hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Prokloksen talo
Prokloksen talo () oli antiikin aikainen yksityistalo, joka sijaitsi Ateenassa Akropoliin etelärinteellä. Sen arvellaan kuuluneen uusplatonilaiselle filosofi Proklokselle. Talon raunioita on tutkittu nykyaikana. Tutkimuksessa se tunnetaan usein nimellä "Rakennus Khii" ("Building Chi").
Talo on myöhäisen roomalaisajan rakennus. Se oli todennäköisesti alun perin Plutarkhoksen, joka oli perustanut Ateenan uusplatonilaisen koulun, 400-luvun alussa rakennuttama. Myöhemmin se siirtyi Proklokselle. Uusplatonilainen uudelleen henkiin herätetty ”Platonin Akatemia” toimi rakennuksessa näin ilmeisesti useita vuosia. Rakennus hylättiin 500-luvulla sen jälkeen, kun keisari Justinianus määräsi Ateenan filosofikoulut suljettaviksi. Talo löydettiin ja sitä tutkittiin osittain vuonna 1955 Dionysíou Areopagítou -kadun rakennustöiden yhteydessä.
Proklos oli uusplatonilaisen koulun johtaja ja kaupungin merkkihenkilöitä. Rakennus on tunnistettu Prokloksen taloksi perustuen sekä antiikin aikaisiin tekstilähteisiin että arkeologisiin löytöihin. Tekstilähde, johon tunnistus perustuu, on myöhemmän uusplatonilaisen Marinoksen teos "Prokloksen elämä" ("Vita Procli"). Marinos kirjoitti, että Prokloksen talo, jossa hänen edeltäjänsä Syrianos ja Plutarkhos olivat asuneet aiemmin, sijaitsi Sofokleen tunnetuksi tekemän Asklepieionin sekä Dionysoksen teatterin vieressä sijainneen Dionysoksen temppelin läheisyydessä. Marinoksen mukaan talo myös näkyi Akropoliille.
Useimmat tutkijat ovat katsoneet arkeologisten löytöjen tukevan johtopäätöstä siitä, että löydetty talo olisi juuri kuvattu Prokloksen talo. Talossa on suuri keskussali, jonka ympärillä on pienempiä saleja sekä apsis, jossa on syvennyksiä mahdollisesti patsaita varten. Talossa on suoritettu pakanallisia uhrimenoja ja muita toimituksia, ja sieltä on löydetty pakanallisia patsaita, kuten Kybelen patsas; Marinoksen kuvauksen mukaan Kybele oli eräs Prokloksen erityisesti palvomista jumalista. Apsista on voitu käyttää luentosalina. Tunnistus on kuitenkin myös kyseenalaistettu.
Tutkimusten jälkeen talon rauniot täytettiin ja Dionysíou Areopagítou -katu rakennettiin sen päälle. Rakennuksen ääriviivat on merkitty katuun Parthenónos- ja Dionysíou Areopagítou -katujen risteykseen.
State Route 84 (Kalifornia)
State Route 84 on valtatie Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Sillä on pituutta 154 kilometriä. Tie alkaa San Gregoriosta ja päättyy West Sacramentoon.
Gubaha
Gubaha () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman sivujoen Kosvan rannalla 142 kilometriä Permistä koilliseen. Kaupunki on Gubahan piirin keskus. Sen kautta kulkee Tšusovoin ja Solikamskin välinen rautatie. Asukkaita on 26 600 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt hiilikaivosten yhteyteen. Vuonna 1928 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1941 siitä tuli kaupunki. Nykyään Gubahassa on mm. sähkövoimala sekä kemian ja metalliteollisuutta.
State Route 262 (Kalifornia)
State Route 262 on valtatie Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Sillä on pituutta 1,722 kilometriä. Tie yhdistää Fremontissa sijaitsevat Interstate 880- ja Interstate 680 -tiet toisiinsa.
Walnut Creek
Walnut Creek on kaupunki Contra Costan piirikunnassa Kaliforniassa. Se sijaitsee noin 26 kilometrin päässä Alamedan piirikunnan pääkaupungista, Oaklandista. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungissa oli 64 296 asukasta. Asukastiheys oli tuolloin 1 276,2 asukasta neliökilometrillä.
