hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tōkyū-rautatiet
Tōkyō kyūkō -rautatiet (), lyhyemmin Tōkyū-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Suur-Tokion alueella Tokion metropolissa ja Kanagawan prefektuurissa. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden ("ōte-shitetsu") joukkoon. Tōkyūn linjat palvelevat Tokion eteläosia, Jokohamaa ja sen ympäristöä. Yhtiön rautatielinjojen yhteispituus on 104,9 kilometriä, ja sillä on käytössään 97 asemaa. Päivittäin se kuljettaa keskimäärin noin 1,23 miljoonaa matkustajaa (vuonna 2016). Tōkyū on osa Tōkyū Groupia, johon kuuluu yli 200 muuta yritystä.
Yhtiöllä on 4 402 työntekijää (vuonna 2017). Sen pääkonttori sijaitsee Tokion Shibuyan erillisalueen Nanpeidaichōn kaupunginosassa.
Tōkyū-rautatiet perustettiin vuonna 1922 nimellä Meguro–Kamata-rautatiet (). Alun perin se oli Tokion lounaispuolelle puutarhakaupunkia kehittäneen Den’entoshi-yhtiön tytäryritys, johon emoyritys kuitenkin yhdistettiin myöhemmin 1920-luvulla. Vuonna 1939 yrityksen nimeksi muutettiin Tokio–Jokohama-rautatiet (), ja toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 siihen yhdistettiin Keikyū- ja Odakyū-rautatiet. Samalla yritys otti käyttöön nykyisen nimensä. Se sai haltuunsa myös Keiō-rautatiet vuonna 1944, mutta sodan päätyttyä nämä liitokset purettiin vuonna 1948.
Tōkyū-rautateiden merkittävimmät linjat liittävät Shibuyan rautatieaseman Jokohamaan (Tōyoko-linja) ja sen pohjoispuolen lähiöihin (Den’entoshi-linja). Muut, lyhyemmät linjat palvelevat Tokion lounaisosia. Tōkyū liikennöi myös yhtä erillistä raitiotielinjaa (Setagaya-linja) ja lyhyttä Kodomonokuni-rautatielinjaa, jonka omistaa Jokohama-pikarautatie.
Tōkyū harjoittaa läpiajoliikennettä muiden rautatieyhtiöiden linjoille: Tokion päässä Tōkyō metron Fukutoshin-, Hanzōmon- ja Nanboku-linjoille ja niiden kautta edelleen muun muassa Tōbu- ja Seibu-rautateiden linjoille; Jokohaman päässä Jokohama-pikarautatien Minatomirai-linjalle.
Kypärädelfiini
Kypärädelfiini eli aaltojuovadelfiini ("Stenella clymene") on meridelfiineihin kuuluva hammasvalaslaji. Sitä tavataan Atlantin trooppisissa osissa, myös Karibianmerellä ja Meksikonlahdella.
Kypärädelfiini muistuttaa paljon pyöriäisdelfiiniä ("Stenella longirostris"), ja se tunnistettiin eri lajiksi vasta vuonna 1981. Lajit erottaa toisistaan kuonon yläpuolella olevasta mustasta viiksimäisestä juovasta, jota pyöriäisdelfiinillä ei ole. Kypärädelfiini on 170-200 cm pitkä ja voi painaa jopa 80 kg. Naaraat ovat pienempiä kuin koiraat. Sen selkäevä on kolmiomainen. Vartalo on muuten pääosin harmaa, mutta mahapuoli on valkoinen ja pään päällä on musta kypärä.
Vuonna 2014 julkaistun tutkimuksen mukaan kypärädelfiini on kehittynyt omaksi lajikseen pyöriäsidelfiinin ja raitadelfiinin risteymästä.
Meridelfiinien tieteellinen luokittelu menee luultavasti DNA-tutkimusten perusteella uusiksi, sillä suku "Stenella" vaikuttaisi olevan parafyleettinen ryhmä.
Pyhän Mikaelin kirkko (Torpenhow)
Pyhän Mikaelin kirkko () on kirkkorakennus Cumbriassa Englannissa. 1100-luvun alussa rakennetun kirkon omistaa Englannin kirkko. Siihen on tehty muutostöitä 1400- ja 1600-luvuilla.
Kirkko on ollut vuodesta 1967 Grade I -suojelukohde. Eteläseinän hautasyvennyksessä luultavasti ollut keskiaikainen veistos on nyt eteläkäytävässä.
Meridelfiinit
Meridelfiinit ("Stenella") on delfiinien heimoon kuuluvien hammasvalaiden suku. Siihen kuuluu viisi lajia.
Kaikilla suvun lajeilla on kirjava väritys: joko pilkullinen tai juovikas. Meridelfiinit ovat aktiivisia ja liikkuvat laumoina lähellä veden pintaa. Ne liikkuvat usein yhdessä tonnikalaparvien kanssa, mikä aiheuttaa vastakkainasettelua itäisen Tyynenmeren tonnikalankalastuksen kanssa.
DNA-tutkimusten perusteella suku "Stenella" vaikuttaisi olevan parafyleettinen ryhmä, ja sen tietellinen luokittelu menee luultavasti uusiksi.
Atlantintäplädelfiini
Atlantintäplädelfiini ("Stenella frontalis") on meridelfiineihin kuuluva hammasvalaslaji. Sitä tavataan Atlantin valtamerellä, lännessä alue ulottuu Brasiliasta Yhdysvaltojen Uuteen Englantiin, idässä levinneisyyttä Afrikan rannikolla ei tunneta tarkkaan.
Atlantintäplädelfiinin pohjaväri on harmaa, selässä on tummempi "viitta", ja vatsapuoli on valkoinen. Poikasissa ei ole pilkkuja, mutta delfiinin ikääntyessä siihen ilmaantuu yleensä enemmän ja enemmän valkoisia pilkkuja, niin että jotkut yksilöt vaikuttavat kauempaa täysvalkoislta. On myös pilkuttomia yksilöitä. Pituus on 166-229 cm ja paino jopa 143 kg.
Meridelfiinien tieteellinen luokittelu menee luultavasti DNA-tutkimusten perusteella uusiksi, sillä suku "Stenella" vaikuttaisi olevan parafyleettinen ryhmä.
Senegalin kansallisarkiston kirjasto
Senegalin kansallisarkiston kirjasto (, ) on vuonna 1913 perustettu, Senegalin pääkaupungissa Dakarissa sijaitsevan Senegalin kansallisarkiston yhteydessä toimiva kirjasto.
Se vastaa kansalliskirjaston tehtävistä Senegalissa. Kansalliskirjaston luomisesta säädettiin vuonna 1976, ja kirjasto sai samana vuonna vapaakappaleoikeuden. Vuonna 1979 kirjasto alistettiin osaksi Senegalin kansallisarkistoa. Kansallisarkiston kirjasto julkaisee vuosittain Senegalin kansallisbibliografian () päivityksen ja vastaa Senegalissa ilmestyvien julkaisujen ISSN-numeroinnista. Kirjastoa ja koko kansallisarkistoa johtaa Fatoumata Cissé Diarra.
