hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Josephine Bakhita
Pyhä Josephine Margaret Bakhita F.D.C.C. (sana "bakhita" arabian sanasta "onnekas"; myös Giuseppina Bakhita, Madre Moretta tai Sisko Moretta; 1868 Oglassa, Darfur, Sudan – 8. helmikuuta 1947 Schio, Vicenza, Italia) oli varakkaan sudanilaisen perheen lapsi, mutta hänet kaapattiin 9-vuotiaana orjakauppiaiden toimesta ja häntä kaupusteltiin El Obeidin ja Khartoumin markkinoilla, kunnes italialainen konsuli Callisto Legnani osti hänet vapauttaakseen hänet ja vei hänet Italiaan. Pyhimys annettiin konsulin ystävälle Augusto Michielille ja hänestä tuli Mimmina Michielin lapsenvahti, jota hän seurasi Venetsian katekumeenien instituuttiin ja tunnettuaan itse vetoa katolista kirkkoa kohtaan kastettiin ja konfirmoitiin 1890, jolloin hän otti nimekseen Josephine. Myöhemmin Michieli halusi viedä Josephinen ja tyttärensä takaisin Sudaniin, mutta Josephine kieltytyi ja jäi Italiaan sekä päätti lopulta liittyä sääntökuntaan "Congregatio Filiorum a Caritate" vuonna 1893 tehden professionsa vuonna 1896 ja lähetettiin Pohjois-Italiaan, jossa hän palveli yhteisöä ja opetti toisia rakastamaan Jumalaa. Nainen kuoli 8. helmikuuta 1947 luonnollisista syistä. Hän eli seuraavien seitsemän paavien hallintokausien aikana: autuas Piux IX (1846-1878), Leo XIII (1878-1903), pyhä Piux X (1903-1914), Benedictus XV (1914-1922), Pius XI (1922-1939 ja Pius XII (1939-1958). Paavi Johannus Paavali II julisti hänet kunnianarvoiseksi 1. joulukuuta 1978, autuaaksi 17. toukokuuta 1992 ja kanonisoi hänet 1. lokakuuta 2000, sekä naista on pidetty ainoana pyhimyksenä Sudanista. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 8. helmikuuta ja hän on Sudanin suojeluspyhimys.
Blessèd
Blesséd on japanilaisen laulaja Jin Akanishin viides studioalbumi, joka julkaistiin 12. joulukuuta 2017.
Dominique Lang
Dominque Lang (1874–1919) oli luxemburgilainen taidemaalari. Hänen tyylisuuntansa oli impressionismi. Lang maalasi sekä muotokuvia että maisemia ja häntä pidetään kotimaansa merkittävimpänä impressionistina. Taiteen tekeminen oli Langille kaikesta huolimatta vain sivutoimi, hän työskenteli koko ajan päätoimisesti opettajana.
Villi tulevaisuus
Villi tulevaisuus (engl. "The Future Is Wild")
Suomenkielinen ääni Juulia Ilmarinen
Möller & Möller
Audiovisual Communication Services
Mika Hannula (tietojohtamisen professori)
Mika Hannula (s. 2. huhtikuuta 1968) on tietojohtamisen professori, joka toimii Teknologiakampus Turun johtajana. Ennen siirtymistään Turun yliopiston palvelukseen 1.9.2018 hän toimi Tampereen teknillisen yliopiston rehtorina. Jäätyään pois rehtorin tehtävästä hän jatkaa Tampereen teknillisen yliopiston hallituksen ja uuden Tampereen yliopiston tulevan rehtorin neuvontajana 31.12.2018 asti. Hannula toimii myös Turun yliopiston kestävän kehityksen ohjausryhmän puheenjohtajana.
Ylioppilaaksi Mika Hannula kirjoitti Säkylän seudun lukiosta 1987. Hän valmistui tuotantotalouden diplomi-insinööriksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta 1993. Tekniikan lisensiaatiksi hän valmistui samasta yliopistosta 1998 ja tekniikan tohtoriksi 1999. Tietojohtamisen professoriksi hänet nimitettiin 2001. Ennen rehtoriksi valintaa 2016 Mika Hannula oli toiminut lukuisissa muissa yliopistollisissa johtotehtävissä tutkimusryhmän johtajasta päätoimiseen vararehtoriin.
Hannulan alkuperäinen tutkimusalue on ollut johdon laskentatoimi ja erityisesti tuottavuuden mittaus. Sittemmin hänen tutkimustoimintansa laajeni tietojohtamiseen ja erityisesti liiketoimintatiedon hallintaan. Hän on julkaissut 128 artikkelia ammattilehdissä ja tieteellisillä foorumeilla. Hannula on ohjannut 16 väitöskirjaa ja yli 100 diplomityötä. Hannulalla on dosentuuri Maanpuolustuskorkeakoulussa sekä Tampereen yliopistossa. Hän on toiminut myös Tampereen teknillisen yliopiston tasa-arvo- ja yhdenvertaisuustoimikunnan puheenjohtajana.
Mika Hannulan näkyvin luottamustoimi on ollut Suomen Reserviupseeriliiton puheenjohtajuus 2008 – 2013. Lisäksi hän on toiminut jäsenenä erilaisissa akateemisissa arviointi- ja asiantuntijaryhmissä sekä hallituksen jäsenenä, varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana lukuisissa yhdistyksissä, säätiöissä tai yrityksissä. Hannula on myös Tekniikan Akateemisten valtuuston ja Tekniikan Akatemian hallituksen jäsen.
2010 Tietojohtajakilta Manager valitsi Hannulan ensimmäiseksi kunniajäsenekseen ja World Academy of Productivity Science myönsi hänelle Fellow-nimikkeen. 2018 Tampereen teknillisen yliopiston ylioppilaskunta huomioi hänet kultaisella ansiomerkillään ja Turun Ammattikorkeakoulu myönsi hänelle Fellow-nimikkeen.
Yhteiskunnallisista ansioistaan Mika Hannulalle on myönnetty 2. lk Vapaudenristi, Suomen Valkoisen Ruusun 1. lk ritarimerkki, Sotilasansiomitali sekä lukuisia muita suomalaisia ja pohjoismaisia kunniamerkkejä. Sotilasarvoltaan hän on majuri.
Tiihala
Tiihala on Kangasalan osa-alue ja kylä. Säkkölänjärven eteläosa ja Kyläjärvi sijaitsevat Tiihalassa.
Luettelo Italian nimisuojatuista juustoista
Italialaisista juustoista seuraavat tuotteet on rekisteröity Euroopan unionin nimisuojajärjestelmään:
Nimisuojatyypit ovat:
Hankajärvi (Keuruu)
Hankajärvi, myös Lapinjärvi, on Keski-Suomessa Keuruulla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 189 hehtaaria eli 1,9 neliökilometriä. Se on 3,0 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Järven eteläosassa sijaitsee poikkeuksellinen nelihaarainen niemi, joka ulottuu lähes järven vastarannalle. Sen eteläiset haarat ovat nimeltään Pitkäniemi, Karstaniemi ja Särkänniemi; pohjoista haaraa ei ole kartoissa nimetty. Järven kaakkoispää, joka jää niemen taakse, on nimeltään Hankapohja, ja sen pohjoinen lahdenpohjukka on nimeltään Leveälahti.
Järvessä on kartan mukaan 16 saarta. Suurin saari on pohjoispäässä sijaitseva Tynnyrisaari, joka on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria. Läheinen Kannaksensaari sijaitsee rannassa kiinni, ja sinne menee tie. Järven keskiosissa sijaitsee Lehtiäissaari, joka on kuin Pitkäniemen niemenjatke. Muita nimettyjä saaria ovat Palosaari ja Yksipuinensaari.