Walnut Creekillä on pinta-alaa 50,4 km. Kaupungissa ei ole lainkaan vesialueita.
Tšormoz
Tšormoz (, myös "Tšermoz", Чермо́з) on kaupunki Permin aluepiirin Iljinskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman tekojärven rannalla 102 kilometriä Permistä pohjoiseen. Asukkaita on 4 000 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1701 perustetun kuparisulaton (myöhemmin rautatehdas) yhteyteen. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1943. Nykyään Tšormozissa toimii sähkölaitetehdas, maatalous- sekä metsäteollisuusyritys. Nähtävyyksiin kuuluvat entisen rautatehtaan rakennukset ja 1820–1830-luvuilla rakennettu Jumalanäidin syntymän kirkko.
Maldivian
Maldivian ( ) on Malediivien kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 2000. Maldivian operoi Malén kansainväliseltä lentoasemalta Malésta seitsemään kohteeseen viiden koneen laivastollaan.
Maldivian on perustettu 13. huhtikuuta 2000 nimellä Island Aviation Services. 26. tammikuuta 2008 Island Aviation Services loi uuden brändin nimeltä Maldivian. Yhtiö on 100 % Malediivien hallituksen omistama.
Maldivianin Bombardier Dash 8 -koneiden keski-ikä oli 11,1 vuotta helmikuussa 2010.
Malén kansainvälinen lentoasema
Malén kansainvälinen lentoasema () on lentoasema Hulhulén saarella Malediiveilla. Lentoasema sijaitsee pääkaupunki Malén välittömässä läheisyydessä. Lentoasema avattiin liikenteelle 1966.
Lentoasemalla on yksi 3 200 metriä pitkä ja 45 metriä leveä kiitotie.
Pörhö
Pörhö eli Pörhön autoliike Oy on yksi Suomen suurimmista autoliikkeistä. Yrityksen perustivat vuonna 1956 Esko ja Aino Pörhö. Heidän poikansa Matti Pörhö on liikkeen nykyinen toimitusjohtaja. Pörhöllä on 13 autoliikettä ympäri Suomea.
Pörhön autoliike on Auto Bild -lehden tekemän Palvelu 1 -ostotutkimus 2010 mukaan "parhaiten palveleva autoliikeketju". Perustelun mukaan "automyyjät osasivat palvella uuden auton ostajaa autoliikeketjuista parhaiten."
Veli Aine
Veli Valo Aine (17. helmikuuta 1919 Tornio – 30. joulukuuta 2008 Tornio) oli suomalainen liikemies, joka tuli tunnetuksi myös taiteen keräilijänä.
Veli Aine kirjoitti ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta vuonna 1939. Hän osallistui vapaaehtoisena talvisotaan. Välirauhan aikana Aine suoritti Suomen Liikemiesten Kauppaopiston ylioppilasluokan. Jatkosodassa Aine palveli Olavi Alakulpin tiedusteluosastossa. Sodan loputtua Aine oli sotilasarvoltaan kapteeni. Hän sai ylennyksen majuriksi vuonna 1967.
Sodan jälkeen Aine sai johdettavakseen isänsä Iikka Aineen perustaman autoliikkeen, joka oli sodan aikana ajautunut vaikeuksiin. Veli Aine nosti autoliikkeen yhdeksi Suomen suurimmista yksityisistä autotaloista. Veli Aineelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvo vuonna 1969.
Vaimonsa Eilan (o.s. Rantanen) kanssa Veli Aine alkoi kerätä taidetta 1940-luvun lopulla. Oppaana taideostoissa oli helsinkiläinen taiteentuntija Helmut van Assendelft, joka oli Eila Aineen vanhempien perheystäviä. Aineet perustivat nimeään kantavan kuvataidesäätiön vuonna 1974. Aineet halusivat, että heidän keräämänsä kokoelma jää Tornioon. Kun kaupunki teki päätöksen taidemuseon rakentamisesta, Veli ja Eila Aine lahjoittivat taidekokoelmansa säätiölle vuonna 1979. Aineen taidemuseo avattiin yleisölle 7. maaliskuuta 1986.
