hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nysätran piiri (Västerbotten)
Nysätran piiri () sijaitsee Robertsforsin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Robertsforsin piiri
Robertsforsin piiri () sijaitsee Robertsforsin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Uumajan kaupunkipiiri
Uumajan kaupunkipiiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Uumajan maalaispiiri
Uumajan maalaispiiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Uumajan Marian piiri
Uumajan Marian piiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Ålidhemin piiri
Ålidhemin piiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Tegin piiri
Tegin piiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Tavelsjön piiri
Tavelsjön piiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Sävarin piiri
Sävarin piiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Hörneforsin piiri
Hörneforsin piiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Holmönin piiri
Holmönin piiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Holmsundin piiri
Holmsundin piiri () sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Aryna Sabalenka
Aryna Sabalenka (s. 5. toukokuuta 1998 Minsk) on valkovenäläinen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan kymmenenneksi tammikuussa 2019 ja nelinpelissä sijalle 57 lokakuussa 2018. Hän on voittanut kaksinpelissä kolme WTA-turnausta.
Vuonna 2016 Sabalenka nousi maailmanlistalla sijalta 548 sijalle 155. WTA-tason turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran helmikuussa 2017 Dubaissa. Samana vuonna hän pelasi Fed Cupissa ja ratkaisi historiallisen finaalipaikan Valko-Venäjälle. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Sabalenka pelasi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2017, jossa hän eteni toiselle kierrokselle. Lokakuussa 2017 Sabalenka pelasi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen loppuottelussa Tianjinissä. Loppuottelussa hän hävisi Marija Šarapovalle tiukan kaksieräisen ottelun päätteeksi. Hän nousi turnauksen jälkeen ensimmäisen kerran maailmanlistan 100 parhaan joukkoon.
Sabalenka on voittanut kolme WTA-turnausta kaksinpelissä: Mumbaissa marraskuussa 2017, New Havenissa elokuussa 2018 ja Wuhanissa syyskuussa 2018.
Bysken piiri
Bysken piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Skellefteån Sankt Örjanin piiri
Skellefteån Sankt Örjanin piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Skellefteån Sankt Olovin piiri
Skellefteån Sankt Olovin piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Skellefteån maalaispiiri
Skellefteån maalaispiiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Bolidenin piiri
Bolidenin piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Bureån piiri
Bureån piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Burträskin piiri
Burträskin piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Fällforsin piiri
Fällforsin piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Jörnin piiri
Jörnin piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Kalvträskin piiri
Kalvträskin piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Kågedalenin piiri
Kågedalenin piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Lövångerin piiri
Lövångerin piiri () sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on .
Toyota Sienna
Toyota Sienna on Toyota Motor Corporationin valmistama 4-ovinen tila-auto. Siennaa valmistetaan pääosin Toyota Motor Manufacturing Indiana-tehtaalla, Gibsonin piirikunnassa, Indianassa. Ennen vuotta 2003 Siennaa koottiin Toyota Motor Manufacturing Kentuckyllä.
Cadillac ELR
Cadillac ELR on ylellinen coupé-korinen plug-in-hybridiauto, jota yhdysvaltalainen Cadillac valmisti vuodesta 2013 vuoteen 2016. Malli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2013.
Freestylemelonta
Freestylemelonta on vauhdikas ja akrobaattinen urheilulaji, jossa alle kaksimetrisellä freestylekajakilla tehdään erilaisia liikkeitä kosken virtauksia hyödyntäen. Temput ovat hieman samankaltaisia ​​kuin lumilautailijoiden, surffaajien tai luistelijoiden suorittamat liikkeet. Freestylemelontaa voi harrastaa eri seurojen ja yritysten kautta.
Suomessa toimii Suomen melonta- ja soutuliitto, joka pyörittää erilaisia kursseja sekä kilpailuita.
Harrastajalta vaaditaan hyvää virranlukutaitoa, melontatekniikkaa sekä rämäpäistä asennetta. Laji sopii kaikenikäisille.
Lajina freestylemelonta on melko nuori. Nykyisen muotonsa se on saanut vasta 90-luvulla, mutta laji kehittyy edelleen uusien välineiden myötä.
Freestylemelonnassa temput jaetaan yleensä hontto- ja aaltoliikkeisiin. Aaltoliikkeet tehdään loivassa aallossa ja honttoliikkeet hontossa, joka on terävä pystypyörre. Honttoliikkeitä ovat esim. voltti ja kärrynpyörä, aaltoliikkeitä mm. spinni, jossa meloja yhtenäisellä liikkeellä pyörähtää 360° ympäri aallossa.
Liikkeet suoritetaan yleensä aallossa tai hontossa jo valmiiksi ollessa. Temppuja, jotka tehdään aaltoon tai honttoon suoraan ylävirrasta laskiessa, kutsutaan entryliikkeiksi.
Monia liikkeitä voi tehdä joko cleanina tai airina. Air tarkoittaa ilmavaa ja sille on liikkeestä riippuen erilaisia tarkempia kriteereitä. Cleanit liikkeet tehdään käyttämättä melaa.
Mihaela Buzărnescu
Mihaela Buzărnescu (s. 4. toukokuuta 1988 Bukarest) on romanialainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 20 elokuussa 2018 ja nelinpelissä sijalle 24 lokakuussa 2018. Hän on voittanut yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä, molemmat vuonna 2018. Vuonna 2006 Buzărnescu voitti Yhdysvaltain avoimissa 2006 tyttöjen nelinpeliturnauksen Ioana Raluca Olarun kanssa.
Lokakuussa 2017 Buzărnescu nousi ensimmäisen kerran maailmanlistalla 100 parhaan joukkoon. Hän voitti toukokuussa 2018 Strasbourgissa WTA-nelinpeliturnauksen ja heinäkuussa 2018 San Joséssa WTA-kaksinpeliturnauksen.
Iulis
Iulis ( tai "Ioulis", ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Keoksen eli nykyisen Kéan saarella Kykladeilla Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisissa keskiosissa nykyisen Ioulídan kylän paikalla.
Iulis oli Keoksen merkittävin kaupunki. Se oli varhaisella klassisella kaudella osa Keoksen tetrapolista eli neljän kaupungin liittoa, johon kuuluivat sen lisäksi myös Karthaia, Koressia ja Poieessa. Strabonin aikaan ajanlaskun alun tienoilla Iulis oli liittänyt itseensä Koressian ja Karthaia Poieessan, joten kaupunkeja oli vain kaksi. Koressia toimi Iuliin satamana.
Kaupungin, samoin kuin koko saaren, asukkaat olivat joonialaisia. Persialaissodissa kaupungin asukkaat taistelivat kreikkalaisten puolella ja osallistuivat muun muassa Artemisionin ja Salamiin taisteluihin.
Iuliista olivat kotoisin lyyriset runolijat Simonides ja Bakkhylides, sofisti Prodikos, lääkäri ja luonnontutkija Erasistratos sekä peripateettisen koulukunnan filosofi Ariston.
Iulis oli antiikin aikana kuuluisa hyvistä laeistaan, jotka kytkeytyivät ihmisten moraaliin ja elämäntapaan. Toisaalta eräs laki velvoitti kaikki 60 vuotta täyttäneet päättämään elämänsä myrkyllä. Tähän esitettiin kaksi syytä: että elantoa riittäisi kaikille ja ettei kenenkään tarvitsisi kärsiä vanhana sairauksista ja heikkoudesta.