Unescon vuonna 2017 julkaisemien väestönlaskentaan perustuvien tilastojen mukaan vuonna 2013 Senegalissa oli 43 prosenttia väestöstä lukutaitoisia. Aiemmin julkaistu Unescon oma arvio vuodelle 2015 oli korkeampi, 57,7 prosenttia. Naisten ja miesten lukutaitoero oli väestönlaskennan mukaan 19,2 prosenttiyksikköä. Naisista runsas 10 prosenttia (miehistä runsas 19 prosenttia) oli saanut toisen asteen koulutuksen. Nämä luvut ilmentävät osaltaan Senegalissa vallinnutta sukupuolten välistä epätasa-arvoa. Muutosta lukutaidossa ja koulutuksessa on tapahtumassa, sillä senegalilaiset tytöt osallistuivat 2010-luvun alun tilastojen mukaan ikäisiään poikia yleisemmin perusopetukseen. Lisääntyneiden kouluvuosien myötä myös 15–24-vuotiaitten nuorten senegalilaisten aikuisten lukutaitoprosentti on noussut huomattavasti vanhempia sukupolvia korkeammalle. Senegalin aikuisten yleinen lukutaitoprosentti nousi UNDP:n vuoden 2015 tilastossa 55,7 prosenttiin.
Jean-Pierre Kwambamba Masi
Jean-Pierre Kwambamba Masi (s. 19. elokuuta 1960) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Kinshasan arkkihiippakuntaan 17. elokuuta 1986 ja nimitettiin 31. toukokuuta 2015 saman arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Naratcatan titulaaripiispaksi. Hän sai piispanvihkimyksensä 7. kesäkuuta 2015.
Kwambamba Masi nimitettiin 31. maaliskuuta 2018 Kengen piispaksi, jonka tehtäviin hänet asetettiin virallisesti saman vuoden toukokuun 20. päivänä.
Alex Freeman
Alexander Hales "Alex" Freeman (s. 28. huhtikuuta 1972 Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on Suomessa asuva yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän aloitti säveltämisen 13-vuotiaana ja opiskeli nuorena sekä pasuunansoittoa että sävellystä Bruce Reinoson johdolla. Hän lähti Pohjois-Carolinasta vuonna 1990 opiskelemaan Eastman School of Musicissa, jossa hänen opettajinaan toimivat Samuel Adler, Warren Benson, Joseph Schwantner ja David Liptak. Hän sai maisterinarvon Bostonin yliopistosta opiskeltuaan Lukas Fossin johdolla. Vuonna 1998 Freeman muutti New Yorkiin aloittaakseen tohtorikoulutuksen Juilliard Schoolissa Christopher Rousen johdolla. Hän lähti Suomeen väitöskirjansa "The First Movement of Sibelius's Fourth Symphony: Sketch Study and Style Analysis" aihepiirin innoittamana. Suomessa Freeman on ollut Eero Hämeenniemen, Jouni Kaipaisen ja Magnus Lindbergin opissa.
Vuosina 2007–2014 Freeman opetti Carleton Collegessa. Hänellä on vaimo ja kaksi poikaa.
Freemanin teosten joukossa on toukokuussa 2018 Helsingin kamarikuoron kantaesittämä "Under the Arching Heavens: A Requiem", joka on Suomen sisällissodan uhrien muistolle sävelletty requiem.
3. https://www.teosto.fi/teostory/alex-freeman
Kääpiömiekkavalas
Kääpiömiekkavalas eli hoikkapallopää ("Feresa attenuata") on huonosti tunnettu delfiinilaji. Sillä on hoikka, sikarinmuotoinen ruumis, joka kaventuu pyrstöevään päin. Pää on pyöreä ja tylppä, eikä sillä ole delfiineille tyypillistä kuonoa. Kääpiömiekkavalaan väri on tummanharmaasta mustaan, sen kyljet ovat vaaleammat, ja sillä on tumma ”viitta” selässä. Sen huulet ovat valkoreunaiset ja sen kohtalaisen pitkät evät ovat reunoiltaan pyöristyneet. Lajilla on pituutta 214–259 senttimetriä.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto piti vuodesta 2008 kääpiömiekkavalasta puutteelisesti tunnettuna, mutta vuonna 2018 se muutti uhanalaisuusluokituksen elinvoimaiseksi. Vaikka laji tunnetaan edelleen huonosti, siihen ei vaikuta kohdistuvan laajamittaisia uhkia. Lisäksi se on luonnollisesti melko harvinainen laji.
Kääpiömiekkavalas tunnettiin aluksi vain kahdesta pääkallosta, toinen vuodelta 1827 ja toinen vuodelta 1874. Vasta vuonna 1952 nähtiin elävä yksilö Taijissa Japanissa. Senegalissa pyydystettiin ja tapettiin kääpiömiekkavalas vuonna 1958. Seuraava löytö tehtiin vuonna 1963 Japanista, kun 14 yksilön parvi pyydystettiin ja vietiin Iton akvaarioon. Valaat kuolivat 22 päivän aikana, kun ne yhtä lukuun ottamatta kieltäytyivät syömästä. Samana vuonna Havaijilla nähtiin 50 yksilön parvi, josta yksi pyydystettiin elävänä. Sitä pidettiin tutkittavana Oahun saarella. Viides havainto elävästä kääpiömiekkavalaasta tehtiin Costa Ricassa. Se tapettiin vahingossa sen jäätyä tonnikalanuottaan. Keväällä 1969 elävä yksilö harpunoitiin Saint Vincentissä. Myöhemmin samana vuonna nähtiin parvi Intian valtamerellä, ja se oli ensimmäinen kerta, kun niitä ei tapettu tai pyydystetty.
Watson (tekoäly)
Watson on IBM:n kehittämä tekoäly. Se on nimetty IBM:n perustajan Thomas J. Watsonin mukaan. Sitä on kehitetty David Ferruccin johdolla vuodesta 2007. Vuoteen 2014 mennessä IBM oli sijoittanut Watsonin kehittämiseen ja kaupallistamiseen miljardi dollaria.
Watson on opetettu ymmärtämään ihmisten käyttämää luonnollista kieltä, ja päättelemään vastauksia annettuihin kysymyksiin.
Watson voitti vuonna 2011 yhdysvaltalaisen television tietovisan "Jeopardy", jossa sen vastustajina oli eläviä ihmisiä. Sen jälkeen IBM on markkinoinut Watsonia terveydenhuollon sovelluksiin ja yritysten käyttöön pilvipalveluun yhdistettynä.
Vuonna 2015 IBM ilmoitti yrityskaupasta, jonka tarkoituksena oli parantaa Watsonin kykyä analysoida lääketieteellisiä kuvia.
Kullankaivaja Goldcorp soveltaa Watsonia kultaesiintymien ennustamiseen. Tuote on nimeltään IBM Exploration with Watson.
Pablo Machín
Pablo Machín Díez (s. 7. huhtikuuta 1975 Soria, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut kesäkuusta 2018 lähtien Sevillan päälvalmentajana.
Lopetettuaan lyhyen ammattilaisuransa pelaajana, Machín aloitti päävalmentajan työt pienestä paikallisseura Calasanzista. Vuonna 2000 hän palasi takaisin Numanciaan juniorivalmentajaksi ja myöhemmin reservijoukkueen valmentajaksi.