Järven rantaviivan pituus on 17,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Vain järven pohjoispäässä ja yhdessä kohtaa Hankapohjassa pellot ulottuvat rantaan asti. Alueella on haja-asutusta, joka muodostuu kymmenestä taloudesta. Niistä neljä on maatiloja. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulevat tiet yhdysteiltä 16504 ja 16501.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kitusjärven alueeseen (35.482) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,6 metriä mpy. Se kuuluu Pihlajaveden reitillä sen pääuoman järvien ketjuun, ja kaikki yläpuolisten alueiden ja valuma-alueiden vedet virtaavat Hankajärven läpi. Vedet laskevat Kuusijärvestä Hankasalmea pitkin järven pohjoispäähän. Lisäksi järveen laskee vain yksi yli hehtaarin kokoinen järvi, Tervalampi (2 ha), joka laskee Hankapohjaan lyhyttä ojaa pitkin. Järveen on johdettu aivan järven lähellä sijaitsevien soiden ja metsäalueiden kuivatusojia.
Järven laskujoki on lyhyt Reinikankoski, joka laskee Luomukseen. Vesireitti jatkuu alas Jyrkeejärven kautta Koskelankoskeen ja seuraavaksi Kitusjärveen. Sieltä reitti jatkuu Vironjoen jälkeen Uurasjärven Korhosselkään, sekä Kauhaselän ja Hauhusselän kautta Tarjanteen Joutsenselkään.
Gorna Orjahovitsa
Gorna Orjahovitsa () on kaupunki keskisessä Pohjois-Bulgariassa. Kaupungissa on asukkaita noin 32 000. Se sijaitsee Jantrajoen varrella.
Marttilan seurakunta
Marttilan seurakunta on Marttilan kunnassa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Paimion rovastikuntaan.
Marttilan seurakunta on mainittu itsenäisenä seurakuntana jo vuonna 1409. Siitä on myöhemmin erotettu Tarvasjoen, Kosken ja Karinaisten seurakunnat.
Seurakunta yhdistyy vuoden 2019 alussa Kosken Tl seurakunnan kanssa muodostaen uuden Martinkosken seurakunnan.
Kosken Tl seurakunta
Kosken Tl seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunt, joka toimi Kosken Tl kunnassa Varsinais-Suomessa. Kosken Tl seurakunta kuului Turun arkkihiippakuntaan ja Paimion rovastikuntaan.
Kosken TL seurakunta perustettiin Marttilaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1647. Itsenäiseksi seurakunnaksi se muodostettiin vuonna 1913.
Seurakunta yhdistyi vuoden 2019 alussa jälleen Marttilan seurakunnan kanssa muodostaen uuden Martinkosken seurakunnan.
Iisalmen jalkapallohalli
Iisalmen jalkapallohalli on vuonna 2002 valmistunut ylipainehalli Iisalmessa, Parkatin kaupunginosassa. Hallissa on kooltaan 45 x 90 metriä oleva kumirouhepintainen jalkapallokenttä, tekonurmi. Hallissa ei ole katsomoita, ja huoltotilat sijaitsevat sisäänkäynnin läheisyydessä hallin ulkopuolella. Vuonna 2017 halli painui kasaan hetkellisesti sähkökatkon vuoksi, koska varavoimakone ei käynnistynyt normaalisti. Hallia käyttävät muun muassa joukkueet PK-37 ja Klubi-36.
Nuori Suomi (viikkolehti)
Nuori Suomi oli Helsingissä vuosina 1905–1907 ilmestynyt aikakauslehti, jota julkaisi nuorsuomalainen ylioppilasyhdistys Ylioppilaiden keskusteluseura. Poliittisesti suuntautunut, ajankohtaisiin kysymyksiin paneutuva poleeminen viikkolehti tahtoi edustaa ”jyrkästi vapaamielistä suuntaa yhteiskunnallisissa ja uskonnollisissa kysymyksissä”, kuten näytenumero julisti (Viikon varrelta, s. 4/1905). Lehti aikoi valistaa kansalaisia koskien eduskuntalaitoksen uudistamista ja tehdä tunnetuksi työväenliikettä, naisasiaa ja raittiusapyrintöjä ”päämääränä yksilön täydellinen vapaus” (Lukijalle, s. 1/1905). Ulkomaista kulttuuria luvattiin seurata erityisellä huolella.
Nuoren Suomen päätoimittajan tehtäviä hoiti aluksi nuori historian tutkija Kaarlo Blomstedt. Muun toimituksen muodostivat J. A. Pärnänen, Onni Talas, K. R. Brotherus, Antti Kaasalainen, Tyyne Söderman, S. Söderhjelm ja Oiva R. Kyrö. Vuoden 1906 lopulla päätoimittajan tehtävät siirtyivät Kaasalaiselle ja 1907 alussa päätoimittajaksi tuli Herman Stenberg.
Keväällä 1907 Nuori Suomi asettui avoimesti tukemaan ensimmäisissä eduskuntavaaleissa ”Radikaalia valitsijamiesyhdistystä”, jossa joukko suomen- ja ruotsinkielisiä vasemmistoliberaaleja ja aktivisteja oli liittoutunut yhteisen vaaliohjelman merkeissä. Vaalien jälkeen lehteä syytettiinkin nuorsuomalaisen puolueen vaalityön hajottamisesta. Myöskään kirkon ja uskonnon vastainen kirjoittelu sekä maltillisuus kielikysymyksessä eivät enää tyydyttäneet Ylioppilaiden keskusteluseuran enemmistöä, mikä johti koko toimituksen eroamiseen toukokuussa 1907. Erimielisyydet lehden toimittamisessa heijastivat nuorsuomalaisten sisäistä hajaannusta. Uudeksi päätoimittajaksi valittu Eino Railo jaksoi vaivoin pitää lehden hengissä vuoden loppuun. Nuoren Suomen eronnut toimitus ryhtyi heti perustamaan uutta viikkolehti Päivää.
Mustasiipi
Mustasiipi on Reijo Mäen vuonna 2011 ilmestynyt 22. Vares-dekkari.
Mustasiivessä irvaillaan maailmanparantajien uskomuksille: tarjoillaan preeriaintiaanien henkitietoisuutta ja kalanrehuspirulinaa tofupedillä. Toisaalta rikolliset liikemiehet ovat poikkeuksellisen paatuneita ja harjoittavat murhia ja pikavippibisneksiä.
Teoksessa saa paljon tilaa Rammstein-vaikutteinen Keine Achnung -yhtye, jonka tyylilajia voi kutsua kuolonmetalliksi.
Savon Sanomien Marko Korkalon mukaan teoksessa on poikkeuksellisesti itsenäinen ja kehittyvä naishahmo, tapahtumat ovat perususkottavia ja rikollisia ei ole kuvattu hienovaraisesti. Mustasiivessä näkee, miten kirja on suunniteltu. Jos jokin paikka tai esine esitellään, sitä myös käytetään.
Turun Sanomien Matti Kolehmainen arvioi, että teksti on tiukkaa, lause on ekonomista, kuvat tarkkoja ja tunnelmat kohdallaan. Teoksessa on henkilöitä ja sivupolkuja, joista osa littyy toisiinsa ja osa ei johda mihinkään kuten oikeassakin elämässä.
Helsingin Sanomien Juri Nummelinin mielestä kyseessä on innoton välityö ja Vareksen toiminta poikkeuksellisen passiivista. Esimerkkinä Nummelin mainitsee sen, että yhdessä kohtauksessa Vares pakenee mahdollisia pahiksia toiseen baariin ja soittaa poliisit.
Teos oli ilmestymisvuonnaan viidenneksi myydyin kotimainen kaunokirja ja sitä myytiin 44 500 kappaletta.
Seppo Jalava
Seppo ”Jallu” Jalava (1. tammikuuta 1952 – 10. marraskuuta 2018 Turku) oli suomalainen koripalloilija.
Jalava voitti kasvattajaseurassaan Turun NMKY:ssä 1970-luvulla kolme Suomen mestaruutta ja kaksi Suomen cup-mestaruutta. Lisäksi hän saavutti TuNMKY:ssä kertaalleen SM-hopeaa sekä -pronssia ja kahdesti Suomen cupin hopeaa. Kaudella 1975–1976 Jalava pelasi Euroopan mestarien cupin lohkovaiheessa.
