hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kim Nousiainen
Kim Niklas Nousiainen (s. 14. marraskuuta 2000 Kuopio) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Kalevan Palloa. Hän pelannee lähinnä seuran A-nuorissa.
Kuopiossa syntynyt, mutta Leppävirralla kasvanut Nousiainen aloitti jääkiekkoilun omien sanojensa mukaan 4-5-vuotiaana. Hän pelasi juniorina myös Warkiksessa, josta Nousiainen siirtyi kaudeksi 2014–2015 Kalevan Pallon C-nuoriin. Kaudella 2015–2016 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 3+5=8 että C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 8+18=26, joilla Nousiainen sijoittui sarjan puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Kauden 2016–2017 päätteeksi hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2017–2018 Nousiainen oli KalPan A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 3+26=29, joilla hän sijoittui A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi. Nousiainen voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2018 Nousiainen teki KalPan kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2018–2019 seuran A-nuorissa. Joulukuussa 2018 KalPa lainasi Nousiaisen yhteistyöseuraansa, Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin paikkaamaan Saku Kinnusen loukkaantumista ja Joona Riekkisen nostamista KalPan vahvuuteen. Hänet itse nostettiin KalPan SM-liigajoukkueeseen ensimmäisen kerran 21. joulukuuta 2018 pelattuun otteluun Porin Ässiä vastaan. Nousiainen merkittiin KalPan seitsemänneksi puolustajaksi, mutta hän jäi lopulta kuitenkin ilman peliaikaa. Nousiainen sai ensimmäiset jääaikansa KalPan miesten joukkueessa Sveitsin Davosissa pelatun Spengler Cupin toisessa ottelussa 28. joulukuuta 2018 KHL-joukkue Metallurg Magnitogorskia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.30 minuuttia. Nousiainen keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn koukkaantumisesta. Seuraavassa ottelussa 30. joulukuuta 2018 semifinaalissa isäntäjoukkue HC Davosia vastaan hän teki ensimmäisen maalinsa KalPan miesten joukkueessa. Joukkueen turnaus päättyi voittoon. Nousiainen valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Nousiainen sai Spengler Cupin jälkeen ensimmäiset peliaikansa SM-liigassa toisessa ottelussaan 4. tammikuuta 2019 Saimaan Palloa vastaan. Hän jatkoi KalPan seitsemäntenä puolustajana. Nousiainen sai ottelussa jääaikaa 11.49 minuuttia.
Nousiainen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Nousiainen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 28 poikien maaottelua.
Nousiainen opiskelee Kuopion klassillisessa lukiossa. Hän harrasti lapsena monia eri urheilulajeja sekä kesällä että talvisin, mm. keihäänheittoa 14-vuotiaaksi asti Leppävirran Virissä.
Finnbogi Vahvan saaga
Finnbogi Vahvan saaga (isl. "Finnboga saga ramma") on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin islantilaissaagoihin. Saaga on mahdollisesti kirjoitettu vasta 1300-luvun alkupuoliskolla, ja sen pääkäsikirjoitus on Möðruvallabókissa. Saaga kertoo Finnbogista, joka jätetään vastasyntyneenä kuolemaan. Eräs vanha pariskunta kuitenkin löytää heitteille jätetyn Finnbogin ja kasvattaa tämän. 16-vuotiaana Finnbogi lähtee ensin Norjaan ja sitten Kreikkaan (isl."Grikkland"), ja tekee matkojensa aikana monia urotekoja, joiden vuoksi saa lisänimen "Vahva" (isl. "rammi"). Myöhemmin Finnbogi palaa Islantiin, missä osallistuu erilaisiin paikallisiin kiistoihin. 
Tarinan pohjalta on myöhemmin 1600-luvun lopulla laadittu myös "rímur"-runoutta. Färsaarilta on säilynyt kansanballadi, jonka esikuvana on ollut joko itse saaga tai jokin muu lähde, jonka myös vanhimman "Finnboga rímur"-runon islantilainen laatija on tuntenut."Finnbogi Vahvan saagaa" ei ole suomennettu.
Saagan sankari Finnbogi mainitaan myös muissa aikalaislähteissä, kuten Islannin asuttamisesta kertovassa "Landnámabókissa", islantilaissaagojen sankareita listaavassa "Íslendingadrápa"-runossa (1100-l.) ja "Vesilaaksolaisten saagassa" (n. 1260-1280). Viimeksi mainitussa kuvataan Finnbogin vihanpitoa Ingimundrinpoikina tunnettujen veljesten kanssa, jotka "Vesilaaksolaisten saaga" esittää myönteisessä valossa. On pidetty mahdollisena, että Finnbogista kertova saaga on kirjoitettu vastauksena "Vesilaaksolaisten saagan" puolueelliselle kerronnalle, tai että se edustaa saman tarinan toista versiota, joka on tunnettu suullisessa perinteessä. 
On kuitenkin katsottu, että "Finnbogi Vahvan saagan" kuvauksella Finnbogin elämästä ja teoista ei ole historiallista perustaa, vaikka Finnbogi historiallisena henkilönä onkin mahdollisesti ollut olemassa. Saagan nykypäivään säilynyt versio sisältää paljon muinaissaagoille ja kotoperäisille ritarisaagoille tyypillisiä fantasiamaisia ja fiktiivisinä pidettyjä elementtejä ja tarinamotiiveja.
FOXP2
FOXP2 ("forkhead box P2") on proteiini, jota koodaa samanniminen FOXP2-geeni. FOXP2 on selkärankaisten ääntelyn ja ihmisen puhekyvyn kannalta tärkeä geeni. Sen tuottama transkriptiotekijä ohjaa toisten geenien muodostamaa verkostoa, joka säätelee kurkunpään lihasten kehitystä ja toimintaa. FOXP2 vaikuttaa myös aivojen kielialueiden kehittymiseen selkärankaisilla kuten kädellisillä, hiirillä ja linnuilla, ja ilmeisesti vaikuttaa kaikkien niiden ääntelyn taustalla.
Ihmisen FOXP2-geenin muoto on hiukan erilainen kuin muiden nisäkkäiden. Ihmisen geenimuodossa on kaksi eroa simpanssin geenimuotoon verrattuna ja kolme eroa hiiren geenimuotoon verrattuna.
Neandertalinihmisellä oli sama FOXP2-geenin muoto kuin nykyihmisellä. Se saattaa johtua siitä, että geenimuoto syntyi jo yhteisessä kantamuodossa ennen kuin nykyihmisen ja neandertalinihmisen kehityslinjat erkaantuivat 300 000 – 400 000 vuotta sitten. Toisaalta on myös mahdollista, että neandertalilainen sai geenimuodon risteytymällä nykyihmisen kanssa. Yhteisen geenimuodon esiintyminen voi tarkoittaa sitä, että neandertalilaisellakin oli puhekyky, mutta yksin se ei asiaa todista.
FOXP2 löydettiin 1990-luvulla, kun puheen tuottamisen vaikeudesta kärsivästä brittisuvusta löydettiin FOXP2-geenivirhe.
John Parks
John Leonard ”J.L.” Parks (3. huhtikuuta 1927 – 13. maaliskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen koripalloilija.
Parks ei pelannut koskaan ammattilaisena. Yliopistotasolla hän edusti Oklahoma Statea vuodet 1944–1949 voittaen NCAA:n mestaruuden vuosina 1945 ja 1946. Vuonna 1950 Parksin edustama amatöörijoukkue toimi Yhdysvaltain maajoukkueena vuoden 1950 MM-kilpailuissa, missä maa saavutti hopeaa. Parks kuoli keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin 90-vuotiaana 13. maaliskuuta 2018.
