hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Samuel Berner
Samuel Berner (s. Saksi – 10. elokuuta 1759 Siuntio) oli Suomessa 1700-luvulla vaikuttanut saksalaissyntyinen muurimestari ja arkkitehti, jonka suunnittelemia rakennuksia on useissa Suomen kaupungeissa. Häntä on pidetty Suomen rakennustaiteen historian ensimmäisenä varsinaisena arkkitehtina. Berner suunnittelu ja rakensi erityisesti kirkkoja sekä hallinto-, koulu- ja asuinrakennuksia.
Berner syntyi Saksissa tarkemmin tuntemattomana ajankohtana. Hän toimi muurarinkisällinä Tukholman kaupunginarkkitehdin alaisena, kun Turun maistraatti pyysi hänet toukokuussa 1732 rakentamaan uutta hovioikeuden presidentin taloa, sillä kaupungin omien muurimestarien ammattitaito ei siihen riittänyt. Työn valmistuttua Berneriltä tilattiin vielä samana vuonna piirustukset uuteen raatihuoneeseen. Hän myös toimi rakennushankkeen urakoitsijana heinäkuusta 1733, sillä maistraatti epäili kaupungin muurimestareiden kykyä selvitä tästäkään tehtävästä. Maistraatti hyväksyi raatihuoneen piirustukset Bernerin opinnäytteeksi ja hän kohosi kisällistä mestariksi. Berneristä tuli myös muurarien ammattikunnan oltermanni. Hän lupautui asettumaan kaupunkiin, mikäli saisi kuusi verovapaata vuotta. Maistraatti suostui tähän ja toukokuussa 1734 Berner vannoi sekä porvarin- että oltermanninvalan ja hänet nimettiin samassa yhteydessä Turun ensimmäiseksi kaupunginarkkitehdiksi.
Raatihuone valmistui 1736, minkä jälkeen Berner johti Turun tuomiokapitulin talon korjaustöitä ja 1738 tulipalossa vaurioituneen Turun tuomiokirkon tornin jälleenrakennusta, jota ei kuitenkaan saatu valmiiksi. Bernerin valitettua, ettei hänelle riittänyt Turussa tarpeeksi töitä, hänet nimettiin 1741 kruunun linnoitustöiden muurimestariksi. Hän kävi myös tekemässä töitä muissa kaupungeissa ja muun muassa johti pikkuvihan jälkeen 1746 Helsingin Ulrika Eleonoran kirkon sekä Tammisaaren kirkon jälleenrakennustöitä. Tämä haittasi vuorostaan Bernerin työtä Turussa, ja valitusten jälkeen hän anoi porvarinoikeuksiensa peruuttamista sekä muutti lopulta kaupungista 1748. Tämän jälkeen hän lienee asunut Helsingin kaupungissa tai Viaporin linnoituksessa työskennellessään kuninkaallisen linnoitustoimikunnan muurimestarina ja arkkitehtina. Berner kuitenkin erotettiin tästä virasta 1751, kun hänen johdollaan muurattu holvipilari Särkänlinnassa todettiin kelvottomaksi ja jouduttiin purkamaan.
Bernerille riitti tilaustöitä hänen kuolemaansa asti, ja hän sai takaisin työnsä linnoituskomission alaisuudessa vuonna 1755. Vuonna 1753 hän laati piirustukset Turun akatemian kirjastoa varten, mutta taloa ei koskaan rakennettu. Vuonna 1758 hän kieltäytyi tarjouksesta rakentaa uudelleen yhä keskeneräinen Turun tuomiokirkon torni, vedoten ikäänsä ja siihen että oli jo saanut Helsingin porvarisoikeudet. Bernerin viimeiseksi työksi jäi Kirkkonummen kirkon laajentaminen. Ollessan matkalla Kirkkonummelta Suitian kartanoon hän putosi hevoskärryiltä ja kuoli saamiinsa vammoihin muutamaa päivää myöhemmin Suitiassa. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Bernerin töitä ovat muun muassa seuraavat:
Berneriä on yleisesti arvailtu myös muun muassa Helsingissä sijaitsevan Sederholmin talon suunnittelijaksi.
Holger Nurmela
Holger Nurmela (28. lokakuuta 1920 Tukholma – 1. maaliskuuta 2005 Botkyrka) oli ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän kuului pronssia saaneeseen joukkueeseen talviolympialaisissa 1952 Oslossa. Lisäksi hän sijoittui joukkueineen neljänneksi sekä talviolympialaisissa 1948 Sankt Moritzissa että talviolympialaisissa 1956 Cortina d'Ampezzossa.
Nurmela pelasi myös jääkiekkoa, jalkapalloa ja jääpalloa tukholmalaisessa Hammarby IF:n joukkueessa. Hän oli voittamassa Hammarbylle Ruotsin jääkiekkomestaruuden keväällä 1942, 1943 ja 1945.
Robert Sears
Robert Wilson Sears (30. marraskuuta 1884 Portland – 9. tammikuuta 1979 Atlanta) oli yhdysvaltalainen miekkailija, nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Washington Fencers Club.
Sears menestyi monissa eri lajeissa, muun muassa nyrkkeilyssä ja uinnissa, mutta päätyi nykyaikaiseen viisiotteluun ja miekkailuun. Hän oli armeijan joukkueen kapteeni yliopistojen välisissä miekkailukisoissa 1908 ja 1909, joissa molemmissa joukkue voitti turnauksen. Sears kilpaili molemmissa lajeissaan Antwerpenin olympialaisissa 1920, joissa hän oli nykyaikaisen viisiottelun henkilökohtaisen kisan jaetulla seitsemännellä tilalla, kalvan joukkuekisassa kuudes ja floretin joukkuekilpailussa pronssilla. Hän taisteli toisessa maailmansodassa Ranskassa, jossa hän komensi 35. jalkaväkidivisioonaa ja oli 60-vuotiaana vanhin Euroopassa mukana ollut sotilas. Sears lopetti sotilasuransa vuonna 1946 everstin arvon saaneena.
Mario Valota
Mario Valota (8. helmikuuta 1918 – 30. syyskuuta 2000) oli sveitsiläinen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja oli mukana saamassa kalvan joukkuekilpailussa pronssia.
Vincenzo Pinton
Vincenzo Pinton (14. maaliskuuta 1914 Vicenza – 8. huhtikuuta 1980 Venetsia) oli italialainen miekkailija. Hän kilpaili säilällä kolmissa kesäolympialaisissa.
Kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä Pinton sai hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui yksilökilpailussa viidenneksi. Vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa hän sai sekä yksilö- että joukkuekilpailussa hopeaa. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hän sai joukkuekilpailussa jälleen hopeaa ja jäi yksilönä seitsemänneksi.
Natalie Steward
Natalie Alwyne Steward (s. 30. huhtikuuta 1943 Pretoria) on brittiläinen entinen uimari. Hän sai kesäolympialaisissa 1960 Roomassa hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja pronssia 100 metrin vapaauinnissa. Lisäksi hän sijoittui siellä joukkueineen sekä 4 × 100 metrin vapaa- että sekauintiviestissä viidenneksi.