30. toukokuuta 2011 Machín sai vastuulleen seuran edustusjoukkueen päävalmentajan tehtävät ja korvasi näin paikalta erotetun Juan Carlos Unzuén. Kahden kauden jälkeen Machín jätti seuran.
9. maaliskuuta 2014 Machín korvasi Javi Lópezin Gironan päävalmentajana. Hyvin sujuneen kauden 2014–2015 päätteeksi hän allekirjoitti vuoteen 2018 ulottuvan jatkosopimuksen seuran kanssa. 17. elokuuta 2017 Gironan noustua maan pääsarjaan Primera Divisióniin, hän teki seuran kanssa uuden jatkosopimuksen vuoteen 2019 asti.
28. toukokuuta 2018 hän teki kaksivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa.
Camptown Races
Camptown Races on yhdysvaltalaisen Stephen Fosterin laulu 1800-luvun puolestavälistä. Alun perin laukkakilpailuista kertovasta laulusta on tehty eri kielillä monia muunnelmia, suomeksi muun muassa Martti Jäppilän uskomattomilla merimiesjutuilla sanoittama ”Intian kuu”. Alkuperäistä tekstiä ainakin aihepiirin puolesta noudattavan suomennoksen ”Kilpa-ajoissa” on tehnyt Kullervo. Peter Kolja on tekstittänyt sävelmän nimellä ”Doo daa” Smurffien CD-levylle "Vuosituhannen bileet Vol 6"..
Lähde: Wikisource
1.Camptown ladies sing dis song, Doo-dah! doo-dah!Camptown race-track five miles long, Oh, doo-dah day!I come down dah wid my hat caved in, Doo-dah! doo-dah!I go back home wid a pocket full of tin, Oh, doo-dah day!
Kertosäe:
"Gwine to run all night!""Gwine to run all day!""I'll bet my money on de bob-tail nag,""Somebody bet on de bay."
2.De long tail filly and de big black hoss, Doo-dah! doo-dah!Dey fly de track and dey both cut across, Oh, doo-dah-day!De blind hoss sticken in a big mud hole, Doo-dah! doo-dah!Can't touch bottom wid a ten foot pole, Oh, doo-dah-day!
Kertosäe:
"Gwine to run all night!..."
3.Old muley cow come on to de track, Doo-dah! doo-dah!De bob-tail fling her ober his back, Oh, doo-dah-day!Den fly along like a rail-road car, Doo-dah! doo-dah!Runnin' a race wid a shootin' star, Oh, doo-dah-day!
Kertosäe:
"Gwine to run all night!..."
4.See dem flyin' on a ten mile heat, Doo-dah doo-dah!Round de race track, den repeat, Oh, doo-dah-day!I win my money on de bob-tail nag, Doo-dah! doo-dah!I keep my money in an old tow-bag, Oh, doo-dah-day!
Kertosäe:
"Gwine to run all night!..."
Luettelo Mongolian pääministereistä
Tämä on luettelo Mongolian pääministereistä.
Mongolian pääministeri on Mongolian hallituksen puheenjohtaja. Virka perustettiin vuonna 1912, pian sen jälkeen kun Mongolia julisti itsenäisyytensä Kiinan Qing-dynastiasta.
Vuosina 1924-1992 Mongolian kansantasavallassa hallitusten päämiehen virallinen nimi muutettiin useita kertoja, mukaan lukien k"ansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja", "ministerineuvoston puheenjohtaja" ja lopuksi "pääministeri".
Ubangi-Šari
Ubangi-Šari () oli Ranskan siirtomaa Keski-Afrikassa vuosina 1903–1958. Sen alue muodostaa nykyään Keski-Afrikan tasavallan.
Ubangi-Šari erotettiin Ranskan Kongosta vuonna 1903. Vuonna 1906 aluetta laajennettiin pohjoiseen ja se sai nimen Ubangi-Šari–Tšad.
Vuodesta 1910 lähtien se kuului Ranskan Keski-Afrikkaan. Tšad erotettiin erilliseksi siirtomaaksi vuonna 1920.
Alueen länsiosa kuului Saksan Kameruniin vuosina 1911–1914. Logone- ja Charijokien keskijuoksut liitettiin Tšadista Ubangi-Šariin vuonna 1925, mutta palautettiin osaksi Tšadia vuonna 1936. Keski-Kongoon kuulunut Lobayen alue liitettiin Ubangi-Šariin vuonna 1932.
Kuvernöörin johtaman siirtomaan pinta-ala oli 617 000 neliökilometriä. Vuonna 1954 siellä oli 1,1 miljoonaa asukasta. Hallinnollinen keskus oli Bangui. Taloudellisesti kehittymättömän alueen tärkein vientituote oli puuvilla (67 % viennistä vuonna 1953). Lisäksi tuotettiin kahvia, timantteja, kultaa ja raakanahkaa.
Ubangi-Šari sai Ranskan merentakaisen alueen statuksen vuonna 1946. Vuonna 1956 siitä tuli Ranskan yhteisöön kuulunut autonominen Keski-Afrikan tasavalta. Maa itsenäistyi vuonna 1960.
Peter Holmberg (fyysikko)
Peter Edvin Holmberg (27. kesäkuuta 1938 Helsinki – 23. toukokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja professori.
Holmberg opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1967. Hän työskenteli 1960-luvulla muun muassa atomienergiakomission palveluksessa, vuosina 1970–1974 Oulun yliopiston fysiikan apulaisprofessorina ja vuosina 1974–2001 Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan fysiikan apulaisprofessorina sekä HYKSin säteilyhoitoklinikan johtavana fyysikkona. Hän oli myös Åbo Akademin fysiikan dosentti 1986–2006.
Päivätyönsä ohella Holmberg hoiti useita luottamustahtäviä kotimaassa ja Pohjoismaissa, muun muassa Suomen Fyysikkoseurassa 1960–1990-luvulla (puheenjohtajana 1980–1982) ja Nordisk förening för klinisk fysik -yhdistyksessä sekä Pohjoismaisen Säteilysuojeluseuran hallituksessa. Hän julkaisi oppi- ja tietokirjat mukaan luettuna noin 500 tieteellistä kirjoitusta erityisesti ydinfysiikan ja lääketieteellisen fysiikan sekä fysiikan historian alalta.
Frecce Tricolori
Frecce Tricolori (suom. "Kolmiväriset Nuolet") on Italian ilmavoimien, AMI:n ("Aeronautica Militare Italiana") taitolentoyksikkö. Ryhmää voitaneen luonnehtia eräänä Euroopan merkittävimmistä, kapasiteettinsa pohjalta. Frecce Tricolorilla on oma lentotukikohta, joka on Rivolto AFB Udinen provinssissa. Yksikkö on perustettu vuonna 1961, jolloin sillä oli North American / Canadair F-86 Sabret käytössään. Sen jälkeen se on käyttänyt Fiat G.91 -hävittäjäkonetyyppiä (myös taktinen pommittaja) sekä sittemmin ja nykyisin (2018) Aermacchi MB-339 suihkuharjoitushävittäjää.