Ilmari Voionmaa
Väinö Ilmari Voionmaa (21. huhtikuuta 1898 Helsinki – 4. heinäkuuta 1976) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Elannon toimitusjohjtaja.
Ilmari Voionmaan vanhemmat olivat professori Väinö Voionmaa ja Ilma Maria Alin. Voionmaa pääsi ylioppilaaksi 1917 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1923. Hän teki opintomatkan Kanadaan ja Newfoundlandiin 1923–1925.
Voionmaa oli OTK:n teknillisen osaston hoitajana 1926–1931, Elannon johtajana 1931–1946 ja toimitusjohtajana 1946–1953. Sen jälkeen Voionmaa oli Suomen Ulkomaankauppaliiton palveluksessa vuodesta 1953 alkaen. Hän oli Hakan johtokunnan puheenjohtajana 1938–1953, Suomen teknikkojen seuran puheenjohtajana 1947–1951 ja Insinööriyhdistysten valtuuskunnan puheenjohtajana vuodesta 1950.
Ilmari Voionmaa oli naimisissa vuodesta 1923 filosofian maisteri Aura Nylanderin kanssa. Ilmari Voionmaan veljiä olivat suurlähettiläs Tapio Voionmaa ja kanslianeuvos Jouko Voionmaa.
Titanic Engineers’ Memorial
Titanic Engineers’ Memorial () on muistomerkki Southamptonin East Parkissa Britanniassa. Muistomerkki on pystytetty matkustajalaiva RMS Titanicin onnettomuudessa vuonna 1912 hukkuneiden insinöörien muistoksi. Pronssista ja graniitista tehdyn muistomerkin paljasti 22. huhtikuuta 1914 Marine Engineersin instituutin päällikkö Marine Archibald Denny. Arvioiden mukaan tilaisuuteen osallistui 100 000 henkilöä.
Joseph Bell oli RMS Titanicin pääinsinööri. Hänen henkilökuntansa koostui 24 konemiehestä, kuudesta sähköinsinööristä, kahdesta hiili, putkimiehestä ja toimihenkilöstä. Kaikki hukkuivat.
Muistomerkki pystytettiin maailmanlaajuisesti kerätyillä rahalahjoituksilla. Sen suunnitteli ja rakensi lontoolainen Whitehead and Son. Kuvanveistäjä oli Ferdinand Victor Blundstone. Muistomerkissä on myös voiton jumalatar Nike, jonka teki Romeo Rathmann.
Awak Kuier
Awak Kuier (s. 2001 Egypti) on suomalainen koripalloilija. Sentterinä pelaava Kuier on kotkalaisen Peli-Karhujen kasvatti. Hän on myös Suomen maajoukkuepelaaja. Kuier oli kaudella 2017–2018 Naisten Korisliigan torjuntakuningatar.
Donkkauskyvystään mediahuomiota saanutta Kuieria pidetään poikkeuslahjakkuutena.
Kuierin sukujuuret ovat nykyisen Etelä-Sudanin alueelta, mutta hän syntyi Egyptissä, mihin hänen vanhempansa olivat paenneet Sudanin sisällissotaa ja nälänhätää. Suomeen Kuier muutti kaksivuotiaana. Kuier aloitti koripallon pelaamisen kymmenvuotiaana veljiensä innoittamana: hän on kotkalaisen Peli-Karhujen kasvatti.
Vuonna 2016 Kuier palkittiin B-tyttöjen SM-sarjan vuoden pelaajana. Kuier edusti Suomea Basketball Without Borders -maailmanleirillä helmikuussa 2017. Tuolloin 15-vuotias Kuier nousi mediaotsikoihin kyettyään ikäisekseen ja naiselle poikkeuksellisesti donkkaamaan. Jo tuolloin Kuierin taustajoukot saivat jatkuvasti yhteydenottoja Yhdysvalloista ja eurooppalaisseuroista.
Loppuvuodesta 2017 Kuier vaihtoi yllättäen seuraa helsinkiläiseen Mäkelänrinteen lukion erikoisjoukkue HBA-Märskyyn.
Kuier pelasi kymmeniä maaotteluita Suomen alle 16- ja 18-vuotiaiden maajoukkueissa. Suomen naisten maajoukkueessa hän debytoi alaikäisenä 11. marraskuuta 2017 tehden Ranskaa vastaan viisi pistettä ja ottaen kuusi levypalloa.Kuier on naispelaajaksi erittäin pitkä, ja hänen sylivälinsä on yli kaksimetrinen. Hän kykenee kuitenkin myös heittämään ja kuljettamaan palloa hyvin.
Big Hole
Big Hole, tunnetaan myös nimillä Open Mine ja Kimberley Mine (), on entinen timanttikaivos Etelä-Afrikan Kimberleyssä. Avolouhosta pidetään maailman suurimpana ihmisen tekemänä reikänä, joskin tämä väite on kiistanalainen. Kaivoksen omistaja oli Cecil Rhodesin De Beers -yhtiö. Vuosien 1871 ja 1914 välillä noin 50 000 kaivostyöläistä louhivat avolouhoksesta noin 2 720 kg timantteja hakuin ja lapioin. Alueella harjoitettiin myös maanalaista kaivostoimintaa.
Avolouhoksen pinta-ala on noin 17 hehtaaria ja se on halkaisijaltaan 463 metriä. Nykyään 215 metriä syvän louhoksen syvyys oli alun perin 240 metriä, mutta osa siitä täytettiin kaivosjätteillä. Lisäksi kaivoksen pohjalle on kerääntynyt noin 40 metrin syvyinen järvi, mikä jättää Big Holesta näkyviin noin 175 metriä.
Kaivostoiminnan loputtua kaivoksesta tuli nähtävyys kaupungin asukkaille ja turisteille. Kaivoksen yhteyteen perustettiin yksinkertainen museo jo 1960-luvulla, jonka virallisia avajaisia juhlittiin kaivoksen satavuotisjuhlavuonna 1971. 2000-luvun alussa kaivosyhtiö De Beers ilmoitti haluavansa tehdä kaivoksesta maailmanluokan turistikohteen ja kaksinkertaistaa kävijämäärät. Yhtiön sijoittamalla 50 miljoonalla Etelä-Afrikan randilla rakennettiin muun muassa näköalatasanne kaivoksen ylle.
Soppatykkimiehet
Soppatykkimiehet on "Salatut elämät" -televisiosarjan viisiosainen spin-off-sarja, joka julkaistiin mtv-suoratoistopalvelussa 22. joulukuuta 2018. Televisiossa sarja esitetään yhtenä kokonaisuutena MTV3-kanavalla 7. tammikuuta 2019.
Sarjassa siviilipalveluksessa olevat Janne (es. Hemmo Karja) ja Tale (es. Emil Hallberg) joutuvatkin yllättäen armeijan muonitustehtäviin, kun siviilipalvelutoimisto saa virka-apupyynnön puolustusvoimilta.
Snotkop
Snotkop, oikealta nimeltään Francois Henning, (s. 1974, Johannesburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen laulaja, rap-artisti ja tv-persoona. Hän tekee nykyään pääasiassa afrikaansinkielistä musiikkia.
15-vuotiaana uransa aloittanut Henning alkoi 1990-luvun lopulla tehdä eteläafrikkalaista kwaito-musiikkia taiteilijanimellä Lekgoa (eteläsothoksi "valkoinen jätkä") ja julkaisi kaksi albumia; "Basetsana" (1999) ja "Ngamla Yoba" (2002).
