidia. Infrapunaisen avulla voidaan saada selville pilvikerroksen rakenteita sekä nähdä joissain tapauksissa jopa planeetan pinnalle saakka.
Hanasaaren voimalaitos
Hanasaaren voimalaitosalueella Helsingin Hanasaaressa on ollut Hanasaaren A-voimala, joka on purettu, ja on edelleen Hanasaaren B-voimala. B-voimalaitos tuottaa kivihiilestä sähköä 220 MW ja lämpöä 420 MW teholla. Laitoksen hyötysuhde sähkön ja kaukolämmön yhteistuotannossa on 86 prosenttia.
Voimalaitosalueella on Suvilahden höyryturbiinilaitos, joka aloitti toimintansa 1909. Helsingin kasvaessa seuraava voimala rakennettiin Salmisaareen, mutta lisää tarvittiin. Hanasaaren A-voimalan suunnitteli arkkitehti Vera Rosendahl, ja sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1957. Se saatiin valmiiksi alkuvuonna 1960. B-voimalan suunnittelutyöt aloitettiin 1962, ja sen piirsi arkkitehti Timo Penttilä. Koko Hanasaaren vihkiminen päästiin suorittamaan 1967. Hanasaaren B-voimalaitos aloitti toimintansa vuonna 1974. Sen suunnittelussa huomioitiin erityisesti voimalaitoksen sovittaminen kaupunkiympäristöön.
Hanasaaren A-voimalaitos toimi 30 vuotta, ja vuodesta 2000 se toimi varavoimalana. Joulukuussa 2006 kaupunginvaltuusto päätti sen purkamisesta. Hanasaari A purettiin vuosina 2007-2008. Ennen purkutöitä tehtiin huolellinen rakennusten, laitteiden ja työn historian tallennus. Hannes Vartiainen ja Pekka Veikkolainen ovat tehneet puretusta voimalasta dokumenttielokuvan "Hanasaari A". Hanasaaren A-voimalaitoksen sisätiloissa kuvattiin vuosina 2006-2007 Ennätystehdasta.
B-voimalaitos on suunniteltu purettavan uuden Kalasataman alueen alta. Alueelle on kaavailtu asuinrakentamista, joka edellyttää maaperän puhdistustoimenpiteitä, sillä B-voimalan lähellä havaittiin vuonna 2006 syanidipitoisuuksia. Alueen puhdistus voi viedä useita vuosia. Joulukuussa 2015 Helsingin kaupunginvaltuusto päätti, että Hanasaaren voimalaitos suljetaan vuoteen 2024 mennessä.
Joulukalenteri: Kadonneiden lahjojen tapaus
Joulukalenteri: Kadonneiden lahjojen tapaus on suomalainen tv-joulukalenteri. Joulukalenteri alkoi Yle TV2 -kanavalla joulukuun ensimmäisenä päivänä 2015 ja päättyi jouluaattona 2015. Sarjassa esiintyvät aiemmista TV2:n lastenohjelmista tutut Maltti ja Valtti. Ohjelma oli ehdolla vuoden 2016 Kultainen Venla -palkinnon saajaksi Lasten- ja nuortenohjelmat -sarjassa.
Sarjan julkaisi DVD:llä VLMedia 28.10.2016.
Tyler Randell
Tyler Randell (s. 15. kesäkuuta 1991, Brampton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Boston Bruinsin organisaatiossa. Hän on Bruinsin kuudennen kierroksen varaus .
Randell varattiin OHL:ään ensimmäisellä kierroksella numerolla 14 Belleville Bullsiin vuonna 2009. Hän pelasi OHL:ssä yhteensä 267 ottelua Belleville Bullsissa sekä Kitchener Rangersissa. Niissä hän teki 68 maalia sekä 43 syöttöpistettä eli yhteensä 111 tehopistettä. Lisäksi hänelle kertyi 392 rangaistusminuuttia. Kauden 2008–2009 jälkeen Boston Bruins varasi Randellin kuudennella kierroksella . 18. huhtikuuta 2011 Boston solmi Randellin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. 18. kesäkuuta 2015 Randell teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Bruinsin kanssa.