Isaac Thomas Thornycroft
Isaac Thomas Thornycroft (22. marraskuuta 1881 Brentford – 6. kesäkuuta 1955 Basingstoke) oli brittiläinen moottoriveneilijä ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli Bembridge Sailing Club.
Thornycroft kilpaili moottoriveneilyssä Lontoon olympialaisissa 1908, joissa hänen joukkueensa voitti sekä B- että C-luokan kisat ainoana maaliin päässeenä venekuntana. Hänen suvussaan oli veneenrakennusyritys, jossa hän työskenteli koulutuksensa päättymisestä vuoteen 1934, kunnes Thornycroftin ja yrityksen välille tuli erimielisyyksiä. Thornycroft oli muun muassa kehittelemässä kilpapurjehduksen Swallow-luokkaa ja sen veneitä. Hän myös teki veistoksia ja kilpaili purjehduksessa, jossa hän oli 70-vuotiaana maansa joukkueen varamiehenä vuoden 1952 olympialaisten yhteydessä ja matkusti kisapaikalle kuitenkaan kilpailematta.
Valencia (täsmennyssivu)
Valencia tarkoittaa seuraavia asioita:
Vilhelm Vett
Vilhelm Vett (31. joulukuuta 1879 Kööpenhamina – 3. joulukuuta 1962 Palma de Mallorca) oli tanskalainen purjehtija. Hän sai kuuden metrin luokassa hopeaa "Bonzolla" kesäolympialaisissa 1924 Pariisissa ja sitten "Hi-Hillä" kesäolympialaisissa 1928 Amsterdamissa.
Riccardo Divora
Riccardo Divora (22. joulukuuta 1908 – 10. tammikuuta 1951) oli italialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja oli siellä mukana saamassa perämiehellisessä nelikossa hopeaa.
Ingman (suku)
Ingman-nimisiä sukuja on Suomessa tiettävästi ollut neljä, mutta niistä kolmella on arveltu olevan yhteinen alkuperä. Tunnetuimmassa suvussa on ollut kaksi aateloitua haaraa, jotka ovat kuitenkin jo sammuneet. Nimeä on myös suomennettu useaan eri muotoon, joita ovat muun muassa "Iisalo" ja "Ivalo".
Tunnetuimman Ingman-suvun varhaisin tunnettu jäsen on Karjaalla 1600-luvulla elänyt talollinen Sigfrid Mattsinpoika. Hänen poikansa Matts peri apeltaan talon Karjaan Ingvalsbyssä, mistä hänen viisi poikaansa ottivat sukunimekseen "Ingman". Hänen eräs pojanpoikansa, Elias Magnus Ingman (1704–1773) aateloitiin 1758 nimellä Nordenstolpe, mutta tämä aatelissuku sammui Ruotsissa mieslinjalta vuonna 1869. Tämän veljenpojan poika Erik Gustaf Ingman (1773–1825) puolestaan aateloitiin vuonna 1821 nimellä Gyllenheim, mutta hän kuoli naimattomana.
Kaksi muutakin Suomen Ingman-sukua on oletettu Matts Sigfridinpojan jälkeläisiksi, sen sijaan Pohjanmaan Vöyrin Ingon talosta oleva neljäs samanniminen suku ei tiettävästi liity edellisiin mitenkään.Äitinsä puolelta sukuun (Iisaloihin) kuuluu muun muassa pääministeri Paavo Lipponen.
Krystyna Czajkowska
Krystyna Czajkowska(-Rawska) (s. 25. huhtikuuta 1936 Sosnowiec) on puolalainen entinen lentopalloilija. Hän sai joukkueineen pronssia sekä kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa että kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa.
Saskatoon Blades
Saskatoon Blades on juniorijääkiekkojoukkue, joka pelaa WHL:n itäisessä divisioonassa. Se pelaa Saskatoonissa Credit Union Centressä, johon mahtuu 15 195 katsojaa.
Saskatoon Blades perustettiin vuonna 1964, ja se pelasi Saskatchewan Junior Hockey Leaguessa. Kaudella 1966-1967 joukkue oli mukana perustamassa Western Hockey Leaguea ja siirtyi sinne pelaamaan. Se on sarjan perustajajoukkueista ainoa yhä siellä pelaava. Joukkue vietti useita vuosia vanhassa Saskatoon Arenassa, jossa he rakensivat vahvan fanipohjan ja kehittivät monta huippupelaajaa. Vuonna 1988 he muuttivat Saskatchewan Placeen (nykyään Credit Union Centre) ja isännöi Memorial Cup -turnausta toukokuussa 1989. He pääsivät turnauksessa finaaliin asti, mutta hävisivät lopulta Swift Current Broncosille. He hävisivät WHL:n finaalin myös 1992 ja 1994 Kamloops Blazersille seitsemässä pelissä. Joukkue ei ole koskaan voittanut Ed Chynoweth Cupia. Sillä on CHL-joukkueista pisin aika mestaruudesta.
Joukkueen omistaa tällä hetkellä Brodskyn perhe. He ovat olleet valtavan menestyksen lähtöportilla. Koko heidän olemassaolonsa ajan he ovat käyneet kovaa kilpailua Regina Patsin ja Prince Albert Raidersin kanssa.
Ennen kauden 2005-2006 alkua pitkäaikainen maskotti Helmutt (antropomorfinen koira) jäi eläkkeelle, ja joukkue päätti hankkia tilalle maskotin, joka saisi joukkueelle myös nuorempia faneja. He ottivat käyttöön lumimies Poke Checkin, joka on vieläkin joukkueen maskotti.
Kaudella 2008-2009 Saskatoon teki historiaa, kun se ansaitsi WHL-ennätyksen. Joukkue nousi tasoihin Calgary Hitmenin kanssa eniten yhdellä kaudella saaduissa voitoissa WHL:n historiassa (28). Tällä kaudella Blades voitti ensimmäisen idän divisioonan mestaruuden vuoden 1994 jälkeen.
Kun joukkue voitti maaliskuun yhdeksäs päivä 2011 Brandon Wheat Kingsin se varmisti ensimmäisen kerran WHL:n mestaruuden. Se ansaitsi Scotty Munro Memorial Trophyn, jonka saa runkosarjan voittamisesta.Bernie Federko on ainoa joukkueessa pelannut Hockey Hal, of Fameen valittu.* = Valmentaja sai potkut, sairastui tai lähti joukkueesta.
Józefa Ledwig
Józefa Ledwig(-Bęben) (s. 18. huhtikuuta 1935 Szerzyny) on puolalainen entinen lentopalloilija. Hän sai joukkueineen pronssia sekä kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa että kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa.
Aldo Dezi
Aldo Dezi (s. 26. kesäkuuta 1939 Castel Gandolfo) on italialainen kilpauransa päättänyt ratameloja.
Dezi kilpaili Rooman kesäolympialaisissa 1960 saavuttaen parinsa Francesco La Macchian kanssa hopeaa 1 000 metrin kanadalaiskaksikossa.