Vuonna 2005 hän aloitti uuden uran nimellä Snotkop ja allekirjoitti levytyssopimuksen Next Music -yhtiön kanssa julkaisten debyyttialbuminsa "Snotkop" myöhemmin samana vuonna. Sittemin hän on julkaissut useita albumeja ja hänestä on tullut yksi Etelä-Afrikan suosituimmista afrikaansinkielisen musiikin tuottajista.
Lamberto Maggiorani
Lamberto Maggiorani (28. elokuuta 1909 Rooma – 22. huhtikuuta 1983 Rooma), oli italialainen näyttelijä, joka joutui alalle sattumalta Vittorio De Sican tarjottua hänelle pääosaa menestyselokuvassaan "Polkupyörävaras" (1948). Maggiorani oli yksi monesta neorealistisen elokuvan suuruden aikana valkokankaalle «suoraan kadulta» nostetuista näyttelijöistä, joilla ei ollut alalta mitään aikaisempaa kokemusta. Hän oli töissä Bredan tehtaalla Roomassa kun näyttelijöitä elokuvaansa etsivä De Sica sattumalta kohtasi hänet. Kun elokuva oli valmis, Maggiorani palasi työpaikalleen, eikä hänellä ollut mitään aikomusta jatkaa näyttelemistä. Breda kuitenkin vähensi työvoimaa 1940-luvun lopussa ja Maggiorani oli yksi irtisanotuista. Elättääkseen itsensä hän yritti käyttää hyväkseen sitä mainetta jonka De Sican elokuva oli hänelle antanut, ja alkoi hakea uusia rooleja. Hän esiintyi vuosina 1950-63 yli kahdessakymmenessä elokuvassa, muun muassa useissa Isä Camillo-komedioissa. Hän ei kuitenkaan saanut koskaan toista pääosaa, ei edes De Sicalta, joka kuitenkin antoi hänelle pienen osan elokuvassa "Umberto D". Maggiorani ei voinut elättää itseään ainoastaan näyttelemisellä, siihen tulot pienistä sivuosista eivät riittäneet. Hän jätti alan 1963 mutta yritti vielä kerran 1970, minkä jälkeen hän poistui lopullisesti valkokankaalta.
Pole Position
Pole position on autopeli Commodore 64- tietokoneelle ja atari 2600- konsolille. Pole position julkaistiin heinäkuussa vuonna 1982. Pelissä ajetaan tiellä ja ohitetaan toisia autoja. Pelin on on kehittänyt Toru Iwatani. Pole positionille on tehty myös jatko osa Pole position II, joka julkaistin 1983.
Pence
Pence voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Lianella Carell
Lianella Carell (6. toukokuuta 1927 Rooma – 19. joulukuuta 2000 Rooma), oli italialainen näyttelijä, joka joutui alalle sattumalta Vittorio De Sican tarjottua hänelle naispääosaa menestyselokuvassaan "Polkupyörävaras" (1948). Carell oli yksi monesta neorealistisen elokuvan suuruden aikana valkokankaalle «suoraan kadulta» nostetuista näyttelijöistä, joilla ei ollut alalta mitään aikaisempaa kokemusta. Hän oli kuitenkin jo tunnettu runoilijana ja radiotoimittajana tavatessaan viimeksi mainitussa ominaisuudessa De Sican ensimmäisen kerran. Haastattelun päätteeksi De Sica tarjosi haastattelijalle naispuolista pääosaa suunitteilla olevassa elokuvassaan miehestä jonka polkupyörä varastetaan. Carell jäi alalle kymmeneksi vuodeksi, näytellen noin kahdessakymmenessä elokuvassa. Hän kirjoitti näiden vuosien aikana myös ensimmäisen ja ainoaksi jääneen romaaninsa "La pellicana" (1956). Carell jätti näyttelemisen 1958, kyllästyttyään siihen. Hän palasi kuitenkin ajoittain elokuvan pariin käsikirjoittajana.
Liisa Voionmaa
Elsi Anna-Liisa Voionmaa, o. s. "Tanner" (1914 – 1984) oli suomalainen filosofian kandidaatti, oppikoulun historian opettaja, kielenkääntäjä, suomentaja ja teatterikriitikko.
Liisa Voionmaan vanhemmat olivat tehtailija Heikki Tanner ja Matilda Josefina Lampinen. Hän oli naimisissa vuodesta 1940 kanslianeuvos ja intendentti Jouko Voionmaan kanssa.
Voionmaa suomensi WSOY:lle 1970-luvulla Nicholas V. Riasanovskyn Venäjän historiaa käsitelleen teoksen "A History of Russia". WSOY ei kuitenkaan lopulta julkaissut suomennettua teosta.
Thwomp
Thwomp on Super Marion viholinen joka esintyi ensimäistä kertaa vuonna 1988 videopelissä Super Mario Bros. 3. Thwomppi on vihainen kivijärkäle joka tömähtää maahan kun Super Mario kävelee tulee hänen lähelleen. Thwomppi on esiintynyt yli 20 eri Mario pelissä. Thwomppi oli alunperin valeansininen mutta sittemmin Thwomppi on alkanut esiintyä harmaana. Thwomppeja tavatan yleensä linnoissa. Super Mario bros 3 :ssa on esintynyt myös neljä sivuttain liikuvaa Thwomppia.
Lähde: Http://nintendo.com
Säpinää Chinatownissa
Säpinää Chinatownissa () on vuonna 1986 valmistunut yhdysvaltalainen komediaa ja fantasiaa yhdistelevä seikkailuelokuva, jonka ohjauksesta on vastannut John Carpenter. Elokuvan pääosassa on Kurt Russell, joka esittää elokuvassa pahasta suustaan tunnettua rekkakuskia Jack Burtonia, jonka matka Chinatowniin tapaamaan ystäväänsä Wang Chita johdattaa Jackin tahtomattaan keskelle yliluonnollista tapahtumasarjaa, jonka takana on mustan magian mestari Lo Pan.
Elokuvan budjetti oli 19–25 miljoonaa dollaria, mutta lipputuloissa se tuotti vain 11,1 miljoonaa dollaria tehden elokuvasta Carpenterin uran pahimman flopin, jonka jälkeen Carpenter siirtyi tekemään pienemmän budjetin elokuvia. Huonosta menestyksestään huolimatta "Säpinää Chinatownissa" nauttii tänä päivänä kulttisuosiosta.
Replay (Tamtan kappale)
Replay on georgialais-kreikkalaisen laulajan Tamtan esittämä kappale, jolla hän edustaa Kyprosta vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa, Tel Avivissa.
Kaarlo Rahikainen
Kaarlo Johannes (Juho) Rahikainen (17. maaliskuuta 1848 Mäntyharju – 16. tammikuuta 1909) oli suomalainen opettaja ja evankelisen herätysliikkeen maallikkosaarnaaja.
Myllärin perheeseen Mäntyharjulla Anetun kylässä syntynyt Rahikainen sai perusopetuksen kiertokoulussa ja oppi lukemaan ja kirjoittamaan. Pieksämäen kappalaisen avulla hän pääsi vuonna 1863 Jyväskylään 1847 perustettuun Grahnin koulun nimellä tunnettuun ala-alkeiskouluun, joka oli saanut nimensä koulun opettajan, varapastori Fredrik Grahnin (1809–1864) mukaan. Päästyään koulusta 1868 hän yritti turhaan päästä sotilasuralle Helsingin venäläisen junkkarikoulun oppilaaksi.
