hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
John Mark Gannon
John Mark Gannon (12. kesäkuuta 1877 Erie – 5. syyskuuta 1968) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi pennsylvanialaiseen Erien hiippakuntaan 21. joulukuuta 1901 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Nilopoliin titulaaripiispaksi 13. marraskuuta 1917. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. helmikuuta 1918. Pääkonsekraattorina toimi Michael John Hoban, jota avustivat Philip Richard McDevitt ja John Joseph McCort.
Gannon sai 26. elokuuta 1920 nimityksen Erien piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 16. joulukuuta. Hänelle myönnettiin 25. marraskuuta 1953 arkkipiispan henkilökohtainen arvonimi. Hän jäi eläkkeelle 9. joulukuuta 1966, jolloin hän sai nimityksen Tacaratan titulaariarkkipiispaksi.
Julianus Wagemans
Julianus Wagemans (4. elokuuta 1890 – 2. toukokuuta 1965) oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai siellä hopeaa joukkuekilpailussa. Samoissa olympialaisissa hän lisäksi sijoittui moniottelun yksilökilpailussa yhdeksänneksi.
George Leo Leech
George Leo Leech (21. toukokuuta 1890 Ashley – 12. maaliskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Dennis Joseph Dougherty 29. toukokuuta 1920, ja hänet nimitettiin Harrisburgin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Melan titulaaripiispaksi 6. heinäkuuta 1935. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. lokakuuta Dougherty, jota avustivat Thomas Charles O'Reilly ja James Hugh Ryan.
19. joulukuuta 1935 Leech sai nimityksen Harrisburgin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. lokakuuta 1971. Jäädessään eläkkeelle hän sai vielä nimityksen Alleghenyn titulaaripiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
James Hugh Ryan
James Hugh Ryan (15. joulukuuta 1886 Indianapolis – 23. marraskuuta 1947) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän toimi myös Amerikan katolisen yliopiston rehtorina.
Ryan sai pappisvihkimyksen 5. kesäkuuta 1909, ja hänet nimitettiin Modran titulaaripiispaksi 15. elokuuta 1933. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. lokakuuta Joseph Chartrand, jota avustivat Thomas Edmund Molloy ja Joseph Elmer Ritter. Ryan nimitettiin 3. elokuuta 1935 Omahan piispaksi. Hiippakunnasta tuli hänen kautensa aikana arkkihiippakunta. Hän kuoli 60-vuotiaana virassa.
Lorenzo Gastaldi
Lorenzo Gastaldi (18. maaliskuuta 1815 Torino – 25. maaliskuuta 1883) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Luigi Fransoni 23. syyskuuta 1837. Hänet nimitettiin Saluzzon hiippakunnan johtoon 27. maaliskuuta 1867, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 2. kesäkuuta Alessandro Riccardi di Netro, jota avustivat Lorenzo Guglielmo Maria Renaldi ja Carlo Savio. Gastaldi asetettiin virkaansa 9. kesäkuuta.
Gastaldi sai 27. lokakuuta 1871 nimityksen Torinon arkkipiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Hän osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen.
Blase Joseph Cupich
Blase Joseph Cupich (s. 19. maaliskuuta 1949 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Omahan arkkihiippakuntaan Daniel Eugene Sheehan 16. elokuuta 1975. Hänet nimitettiin Rapid Cityn hiippakunnan johtoon Etelä-Dakotaan 7. heinäkuuta 1998, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 21. syyskuuta Harry Joseph Flynn, jota avustivat Elden Francis Curtiss ja Charles Joseph Chaput.
30. kesäkuuta 2010 Cupich sai nimityksen Spokanen piispaksi Washingtoniin, ja hänet asetettiin tähän virkaan 3. syyskuuta.
George Joseph Lucas
George Joseph Lucas (s. 12. kesäkuuta 1949 Saint Louis) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Saint Louisin arkkihiippakuntaan John Joseph Carberry 24. toukokuuta 1975, ja hänet nimitettiin Springfield in Illinoisin hiippakunnan johtoon 19. lokakuuta 1999. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. joulukuuta Francis Eugene George, jota avustivat Gabriel Montalvo Higuera ja Daniel Leo Ryan.
3. kesäkuuta 2009 Lucas nimitettiin Omahan arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin uuteen virkaansa 22. heinäkuuta.
Francis Eugene George
Francis Eugene George OMI (16. tammikuuta 1937 Chicago, Illinois – 17. huhtikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihki papiksi Raymond Peter Hillinger 21. joulukuuta 1963. Hän sai 10. heinäkuuta 1990 nimityksen Yakiman hiippakunnan johtoon, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 21. syyskuuta Agostino Cacciavillan, jota avustivat Roger Lawrence Schwietz ja William Stephen Skylstad.
30. huhtikuuta 1996 George sai nimityksen Portland in Oregonin arkkipiispaksi (virkaan asettaminen: 27. toukokuuta) ja 7. huhtikuuta 1997 Chicagon arkkipiispaksi (virkaan asettaminen: 7. toukokuuta). George ylennettiin kardinaaliksi 21. helmikuuta 1998, jolloin hänet nimitettiin San Bartolomeo all’Isolan kardinaalipapiksi. George osallistui kahteen konklaaviin (2005 ja 2013).
Voimaosakeyhtiö SF
Voimaosakeyhtiö SF on suomalainen yritys ja ydinvoimayhtiö Fennovoiman pääomistaja. Vuonna 2006 perustettu yhtiö omistaa 66 % Fennovoimasta. Sen omistavat yritykset toimivat energia-alalla, teollisuudessa ja elintarvikealalla. Voimaosakeyhtiö SF:n katsotaan olevan mankala-periaatteen mukainen yhtiö, missä osingonjaon asemesta omistajat hyötyvät yhtiöstä halvoin ostohinnoin.
Voimaosakeyhtiö SF:n toimitusjohtaja on Jussi Lehto ja sen hallituksen puheenjohtaja on Pertti Laukkanen, varapuheenjohtaja on Pekka Erkkilä ja hallituksen varsinaiset jäsenet ovat : Marko Haapala, Sakari Kallo, Harri Natunen, Markku Pernaa, Stefan Storholm ja Risto Vaittinen.
Vuonna 2018 yhtiössä oli kahdeksantoista osakasta:
Suorat osakkaat on merkitty paksunnoksella ja Voimaosakeyhtiö SF:n ilmoituksen mukaan epäsuoraan osakkaita omistavat, joiden osakkuusyhtiö Voimaosakeyhtiö SF on, on ilmoitettu tavanomaisella tekstityypillä.
Uuden ydinvoimalan rakentamiseksi vuonna 2006 perustetun Fennovoiman omistivat aluksi saksalainen energiakonserni E.ON (34 %) ja Voimaosakeyhtiö SF (66 %). Eduskunta vahvisti periaatepäätöksen ydinvoimalan rakentamisesta kesällä 2010. Vuoden 2010 lopussa Voimaosakeyhtiö SF:n alle oli ryhmittynyt yhteensä 69 yritystä. Mukana oli tässä vaiheessa sekä kunnallisia sähköyhtiötä että monia teollisuuden ja kaupan alan yrityksiä. Fennovoima valitsi vuonna 2011 laitoksen sijoituspaikaksi Pyhäjoen.