Marius af Schultén
Marius Max af Schultén (21. joulukuuta 1890 – 30. tammikuuta 1978) oli suomalainen arkkitehti ja kuvataiteilija. Af Schultén työskenteli paitsi itsenäisenä arkkitehtina myös monien Suomen tunnetuimpien arkkitehtien avustajana. Taidegraafikkona hän kuvasi töissään rakennuksia ja kaupunkiympäristöjä. Hänet tunnetaan myös aktiivisena arkkitehtuurikeskustelijana.
Marius af Schulténin isä oli kirurgian professori Max af Schultén. Af Schultén valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1915. Opiskeluaikanaan af Schultén harjoitteli Jung & Bomansonin arkkitehtitoimistossa ja valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Sigurd Frosteruksen toimistossa. Vuosina 1919–1924 hänellä oli Matti Finellin kanssa yhteinen arkkitehtitoimisto. Tämän jälkeen af Schultén jatkoi uraansa työskentelemällä monien tunnettujen arkkitehtien toimistoissa. Hän teki suunnittelutöitä muun muassa Bertel Liljeqvistin, Jarl Eklundin, Eino Forsmanin, Oiva Kallion, Uno Ullbergin ja Lars Sonckin kanssa sekä Jung & Jung -arkkitehtitoimistossa. Oman arkkitehtitoimiston hän perusti vuonna 1949.
Uransa aikana af Schultén suunnitteli niin pientaloja, asuinkerrostaloja, julkisia rakennuksia kuin teollisuusrakennuksia eri puolille Suomea. Frosteruksen kuoleman jälkeen hän muun muassa teki jatkosuunnitelman Stockmannin Helsingin-tavaratalon laajentamiseksi, mutta hänen suurisuuntaista suunnitelmaansa, johon kuului esimerkiksi Pohjois-Esplanadin kulmaan rakennettava pilvenpiirtäjä, ei koskaan toteutettu.
Paitsi arkkitehtina, af Schultén oli tunnettu myös innokkaana kulttuurikeskustelijana muun muassa Hufvudstadsbladetissa ja Arkkitehti-lehdessä, joissa hän otti usein kantaa Helsingin arvokkaan vanhan rakennuskannan säilyttämisen puolesta. Hän kirjoitti Helsingin arkkitehtuurista lukuisia lehtiartikkeleita.
Marius Max ja hänen puolisonsa Judith Ingeborg af Schultén (s. Lindroos) saivat kaksi lasta: Cay Gerhard (s. 1938, myöh. oikeustieteen lisensiaatti) ja Bengt Henrik (s. 1939, myöh. sisustusarkkitehti ja muotoilija).
G. K. Podila
Gopi K. Podila (, 14. syyskuuta 1957 – 12. helmikuuta 2010) oli amerikan-intialainen biologian professori ja palkittu akateemikko. Hän kuoli kahden muun professorin kanssa Alabaman yliopiston ampumavälikohtauksessa vuonna 2010, kun samalla yliopistolla opettanut Amy Bishop aloitti ammuskelun. Gopi oli naimisissa Vani Podilan kanssa.
Ryszard Kulesza
Ryszard Kulesza (28. syyskuuta 1931 – 19. toukokuuta 2008) oli puolalainen jalkapallovalmentaja ja pelaaja.
Kulesza syntyi Varsovassa toisen maailmansodan alla ja perhe asui sotavuodet kaupungissa. Hänen isänsä kuoli Varsovan kansannousussa, jossa Kulesza itsekin oli vähällä saada surmansa saksalaissotilaan heitettyä hänet liikkuvan tankin alle. Kansannousun jälkeen 13-vuotias Kulesza vietiin Ostarbeiterina Saksaan, mutta hän pakeni takaisin Puolaan ja selvisi sodasta hengissä.
Kulesza sairasti viimeisinä elinvuosinaan Alzheimerin tautia. Hän kuoli 19. toukokuuta 2008 sairaalassa Varsovassa 76-vuotiaana. Hänet on haudattu Varsovan Czerniakówin hautausmaalle.