Rahikainen saapui 1869 Viipuriin tapaamaan enoaan ja aikoi samalla hakea itselleen jotain tointa. Hänet valittiinkin 1869 perustetun Viipurin Diakonissalaitoksen opettajaksi opettamaan laitoksen orpo- ja lastenkodin lapsia. Hän tutustui Viipurissa kirkkoherran apulaisena toimineeseen pastori Johan Henrik Martiniin ja alkoi pitää tämän kanssa suuren suosion saavuttaneita herätyskokouksia. Heitä alettiin kuitenkin syyttää harhaoppisuudesta. Rahikainen erotettiin keväällä 1872 opettajantoimesta, kun herätysliikkeen piiriin oli liittynyt koulun ja diakonissalaitoksen oppilaita. Hän lähti sitten opiskelemaan Jyväskylän seminaariin ja valmistui sieltä 1873 kansakoulunopettajaksi.
Rahikainen oli opettajana Pylkönmäellä ja jonkin aikaa Ylihärmässä. Koska opettaja toimi pitäjässä myös saarnaajana, Rahikainen suoritti saarnalupatutkinnon Porvoon tuomiokapitulissa tiettävästi ensimmäisenä maallikkona. Vuonna 1879 Rahikainen sai Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen kolportöörikirjan, joka antoi hänelle oikeuden toimia yhdistyksen kiertävänä kirjanmyyjänä ja kiertävänä maallikkosaarnaajana. Rahikaisesta oli tullut jo 1874 Evankeliumiyhdistyksen asiamies, joka kiersi seurakunnissa pitämässä hartauspuheita ja evankeliumijuhlia.
Vuonna 1890 Rahikainen muutti Helsinkiin Evankeliumiyhdistyksen toiseksi asiamieheksi. Hän kiersi ympäri Suomea eri seurakunnissa ja aloitti myös pyhäkoulutoiminnan. Hän oli mukana perustamassa 1890 yhdistyksen julkaisemaa Lasten lehteä, ja hänen kirjoituksiaan julkaistiin Kotilähetys- ja Suomen Lähetyssanomat -lehdissä sekä porilaisessa Raittiuden ystävät -lehdessä. Hän oli mukana Siionin Kanteleen toimitustyössä ja kirjoitti sitä varten myös lauluja.
Rahikainen erosi 1899 Evankeliumiyhdistyksestä osaksi mielipide-eroavuuksien takia ja liittyi Suomen Lähetysseuraan, jolle hän myös testamenttasi omaisuutensa.
Rahikainen on suomentanut sanat Suomen evenkelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virteen 341 "Kiitos sulle, Jumalani".
Tereftalonitriili
Tereftalonitriili eli 1,4-disyanobentseeni tai p-disyanobentseeni (CHN) on aromaattisiin nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa esimerkiksi polymeerien monomeereja. Tereftalonitriili on ftalonitriilin ja isoftalonitriilin isomeeri.
Huoneenlämpötilassa tereftalonitriili on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta mutta liukenee hieman etanoliin ja dietyylieetteriin ja hyvin bentseeniin.
Tereftalonitriiliä valmistetaan p-ksyleenistä ammoksidaatioreaktiolla eli reaktiolla ammoniakin ja hapen kanssa. Reaktiossa käytetään katalyytteinä vanadiinin ja alumiinin oksidien seosta. Sitä muodostuu myös eräissä polyetyleenitereftalaatin kierrätysprosesseissa. Tereftalonitriili voidaan pelkistää vedyttämällä 1,4-bis(aminometyyli)bentseeniksi tai 1,4-aminometyylisykloheksaaniksi, joita käytetään polyuretaanien valmistamiseen. Se voidaan myös hydrolysoida tereftaalihapoksi.
Nella Korpio
Nella Korpio (s. 12. heinäkuuta 1999) on suomalainen alppihiihtäjä.
Korpio kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 23:s Courchevelin pujottelussa joulukuussa 2018. Parhaimmillaan hän on ollut 20:s Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2019.
Korpio saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hopeaa pujottelussa 2017. Nuorten MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kolmastoista suurpujottelussa 2017.
A Brief Inquiry Into Online Relationships
A Brief Inquiry Into Online Relationships on brittiläisen indie pop -yhtyeen The 1975:n kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Polydor Records 30. marraskuuta 2018. Albumin oli tarkoitus ilmestyä lokakuussa, mutta julkaisupäivä viivästyi kuukaudella. Albumilta julkaistiin viisi singleä, joista tunnetuimmat ovat "TooTimeTooTimeTooTime" ja "Love It If We Made It".
Albumin tuottivat yhtyeen jäsenet Matt Healy ja George Daniel, joten se oli yhtyeen ensimmäinen albumi jota ei tuottanut Mike Crossey. Yhtyeen managerin mukaan heidän oli tarkoitus aluksi tehdä "What a Shame EP", mutta se muovautui lopulta kokonaiseksi albumiksi. Yhtye ilmoitti 31. toukokuuta 2018 että he työskentelevät kahden albumin, tämän ja Notes on a Conditional Formin parissa, jonka on suunniteltu ilmestyvän maaliskuussa 2019.Albumi sai positiivista palautetta kriitikoilta joista monet vertasivat sitä Radioheadin vuonna 1997 julkaistuun OK Computer -albumiin.
Theodor Sunell
Theodor Fabian Sunell (2. elokuuta 1871 Eura – 13. heinäkuuta 1955) oli kamarineuvos ja asemapäällikkö, joka keräsi huomattavan valokuva- ja taidejäljennöskokoelman ja oli itsekin valokuvaaja.
Theodor Sunellin vanhemmat olivat Johan Fabian Sunell ja Alma Ljungberg. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja työskenteli rautateiden palveluksessa vuodesta 1891, sähköttäjänä vuodesta 1896, 2. kirjurina vuodesta 1898, 2. linjakirjurina vuodesta 1908, 1. kirjurina vuodesta 19119 ja Punkaharjun rautatieaseman asemapäällikkönä vuodesta 1926 vuoteen 1939. Sunell keräsi usean vuosikymmenen aikana huomattavan valokuva- ja taidejäljennöskokoelman, jossa oli laajimmillaan neljännesmiljoona kuvaa, mukaan lukien muoto- ja taide- sekä maisemakuvia. Kamarineuvoksen arvon Sunell sai 1944. Hänen Oulussa rautatievirkailijana 1900-luvun alussa ollessaan aloittamansa kuvakokoelma on lahjoitettu usealle eri museolle, mukaan lukien Kansallismuseo.
Edvard Wilhelm Lybeck (pappi)
Edward Wilhelm Lybeck (17. kesäkuuta 1840 Rantasalmi – 27. lokakuuta 1885 Viipuri) oli suomalainen pastori, joka kuului evankelisen herätysliikkeeseen.
Lybeckin vanhemmat olivat torppari Johan Henrik Lybeck ja Wilhelmina Wartiainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1862 Kuopion kymnaasista ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1866 sekä pastoraalitutkinnon 1876. Lybeck vihittiin papiksi 1866.
Lybeck oli papiston apulaisena Pietarissa Pyhän Marian seurakunnassa 1866 ja Tammelan kappelissa Jokioisissa, Perttulassa ja Humppilassa 1866–1870. Hän oli Perniön ensimmäisenä kappalaisena 1870–1877 ja Viipurin toisena kappalaisena vuodesta 1877 alkaen. Lybeck oli myös Viipurin 8. tarkkampujapataljoonan saarnaajana 1881–1885. Hän sai varapastorin arvon 1883.
Lybeck oli Viipurissa mukana evankelisen herätysliikkeen toiminnassa ja hän toimitti vuodesta 1879 alkaen yhdessä Viipurin kolmannen kappalaisen K. G. Sirénin kanssa Luterilaiseen Evankeliumiyhdistyksen julkaisemaa Sanansaattaja-lehteä. Lybeckin muistopatsas paljastettiin hänen kuolemansa jälkeen kesäkuussa 1886 Sorvalin hautausmaalla Viipurissa.