Vuonna 2012 Voimaosakeyhtiö SF:stä irtautui useita yrityksiä, muun muassa S-ryhmä ja Atria.
Laitoksen toimittajaksi valittiin joulukuussa 2013 Venäjän valtion alainen korporaatio Rosatom. Rosatom paikkasi samalla Fennovoimasta irtautuneiden suomalaisyritysten ja E.ONin jättämää aukkoa voimalan rahoituksessa ostamalla 34 prosentin osuuden Fennovoimasta Voimaosakeyhtiö SF:ltä. Vuoden 2014 alussa Talvivaaran Kaivososakeyhtiö Oyj luopui hankkeesta. Kesko Oyj:n omistama Kestra päätti vetäytyä hankkeesta vuonna 2014, jolloin Fennovoiman suomalaisomistus putosi alle 50 prosenttiin. Voimaosakeyhtiö SF vei rahoituskiistan välimiesmenettelyyn, sillä se halusi selvittää, onko Keskolla oikeus vetäytyä Fennovoiman ydinvoimalan rahoittamisesta.. Välimiesoikeus päätti kiistan Kestra Kiinteistöpalvelut Oy:n hyväksi vuonna 2017.
Vuonna 2015 Voimaosakeyhtiön osakkaiksi liittyivät Fortum Oyj:n omistama Fortum Power and Heat Holding Oy ja SRV Yhtiöt Oyj:n omistama SRV Voima Oy ja Outokumpu Oyj nosti omistusosuuttaan.
Koska Rosatomin ydinreaktori ei ollut mukana vuoden 2010 periaatepäätöksessä, jätti Fennovoima hakemuksen periaatepäätöksen täydentämisestä maaliskuussa 2014. Kesäkuussa 2014 Rosatomin tytäryhtiö Rusatom Overseasin talousjohtaja Vjatseslav Ivanov arvioi ydinvoimahankkeen kustannusten nousevan aiemmin arvioidusta 4-6 miljardista eurosta 6-7 miljardiin euroon.
The Crow, the Owl and the Dove
The Crow, the Owl and the Dove on suomalaisen metalliyhtye Nightwishin toinen single heidän seitsemänneltä
studioalbumiltaan "Imaginaerum". Single julkaistiin 2. maaliskuuta 2012.
Christian Kipfer
Christian Kipfer (19. joulukuuta 1921 – 2009) oli sveitsiläinen voimistelija ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän osallistui vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän sai hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia nojapuilla. Lisäksi hän muun muassa sijoittui moniottelun yksilökilpailussa viidenneksi.
Michael Reusch
Michael Reusch (3. helmikuuta 1914 – 6. huhtikuuta 1989) oli sveitsiläinen voimistelija ja olympiavoittaja. Vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä hän sai joukkuekilpailussa ja nojapuilla hopeamitalit. Kesäolympialaisissa 1948 Lontoossa hän voitti kultaa nojapuilla ja sai lisäksi hopeaa joukkuekilpailussa ja renkaissa.
Maximilian Raub
Maximilian ("Max") Raub (s. 13. huhtikuuta 1926) on itävaltalainen entinen meloja, maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän sai miesten 1 000 metrin kajakkikaksikossa pronssia sekä vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä että kesäolympialaisissa 1956 Melbournessa. Helsingissä hän lisäksi sijoittui 10 000 metrin kajakkikaksikossa neljänneksi.
Raub voitti ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa kerran kultaa (1954) ja kolmesti pronssia (1950, 1950, 1954).
Renée Garilhe
Renée Garilhe (15. kesäkuuta 1923 Pariisi – 6. heinäkuuta 1991 Pariisi) oli ranskalainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän sai naisten floretin yksilökilpailussa pronssimitalin vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa. Lisäksi hän eteni siinä toiselle kierrokselle vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sijoittui siinä kuudenneksi vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä.
Garilhe sijoittui floretin joukkuekilpailussa viidenneksi vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa.
Richard Louis Duckett
Richard Louis Duckett (30. tammikuuta 1885 Quebec – 19. heinäkuuta 1972 Quebec) oli kanadalainen haavipalloilija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen Kanadan joukkueeseen.
Clarence McKerrow
Clarence Douglas ("Clary") McKerrow (18. tammikuuta 1877 Montreal, Quebec – 20. lokakuuta 1959 Montreal, Quebec) oli kanadalainen haavipalloilija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen Kanadan joukkueeseen. McKerrow oli joukkueensa kapteeni.
McKerrow pelasi myös jääkiekkoa Montreal Hockey Clubille ja oli mukana voittamassa Stanley Cupia 1894 ja 1902. Jälkimmäisellä kerralla hän toimi myös joukkueen valmentajana.
Porsassimput
Porsassimput (Congiopodidae) on simppukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan eteläisen pallonpuoliskon lämpimistä valtameristä.
Porsassimppujen heimoon kuuluu 4 sukua ja 9 lajia. Ne ovat pitkänomaisia kaloja, jotka kasvavat tyypillisesti 45–80 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkähkö kuono, jonka molemmilla sivuilla on sierain, pitkä selkäevä, joka alkaa silmien yläpuolelta (kaksiosainen "Zanclorhynchus"-suvun lajeilla), tasapäinen tai pyörehkö pyrstöevä ja suomuton ruumis.
Porsassimppulajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät lämpimissä vesissä noin 10–500 metrin syvyydestä kivikkoisilla riutoilla tai lähellä sorapohjaa. Heimon lajien ravintoa ovat äyriäiset, nilviäiset, merisiilit, käärmetähdet ja madot.
Virgilio Mantegazza
Virgilio Mantegazza (30. tammikuuta 1889 Milano – 3. heinäkuuta 1928 Milano) oli italialainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa, jossa hän oli mukana saamassa pronssia kalvan joukkuekilpailussa ja sijoittui lisäksi sen yksilökilpailussa kuudenneksi.
Barnabás Berzsenyi
Barnabás Berzsenyi (12. helmikuuta 1918 Kemenesmihályfa – 18. kesäkuuta 1993 Osnabrück) oli unkarilainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän oli vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa mukana saamassa hopeaa kalvan joukkuekilpailussa. Hän kilpaili myös vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä edeten kalvan yksilökilpailussa toiselle kierrokselle ja sijoittuen sen joukkuekilpailussa viidenneksi.
József Marosi
József Marosi (s. 16. lokakuuta 1934 Budapest) on unkarilainen entinen miekkailija ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän oli vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa mukana saamassa hopeaa kalvan ja pronssia floretin joukkuekilpailussa. Hän kilpaili myös vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa, jossa hän sijoittui kalvan joukkuekilpailussa neljänneksi.