Iulis sijaitsi saaren pohjoisosassa noin 25 stadioninmitan päässä merestä. Sen akropoliina eli linnavuorena toimi kukkula, joka sijaitsee nykyisen Ioulídan kylän pohjoisosassa.
Kaupungista on löydetty joitakin jäänteitä, kuten muureja, rakennusten ja veistosten osia sekä piirtokirjoituksia. Tunnetuimpiin löydöksiin kuuluu suurikokoinen leijonaveistos, niin kutsuttu Iuliin leijona. Se on veistetty arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. alkupuolella. Veistoksen pituus on noin yhdeksän metriä ja se esittää makaavaa leijonaa. Se sijaitsee noin kilometrin koilliseen kaupungin alueesta.
Khios (antiikin kaupunki)
Khios (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Khioksen eli nykyisen Chíoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren itärannikolla nykyisen Chíoksen kaupungin paikalla, ja luettiin osaksi Jooniaa.
Khioksen kaupunki oli joonialaisten siirtokunta, ja perustettiin mahdollisesti jo noin vuoden 1000 eaa. tienoilla. Se oli Samoksen ohella merkittävin Joonian rannikon edustan saarten siirtokunnista, siinä missä muut alueen siirtokunnat sijaitsivat Vähän-Aasian rannikon puolella. Kaupunki esitti antiikin aikana olevansa Homeroksen syntymäpaikka.
Khioksen kaupunki kukoisti erityisesti arkaaisella kaudella. Se oli merkittävä kaupan ja merenkulun keskus, ja sillä oli myös suuri sotalaivasto. Kaupunki löi omaa rahaa 600-luvun eaa. lopulta lähtien, ja sen rahoissa esiintyi sfinksi. Khios oli myös merkittävä keramiikan tuotannon keskus. Kaupungissa toimivat kuvanveistäjät Melas, Mikkiades ja Arkhermos. Ainakin 600-luvun eaa. lopulla kaupungissa tiedetään olleen demokraattinen valtiomuoto.
Persian valloitettua Vähän-Aasian rannikon 500-luvulla eaa. Khios oli persialaisten puolella ja jäi lopulta kokonaan näiden vallan alle. Vuonna 477 eaa. kaupunki liittyi Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja pysyi liiton jäsenenä vuoteen 412 eaa. saakka. Myös 300-luvulla eaa. se oli Ateenan vallan alla.
Roomalaisella kaudella kaupungin merkitys väheni, mutta se kasvoi jälleen bysanttilaisella kaudella. Kaupunki on kehittynyt nykyiseksi Chíoksen kaupungiksi.
Antiikin Khioksen kaupunki sijaitsi todennäköisesti saman satamalahden ympärillä, joka myös nykyisin toimii Chíoksen kaupungin satamana. Strabonin mukaan antiikin aikaisen kaupungin satamaan mahtui jopa 80 laivaa. Kaupungissa tiedetään olleen teatteri. Koska nykyinen kaupunki on samalla paikalla, antiikin kaupungista on tehty vain vähän löytöjä. Lahden pohjoisrannalla on keskiaikainen Chíoksen linna, jonka alueelta on löydetty joitakin roomalaisaikaisia jäänteitä. Muihin löytöihin lukeutuu muun muassa arkaaisen kauden talojen jäänteitä sekä hautausmaa 500-luvulta eaa. Kaupungin lähellä oli marmorilouhokset, jotka tarjosivat rakennusmateriaalia. Antiikin aikaisten rakennusten kiviä on paljon nykyisen kaupungin vanhoissa rakennuksissa.
Kaupungista noin seitsemän kilometriä pohjoiseen, nykyisen Vrontádoksen lähellä, sijaitsi Kybelelle omistettu pyhäkkö. Paikalla on nimillä Daskalópetra ja ”Homeroksen koulu” nykyisin tunnettu kivi, jota on esitelty paikkana, jossa Homeros opetti. Todellisuudessa kivi liittyi pyhäkköön.
Kaupungista sekä muualta saarelta tehdyt esinelöydöt ovat Chíoksen arkeologisessa museossa.
Luettelo assembler-ohjelmista
Tämä on luettelo assembler-ohjelmista.
Useat ohjelmat toimivat eri alustalla kuin kohde: kehitysympäristö voi olla eri alustalla kuin varsinainen laitteisto.
Chíoksen arkeologinen museo
Chíoksen arkeologinen museo (; myös "Khioksen arkeologinen museo") on arkeologinen museo Chíoksen kaupungissa Chíoksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museorakennus valmistui vuonna 1971 ja se avattiin vuonna 1977. Museo oli suljettuna rakennusteknisten ongelmien vuoksi vuosina 1987–1999. Museorakennuksen pinta-ala on noin neliömetriä ja sen pysyvien näyttelyiden käytössä olevien tilojen pinta-ala noin neliömetriä. Näyttelyä on myös museon keskuspihalla.
Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä neoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Esineistöön kuuluu muun muassa veistoksia, kuten patsaita, rintakuvia ja reliefejä, sekä rakennusten koristeosia, figuriineja, keramiikkaa, metalliesineitä, piirtokirjoituksia, hautakiviä ja koruja. Antiikin Khioksen kaupungin löytöjen lisäksi esineitä on muun muassa Emporeióksen mykeneläisen kauden asutuksen kaivauksilta sekä Ágio Gálasta ja Fanásta. Monet löydöistä on tehnyt British School at Athens eli brittiläinen arkeologinen koulu.
Koressia
Koressia (, myös "Koresia"; ), myöhemmin Arsinoe (, "Arsinoē"), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Keoksen eli nykyisen Kéan saarella Kykladeilla Kreikassa. Se sijaitsi saaren luoteisrannikolla nykyisen Korissían kylän paikalla.
Koressian kaupunki oli rakennettu luonnonsatamalahden rannalle. Kukkulalla nykyisen kylän länsipuolella sijaitsi kaupungin akropolis eli linnavuori. Kaupunkivaltion alue on kartoitettu poikkeuksellisen hyvin arkeologisissa kenttätutkimuksissa. Kaupunginmuurien arvioidaan ympäröineen noin 18 hehtaarin kokoisen alueen, josta 6–8 hehtaaria on ollut tiheämmin asuttua. Koko kaupunkivaltion alaisuudessa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 15 neliökilometriä. Väestön kooksi on arvioitu noin henkeä, ja väestöstä jopa 75–90 % arvioidaan asuneen kaupunginmuurien sisäpuolella, kun taas maaseudulla kaupunkivaltioon kuului vain vähän asutuksia. Väestömäärä oli huipussaan 300-luvulla eaa.
Koressian alkuperäinen nimimuoto oli "Koressos" (, "Korēssos"), mikä on esikreikkalaista alkuperää. Kaupunki oli varhaisella klassisella kaudella osa Keoksen tetrapolista eli neljän kaupungin liittoa, johon kuuluivat sen lisäksi myös Iulis, Karthaia ja Poieessa. Koressia oli näistä kaupunkivaltioista pienin. Strabonin aikaan ajanlaskun alun tienoilla Iulis oli liittänyt Koressian itseensä, samoin kuin Karthaia Poieessan, joten kaupunkeja oli vain kaksi. Koressia toimi Iuliin satamana.
Kaupungin, samoin kuin koko saaren, asukkaat olivat joonialaisia. Persialaissodissa kaupungin asukkaat taistelivat kreikkalaisten puolella ja osallistuivat muun muassa Artemisionin ja Salamiin taisteluihin.