Gilles Berolatti
Gilles Berolatti (s. 4. toukokuuta 1944 Pariisi) on ranskalainen entinen miekkailija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa ja oli mukana voittamassa kultaa floretin joukkuekilpailussa. Kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä hän sai siinä joukkueineen pronssia.
Jacques Dimont
Jacques Dimont (2. helmikuuta 1945 Carvin – 31. joulukuuta 1994 Avignon) oli ranskalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa floretin joukkuekilpailussa.
Jules Keignaert
Jules Keignaert (15. kesäkuuta 1907 Tourcoing – 26. toukokuuta 1994 Neuville-en-Ferrain) oli ranskalainen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Albert Vandeplancke
Albert Désiré Vandeplancke (3. tammikuuta 1911 Tourcoing – 1. huhtikuuta 1939 Tourcoing) oli ranskalainen vesipalloilija ja uimari. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1928 Amsterdamissa ja kuului vesipallossa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Lisäksi hän kilpaili 400 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Hän oli olympialaisissa myös kilpailleen Paul Beulquen vävy.
Leo Losert
Leo Losert (31. lokakuuta 1902 – 22. lokakuuta 1982) oli itävaltalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana saamassa kaksikossa pronssia. Myös hänen poikansa Dieter Losert kilpaili olympialaisissa.
Pietro Freschi
Pietro Freschi (6. elokuuta 1906 – 16. lokakuuta 1973) oli italialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana saamassa pronssia perämiehettömässä nelikossa.
Jim Yong Kim
Jim Yong Kim (s. 8. joulukuuta 1959 Soul, Etelä-Korea) on amerikankorealainen lääkäri, antropologi sekä yksityisen Dartmouth Collegen rehtori. Ennen Dartmouthia Kim on toiminut muun muassa Maailman terveysjärjestössä. Hän johti osastoa, jonka vastuulla on taistelu HIViä ja AIDSia vastaan. Kim on ensimmäinen amerikanaasialainen rehtori Ivy Leaguen instituutioissa. Kim syntyi Etelä-Koreassa 1959 ja muutti vanhempiensa mukana Yhdysvaltoihin viisivuotiaana. Hän opiskeli Harvardin yliopistossa ja valmistui lääkäriksi. Hän on myös väitellyt antropologiasta tohtoriksi Harvardissa.
Maaliskuussa 2012 presidentti Barack Obama asetti Kimin ehdolle Maailmanpankin uudeksi pääjohtajaksi Robert Zoellickin seuraajaksi Maailmanpankin johtokunta varmisti Kimin valinnan Maailmanpankin pääjohtajaksi. Kimin viisivuotiskausi alkoi heinäkuun alussa.
The Happy Song
The Happy Song on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana Poets of the Fallin vuoden 2012 albumilla "Temple of Thought". Se esiintyy myös Alan Wake's American Nightmare -videopelissä.
Matkailualan tutkimus- ja koulutusinstituutti
Matkailualan tutkimus- ja koulutusinstituutti (MTI) on Lapin yliopiston matkailututkimuksen oppiaineen, Lapin ammattikorkeakoulun matkailu-, ravitsemus- ja talousalan ja Lapin matkailuopiston muodostama matkailualan asiantuntijayhteisö. MTI:n tehtävänä on kehittää matkailualan koulutusta ja tutkimusta yhteistyössä elinkeinoelämän, kansainvälisen tiedeyhteisön, koulutusorganisaatioiden ja viranomaisten kanssa vastaamaan alan tarpeita. Instituutti tarjoaa opiskelijoille mahdollisuuksia kehittää osaamistaan matkailualalla yhdistelemällä eri koulutusasteiden tarjoamia tietosisältöjä siten, että ne tukevat opiskelijan tavoitteita alan teoreettisen tiedon ja käytännön taitojen hallinnassa.
MTI kokoaa yhteen:
Matkailun turvallisuutta on kehitetty useissa verkostoissa ja vuonna 2013 MTI julkisti matkailun turvallisuussuunnitelmat 10 Lapin matkailualueelle. MTI:n kolmen eri taustaorganisaation - Lapin yliopiston, Lapin AMK:n ja Lapin matkailuopiston - tekemä moniulotteinen yhteistyö koulutuksessa, tutkimuksessa ja palveluissa on ainutlaatuista jopa kansainvälisesti.
The Chills
The Chills on uusiseelantilainen rockyhtye, joka perustettiin 1980 Dunedinissa. Yhtyeeseen ainoa alkuperäisjäsen on Martin Phillipps, ja yhtyeen jäsenet ovat vaihtuneet tiuhaan tahtiin koko sen olemassaolon ajan.
Qarun-järvi
Qarun-järvi on järvi Egyptissä Faiyumin laaksossa. Järvi oli tuhansia vuosia sitten osa Niilin tulva-allasta.
Niili toi vuosittain liejua järveen tulviessaan. Liejun painuessa järven pohjaan sedimenteiksi, se muodosti kerrostumia, jotka näyttävät hieman samalta kuin puiden vuosilustot. Qarun-järven sedimenttikerrostumia tutkimalla on saatu paljon uutta tietoa muun muassa Vanhan valtakunnan aikaisista ilmastonmuutoksista.
Ted Koehler
Ted Koehler (14. heinäkuuta 1894 Washington DC – 17. tammikuuta 1973 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hän työskenteli 1920-luvulla Broadwaylla ja muutti Hollywoodiin 1930-luvun alussa. Siellä hän työskenteli lukuisissa menestyksekkäissä elokuvamusikaaleissa. Hän teki yhteistyötä eräiden suurimpiin kuuluvien Tin Pan Alley -säveltäjien, huomattavimmin Harold Arlenin kanssa. Lisäksi hän työskenteli Harry Barrisin, Duke Ellingtonin, Rube Bloomin, Sammy Fainin, Jay Gorneyn, Ray Hendersonin, Burton Lanen, Jimmy McHughin, Jimmy Monacon, Sammy Steptin ja Harry Warrenin kanssa.
Koehler otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1972.
Luettelo pikkuplaneetoista: 200001–201000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
200001:stä ja päättyen 201000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 201001–202000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
201001:stä ja päättyen 202000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 202001–203000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
202001:stä ja päättyen 203000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 203001–204000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
203001:stä ja päättyen 204000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 204001–205000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
204001:stä ja päättyen 205000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 205001–206000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
205001:stä ja päättyen 206000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 206001–207000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
206001:stä ja päättyen 207000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 207001–208000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
207001:stä ja päättyen 208000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 208001–209000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
208001:stä ja päättyen 209000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 209001–210000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
209001:stä ja päättyen 210000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Pedro Botelho
Pedro Roberto Silva Botelho (s. 14. joulukuuta 1989 Salvador, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa brasilialaista Atlético Paranaensea ja on luontaiselta pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta hän pystyy pelaamaan myös keskikentällä.
Botelho siirtyi kotimaastaan Brasiliasta kesällä 2007 englantilaisen Arsenalin omistukseen. Hän pelasi kauden 2007–2008 lainasopimuksella espanjalaisessa Salamancassa, koska ei omannut vielä työlupaa Englannissa. Kesällä 2008 Botelho palasi Arsenaliin, mutta tuli lainatuksi uudelleen Salamancaan kaudeksi 2008–2009.