Jalava harrasti alun perin yleisurheilua ollen lahjakas kymmenottelija. Miesten keihästä hän heitti juniori-ikäisenä yli 62 metriä. A-juniori-ikäisenä hänet löydettiin koripallon pariin.
Jalava edusti koko kilpauransa ajan kasvattajaseuraansa Turun NMKY:tä, jossa hän pelasi miesten SM-sarjassa viisi kautta vuosina 1972–1977. TuNMKY oli jokaisella Jalavan kaudella mitaleilla: kolmesti mestari ja kertaalleen hopealla sekä pronssilla. Myös Suomen cupissa joukkue menestyi saavuttaen kahdesti mestaruuden ja kahdesti hopeaa. Kaudella 1974–1975 Jalava heitti vierasottelussa Panttereita vastaan 42 pistettä. Kaudella 1975–1976 TuNMKY voitti Euroopan Mestarien cupin kummallakin karsintakierroksella ja eteni kilpailun lohkovaiheeseen.
Lokakuussa 1974 Jalava pelasi Suomen alle 22-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua Ruotsia vastaan.Jalava oli neljän laudaturin ylioppilas ja opiskeli lääketiedettä Turun yliopistossa. Hän harrasti tietokilpailuja. Jalava sairastui nopeasti edenneeseen syöpään ja kuoli Turussa 66-vuotiaana 10. marraskuuta 2018.
MCAS
MCAS, "Maneuvering Characteristics Augmentation System", on Boeing-yhtiön lentokoneisiin rakennettu järjestelmä, joka estää koneen nousun jyrkkään kulmaan painamalla sen nokkaa alaspäin automaattisesti. Ominaisuuden arvellaan aiheuttaneen Indonesiassa Lion Airin onnettomuudessa lentokoneen putoamisen lokakuussa 2018, kun järjestelmä sai väärää tietoa ja käänsi koneen suunnan alaspäin.
Boeing ei liittänyt tietoa ominaisuudesta koneen käsikirjaan, koska sen piti olla täysin huomaamaton. Järjestelmä luotiin, kun uuden konemallin suuremmat moottorit sijoitettiin aiempaa edemmäksi, ja koneen ominaisuudet silloin muuttuivat.
Siikalatvan seurakunta
Siikalatvan seurakunta on Siikalatvan ja Pyhännän kunnissa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Raahen rovastikuntaan.
Siikalatvan seurakunta perustettiin vuonna 2006 yhdistämällä Kestilän, Piippolan, Pulkkilan ja Pyhännän seurakunnat.. Tämä tapahtui kolme vuotta ennen kuin vastaavat kunnat, Pyhäntää lukuun ottamatta, yhdistettiin Siikalatvan kunnaksi. Rantsilan seurakunta liittyi yhdistyneeseen seurakuntaan vuonna 2008.
Raahen seurakunta
Raahen seurakunta on Raahen kaupungissa ja Siikajoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Raahen rovastikuntaan.
Raahen seurakunta perustettiin alun perin vuonna 1649 samalla kuin Raahen kaupunkikin. Vuonna 1690 se yhdistettiin Saloisten kanssa Raahen–Saloisten seurakunnaksi, johon Saloinen kuulu Salo-nimisenä kappeliseurakuntana. Vuonna 1901 Saloisten seurakunta itsenäistyi, ja vuonna 1973 se muodosti Raahen seurakunnan kanssa seurakuntayhtymän. Vuonna 1909 tehdyllä päätöksellä, joka toteutettiin vasta vuonna 1922, Raahen seurakunnasta erotettiin myös Pattijoki omaksi seurakunnakseen. Myös Vihannin seurakunta erosi Raahen seurakunnasta vuonna 1896 oltuaan sitä ennen vuodesta 1751 lähtien kappeliseurakunta.
Esmeralda
Esmeralrda voi tarkoittaa seuraavia:
RN Europa (1895)
RN Europa () oli Italian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva.
Espanjalainen Pinillos, Izquierdo & Cia tilasi aluksen Charles Connell and Companyltä Glasgow'sta Skotlannista, missä köli laskettiin 1895 telakkanumerolal 222. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1895 nimellä "SS Manila" ja valmistui elokuussa.
Alus myytiin 1898 Glasgow'hun Donaldson Brosille, joka nimesi aluksen "Salaciaksi". Alus myytiin 1912 edelleen hampurilaiselle laivanvarustajalle M. Jebsenille, joka myi sen seuraavana vuonna genovalaiselle Tito Campanellalle. Alus sai 1914 uuden nimen "Quarto". Italian laivasto lunasti 6. helmikuuta 1915 aluksen vesilentokoneiden emälaivaksi. Alus nimettiin "Europaksi" ja se otettiin palvelukseen 6. lokakuuta.
Palvelukseenotettaessa alus luokiteltiin vesilentokoneiden ja sukellusveneiden emälaivaksi. Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli sijoitettuna Valonaan, jossa ei ollut satamalaitteita lukuun ottamatta aallonmurtajia. Alus oli lentokoneidensa paikallaan pysyvänä tukikohtana sekä muiden alueella olevien alusten kuten satamassa olleiden varastoalusten, tankkereiden ja kelluvan telakan miehistöjen majoitusaluksena. Valonassa olon aikana alukselle oli sijoitettu ainoastaan puolet lentokonevahvuudesta, jona oli yleensa vain pari tiedustelu- ja hävittäjäkonetta.
Vuonna 1917 aluksen lentokoneet osallistuivat Otranton salmen taisteluun. Aluksen koneista kolme oli toimintavalmiina aamulla ennen taistelua ja tiedon Itävalta-Unkarin laivaston hyökkäyksestä saavuttua Italian laivaston johto lähetti kello viisi aluksen FBA-lentoveneet etsimään vihollista. Koneet palasivat kello seitsemän, minkä jälkeen ne tankattiin, pommit kuormattiin ja lähetettiin uudelleen matkaan.
Hävittäjä "RN Riboty" saapui kahdeksalta Valonaan tankattavaksi "Europalta" ennen paluutaan merelle varttia vaille kymmenen. Ensimmäinen aluksen lentoveneistä hyökkäsi "SMS Helgolandia" vastaan ilman tulosta. Koneen pudottama pommi osui lähelle alusta, jolloin joitakin pultteja peräsimen läheltä irtosi. Lentokone varjosti vihollislaivastoa ennen kuin palasi "Europalle" tankattavaksi.
Sodan jälkeen kiinnostus laivaston ilmavoimiin väheni ennen kaikkea Douhetin oppien seurauksena ja "Europa" poistettiin palveluksesta 1920 ja romutettiin pian sen jälkeen.
Jukka Mikkonen (filosofi)
Jukka Mikkonen on suomalainen filosofi, joka on erikoistunut kirjallisuuden filosofiaan ja ympäristöestetiikkaan.
Otalehtivita
Otalehtivita eli otavita ("Potamogeton friesii") on vitakasvien heimoon, vitojen ("Potamogeton") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen vesikasvi, joka kasvaa kokonaan upoksissa vedenpinnan alapuolella. Otalehtividan saattaa sekoittaa tylppälehtivitaan eli tylppövitaan ("Potamogeton obtusifolius"), mutta lajit ovat erotettavissa lehtien suonituksen sekä kukinnon ulkonäön perusteella.
Otalehtividan varsi voi kasvaa noin puoli metriä pitkäksi, ja se on siipipalteeton sekä melko runsaasti haarova. Lehdet ovat noin 20 cm pitkiä, 3 mm leveitä, tasapintaisia ja teräväkärkisiä. Lehdissä on viisi suonta: pääsuoni keskellä ja sen molemmin puolin kaksi pienempää suonta. Otalehtividalla ei ole uposlehtien lisäksi erillisiä kelluslehtiä, eikä myöskään lehtituppia. Otalehtividan kukinto on 1–2 cm pitkä tähkä, joka on yleensä tähkää pidemmän varren päässä. Hedelmät ovat noin 2 mm pitkiä sekä jonkin verran köliselkäisiä.