Koressian arkeologisia tutkimuksia ovat suorittaneet kreikkalaiset arkeologit sekä American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu erityisesti vuosina 1983–1984.
Kaupungin akropoliilla on jäljellä joidenkin muurien sekä temppelin jäänteitä. Kylän alueelta on löydetty muun muassa 500-luvulla eaa. veistetty kuros-patsas, joka on Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa, sekä keramiikkaa.
Kaupungin lähellä sen ja Poieessan välisellä alueella sijaitsivat Apollon Smintheukselle ja Athene Nedusialle (Nedousialle) omistetut temppelit. Kreikkalaisen mytologian mukaan Athenen temppelin perusti Nestor kotimatkallaan Troijan sodasta.
Poieessa
Poieessa (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Keoksen eli nykyisen Kéan saarella Kykladeilla Kreikassa. Se sijaitsi saaren länsirannikolla lähellä nykyistä Píssesin kylää.
Poieessa perustettiin arkaaisella kaudella 600- tai 500-luvulla eaa. Se oli varhaisella klassisella kaudella osa Keoksen tetrapolista eli neljän kaupungin liittoa, johon kuuluivat sen lisäksi myös Iulis, Karthaia ja Koressia. Strabonin aikaan ajanlaskun alun tienoilla Karthaia oli liittänyt Poieessan itseensä, samoin kuin Iulis Koressian, joten kaupunkeja oli vain kaksi.
Kaupungin, samoin kuin koko saaren, asukkaat olivat joonialaisia. Persialaissodissa kaupungin asukkaat taistelivat kreikkalaisten puolella ja osallistuivat muun muassa Artemisionin ja Salamiin taisteluihin. Kaupungin nimi on periytynyt nykyiselle Píssesin (myös Poíses) kylälle. Sen alueella ei ole suoritettu juurikaan arkeologisia kaivauksia.
Kaupungin akropoliina toimi kukkula nykyisen kylän lähellä. Siellä sijaitsi Apollonille omistettu temppeli. Nykyisin kukkulalla on Neitsyt Marialle ("Panagiá") omistettu kirkko, jonka rakentamisessa on käytetty myös antiikin aikaisten rakennusten kiviä. Akropoliilla on myös joitakin muurien jäänteitä. Kaupungin alueelta on löydetty myös muiden rakennusten ja muun muassa portin jäänteet sekä hautausmaan paikka.
Kaupungin lähellä sen ja Koressian välisellä alueella sijaitsivat Apollon Smintheukselle ja Athene Nedusialle (Nedousialle) omistetut temppelit. Kreikkalaisen mytologian mukaan Athenen temppelin perusti Nestor kotimatkallaan Troijan sodasta.
Karl Gustaf Norén
Karl Gustaf Norén (3. tammikuuta 1918 Ruotsi – 22. heinäkuuta 1995 Ruotsi) oli ruotsalainen nyrkkeilijä, jonka amatööriura ajoittui 1930-luvun lopulta 1940-luvun puoliväliin. Hänen merkittävin saavutuksensa oli myöhemmin mitätöidyissä Toisen maailmansodan aikaisissa EM-kisoissa 1942 saavutettu keskisarjan Euroopan mestaruus.
Norén nousi Ruotsin amatöörinyrkkeilyssä pinnalle vuoden 1934 maan mestaruuskisoissa voittamalla mestaruuden. Hän edusti göteborgilaista Redbergslids BK:ta. Kovia kilpakumppaneita 1930-loppupuoliskolla olivat Ågrenin veljekset Oscar ja Erik, jotka menestyivätkin 1930-luvun loppupuoliskolla paremmin. Vasta vuonna 1940 Norén pääsi edustamaan kansainvälisissä kehissä. Hän oli vuoden 1940 Euroopan joukkueessa Yhdysvaltoja vastaan voittaen toisen ja häviten toisen ottelunsa. Vuoden 1940 lopulla hän edusti Ruotsia maaotteluissa mm. voitten Suomi-maaottelussa Aatos Lundellin. Vuoden 1941 Ruotsin mestaruuden jälkeen Norén edusti maataan maaotteluissa Saksaa ja Tanskaa vastaan neljä kertaa. Varsinaiseksi menestykseksi muodostui Saksan Breslaussa tammikuussa 1942 pidetyt EM-kisat, joissa Norén saavutti mestaruuden. Niissä hän otteli neljä ottelua voitokkaasti. Viimeiset vastustajat olivat semifinaalissa Carl Schmidt ja finaalissa myös Saksan Adolf Baumgarten. Heti sodan jälkeen kisojen EM-arvo mitätöitiin, koska kyseessä oli ollut vain Saksan ja sen liittolaismaiden ja muutaman sotaa käymättömän maan turnaus. Norén jatkoi uraansa vuoteen 1943 otellen kaikkiaan 11 maaottelussa, joista hän voitti seitsemän. Ruotsin mestaruuksia kertyi kaikkiaan kolme eli 1934, 1941 ja 1942. Uran ongelmaksi muodostui käynnissä ollut maailmansota, jolloin ei järjestetty merkittäviä kansainvälisiä urheilutapahtumia.
Hannes Mattila
Hannes Mattila (s. 20. kesäkuuta 1989 Viiala) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut lentopalloilija. Passarina pelannut Mattila on A-Volleyn kasvatti. Hän pelasi Lentopallon Mestaruusliigassa Tampereen Isku-Volleyn joukkueessa sekä lentopallon miesten 1-sarjassa Akaa-Volleyssa ja Kuortaneen urheilulukion joukkueessa.
Ultima Thule (roolipeli)
Ultima Thule on Ilmari Pielan kehittämä roolipeli, jonka on julkaissut suomalaisen kirjallisuuden seura vuonna 1999. Nimi on latinaa ja tarkoittaa perimmäistä Pohjolaa. Kirja sisältää kaiken pelaamiseen tarvittavan tiedon, mutta pelaamiseen tarvitaan erilaisia noppia, sekä kynä ja paperia. Pelimaailma muistuttaa muinaista pohjolaa aikavälillä (800–1050 jaa.), ja sisältää elementtejä sen aikaisesta pohjoismaisesta kulttuurista.
Jaakko Kangosjärvi
Jaakko Kangosjärvi (s. Muonio) on suomalainen toimittaja, valokuvaaja, yrittäjä ja uransa päättänyt taiderockmuusikko. Hän tuli tunnetuksi lukioikäisenä vuonna 1981 julkaisemastaan, ainoaksi jääneestä albumista "Ihmeellinen luonto", jonka tuotti Johanna-levymerkille Jyrki Siukonen. Siukonenkin soittaa albumilla, joka äänitettiin kolmen kesäpäivän aikana Kangosjärven kotona Lapin Muoniossa. Siukosen ja Kangosjärven lisäksi albumilla esiintyvät tamperelaiset Jukka Mikkola, Jari Kivelä, saksalainen Christine Glaser ja kittiläläinen Petteri Bäck. Musiikilliseksi esikuvakseen Kangosjärvi mainitsi tuolloin Kari Peitsamon.
Rytmisesti ja melodisesti tahallisen epätarkka albumi äänitettiin kaksiraitanauhurilla ilman päällekkäisottoja, ja sen kappaleista saivat kohtuullisen paljon radiosoittoa Yleisradiossa kappaleet ”Musiikkia ja urheilua” ja ”Tuuliko se siellä”. Ensin mainitun nimi mukaili Yleisradion 1970-luvun alussa aloitetun radio-ohjelman nimeä.