Ramsteinin lentotukikohdassa Saksassa esitetyssä taitolentonäytöksessä sai surmansa 70 henkeä: taitolentoryhmän kolme pilottia sekä 67 katselijaa 28. elokuuta 1988.
Partir – lähtö
Partir – lähtö () on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Catherine Corsinin ohjaama ranskalainen romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Kristin Scott Thomas, Sergi López ja Yvan Attal. Catherine Corsini laati elokuvan käsikirjoituksen Gaëlle Macén avustamana. Elokuvan tuottajana oli Fabienne Vonier.
40-vuotias Suzanne (Kristin Scott Thomas) on varakas eteläisessä Ranskassa asuva hienostorouva, lääkärin vaimo ja kahden melkein aikuisen lapsen äiti, jota tylsä ja rutiininomainen yläluokkainen elämä ahdistaa. Hän päättää aloittaa jälleen fysioterapeutin työt ja saa aviomiehensä Samuelin (Yvan Attal) suostuteltua rakennuttamaan hänelle vastaanottotilat heidän kotinsa takapihalle. Vastaanottotiloja tulee rakentamaan juuri vankilasta vapautunut rakennusmies Ivan (Sergi López), johon Suzanne huomaa tuntevansa vastustamatonta vetoa – ja samoin Ivan häneen. Suzanne ei enää rakasta 20 vuoden aikaista aviomiestään eikä myöskään mies tätä, vaikka niin luuleekin, joten Suzanne ei kauankaan epäröi tarttua tilaisuuteen ja aloittaa intohimoisen suhteen Ivanin kanssa. Ivan ei voi tarjota hänelle kallista elämäntyyliä vaan ainoastaan rakkautta, mutta Suzanne päättää jättää kaiken intohimon vuoksi. Uuden elämän aloittaminen ei kuitenkaan onnistu, vaan se koituu kohtalokkaaksi.
Kristin Scott Thomas oli Catherine Corsinin ensimmäinen vaihtoehto Suzannen rooliin. "Partir – lähtö" kuvattiin Ranskassa ja Espanjassa elokuussa 2008. Ranskassa elokuvaa kuvattiin Nîmesin kaupungissa Gardin departementissa. 3,7 miljoonan euron budjetilla tuotetun elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Pyramide Productions, Caméra One, VMP ja Solaire Production.
"Partir – lähtö" sai ensi-iltansa Ranskassa 12. elokuuta 2009 ja oli Pyramide Distributionin teatterilevittämä. Elokuva oli Ranskassa vuoden 2009 88. katsotuin elokuva 584 038 hengen katsojamäärällään. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 6,4 miljoonan dollarin lipputulot.
"Partir – lähtö" on saanut elokuvakriitikoilta lähinnä myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 68 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,3/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 63 arviointiin. 13 750 käyttäjästä 48 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,1/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 15 arvostelun perusteella elokuva on saanut 56 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin viisi käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,6/10. Internet Movie Databasen 3 657 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,3/10.
"Partir – lähtö" julkaistiin DVD:lle Ranskassa 3. helmikuuta 2010. Sandrew Metronome Distribution Finland Oy julkaisi elokuvan DVD:lle Suomessa vuonna 2010.
Tropiikinvalas
Tropiikinvalas tai tropiikkivalas ("Balaenoptera edeni") on hetulavalaisiin kuuluva laji tai lajiryhmä. "Tavallinen" tropiikinvalas elää kaikilla trooppisilla merialueilla ja kasvaa 14 metriä pitkäksi. Sen lisäksi on pienempiä tropiikinvalaita, jotka elävät lähempänä rannikkoa. Ei ole selvää, kuuluvatko ne yhteen vai useampaan lajiin vai alalajiin.
Alles Ist Gut
Alles Ist Gut on saksalaisen electropunk-yhtyeen Deutsch Amerikanische Freundschaftin kolmas albumi. Albumi julkaistiin vuonna 1981 ja oli yhtyeen ensimmäinen albumi Virgin Records -levy-yhtiöllä. Se sisältää hittisinglen ”Der Mussolini”. Albumi oli Saksassa hitti ja oli Saksan albumilistan 15. sijalla kaksi viikkoa ja yhteensä listalla 46 viikkoa.
Kiekko-Oulu
Kiekko-Oulu on oululainen jääkiekkoseura, joka keskittyy nykyään juniorijääkiekkoon. Kiekko-Oulu on Suomen Jääkiekkoliiton jäsenseura.
Kaudella 2018–2019 Kiekko-Oululla on joukkueet G-, F2-, F1- ja E2-ikäluokissa. Lisäksi Kiekko-Oululla on ryhmä Leijona-kiekkokoululaisia.
Kiekko-Oulu ry on perustettu vuonna 1976. Kiekko-Oululla oli miesten edustusjoukkue vuosina 1991–2005. Kiekko-Oulun edustusjoukkue tippui vuonna 2005 Suomi-sarjasta II-divisioonaan ja Laser HT nousi samoista karsinnoista Suomi-sarjaan. Seurat yhdistyivät edustusjoukkueiden osalta ja syntynyt joukkue nimettiin Kiekko-Laseriksi.
Kiekko-Oulun naisten joukkue pelasi naisten I-divisioonassa kaudella 2011–2012 ja Mestiksessä kausilla 2012–2013 ja 2013–2014.
Kryptopterus vitreolus
Kryptopterus vitreolus on pienikokoinen monnilaji, josta on tullut suosittu akvaariokala. Sen luokittelu on epäselvää ja vakiintunut vasta vuonna 2013. "Kryptopterus vitreolus" elää niemimaalaisen ja kaakkoisen Thaimaan joissa. Siitä on myös vahvistamattomia havaintoja Penangissa, Malesiassa. Lajia pidettiin vuoteen 1989 asti samana kuin sundanlasimonni ("Kryptopterus bicirrhis"), joka on suurempi, harvoin akvaariossa käytetty laji. Sen jälkeen akvaariossa käytettyjen kalojen uskottiin olevan pikkulasimonneja ("Kryptopterus minor"). Vuonna 2013 kuitenkin osoittauti, että akvaariokalat edustivat eri lajia, jolle annettiin nimeksi "Kryptopterus vitreolus". Borneossa elävää varsinaista pikkulasimonnia on tosiasiassa harvoin, jos koskaan, käytetty akvaariokalana.
Billy the Kid (kappale)
Billy the Kid on yhdysvaltalainen kansanlaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut pastori ja lauluntekijä Andrew Jenkins yhdessä tytärpuolensa Irene Spainin kanssa.
Balladeja, joiden väitetään kertovan Billy the Kidistä, on olemassa muutamia. Tutkija D. K. Wilgusin (1918–1989) mukaan Jenkinsin ja Spainin sävellystyö on ainoa, jolla näyttää olevan todellinen traditionaalinen merkittävyys. Muut toisinnot eli variantit ovat myöhäisempiä.
Laulun teksti kertoo Billy the Kidin elämäkerran Walter Noble Burnsin kirjan, "The Saga of Billy the Kid" (1926), pohjalta. Jenkins kertoi, että ”laulu kertoo Billie the Kidin todellisesta elämästä niin kuin sanomalehdistä ja muusta painetusta aineistosta on luettavissa ja tutkittavissa.”