Lybeck oli naimisissa vuodesta 1866 Ida Karolina Löfmanin kanssa.
Helena Jošková
Helena Malotová (o.s. Jošková, 8. tammikuuta 1939 Dubňany – 19. joulukuuta 2018) oli Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija.
Seuratasolla muun muassa Jiskra Kyjovia edustanut 189-senttinen sentteri Jošková edusti Tšekkoslovakian naisten maajoukkuetta 270 ottelussa vuosina 1960–1972 saavuttaen kolme himmeämpää MM- ja viisi himmeämpää EM-mitalia mestaruuksien mentyä Neuvostoliitolle. Jošková nimettiin neljänä vuonna maan parhaaksi naiskoripalloilijaksi. Vuonna 2007 hänet nimettiin Tšekin koripallon Hall of Fameen. Jošková kuoli 79-vuotiaana 19. joulukuuta 2018.
Lasten lehti
Lasten lehti oli Suomen luterilainen evankeliumiyhdistyksen julkaisema hengellinen lastenlehti. Lehti ilmestyi kerran kuussa vuosina 1890-1980. Lehden perustajia oli Evankeliumiyhdistyksen johtaja ja johtokunta sekä opettaja Kaarlo Rahikainen
Yö ja päivä
Yö ja päivä voi tarkoittaa seuraavia:
Suomen urheilu 1984
Suomen urheilu 1984 käsittelee vuoden 1984 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
Collingwood Football Club
Collingwood Football Club on australialaisen jalkapallon seura Collingwoodin kaupunginosasta Melbournesta. Vuonna 1892 perustettu seura on 15 mestaruudellaan yksi Australian Football Leaguen kaikkien aikojen menestyneimmistä joukkueista.
Lempinimellä ""Magpies"" (Harakat) tunnettu joukkue on myös yleisömäärien perusteella Australian suosituin urheiluseura. Kotiottelunsa se pelaa Melbourne Cricket Groundilla, jonka katsojakapasiteetti on yli 100 000.
Mandarat
Mandarat ovat tšadilaista kieltä puhuva kansa Pohjois-Kamerunin Mandaravuorilla ja lähialueilla. Heitä on Kamerunissa 660 000, Nigeriassa 320 000 ja Tšadissa 10 000.
Mandaroilla oli 1600–1800-luvuilla samanniminen sulttaanikunta, jonka keskuksena toimi Mora. Sen tärkeimmät kauppatavarat olivat rauta ja orjat. Mandara oli suuren osan historiastaan Bornun vasalli. Saksalaiset alistivat sen vuonna 1902 ja myöhemmin alue jaettiin Ranskan ja Britannian kesken.
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, pavut, maapähkinä, riisi ja jamssi. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Asumuksena toimii kivestä tai savitiilistä rakennettu pyöreä maja. Ruokavalio koostuu lähinnä kasvisruoista.
Yhteiskunta perustuu suurperheiden muodostamiin yhteisöihin. Sukujärjestelmä on patrilineaarinen ja avioliitto patrilokaalinen. Polygynia on yleistä. Suurin osa mandaroista on sunnimuslimeja, osa harjoittaa perinteistä uskontoa.
Helli Suominen
Helli Katri Suominen (24. helmikuuta 1898 Pietari – 11. tammikuuta 1974 Helsinki) oli opettaja, toimittaja, järjestövaikuttaja ja arkistonhoitaja, joka toimitti, julkaisi ja suomensi useita opinto- ja järjestötoiminnan teoksia sekä laati inkeriläisen säveltäjä Mooses Putron elämäkerran.
Helli Suomisen vanhemmat olivat räätälimestari Kaarlo Stefanus Suominen ja Olga Kahi. Suominen tuli ylioppilaaksi 1917 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1925 ja kansakoulunopettajaksi 1931. Hän oli Raittiuden Ystävien opintosihteeri ja "Kylväjän" toimittaja 1919–1922, Suomen luentotoimikunnan opintokerhosihteeri ja valistusjärjestöjen opintotoimikunnan sihteeri 1922–1942, "Opintotoverin" toimittaja 1924–1942, useiden raittiusjärjestöjen johtoelinten jäsen ja puheenjohtaja, Kunnallisvirkamiesliiton liittovaltuuston jäsen sekä sekakuoro Vox Urbanan sihteeri ja puheenjohtaja. Helsingin kaupungin veroviraston arkistonhoitajana Suominen työskenteli 1942–1964.
Masat (kansa)
Masat ovat tšadilaista kieltä puhuva kansa Kamerunin pohjoisosassa ja lähialueilla Tšadissa. He asuvat Logone- ja Charijokien varrella. Masoja ja heidän sukukansojaan on Kamerunissa 480 000 ja Tšadissa 135 000.
Kansan pääelinkeinot ovat karjanhoito, maanviljely, kalastus ja metsästys. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Ruokavalioon kuuluvat hirssipuuro ja voimakkaasti maustetut keitot. Pensasaitojen ympäröimät kylät koostuvat pyöreistä olkikattoisista majoista, joiden vieressä on suuria pullomaisia viljavarastoja ja karjasuojia. Miesten perinteiseen lannevaatteeseen liittyy pieni ”häntä”.
Yhteiskunta perustuu suurperheiden muodostamiin yhteisöihin. Avioliitto on patrilokaalinen ja polygynia on yleistä. Masat ovat sunnimuslimeja, mutta suuri osa pitää kiinni perinteisistä uskomuksista. Kansalla on kehittynyt musiikki- ja tanssiperinne.
Valeri Orehov
Valeri Orehov (, , s. 17. heinäkuuta 1999) on kazakstanilainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa KHL-liigassa pelaavaa Barys Astanaa.
Vasemmalta laukova Orehov oli 44. varaus vuoden . Hän teki debyyttinsä sarjassa kaudella 2017–2018, ja pääsi kauden aikaan pelaamaan myös 12 ottelua A-maajoukkueessa.
Adam Liška
Adam Liška (s. 14. lokakuuta 1999 Bratislava) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-liigassa pelaavaa Slovan Bratislavaa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Liška pelasi kaudella 2017–2018 OHL-junioriliigassa Kitchener Rangersin joukkueessa.
Keski-Suomen Media
Keski-Suomen Media Oy on Keskisuomalainen Oyj -konserniin kuuluva kustannusyhtiö, jonka kotipaikka on Jyväskylä.
Totuus Harry Quebertin tapauksesta
Totuus Harry Quebertin tapauksesta ("The Truth About the Harry Quebert Affair)" on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu sveitsiläisen Joël Dickerin samannimiseen menestysromaaniin. Sarja kertoo kuuluisasta kirjailijasta Harry Quebertistä, jonka puutarhasta löytyy 33 vuotta sitten kadonnut 15-vuotias Nola Kellergan.
Unverricht-Lundborgin tauti
Unverricht–Lundborgin tauti on harvinainen epilepsian muoto. Unverricht–Lundborgin tauti luokitellaan lihasnykäysepilepsioihin kuuluvaksi eli myokloniseksi. Taudin oireet alkavat yleensä 6–15-vuotiaana. Unverricht–Lundborgin tauti on progressiivinen, eli epilepsian aiheuttamat lihasnykäykset voivat myöhemmin aikuiselämässä häiritä ihmisen arkielämää: esimerkiksi syöminen voi olla ongelmallista. Tauti on nimetty saksalaisen myoklonisten epilepsiamuotojen tutkijan Heinrich Unverrichtin ja ruotsalaisen Herman Lundborgin mukaan.