Kangosjärvi suoritti toimittajatutkinnon Tampereen yliopistossa ja työskenteli yli 20 vuotta toimittajana, pisimpään "Helsingin Sanomissa". Hän on työskennellyt myös Radio 957:ssa, "Z"-lehden päätoimittajana 1990-luvun lopulla sekä vuosina 2012–2013 "Luoteis-Lappi" -lehden päätoimittajana. Myöhemmin hän siirtyi media-alan yrittäjäksi Helsinkiin.
Tetaaninen lihassupistus
Tetaaninen lihassupistus (tetanisaatio, tetanus tai fysiologinen tetanus erotuksena tetanus-sairaudesta eli jäykkäkouristuksesta) on jatkuva lihassupistus, joka syntyy kun luurankolihasta hermottava alfamotoneuroni lähettää aktiopotentiaaleja erittäin korkealla, riittävällä taajuudella. Tetanisaation aikana motorinen yksikkö on maksimaalisesti alfamotoneuroninsa ärsyttämä pysyen siten tovin. Jokainen hermoimpulssi saa aikaan yksittäisen lihasnykäyksen. Jos impulsseja saapuu riittävän hitaasti, lihas ehtii rentoutua niiden välissä. Korkeataajuisen stimulaation aikana lihasnykäykset tapahtuvat päällekkäin, josta seuraa tetanisaatio. Tetaaninen lihassupistus voi olla joko epäyhtenäinen (epätäydellinen) tai yhtenäinen (täydellinen). Epäyhtenäisessä tetanuksessa lihassäikeet ehtivät rentoutua vain osittain. Yhtenäisessä tetanuksessa rentoutumista ei ehdi tapahdua ollenkaan. Yhtenäinen tetaaninen lihassupistus on suurin mahdollinen yhden motorisen yksikön aktivaatio lihassupistuksen aikana. Tetanisoituna lihas pysyy vakiotilassa. Kyseessä on maksimisupistus. Tetaanisaation aikana lihas voi lyhetä, pidetä tai pysyä vakiopituisena.
Kokonaisuutena lihaksen motoriset yksiköt eivät normaalisti kaikki aktivoidu minkään yksittäisen liikkeen aikana. Tetanisaatio saa pitkittyessään ja toistuessaan selkäytimessä aikaan kuitenkin sen, että enemmän uinuvia motorisia yksiköitä otetaan käyttöön liikkeitä suorittamaan, mikä johtaa lihasvoiman kasvamiseen sitä kautta, että suurempaa osaa siitä käytetään. Tämän voi ajatella johtuvan adaptaatiosta: jos maksimisupistuskaan ei ole riittävä, niin silloin samaan käyttöön rekrytoidaan lisää motorisia yksiköitä.
Tetanisaatio on yleensä normaalia (esimerkiksi kannatellessa painavaa laatikkoa). Lihaksissa on yleensä jonkinasteista tetaanista toimintaa, mistä seuraa lihasjänteys, jolla ylläpidetään asentoa. Esimerkiksi kyykky vaatii tiettyjen lihasten jatkuvaa supistustilaa asennossa pysymiseksi. Tetaaninen lihassupistus voi esiintyä eri tavoin kuten isotonisena tai isometrisenä—esimerkiksi raskaan laatikon nostaminen lattialta on isotonista, kun taas laatikon kannattelu on isometristä.
Tahdonalaisesti ylläpidetty lihassupistus on normaali (fysiologinen) prosessi (kuten kyykky- tai laatikon kannatteluesimerkeissä), mutta tahdosta riippumatonta jatkuvaa supistumista esiintyy sekä fysiologisissa että epänormaaleissa (patologisissa) tiloissa. Lihasjänteys on terve muoto tahdosta riippumattomasta "osittaisesta" supistuksesta. Verrattuna isometriseen supistukseen (kuten laatikon kannattelu minuuttien ajan) se eroaa vain osallistuvien motoristen yksikköjen lukumäärän sekä hermoimpulssien taajuuden osalta, mutta matala määrä ja taajuus terveessä lihasjänteydessä ovatkin avaintekijöitä, joiden vuoksi kyseessä on terve tila (eikä tetaaninen). Tahdosta riippumaton ylijänteä supistus on sen sijaan patologista. Lievässä päässä haitaria ovat krampit ja spasmit, ja jopa tetania ovat usein väliaikaisia ja lieviä. Vakavassa päässä haitaria ovat dystonia, trismus, jäykkäkouristus ja muut liikehäiriöt, joissa esiintyy tahdosta riippumattomia vahvoja luurankolihaksen supistuksia.
Heikki Simojoki
Heikki Juhani Simojoki (; sukunimenä "Simelius" –1928 saakka) oli suomalainen hydrologi ja Helsingin yliopiston geofysiikan professori.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1926 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1931 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi vuonna 1940. Hänen saksankielinen väitöskirjansa (1940) tarkasteli Suomen sisävesien jääoloja; työ oli otsikoitu "Über die Eisverhältnisse der Binnenseen Finnlands". Simojoki teki opinto- ja tieteellisiä matkoja useisiin eri maihin. Hän oli Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti vuosina 1948–1967.
Simojoki toimi Kuopion suomalaisen yhteiskoulun matematiikan ja luonnonopin opettana vuosina 1932–1945. Merentutkimuslaitoksella hän toimi assistenttina 1945–1947, talassologina ja jääosaston johtajana 1947–1956. Valtion meteorologisen keskuslaitoksen ilmasto-osaston johtajana hän palveli 1956–1958 ja Tie- ja vesirakennushallituksen hydrografisen toimiston johtajana 1958–1967. Helsingin yliopiston geofysiikan virkaatekevä professori hän oli vuodet 1966–1967 ja geofysiikan professori 1967–1972.
Hänen tieteellinen tuotantonsa kattaa lukuisia hydrologian, meteorologian ja oseanografian alojen tutkimuksia. Lisäksi hän laati tiedehistoriaan liittyvän teoksen "The history of geophysics in Finland 1828–1918", joka julkaistiin vuonna 1978.
Poliittisesti hän oli konservatiivi.
Professori Simojoki oli Suomen maantieteellisen seuran työjäsen vuodesta 1945, Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1964 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1966. Hänelle myönnettiin professorin arvo vuonna 1965. Geofysiikan seuran Palmén-mitali vuonna 1976 ansioista hydrologian alalla.
Hänelle oli myönnetty 4. luokan Vapaudenristi sota-ajan ansioista ja Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki sekä muistomitalit sotavuosista 1939–40 ja 41–45 (eli talvi- ja jatkosodasta). Jatkosodan aikana hän palveli rintamalla meteorologisissa tehtävässä (sotilasarvoltaan kapteeni).
Wilhelm von Karm
Wilhelm von Karm (3. elokuuta 1820 Pernaja – 5. joulukuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Von Karmin vanhemmat olivat majuri Jacob Magnus von Karm ja Angelique von Ehrenstolpe. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Julie Pewzoff (k. 1870) ja toinen vuodesta 1871 Henrietta Kristina Heickell (1840–1926). Alexander Alfred von Karm (1865–1919) oli Wilhelm von Karmin ottolapsi. Von Karm opiskeli Pietarissa siviili-insinööriksi ja täydensi sitten opintojaan Tartossa arkkitehtuurin alalla ja Moskovassa useilla muilla tieteen aloilla vuoteen 1844 saakka. Vuosina 1845–1847 hän toimi arkkitehtina Moskovassa.