Otalehtivita kasvaa runsasravinteisissa vesistöissä. Suomessa otalehtivitaa tavataan lähinnä Perämeren rannikolla, mutta havaintoja on myös muualta, kuten Ahvenanmaalta sekä sisämaan vesistöistä. Otalehtivita on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi.
E’Twaun Moore
E’Twaun Donte Moore (s. 25. helmikuuta 1989) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa takamiehenä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa New Orleans Pelicansia
Moore pelasi vuodet 2007–2011 Purduen yliopiston joukkueessa. Boston Celtics varasi hänet NBA:han toisella kierroksella sijalla 55 . NBA:n työsulun vuoksi kauden 2011–2012 alku viivästyi ja Moore pelasi syksyllä 2011 Italiassa Benetton Trevison joukkueessa. Bostonissa hän pelasi vain tuon yhden kauden ja päätyi pelaajakauppojen jälkeen kesällä 2012 Orlando Magiciin, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kaudet 2014–2016 hänen seuransa oli Chicago Bulls ja vuodesta 2016 hän on edustanut New Orleans Pelicansia. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Pelicansissa kaikki 82 runkosarjaottelua ja niistä avauskokoonpanossa 80 kertaa. Hän pelasi keskimäärin 31,5 minuuttia ottelua kohti. Yhdeksässä pudotuspelissä hänen peliaikansa oli 31,6 minuuttia ottelua kohti.
Hapteeni
Hapteeni eli epätäydellinen antigeeni on molekyyli, joka aiheuttaa immuunivasteen ainoastaan silloin, kuin se on sitoutuneena kantajamolekyyliin, esimerkiksi proteiiniin. Se ei siis vapaana ole antigeeni, vaikka voi sitoutuakin vasta-aineeseen. Esimerkki hapteenista on dinitrofenoli.
Termin hapteeni esitti itävaltalainen lääkäri Karl Landsteiner. Hapteeni sitoutuu kovalenttisesti kantajamolekyyliin, esimerkiksi proteiiniin. Elimistö reagoi tähän kompleksiin muodostamalla vasta-aineita. Toinen vasta-aineista on spesifinen hapteenin suhteen ja toinen reagoi kantajaproteiiniin. Hapteenin sähkövaraus on merkittävä tekijä siinä, minkälaisia vasta-aineita muodostuu.
Pierre Toussaint
Kunnianarvoisa Pierre Toussaint (27. kesäkuuta 1766 Saint-Marc, Artibonite, Haiti – 30. kesäkuuta 1853 New York) oli Haitissa orjaksi syntynyt, katolilaiseksi kasvatettu ja myöhemmin kuuluisana kampaajana New Yorkissa toiminut ja myös siellä yksi kuuluisimmista katolilaisista. Miehen omistaja, Jean Berard, opetti Pierren lukemaan ja kirjoittamaan sekä otti hänet mukaansa kun muutti New Yorkiin ja Berardin kuoltua mies hoiti leskeä, sekä vapautui orjuudesta Madame Berardin kuoltua 1807. Hän oli opissa yhdellä New Yorkin johtavista kampaajista ja hänestä itsestäänkin tuli kaupungin yläluokan haluama taitava kampaaja. Pierre rakastui 15-vuotiaaseen orjatyttöön nimeltä Juliette Noel, osti hänet omakseen, vapautti tämän ja meni tämän kanssa naimisiin sekä he muuttivat kotinsa orpojen turvapaikaksi, luottotoimistoksi, työvoimatoimistoksi ja hostelliksi papeille ja muille köyhille matkalaisille. Kuollessaan 1853 hän oli käynyt päivittäin messussa 66 vuotta kirkossa "Saint Peters’s Church" ja hänet haudattiin vaimonsa viereen katedraalin "Saint Patrick’s Old Cathedral" hautausmaalle, sekä lopulta katedraalin kryptaan vuonna 1990. Hän eli seuraavien kahdeksan paavien hallintokausien aikana: Klemens XIII (1758–1769), Klemens XIV (1769–1774), Pius VI (1775–1799), Pius VII (1800–1823), Leo XII (1823–1829), Pius VIII (1829–1830), Gregorius XVI (1831–1846) ja autuas Piux IX (1846–1878). Vuonna 1991 hänen kanonisaatioprosessinsa avattiin ja hänet julistettiin "Jumalan palvelijaksi", sekä paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 1996.
Dave Cad
Dave Cad (s. 6. heinäkuuta 1988) on englantilainen tubettaja ja bloggaaja. Lontoossa varttunut Dave Cad muutti suomalaisen kihlattunsa mukana Suomeen vuoden 2018 keväällä ja jakaa YouTubessa Suomi-kokemuksiaan. Videoillaan hän on esimerkiksi kokeillut suomalaisia ruokia ja alkoholijuomia.
Dave Cad aloitti YouTube-uransa vuonna 2011 ja samana vuonna hän alkoi bloggaamaan matkustamisesta. Daven YouTube kanavalla on yli 120 000 tilaajaa. Pääkanavansa lisäksi hänellä on myös pelaamiseen keskittyvä DaveCadGaming-niminen YouTube-kanava.
Virta (yhtye)
Virta (tyylitelty VIRTA) on vuonna 2011 Kuopiossa perustettu ja sittemmin helsinkiläistynyt instrumentaalitrio, joka yhdistelee musiikissaan pohjoismaista jazzperinnettä, post-rockia sekä elektronisen nykymusiikin elementtejä. Yhtye on julkaissut kaksi albumia: "Tales from the Deep Waters" (2012) ja "Hurmos" (2016).
Virta on tullut tunnetuksi voimakkaista audiovisuaalisista konserteistaan. Alkuvuonna 2017 yhtye järjesti kuusi kaupunkia kattavan audiovisuaalisen levynjulkaisukiertueen, jossa se esiintyi visuaalitaiteilijan, valosuunnittelijan ja äänisuunnittelijan kanssa. Levynjulkaisukiertueen jälkeen yhtye on konsertoinut lukuisilla klubi- ja festivaalilavoilla Suomessa ja muualla Euroopassa.
Elokuussa 2018 Virta kutsuttiin esiintymään Ylen tilaamaan "Timanttinen keikka" -konserttisarjaan, joka järjestettiin G-livelabissa, Helsingissä. Loppuunmyyty konsertti taltioitiin televisiointia varten. Yhtyettä käsittelevä jakso esitetään Yle Teemalla 27.11.2018, jonka jälkeen se on katsottavissa Yle Areenassa.
RN Faá di Bruno
RN Faá di Bruno () oli Italian kuninkaallisen laivaston ensimmäisen maailmansodan aikana valmistettu ja vuonna 1916 vesillelaskettu monitori. Alus muistutti enemmän liikuntakykyistä lauttaa, johon on kiinnitetty keula.
Alus poistettiin 1924 palveluksesta, mutta se palautettiin toisen maailmansodan alkaessa palvelukseen uivana patterina nimellä "GM 194". Alus hinattiin Genovaan, missä se oli Italian antautumiseen saakka. Saksan joukot valtasivat 1943 Italian antauduttua aluksen, jolloin se nimettiin "Biberiksi". Aluksen miehistö antautui liittoutuneille toukokuussa 1945 ja alus romutettiin pian tämän jälkeen.
Alus tilattiin Venetsian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 10. lokakuuta 1915. Alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1916 ja otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1917.
Alus osallistui elokuussa 1917 Isonzon taisteluun, jolloin se yhdessä "RN Alfredo Cappellinin", "HMS Earl of Petersboroughin" ja "HMS Sir Thomas Pictonin" kanssa tulitti Itävalta-Unkarin maavoimien asemia ilman havaittavia tuloksia. Alus ajoi marraskuussa myrskyssä karille, mistä se irrotettiin vasta lähes vuotta myöhemmin.