23. heinäkuuta 2009 hän siirtyi Celta Vigoon, jälleen kerran lainasopimuksella. Tämän jälkeen hän on pelannut vielä lainalla Cartagenassa, Rayo Vallecanossa ja Levantessa.
Jo van Gastel
Johannes Jacobus "Jo" van Gastel Jr. (5. tammikuuta 1887 Tilburg – 5. maaliskuuta 1969 Tilburg) oli alankomaalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla tilburgilaista Nooit Volleerdia. Van Gastel voitti Antwerpenin olympialaisissa 1920 kultaa 28 metrin etäisyydeltä ammutusta joukkuekilpailusta.
Myös Jon isä Johannes oli olympiatason jousiampuja.
Johannes van Gastel
Johannes van Gastel (10. syyskuuta 1853 Roosendaal – 11. lokakuuta 1928 Tilburg) oli alankomaalainen jousiampuja. Hän edusti seuratasolla tilburgilaista Nooit Volleerdia. Van Gastel kilpaili Pariisin olympialaisissa 1900 "tuntemattomassa tapahtumassa", josta ei ole tiedossa sääntöjä eikä tuloksia.
Myös Johanneksen poika Jo oli olympiatason jousiampuja.
For Ever
For Ever -EP on progemetalli -yhtye Adamantran ensimmäinen äänite vuodelta 2006. Bändin piti alun perin mennä studioon nauhoittamaan ensimmäistä promodemoaan, mutta kesken äänitysessioiden suunnitelmat muuttuivat, kun bändi kiinnitettiin Tunerail Recordsille. Levyn on miksannut Jarno Hänninen D-studiolla ja masteroinut Torsti Spoof Studio Audiossa kesäkuussa 2006. For Ever -EP julkaistiin Suomessa lokakuussa 2006. Kaikki sanat on kirjoittanut Tuomas Nieminen. 
Lisäksi kuororyhmään kuuluivat Tapio Kuosma, Mikko P. Mustonen ja Jukka Hoffén
Henri Préaux
Henri Camille Préaux (25. marraskuuta 1911 Loivre – 21. helmikuuta 1992 Châlons-en-Champagne) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa perämiehellisessä kaksikossa.
In Triumph
In Triumph on Adamantra-yhtyeen kappale vuodelta 2009. Se oli Revival -albumista irroitettu ensimmäinen single. Kappale sai jonkin verran radiosoittoa esim. Radio Rockissa ja YLEX:llä.Kappaleen sanat kirjoitti Tuomas Nieminen.
Giovanni Delise
Giovanni Delise (1. marraskuuta 1907 Izola – 19. toukokuuta 1947 Izola) oli italialainen soutaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1928 Amsterdamissa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa perämiehellisessä nelikossa.
Renato Petronio
Renato Petronio (5. helmikuuta 1891 Piran – 9. huhtikuuta 1976 Portogruaro) oli italialainen soutaja. Hän oli mukana voittamassa kultaa perämiehellisessä nelikossa vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa. Hän osallistui myös vuoden 1936 kesäolympialaisiin Berliinissä.
Robert Fuest
Robert Fuest (30. syyskuuta 1927 Lontoo, Britannia – 21. maaliskuuta 2012) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän teki lähinnä kauhu-, fantasia- ja jännityselokuvia.
Fuestin kiitetyimpiä ja suosituimpia elokuvia, joissa on vahvoja mustan komedian sävyjä, olivat kestävä kulttisuosikit "Vampyyrin kosto" (1971), "Vampyyri nousee haudastaan" (1972) ja "Supersankari" (1973). Muita hänen elokuviaan ovat "Ennen hämärää" (1970), todellinen jännityselokuva, jota kriitikot kiittivät mutta jonka katsojamäärät ovat jääneet vähäisiksi, ja "The Devil's Rain" (1975), Yhdysvalloissa kuvattu kauhuelokuva, joka sai kriitikoilta niin tylyn vastaanoton että se saattoi olla syynä hänen lupaavan uransa päättymiseen, sillä heti sen jälkeen hän siirtyi ohjaamaan tuntemattomia televisiotöitä. Ainoa myöhempi teatterielokuva oli Kreikassa kuvattu pehmopornoa edustava "Afrodite" (1982), jonka pääosassa näytteli uransa ehtoopuolelle siirtynyt Horst Buchholz.
Fuestin televisio-ohjauksia oli muun muassa "Stepford-raportti".
HMS Sprightly
HMS Sprightly on ollut kahdeksan Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Kurt Moeschter
Kurt Moeschter (28. maaliskuuta 1903 – 26. kesäkuuta 1959) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja voitti siellä kultaa perämiehettömässä kaksikossa.
HMS Kangaroo
HMS Kangaroo on ollut seitsemän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Meghan Ory
Meghan Ory (s. 20. elokuuta 1982 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka on useimmiten esiintynyt draama- ja komediasarjoissa, kuten "Äärirajoilla", "Dark Angel", "Rakkaudella, Molly" ja "Smallville".
Oryn ensimmäinen päärooli oli vuonna 2000 esitetyssä televisiosarjassa "Higher Ground". Myöhemmin hän sai toisen pääroolin draamasarjasta "Vampire High", jota esitettiin vuosina 2001–2002. Ory esiintyi myös vuonna 2006 lyhytkestoisessa draamasarjassa "South Beach" yhdessä Adrianne Palickin kanssa. Ory teki sarjan jälkeen yhden vierasesiintymisen "Ritari Ässä" -sarjassa, kunnes sai uuden pääroolin "True Justice" -rikossarjassa, jossa hän esiintyi muun muassa Steven Seagalin kanssa. Vuodesta 2011 Ory on esiintynyt myös draama- ja fantasiasarjassa "Olipa kerran".
George Healis
George A. Healis (3. kesäkuuta 1906 Philadelphia, Pennsylvania – 6. joulukuuta 1990 Fort Lauderdale, Florida) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa perämiehettömässä nelikossa. Hän saavutti elantonsa arkkitehtina.
Jääkiekon I-divisioona 1989–1990
Jääkiekon I-divisioona 1989–1990 oli järjestyksessään 16. pelattu I-divisioonakausi. Sarjassa pelattiin 12 joukkueen nelinkertainen runkosarja, jonka jälkeen kaksi parasta joukkuetta, Ässät ja Hockey-Reipas, jatkoivat SM-liigan karsintoihin. Viimeiseksi sijoittunut Hokki-Salo putosi suoraan II-divisioonaan, toiseksi viimeiseksi sijoittunut KooVee joutui I-divisioonan karsintasarjaan.
Sarja oli alusta alkaen Porin Ässien hallintaa. Joukkue pelasi 25 ensimmäistä otteluaan tappiotta, häviten ensimmäisen kerran vasta tammikuun alussa Forssan Palloseuralle. Ässät ja Hockey-Reipas nousivat karsintojen jälkeen SM-liigaan, josta I-divisioonaan putosivat KooKoo ja Joensuun Kiekkopojat. Tampereen KooVee puolestaan putosi I-divisioonan karsintasarjan jälkeen II-divisioonaan. II-divisioonasta nousivat Vantaa HT ja IFK Grankulla.