Hänet määrättiin hoitamaan Viipurin läänin arkkitehdin virkaa 20. syyskuuta 1849 ja nimitettiin Viipurin ensimmäiseksi lääninarkkitehdiksi 10. tammikuuta 1852. Joulukuusta 1865 hän toimi Viipurin lääninrakennuskonttorin esimiehenä ja jäi virasta eläkkeelle helmikuussa 1885. Sittemmin von Karm asui Helsingissä, Viipurin lääninarkkitehtina häntä seurasi Johan Jacob Ahrenberg 1885–1886.
Von Karmin yli 30-vuotisen uran töistä Viipurissa ei ole paljon tietoa, mutta arkistojen mukaan ne sisälsivät ainakin lääninsairaalan talousrakennuksen ja vankilan Pantsarlahdessa. Hänen suunnittelemakseen tiedetään myös Viipurin läänin alkujaan yksikerroksinen maanmittauskonttorin rakennus. Von Karm piirsi myös konsuli Wahlin kaksikerroksisen kivitalon ja neljä puista asuinrakennusta Viipuriin.
Formantti
Formantti on resonanssin vahvistama osaääneistön taajuus. Puheen ja äänen tutkimuksessa sillä tarkoitetaan erityisesti äänen taajuusspektrin amplitudihuippuja, eli taajuusalueita, joille akustinen energia on kasaantunut. Formantilla voidaan tarkoittaa myös ääntöväylän siirtofunktiota, joka synnyttää taajuusspektrin amplitudihuiput.
Taajuudeltaan kolmea alinta, ääniväylän muodosta suoraan riippuvaista formanttia merkitään F, F ja F. Konsonanttien muodostuminen on useiden formanttien summa, mutta yleensä jo alimmat formantit F ja F riittävät erottamaan vokaalit toisistaan. Havaitun vokaalin laadun ja kahden ensimmäisen formantin välistä yhteyttä voidaan tarkastella esimerkiksi kuuntelemalla täällä, miten ääniväylän ominaisuuksia simuloivat kaistanpäästösuodattimet vaikuttavat synteettiseen äänilähteeseen.
Formantit ovat perustaajuudesta riippumattomia, mutta mikäli perustaajuus on resonanssialuetta ylempänä, formantit voivat kadota. Esimerkiksi sopraanon laulamia vokaaleja on hankala erottaa toisistaan.
Aivotutkimuksessa formantteja on käytetty etenkin tutkittaessa foneemien käsittelyä aivoissa. Mikäli aivot kykenevät erottamaan kaksi ärsykettä - tässä tapauksessa äännettä - toisistaan, saadaan tietyissä koeasetelmissa esille aivosähkökäyrällä mitattavissa oleva poikkeavuusnegatiivisuusvaste.
Poikkeavuusnegatiivisuusvasteen avulla ollaan selvitetty, että jo sikiöt osaavat erottaa matalataajuuksisia vokaaleja toisistaan. Toistuvan kielelliselle informaatiolle altistumisen myötä vauvan aivoissa alkaa muodostua tämän äidinkielelle ominainen foneemikartta, joka voidaan havaita behavioraalisilla menetelmillä 6-12 kk:n iässä.
Foneemikartta auttaa oman kielen äänteiden nopeassa erittelyssä, mutta toisaalta estää vieraiden kielien äänteiden tarkkaa havaitsemista. Formanttirajat havaittujen vokaalien välillä ovat liukuvia, ja opittu äänne vaikuttaa siihen, mitä havaitaan. Esimerkiksi virossa on äänne /õ/, joka sijaitsee formanttiavaruudessa (x-akselina F ja y-akselina F) /o/:n ja /ö/:n välissä - virolaiset erottavat sen, mutta suomalaiset kuulevat sen /o/:na tai /ö/:nä.
Kyky erottaa kaksi vokaalia toisistaan kuuden kuukauden iässä ennustaa kielellisiä kykyjä ja lukemiseen valmistavia taitoja, kun lapsi on viisivuotias - riippumatta lapsen sosioekonomisesta taustasta tai kielellisistä kyvyistä hänen ollessaan 2,5-vuotias.
Armas Tolonen
Armas Tolonen (30. heinäkuuta 1893 Kivennapa – 26. marraskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Tolonen toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1949–1951 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä. Tolonen nousi eduskuntaan kesken vaalikauden kuolleen Jere Juutilaisen tilalle. Tolonen toimi myös Kivennavan kunnanvaltuuston jäsenenä. Tolonen kävi kansakoulun ja kauppakoulun ja työskenteli politiikan ulkopuolella puutavaraliikemiehenä Kivennavalla ja Helsingissä. Tolonen toimi myös Kivennavan kansanhuollon johtajana ja Kivennavan kunnan rahastonhoitajana sotien aikana. Tolosen vanhemmat olivat mökkiläinen Juho Tolonen ja Ristina Käkönen. Tolosen puoliso vuodesta 1927 oli Eeva Lempinen.
Eino Laitinen
Antti Eino Laitinen (18. elokuuta 1893 Kuopion mlk – 12. toukokuuta 1961 Kuopio) oli suomalainen poliitikko. Laitinen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1945–1951 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Laitinen toimi myös Kuopion maalaiskunnan ja Siilinjärven kunnanvaltuustojen jäsenenä, joista jälkimmäisessä hän toimi myös valtuuston puheenjohtajana. Vuonna 1950 Laitinen toimi presidentin valitsijamiehenä. Laitinen kävi kansakoulun, maamieskoulun ja kansanopiston. Siviiliammatiltaan Laitinen oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Siilinjärvellä. Laitisen vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Laitinen ja Maria Kasurinen. Laitisen puoliso vuodesta 1930 oli Ester Johanna Kerman. Laitiselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1949.
Dezső Frigyes
Dezső Frigyes (27. marraskuuta 1913 Budapest – 13. heinäkuuta 1984 Cleveland, Yhdysvallat) oli unkarilainen nyrkkeilijä, joka saavutti EM-hopeaa alle 50,8 kilon sarjassa Budapestin 1934-kisoissa sekä kultaa Breslaun 1942-kisoissa, joka kuitenkin mitätöitiin maailmansodan jälkeen.
Frigyes saavutti EM-hopeaa kotonaan Budapestissä huhtikuussa 1934 höyhensarjassa. Finaalin hän meni voitettuaan ensin Ruotsin Gösta Almin ja seminfinaalissa Puolan Mieczysław Forlańskin ja hävittyään finaalissa Saksan Otto Kästnerille.
Vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa Frigyes eteni semifinaaliin. Kahden voiton jälkeen hän hävisi välierässä Argentiinan Oscar Casanovasille ja ottelussa pronssimitalista Saksan Josef Minerille. Loppusijoitus oli neljäs. Olympiavuonna lokakuussa Frigyes edusti Eurooppaa Yhdysvaltoja vastaan New Yorkissa käydyssä maaottelussa. Frigyes voitti ottelunsa.
Frigyes oli mukana vuioden 1939 EM-kisoissa, mutta putosi jo 1. kierroksella. Vuonna 1942 Toisen maailmansodan aikana käydyissä Breslaun EM-kisoissa hänestä tuli höyhensarjan Euroopan mestari. Välierissä hän voitti Italian Ermano Bonettin ja finaalissa Saksan Artur Büttnerin. Kisojen EM-arvo kumottiin maailmansodan jälkeen, koska osanottajat olivat enimmäkseen vain sotaa käyvän Saksan liittolaisia.