Alus poistettiin 13. marraskuuta 1924 alusluettelosta, mutta se palautettiin palvelukseen toisen maailmansodan alkaessa uivana patterina nimellä "GM 194". Alus hinattiin Venetsiasta Genovaan, missä se oli sodan loppuun saakka. Britannian pommittaessa 9. helmikuuta 1941 Genovaa alus ei kyennyt ampumaan takaisin ensimmäisten laukausten katkaistua aluksen tykeille virtaa toimittaneet kaapelit.
Saksan joukot valtasivat aluksen Italian antauduttua liittoutuneille. Alus nimettiin "Biberiksi" ja sille tehtiin mittavia muutostöitä, joiden aikana pituus kasvoi lähes 130 metriin. Alukselle asennettiin uusi keula ja perä. Aluksen miehistö antautui toukokuussa 1945, minkä jälkeen se romutettiin.
RN Alfredo Cappellini
RN Alfredo Cappellini () oli Italian kuninkaallisen laivaston ensimmäisen maailmansodan aikana valmistettu ja vuonna 1915 vesillelaskettu monitori, joka muutettiin kelluvasta nosturista "GA53":sta monitoriksi.
Aluksen muutostyöt kelluvasta nosturista "GA53":sta monitoriksi tilattiin Cantieri navale fratelli Orlandolta. Alus laskettiin vesille 1915 ja työt saatiin päätökseen 24. huhtikuuta 1916. Alus otettiin palvelukseen neljä päivää myöhemmin 28. huhtikuuta.
Alus osallistui elokuussa 1917 Isonzon taisteluun, jolloin se yhdessä "RN Faá di Brunon", "HMS Earl of Petersboroughin" ja "HMS Sir Thomas Pictonin" kanssa tulitti Itävalta-Unkarin maavoimien asemia ilman havaittavia tuloksia. Alus haaksirikkoutui 16. marraskuuta 1917 Anconan edustalla.
Elämä 3.0, ihmisyys tekoälyn aikakaudella
Elämä 3.0 () on kosmologi Max Tegmarkin vuonna 2017 ilmestynyt kirja, joka käsittelee tekoälyä ja sen vaikutuksia ihmisyyteen ja Maapallon elämään. Teoksen on suomentanut Kimmo Pietiläinen ja julkaissut suomeksi Terra Cognita vuonna 2018.
Uurrin
Uurrin (engl. "burin") oli varsinkin paloeliittikivikaudella yleinen työkalu, jolla
kaiverrettiin luuta tai puuta.
Anna Petrovna
Suurherttuatar Anna Petrovna (, Анна Петровна) syntyi Moskovassa 27. tammikuuta 1708 ja menehtyi Kielissä, Saksassa 4.maaliskuussa 1728. Hän oli vanhin Pietari I (Pietari Suuri) ja Katariina I lapsista. Hän avioitui 1725 saksalaisen herttuan Kaarle Fredrikin kanssa. He saivat ainoan poikansa, Venäjän tulevan Tsaarin Pietari III 21. helmikuuta 1728. Pietari III.
Anna Petrovna oli Pietari Suuren ja Katariina I. yksi kahdestatoista lapsesta. Annan yhdestätoista sisaresta vain yksi selviytyi aikuisikään asti, tuleva Venäjän keisarinna Elisabet (hallitsi vuosina 1741–1762). Annalla oli kuitenkin kaksi velipuolta Pietari Suuren ensimmäisestä avioliitosta, Alexei Petrovich ja Alexander Petrovich, joista jälkimmäinen eli vain vuoden.
Anna Petrovna syntyi Moskovassa tammikuussa 1708. Anna syntyi avioliiton ulkopuoliseksi lapseksi, sillä Pietari ja Katariina avioituivat vasta neljän vuoden kuluttua, 1712. Annaa kuvailtiin nuorena hyvin viehättäväksi ja viisaaksi nuoreksi naiseksi, verrattuna hänen sisareensa Elisabetiin. Anna avioitui 21. toukokuuta 1725 saksalaisen Herttuan Kaarle Fredrikin kanssa. He olivat aiemmin avioliittosopimuksessaan joutuneet luopumaan omasta, sekä jälkeläistensä oikeudesta Venäjän kruunuun. Pietari Suuri oli kuitenkin aikaisemmin julkaissut asetuksen, jossa hallitseva keisari sai valita omat seuraajansa. Pietari Suuri kuoli ennen Annan ja Kaarlen avioliiton solmimista. Tästä on liikkunut huhu, että kuolinvuoteellaan puhekyvytön Pietari olisi halunnut nimittää Annan seuraajakseen. Tätä ei kuitenkaan ole voitu vahvistaa.
21. helmikuuta Anna synnytti Kielin linnassa Venäjän tulevan tsaarin Pietari III. Pietari III hallituskausi jäi kuitenkin hyvin lyhyeksi, vain 6 kuukauden mittaiseksi. Pietari III kuitenkin edustaa tsaarisukua, joka hallitsi aina vuoteen 1917 asti. Nämä hallitsijat, kuitenkin käyttivät edellisen hallitsijasuvun Romanovin nimeä.
Anna menehtyi pian synnytyksen jälkeen Kielissä 4. maaliskuuta 1728. Ennen kuolemaansa Anna oli toivonut tulevansa haudatuksi isänsä rinnalle Pietariin. Tämä toive toteutui, kun hänet 12. marraskuuta laskettiin lepäämään vanhempiensa viereen Pietarin-Paavalin linnoitukseen.
Hughes Lindsey (2000) Russia in the Ages of the Peter Great. Yale University Press.
"Rainer Knapas, Pietari III (1728–1762)," https://kansallisbiografia.fi/kansallisbiografia/henkilo/8060, 14.11.2018
Rainer Knapas, Elisabet 1709–1762), https://kansallisbiografia.fi/kansallisbiografia/henkilo/512, 14.11.2018
Unofficial Royalty, Grand Duchess Anna Petrovna of Russia, Duchess of Holstein-Gottorp http://www.unofficialroyalty.com/grand-duchess-anna-petrovna-of-russia-duchess-of-holstein-gottorp/, 14.11.2018
kuvat: https://search.creativecommons.org
Mounir Fatmi
Mounir Fatmi (s. 1970 Tanger, Marokko) on marokkolainen taiteilija, joka asuu ja työskentelee vuoroin Pariisissa, vuoroin Tangerissa.
Mounir Fatmi on taiteilija, joka on tehnyt installaatioita, videoita, maalauksia, ja veistoksia. Teoksissaan hän käyttää enimmäkseen vanhoja esineitä ja vanhentuneita teknisiä materiaaleja, kuten videokasetteja.
Fatmin valkoisesta antennikaapelista tehty teos on Louvre Abu Dhabin kokoelmissa.
Métropolis, Emisión 22 de mayo de 2016 • La 2, http://www.rtve.es/television/20160512/mounir-fatmi/1350380.shtmlVernissage TV, Mounir Fatmi « Oriental Accident », NY, https://vernissage.tv/2012/03/22/mounir-fatmi-oriental-accident-lombard-freid-projects-new-york/The nomination of Jameel Prize-3: Mounir Fatmihttps://www.youtube.com/watch?v=sMG2IYF1d-I
Blaire Dessent, Mounir Fatmi - Archaeology of Materials, TL Magazine, September 23rd, 2018, https://tlmagazine.com/mounir-fatmi-archaeology-of-materials/Tarek Elhaik, Cogitation, Cultural Anthropology, April 3rd, 2018, https://culanth.org/fieldsights/1330-cogitationMounir Fatmi 7 Sep - 21 Oct 2017 at the Jane Lombard Gallery in New York, United States, Wall Street International Art, September 12th, 2017,
ENCE eSports
ENCE eSports on suomalainen e-urheiluorganisaatio, joka aloitti toimintansa huhtikuussa 2013. ENCE lakkautti toimintansa kesäkuussa 2014 mutta lakkautus osoittautui väliaikaiseksi, kun ENCE ilmoitti takaisinpaluustaan tammikuussa 2016.