Ässät ja H-Reipas SM-liigakarsintaan. KooVee I-divisioonan karsintasarjaan. Hokki-Salo putosi II-divisioonaan.Vantaa HT ja GrIFK nousivat I-divisioonaan.
Lauri Kosonen
Lauri Kosonen (s. 22. tammikuuta 1948 Turku) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt muun muassa Karjala-lehden päätoimittajana 1991-2003. Kososen aikana lehdessä keskusteltiin voimakkaasti Karjalasta ja muista Neuvostoliitolle luovutetuista alueista, sekä niiden mahdollisesta palauttamisesta Suomelle. Keskustelu sai alkunsa heti Kososen päätoimittajakauden ensimmäisinä päivinä, kun Neuvostoliitossa käynnistyi epäonnistunut vallankaappausyritys 19.8.1991.
Kosonen on työskennellyt Suomen Yleisradion palveluksessa 1967-1974 toimittajana, sekä 1981-1988 Yleisradion Kaakkois-Suomen -aluetoimituksen esimiehenä ja aluepäällikön varamiehenä Lappeenrannassa.
Aiemmin Kosonen on toiminut Suomen Punaisen Ristin Kymen piirin toiminnanjohtajana 1974–1981, välillä myös kansainvälisen Punaisen Ristin asiantuntijana Tansanian Punaisen Ristin kehitysprojektissa 1977-1978 ja Kamputsean pakolaisten avustusoperaatiossa Thaimaassa 1979-1980. Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun (nyk. Lappeenrannan teknillisen yliopiston) tiedotussihteerinä Kosonen toimi 1988-1991. Koulutukseltaan Kosonen on yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen Yliopistosta 1970. Sotilasarvoltaan Kosonen on kapteeni.
Kosonen toimi vuosina 1989–2007 Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Karjalan -rahaston asiamiehenä.
Lauri Kososen poikia ovat Tatu Kosonen ja Jussi Kosonen.
Porin metsä
Porin metsä on Porissa sijaitseva noin 320 hehtaarin (n.3,2 km²) laajuinen ulkoilu- ja virkistysalue. Se sijaitsee vajaan kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta Porin urheilukeskuksen tuntumassa. Porin metsä rajoittuu pohjoisessa urheilukeskukseen, idässä Porin lentoasemaan, etelässä Lattomeren ja Pinomäen laajoihin peltoaukeisiin sekä lännessä Valtatie 8:aan.
1800-luvulla Porin metsä oli kaupunkilaisten karjan laidunmaana ja 1900-luvun alkupuolella talousmetsänä. Jatkosodan aikana viereistä lentokenttää tukikohtanaan pitäneet saksalaisten rakensivat alueelle rullausteitä ja lentokonesuojia. Rakennelmat on nykyään rauhoitettu muinaismuistolain nojalla. Varsinainen virkistyskäyttö alueella alkoi 1950-luvun lopulla, jolloin Isomäen urheilukeskusta alettiin rakentaa. Porin metsän puusto vaihtelee kuivasta kankaasta lehtomaiseen sekametsään. Alueella pesii myös erittäin runsas linnusto.
Porin metsässä on useita eri pituisia valaistuja kuntopolkuja, pisimpänä 7,5 kilometrin mittainen rata. Nämä lähtevät pääosin maauimalan ja jäähallin läheisyydestä. Alueen halki johtaa Katinkurun ampumaradalle vievä 3,5 kilometrin pituinen valaistu reitti. Näiden lisäksi on useita valaisemattomia kaupungin ylläpitämiä reittejä sekä omat ratsastuspolut hevosille. Talvisin metsässä kulkee hiihtolatuja.
Porin metsän välittömässä läheisyydessä sijaitsee useita muita liikuntapaikkoja. Urheilukeskuksessa ovat muun muassa maauimala, jäähalli, jalkapallo- ja tennishallit sekä stadion. Jäähallin ja maauimalan vieressä sijaitsee Isomäen leirintäalue, joka on avoinna Pori Jazzin ja muiden suurtapahtumien aikana. Eri puolilla alueen reunamilta löytyy myös ratsastustalli, ampumarata sekä jousiampumarata. Myös Suomen Ilmailuopisto sijaitsee Porin metsän tuntumassa. Vuonna 2002 Porin metsä liitettiin mukaan Porin kansalliseen kaupunkipuistoon.
Porin maauimala
Porin maauimala sijaitsee Isomäen kaupunginosassa Porin urheilukeskuksessa. Arkkitehti Yrjö Lindegrenin suunnittelemä funkistyylinen maauimala on avattu vuonna 1957. Se on osa Porin kansallista kaupunkipuistoa ja maauimala on myös Museoviraston suojelema.
Vuosina 2002–2005 Porin maauimalassa suoritettiin suuri peruskorjaus, joka maksoi noin 4,3 miljoonaa euroa. Maauimala on syyskuun lopussa päättyvän kesäkauden lisäksi avoinna myös talvisin, jolloin uiminen on mahdollista avantouinnin tavoin 3–5-asteisessa vedessä. Kävijöitä on vuosittain noin 80 000. Maauimalassa on sauna- ja pukuhuonetilojen lisäksi kolme erikokoista allasta, hyppytorni sekä vesiliukumäki.
Sulantornipöllö
Sulantornipöllö ("Tyto nigrobrunnea") on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Indonesian Malukun Sulasaarilla.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät. Laji tunnetaan yhdestä näytteestä, aikuisesta naaraasta, joka on vuodelta 1938. Se on nähty 1991saariryhmän suurimmalla saarella, ja sen arvioidaan olevan hyvin harvinainen.
Se on kooltaan noin 31–32 cm.
Sergei Kiškin
Sergei Timofejevitš Kiškin (; 17. (30.) toukokuuta 1906 Lugansk – 3. toukokuuta 2002) oli venäläis-neuvostoliittolainen fyysikko ja akateemikko. Hän oli erikoistunut metallifysiikkaan. Hän tutki erityisesti metallien lujuuskestävyyttä. Hän valmistui Moskoven Teknillisestä korkeakoulusta 1931. Sittemmin hän keskittyi hyökkäysvaunujen ja lentomateriaalien tutkimiseen. Hänet nimitettiin Moskovan ilmailuakatemian professoriksi 1943. Hän osallistui muun muun muassa Iljushin Il-2:n suihkuturbiinin kehittämiseen. Hänelle myönnettiin lukuisia korkeita arvomerkkejä kuten Leninin kunniamerkki vuonna 1984.
Tuomas Tepora
Tuomas Tepora (s. 1978) on suomalainen historiantutkija, oppiarvoltaan filosofian tohtori. Hänen tutkimusalaansa ovat sodan- ja tunteiden kulttuurihistoria, nationalismi ja ryhmäsymbolit.
Tepora on Helsingin yliopiston dosentti ja työskentelee Helsingin yliopistossa tutkijana.