Sodan jälkeen Kulesza teki uraa hyökkääjänä kotimaassaan Okęcie Varsovassa, Polonia Varsovassa ja Polonia Bydgoszczissa. Hän lopetti pelaajauransa 1961 ja pidettyään kymmenisen vuotta taukoa jalkapallosta hän palasi lajin pariin Lechia Gdanskin päävalmentajana 1971. Tämän pestin jälkeen hän toimi Puolan juniorimaajoukkueiden päävalmentajana, kunnes siirtyi 1976 Jacek Gmochin apuvalmentajaksi A-maajoukkueeseen 1976. Lokakuussa 1978 hänestä tuli maajoukkueen päävalmentaja, mutta hän ei onnistunut johdattamaan Puolaa EM-kisoihin 1980. Hän sai kuitenkin potkut tehtävistään joulukuussa 1980 kurinpidollisten vaikeuksien vuoksi.
Maajoukkuepotkujen jälkeen Kulesza valmensi Tunisiaa parin vuoden ajan luotsaten maajoukkueen Afrikan mestaruuskisoihin 1982. Tämän jälkeen hän palasi takaisin kotimaahansa ja toimi Puolan jalkapalloliiton PZPN:n palveluksessa valmennuskouluttajana. Hän palasi valmennustehtäviin vielä 1980-luvun lopussa tunisialaisseurojen Club Sportif Sfaxien'n ja CA Bizertin'n päävalmentajana. Vuonna 1988 hän luotsasi Bizertin'n Afrikan Cup-voittajien Cupin mestariksi.
Mihai Ghimpu
Mihai Ghimpu (s. 19. marraskuuta 1951 Colonița, Chișinău, Moldova) on Moldovan parlamentin entinen puhemies ja maan virkaatehnyt ex-presidenttinä 11. syyskuuta 2009 lähtien kommummusitipuolueen johtajan Vladimir Voroninin jouduttua jättäytymään kahden kauden jälkeen pois presidentin virasta.
Ghimpu edustaa liberaalipuoluetta (Partidul Liberal), joka sai 14,61 % äänistä heinäkuussa 2009 järjestetyissä, saman vuoden toisissa parlamenttivaaleissa. Vaalien jälkeen muut Moldovan puolueet liittoutuivat Alianța pentru Integrare Europeană -koalitioksi Moldovan kommunistipuoluetta vastaan, joka näissä vaaleissa jäi alle puolen parlamenttipaikoista (48/101).
Presidentti Vladimir Voroninin jätettyä virkansa syyskuussa 2009 hallitseva koalitio asetti ennen vaaleja kommunistipuolueesta eronneen Moldovan demokraattipuolueen johtajan Marian Lupun kahdesti ehdolle presidentiksi, mutta parlamentti ei kyennyt valitsemaan maalle uutta presidenttiä, johon silloisen lainsäädännön mukaan tarvittiin vähintään 3/5 äänistä parlamentissa. Venäjämyönteinen, eurooppaintegraatiota vastustanut, yli 2/5 kansanedustajaosuutta edustanut Moldovan kommunistipuolue piti puolueesta erkaantunutta Lupua luopiona, eikä suostunut hänen valitsemiseensa. Vastaava tilanne jatkui myös syksyn 2010 parlamenttivaalien jälkeen, jolloin kommunistipuolue sai yhä 42/100 kansanedustajaa.
Tammikuussa 2010 Ghimpu asetti "kommission tutkimaan ja arvioimaan totalitaristista kommunistista regiimiä Moldovan tasavallassa" (Comisia pentru studierea și aprecierea regimului comunist totalitar din Republica Moldova).
Ghimpun sanotaan ehdottaneen maan kielen nimen muuttamista moldaviasta romaniaksi, äänestysikärajan alentamista ja luopumista maan puolueettomuudesta.
Hän myönsi vuoden 2009 ensimmäisten vaalien jälkeisissä levottomuuksissa kuolleelle Valeriu Bobocille jälkikäteen maan korkeimman 7. huhtikuuta 2010 Ordinul Republicii -kunniamerkin.