Vuosina 2013–2014 ENCE oli mukana peleissä , Starcraft 2 ja Tekken Tag 2. Huhtikuussa 2016 ENCE uudelleenperusti CS:GO- ja Starcraft 2 -kokoonpanonsa. Vuosina 2016–2017 ENCE laajeni peleihin Hearthstone ja .
Paavo Mustala
Paavo Ilmari Mustala (25. tammikuuta 1890 Tuulos – 8. heinäkuuta 1975 Helsinki) oli pappi, opettaja ja sosiaalineuvos.
Paavo Mustalan vanhemmat olivat opettaja Fredrik Mustala ja Hanna Amalia Martin ja puoliso vuodesta 1915 opettaja, kirjailija ja suomentaja Hellin Louhivuori. Mustala tuli ylioppilaaksi 1908, valmistui filosofian kandidaatiksi 1913 ja vihittiin papiksi 1916, jolloin hän myös työskenteli pappina Helsingissä. Mustala oli Helsingin suomalaisen yhteiskoulun ja Suomalaisen normaalilyseon opettaja 1913–1918 ja normaalilyseon vanhempi lehtori 1919–1920, oikeusministeriön vankeinhoidon tarkastaja 1920–1937 ja köyhäinhoidon ylitarkastaja 1937–1959, aina eläkkeelle siirtymiseensä asti. Vankilaoikeuden jäsenenä Mustala toimi 1937–1946. Hän oli myös vakuutusoikeuden jäsen, useiden eri komiteoiden ja työryhmien jäsen ja "Vankeinhoito"-lehden toimittaja 1920–1937. Omalta alaltaan Mustala julkaisi useita teoksia. Sosiaalineuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1950, valtiotieteen kunniatohtori hänestä tuli 1966.
Futsal-Liigan kausi 2018–2019
Futsal-Liigan kausi 2018–2019 on järjestyksessään 21. pelattava Futsal-liigan kausi.
Futsal-liigan pelaajat valitsevat kuukausittain keskuudestaan kuukauden pelaajan. Lokakuun pelaajaksi valittiin SoVo:n Gesim Voca.
Kauden 2018–2019 Futsal-liiga pelataan kahdentoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka kahdeksan parasta etenevät pudotuspeleihin. Sarjassa viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa suoraan Futsal-Ykköseen ja sijalle 11. sijoittunut karsii Futsal-Ykkösen sijalle 2 sijoittuneen kanssa.
Jos runkosarjaottelun päättyy varsinaisella peliajalla (2x 20 min) tasan, niin pelataan 5 minuutin jatko-ottelu. Jos ottelu on senkin jälkeen tasan, voittaja ratkaistaan 10 m rangaistuspotkuilla paras kolmesta-systeemillä ja tarvittaessa jatkolaukauksin. Jatko-ottelun tai rangaistuspotkukilpailun hävinnyt joukkue saa yhden sarjapisteen ja voittaja kaksi. Varsinaisella peliajalla voittanut joukkue saa kolme sarjapistettä.
Kaikki pudotuspelisarjat pelataan paras viidestä-järjestelmällä. Runkosarjan voittaja pelaa 8. sijoittunutta vastaan, runkosarjan sijalle 2 sijoittunut 7. sijoittunutta vastaan, sijalle 3 sijoittunut 6. sijoittunutta vastaan ja sijalle 4 sijoittunut 5. sijoittunutta vastaan.
Myös puolivälierien ja finaalin otteluparit määrittyvät joukkueiden runkosarjasijoituksen perusteella. Runkosarjasijoitus määrittää myös kotiedun, ensimmäinen, kolmas ja tarvittaessa ratkaiseva viides ottelu pelataan runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotiotteluna.
Pudotuspeleissä, jos yksittäinen ottelu päättyy tasan, pelataan 2 x 5 minuutin jatko-ottelu ja jos ottelu senkin jälkeen on tasan, voittaja ratkaistaan rangaistuspotkupisteestä potkaistavilla potkuilla FIFA:n futsalsääntöjen mukaan.
Finaalit pelataan torstaina 18.4.2019, sunnuntaina 21.4.2019 ja keskiviikkona 24.4.2019. Tarvittaessa neljäs finaali on sunnuntaina 28.4.2019 ja viides finaali keskiviikkona 1.5.2019.
Futsal-liigan pronssimitali ratkaistaan yhdessä ottelussa runkosarjassa paremmin sijoittuneen joukkueen kotiottelussa.
Futsal-liigassa 11. sijoittunut joukkue pelaa Futsal-ykkösen toiseksi tullutta joukkuetta vastaan karsintasarjan paras kolmesta-järjestelmällä. Futsal-liigajoukkueella on ottelusarjassa kotietu.
Futsal-liigassa 12. sijoittunut joukkue putoaa suoraan Futsal-Ykköseen.
P-klubi
P-KLUBI
Turun yliopiston Politiikan tutkimuksen klubi ry. (P-klubi) on Turun yliopiston poliittisen historian ja valtio-opin opiskelijoiden ainejärjestö. Sen tehtävänä on toimia jäsenistön edunvalvojana Turun yliopiston sekä sen alaisuudessa politiikan tutkimuksen laitoksen suuntaan. Toinen tärkeä tehtävä on monipuolisen vapaa-ajantoiminnan järjestäminen jäsenistölle ja sitä kautta yhteen kokoavana voimana toimiminen. Monelle P-klubi tarjoaa antoisan vastapainon opinnoille ja elinikäisiä ystävyyssuhteita. Jäseniä yhdistyksessä on päälle 300. P-klubi kuuluu yhteisöjäsenenä Turun yliopiston ylioppilaskuntaan (TYY), Turun yliopiston Yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan ja Kasvatustieteiden laitoksen opiskelijoiden kattojärjestöön Indexiin, Historian Opiskelijain Liittoon (HOL) sekä International Students of History Association (ISHA) että International Association for Political Science Students (IAPSS) -järjestöihin
WALPO Walpo on P-klubin oma äänenkannattaja. Lehti ilmestyy neljästi vuodessa ja sen levikki on 120 – 150 kappaletta. Lehti on jaossa klubin toimistolla sekä laitoksilla heti ilmestymisensä jälkeen niin kauan kuin lehtiä riittää. WALPO löytyy myös issuu-palvelusta. Walpo tavoittaa lisäksi kymmeniä ainejärjestöjä ympäri Suomen. Lehti sisältää kevyitä juttuja sekä poliittista pohdintaa.
Hyödyllisiä linkkejä:
http://p-klubi.fi/
https://issuu.com/walpo
Aboa Mare
Aboa Mare on merenkulkualan oppilaitos Turussa. Se on toiminut historiansa aikana useilla nimillä. Se aloitti toimintansa Turussa vuonna 1813. Sen nimi oli vuodesta 1918 Navigationsinstitutet vid Åbo svenska sjöfartsläroanstalt. Moninaisten vaiheiden jälkeen se sai nimen Aboa Mare 2000-luvulla.Myöhemmin rehtorit ovat olleet koulutukseltaan merikapteeneja ja valmistuneet Turun merenkulkuoppilaitoksesta:
Sheriffi (kirja)
Sheriffi on Reijo Mäen vuonna 2012 ilmestynyt kahdeskymmeneskolmas Vares-dekkari. Asetelmana on, että Vares palkataan tutkimaan kaksoismurhaa, jota poliisi ei ole saanut selvitettyä. Tapaukseen liittyy järjestäytynyttä rikollisuutta harjoittava liikemiesryhmä, raati, jota sen jäsenille tuntematon sheriffiksi kutsuttu johtaja pitää vallassaan. Muistutukseksi seinällä pidetään muokattua Sheriffi-elokuvan julistetta. Muita epäilyttäviä ryhmiä kirjassa on menestyvä uskonto- ja bisneslahko. Novellikirjailija Luusalmi esiintyy katurunousillassa Aartoman, Hirvosen ja Kinnusen kanssa ja tulee pahoinpidellyksi.