Tymosiini
Tymosiini on kateenkorvasta erittyvä hormoni, joka vaikuttaa immuunipuolustukseen stimuloimalla T-imusolujen kypsymistä. Erittyy erityisesti sikiöllä. α1-tymosiini on aktiivisin tymosiineista.
Ranskan avoin tennisturnaus 2013
Vuoden 2013 Ranskan avoin tennisturnaus pelattiin 26. toukokuuta – 9. kesäkuuta 2013 Pariisissa. Se oli kaikkiaan 112. Ranskan avoin tennisturnaus ja vuoden toinen Grand Slam -turnaus. Naisten kaksinpelin puolustava mestari oli Marija Šarapova ja miesten Rafael Nadal.
Turnauksen ottelukaavio julkaistiin 24. toukokuuta 2013.
Naisten kaksinpeliturnauksen voitti Serena Williams, jolle mestaruus Ranskassa oli toinen. Ensimmäisen mestaruutensa hän voitti vuonna 2002. Miesten kaksinpeliturnauksen voitti jo kahdeksannen kerran urallaan Rafael Nadal.
Turnauksesta jäivät pois miesten puolella maailmanlistan kakkonen, Andy Murray, joka kärsii alaselkävammasta. Maailmanlista sijalla seitsemän ollut Juan Martín del Potro jätti turnauksen väliin virustaudin vuoksi. Myös yhdysvaltalaiset Mardy Fish sekä Brian Baker jättivät turnauksen väliin.
Pyhän Marian kirkko (Kokemäki)
Pyhän Marian kirkko Kokemäellä oli Kokemäenjoen pohjoispuolella Kokemäen vanhan hautausmaan paikalla sijainnut puukirkko, joka purettiin 1850. Kirkosta on säilynyt harmaakivinen Pyhän Marian sakasti.
Kokemäen kirkko oli nimitetty Neitsyt Marian pitäjänkirkoksi, ja se oli mainittu asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1374. Kirkko oli peräisin tätä varhaisemmalta ajalta. Alun perin mäki, jossa vanha kirkko sijaitsi, oli Kokemäenjoen saari.
Kokemäen seurakunta on Manner-Suomen vanhimpia ja siellä on ollut useitakin kirkkoja kristillisenä varhaisaikana. Pyhän Marian kirkosta on säilynyt vain harmaakivestä rakennettu sakaristo. Vanhan kirkon esineitä on säilynyt uuteen Kokemäen kirkkoon siirrettynä useitakin, kuten keskiaikainen ehtoolliskalkki, messinkinen kynttiläkruunu, votiivitaulu ja kirkonkello. Muuta irtaimistoa, kuten vanhan kirkon saarnastuoli päätettiin myydä eniten tarjoavalle. Kirkko kuitenkin vielä jätettiin pystyyn. Myöhemmin Kokemäen seurakunta myi vanhan kirkon vuonna 1845 Carl von Knorringille.
Aluksi suunnitteilla oli rakentaa kivinen kirkko, mutta kuitenkin sen sijaan sakariston viereen rakennettiin puukirkko. Vuonna 1640 puinen kirkko paloi, jonka vuoksi sen viereen rakennettiin uusi. Suunniteltu kivinen runkohuone ei toteutunut luultavasti Kokemäen hallinnollisessa ympäristössä ja verotuksessa tapahtuneista muutoksista johtuen.
Kirkon pihaa ympäröi hirsiaita, jonka ainoa portti oli pohjoissivulla. Pihassa ei kasvanut vielä tuolloin puita. Uuden Kokemäen kirkon valmistuttua kuitenkin päätettiin jatkaa vainajien hautaamista vanhaan kirkkoon. 1840-luvulle tultaessa vanha kirkko oli päässyt pahoin ränsistymään: ikkunoita oli rikki ja ovet olivat lukottomia. Maaherra määräsi kirkon purettavaksi vuonna 1850.
Kivisakariston ympärille on voitu haudata vainajia jo ennen kristillistä aikaa ajanlaskumme ensimmäisellä vuosituhannella. 1600-luvulla alkoi yleistyä vainajien hautaaminen kirkon lattian alle, mutta siitä tuli vähitellen terveydellisesti haitallinen kohta ja siksi kuningas kielsi hautaamisen uuteen Kokemäen kirkkoon. Vanhan kirkon kerrotaan olleen niin täynnä haudattuja vainajia, ettei mittauksia voitu tehdä rakennuksen sisäpuolelta.
Kun vanhasta kirkosta alkoi tulla ahdas, alettiin suunnitella uuden kirkon rakentamista. Silloin kirkko ei ollut ainoastaan jumalanpalveluspaikka vaan sinne kokoonnuttiin myös tapaamaan sukulaisia ja tuttavia. Vanhalla hautausmaalla on myös kokemäkeläissukujen sukuhautoja sekä Kokemäellä toimineiden pappien hautoja.
AC4
AC4 on hardcore punk -yhtye Uumajasta, Ruotsista.
AC4:n perustivat muun muassa Refusedissa ja The (International) Noise Conspiracyssä vaikuttanut laulaja Dennis Lyxzén (laulu), Karl Backman (kitara), Jens Nordén (rummut) ja David Sandström (basso) vuonna 2008. Yhtyeen ensimmäinen keikka järjestettiin 5. toukokuuta 2008.
AC4 julkaisi debyyttialbuminsa vuonna 2009. Ensimmäisen levynsä jälkeen se kiersi laajasti Euroopassa.
Vuoteen 2011 saakka basisti Sandström oli yhtyeessä mukana. Huhtikuussa 2011 käynnistyi yhtyeen Australian kiertue. Melbournen keikat olivat myös viimeiset Sandströmin osalta. Hänet korvattiin 2012 Jonsson Röstlundilla.
Yhtyeen toinen pitkäsoitto "Burn the World" julkaistiin 22. maaliskuuta 2012. Levyä seurasi kiertue, jonka aikana AC4 soitti Suomessakin.
Alkuperäisjäsen Nordén lähti yhtyeestä huhtikuussa 2013 ja korvaajaksi löydettiin nopeasti Fredrik Lyxzén. Ensimmäisellä kiertueellaan uudella kokoonpanolla, "Burn the World" -kiertueella, AC4 tähditti Monster Bash ja Groezrock-festivaaleja.
Uspenskoje
Uspenskoje () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Tšudovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Moskovan välisen M10-valtatien varrella Tšudovon kaupungin länsipuolella. Kylässä on 600 ja kunnassa 2 600 asukasta (vuonna 2009).
Uspenskojen kunnan pinta-ala on 768,6 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Leningradin alueeseen sekä idässä Tšudovon piirin Gruzinon ja etelässä Tregubovon kuntiin. Alueen keskellä sijaitsee Tšudovon kaupunkikunta. Pinta-alasta 77,3 % on metsää ja 15,8 % maatalousmaata.
Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon. Kunnan itärajalla virtaa Olhavanjoki. Muita jokia ovat Tigoda, Kerest, Menevša, Dobroha, Menekša, Kolomovka ja Polist.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 20 kylää (Dedeljovo, Dmitrovka, Ivankovo, Karlovka, Korpovo, Kotškovo, Kurnikov Ostrov, Lezno, Luka-2, Marjino, Netšanje, Pertetšno, Pridorožnaja, Sjabrenitsy, Sloboda, Torfjanoje, Tušino, Vodosje, Zelentsy ja Zujevo) sekä kuusi asemataajamaa (Torfjanoje, Tšudovo-3, Vodos, Volhov Most, Volhovo ja Zelentsy). Suurin asutuskeskus on 700 asukkaan Pridorožnaja.
Kunnan kautta kulkee Pietarin ja Moskovan välinen päärata sekä Novgorodin, Tšudovon ja Olhavan välinen rautatie. M10-valtatieltä haarautuu maantie Kirišiin ja Uuteen-Laatokkaan. Kylistä on linja-autoyhteydet Tšudovoon. Kunnan alueella kulkevat myös Tšudovon, Novgorodin, Staraja Russan, Valdain, Demjanskin, Borovitšin, Kirišin, Olhavan, Petroskoin ja Pietarin väliset linja-autoreitit. M10-valtatiellä on useita huoltoasemia.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (53 %) sekä erilaiset julkiset palvelut. Kunnassa toimii maidon tuotantoon erikoistunut maatalousyritys Kommunar.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha ja lääkintäasema. Sjabrenitsyssa on keskikoulu ja Karlovkassa kulttuuritalo.
Kunnan alueella sijaitsevista rakennusmuistomerkeistä huomattavin on Sosnitskaja pristanin kartanoalue. Kirjailija Gleb Uspenskin kotitalo Sjabrenitsyssa on valtakunnallinen suojelukohde.
Sianniska
Sianniska eli etuselkä, tutummin kassler, on paloitteluosa sianruhossa. Vain Suomessa käytetään kassler-nimeä tällaiselle raa'alle, esikäsittelemättömälle sianniskalle; kaikissa muissa maissa se tarkoittaa lihaa, joka on sekä vähän savustettu että natriumnitraatilla ja/tai muilla säilöntäaineilla käsitelty. Sianniska tarkoittaa pään ja kyljysselän välillä olevaa selän etuosaa. Kaupassa sianniska myydään palana tai viipaleina. Sianniskan rasva on lihan sisällä ja rasvapitoisuus on 10–15 prosenttia. Se on usein luuton.
Kongonkirjorastas
Kongonkirjorastas ("Geokichla oberlaenderi") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Kongonkirjorastasta tavataan Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Ugandassa. Lajilta tunnetaan vain viisi esiintymää ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sitä tavataan vain pienellä alueella ja sitä uhkaa metsien häviäminen.
Kupenkirjorastas
Kupenkirjorastas ("Geokichla crossleyi") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Kupenkirjorastasta tavataan Kamerunissa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Nigeriassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaiseksi tai paikallisesti melko yleiseksi. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi ja sitä uhkaa metsien häviäminen.
Liuskekirjorastas
Liuskekirjorastas ("Geokichla schistacea") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Liuskekirjorastasta tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sitä tavataan vain pienellä alueella ja sitä uhkaa metsien häviäminen.
Liuskerastas elää alankometsissä. Se suosii tiheää kasvillisuutta ja veden läheisyyttä.
Lombokinkirjorastas
Lombokinkirjorastas ("Geokichla dohertyi") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Lombokinkirjorastasta tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajin populaatioksi arvioidaan 24 600–47 300 yksilöä. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen esiintymät ovat pirstaloituneet ja sen kanta on vähenemässä.
Lombokinkirjorastas elää metsissä 400–1 700 metrin korkeudella.
Melanesiankirjorastas
Melanesiankirjorastas ("Zoothera talaseae") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Melanesiankirjorastasta tavataan Papua-Uusi-Guineassa Uuden-Britanniann ja Umboin saarilla. BirdLife International luokitteli 2016 sen Bougainvillessä elävän "atrigena"-alalajin omaksi lajikseen "Zoothera atrigena". Melanesiankirjorastas on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen kanta on vakaa eikä sillä ole tunnustettavia uhkia.
Molukkienrastas
Molukkienrastas ("Geokichla dumasi") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Molukkienrastasta tavataan kotoperäisenä Indonesiassa Burun saarella. Lajin populaatioksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä.
Molukkienrastas elää tiheissä metsissä 725–1 500 metrin korkeudessa.
Nokkarastas
Nokkarastas ("Zoothera marginata") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Nokkarastasta tavataan Himalajan alueella ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaiseksi.
Karahvi
Karahvi on pullomainen lasi- tai kristalli­astia, joka suippenee kaulaa kohti. Karahvissa säilytetään ja siitä tarjoillaan erilaisia juomia, esimerkiksi vettä tai viiniä. Karahviviiniksi sanotaan ravintoloissa karahvista tai kannusta tarjottavaa, yleensä halpaa, viiniä.
Karahvi on joskus tapana laittaa tarjolle koristeelliseen niini- tai kaislakoriin.
Oranssirastas
Oranssirastas ("Geokichla citrina") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. Siitä tunnetaan 11 alalajia.
Oranssirastasta tavataan Intian niemimaalla, Himalajan alueella, Kiinassa ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nuppu (laulaja)
Jenni Seppälä (s. 18. kesäkuuta 1984 Tuusula), taiteilijanimeltään Nuppu, on suomalainen laulaja.
Seppälä oli 1990-luvulla jäsenenä lastenyhtyeessä The Kids. Myöhemmin hän on toiminut taustalaulajana muun muassa Aikakoneelle ja Laura Voutilaiselle. 2010-luvulla hän aloitti uran sooloartistina. Hänen esikoissinglensä ”Jumalan luoma” julkaistiin tammikuussa 2013 EMI Finlandin kautta ja samanniminen esikoisalbumi julkaistiin saman vuoden syyskuussa.
Seppälä valmistui vuonna 2004 pieneläinhoitajaksi oppisopimuksella. Hän on työskennellyt laulajanuransa lisäksi muun muassa yrittäjänä helsinkiläisen Haltialan kotieläintilan ravintolassa Wanhassa Pehtoorissa.
Seppälän äiti on Miss Suomi 1978 Seija Paakkola ja isä muusikko Jarmo ”Jakke” Seppälä. Hänen setänsä on muusikko Jorma ”Jokke” Seppälä.
Erkki Ailio
Erkki Olavi Johannes Ailio (21. heinäkuuta 1922 Helsinki – 29. maaliskuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli korkeimman oikeuden jäsen vuodesta 1969. Hän toimi "Suomen Laki" -julkaisun toimittajana 1954–1985 ja Suomen Lakimiesliiton puheenjohtajana vuodesta 1980.
Ailio valmistui ylioppilaaksi vuonna 1941, minkä jälkeen hän osallistui jatkosotaan. Vuonna 1947 hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon ja lainopin kandidaatin tutkinnon vuonna 1951. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1964 aiheella "Esinekonfiskaatio Suomen rikosoikeudessa".