Olli Huttunen (hiihtäjä)
Olavi ”Olli” Huttunen (10. syyskuuta 1915 Vieremä – 19. helmikuuta 1940) oli suomalainen ampumahiihtäjä, joka hiihti toiseksi vuoden 1936 talviolympialaisten näytöslajissa sotilaspartiohiihdossa.
Huttunen menehtyi talvisodassa saamiinsa vammoihin. Hänet on haudattu Vieremälle.
Harry Winks
Harry Winks (s. 2. helmikuuta 1996 Hemel Hempstead, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin Valioliigan Tottenham Hotspurissa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Winks on pelannut Englannin miesten maajoukkueessa kaksi ottelua.
Jari Huttunen
Jari Huttunen -nimisiä henkilöitä ovat:
Karri Muinonen
Karri Olavi Muinonen () on suomalainen, taustaltaan teoreettinen fyysikko, joka toimii Helsingin yliopiston tähtitieteen professori (1.3.2009-) erityisesti planetaarisen tähtitieteen ja geodesian alalla. Hän on maailman johtavia sähkömagneettisen sironnan tutkijoita, jonka osaamista on sovellettu esimerkiksi aurinkokunnan pienkappaleiden havaitsemiseen. Hän on saanut sironta- ja absorptiotutkimustyölleen rahoitusta esimerkiksi Euroopan tiedeneuvostolta (ERC).
Muinonen kirjoitti ylioppilaaksi Sulkavan lukiosta vuonna 1980. Hän valmistui Helsingin yliopistolta filosofian maisteriksi vuonna 1986 ja filosofian tohtoriksi (teoreettinen fysiikka) vuonna 1990. Hänen kuuluva englanninkielinen väitöskirjansa (1990) käsitteli valon sirontaa epähomogeenisesta väliaineesta; työ oli otsikoitu "Light scattering by inhomogeneous media backward enhancement and reversal of linear polarization". Hänet nimitettiin Helsingin yliopiston avaruustähtitieteen dosentiksi vuonna 1994 ja Oulun yliopiston tähtitieteen dosentiksi vuonna 1995.
Muinosta on haastateltu tiedotusvälineisiin esimerkiksi Maata mahdollisesti uhkaavien asteroidien törmäystodennäköisyyden arvioinnin asiantuntijana.
Karri Muinonen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen huhtikuusta 2017 lähtien.
Psychedelic Sound Romance
Psychedelic Sound Romance on New Rising Suns -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2017 levymerkillä Hiljaiset Levyt.
Johan Harstad
Johan Harstad (10. helmikuuta 1979 Stavanger, Norja) on norjalainen kirjailija.
Harstadin esikoisteos vuodelta 2001 on "Herfra blir du bare eldre", joka on kokoelma proosatekstejä. Vuonna 2002 ilmestyi novellikokoelma "Ambulanssi". Hänen ensimmäinen romaaninsa, "Buzz Aldrin: taviksena olemisen taito" ilmestyi 2005 ja sen käännös on ilmestynyt muun muassa Ruotsissa, Tanskassa, Suomessa, Hollannissa, Saksassa, Färsaarilla, Italiassa, Venäjällä ja Ranskassa. Häneltä on aiemmin ilmestynyt tekstejä Gyldendalin esikoisantologiassa "Postboks 6860".
Harstad on kirjoittanut myös näytelmiä, kuten monodraaman "Grader av hvitt" (muusikko Nils Henrik Asheimin ja Stavangerin sinfoniaorkesteriin tilaustyö), jonka ensi-ilta oli tammikuussa 2007, ja yksinäytöksisen näytelmän "Washingtin" ( Trøndelag Teaterin tilaustyö) jonka ensi-ilta oli helmikuussa 2007.
Harstad valittiin vuonna 2008 Norjan kansallisteatterin ensimmäiseksi nimikkokirjailijaksi.
Kun Harstad ei kirjoita, hän tekee muun muassa graafista suunnittelua. Hänellä on yritys LACKTR (The Lacktr Prpgnda Community). Sen nimissä hän tekee graafista suunnittelua, äänisuunnittelua, valokuvausta, t-paitoja ja julkaisee tekstejä, joita ei julkaise Gyldendal. LACKTR oli myös cd-levyn "Bring Out Your Life Vests" 2005 takana, ja niitä oli tuhannen ensimmäisen norjankielisen kirjakappaleen "Buzz Aldrin: taviksena olemisen taito" mukana, sekä teksti-ääniprojektin amt PradaDADA, jossa ovat mukana Harstad, John Erik Riley, Bjørn Erik Haugen ja Lasse Marhaug. He pitivät ensimmäisen konserttinsa Trondheimin kamarimusiikkijuhlilla 2005.
Kun Ingar Sletten Kolloen sai Det norska läsarpriset 2004, hän valitsi Harstad "lupaavaksi kirjailijakseen" ja Harstad sai siten osansa palkinnosta.
Jussi Nykänen
Jussi Nykänen on Rovaniemellä asuva laulaja, huuliharpisti ja kitaristi, joka esiintyy yhtyeissä Greenhouse A.C., New Rising Suns ja Wristshakers. Hänen muita yhtyeitään ovat olleet mm. Harvester ja Funhouse 5.
Alejandro Zambra
Alejandro Zambra (s. 1975, Santiago de Chile) on chileläinen runoilija ja kirjailija.
Zambra opettaa kirjallisuutta Santiagossa Diego Portalesin yliopistossa.
Zambra sai ensimmäisestä romaanistaan "Bonsái" Chilen kriitikkojen palkinnon vuoden 2006 parhaasta romaanista. Teoksesta sanottiin, että se aloitti uuden aikakauden chileläisessä kirjallisuudessa. Vuonna 2011 kirjasta tehtiin myös samanniminen elokuva.
Muun muassa "The New Yorker", "The Paris Review", "Harper's", "Tin House", "Vice" ja "The Virginia Quarterly Review" ovat julkaisseet Zambran novelleja ja artikkeleita.
Plocktonin rautatieasema
Plocktonin rautatieasema () on rautatieasema Skotlannissa Plocktonin kylässä Ylämaan hallintoalueella. Se sijaitsee Kyle of Lochalshin radan varrella.
Asema avattiin 2. marraskuuta 1897. Kaudella 2015–2016 sitä käytti 11 574 matkustajaa.
Daigo Higa
Daigo Higa (s. 9. elokuuta 1995 Okinawa, Japani) on japanilainen kärpässarjan ammattinyrkkeilijä ja hallitseva WBC liiton maailmanmestari painoluokassaan.
Amatöörinä Higa otteli yhteensä 44 ottelua joista voitti 36.
Higa aloitti ammattinyrkkeilyuransa vuonna 2014. Vuonna 2015 Higa voitti WBC Youth mestaruuden tyrmäämällä Jakkrawut Majoogoenin seitsemännessä erässä. Vuonna 2017 Higa kohosi WBC liiton maailmanmestariksi voittamalla Juan Hernandez Navarreten teknisellä tyrmäyksellä kuudennessa erässä hallittuaan ottelua selvästi sitä ennen: Navarrete kävi kanveesissa kerran toisessa erässä ja kolmesti kuudennessa erässä.