Syklo-oksigenaasi
Syklo-oksigenaasi eli prostaglandiiniendoperoksidisyntaasi on entsyymi, joka hapettaa rasvahapot kuten arakidonihapon endoperoksideiksi, joita eliöt käyttävät prostanoidien kuten prostaglandiinien ja tromboksaanien biosynteesiin. Entsyymi on tärkeä muun muassa tulehdusreaktioiden yhteydessä ja useat tulehduskipulääkkeet vaikuttavat estämällä sitä. Syklo-oksigenaasin EC-numero on 1.14.99.1. Entsyymiä tavataan aitotumaisista eliöistä.
Ihmisen syklo-oksigenaasista tunnetaan kolme isoentsyymiä syklo-oksigenaasit 1, 2 ja 3 (COX-1, COX-2 ja COX-3). Näistä COX-1 ja COX-2 ovat rakenteeltaan dimeerejä, jotka koostuvat kahdesta identtisestä massaltaan noin 70 kDa olevasta alayksiköstä. COX-2-isoentsyymissä on lähellä C-terminaalia 18 aminohapon sekvenssi ja tämä muodostuu substraatin sitoutumiselle taskun, joka puuttuu COX-1-isoentsyymistä. Syklo-oksigenaasi kykenee hapettamaan useita 18 tai 20 hiiliatomia sisältäviä tyydyttymättömiä rasvahappoja orgaanisiksi peroksideiksi. Tärkein hapettuva rasvahappo on arakidonihappo, josta muodostuu prostaglandiini Hä, josta muodostuu edelleen prostaglandiineja, tromboksaaneja ja prostasykliiniä.
COX-1-isoentsyymin tehtävänä on tuottaa pieniä määriä tromboksaaneja muun muassa auttamaan verihiutaleita tarttumaan toisiinsa. Sen sijaan syklo-oksigenaasi 2:ta erittyy terveissä soluissa vain vähän. Se aktivoituu tulehdustiloissa muun muassa sytokiinien ja eräiden bakteerien tuottamien kasvutekijöiden vaikutuksesta.
Syklo-oksigenaasi tarvitsee katalyyttisen aktiivisuuden aikaansaamiseksi koentsyymikseen hemiryhmään sitoutuneen rautaionin. Entsyymin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa entsyymi vastaanottaa protonin esimerkiksi arakidonihapolta alyylisessä asemassa sijaitsevasta C-13-hiiliatomilta. Radikaalin muodostumiseen osallistuvat hemiryhmä ja entsyymin tyrosiiniaminohappo. Tämä radikaali toisiintuu toiseksi radikaaliksi ja tämän jälkeen happimolekyyli reagoi radikaalin kanssa muodostaen orgaanisen peroksidin ja uuden radikaalin. Näitä vaiheita seuraa useita radikaali reaktioita esimerkiksi radikaalin syklisoituminen ja kaksoissidoksen hapettuminen hydroksyyliryhmäksi.
Useiden tulehduskipulääkkeiden tulehdusta lieventävä vaikutusmekanismi perustuu syklo-oksigenaasin inhibiitioon, minkä seurauksena prostaglandiinien biosynteesi estyy. Niin kutsutut perinteiset tulehduskipulääkkeet kuten ibuprofeeni ja asetyylisalisyylihappo estävät sekä COX-1- että COX2-isoentsyymien toimintaa. On myös kehitetty COX-2-selektiivisiä inhibiittoreita kuten selekoksibi, rofekoksibi ja etorikoksibi, jotka sitoutuvat COX-2--isoentsyymin hydrofobiseen sitoutumiskohtaan, mutta eivät pääse sitoutumaan sinne COX-1-entsyymin tapauksessa erilaisen rakenteen aiheuttaman steerisen esteen vuoksi.
Jurmon kappeli
Jurmon kappeli on kirkkorakennus Jurmon saarella entisen Korppoon kunnan alueella Paraisilla. Kappeli on yksi Korppoon ruotsinkielisen kappeliseurakunnan alueen kuudesta kirkollisesta rakennuksesta ja valmistunut vuonna 1846. Sen tekijä on korppoolainen kirvesmies Adolf Abraham Gräneback.