Jenkins sai toimeksiannon atlantalaiselta Polk Brockmanilta, joka oli levy-yhtiöiden kykyjenetsijä ja itsenäinen yrittäjä. Brockman ehdotti Jenkinsille, että tämä säveltäisi kaupallisen sävelmän Burnsin kertomuksen pohjalta. Laulun sanat perustuvat suoraan Burnsin kirjaan. Jenkins lähetti sävellyksen Brockmanille noin helmikuussa 1927.
Laulun levytti Marion Try Slaughter, taiteilijanimellä Vernon Dalhart, 15. helmikuuta 1927 Brunswick Recordsille ja myöhemmin samana vuonna kolmelle muulle levy-yhtiölle: Okeh Records, Columbia Records (nimellä Al Craver) ja Victor Recording Company. Hänen jälkeensä sitä ovat tulkinneet ainakin The Willis Brothers, Ry Cooder, Woody Guthrie, Burl Ives, Tex Ritter ja Marty Robbins.
Jenkins ja Spain myivät sävellyksen Polk Brockmanille luultavasti 25 dollarin ”käypään hintaan”. He menettivät laulun taloudelliset oikeudet.
D. K. Wilgusin mukaan se on kuitenkin tekijänoikeudella suojattu Andrew Jenkinsin nimellä 18. maaliskuuta 1954 lähtien. Sävellys on otettu mukaan musiikkitieteilijä John A. Lomaxin ja hänen poikansa Alan Lomaxin teokseen "American Ballads and Folk Songs" (1934).
Seychellien kansalliskirjasto
Seychellien kansalliskirjasto (; ) on Seychellien saaristovaltion pääsaarella Mahélla sijaitsevasta pääkaupungista Victoriasta käsin johdettu kansalliskirjasto. Kirjastolla on kaksi sivutoimipistettä toiseksi suurimmalla saarella (Praslin) ja yksi kolmanneksi suurimmalla La Diguella. Kansalliskirjaston johtajana toimi Ann-Mary Robert (10/2017). 
Kansalliskirjaston edeltäjä oli on 22. tammikuuta 1910 kuvernööri Davidsonin johdolla yleisölle avattu ja vuoteen 1970 saakka toiminut "Carnegie Library". Vuonna 1970 Seychellien opetusministeriö () otti toiminnan vastuulleen ja kirjaston uudeksi nimeksi tuli "Carnegie Public Library". Kansalliskirjastoksi ("Seychelles National Library") toiminnot nimettiin vuonna 1978 ja laitos muutti uuteen osoitteeseen State House Avenuelle seuraavana vuonna. Uudisrakennus kirjastolle pystytettiin vuosina 1991–1994. Kansalliskirjasto avasi nykyiset tilansa Francis Rachel Streetillä yleisölle 18. kesäkuuta 1994.
Vapaakappaleoikeus kirjastolla on ollut vuodesta 1964. Kansallisen ISBN-keskuksen toiminta käynnistettiin 1998. Kirjasto hoitaa myös sarjajulkaisujen ISSN-reksisteröinnin maassaan. Seychellien kansallisbibliografian ensimmäisen osan (vuodet 1700-1985) kirjasto julkaisi 15. joulukuuta 2004, ja toisen osan (1986-1995) vuonna 2007. 
YK:n kehitysohjelma UNDP:n mukaan 95,2 prosenttia Seychellien aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli lukutaitoisia.
Business Finland
Business Finland on yrityksille kansainvälistymis- ja rahoituspalveluita tarjoava rahoituskeskuksesta ja asiakastoimintoja toteuttavasta yhtiöstä koostuva liike-elämän toimija. Se syntyi kun kansainvälistymispalveluja tarjonnut Finpro ja teknologiarahoittaja Tekes yhdistyivät vuoden 2018 alussa. Sen johtajaksi siirtyi Tekesin pääjohtaja Pekka Soini. Business Finland työllistää noin 600 henkeä. Sillä on lähes 40 toimipistettä ulkomailla ja maakunnallisia toimipisteitä Suomessa.
Herrojen kanssa pellon laidalla
Herrojen kanssa pellon laidalla (tai laidassa) on suomenkielinen versio suomenruotsalaisesta kansanlaulusta ”I fjol så gick jag med herrarna i hagen”, joka tunnetaan eri puolilla Pohjoismaita erilaisina versioina. Laulu on nuoren naisen valitus ylempää sosiaaliluokkaa edustavien miesten saatettua hänet raskaaksi ja hylättyä hänet. Suomessa laulusta tuli hitti vuonna 1971 Carolan laulamana ja Vexi Salmen suomeksi sanoittamana. Laulu alkaa sanoin ”Mä kuljin herrojen kanssa pellon laitaa, joo joo, ja kuljin pellon laitaa...”.
Akademiska Damkören Lyran levytti laulun vuonna 1978 ruotsiksi Einar Englundin sovituksena. Laulun ovat levyttäneet myös ruotsalainen Hootenanny Singers ja Suomessa Cumulus, Hanna Pakarinen, Maria Kalaniemi ja Gjallarhorn-yhtye. Siitä on tehty myös huumorimuunnelmia, kuten Karelia-yhtyeen Iivana Nyhtänköljän eli Edward Vesalan esittämä ”Herran kanssa pellon laidassa”, jossa kuullaan erään ”herran” näkökulma tapaukseen oikeuden edessä. Senkin sanoitti Carolan version tekstittäjä Vexi Salmi, ja se julkaistiin pian Carolan levytyksen jälkeen. Toinen mukaelma laulusta on Jope Ruonansuun sanoittama ja Frederikin esittämä ”Tyttöjen kanssa Hietaniemen rannassa”.
Piotrowice
Piotrowice [] on kylä Karczewn kunnassa, Otwockin powiatissa, Puolassa. Vuonna 2013 kylässä oli 352 asukasta. Sen pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.
Dziecinów sijaitsee lähellä Veikseljokea. Kylän alueella risteävät droga wojewódzka -tiet 801 ja 50. Kylässä toimii myös Wisła Dziecinówin urheiluklubi.
Piotrowicen naapurikylät ovat luoteessa Glinki, pohjoisessa Sobiekursk, koillisessa Całowanie, idässä Pilawa, kaakossa Garwolin, etelässä Radwanków Szlachecki, lounaassa Czersk ja lännessä Kosumce.
Dziecinów kuului vuosina 1975–1998 Warszawan voivodikuntaan.
Dodge Caravan
Dodge Caravan on Fiat Chrysler Automobilesin valmistama 4-ovinen tila-auto. Sitä myydään Dodge -brändin alla. Ensimmäisen sukupolven Caravan esiteltiin vuonna 1983, ja se on tällä hetkellä Chryslerin pisimpään käytetty mallinimi. Tällä hetkellä se on viidennessä sukupolvessa.
Yhdysvaltain ja Kanadan ulkopuolella sitä myytiin aiemmin nimellä Chrysler Voyager. Sitä valmistetaan Windsor Assembly -tehtaalla, Ontariossa, Kanadassa. Ennen vuotta 2010 sitä valmistettiin myös Yhdysvalloissa.