Teporan teos "Sinun puolestas elää ja kuolla" perustuu hänen väitöskirjaansa "Lippu, uhri, kansakunta: ryhmäkokemukset ja -rajat Suomessa 1917–1945" (2011). Teos palkittiin vuoden 2011 tiedekirjana. Hänen talvisodan hengen muodostumista ja purkautumista tarkastellut teoksensa "Sodan henki" (2015) sai Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan vuonna 2016.
Preeriatyyli
Preeriatyyli oli arkkitehtuurin tyylisuunta, joka vaikutti etenkin asuinrakennusten suunnittelussa 1800-luvun lopulta ensimmäisen maailmansodan alkuun. Tyyliin kuuluvat pitkät, matalat linjat ja tasakatot. Koristeita käytetään niukasti, mutta paikallisten luonnonmateriaalien käyttö on runsasta. Tyylisuunta kehittyi Chicagossa ja levisi sieltä erityisesti Yhdysvaltojen keskilänteen. Sen tunnetuin edustaja on Louis Sullivan ja hänen oppilaansa Frank Lloyd Wright.
Puhdastyylinen esimerkki preeriatyylistä on Robie House Chicagossa.
Preeriatyylin taloissa on usein massiivinen takka keskeisellä paikalla. Arkkitehtuuri on avointa sekä sisältä että ulkoa; sisäosat muodostuvat suurista yhtenäisistä tiloista.
Sinun puolestas elää ja kuolla
Sinun puolestas elää ja kuolla. Suomen liput, nationalismi ja veriuhri 1917–1945 on Tuomas Teporan teos Suomen lipusta. Sen aiheena on Suomen historia itsenäistymisestä sotien päättymiseen Suomen lipun kautta. Teoksessa kerrotaan lippujen asemasta Suomen historiassa kansallisina symboleina ja aatteen kuvaajina.
Teos perustuu Teporan väitöskirjaan "Lippu, uhri, kansakunta: ryhmäkokemukset ja -rajat Suomessa 1917–1945" (2011). Se palkittiin vuoden 2011 tiedekirjana. Palkintoraadin arvion mukaan "Tepora onnistuu - - esittämään havainnollisesti kuinka lippuihin liittyvät tunnekokemukset rakentuvat."
Teos kuvaa siniristilipun vähittäistä nousua kansalliseksi symboliksi. Siinä analysoidaan nuoren kansallisvaltion ja uhrautumisen suhdetta itsenäistymisestä aina sotien päättymiseen 1945.
Tepora käsittelee teoksessa talvisotaa tarkastelemalla lippuja joukkoliikkeiden ja kansakunnan sosiaalisina symboleina sekä nationalistista uhriajattelua. Kriitikon mukaan Tepora edustaa 2000-luvulla vahvistunutta "uutta sotahistoriaa". Suuntauksen edustajien näkökulma sotaan ei ole vain kenraalien ja poliitikkojen strateginen toiminta, vaan sotaa tutkitaan laajemmin, myös sosiaalisena ja kulttuurisena ilmiönä. Menetelmä hyödyntää sosiologiaa, psykologiasta, antropologiaa ja kirjallisuudentutkimusta. Suuntauksen taustalla on Carolyn Marvinin ja David W. Inglen teoria, jonka mukaan kansallisvaltiota voidaan pitää primitiivisenä heimouskontona, jossa sodassa kuolleet nähdään lipun vaatimina pyhinä uhreina.
Kriitikko katsoo Teporan soveltavan teoriaa onnistuneesti suomalaiseen nationalismiin. Hän pitää kuitenkin teoksen tyyliä raskaslukuisena ja paikoin koukeroisena, niin että lukija joutuu asiaan päästäkseen mielessään editoimaan tekstiä. Siitä huolimatta sisällön syvyys ja älyllinen haastavuus sivuuttavat tyylin ongelmat, ja lukija pääsee ansiokkaan teoksen avulla syventymään ihmisenä olemisen vaikeisiin kysymyksiin.
Toys
Toys on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Barry Levinson. Elokuvan pääosia esittävät Robin Williams, Michael Gambon, Joan Cusack, Robin Wright, LL Cool J, Donald O’Connor, Arthur Malet, Jamie Foxx, Jack Warden ja Debi Mazar.
Elokuva ei menestynyt taloudellisesti.
Elokuvassa suuren lelutehtaan johtajan poika Leslie saa tehtaan omakseen isänsä Kennethin kuoleman jälkeen. Kennethin veli Leland alkaa rakentaa tehtaassa oikeita aseistettuja sotaleluja armeijan käyttöön. Tilanteesta aiheutuu myöhemmin kaksinkamppailu Leslien ja Lelandin välille.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa epävireisellä otteella ohjatuksi sekoiluksi, vaikka lavasteisiin ja leluihin onkin panostettu. Häneltä "Toys" saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Luettelo KHL:ään varatuista tšekeistä
Luettelo KHL:ään varatuista tšekkiläisistä sisältää kaikki KHL-joukkueiden varaamat tšekkiläiset jääkiekkoilijat. Luettelon tilastot koostuvat kaikista pelaajan KHL:ssä pelaamista otteluista, eivät siis vain pelaajan varanneessa joukkueessa pelatuista.
Werner von Essen
Emil Werner von Essen (4. syyskuuta 1875 Heinolan maalaiskunta – 26. syyskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, opettaja ja taiteilija.
Von Essenin vanhemmat olivat majuri Alexander von Essen ja Elisabeth Wendela Constance von Sticht. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Turun ruotsalaisesta reaallyseosta, valmistui arkkitehdiksi 1901 polyteknillisestä opistosta ja meni 1903 naimisiin arkkitehti Blenda Augusta Nybergin kanssa. Von Essen oli Von Essen - Kallio - Ikäläisen arkkitehtitoimiston osakas vuosina 1903–1913.
Vuosina 1904–1913 arkkitehti Werner von Essen suunnitteli mm. Helsingin Katajanokalle, Eiraan, Punavuoreen, Kaartinkaupunkiin ja Töölöön jugend-rakennuksia osoitteisiin Luotsikatu 10 (1904), Kauppiaankatu 4 (1904), Kauppiaankatu 6 (1906), Kauppiaankatu 12 (1906), Merimiehenkatu 18 (1907), Erottajankatu 11 (1909), Engelinaukio 10 (1911), Engelinaukio 10 – Armfeltintie 6 (1911), Topeliuksenkatu 9 (1912) ja Mannerheimintie 72 (1912) sekä joukon muita jugend-rakennuksia. Lisäksi arkkitehtitoimisto suunnitteli 1906 valmistuneen talon liikemies Juho Aholalle Lahteen Rautatienkadun ja Harjukadun kulmaan. Werner von Essen oli syntynyt Heinolan maalaiskunnassa kuten Aholakin, ja he tunsivat toisensa, joten suunnittelijavalinta oli luonnollinen.
von Essen on mm. suunnitellut RKL:n liiton virallisen merkin ikivanhojen ammattikuntaesikuvien mukaan. Merkki hyväksyttiin RKL:n viralliseksi merkiksi liiton perustamisvuonna 1905.