Korkeimmassa oikeudessa Ailio työskenteli vuosina 1957–1992 eläkkeelle jäämiseen saakka. Lakimiesliitossa hän vaikutti 1950-luvulta alkaen.
Tšin
Tšin () on venäläinen virka-arvo tai arvoluokka. Näitä virka-arvoja on ollut Pietari Suuren ajoista lähtien aina vallankumoukseen 1917 asti. Virka-arvojärjestys sisälsi 14 luokkaa Venäjän siviilivirkamiehille ja upseereille. Ensimmäinen luokka oli arvoasteikon korkein ja neljästoista matalin.
Luokista kahdeksan ensimmäistä oli perinnölliseen aateluuteen oikeuttavia, muut toivat henkilökohtaisen aatelisarvon. Sanasta johtuu myös sana "tšinovnik", joka tarkoittaa ylempiensä edessä matelevaa virkaintoista byrokraattia joka mitätöi alempia.
Tsin
Tsin tarkoittaa seuraavia:
Geoffrey Hall-Say
Geoffrey Norman Edward Hall-Say (27. huhtikuuta 1864 Bray – 21. tammikuuta 1940 Brighton) oli brittiläinen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä miesten muodostelmaluistelussa pronssia. Hän oli kisojen vanhin muodostelmaluisteluun osallistunut kilpailija.
George Buckland
George Frederick Buckland (13. huhtikuuta 1883 Didsbury – 28. tammikuuta 1937 Timperley) oli brittiläinen haavipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Ferdinand Feyerick
Ferdinand Feyerick (27. tammikuuta 1865 Ghent – 12. syyskuuta 1920 Ghent) oli belgialainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja oli siellä mukana saamassa pronssia kalvan joukkuekilpailussa. Miekkailija Robert Feyerick oli Ferdinandin poika.
Chinit
Chin (myös: "kuki-chin" tai "tšin") on kansa Myanmarin vuoristoseudulla Mandalesta länteen ja luoteeseen. Pääelinkeino on ollut maatalous. Kulttuurissa on useita erikoisia piirteitä.
Chinit ovat peräisin Mongoliasta. He tulivat Burmaan (Myanmariin) ennen burmalaisia ja šaneja, mutta šanien paineessa he siirtyivät 1100-1600-luvulla vaikeakulkuiseen vuoristoon. Chineillä on säilynyt perinteinen kulttuuri ja monijumalaisen uskonto. He kuuluvat niin sanottuihin kukkulakansoihin. Heidän kielensä on chin, joka kuuluu tiibetiläisiin kieliin.
Philip Tomalin
Philip Humphreys Tomalin (10. huhtikuuta 1858 Kensington – 12. helmikuuta 1940 Bognor Regis) oli ranskalainen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Herbert Lindström
Carl Herbert Lindström (16. maaliskuuta 1886 Harö – 26. lokakuuta 1951 Harö) oli ruotsalainen köydenvetäjä ja olympiavoittaja. Hän kuului vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa lajissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Conrad Magnusson
Conrad Emanuel Magnusson (18. elokuuta 1874 Oslo, Norja – 14. syyskuuta 1924 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltoja edustanut köydenvetäjä ja olympiavoittaja. Hän kuului vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa Milwaukee Athletic Club -joukkueeseen, joka voitti lajissa kultaa.
Isogonaalinen jana
Isogonaalinen jana on geometriassa kolmion kulmanjakajaan liittyvä termi. Yhdyssana muodostuu sanoista ""iso"" (sama) ja ""gon"" (kulma), joka on sanan perustana monissa kielissä. Kulmanpuolittaja p alkaa kolmion kärjestä ja päättyy kolmion vastaiselle sivulle tai sen jatkeelle. Samasta kärjestä piirretään vastaavalla tavalla jokin muu kulmanjakaja a ja sille "isogonaalinen jana" a'. Kulmanjakajan a ja kulmanpuolittajan välisen kulman suuruus on silloin sama kuin "isogonaalisen janalla" a' ja kulmanpuolittajalla. Joskus sanotaan myös, että janat ovat toistensa isogonaalisia konjugaatteja.
Isogonaalinen- ja isotominen janojen ja -pisteiden kuvantaminen kuuluvat vapaasti käännettynä "käänteisiin konjugointeihin" eli .
Symmediaani on mediaanin isogonaalinen jana.
Kolme kulmanjakajaa voivat leikata toisensa yhteisessä pisteessä. Tällainen ceviaanipiste P ( ), saattaa olla kolmion merkillinen piste. Kun jokainen kulmanjakaja korvataan sen isogonaalisella janalla, syntyy aina uusi leikkauspiste P', jota kutsutaan pisteen P isogonaaliseksi konjugaatiksi. Konjugaatti saatetaan merkitä myös P tai P.
Oscar Friede
Oscar Charles Friede (14. heinäkuuta 1881 Saint Louis, Missouri – 14. helmikuuta 1943 Saint Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen köydenvetäjä ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa lajissa pronssia saaneeseen Southwest Turnverein 2 -joukkueeseen.
Charles Haberkorn
Charles Haberkorn (16. marraskuuta 1880 Baden-Württemberg, Saksa – marraskuu 1966 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen köydenvetäjä ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen Southwest Turnverein 2 -joukkueeseen.
Samoissa olympialaisissa Haberkorn osallistui myös vapaapainiin.
Isogonaalinen konjugaatti
Isogonaalinen konjugaatti formula_1 tason piste kolmiossa olevalle pisteelle formula_2, joka voidaan muodostaa peilaamalla kolmion kolmion kulmanjakajat kulmissa olevien kulmanpuolittajien suhteen. Silloin peilatut janat leikkaavat toisensa isogonaalisessa pisteessä formula_1. Peilattuja janoja voidaan kutsua isogonaalisiksi janoiksi. Pisteelle on käytössä myös merkinnät formula_4 ja formula_5.
Isogonaalisten pisteiden trilineaariset koordinaatit ovat toistensa käänteislukuja. Jos merkitään pisteen koordinaatit 
ovat tämän isogonaalisen konjugaatin koordinaatit 
Tästä on merkinnän negatiivinen yläindeksi peräisin. Toisaalta myös 
jolloin trilineaaristen koordinaattien perusteella voidaan ajatella pisteiden formula_9 ja formula_10 olevan toistensa isogonaalisia pisteitä.
Isogonaalisten pisteiden barysentriset koordinaatit saadaan vastaavasti, kun on
ja isogonaaliset koordinaatit ovat 
missä formula_13 ovat kolmion sivujen pituuksia.