Plymouth Voyager
Plymouth Voyager oli automalli, jota Chryslerin omistama Plymouth myi monia sukupolvia vuosien 1974–2000 aikana. Vuonna 2000 Voyager -nimi siirrettiin Chryslerille, joka käytti sitä vuoteen 2016 asti.
Yksi totuus
Yksi totuus on rap-artistien Mäkki ja Dj Takapotkun vuonna 2017 perustama rap-duo.
Fiat Cronos
Fiat Cronos on Fiatin vuodesta 2018 lähtien Etelä-Amerikan markkinoille valmistama alemman keskiluokan automalli, joka on Fiat Argon neliovinen sedanversio. Se korvasi edeltäneen Fiat Linean.
Fiat Toro
Fiat Toro ("toro" = ’sonni’) on Fiatin vuodesta 2016 lähtien Etelä-Amerikan markkinoille valmistama lava-automalli. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin Fiat 500X sekä Jeep Compass ja Renegade.
Moottoreina Torossa ovat sekä bensiinillä että etanolilla käyvät 1,8-litrainen E.torQ (137 hv) ja 2,4-litrainen Tigershark II (186 hv) sekä dieselmoottori 2,0 Multijet (170 hv), jonka yhteyteen on valittavana neliveto.
Fiat Argenta
Fiat Argenta on Fiatin vuosina 1981–1985 valmistama ylemmän keskiluokan neliovinen sedan, joka korvasi Fiat 132:n. Argenta oli viimeinen takavetoinen Fiat-malli. Sen seuraajaksi tuli Fiat Croma.
Argenta perustui tekniikaltaan täysin edeltäjäänsä, mutta sekä ulkoa- että sisältäpäin sitä oli uudistettu perusteellisesti. Moottoreina olivat suihkutustyyppiset 1,6- ja 2,0-litraiset bensiinimoottorit sekä 2,5-litrainen dieselmoottori. Joillekin markkinoille vietiin myös 2,0-litraisen kaasutinversiota.
Vuonna 1983 Argenta koki kasvojenkohotuksen, jossa muun muassa sen etusäleikköön ja puskureihin tehtiin muutoksia. Seuraavana vuonna esiteltiin mekaanisesti ahdettu versio 2,0-litraisesta bensiinimoottorista sekä Fiatin ensimmäinen turbodiesel, joka tuli alkuperäisen vapaasti hengittävän dieselmoottorin rinnalle.
Fiat Oggi
Fiat Oggi on Fiatin Etelä-Amerikan markkinoille vuosina 1983–1985 valmistama pieni henkilöautomalli, joka oli Fiat 147:n kaksiovinen sedanversio. Oggin korvaajaksi tuli Fiat Unon sedanversio Prêmio.
Oggi perustui brasilialaisvalmisteiseen 147-malliin, joka erosi vain vähän eurooppalaisesta Fiat 127:stä. Se tarjosi luokassaan suuren 440-litraisen tavaratilan.
Vuonna 1984 tuli markkinoille urheilullinen Oggi CSS, jota valmistettiin rajoitettu 300 kappaleen erä. Moottori oli 1,4-litrainen (78 hv). Väriltään CSS oli aina musta.
Fiat Cinquecento
Fiat Cinquecento on Fiatin vuosina 1991–1998 valmistama A-segmentin henkilöautomalli, joka korvasi Fiat 126:n. Cinquecento on italiaa ja tarkoittaa viittäsataa. Mallin seuraajaksi tuli pitkälti samaan tekniikkaan pohjautuva Fiat Seicento.
Moottorivaihtoehtoja olivat kaksisylinterinen kaasutintyyppinen 0,7-litrainen (31 hv) ja nelisylinterinen 0,9-litrainen (41 hv), jossa oli polttoaineen suihkutus. Vuonna 1993 suuremman moottorin iskutilavuutta pienennettiin verotussyistä 903 kuutiosenttimetristä 899 kuutiosenttimetriin, ja teho pieneni 39 hevosvoimaan.
Vuonna 1994 esiteltiin Sporting-malli, jossa oli 1,1-litrainen (54 hv) FIRE-moottori. Alustaa oli madallettu 20 millimetriä ja iskunvaimentimet säädetty normaalia jäykemmäksi. Puskurit ja sivupeilit olivat korinväriset, sisällä oli kierroslukumittari, nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja urheiluistuimet.
Gregor Fučka
Gregor Fučka (s. 7. elokuuta 1971 Kranj, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialaistaustainen italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Jugoslaviassa, Italiassa ja Espanjassa pelannut ja lukuisia palkintoja urallaan voittanut Fučka muun muassa valittiin Euroopan parhaaksi koripalloilijaksi vuonna 2000. Italian maajoukkueessa hän muun muassa voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1999, jolloin hänet valittiin myös turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Isona laitahyökkääjänä ja sentterinä pelannut Fučka valittiin Euroopan parhaaksi koripalloilijaksi vuonna 2000. Hän voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuosina 1996 ja 2000, Italian cup-mestaruuden vuosina 1996 ja 1998, Espanjan mestaruuden vuosina 2003 ja 2004, Espanjan cup-mestaruuden vuonna 2003 ja Euroliigan mestaruuden vuonna 2003.
Fučka kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999 ja EM-hopeaa Espanjassa 1997. EM-kultamitaliturnauksessa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 1998 MM-kilpailuissa, missä hänet valittiin turnauksen tähdistöviisikkoon, ja vuosien 1995 ja 2001 EM-kilpailuissa. Hän edusti menestyksekkäästi myös Italian nuorisomaajoukkueita.
Itsemurhien ehkäisykeskus
Itsemurhien ehkäisykeskus on keskus, joka tarjoaa tukea ja apua, kuten keskusteluapua, itsemurhaa yrittäneille ja heidän läheisilleen, itsetuhoisuudesta kärsiville sekä itsemurhan tehneiden omaisille. Keskus antaa myös koulutusta itsemurhavaaran tunnistamisessa ja auttamisessa. Suomessa on kaksi itsemurhien ehkäisykeskusta, joista toinen sijaitsee Helsingissä Pasilassa ja toinen Kuopiossa keskustassa. Keskuksiin voivat tulla kaikkien paikkakuntien asukkaat. Keskukset ovat Suomen mielenterveysseuran ylläpitämiä ja sosiaali- ja terveysministeriön rahoittamia.
Keskuksessa asioiminen on maksutonta, ja sinne voi hakeutua ilman lähetettä varaamalla ajan sähköpostitse, puhelimitse tai paikan päällä. Myös terveyden- ja sosiaalihuolto voi ohjata itsetuhoisuudesta kärsiviä asiakkaita keskukseen. Käynneistä ei jää merkintöjä terveystietoihin.
Toiminta perustuu Sveitsissä kehitettyyn malliin. Siihen kuuluu kolme tai neljä tapaamiskertaa asiantuntijan kanssa ja yhteydenpitoa kirjeitse kahden vuoden ajan. Hoito ei sisällä terapiaa.