Helsingin Sanomien Veli-Pekka Leppänen piti teosta tutuin askelmerkein jyräävänä poikien fantasialukemistona. Keskisuomalaisen Mikko Variksen mielestä juoni oli taidokas. Sheriffi oli ilmestymisvuonnaan viidenneksi myydyin kotimainen kaunokirja. Suomen dekkariseura palkitsi kirjan Vuoden johtolanka -palkinnolla.
Paid in Full (kappale)
Paid in Full on Sonata Arctican kappale ja single, joka julkaistiin 27. huhtikuuta 2007.
Single debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla.
Matti Mäki-Kokkila
Matti Mäki-Kokkila (s.1983) on suomalainen radiojuontaja. Mäki-Kokkila on toiminut Bauer Median Radio SuomiRock -kanavan iltapäiväjuontajana sen lanseerauksesta 31.10.2016 lähtien.
Aiemmin Mäki-Kokkila työskenteli Radio Cityllä.
Matti Mäki-Kokkila on valmistunut journalistiksi Haaga-Helia ammattikorkeakoulusta.
The Last Amazing Grays
The Last Amazing Grays on Sonata Arctican single, joka julkaistiin 28. elokuuta 2009.
Single debytoi Suomen virallisen listan neljännellä sijalla, ja nousi toisella listaviikollaan korkeimmillaan sijalle kolme.
Ultra Bra – Sokeana hetkenä
Ultra Bra – Sokeana hetkenä on Ville Similän ja Mervi Vuorelan vuonna 2018 julkaistu tietokirja. Kirja käsittelee 1990- ja 2000-lukujen taitteessa suurta suosiota Suomessa nauttineen Ultra Bra -yhtyeen ja sen jäsenten tarinaa. Kirjaan on haastateltu Ultra Bran jäseniä, jotka kertovat yhtyeen vaiheista kukin omasta näkökulmastaan. Kirjan päähenkilön asemaan nousee yhtyeen säveltäjä ja perustaja Kerkko Koskinen, jonka nuoruusvuosia kirjassa valotetaan melko paljon. Kuitenkin kirjassa kerrotaan melko laajasti koko yhtyeen ja sen albumeiden synnystä.
"Aamulehden" Stina Alapirtti antoi 21. elokuuta 2018 "Ultra Bra – Sokeana hetkenä" -kirjalle neljä tähteä viidestä. Kirja saa Alapirtiltä kiitosta muun muassa informaation ja yksityiskohtien määrästä. Toisaalta kirjaa kritisoidaan paikoin huolimattomasta kieliasusta ja siitä, ettei se etene kronologisesti vaan sisältää paljon aikahyppyjä.
"Helsingin Sanomien" Mari Koppinen arvioi 21. lokakuuta 2018, että "Ultra Bra – Sokeana hetkenä" on ”vuoden paras musiikkikirja”. Koppinen kiittää arvostelussaan kirjan kirjailijoita Similää ja Vuorelaa siitä, kuinka he ovat saaneet koottua kerronnaltaan yhtenäisen kokonaisuuden, vaikka haastatteluita ja näkemyksiä yhtyeen vaiheista on valtavasti. Toisaalta Koppinen huomauttaa, että kirjassa sivuutetaan Ultra Bran lopettamisvaihe melko nopeasti verrattuna nousuvaiheen vahvaan pohjustukseen.
"Ultra Bra – Sokeana hetkenä" valittiin yhdeksi kuudesta vuoden 2018 Tieto-Finlandia-palkinnon saajaehdokkaista. Kolmihenkisen valitsijaraadin perusteluissa todetaan muun muassa, että ”täyteläisesti kirjoitettu teos antaa kokonaiskuvan paitsi yhdestä sukupolvensa merkittävimmästä yhtyeestä myös taiteen tekemisestä ja vuosituhannen vaihteen nuorisokulttuurista”. Lisäksi sitä kiitetään siitä, ettei se sorru ”fanitukseen”, kuten genren kirjoilla usein on tapana.
Joseph Musonda
Joseph Musonda (s. 1977) on sambialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Musonda edusti Sambian jalkapallomaajoukkuetta vuosina 2002–2014. Hän on pelannut 108 maaottelua Sambian jalkapallomaajoukkueessa. Musonda aloitti seurajoukkueuransa vuonna 1995 ja pelaa tällä hetkellä sambialaisessa Nkanassa.
Sadisfaction
Sadisfaction on saksalaisen Gregorian-yhtyeen ensimmäinen studiolevy vuodelta 1991.
Gregorian syntyi Enigman jalanjäljissä, ja oli alkuaan selvästi enemmän pop-orientoitunut ryhmä kuin millaisena se myöhemmin tuli tunnetuksi. Sadisfaction-albumi jäi Gregorianin ainoaksi Enigma-tyylistä konseptia edustavaksi levyksi.
Levyllä munkkikuoro-osuudet ovat vähäisiä. Vokaalit lauloi The Sisters of Oz eli Susana Espelleta ja Birgit Freud. Naisista Espelleta oli levyn tuottaneen Frank Petersonin silloinen vaimo. Frank Peterson tunnetaan myös taitelijanimellä F. Gregorian.
Levyn kappaleista singleinä julkaistiin ”So Sad” ja ”Once in a Lifetime”. Jälkimmäistä versioi vuonna 1993 Sarah Brightman.
Gregorianin seuraava levytys vuonna 1999 kuului jo Masters of Chant -sarjaan.
Lavocatisaurus
Lavocatisaurus on sukupuuttoon kuollut sauropodeihin kuuluva dinosaurussuku. Se eli noin 110 miljoona vuotta sitten liitukaudella nykyisessä Argentiinassa.
"Lavocatisauruksen" löysivät espanjalaiset ja argentiinalaiset palentologit. Luut kuuluivat noin 12 metriä pitkälle aikuiselle sekä kahdelle noin 6–7 metriä pitkälle keskenkasvuiselle yksilölle. Löytö koostui kaulasta, selän ja hännän osista ja lähes täydellisestä kallosta. Tutkijoille fossiilien löytöpaikka oli yllätys sillä sen uskotaan olleen aavikkoa "Lavocatisauruksen" eläessä.
Canudo et al. (2018) totesivat fylogeneettisessä analyysissään, että "Lavocatisaurus" on basaalinen Rebbachisauridae-heimon edustaja.
Luettelo Suomen futsalmaajoukkueen otteluista
Tämä on luettelo Suomen futsalmaajoukkueen otteluista vuodesta 2008 eteenpäin. Kuluvan kauden tilastot löytyvät futsalmaajoukkueen pääsivulta.
*19.3.2009 pelattu EM-karsintaottelu Puola-Suomi päättyi 2-2 (1-0), mutta UEFA muutti ottelun tuloksen Suomen hyväksi 0-5 Puolan käytettyä pelikiellossa ollutta pelaajaa.
Jari Pasanen
Jari Pasanen (s. 19. elokuuta 1964 Imatra) on suomalais-saksalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja.
Pasanen pelasi Suomessa I- ja II-divisioonaa Imatran Ketterän joukkueessa vuosina 1984–1993 jonka jälkeen lähti pelaamaan ulkomaille. Ensin yhdeksi kaudeksi Yhdysvaltojen alasarjoihin ja sieltä Saksaan.