Verinahakka
Verinahakka ("Stereum sanguinolentum") on valkolahoa aiheuttava kantasienilaji, joka muistuttaa kääpiä, mutta siltä puuttuu pillistö. Lakki on ohut ja terävälaitainen, mutkainen. Lakin yläpinta on hieman kiiltävänkarvainen ja kellertävänruskea, alapinta ja leikkauspinta tummempi, mutta vahingoittuneista kohdista kirkkaanpunainen, mikä on hyvä tuntomerkki. Laji on pienehkö ja useasti osittain alustanmyötäinen. Se kasvaa ryhminä havulahopuulla ja puunrungoilla, yleisenä kuusella ja männyllä. Se lahottaa elävää puuta aivan sydänpuuta myöten, ja sitä pidetään kuusen pahimpana lahottajana rungon ja latvan vaurioien yhteydessä sekä jopa kirvesleimauksen seurauksena. Verinahakan seuraan ilmestyy toisinaan hyytelösieniin kuuluvaa loishytykkää ("Tremella encephala").
Putous (9. tuotantokausi)
"Putouksen" yhdeksäs tuotantokausi esitettiin keväällä 2018. Kausi alkoi 20. tammikuuta 2018.
Elokuussa 2017 kuudennella kaudella aloittanut Jenni Kokander ilmoitti jättävänsä Putouksen. Ohjelman juontajana jatkoi edelliskaudella aloittanut Roope Salminen.
Näyttelijöinä jatkoivat kahdeksannella kaudella ohjelmaan liittyneet näyttelijät lukuun ottamatta Minka Kuustosta, Kaisa Helaa ja Kokanderia. Heidän tilallaan nähtiin Alina Tomnikov, Kiti Kokkonen ja Pihla Penttinen.
8. maaliskuuta 2018 esitettiin "Putous-special: Sketsihahmojen tarina" -erikoisjakso, jolloin nähtiin ajatuksia jokaisen Putous-kauden sketsihahmon takaa.
10. maaliskuuta 2018 Putouksen sketsihahmoilpailun voitti Kiti Kokkosen esittämä Tanhupallo 5-vuotias lapsi ja toiseksi tuli Ernest Lawsonin esittämä Ansa Kynttilä Opettajatar.
Muutamalla jaksolla oli tavallista matalampi katsojaluku Pyeongchangin talviolympialaisten ja Uuden Musiikin Kilpailun 2018 vuoksi.
Oppenauer-hapetus
Oppenauer-hapetus on kemiallinen reaktio, missä karbonyyliyhdiste, tyypillisimmin ketoni hapettaa alkoholin karbonyyliyhdisteeksi alumiinialkoksidin toimiessa katalyyttinä. Reaktio on nimetty saksalaisen kemistin Rupert Oppenauerin mukaan, joka julkaisi reaktion käytön steroidien synteesissä vuonna 1937. Oppenauer-hapetuksen käänteisreaktio on nimeltään Meerwein–Ponndorf–Verley-pelkistys.
Oppenauer-hapetusta käytetään yleensä vain sekundääristen alkoholien hapettamiseen ketoneiksi. Reaktion olosuhteissa primääriset alkoholit kyllä hapettuvat aldehydeiksi, mutta ne usein reagoivat edelleen esimerkiksi aldoliadditiolla tai Tishchenko-reaktiolla. Ketoneille nämä sivureaktiot eivät tapahdu yhtä helposti. Oppenauer-hapetuksessa hapettimena käytetään tyypillisimmin asetonia tai metyylietyyliketonia, mutta myös esimerkiksi sykloheksanonia tai 1,4-bentsokinonia voidaan käyttää. Katalyyttinä reaktiossa käytetään yleisimmin alumiini-isopropoksidia tai alumiini-isobutoksidia. Oppenauer-reaktio on selektiivinen ja hapettaa ainoastaan hydroksyyliryhmät ja muut helposti hapettuvat ryhmät eivät reagoi. Reaktio soveltuu myös käytettäväksi happoherkkien lähtöaineiden, esimerkiksi steroidien, hapettamiseen.
Oppenauer-hapetuksen reaktiomekanismi on samankaltainen Meerwein–Ponndorf–Verley-pelkistyksen kanssa. Ensimmäisessä vaiheessa alkoholista muodostuu alkoksidi, joka koordinoituu alumiinin kanssa. Hapettimena toimiva ketoni koordinoituu myös alumiiniin ja muodostuu rengasrakenteinen siirtymätila. Siirtymätilan purkautuessa alkoksidi luovuttaa protonin ketonin karbonyyliryhmälle. Tällöin alkoksidi hapettuu karbonyyliyhdisteeksi ja ketoni pelkistyy sekundääriseksi alkoholiksi.
Cass Sunstein
Cass Robert Sunstein (s. 21. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen oikeustieteilijä ja professori (Robert Walmsley University Professor) Harvardin yliopistossa. Sunstein on erikoistunut perustuslakiin, hallintolakiin, ympäristölakiin sekä käyttäytymistaloustieteeseen. Hän toimi vuosina 2009-2012 Barack Obaman hallinnossa "Administrator of the White House Office of Information and Regulatory Affairs" –tehtävässä.
Sunstein on kehittänyt yhdessä Richard Thalerin kanssa libertaristisen paternalismin filosofian, jonka he popularisoivat teoksessaan ”Nudge” (2009).
Kirjallisuusvuosi 2017
Kirjallisuusvuosi 2017 käsittelee vuoden 2017 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 2016
Kirjallisuusvuosi 2016 käsittelee vuoden 2016 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Laura Mancinelli
Laura Mancinelli (18. joulukuuta 1933 Udine, Italia – 7. heinäkuuta 2016 Torino) oli italialainen keskiajan tutkija ja kirjailija.
Mancinelli valmistui Torinon yliopistosta pääaineenaan saksankielinen kirjallisuus. Hän toimi yliopiston lehtorina, kääntäjänä ja kirjoitti historiallisia romaaneja.
Mancinelli syntyi Udinessa vuonna 1933 ja vietti neljä vuotta Roveretossa. Perhe muutti Torinoon 1937. Valmistuttuaan hän opetti keskikoulussa, mutta jatkoi keskiaikaisen saksalaisen kulttuurin tutkimista ja julkaisi vuonna 1969 esseen "La canzone dei Nibelunghi. Problemi e valori" ("Nibelungein laulu. Ongelmat ja arvot").
Mancinelli opetti germaanista filologiaa 1970-luvulla Sassarin yliopistossa, sitten saksalainen Ladislao Mittner kutsui hänet Venetsiaan. Vuonna 1976 hän sai Saksan historian professuurin Ca’ Foscari -yliopistossa.
Kollegansa ja ystävänsä Claudio Magris ohjauksessa Mancinelli 1972 muokkasi ja käänsi "Nibelungein laulun", jota seurasivat 1978 Gottfried von Straßburgin teos "Tristano" (In saksan kielen "Tristan (Gottfried von Straßburg)") ja vuonna 1989 Hartmann von Auen runoelmat "Gregory" (In saksan kielen "Gregorius") ja "Henry" (In saksan kielen "Der arme Heinrich").
Palattuaan Torinolle yliopistollisen kielitieteen johtajan haltijaksi vuonna 1981 Laura Mancinelli teki debyyttinsä fiktiossa, julkaisemalla "I dodici abati di Challant" (In englannin kielen "The Twelve Abbots of Challant"), joka oli historiallinen romaani, jonka kirjoittaja oli alkanut kirjoittaa 1968. Sen jälkeen tuli "Il fantasma di Mozart" vuonna 1986 ja "Il miracolo di santa Odilia" (In englannin kielen "The Miracle of Saint Odilia") vuonna 1989.