Seuraavat esimerkit "merkillisistä pisteistä" ovat toistensa "isogonaalisia konjugaatteeja":
Todistetaan isogonaalisen konjugaatin formula_10 olemassaolo jokaiselle kolmion sisäpisteelle formula_9, joka on kolmen kulmanjakajan AA', BB' ja CC' leikkauspisteessä. Isogonaaliset janat merkitään AA", BB" ja CC". Lausekkeet seuraavat oheisen kuvan merkintöjä, jossa suunnattujen janojen positiivinen suunta on vastapäivään eli A → B → C → A. Koska formula_9 on janojen leikkauspiste, seuraa Cevan lauseesta 
Sinilauseen avulla voidaan kolmiosta formula_34 kirjoittaa "Cevan lauseen" ensimmäisen osamäärän osoittaja (janat positiivisesti suunnattuina)
ja kolmiosta formula_36 ensimmäisen osamäärän nimittäjä
Koska kulmat formula_38 ja formula_39 ovat vieruskulmia (supplementtikulmat), joiden sinit ovat aina identtiset eli formula_40, saadaan "Cevan lauseen" ensimmäisestä osamäärästä
Vastaavalla tavalla sievennetään kaksi muutakin "Cevan lauseen" osamäärää 
ja
ja sijoitetaan tulokset "Cevan lauseeseen" ja supistetaan
eli
Jotta janat AA", BB" ja CC" leikkaisivat "isogonaalisessa pisteessä" formula_10, tulisi "Cevan lauseen" ehdot toteutua
Muodostetaan aluksi ensimmäisen osamäärän osoittaja ja nimittäjä, jotka sievennetään edelliseen tapaan. "Sinilauseesta" seuraa 
ja
Nyt voidaan ensimmäinen osamäärä muodostaa ja supistaa
Lauseke muodostuu analogisesti samanmuotoiseksi kuin alussakin. Isogonisilla janoilla on samansuuruisia kulmia, kuten esimerkiksi formula_51 ja formula_52 jolloin
Kun tätä verrataan "Cevan lauseen " yhtälöön (1), huomataan samat kulmat sen ensimmäisessä osamäärässä. Kannattaa siis muodostaa muutkin osamäärät, vaihtaa kulmat (formula_54 ja formula_55 sekä formula_56 ja formula_57 ) ja sijoittaa yhtälöön janoja esittävät lausekkeet, jolloin tulos saadaan supistamalla. Muut osamäärät ja kulmanvaihdot saadaan analogisesti:
ja
Tämän käänteisluku on vaadittu "Cevan lauseen" ehto kollineaarisuudelle ja isogonaalisen konjugaatin olemassaololle:
Georg Mischon
Georg Mischon (28. heinäkuuta 1907 – ?) oli sveitsiläinen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi kisoissa neljä ottelua.
Thomas Coe
Thomas ("Tom") Coe (1880–?) oli brittiläinen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa lajissa kultaa voittaneeseen Manchesterin Osborne Swimming Club -joukkueeseen.
Louis Laufray
Louis Alexandre Laufray (1. lokakuuta 1881 Charenton – 4. helmikuuta 1970 Champcueil) oli ranskalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen Libellule de Paris -joukkueeseen. Laufray osallistui samoissa kisoissa myös 4 000 metrin vapaauintikilpailuun.
Victor de Behr
Victor de Behr oli belgialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen Brussels Swimming and Water Polo Clubiin.
Jääpallon Venäjän mestaruussarja 1992–1993
Venäjän jääpallon mestaruussarja pelattiin ensimmäistä kertaa kaudella 1992–1993, jolloin se korvasi Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarjan. Edellinen kausi , joka oli ensimmäinen Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen, pelattiin IVY:n mestaruussarjan nimellä.
Edellisen kauden IVY:n mestaruussarjaan nähden muutoksia oli joukkuemäärän nostaminen 16:sta kahteenkymmeneen, sekä aiemmin Neuvostoliiton ja IVY:n aikana aina yksilohkoisena sarjana pelatun sarjan jako maantieteellisesti itä- ja länsilohkoon. Runkosarjan jälkeen lohkojen neljä parasta etenivät kahdeksan joukkueen loppusarjaan, jonka voittaja voitti Venäjän mestaruuden. Lohkojen neljä seuraavaa pelasivat omassa sarjassaan sijoista 9.–16. ja lohkojen kaksi viimeistä pelasivat sijoista 17.–20. Loppusarjoissa joukkueet eivät enää pelanneet oman alkulohkonsa joukkueita vastaan.
Ensimmäisen mestaruuden voitti Krasnogorskin Zorki.
Jean de Backer
Jean de Backer oli belgialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen Brussels Swimming and Water Polo Clubiin.
Otto Wahle
Otto Wahle (5. marraskuuta 1879 Wien, Itävalta – 11. elokuuta 1963 Forest Hills, New York, Yhdysvallat) oli uimari. Hän sai vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa hopeamitalit 1 000 metrin vapaauinnissa ja 200 metrin esteuinnissa. Vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa hän sai pronssimitalin 440 jaardin vapaauinnissa.
Wahle sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1906. Hän valmensi Yhdysvaltain uintijoukkuetta vuoden 1912 kesäolympialaisissa sekä vesipallojoukkueita kesäolympialaisissa 1920 ja 1924.
Kurt Haverbeck
Kurt Haverbeck (22. helmikuuta 1899 – 16. maaliskuuta 1988) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Ture Ödlund
Ture Michael Ödlund (15. toukokuuta 1894 Njurunda – 14. joulukuuta 1942 Tukholma) oli ruotsalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1924 talviolympialaisissa Chamonix'ssa ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Slobodan Štambuk
Slobodan Štambuk (s. 1. maaliskuuta 1941 Selca) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Hvarin hiippakuntaan 3. heinäkuuta 1966 ja nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 30. maaliskuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gabriel Montalvo Higuera, jota avustivat Ante Juric ja Celestin Bezmalinovic. Štambuk oli itse mukana konsekroimassa Nikola Eterovićia.
János Pénzes
János Pénzes (s. 10. elokuuta 1943 Bajmok) on serbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Subotican hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 25. huhtikuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gabriel Montalvo Higuera, jota avustivat Franc Perko ja Matija Zvekanovic.
László Huzsvár
László Huzsvár (21. helmikuuta 1931 Horgoš – 10. joulukuuta 2016) oli serbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1958 ja nimitettiin Zrenjaninin hiippakunnan johtoon 7. tammikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gabriel Montalvo Higuera, jota avustivat Franc Perko ja Tamás Jung.
Huzsvár jäi eläkkeelle 30. kesäkuuta 2007.
Stanislav Hočevar
Stanislav Hočevar (s. 12. marraskuuta 1945) on serbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 29. kesäkuuta 1973 ja nimitettiin Belgradin koadjuuttoriarkkipiispaksi 25. maaliskuuta 2000. Piispaksi konsekroinnin suoritti 24. toukokuuta Edmond Y. Farhat, jota avustivat Franc Rodé ja Franc Perko.
Hočevarista tuli 31. maaliskuuta 2001 Belgradin arkkipiispa.
Erik Bisgaard
Erik Bisgaard (25. tammikuuta 1890 Silkeborg – 21. kesäkuuta 1987 Buenos Aires) oli tanskalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana saamassa pronssia perämiehellisessä nelikossa.
Sulo Kivinen
Sulo Kivinen (29. syyskuuta 1916 Loppi – 27. marraskuuta 2010 Espoo) oli suomalainen päätoimittaja ja pakinoitsija.