Saksassa pelipaikka oli ensin Wedermarkissa, jossa hän pelasi ensin kaksi kautta 2. korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesliigassa. Kaudeksi 1996–1997 Wedermark Scorpions nousi pääsarjatasolle. Yhden DEL-kauden jälkeen Pasanen siirtyi joukkueesta takaisin 2. sarjatasolle EC Wilhelmshavenin joukkueeseen. Joukkue tippui kaudeksi 1998–1999 3. sarjatasolle ja Pasanen jatkoi joukkueessa vielä yhden kauden. Kaudelle 1999-2000 Pasanen siirtyi niinikään 3. sarjatason Erfurtiin yhdeksi kaudeksi. Uransa kaksi viimeistä kautta Pasanen pelasi 4. sarjatason ERV Schweinfurtin joukkueessa.
Pelaajauransa jälkeen Pasanen aloitti heti 3. sarjatasolle nousseen Mighty Dogs Schweinfurtin valmentajana valmentaen joukkuetta kahden kauden ajan. Kaudella 2004–2005 Pasanen toimi DEL-joukkue Hannover Scorpionsin apuvalmentajana. Tämän jälkeen Pasanen jatkoi 2. sarjatasolla Moskitos Essenin päävalmentajana kolme seuraavaa kautta. Kauden 2008–2009 Pasanen valmensi SERC Wild Wingsin joukkuetta niinikään 2. sarjatasolla.
Kauden 2009–2010 Pasanen piti sapattivapaata ja palasi vuoden jälkeen 3. sarjaportaalle tippuneen Essenin valmentajaksi.
Kaudelle 2012–2013 Pasanen pääsi DEL-joukkue Iserlohn Roostersin apuvalmentajaksi. Kesken seuraavan kauden Pasanen ylennettiin kanadalaisen Doug Masonin tilalle joukkueen päävalmentajaksi. Tässä tehtävässä Pasanen jatkoi aina syksyyn 2017 asti. Lokakuussa 2017 oli Pasasen vuoro saada potkut ja hänet korvasi Iserlohnin päävalmentajana Rob Daum.
Kaudella 2018–2019 Pasanen valmentaa Tanskan pääsarjassa Frederikshavn White Hawksin joukkuetta ja aloitaa syksyllä 2019 Porin Ässien päävalmentajana.
Pasanen on viihtynyt Saksassa vuodesta 1994 lähtien ja hänellä on myös Saksan kansalaisuus. Pasasen poika Tommy pelaa kaudella 2018–2019 Yhdysvaltain juniorisarja USHL:ssa ja on pelannut Saksan alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa.
Tukkijäärät
Tukkijäärät ("Monochamus") ovat sarvijäärien ("Cerambycidae") heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 160 lajia. Tukkijäärillä on tyypillisesti pitkät tuntosarvet.
Tukkijäärät ja niiden toukat toimivat havupuiden tuholaisina ja ne voivat levittää sukkulamatoihin kuuluvaa mäntyankeroista ("Bursaphelenchus xylophilus"), joka myös on havupuiden tuholainen.
Nagoyan metro
Nagoyan metro () on Japanin Nagoyan kaupunkia palveleva metrojärjestelmä. Sitä hallinnoi Nagoyan kaupungin liikennelaitos (). Järjestelmään kuuluu kuusi linjaa, joiden yhteispituus on 93,3 kilometriä ja joilla on 87 asemaa. Japanin julkishallinnon liikennöimistä metroverkoista se on Tokion Toei-metron jälkeen toiseksi pisin. Vuonna 2017 metro kuljetti päivittäin keskimäärin 1,3 miljoonaa matkustajaa; vuodessa matkustajia kertyi (vuonna 2015) yhteensä yli 460 miljoonaa.
Metroverkon suunnittelu aloitettiin Nagoyassa jo pian toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1947. Rakennustyöt aloitettiin Higashiyama-linjalla vuonna 1954 ja ensimmäinen, 2,4 kilometriä pitkä osuus avattiin liikenteelle vuonna 1957. Nagoyasta tuli Tokion ja Osakan jälkeen maan kolmas kaupunki, joka sai metron.
Sen jälkeen metroa on laajennettu vähitellen. Meijō-linjan ensimmäinen osuus avattiin 1965, Meikō-linjan 1971, Tsurumai-linjan 1977, Sakura-dōri-linjan 1989 ja lopulta Kami-Iida-linjan 2003. Kun Meijō-linjan viimeinen, 5,6 kilometriä pitkä osa Nagoya-daigakun ja Aratama-bashin välille valmistui vuonna 2004, siitä tuli maan ensimmäinen ympyränmuotoinen metrolinja. Ympyrälinja paransi huomattavasti poikittaisliikenteen vaihtoyhteyksiä metron eri linjojen välillä. Toistaiseksi viimeinen laajennus valmistui Sakura-dōri-linjalle vuonna 2011.
Nagoyan metroon kuuluu kuusi linjaa. Higashiyama-linja ja Sakura-dōri-linja ovat keskikaupungilla itä–länsisuuntaisia linjoja, jotka kohtaavat toisensa Nagoyan rautatieasemalla ja Imaikessa, jossa Sakura-dōri-linja kääntyy etelään palvellakseen kaupungin eteläisiä lähiöitä. Tsurumai-linja vuorostaan kulkee keskustan läpi pohjois–eteläsuuntaisesti ja jatkaa sitten kaupungin kaakkoisiin lähiöihin. Myös Meijō-linja kulkee keskustassa pohjois–eteläsuunnassa Tsurumai-linjan itäpuolella, jatkaa merkittävälle Kanayaman rautatieasemalle ja tekee sen jälkeen täyden ympyrän kiertäen kaupungin itäosien kautta. Meikō-linja on Meijō-linjasta Kanayamassa erkaneva haaralinja, joka palvelee Nagoyan satama-alueita.
Kuudes linja, Kami-Iida-linja, on vain yhden asemavälin mittainen ja siitä on vaihtoyhteys Meijō-linjaan Heian-dōrin metroasemalla. Linjalta harjoitetaan Meitetsun Komaki-rautatielinjalle vastavuoroista läpiajoliikennettä, joka aloitettiin heti linjan valmistuttua vuonna 2003. Myös Tsurumai-linjalta harjoitetaan läpiajoliikennettä Meitetsun rautatieverkkoon: pohjoispäästä Inuyama-linjalle Inuyaman suuntaan, eteläpäästä Toyota-linjalle Toyotan kaupunkiin saakka.
Everythang’s Corrupt
Everythang’s Corrupt on yhdysvaltalaisen rap-artisti Ice Cuben kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 7. joulukuuta 2018.
Albumin ensimmäinen single "Everythang’s Corrupt" ilmestyi vuonna 2012. 9. marraskuuta 2018 Ice Cube julkaisi albumin toisen singlen "Arrest the President". 4. joulukuuta 2018 julkaistiin levyn kolmas single "That New Funkadelic".
Ice Cube ilmoitti työstävänsä "Everythang’s Corrupt" -nimistä albumia jo vuonna 2012. Albumin ilmoitettiin ilmestyvän toukokuussa 2014, joka kuitenkin peruuntui Ice Cuben kiireisen elokuvauran vuoksi. Syyskuussa 2018 albumille julkistettiin kansikuva. Lokakuussa 2018 Ice Cube ilmoitti albumin ilmestymispäiväksi 7. joulukuuta 2018.
Nainen (Dannyn albumi)
Nainen on suomalaislaulaja Dannyn vuonna 2002 ilmestynyt albumi, joka julkaistiin kansainvälisena naistenpäivänä 8. maaliskuuta. Musiikkitoimittajien Kuukauden levy -raati valitsi "Naisen" maaliskuussa 2002 toiseksi parhaaksi albumiksi. Albumin radiohittejä olivat ”Tumma silmät salamoi” ja ”Nainen”.
Ava Max
Amanda Ava Koci (s. 16. helmikuuta 1994) on yhdysvaltalainen pop-laulaja joka käyttää artisti-nimeä Ava Max. Hänen kappaleensa "Sweet but Psycho" saavutti ykkössijan ruotsalaisella Sverigetopplistan- ja norjalaisella VG-lista sijoituslistoilla, sekä Suomessa ja Tanskassa.