1990-luvun alussa, johon vaikutti multippeliskleroosi, Laura Mancinelli jätti Saksan filologian johtajan.
Vuodesta 1994 lähtien hän omisti kokonaan kirjallisesti ja julkaisi yli 15 teosta vuosikymmenen aikana huolimatta sairaalahoidosta ja pitkästä kuntoutuksesta.
Vuonna 2009 hän julkaisi romaanin "Gli occhiali di Cavour", jota seurasi "Due Storie d'amore" vuonna 2011, vapaiden tulkintojen tarina kahdesta kuuluisasta pariskunnasta, Kriemhild ja Sigurd, Tristan ja Iseult.
Mancinelli kuoli 7. heinäkuuta 2016 Torinossa sairaudensa vuoksi . Juhlatilaisuus pidettiin 11. heinäkuuta 2016. Torinon monumentaalisessa hautausmaassa. hautajaiset pidettiin Exillessa Susa-laaksossa, jossa kirjailija oli asettanut yhden romaanistaan.
Maddalena Balsamo
Maddalena Balsamo (3. heinäkuuta 1961 ) on italialainen näyttelijä.
Kirjallisuusvuosi 2015
Kirjallisuusvuosi 2015 käsittelee vuoden 2015 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 2014
Kirjallisuusvuosi 2014 käsittelee vuoden 2014 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Suomen suurin teatteri – TV-teatterin historia
Suomen suurin teatteri on Tuula Viitaniemen ohjaama kolmiosainen dokumenttisarja Yleisradion Televisioteatterin vaiheista.Sarja valmistui Tv-teatterin 50-vuotisjuhlavuonna 2011.
Osa 1. Televisiodraaman syntyvuodet
Osa 2. Radikaalit tulevat!
Osa 3. Isoja ja intiimejä tarinoita
Urheiluvuosi 2015
Urheiluvuosi 2015 käsittelee vuoden 2015 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Urheiluvuosi 2013
Urheiluvuosi 2013 käsittelee vuoden 2013 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Urheiluvuosi 2011
Urheiluvuosi 2011 käsittelee vuoden 2011 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Urheiluvuosi 2005
Urheiluvuosi 2005 käsittelee vuoden 2005 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Urheiluvuosi 2003
Urheiluvuosi 2003 käsittelee vuoden 2003 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Urheiluvuosi 2001
Urheiluvuosi 2001 käsittelee vuoden 2001 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Urheiluvuosi 2008
Urheiluvuosi 2008 käsittelee vuoden 2008 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Urheiluvuosi 2009
Urheiluvuosi 2009 käsittelee vuoden 2009 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Kirjallisuusvuosi 2013
Kirjallisuusvuosi 2013 käsittelee vuoden 2013 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Laulu siirtotyöläisestä
Laulu siirtotyöläisestä on Kaj Chydeniuksen säveltämä ja Aulikki Oksasen sanoittama kappale. Kappaleen esitti ensimmäisen kerran Kristiina Halkola vuonna 1970 Yleisradion kaksiosaisessa kabareessa 1000 ja yhden työn tarinat.
Kirjallisuusvuosi 2012
Kirjallisuusvuosi 2012 käsittelee vuoden 2012 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 2011
Kirjallisuusvuosi 2011 käsittelee vuoden 2011 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirjallisuusvuosi 2010
Kirjallisuusvuosi 2010 käsittelee vuoden 2010 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Nordicom
Nordicom on pohjoismainen viestinnän- ja mediatutkimuksen tietokeskus, jonka päämaja sijaitsee Göteborgin yliopistossa. Nordicomin tehtävänä on koota ja välittää media- ja viestinnäntutkimuksen tuloksia sekä kasvattaa näin ymmärrystä median roolista yhteiskunnassa. Nordicom harjoittaa julkaisutoimintaa, seuraa mediakenttää ja kokoaa tietoa poliittisten päätösten tueksi sekä toimii yhteistyökumppaneina viranomaisten ja muiden organisaatioiden kanssa toteutettavissa hankkeissa. Tietokeskuksen ensisijaisia kohderyhmiä ovat tutkijat, media-alan ammattilaiset, päätöksentekijät politiikassa ja eri organisaatioissa, opettajat ja kouluttajat, kirjastotyöntekijät sekä opiskelijat.
Nordicom julkaisee kahta lehteä. Nordicom Review on englanninkielinen tieteellinen vertaisarvioitu julkaisu, joka ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Lisäksi vuosittain julkaistaan erikoisnumeroita (Special Issues). Artikkeleiden julkaisukieli on englanti. Nordicom-Information on akateeminen aikakauslehti, joka on suunnattu laajemmalle media- ja viestintätieteistä kiinnostuneelle yleisölle. Se ilmestyy kaksi kertaa vuodessa sekä painettuna että verkossa. Julkaisukielinä ovat skandinaaviset kielet ja englanti.
Nordicom toimii myös media- ja viestintätieteellisten kirjojen kustantajana. Lisäksi Nordicom toimii pohjoismaisen joka toinen vuosi pidettävän akateemisen NordMedia-konferenssin yhtenä järjestäjänä.
Suomessa Nordicom tekee säännöllistä yhteistyötä Tampereen yliopiston viestintätieteiden tiedekunnan kanssa. Nordicomin rahoittajina toimivat Pohjoismainen ministerineuvosto, Ruotsin kulttuuriministeriö ja Göteborgin yliopisto. Keskus on perustettu 1970-luvulla.
Kaikki oikein
Kaikki oikein on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Lenka Hellstedt. Se perustuu Anna-Leena Härkösen samannimiseen romaaniin vuodelta 2014.
Elokuva kertoo suomalaisesta pariskunnasta, jotka voittavat lotossa. Elokuvan pääosissa näyttelevät Antti Luusuaniemi ja Elsa Saisio. Muissa rooleissa ovat muun muassa Jenni Kokander, Malla Malmivaara, Pirjo Lonka, Lotta Lindroos, Ylermi Rajamaa, Kristiina Halttu, Timo Lavikainen, Pamela Tola, Juha Muje, Sinikka Sokka ja Aksa Korttila.
Elokuva sai ensi-iltansa 12. tammikuuta 2018
Joku muu, mikä
Joku muu, mikä on Maija Vilkkumaan EP-levy, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2017. Se julkaistiin vain digitaalisessa muodossa, lukuun ottamatta kolmen kappaleen vinyylipainosta, joista kaksi jaettiin Vilkkumaan Facebook-sivuilla olleissa kilpailuissa. EP sijoittui Suomen virallisella albumilistalla sijalle 38.
Vilkkumaa julkaisi maaliskuussa 2016 ”Kaivopuiston jää” -singlen, jonka myötä "Joku muu, mikä" -EP alkoi muodostua asteittain. Vilkkumaa päätti kirjoittaa niin monta uutta kappaletta kuin luontevasti syntyy ja tehdä niistä kokonaisuuden ajattelematta kuitenkaan, että niistä muodostuisi albumi. Myös kappaleet ”Mä en oo sun ainoo”, ”Hyvä ihminen”, ”Mul ei oo rahaa” ja ”Pyörii” julkaistiin singleinä. Lisäksi kappaleeseen ”Unisex” tehtiin musiikkivideo.
EP:n julkaisun myötä Vilkkumaa lähti samannimiselle kiertueelle.