Asiakkaita pyydetään kertomaan, mitkä kaikki syyt saivat heidät yrittämään itsemurhaa, ja kertomus videoidaan. Seuraavalla kerralla video katsotaan yhdessä ja pyritään pääsemään asiakkaan kanssa selville tekijöistä, jotka vaikuttivat kriisin syntyyn. Kolmannella kerralla tehdään kortti, johon kirjataan suunnitelma pahojen tilanteiden varalle.
2010-luvulla Suomessa asuvat tekevät itsemurhan useammin kuin ihmiset muissa EU-maissa. Itsemurhayrityksiä on 10 000–50 000 kertaa vuodessa. Vuonna 2016 itsemurhien määrä kasvoi 731:stä 787:ään kuolleeseen. Suomeen haluttiin perustaa matalan kynnyksen toimintaa itsemurhien ehkäisyyn. Ennestään toimiva Mielenterveysseuran Linity-hanke vakiinnutettiin pysyviksi ehkäisykeskuksiksi.
Suomen mielenterveysseura avasi ensimmäiset keskukset Helsinkiin 1. maaliskuuta 2018 (Sos-kriisikeskuksen tiloihin ("Maistraatinportti 4 A")) ja Kuopioon (Kuopion kriisikeskuksen tiloihin ("Suokatu 27")).
Ernesto Vinci
Ernesto Vinci (syntyjään "Ernst Moritz Wreszynski"; 20. huhtikuuta 1898 Berliini, Saksa – 7. marraskuuta 1983 Moncton, New Brunswick, Kanada) oli Kanadan kansalaisuuden vuonna 1944 saanut baritoni, musiikkipedagogi ja lääkäri.
Vinci opiskeli Berliinissä ja Milanossa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Ernst Grenzebach ja Louis Bachner. Toimiessaan lääkärinä Milanossa hän lauloi resitaaleissa, oopperassa ja radiossa vuoteen 1938, jolloin hän muutti New Yorkiin. Siellä Wilfrid Pelletier osoitti Arturo Toscaninille Vincin, kun Halifaxin konservatoriolle etsittiin vokaalimusiikin jaoksen johtajaa. Työskennellessään vuosina 1938–1945 Halifaxin konservatoriossa Vinci luennoi ja opetti myös muissa opinahjoissa sekä lauloi resitaaleissa ja oopperoissa "Figaron häät", "Ryöstö Seraljista" ja "Dido ja Aeneas".
Vinci opetti vuosina 1945–1979 The Royal Conservatory of Musicissa ja vuosina 1952–1972 Toronton yliopistossa. Tänä aikana hän niitti mainetta yhtenä Kanadan johtavista vokaalimusiikin pedagogeista. Hän piti kesäkursseja Winnipegissä ja Kaliforniassa. Kaliforniassa hän oli mukana tuottamassa vuonna 1958 Trevor Jonesin oopperan "The Broken Ring" esitystä.
Vinci kirjoitti artikkeleita "Opera Canada" - ja "CBC Times" -lehdille. Hänen oppilaidensa joukossa olivat John Arab, Maurice Brown, Glyn Evans, Marguerite Gignac, Robert Goulet, Alexander Gray, Elizabeth Benson Guy, Joan Hall, Avo Kittask, Andrew MacMillan, Joan Maxwell, Mary Morrison, Ivanka Myhal, Maria Pellegrini, Sheila Piercey, Roxolana Roslak, Louise Roy, Alice Strong Rourke, Bernard Turgeon ja Portia White. Torontossa sijaitseva harjoittelustudio on nimetty Vinci Halliksi Vincin kunniaksi.
Robin Hood: Prince of Thieves (videopeli)
Robin Hood: Prince of Thieves on Virgin Gamesin vuonna 1991 julkaisema toimintaseikkailupeli Nintendo Entertainment Systemille ja Game Boylle. Peli perustuu samannimiseen elokuvaan.
Liptako
Liptako on historiallinen alue Burkina Fason koillisosassa, Nigerin lounaisosassa ja rajaseudulla Malissa.
Aikaisemmin gurmien ja sittemmin fulbejen asuttamalle alueelle perustettiin Liptakon emiraatti vuonna 1810. Ranskalaiset alistivat sen 1800-luvun lopussa. Kuivuudesta kärsivällä Sahelin vyöhykkeellä on mangaaniesiintymiä. Burkina Faso, Niger ja Mali perustivat vuonna 1970 sen kehittämiseksi yhteistyöjärjestön Autorité du Liptako-Gourma.
Evakon laulu
”Evakon laulu” on Veikko Lavin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale, joka kertoo karjalaisen siirtoväen sodanaikaisesta evakkomatkasta Suomeen pienen lapsen näkökulmasta. Laulu alkaa sanoilla ”Illalla kun äiti peitti mua nukkumaan, en aavistanut mitä aamu tuopi tullessaan...”.
Laulu tunnetaan erityisesti Anneli Saariston levytyksenä vuodelta 1985. Levytyksen sovittajana toimi Upi Sorvali. Koskettavasta laulusta on tullut karjalaissukuisten keskuudessa merkittävä tunteiden tulkki kansanlaulun ”Karjalan kunnailla” ohella.
Aiheen lauluun antoi Laville hänen pitkäaikainen säestäjänsä Pertti Husu, joka kerran keikkamatkalla kertoi evakkotarinansa Laville. Ensimmäisenä ”Evakon laulun” esitti Porissa Veikko Tuomi, mutta tunnetuksi se tuli Anneli Saariston versiona. Laulun levytystilanteessa Saariston oli vaikea pidätellä kyyneliään.
Guiers
Guiers on Senegaljoen vesistöön kuuluva järvi Senegalissa. Sen pinta-ala on laajimmillaan lähes 170 neliökilometriä.
Ferlojoen kuivassa laaksossa Richard-Tollin eteläpuolella sijaitseva Guiers on Senegalin ainoa suuri makeavetinen järvi. Se täyttyy sadekaudella etupäässä Senegaljoesta tulevan virtauksen ansiosta. Aikaisemmin järveen virtasi kuivana aikana suolaista merivettä, mutta nykyään sitä säännöstellään padolla.
Sahelin pensassavannin ympäröimällä järvellä harjoitetaan maanviljelyä ja karjanhoitoa. Tärkeitä viljelykasveja ovat sokeriruoko ja riisi. Guiers toimii myös Dakarin kaupungin ja Richard-Tollin sokeritehtaan vesilähteenä.
Guiers on tärkeä vesilintujen pesintä- ja talvehtimispaikka. Sen lintulajeja ovat muun muassa pikkuflamingo, kapustahaikara, afrikankapustahaikara, pronssi-iibis, malinpriinia ja valkosiipitiira. Aikaisemmin siellä tavattiin myös Senegaljoen afrikanmanaatteja.
E-tyypin asteroidi
E-tyypin asteroidit ovat asteroideja, joilla luullaan olevan enstatiitti-akondriitti-pintoja. Ne muodostavat suuren osan asteroidivyöhykkeen sisäosia, nimetty Hungaria-ryhmäksi, mutta ne nopeasti muuttuvat harvinaisimmiksi kun mennään asteroidivyöhykkeeseen kunnolla. Silti on olemassa jonkin verran sellaisia jotka ovat aika kaukana asteroidivyöhykkeen sisäreunaa, kuten 64 Angelina. Luullaan että ne ovat peräisin eriytetyn asteroidin erittäin pieneentynestä ytimestä.