Kesäkuussa 2010 Ghimpu antoi asetuksen kesäkuun 28. päivän nimeämisestä neuvostomiehityksen päiväksi ja tapahtuman muistoksi pystytettäväksi muistomerkin parlamentin eteen ja juhlatilaisuuksien järjestämisestä. Kommunistien lisäksi Ghimpun toimia vastusti myös enemmistö oikeistoallianssin jäsenistä, ja parlamentti kumosi sen.
Mihai Ghimpu on ollut naimisissa Dina Ghimpun kanssa yli 30 vuotta. Heillä ei ole lapsia.
Ydinvastuu
Ydinvastuulla tarkoitetaan ydinlaitoksen haltijan vastuuta sivulliselle aiheutuneesta vahingosta. Suomessa sijaitsevan ydinlaitoksen haltijalla eli ydinvoimayhtiöllä on rajoittamaton vastuu Suomessa aiheutuneesta vahingosta. Rajoittamaton vastuu on ollut voimassa vuodesta 2012 alkaen. Laitoksen haltijan on otettava vakuutus, joka kattaa vahingot 700 miljoonaan euroon asti.
Voimassa olevan ydinvastuulain 12 § vapauttaa voimayhtiön vastuusta, jos vahinko on johtunut "epätavallista laatua olevasta luonnonmullistuksesta". Eduskunta on hyväksynyt vuonna 2005 lakimuutoksen, jolla poistetaan tämä vastuuvapaus luonnonmullistuksissa. Lakimuutos tulee kuitenkin voimaan vasta, kun kansainvälinen ns. Pariisin sopimus vahingonkorvausvastuusta tulee voimaan, eli sitten kun riittävä määrä maita on ratifioinut sopimuksen.
Jos Suomessa tapahtuva ydinonnettomuus aiheuttaa vahinkoa Suomen ulkopuolella, niin voimayhtiön vastuun enimmäismäärä on noin 700 miljoonaa euroa. Suomi on liittynyt kansainvälisiin sopimuksiin, joiden nojalla sopimusvaltiot korvaavat vahinkoja lisäksi enintään 146 miljoonan euron edestä.
Mikäli ydinonnettomuus tapahtuu ulkomailla, suomalaiset vahingonkärsijät voivat saada korvauksia, jos laitos sijaitsee valtiossa, joka on liittynyt kansainvälisiin sopimuksiin. Näitä valtioita ovat Suomen lisäksi Ruotsi, Norja, Tanska, Hollanti, Iso-Britannia, Belgia, Ranska, Saksa, Espanja, Portugali, Italia, Kreikka, Turkki, Slovenia, Bulgaria, Kamerun, Chile, Kroatia, Tshekin Tasavalta, Egypti, Viro, Latvia, Liettua, Unkari, Puola, Romania, Slovakia, Ukraina sekä St.Vincent ja Grenadiinit.
Pareto-diagrammi
Pareto-diagrammi on italialaisen taloustutkijan Vilfredo Pareton kehittämä diagrammi, jota käytetään tilastollisen prosessinohjauksen (SPC) työkaluna.
Klemen Bauer
Klemen Bauer (s. 9. tammikuuta 1986 Ljubljana, Jugoslavia) on slovenialainen ampumahiihtäjä.
Bauer saavutti junioreiden MM-kilpailuissa viisi mitalia: Haute Mauriennessa 2004 hän sai hopeaa pikamatkalla sekä pronssia normaalimatkalla ja viestissä, Kontiolahdella 2005 hopeaa pikamatkalla ja Martell-Val Martellossa pronssia normaalimatkalla. EM-kilpailujen juniorisarjassa hän sai Minskissä 2004 hopeaa normaalimatkalla ja pronssia viestissä, Novosibirskissä 2005 hopeaa viestissä sekä Langdorf-Arberseessa 2006 hopeaa takaa-ajossa ja pronssia pikamatkalla.