Merkin harppi kuvaa mittausvälineenä sitä tarkkuutta, jolla rakentajan on työnsä suoritettava ja kolmio sitä täsmällisyyttä ja suoraviivaisuutta, joka on rakentajan työn edellytyksenä. Merkin aihe muodostaa perusaiheen kaikille järjestön merkeille.
Werner von Essen toimi Helsingin Taideteollisuuskeskuskoulun eli Ateneumin rehtorina vuosina 1915–1943. Vuonna 1943 Werner von Essen siirtyi eläkkeelle ja Rafael Blomstedt tuli oppilaitoksen rehtoriksi.
Vuonna 2007 Helsingin Sanomien Mikä on Helsingin kaunein jugend-talo-äänestyksessä Arkkitehtitoimisto von Essen, Kallio & Ikäläinen suunnittelema Norman talo Katajanokalle Luotsikatu 10:een selvisi yleisöäänestyksessä top 10 -listalle. Vuonna 2010 Ilta-Sanomien ja Oikotie.fi:n Suomen halutuimmat talot-top 100 listauksessa Arkkitehtitoimisto von Essen, Kallio & Ikäläinen suunnittelema talo Töölöön Topeliuksenkatu 9:een selvisi yleisöäänestyksessä Top60-listalle.
Jodi Picoult
Jodi Lynn Picoult (s.1966) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän opiskeli Princetonin yliopistossa, josta valmistui vuonna 1987. Hän on myös suorittanut maisteritutkinnon Harvardin yliopistossa.
Picoult aloitti kirjailijan uransa kirjoittamalla novelleja Seventeen-lehteen. Myöhemmin hän on kirjoittanut DC Comicsin Ihmenainen-sarjaa. Hänen teoksensa "Yhdeksäntoista minuuttia" kertoo kouluammuskelusta pienessä kaupungissa ja oli hänen ensimmäinen kirjansa, joka sai ensimmäisen sijan New York Timesin bestseller-listalla. Picoult on naimisissa Timothy Warren Van Leerin kanssa, jonka tapasi opiskeluaikanaan, ja heillä on kolme lasta.
Yhdeksäntoista minuuttia
Yhdeksäntoista minuuttia () on Jodi Picoultin vuonna 2007 julkaistu romaani. Se oli ensimmäinen Piccoultin teos, joka pääsi ensimmäiselle sijalle The New York Timesin bestseller-listalla. Kirja käsittelee fiktiivistä koulusurmaa ja keskittyy siihen johtaviin tapahtumiin.
Tarina alkaa pienessä Sterlingin kaupungissa ja seuraa paikallisten arkipäivää. Kirjan päähenkilöinä ovat muun muassa Josie Cromier, hänen tuomariäitinsä Alex, etsivä Patrick Ducharme, Matt Royston ja Peter Houghton.
Paikallisessa koulussa kuuluu yhtäkkiä kova räjähdys. Kun oppilaat ovat hämmentyneessä tilassa, kuuluu aseen laukauksia. Kaupungin poliisivoimien ainoa etsivä Patrick saapuu kouluun ja löytää ampujan, Peter Houghtonin, pukuhuoneesta Josie Cormierin ja kuolleen Matt Roystoniin kanssa. Josie on šokissa eikä muista mitä on tapahtunut. Ammuskelussa on kuollut kymmenen ihmistä ja haavoittunut yli 19 muuta.
Kirjassa on paljon takaumia, joissa kerrotaan muun muassa Peterin ja Josien olleen hyviä ystäviä. Peteriä kiusattiin usein koulussa ja Josie puolusti häntä. Ystävät kuitenkin erkaantuivat toisistaan ajan kuluessa, kun Josie liittyi suosittujen tyttöjen joukkoon eikä voinnut näyttäytyä Peterin seurassa. Toisena vuonnaan lukiossa Josie seurustelee Mattin kanssa, joka oli Peterin kiusaaja.
Kuukautta ennen ampumista Peter ymmärtää, että hänellä on tunteita Josieta kohtaan, ja lähettää tälle sähköpostin, jossa kertoo tunteistaan. Sähköposti joutuu kuitenkin väärin käsiin ja koko koulu saa tietää siitä. Tämä nöyryytys saa Peterin ajattelemaan kostoa.
Ampumisen jälkeen Peter lähetetään vankilaan, samalla kun oikeudenkäynti jatkuu. Silminnäkijöiden kuuleminen viivästyy, koska Peter on myöntänyt tekonsa. Peterin puolustusasianajaja Jordan yrittää vakuuttaa, että Peterin teot johtuivat pahasta kiusaamisesta ja posttraumaattisesta stressistä. Oikeudenkäynnin viimeisessä vaiheessa Josie paljastaa, ettei Mattia tappanut Peter vaan hän. Peter lupasi, ettei hän kerro kenellekään tapahtuneesta, iloisena siitä, että Josie oli puhunut hänelle.
Peter julistetaan syylliseksi kahdeksaan ensimmäisen asteen murhaan ja kahteen toisen asteen murhaan, ja hän saa elinikäisen tuomion. Kuukauden päästä hän tekee vankilassa itsemurhan. Kirjan lopussa, vuoden päästä ammuskelusta, Josie on saanut viiden vuoden tuomion vankilassa avustamisesta. Kirjan aikana Josie ei ole kertaakaan myöntänyt totuutta, vaan hän on toistanut, ettei muista mitään.Kirja sai myönteisen vastaanoton kriitikoilta. Esimerkiksi The New York Times ylisti Piccoultin kirjoittamistyyliä kuvaten sitä selkeäksi ja tarkaksi. The Washington Postin arviossa puolestaan kuvailtiin, ettei kirja ole vain trilleri vaan myös vakavaa pohdintaa aikuisten ja lasten suhteista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 210001–211000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
210001:stä ja päättyen 211000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 211001–212000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
211001:stä ja päättyen 212000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 212001–213000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
212001:stä ja päättyen 213000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 213001–214000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
213001:stä ja päättyen 214000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 214001–215000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
214001:stä ja päättyen 215000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 215001–216000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
215001:stä ja päättyen 216000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 216001–217000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
216001:stä ja päättyen 217000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 217001–218000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
217001:stä ja päättyen 218000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Electronic Entertainment Expo 2009
Electronic Entertainment Expo 2009 (lyhyesti E3 2009) oli Electronic Entertainment Expon järjestämä tapahtuma joka kesti 2–4. kesäkuuta välisen ajan. Tapahtuma järjestettiin Los Angelesissä ja se oli järjestyksessään viidestoista pidetty E3-tapahtuma. Tapahtuman kohokohdiksi muodostuivat Microsoftin Project Natal ja Sonyn PlayStation Move.
Näyttelyalueet jaettiin E3 2009 -tapahtumassa kolmeen eri osaan, ensimmäiseen kerrokseen, West Halliin ja South Halliin.