Sodan jälkeen Kivinen työskenteli aluksi Lahdessa ilmestyneen kansandemokraattisen -lehden päätoimittajana vuosina 1947–1949, minkä jälkeen hän siirtyi Helsinkiin Vapaan Sanan palvelukseen. Hän toimi lehdessä muun muassa poliittisena pakinoitsijana nimimerkillä ”Suti”.
Vuonna 1956 Kivinen erosi SKP:sta ja liittyi hieman myöhemmin sosiaalidemokraateista erkaantuneeseen Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattiseen Liittoon. Hän toimi TPSL:n äänenkannattajan Päivän Sanomien poliittisena pakinoitsijana nimimerkillä ”Eskonen”. TPSL:n lakkauttamisen jälkeen Kivinen oli mukana puolueen vasemmistosiiven perustaman Sosialistisen Työväenpuolueen toiminnassa aina 1980-luvun puoliväliin saakka. Hän työskenteli myös STP:n äänenkannattajana jatkaneen Päivän Uutisten vt. päätoimittajana lehden lakkauttamiseen vuoteen 1976 asti.
Sulo Kivinen oli yhteiskuntatietelijä Markku Kivisen ja näyttelijä Mikko Kivisen isä. Sulo Kivisen vaimo oli Lahja Kivinen. Pariskunnalla oli yhteensä kolme poikaa.
Mario Busquets Jordá
Mario Busquets Jordá (s. 3. maaliskuuta 1935) on espanjalainen, Perussa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Geronan/Gironan hiippakunnassa Espanjassa 19. maaliskuuta 1958. Hän sai nimityksen Chuquibamban prelaatiksi Peruun 25. tammikuuta 2001, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 24. maaliskuuta Luis Sánchez-Moreno Lira, jota avustivat Rino Passigato ja Juan Antonio Ugarte Pérez.
Busquets Jordán edeltäjä Chuquibamban prelaattina oli vuonna 1999 kuollut Felipe María Zalba Elizalde.
Juan Antonio Ugarte Pérez
Juan Antonio Ugarte Pérez (s. 23. syyskuuta 1938 Lima) on perulainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 27. elokuuta 1967 ja nimitettiin Abancayn hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Castrumin titulaaripiispaksi 18. elokuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Tagliaferri, jota avustivat Enrique Pélach y Feliú ja Luis Sánchez-Moreno Lira.
Ugarte Pérez sai 18. lokakuuta 1986 nimityksen Cuzcon ja 4. joulukuuta 1991 Yauyosin vihkipiispaksi. 15. maaliskuuta 1997 hänet nimitettiin Yauyosin prelaatiksi, jonka virkaan hänet asetettiin 27. huhtikuuta.
Ugarte Pérez nimitettiin 29. marraskuuta 2003 Cuzcon arkkipiispaksi.
Charles Thias
Charles Henry Robert Thias (15. marraskuuta 1879 Illinois – 19. marraskuuta 1922 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen köydenvetäjä ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen Southwest Turnverein 2 -joukkueeseen.
Harry Grey
Herschel Goldberg, kirjailijanimi Harry Grey (2. marraskuuta 1901, Odessa, Venäjä (nykyinen Ukraina) – lokakuu 1980), oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen ensiteoksensa, osin todellisuuspohjaiset muistelmat "The Hoods" (1952), kuuluu harvoihin todellisten rikollisten kirjoittamiin omaelämäkertoihin.
"The Hoodsin" jälkeen Grey kirjoitti vielä kaksi kirjaa, "Call Me Duke" (1955) ja "Portrait of a Mobster" (1958), jotka nekin perustuvat hänen rikollisen elämänsä kokemuksiin, mutta niiden menestys oli vähäisempi.
"The Hoods" on Sergio Leonen ohjaaman elokuvan "Suuri gangsterisota" käsikirjoituksen pohjana. Elokuvan pääroolissa on Robert De Niro.
Greyn oikea nimi on Herschel Goldberg. Hänen vanhempansa olivat Israel ja Celia Goldberg, joiden mukana hän muutti Yhdysvaltoihin 1905. Häneltä jäi koulunkäynti seitsemään luokkaan. Hänen veljensä oli "New York Postin" kolumnisti ja ruokakirjoittaja Hyman Goldberg, joka kirjoitti useita kirjoja, muun muassa "Our Man in the Kitchen", johon on koottu hänen kolumnistaan ”Prudence Penny”.
Goldbergin isä sairastui 1912 vakavasti ja joutui sairaalaan leikkaukseen. Isän ollessa sairaalassa Celia alkoi valmistaa ruokaa lähiseudun miehille, jotka kokosivat rahaa saadakseen perheensä Euroopasta Amerikkaan. Kun Israel pääsi sairaalasta, Celian yritystoiminta oli jo menestyvää, ja niin Israel perusti ravintolan. Apuna siellä olivat kaikki perheen lapset, myös Harry ja Hyman.
Goldberg avioitui vuonna 1932 Mildred Beckeromin kanssa, ja he saivat kolme lasta. Jouduttuaan sairaalaan onnettomuuden vuoksi ollessaan viisissäkymmenissä Harry päätti kirjoittaa 1920- ja 1930-luvun elämästä ja New Yorkin liike-elämää hallinneista rikollisjärjestöistä. Varjellakseen itseään ja perhettään hän käytti nimeä Harry Grey.
Goldberg kuoli lokakuussa 1980 vähän ennen kuin elokuvan "Suuri gangsterisota" kuvaukset käynnistyivät.
Harryn poika Simeon rahoitti isälleen joulukuussa 1999 ”Golden Palm Starin” Palm Springsin kävelykadulle Palm Springs Walk of Starsille. Tähti on omistettu Harry ”Noodles” Greylle.
Zirkoniumkarbidi
Zirkoniumkarbidi (ZrC) on epäorgaaninen yhdiste ja zirkoniumin karbidi. Yhdiste on erittäin kovaa ja kuumuudenkestävää ainetta, minkä vuoksi sitä käytetään näitä ominaisuuksia vaativissa sovelluksissa.
Zirkoniumkarbidi kuuluu niin kutsuttuihin välisijayhdisteisiin: hiiliatomit sijaitsevat zirkoniumin metallihilan oktaedrisissä välisijoissa. Zirkoniumkarbidi ei ole stoikiometrinen yhdiste, vaan sen koostumus vaihtelee tyypillisesti välillä ZrC–ZrC, ja sitä voidaankin pitää kiinteänä liuoksena. Aine on hyvin kovaa ja haurasta, ja sen sulamispiste on 3 540 °C. Se ei liukene veteen eikä vesi hydrolysoi sitä. Zirkoniumkarbidi sen sijaan liukenee väkevään rikkihappoon ja väkevään vetyfluoridiin, jos läsnä on hapettavia ioneja, kuten nitraatteja tai peroksideja. Zirkoniumkarbidi on inertti tavallisissa lämpötiloissa ja reagoi vain halogenidien kanssa yli 250 °C:n lämpötilassa ja hapettimien läsnä ollessa se reagoi zirkoniumdioksidiksi yli 700 °C:n lämpötilassa. Monien muiden välisijayhdisteiden tavoin zirkoniumkarbidi johtaa sähköä.