Kabyylit
Kabyylit ovat berbereihin kuuluva kansa Algeriassa. He puhuvat kabyylin kieltä. Kabyylit ovat maan koillisosassa sijaitsevan historiallisen Kabylian alueen kanta-asukkaita. Nykyään suuri osa heistä asuu ulkomailla, varsinkin Ranskassa. Kabyyleja arvioitiin vuonna 1986 olleen noin 4,5 miljoonaa henkeä.
Kansan perinteisiä elinkeinoja ovat oliivi- ja viikunapuiden kasvatus sekä vehnän ja ohran viljely. Lisäksi pidetään lampaita. Viljelymaan puute on pakottanut vuoriston asukkaat muuttamaan kaupunkeihin ja ulkomaille. Mäkien huipuille rakennetut perinteiset kylät koostuvat suljetun pihan ympäröimistä taloista. Kylissä on yleensä kaksi kehäkatua, joista sisempi on naisille ja ulompi miehille.
Perinteinen yhteiskunta perustuu patriarkaalisten suurperheiden muodostamiin yhteisöihin. Viljelysmaa oli aiemmin suurperheiden yhteisomistuksessa. Suurperheet alkoivat hajota 1900-luvun puolivälissä.
Kabyylit ovat uskonnoltaan sunnimuslimeja. Algerian itsenäistymisen jälkeen he ovat aktiivisesti puolustaneet kieltään ja kulttuuriaan ja vaatineet Kabylialle autonomiaa.
Lucas Raymond
Lucas Raymond (s. 28. maaliskuuta 2002 Göteborg) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SHL-joukkue Frölunda Indiansia. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Raymond on Frölundan oma kasvatti. Hän teki pääsarjadebyyttinsä seuran edustusjoukkueessa vasta 16-vuotiaana kaudella 2018–2019. Samalla kaudella hän pelasi myös Ruotsin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa World U-17 Hockey Challengessa.
Oikealta laukova Raymond on varauskelpoinen kesällä 2020. Häntä pidetään yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista maailmassa.
Jóanes Nielsen
Jóanes Sekjær Nielsen, e. "Sólbjørn Sekjær Nielsen" (s.5. huhtikuuta 1953 Tórshavn, Färsaaret) on färsaarelainen kirjailija ja runoilija. Hänen tutantoonsa kuuluu novelleja, näytelmiä ja romaaneja sekä useita runokokoelmia. Hän on ollut viidesti Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana.
Nielsenin teoksia on käännetty tanskaksi ja norjaksi ja novelli "Brahmadellarnir" (2011) on käännetty myös saksaksi.
Nielsen vierailee syksyllä 2019 Helsingin kirjamessuilla.
Jakob Lybeck
Jakob Juhonpoika (Jacobus Johannis) Lybeck (1655 Kruunupyy – 1693) oli suomalainen kappalainen. Pasuunaa soittanut Lybeck lienee varhaisin nimeltä tunnettu keskipohjalainen muusikko.
Lybeckin vanhemmat olivat Kruunupyyn Bråttön kylässä asunut talollinen, nimismies ja kirkonisäntä Johan Mattsinpoika Lybäck ja Margareta Erikintytär. Hän tuli ylioppilaaksi Turun akatemiaan 1673 ja hänet vihittiin papiksi 1675. Lybeck toimi opiskeluaikanaan myös puunleikkaajana ja kirkollisena soittimena käytetyn pasuunan soiton opettajana. Lybeckin puuleikkauksia käytettiin koristeiden painattamiseen akatemian julkaisuihin.
Pappisvihkimyksen jälkeen Lybeck oli pataljoonan saarnaajana Pohjanmaan rykmentissä. Hän jäi 1675 vangiksi Tanskaa vastaan käydyssä sodassa ja oli vangittuna Kööpenhaminassa vuoteen 1676 saakka. Vapauduttuaan hän palasi rykmenttiinsä, joka oli silloin sijoitettuna Riikaan. Lybeckistä tuli 1682 Oulun triviaalikoulun apologisti (kirjoitus- ja laskentoluokan opettaja) ja 1685 Pohjanmaan Pyhäjärven kappalainen. Pyhäjärvellä Lybeck riitaantui kirkonisäntänä aiemmin toimineen talollinen Matti Matinpoika Niemen kanssa, joka oli erotettu tehtävästä väärinkäytöksien takia. Riita johti lopulta siihen, että 16. helmikuuta 1690 muutamat Niemen johtamat pyhäjärveläiset jumalanpalveluksen jälkeen kävivät käsiksi Lybeckiin ja heittivät hänet kirkkomaan aidan yli. Erottamisen merkiksi häneltä revittiin myös papinkaapu ja liperit. Vaatekappaleet ja ehtoolliskalkki vietiin kirkkoon, jonka avaimen Niemi otti haltuunsa.
Kihlakunnanoikeus tuomitsi Niemen ja muut papin aidan yli heittämiseen osallistuneet kuolemaan mutta Turun hovioikeus lievensi 1692 tuomioita ja ankarimman rangaistuksen sai Matti Niemi, joka karkoitettiin Inkerinmaalle, Pähkinälinnan linnoitukseen. Lybeck sai lupauksen paremmasta virasta mutta kuoli jo 1693 ennen kuin lupaus ehdittiin toteuttaa.
Jakob Lybeck oli naimisissa vuodesta 1677 Susanna Eriksdotter Ångermanin (k. 1733) kanssa.
Ranskan Flanderi
Ranskan Flanderi (, ) on Ranskassa sijaitseva alue, joka kuului ennen Flanderin kreivikuntaan. Alue kuuluu Hauts-de-Francen alueeseen. Ranskan Hainautin ja Cambrésisin kanssa se muodostaa Nordin departementin.
Ranskan Flanderin Pohjoisosan perinteinen kieli tunnetaan nimellä länsiflaami. Länsi-Flaami on sukua hollannin kielelle. Ranskan flaamin murretta puhu 20 000 ihmistä. Monissa alueen kouluissa opetetaan flaamia.
Ranskan Flanderi on pääasiassa tasaista marskimaata. Alue on hiili-rikasta ja se sijaitsee Pohjanmeren eteläpuolella.
Eilif Mortansson
Eilif Mortansson e. "Daniel Jacob Eilif Mortensen" (14. tammikuuta 1916 Trongisvági, Färsaaret – 1989) oli färsaarelainen kirjailija. Hän käytti myös salanimiä "Peter Pløk" sekä "Gretha Stevns", jolla nimellä hän kirjoitti tyttöromaaneja Pernillesta ja Susysta. Hän kirjoitti tanskaksi ja asui Tanskassa.
Häneltä on suomennettu yksi teos, "Kaunis Malan", joka on käännetty useille kielille.
Arja Kajermo
Arja Kajermo on suomalaissyntyinen sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija, joka on tehnyt uransa Irlannissa. Osan lapsuudestaan ja nuoruutensa hän asui Ruotsissa.
Kajermo syntyi Kiuruvedellä, jossa perheellä oli pieni maatila. Perhe muutti Tukholmaan vuonna 1955 Arjan ollessa kuusivuotias. Irlantiin hän muutti alun perin au pairiksi 1970-luvulla. Hän aloitti uransa tekemällä sarjakuvia "In Dublin" -lehteen, ja hänen töitään on julkaistu myös muun muassa lehdissä "Sunday Tribune" ja "The Irish Times". Kajermo piirtää myös "Tuula"-sarjakuvaa ruotsalaiseen "Dagens Nyheter" -lehteen, ja hänen sarjakuviaan on julkaistu kirjoina Ruotsissa.