Näyttelyalueista West Hallissa kuuluisista videopeliyhtiöistä näyttelynsä suoritti Nintendo ja Sony Computer Entertainment, niiden rinnalla näyttelynsä suoritti siellä Activision, Bethesda, Capcom, THQ ja Atlus. Siellä sijaitsi myös GameSpotin mediatilat. South Hallissa oli eniten näyttelijöitä, porukan suurimman yhtiön Microsoftin lisäksi siellä näyttelivät osansa Square Enix, Koei, Ubisoft, Namco Bandai, Warner Bros., Disney, Eidos, MTV Games, EA, Sega ja Konami. Siellä myös G4:n media kuvasi suuren osan asioistaan. Ensimmäisessä kerroksessa näyteltiin pääosin muutamien yhtiöiden ennakkonäyttelyjä, mutta siellä kuitenkin LucasArts ja Majesco pitivät myös omat näyttelynsä.
Xbox 360
Wii
Nintendo DS
Windows
PlayStation 3
PlayStation Portable
Capcom
Electronic Arts
Konami
MTV Games
Square Enix
THQ
Tässä näkyy lueteltuna kaikki yhtiöt jotka näyttelivät jotakin tapahtuman aikana, Atari ei ollut mukana, koska sen piti alun perin näytellä, mutta se vetäytyikin pois tapahtumasta viime minuuteilla.
Tässä näkyy lista niistä peleistä jotka saivat palkinnon Parhaasta näyttelystä.
Luettelo pikkuplaneetoista: 218001–219000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
218001:stä ja päättyen 219000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 219001–220000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
219001:stä ja päättyen 220000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Domingas Togna
Domingas Embana Togna (s. 14. kesäkuuta 1981) on guineabissaulainen yleisurheilija. Hän osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja kilpaili siellä naisten 1 500 metrin juoksussa.
NHL:n varaustilaisuus 1988
NHL:n varaustilaisuus 1988 oli jääkiekkoliiga NHL:n järjestyksessään 26. vuotuinen varaustilaisuus. Tilaisuus järjestettiin 11. kesäkuuta 1988 Montrealissa, Kanadassa. Tilaisuudessa varattiin kaiken kaikkiaan 252 pelaajaa seitsemästä eri maasta, joista ensimmäinen oli Minnesota North Starsin varaama Mike Modano.
Suomalaispelaajia NHL:ään varattiin tilaisuudessa yhteensä seitsemän (Teemu Selänne, Petro Koivunen, Petri Aaltonen, Jukka Marttila, Sakari Lindfors, Timo Peltomaa ja Ari Matilainen). Heistä Teemu Selänne on luonut menestyksekkäimmän uran NHL:ssä, ollen historian paras suomalaispelaaja joka on koskaan pelannut koko liigassa. Selänne oli tilaisuuden järjestyksessään kymmenes varattu pelaaja, ja hänet varasi Winnipeg Jets.
Riccardo Barthélémy
Riccardo Barthélémy (1869 İzmir – 1937) oli italialainen säveltäjä ja pianisti. Hän säesti pitkään Enrico Carusoa. Hän voitti kesäolympialaisissa 1912 Tukholmassa taidekilpailuissa kultaa sävellyksellään "Olympic Triumph March".
Paolo Gennari
Paolo Gennari (11. syyskuuta 1908 – 29. tammikuuta 1968) oli italialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana saamassa pronssia perämiehettömässä nelikossa.
Kill the Noise
Jakob ”Jake” Stanczak (s. 27. tammikuuta 1980 Rochester, New York), tunnetaan paremmin nimellä Kill The Noise tai Ewun, on yhdysvaltalainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ. Kill The Noisen tuotannon musiikkilajeja ovat pääosin dubstep ja electro house. Hän on työskennellyt monen tunnetun artistin kanssa, mukaan lukien Feed Me, Evol Intent, 12th Planet, The Upbeats, Dieselboy, Skrillex ja Korn. Hän on myös esiintynyt monilla heidän albumeillaan. Vuonna 2011 hän esiintyi Kornin kappaleissa ”Narcissistic Cannibal” (mukana myös Skrillex) ja ”Fuels the Comedy”. ”Narcissistic Cannibal” julkaistiin singlenä 18. lokakuuta 2011. Molemmat kappaleet julkaistiin Kornin studioalbumilla "The Path of Totality" 6. joulukuuta 2011. Perjantaina 3. helmikuuta 2012 Stanczak esiintyi Kornin kanssa Jimmy Kimmel Live ohjelmassa. Hän on myös tuntenut tunnetun house- & dubstep-tuottaja Feed Men 8-vuotiaasta asti.
George Nevinson
George Wilfred Nevinson (3. lokakuuta 1882 Wigan – 13. maaliskuuta 1963 Lancaster) oli brittiläinen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Malin alueet
Mali on jaettu kahdeksaan alueeseen sekä Bamakon pääkaupunkialueeseen. Alueet on nimetty alueen pääkaupungin mukaan. Alueet on numeroitu roomalaisin numeroin sijaintinsa mukaan länsi-itä-suunnassa. Alueet on edelleen jaettu yhteensä 49 piiriin.
Marussia MR01
Marussia MR01 on venäläisen Formula 1 -tiimi Marussian käyttämä auto kaudella 2012. Autoa kuljettavat saksalainen Timo Glock ja ranskalainen tulokaskuljettaja Charles Pic. Tallin testikuljettajana toimi Max Chilton joka pääsi ajamaan Abu Dhabin GP:n ensimmäisissä harjoituksissa. MR01 on McLarenin ohella ainoa auto kaudella 2012, jossa on yhtenäinen keularakenne.
Tallilla oli vaikeuksia saada autoaan läpi kolaritesteistä, minkä seurauksena autolla ei saatu ajettua ainoatakaan testikierrosta kautta edeltäneissä talvitesteissä. Talli sai kokeiltua uutta autoa radalla ensimmäistä kertaa 5. maaliskuuta, jolloin talli ajoi mainoskuvauksia varten sallitun testisession Silverstonen radalla. Auto läpäisi kolaritestit seuraavana päivänä 6. maaliskuuta.
MR01 käyttää Cosworthin valmistamaa 2,4 litran V8-moottoria.
Auton ensimmäinen varsinainen testi tapahtui kauden avauskilpailun ensimmäisessä harjoitusjaksossa. Talli pystyi ajattamaan harjoituksessa molempia kuljettajia. Toisessa sessiossa Timo Glock onnistui ajamaan 12. parhaan ajan. Lauantain aika-ajossa kävi kuitenkin selväksi, ettei Marussian vauhti riitä edes keskikastiin. Tallin kuljettajat miehittivät lähtöruudut 21 ja 22, mutta Sergio Pérezin rangaistuksen myötä he pääsivät lähtemään kilpailuun yhtä ruutua korkeammilta sijoilta. Itse kilpailussa talli ajoi tasaisesti letkan loppupäässä onnistuen nousemaan sijoille 14 ja 15 muiden keskeytysten ja varikkopysähdysten ansiosta. Muutamaa kierrosta ennen maalia Pic joutui keskeyttämään kilpailun, mutta sai sijoituksen ajettuaan 90 prosenttia kilpailusta.
William Press
William J. Press oli brittiläinen vapaapainija. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä hopeaa 54 kg -sarjassa.