E-tyypin asteroideilla on korkea albedo (0.3 tai korkeampi), mikä erottaa ne M-tyypin asteroideista, jotka ovat yleisempiä. Niiden spektri on tasainen tai punertava. Varmaan koska ne ovat peräisin isomman emokappaleen reunasta eikä ytimestä, E-tyypit ovat pieniä, vain kolmella (44 Nysa, 55 Pandora, 64 Angelina) on yli 50 kilometrin halkaisija ja ei millään muulla yli 25 kilometrin (kolme isointa myöskin kiertää Aurinkoa epätyyppillisen kaukana, n.3 AU). Luullaan että aubriitit (enstatiitti-akondriitti-meteoriitteja) ovat peräisin E-tyypin asteroideista, koska 3103 Eger voidaan linkittää aubriitteihin.
Hungaria-ryhmän E-tyypit voivat olla peräisin hypoteettisen E-vyöhykkeen asteroidi-populaatiosta. E-vyöhykkeen hajaantuminen tapahtui ehkä kun Aurinkokunnan kaasujättiläiset siirtyivät eteenpäin Nizzan mallin mukaan - ja nämä hajaantuneet voisivat olla LHB:n osujat.
5. syyskuuta, 2008, miehittämätön ESA-avaruusluotain Rosetta vieraili E-tyypin asteroidi 2867 Ŝteinsin luona. Asteroidin spektri-data varmisti että se oli muodostunut enimmäkseen vähärautaisista mineraaleista kuten enstatiitti, forsteriitti ja maasälpä.
Toyota Motor Manufacturing Mississippi
Toyota Motor Manufacturing Mississippi, Inc. (TMMMS) on Toyotan autotehdas, joka sijaitsee Blue Springsissä, Mississippin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on yhtiön kahdeksas tehdas Pohjois-Amerikassa ja osa Toyota Motor Engineering & Manufacturing North Americaa.
Tehtaan oli alun perin tarkoitus valmistaa Toyota Highlanderia vuodesta 2010 alkaen, mutta sen valmistus sirrettiin Toyota Motor Manufacturing Indianalle. Tämän jälkeen tehtaan oli tarkoitus valmistaa Toyota Prius -mallia, kunnes yhtiö ilmoitti että tehtaalla tullaan valmistamaan Toyota Corollan Pohjois-Amerikan versiota. TMMMS avattiin marraskuussa 2011.
Limahappo
Limahappo eli galaktaarihappo (CHO) on aldaarihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa metallien kelatoijana kosmetiikassa ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Limahappo on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen, ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Orgaanisiin liuottimiin se liukenee huonommin. Limahappo on kiraalinen molekyyli, mutta se on mesoyhdiste ja siten optisesti inaktiivinen. Limahappoa esiintyy useissa hedelmissä esimerkiksi persikoissa, päärynöissä ja viinirypäleissä.
Limahappoa valmistetaan hapettamalla galaktoosia tai laktoosia esimerkiksi typpihapolla. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena, metalli-ionien, esimerkiksi kalsiumin ja raudan, kelatoijana muun muassa kosmetiikkatuotteissa, sementin lisäaineena sekä jauhojen lisäaineena parantamaan kohoamista.
Jeanne Dusseau
Jeanne Dusseau (syntyjään "Ruth Cleveland Thom"; 2. helmikuuta 1893 Glasgow, Skotlanti – ?) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän lähti lapsena Torontoon ja aloitti siellä lauluopintonsa. Opettajien joukossa oli Atherton Furlong.
Dusseau teki muodollisen debyyttinsä sopraanona 12. marraskuuta 1912. Hän täydensi opintojaan Giuseppe Carbonin johdolla ja lauloi sitten Chicagon oopperassa vuosina 1921–1922. Hän tulkitsi muun muassa Ninetten roolin "Rakkaus kolmeen appelsiiniin" -oopperan kantaesityksessä vuonna 1921. Hän oli vuodesta 1919 naimisissa baritoni Lambert Victor Dusseaun kanssa.
Dusseau esiintyi myös resitaaleissa ja konserteissa sinfoniaorkesterien kanssa muun muassa Torontossa, New Yorkissa, Bostonissa ja Cincinnatissa. Hän lauloi lukuisia kanadalaisia kansanlauluja, jotka olivat sovittaneet uudestaan Alfred La Liberté, Ernest MacMillan ja Healey Willan. Lontoon-debyyttinsä Dusseau teki 15. lokakuuta 1929 Wigmore Hallissa. Vuosina 1936–1940 hän lauloi Sadler's Wells Operassa, jossa hänen rooliensa joukossa olivat Tosca, Aida ja Cio-Cio San. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1942, mutta jatkoi työskentelyä opetustehtävissä. Hänen ainoa kaupallinen levytyksensä on vuodelta 1939.
Edgar Birch
John Edgar Birch (25. elokuuta 1854 Reading, Englanti – 23. lokakuuta 1931 Ottawa, Kanada) oli brittiläissyntyinen, kanadalaistunut urkuri, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli Lontoossa, opetti Kanadaan muutettuaan Trinity College Schoolissa ja toimi Montrealissa Christ Church -tuomiokirkon urkuri-kuoromestarina. Vuonna 1894 hän oli mukana perustamassa Dominion College of Musicia.
Birch asettui vuonna 1895 Ottawaan, jossa hän toimi Canadian College of Musicin rehtorina sekä All Saints -kirkon urkurina ja kuoromestarina. Hän johti Ottawa Choral Societyn ensimmäisen konsertin tammikuussa 1898 ja toimi sen johtajana vuoteen 1914. Hänen oppilaidensa joukossa oli Eva Gauthier.
Ilmarinjärvi
Ilmarinjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 18,7 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,9 metriä mpy.
Matkajärvi (Kangasala)
Matkajärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Ruutanassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 7,6 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121 metriä mpy.
Tarasjärvi
Tarasjärvi Tarastenjärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Ruutanan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122 metriä mpy.
Vähäjärvi (Tampere, Aitolahti)
Vähäjärvi on Pirkanmaalla Tampereella Aitolahden kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 9,9 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,8 metriä mpy.
Mikkolanlammi
Mikkolanlammi on Pirkanmaalla Tampereella Kämmenniemen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Lammen pinta-ala on 6,7 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,4 metriä mpy.
Nuoralampi (Tampere)
Nuoralampi on Pirkanmaalla Tampereeen Kämmenniemessä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,8 metriä mpy.
Nuorajärvi (Tampere)
Nuorajärvi on Pirkanmaalla Tampereeen Kämmenniemessä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,8 metriä mpy.
Kukonjärvi (Tampere)
Kukonjärvi on Pirkanmaalla Tampereella Kämmenniemen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 16,5 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,7 metriä mpy.
Matalajärvi (Tampere)
Matalajärvi on Pirkanmaalla Tampereella Viitapohjan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 6,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,3 metriä mpy.
Syväjärvi (Tampere, Viitapohja)
Syväjärvi on Pirkanmaalla Tampereella Viitapohjan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Järven pinta-ala on 13,4 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,6 metriä mpy.