Kappeli on seurakunnan omistuksessa ja sen samoin kuin kappelin ympärillä olevan pienen hautausmaan kunnossapidosta vastaavat asukkaat talkoovoimin. Kappelissa järjestetään jumalanpalvelus kerran vuodessa, perinteisesti heinäkuun toisena sunnuntaina. Kappeli on auki kesäisin hiljentymistä ja tutustumista varten ja käytössä myös kirkollisiin toimituksiin.
Nykyinen kappeli on saaren kolmas. Ensimmäinen kappeli oli korkealla Kappelinmäellä, sijaintinsa vuoksi sitä erehdyttiin pitämään pookina ja se oli siirrettävä alemmalle maastopaikalle. Toinen kappeli sijaitsi nykyisen kappelin paikalla ja oli rakennettu vuonna 1703. Rakennus oli 1800-luvun alkupuolella jo niin huonossa kunnossa, että siellä ei voitu pitää jumalanpalveluksia.
Kenneth Thompson
Kenneth Thompson -nimisiä henkilöitä ovat:
Furman University
Furman University on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinassa sijaitseva liberal arts college, joka on perustettu 1826. Greenvillen kaupungissa sijaitsevassa oppilaitoksessa on mahdollista suorittaa nelivuotisia bachelor-tutkintoja yli 40 pääaineessa.
Furman Universityssä on noin 2 700 opiskelijaa 46 Yhdysvaltojen osavaltiosta ja 53 maailman maasta. Tunnetuin suomalainen Furmanin alumni on valtiovarainministeri Alexander Stubb, joka suoritti siellä valtiotieteen bachelor-tutkinnon vuonna 1993.
Kenneth Thompson (jääkiekkoilija)
Kenworthy James "Ken" Thompson (29. toukokuuta 1881, Oakengates, Englanti – 25. marraskuuta 1933) oli brittiläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Montrealissa muutaman kauden ajan amatöörijääkiekkoa sekä kahden kauden ajan ammattilaistasolla. Hän pelasi vuonna 1918 yhden ottelun NHL:ssä ennen lopettamistaan.
Thompson pelasi 14 ottelua Wanderersissa kaudella 1916–1917 National Hockey Associationin viimeisenä kautena. Tämän jälkeen hän pelasi yhden ottelun National Hockey Leaguen ensimmäisellä kaudella.
John Peers
John Peers (s. 25. heinäkuuta 1988 Melbourne) on australialainen tennispelaaja. Peers on keskittynyt nelinpeliin, jossa hän on voittanut urallaan 12 ATP-turnausta. Nelinpelin maailmanlistalla hän on ollut parhaimmillaan toisena huhtikuussa 2017.
Grand Slam -turnauksissa Peers on päässyt loppuotteluun kolmesti; hän on hävinnyt kaksi kertaa, Wimbledonissa 2015 sekä Yhdysvaltain avoimissa 2015, molemmissa Jamie Murrayn parina, ja voittanut kerran, Australian avoimissa 2017, Henri Kontisen parina. Ensimmäiset kolme nelinpelin ATP-turnausvoittoaan Peers saavutti vuonna 2013 Houstonissa, Gstaadissa ja Bangkokissa. Vuonna 2014 hän voitti Münchenin turnauksen ja vuonna 2015 Brisbanen ja Hampurin turnaukset. Kaikki nämä turnausvoitot hän saavutti Jamie Murrayn kanssa. Kaudesta 2016 lähtien Peers on pelannut suomalaisen Henri Kontisen kanssa. Vuonna 2016 hän saavutti Kontisen kanssa viisi turnausvoittoa, joista merkittävimpänä ATP-mestaruusturnaus kauden lopussa. Tammikuussa 2017 he voittivat Australian avoimet ja selviytyivät vuoden 2019 Australian avoimissa loppuotteluun ranskalaisparia Pierre-Hugues Herbert ja Nicolas Mahut vastaan, mutta hävisivät numeroin 4–6, 6–7 (1–7).
Tour de Ski 2016
Tour de Ski 2016 kilpailtiin 1. tammikuuta – 10. tammikuuta 2016. Se oli järjestyksessään kymmenes Tour de Ski -kilpailusarja. Osakilpailut käytiin Sveitsin Lenzerheidessa, Saksan Oberstdorfissa sekä Italian Toblachissa ja Val di Fiemmessä.