Tyypillisesti zirkoniumkarbidia tuotetaan zirkoniumdioksidista tai zirkoniumsilikaatista kuumentamalla niitä hiilimustan eli hienojakoisen hiilen kanssa inertissä ilmakehässä tai alipaineessa noin 1 500 °C:n lämpötilassa. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on zirkonium(IV)kloridin ja metaanin välisellä reaktiolla vetyilmakehässä 900–1 400 °C:n lämpötilassa.
Zirkoniumkarbidia käytetään hionta-aineena, valmistettaessa hehkulamppujen hehkulankoja ja työkalujen pinnoitteena. Sitä on tutkittu myös ydinreaktorien rakennemateriaalina. Zirkoniumkarbidia voidaan käyttää myös komposiittina muiden metallikarbidien kanssa.
Moika (Batetskin piiri)
Moika () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Batetskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Laukaanjoen varrella 25 kilometriä Batetskista itään. Kylässä on 352 ja kunnassa 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Moikan kunnan pinta-ala on 646,06 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Leningradin alueeseen, idässä Novgorodin alueen Novgorodin ja etelässä Šimskin piireihin sekä lännessä Batetskin piirin Peredolskajan ja Batetskin kuntiin. Pinta-alasta 77,8 % on metsää ja 16,9 % maatalousmaata.
Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon. Kunnan alueella virtaa Laukaanjoki.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 39 kylää: Bor, Borok, Dorogobuž, Dubrovka, Gastuhovo, Golešino, Grigorjevo, Hotobuži, Hrepljo, Jakovleva Gorka, Košelkovo, Krjutškovo, Kromy, Ljuboljady, Ljubunitsy, Lugsko, Marino, Mokritsy, Myselka, Nehino, Ogurkovo, Ostrov, Otšno, Podborovje, Pogost-Sabljo, Sabljo, Seredogoštš, Skatšeli, Terebenik, Tortšinovo, Tšornoje, Velegoštši, Vittsy, Volnaja Gorka, Volnoje Zagorje, Volnyje Kusoni, Voronino, Zaosje ja Žestjanaja Gorka. Asutuskeskuksista suurin on 365 asukkaan Volnaja Gorka. Samanniminen maalaiskunta liitettiin Moikaan vuonna 2010.
Kunnan läpi kulkee Novgorodin ja Lugan välinen maantie ja rautatie. Kylistä on linja-autoyhteydet Novgorodiin.
Paikallisista elinkeinoista tärkein on maa- ja metsätalous (55 %). Kunnassa toimii maatalousyritys, elintarviketeollisuutta, hiekkalouhoksia sekä puunhankintaa ja -jalostusta harjoittavia pienyrityksiä. 47 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Eräitä julkisia palveluja on myös Volnaja Gorkassa ja muissa kylissä. Vähittäiskaupasta vastaa piirin kulutusosuuskunta ja joukko yksityisyrittäjiä.
Seudulla sijaitsee useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Laukaajoen rannalla Borissa on muinaislinna. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat 1800-luvun alussa pystytetyt Pogost-Sabljon ja Tšornojen kirkot.
Moika (täsmennyssivu)
Moika tarkoittaa seuraavia asioita:
Alaruokasen talo
Alaruokasen talo on Rovaniemellä keskustassa Kemijoen rantatörmällä sijaitseva peräpohjalaistalo. 1860-luvulla pystytetty talo on yksi vanhimmista rakennuksista Rovaniemellä. Alaruokasen talo on entisöity ja sitä käytetään erilaisten kokous- ja juhlatilaisuuksien pitopaikkana.
Alaruokasen talo on 1860-luvulla Aapo Frans Ruokasen harkkokiviperustalle rakentama yksikerroksinen asuintalo. Arkkitehtonisesti se edustaa peräpohjalaista talonpoikaisrakennusta. Talo säästyi tuholta vuonna 1944, kun saksalaisjoukot polttivat ja räjäyttivät yli 90 prosenttia Rovaniemen kauppalan rakennuksista. Metsäneuvos Jarl Sundqvistin silminnäkijän havainnon mukaan Alaruokasen talo säilyi, kun suomalaisjoukot saapuivat Ranuantietä Rovaniemen Ounaskosken itärannalle ja pyrkivät suojaamaan polttamattomia rakennuksia ampumalla. Hän seurasi kauppalan polttoa Pöyliövaaran rinteellä olleesta piilopirtistä. Alaruokasen talo on ollut asuttuna aina siihen saakka kunnes se siirtyi Rovaniemen kaupungille oston kautta vuonna 1991.
Ruokasen tila on yksi kolmesta kantatilasta, joiden maille Rovaniemen keskusta on rakennettu. Alaruokasen talo on suojattu asemakaavalla. Rakennuksella on rakennus- ja kulttuurihistoriallista arvoa, sekä kaupunkikuvallista arvoa.
Rauta(II)sulfidi
Rauta(II)sulfidi", "ferrosulfidi eli rikkirauta (FeS) on raudan ja rikin muodostama kemiallinen yhdiste. Se on tumman­harmaa tai musta metallikiiltoinen, kiinteä ja kiteinen aine, jonka tiheys on 4,74 g/cm ja sulamispiste noin 1 193...1 199 °C.
Rauta(II)sulfidi ei liukene veteen, mutta se liukenee happoihin ja reagoi niiden kanssa hieman rikkivetyä vapauttaen, esimerkiksi:
Rauta(II)sulfidia esiintyy luonnossa troiliittina pääasiassa meteoriiteissa. Myös magneettikiisu muistuttaa sitä koostumukseltaan, mutta sen kiderakenteesta puuttuu rauta-atomeja. Keinotekoisesti sitä valmistetaan kuumentamalla rauta- ja rikkijauheiden seosta, joka sisältää 4 paino-osaa rikkiä ja 7 paino-osaa rautaa. Kuumen­netta­essa nämä jauheet reagoivat keskenään runsaasti lämpöä vapauttaen muodostaen rauta(II)sulfidia:
Kauppa­tavarana rauta(II)sulfidi esiintyy yleensä valettuna tangoiksi tai mustina ohuina levyinä. Sitä käytetään keramiikassa. Kemiallisessa työskentelyssä sitä käytetään rikki­vedyn valmistukseen.
Rautasulfidi
Rautasulfidit ovat raudan ja rikin muodostamia yhdisteitä. Sellaisia ovat ainakin:
Inmar
Inmar on udmurttien mytologian ylijumala, joka vastaa suomalaista Ilmarista. Udmurttien jumalahahmossa voidaan nähdä turkkilais-tataarivaikutteita. Mukana udmurttien mytologiassa on myös kristillisiä piirteitä: Inmarin äiti vertautuu Neitsyt Mariaan.