Vuonna 2017 dublinilainen Tramp Press julkaisi Kajermon esikoisromaanin "The Iron Age". Kirja perustuu osittain Kajermon omaan lapsuuteen sodanjälkeisissä Suomessa ja Ruotsissa. Kirjan on kuvittanut Susanna Kajermo Törner, jonka täti Arja Kajermo on.
Armand Marc de Montmorin
Armand Marc de Montmorin de Saint-Hérem (1745 – 2. syyskuuta 1792 Pariisi) oli ranskalainen kreivi ja diplomaatti, joka toimi Ranskan ulkoministerinä vuosina 1787–1791, "ancien régimen" ja Ranskan vallankumouksen taitekohdassa.
Montmorin kuului vanhaan aatelissukuun. Hän oli kuningas Ludvig XVI:n nuoruudenystävä. Ludvigin noustua valtaistuimelle vuonna 1774 hänet nimitettiin Ranskan suurlähettilääksi Madridiin, mistä hän siirtyi myöhemmin Bretagnen kuvernööriksi. Montmorin oli edustajana vuoden 1787 notaabelikokouksessa. Hänet nimitettiin ulkoministeriksi helmikuussa 1787 Charles Gravier de Vergennesin seuraajana. Montmorin tuki valtiovarainministeri Jacques Neckerin pyrkimyksiä säätyjen yleiskokouksen koollekutsumiseksi. Ludvig XVI erotti Montmorinin hetkellisesti ulkoministerin tehtävästä heinäkuussa 1789 (ns. sadan tunnin ministeriö), mutta nimitti hänet pian takaisin. Vallankumouksen jälkeen Montmorin pysyi kuninkaan iittolaisena ja auttoi muun muassa houkuttelemaan Honoré Mirabeaun hovin puolelle.
Montmorin laati huhtikuussa 1791 ulkovalloille annetun julistuksen, jossa Ludvig XVI:n vakuutettiin olevan edelleen päätöksentekijänä itsenäinen. Montmorinin asema vaikeutui kuninkaan epäonnistuneen pakoyrityksen jälkeen ja hän erosi marraskuussa 1791, mutta pysytteli sen jälkeenkin hovin neuvonantajana. Hänet vangittiin monarkian kumoamisen jälkeen elokuussa 1792 ja vangittiin Pariisin Abbayen vankilaan. Hänet surmattiin siellä niin sanottujen syyskuun murhien yhteydessä muutamaa viikkoa myöhemmin.
Pikkuängelmä
Pikkuängelmä ("Thalictrum minus") leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon, ängelmien ("Thalictrum") sukuun kuuluva kasvilaji. Se jaetaan useaan eri alalajiin, joista Suomessa esiintyy kaksi: niittypikkuängelmä ("Thalictrum minus" ssp. "minus") ja keminpikkuängelmä ("Thalictrum minus" ssp. "elatum"). Näiden lisäksi muita alalajeja ovat hietapikkuängelmä ("Thalictrum minus" ssp. "arenarium"), suonipikkuängelmä ("Thalictrum minus" ssp. "olympicum"), nystypikkuängelmä ("Thalictrum minus" ssp. "pubescens") ja unkarinpikkuängelmä ("Thalictrum minus" ssp. "pseudominus"). Alalajit eroavat toisistaan muun muassa koon sekä lehtien ja kukinnon ulkonäön perusteella, mutta niitä on usein vaikeaa erottaa toisistaan.
Yleisesti ottaen pikkuängelmä on keskikokoinen, monivuotinen, ruohovartinen kasvilaji, joka on tunnistettavissa lehtiensä sekä kukintonsa ulkonäön perusteella. Pikkuängelmän koko riippuu kuitenkin kyseessä olevasta alalajista; nimialalaji niittypikkuängelmä on korkeakasvuisempi kuin hietapikkuängelmä.
Pikkuängelmän varsi on runsaasti haarova ja haarat ovat varressa siksaktyylisesti. Lehdet ovat suuria, kolmikulmaisia ja kolme tai neljä kertaa parilehdykkäisiä. Lehdykät ovat pyöreitä ja suunnilleen yhtä pitkiä kuin leveitäkin. Pikkuängelmän kukinto on rento, runsaskukkainen ja ulkomuodoltaan pyramidimainen. Kukat ovat pieniä ja roikkuvia. Pikkuängelmä kukkii kesäkuusta elokuulle. Pikkuängelmän hedelmä on perätön pähkylä.
Pikkuängelmä kasvaa kuivilla ja soraisilla kasvupaikoilla yleensä lähellä merta, kuten rantavalleilla ja -niityillä.
Wilden Munson
Wilden A. Munson oli amerikkalainen puheen ja kuulon ominaisuuksien tutkija, joka kehitti vakioäänekkyyskäyrästöä (Fletcher–Munson käyrästöä).
Santa Cruzin kantoni
Santa Cruzin kantoni on Ecuadoriin kuuluvan Galápagossaarten maakunnan kantoni. Sen pinta-ala on 1 795 neliökilometriä, ja sen asukasluku vuonna 2015 oli 15 701 asukasta.
Kantoni on keskittynyt Santa Cruzin saarelle, ja kantonin keskuspaikka on Puerto Ayoran kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluu kaksi maaseutuasutusta, Bellavista ja Santa Rosa. Kantoniin kuuluu lisäksi muun muassa Baltran saari, jolla on saariston päälentoasema Seymourin lentoasema.
Albert Popov
Albert Popov (, s. 8. elokuuta 1997) on bulgarialainen alppihiihtäjä.
Popov saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hopeaa pujottelussa ja suurpujottelussa 2015. Hän sai nuorten MM-kilpailuissa pronssia suurpujottelussa 2018. Aikuisten arvokilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan 27:nneksi Sankt Moritzin MM-kilpailujen 2017 pujottelussa.
Popov kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenissä lokakuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 20:s Levin pujottelussa marraskuussa 2018. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2019. Parhaimmillaan hän on ollut kuudes Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2019.
Istok Rodeš
Istok Rodeš (s. 27. tammikuuta 1996) on kroatialainen alppihiihtäjä.
Rodeš saavutti nuorten MM-kilpailuissa kultaa pujottelussa ja pronssia alppiyhdistetyssä 2016. Aikuisten arvokilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan 21:nneksi Pyeongchangin olympialaisten 2018 pujottelussa.
Rodeš kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 17:s Sankt Moritzin pujottelussa maaliskuussa 2016. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2018.
Rodeš on voittanut yhden Euroopan cupin kilpailun.
San Cristóbalin kantoni
San Cristóbalin kantoni on Ecuadoriin kuuluvan Galápagossaarten maakunnan kantoni. Sen pinta-ala on 849 neliökilometriä, ja sen asukasluku vuonna 2015 oli 7 199 asukasta.
San Cristóbalin kantonin keskuspaikka on koko saariston pääkaupunki Puerto Baquerizo Moreno. Lisäksi siihen kuuluvat El Progreson ja Santa Marían kunnat. Asuttuja saaria ovat San Cristóbal ja Floreana. Asumattomaista saarista kantoniin kuuluvat Española, Genovesa ja Santa Fe.
Ahantat
Ahantat ovat akaninkielinen kansa Ghanassa. He asuvat Guineanlahden rannalla Ankobrajoen ja Sekondi-Takoradin välisellä alueella. Ahantoja on 40 000 henkeä.
Ahantat kuuluvat agnyihin. Heille läheisimmät ryhmät ovat nzemat ja evaluet. Fantet ovat vaikuttaneet heihin voimakkaasti. Ennen siirtomaa-aikaa ahantat muodostivat päällikkökunnan, joka vuosina 1745–1826 kuului Ašantin liittokuntaan.