Arthur Ramsey
Arthur Ramsey tarkoittaa seuraavia:
Andreas Alamommo
Andreas Alamommo (s. 23. joulukuuta 1998) on suomalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Alamommo debytoi mäkihypyn maailmancupissa marraskuussa 2015 Rukalla. Continental Cupissa hän on kilpaillut vuodesta 2014 alkaen. Parhaimmillaan Alamommo on ollut Continental Cupin osakilpailussa neljäs, Engelbergissä 28. joulukuuta 2018.
Alamommo osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018 ja oli normaalimäen 38.
Alamommo osallistui vuoden 2015 nuorten MM-kilpailuihin, jossa hän oli henkilökohtaisen kilpailun 31:s. Saman vuoden Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta Alamommo saavutti hopeaa joukkuekilpailusta.
Rovaniemeläinen ponnisti vuonna 2016 nuorten olympiafestivaaleilla Lillehammerissa HS100-mäestä kuudenneksi ja Râșnovin MM-kisoissa vastaavan kokoisesta mäestä 25:nneksi.
Karolína Grohová
Karolína Grohová (s. 21. marraskuuta 1990 Dvůr Králové nad Labem) on tšekkiläinen maastohiihtäjä. Hän edustaa Dukla Libereciä ja on erikoistunut sprintteihin.
Grohová oli vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa sprinti 38:s ja viestin kymmenes. Hän on osallistunut vuosien 2013 ja 2015 MM-kilpailuihin, parhaana henkilökohtaisena sijoituksenaan 34:s sija vuoden 2013 kilpailuiden sprintistä Val di Fiemmestä.
Maailmancupissa Grohová debytoi tammikuussa 2011 sijoittuen Liberecin sprintissä sijalle 29 ja ottaen näin maailmancup-uransa avauspisteet. Hänen paras sijoituksensa on 24. tila marraskuulta 2015 Kuusamon sprintistä.
Atjurjevo
Atjurjevo (, ) on kylä, maalaiskunta ja Atjurjevon piirin hallinnollinen keskus Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Saranskin välisen maantien varrella 135 kilometriä Saranskista länteen. Kunnassa on 4 300 asukasta (vuonna 2015).
Atjurjevon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1443. Sen asukkaat ovat etupäässä mokšalaisia. Kylästä tuli piirikeskus vuonna 1937.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Atjurjevossa toimii muovitehdas. Palveluihin kuuluvat kaksi keskikoulua, musiikkikoulu, ammattikoulu, lasten harrastuskeskus, kulttuuritalo, piirisairaala ja hotelli. Kylässä on vuonna 1862 rakennettu Pyhän Nikolaoksen kirkko.
Saima Tawast-Rancken
Saima Hellin Maria Tawast-Rancken (9. lokakuuta 1900 Pieksämäki – 1983) oli suomalainen lääkäri ja fysioterapian kehittäjä. Hän sai professorin arvonimen 1964.
Tawast-Ranckenin vanhemmat olivat August Tawast ja Maria Henrika Varis ja puoliso vuodesta 1930 professori, lääketieteen ja kirurgian tohtori Dodo Emila Arthur Rancken (k. 1935). Tawast-Rancken tuli ylioppilaaki Mikkelin suomalaisesta yhteiskoulusta 1920 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1933. Hän väitteli samana vuonna Helsingin yliopistosta lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi väitöskirjan aiheenaan "Über Zentralnervöse Einflüsse auf die Reiz-barkeitsparameter des Frosch-Nerven-muskels". Tawast-Rancken oli Helsingin yliopistollisen sairaalan alilääkäri 1936–1958, HYKS:n kirurgian klinikan osastoylilääkäri 1958–1966 ja Meilahden sairaalan osastoylilääkäri 1966–1968. Lääkärintyönsä ohella hän toimi Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen tuntiopettajana 1945–1966, fysikaalisen lääketieteen dosenttina 1955–1967, Työväen akatemian opettajana 1935–1945 sekä Lääkintävoimisteluopiston lääkinnällisenä johtajana ja luennoitsijana 1944–1968. Tawast-Rancken oli myös Lääkintöhallituksen tieteellisen neuvoston jäsen, Mannerheimliiton liittoneuvoston jäsen 1936–1962 sekä Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun liikuntatieteellisen osaston opetusta suunnittelevan valtion komitean jäsen 1960–1962.
Tartto–Koidula-rata
Tartto–Koidula-rata on Tartumaan ja Põlvamaan maakunnissa sijaitseva rataosuus, jossa liikennöivät Elronin henkilöjunat. Junia kulkee talviaikaan arkisin yksi juna päivässä kumpaankin suuntaan ja viikonloppuisin kaksi päivässä. Kesäisin junat jatkavat Koidulasta Piusaan.
Seppo Randell
Seppo Tapani Randell (s. 28. heinäkuuta 1934) on suomalainen sosiologi ja emeritusprofessori. Hän oli Tampereen yliopiston vt. professori, dosentti ja vuodesta 1971 sosiologian professori. Randell oli myös tiedekuntansa dekaani 1972–1974 ja yliopiston vararehtori. Randell on suomentanut muun muassa Emile Durkheimin teoksia ja kirjoittanut sosiologian oppikirjoja.
Atjaševon piiri
Atjaševon piiri () on kunnallishallintoalue Mordvan tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 1 095,8 neliökilometriä. Asukkaita on 18 300 henkeä (vuonna 2015).
Atjaševon piiri sijaitsee Mordvan tasavallan itäosassa. Se rajoittuu kaakossa Dubjonkin, lounaassa Tšamzinkan, lännessä Itšalkin ja pohjoisessa Ardatovin piireihin sekä idässä Uljanovskin alueeseen.
Piiri sijaitsee Volgan ylängön metsäarovyöhykkeellä. Tärkeimmät joet ovat Nuja ja Bolšaja Sarka. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi ja hiekka.
Hallinnollinen keskus on Atjaševon kaupunkimainen taajama. Samannimisen kaupunkikunnan lisäksi piiriin kuuluu 18 maalaiskuntaa: Alovo, Andrejevka, Atjaševo, Bolšije Manadyši, Djurki, Kamenka, Kapasovo, Kiržemany, Kozlovka, Lobaski, Pokrovskoje, Sabantšejevo, Šein-Maidan, Selištši, Tarasovo, Tšukaly-na-Vežne, Ušakovka ja Vetšerlei. Asukkaat ovat etupäässä ersäläisiä ja venäläisiä. Kaupunkiväestön osuus on 33,5 %.
Piirin läpi kulkee rautatie sekä Saranskista Ardatoviin johtava maantie. Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan ja sokerijuurikkaan viljelyyn. Atjaševon taajamassa on teollisuutta. Paikallislehtenä ilmestyy "Vperjod".
Atjaševo
Atjaševo (, ) on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Atjaševon piirin hallinnollinen keskus Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Saranskin ja Ardatovin välisen maantien ja rautatien varrella 80 kilometriä Saranskista koilliseen. Taajamassa ja kunnassa on 6 100 asukasta (vuonna 2015).
Paikkakunta on syntynyt rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1894. Se on saanut nimensä vieressä sijaitsevasta kylästä. Atjaševosta tuli piirikeskus vuonna 1928 ja kaupunkimainen taajama vuonna 1963. Asukkaat ovat etupäässä ersäläisiä.
Taajamassa toimii meijeri, leipomo, lihajalostamo, asfalttitehdas ja metallialan yrityksiä. Palveluihin kuuluvat kaksi yleissivistävää koulua, ammatti- ja musiikkikoulut, kulttuuritalo, kirjasto ja piirisairaala.
Paloma Picasso
Paloma Picasso (oik. "Anne Paloma Ruiz-Picasso y Gilot", s. 19. huhtikuuta 1949 Vallauris, Ranska) on ranskalainen muotitaiteilija ja liikenainen. Hänet tunnetaan etenkin Tiffanylle suunnittelemistaan koruista sekä parfyymeistään.
Paloma Picasso on taidemaalari Pablo Picasson nuorin lapsi, jonka äiti on taidemaalari ja kirjailija Françoise Gilot.