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat banaanit, jamssi, taaro, maapähkinä, maissi, riisi ja öljypalmu. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja tuotetaan merivedestä suolaa. Ruokavalio koostuu kalasta ja kasviksista. Asumuksena toimii puusta ja savesta rakennettu harjakattoinen talo. Perinteistä kenteasua käytetään vain juhlissa.
Perinteinen yhteiskunta perustuu suurperheiden muodostamiin kyläyhteisöihin, matrilineaarisiin sukuihin, patrilineaarisiin ryhmiin ja soturilaitokseen. Avioliitto on virilokaalinen. Polygynia, leviraatti, sororaatti ja ostoavioliitto ovat yleisiä. Suurin osa ahantoista on katolisia tai protestantteja. Osa harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien palvontaa, noituutta ja taikuutta.
Matej Vidović
Matej Vidović (s. 14. huhtikuuta 1993 Zagreb) on kroatialainen alppihiihtäjä.
Vidović on osallistunut aikuisten arvokilpailuihin Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuista 2011 lähtien. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 26:nneksi Vailin MM-kilpailujen 2015 pujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan seitsemäs pujottelussa 2012.
Vidović kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 21:s Kranjska Goran pujottelussa maaliskuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 15:nneksi Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2019.
Vidović on voittanut neljä Euroopan cupin pujottelukilpailua. Hän voitti pujottelun Euroopan cupin kokonaiskilpailun kaudella 2017–2018.
Jeremias Alin
Jeremias Alin (28. lokakuuta 1850 Merijärvi – 7. huhtikuuta 1916 Merijärvi) oli suomalainen maalarimestari ja koristemaalari.
Alinin vanhemmat olivat Merijärven kanttori Jeremias Alin ja tämän toinen puoliso Anna Sammalkangas. Hän lähti nälkävuosina 1866–1867 velipuolensa Zefaniaksen luokse Ouluun maalarinoppiin. Hän oli kolme vuotta oppipoikana ja sitten kisällinä Oulussa. Alin matkusti sitten Tukholmaan ja opiskeli siellä vielä kolmen vuoden ajan kunnes sai maalarimestarin arvonimen. Alin teki opintomatkan myös Tanskaan ja hän toimi myös tapiseerajana ja puuseppänä. Hän meni naimisiin 1879 ja perusti oman maalausliikkeen Ouluun sekä osti talon Oulusta Hallituskadun ja Uudenkadun kulmasta.
Alinin liike menestyi hyvin mutta hän menetti omaisuutensa oltuaan takaajana vararikon tehneelle velipuolelleen. Alin muutti perheineen tämän jälkeen Raaheen. 1910-luvulla Alin asui muutamia vuosia Inarissa nimismiehenä olleen poikansa Vilho Alarannan luona mutta palasi sitten Merijärvelle, jossa hän asui tyttärensä Lilja Härön perheen luona. Hän kuoli keuhkokatarriin keväällä 1916.
Jeremias Alin maalasi 1877–1878 Merijärven kirkon alttaritaulun, joka esitti ristiinnaulittua Kristusta, ja teki samalla myös muita maalaustöitä kirkossa. Aiempi alttaritaulu, jonka oli maalannut kirkkomaalari Thomas Kiempe, sijoitettiin kirkon remontin yhteydessä sakastiin. Alin maalasi myös joitakin tauluja, muun muassa iltaista vuonomaisemaa Norjasta esittäneen taulun.
Jeremias Alin oli naimisissa vuodesta 1879 Mathilda Wilhelmina Westerbackin kanssa ja tämän kuoltua Loviisa Heikintyttären kanssa vuoteen 1910 saakka.
Elias Kolega
Elias Kolega (s. 23. toukokuuta 1996) on kroatialainen alppihiihtäjä.
Kolega saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia pujottelussa 2016. Hän on osallistunut aikuisten arvokilpailuihin Schladmingin MM-kilpailuista 2013 lähtien. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 23:nneksi Pyeongchangin olympialaisten 2018 pujottelussa.
Kolega kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2015. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti oltuaan 21:s Wengenin pujottelussa tammikuussa 2018. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2019.
Kolega on sijoittunut Euroopan cupin osakilpailuissa kerran toiseksi ja kolmanneksi.
Ola Gjeilo
Ola Gjeilo (s. 5. toukokuuta 1978) on norjalainen säveltäjä ja pianisti. Nykyään hän asuu Yhdysvalloissa.
Gjeilo säveltää kuoromusiikkia, ja on säveltänyt myös pianolle ja puhallinorkesterille. Julkaisijoina ovat toimineet Walton Music, Edition Peters ja Boosey ja Hawkes.
Ola Gjeilo syntyi 5. toukokuuta 1978 ja varttui Skui-nimisessä kylässä Norjassa. Hän aloitti pianonsoiton ja säveltämisen viisivuotiaana ja oppi lukemaan nuotteja seitsemänvuotiaana. Gjeilo opiskeli klassista sävellystä opettajanaan Wolfgang Plagge. Hän opiskeli Norjan musiikkikorkeakoulussa (1999-2001), siirtyi Juilliard School-kouluun (2001) sekä opiskeli Royal College of Music-koulussa Lontoossa (2002-2004) saadakseen kandidaatin tutkinnon säveltämisestä. Hän jatkoi opintojaan Juilliardissa (2004-2006), jossa hän sai maisterin tutkinnon vuonna 2006, myöskin säveltämisestä. Vuosina 2009-2010 Gjeilo sävelsi Phoenix Chorale-kuorolle.
Tällä hetkellä Gjeilo asuu Manhattanilla ja työskentelee freelancer-säveltäjänä. Hän säveltää teoksia DCINYlle ja Albany Pro Musicalle.Huomautus: Ola Gjeilo soittaa pianoa kaikissa albumeissa.
Kuoro:Piano:
Abronit
Abronit ovat akaninkielinen kansa Ghanassa ja Norsunluurannikolla. He asuvat Mustan-Voltan eteläpuolella Ghanassa ja Bondoukoun seudulla Norsunluurannikolla. Abroneja on 100 000 henkeä.
Abronit ovat 1400–1700-luvuilla kukoistaneen Bonon valtakunnan asukkaiden jälkeläisiä. He jakautuivat 1700-luvulla useiksi päällikkökunniksi, jotka kuuluivat 1870-luvulle saakka Ašantin liittokunnan alaisuuteen. 1880-luvulla eräät niistä liitettiin Samori Tourén mandinkavaltakuntaan.
Perinteisiä elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, maniokki, taaro, maissi, fonio, hirssi, durra, maapähkinä, pavut, vihannekset, koolapuu ja öljypalmu. Nykyään viljellään myös kaakaota ja kahvia. Ruokavalio koostuu kasviksista ja lihasta. Tiiviit kylät muodostuvat puusta ja savesta rakennetuista neliskulmaisista ja harjakattoisista taloista. Perinteistä kenteasua käytetään vain juhlissa.
Perinteinen yhteiskuntajärjestys perustuu suurperheiden muodostamiin kyläyhteisöihin, matrilineaarisiin sukuihin ja patrilineaaristen ryhmien pohjalta syntyneeseen soturilaitokseen. Avioliitto virilokaalinen, polygynia, serkkuavioliitto, leviraatti, sororaatti ja ostoavioliitto ovat yleisiä.
Suurin osa abroneista on sunnimuslimeja. Islamilaisen kulttuurin vaikutus on muista akaneista poiketen vahva. Lisäksi on katolisia tai protestantteja. Huomattava osa harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien palvontaa, noituutta ja taikuutta.