Paloma Picasso yritti aluksi välttää ryhtymästä taiteelliselle uralle, ettei joutuisi jatkuvasti rinnastetuksi isäänsä. Hän kuitenkin opiskeli Pariisin yliopiston Nanterren kampuksella teatteripuvustusta ja toimi tässä ammatissa eräässä pariisilaisessa teatterissa. Hänen puku- ja korusuunnitelmansa saivat niin hyviä arvioita, että hän päätti opiskella lisää korusuunnittelua. Vuonna 1969 hän esitteli töitään ystävälleen Yves Saint-Laurentille, joka tilasi häneltä korusarjan.
Pablo Picasson kuoltua 1973 Paloma Picasso keskeytti uransa hoitaakseen isänsä jäämistöä ja teosten inventointia ja luettelointia. Kuolinpesän selvittäminen oli erittäin vaikeaa monine oikeusjuttuineen ja testamentin puutteen takia. Paloma Picasso auttoi Pariisin kaupunkia vuonna 1983 avatun Picasso-museon organisoimisessa. Hän kokeili siipiään näyttelijänä ja sai pääosan Walerian Borowczykin vuoden 1974 elokuvassa "Moraalittomia tarinoita". Elokuva sai hyvät arviot, mutta Picasso ei ole sen koommin näytellyt.
1970-luvun puolivälissä Paloma Picasso aloitti muotisuunnitteluyhteistyön argentiinalaisen näytelmäkirjailijan ja ohjaajan Rafael Lopez-Cambilin kanssa. He rakastuivat, menivät naimisiin 1978 mutta erosivat 1999. Paloma Picasso avioitui samana vuonna osteopaatti Eric Thévenet’n kanssa. He asettuivat asumaan Sveitsiin, ja Paloma Picasso perusti nimeään kantavan säätiön isänsä ja äitinsä muistoa vaalimaan.
Vuonna 1979 Paloma Picasso aloitti pitkän yhteistyönsä Tiffany & Companyn kanssa, ja vuonna 1984 L’Oréal esitteli Paloma Picasson nimeä kantavan parfyymin. Hajustealalla Paloma Picasso seurasi äitinsä isän jalanjälkiä: isoisä oli toiminut hajuvesikemistinä Etelä-Ranskan Grassessa. L’Oréal-yhteistyö kasvoi kosmetiikkasarjaksi, johon kuului muun muassa Paloma Picasson tunnusväriksi muodostunutta punaisen sävyä edustava huulipuna.
Vuodesta 1989 Paloma Picasson on suunnitellut keramiikkaa ja lasiesineitä Villeroy & Boch -yhtiölle.
Harri Nummela
Harri Tapani Nummela (s. 26. huhtikuuta 1968 Tampere) on suomalainen urheiluvaikuttaja ja Suomen Jääkiekkoliiton puheenjohtaja. Jääkiekkoliiton liittovaltuusto valitsi hänet Kalervo Kummolan seuraajaksi marraskuussa 2015 järjestetyssä kokouksessa. Jääkiekkoliiton puheenjohtajan tehtävät Nummela otti vastaan 7. tammikuuta 2016.
Pitkän ja merkittävän uran pankkimaailmassa tehnyt Harri Nummela on OP Ryhmän johtokunnan jäsen ja digitaalisen liiketoiminnan ja asiakaskokemuksen johtaja. Nummela on toiminut OP Ryhmässä eri tehtävissä vuodesta 1992 lähtien. Koulutukseltaan Nummela on oikeustieteen kandidaatti.
Éleuthère Irénée du Pont
Éleuthère Irénée du Pont de Nemours (24. kesäkuuta 1771 – 31. lokakuuta 1834) oli ranskalais-yhdysvaltalainen kemisti ja teollisuusmies, joka perusti ruutitehtaasta alkunsa saaneen kemianteollisuusyrityksen E. I. du Pont de Nemours and Company. Siitä lähtien Du Pontin perhe on ollut yksi Pohjois-Amerikan rikkaimmista ja vaikutusvaltaisimmista suvuista.
Du Pont syntyi Pariisissa talousvirkamies Pierre Samuel du Pontin poikana. Vuonna 1784 kuningas Ludvig XVI aateloi hänen isänsä, jonka sukunimen jatkoksi tuli de Nemours. Poika varttui perheen maatilalla Égrevillen lähellä nykyisessä Seine-et-Marnen departementissa, menestyi koulussa ja tunsi jo nuorena kiinnostusta räjähteisiin.
Syksyllä 1785 du Pont aloitti opinnot Pariisin Collège Royalissa, ja kahta vuotta myöhemmin perhetuttava Antoine Lavoisier otti hänet valtion ruutivirastoon harjoittelijaksi. Sen jälkeen du Pont työskenteli hetken valtion ruutitehtaassa Essonnessa. Vuonna 1791 du Pont avioitui ja alkoi auttaa perheensä omistamassa kustantamossa Pariisissa, joka julkaisi tasavaltalaista sanomalehteä. Du Pont oli jäsenenä vallankumousta suunnittelevassa kansalliskaartissa ja tuki jakobiinejä. Vallankumouksen alettua hän ja hänen isänsä kuitenkin vastustivat kuninkaan mestausta ja jäivät maltillisine mielipiteineen vähemmistöön. He alkoivat suunnitella lähtöä siirtolaisiksi hiljattain itsenäistyneisiin Yhdysvaltoihin ja laittoivat kustantamonsa myyntiin.
Du Pont lähti isänsä ja veljensä perheen kanssa laivalla kohti Amerikkaa. He rantautuivat Rhode Islandille uuden vuosisadan alkuhetkillä 1. tammikuuta 1800, ja nuoren Du Pontin vaimo ja lapset seurasivat pian perässä. Du Pont perusti ruutitehtaan nimeltä Eleutherian Mills Delawaren osavaltion Brandywine Creekiin huomattuaan amerikkalaisen ruudin huonolaatuiseksi. Pian du Pont oli Yhdysvaltain armeijan, turkisyhtiöiden ja muiden ruutia tarvitsevien tärkein toimittaja, ja Brandywine Creekiin perustettiin lisäksi villa- ja puuvillakehräämöt sekä nahkurinverstas.
Du Pont oli 32 vuotta perustamansa E.I. du Pont de Nemours and Companyn johdossa. Hän kuoli 1834.
Waltteri Lehtonen
Waltteri Lehtonen (s. 4. kesäkuuta 1993 Keuruu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Lehtonen on pelityyliltään puolustava hyökkääjä.
Lehtonen on KeuPa HT:n oma kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä JYPiin kaudeksi 2008–2009. Lehtonen oli seuraavalla kaudella 2009–2010 seuran B-nuorten paras pistemies tehoilla 15+19=34. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten I-divisioonan hopeaa. Kaudella 2012–2013 Lehtonen oli JYPin A-nuorten toiseksi paras pistemies Arttu Likolan kanssa tehoilla 13+16=29. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 13+27=40.
Kaudeksi 2014–2015 Lehtonen teki vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen JYP-Akatemian kanssa. Hänen tulokaskautensa toi siellä 34 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 4+8=12. Kaudella 2015–2016 Lehtonen oli JYP-Akatemian paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 7+19=26. Hänellä oli myös yli puolet kaudesta pelanneista joukkueen paras teholukema (0). Lehtonen debytoi kauden aikana myös JYPin SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa 28. marraskuuta 2015 Tampereen Ilvestä vastaan. Lehtonen sai ottelussa jääaikaa 6.57 minuuttia ja hän teki myös liigauransa avausmaalin.
Lehtonen nimettiin kaudeksi 2015–2016 JYP-Akatemian varakapteeniksi. Kaudella 2016–2017 hän oli tehoilla 15+21=36 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Riku Pitkäsen jälkeen. Akatemian kausi päättyi kuitenkin putoamiseen Suomi-sarjaan ja joukkue lopetti tähän myös toimintansa. Kaudeksi 2017–2018 Lehtonen palasi vuoden mittaisella Mestis-sopimuksella kasvattajaseuraansa KeuPaan. Hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Lehtosen runkosarja päättyi kuitenkin jo joulukuun 2017 lopulla nilkkavammaan ja hän palasi kokoonpanoon vasta pudotuspeleissä. Lehtosen KeuPan kapteenina korvasi Markus Jokinen, joka jatkoi tehtävässään Lehtosen kuntoutumisesta huolimatta kauden loppuun. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Kaudeksi 2018–2019 Lehtonen nimettiin takaisin KeuPa HT:n kapteeniksi.