Aikuisten MM-kilpailuissa Bauer kuului Slovenian sekaviestijoukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi Pokljukassa 2006 ja neljänneksi Anterselvassa 2007. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän oli takaa-ajokilpailussa yhdestoista, pikakilpailussa kolmastoista ja yhteislähdössä neljästoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui pikakilpailussa neljänneksi, joka on samalla hänen paras sijoituksensa maailmancupissa. Samojen kisojen takaa-ajossa hän oli yhdeksäs. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui pikakilpailussa 15:nneksi.
Bauer hiihti Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 kolmannen osuuden Slovenian sekaviestijoukkueessa, joka sai hopeaa. Normaalimatkalla hän sijoittui viidenneksi. Hän oli Slovenian joukkueessa sekaviestissä viides Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 ja kuudes Sotšin olympialaisissa 2014. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimatkalla 15:nneksi.
Bauer voitti rulla-ampumahiihdon maailmanmestaruuden takaa-ajokilpailussa Forni Avoltrissa 2013.
Laura Croft
Laura Croft (s. 30. tammikuuta 1983 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen malli. Hän voitti Miss Hawaii Tropic Orlando -kilpailun vuonna 2004 ja oli heinäkuun 2008 Playboy-lehden "Playmate of the Month".
Croft toimi mallina jo viiden vuoden iässä. Hän opiskeli Flagler Collegessa viestintätieteitä sekä taidehistoriaa ja työskenteli seitsemän vuoden ajan Hooters-ravintolassa Jacksonvillen San Josessa. Hän pääsi esiintymään ravintolan tienvarsinmainoksiin ja BetUS.comin kalenteriin. Hän on myös esiintynyt tositelevisiossa, kuten "Playboy-talon tytöt" -sarjassa ().
Pikku veturi
Pikku veturi oli suomalainen Yleisradion tuottama ja Eppu Nuotion käsikirjoittama lastenohjelma. Ohjelmassa juontaja/juontajat askartelivat taikka juttelivat jostakin lapsille suunnatuista aiheista, jonka välissä näytettiin piirrettyjä ja muita lapsille suunnattuja ohjelmia. Pikku veturin elinkaaren aikana ohjelmaa juonsi muun muassa Kirsti Kemppainen vuosina 1996–1997. Kemppaisen kuoleman jälkeen, ohjelman juontajaksi vaihtui Rainer Kauniston esittämä juontajahahmo Toivo Taivas, joka juonsi ohjelmaa vuoteen 2000 saakka.
Petteri Tikkanen
Petteri Tikkanen (s. 1975) on suomalainen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja, koulutukseltaan taiteen maisteri Taideteollisesta korkeakoulusta. Hän on kotoisin Iisalmesta.
Tikkanen piirsi "City"-lehden Walter de Campin Sisäpiiri-palstalle ja toimittaa Patto-omakustannelehteä. Hän on voittanut Kemin sarjakuvakilpailun kaksi kertaa, vuosina 1997 ja 1998. Tikkasen sarjakuva-albumi "Eero" sai vuoden 2010 Sarjakuva-Finlandian. Tikkasen albumi "Kanerva ja kirottu lokki" (2008) on käännetty myös ranskaksi.
Vuonna 2011 Tikkanen sai Taiteen keskustoimikunnan jakaman kuvittajien ja sarjakuvataiteilijoiden 2000 euron arvoisen kirjastoapurahan.
Ctenolepisma lineata
Ctenolepisma lineata on toukkasukahäntäisiin kuuluva alkeellinen, sokeritoukkaa muistuttava hyönteinen.
Täysikasvuinen yksilö on noin 15 millimetriä pitkä. Lajin erottaa varsinaisesta sokeritoukasta se, että sen selässä on usein neljä tummanruskeaa raitaa. Se on myös vähemmän kiiltävä ja rakenteeltaan vanhempi. Myös lajin tuntosarvet ja häntäsukaset ovat huomattavasti pidemmät. Nuoret yksilöt ovat vaaleanruskeita ja niissä on vaaleanpunaista väriä aina neljänteen kuorenvaihtoon saakka, noin kuukauden ikäiseksi kuoriutumisen jälkeen.
Yhdysvalloissa laji on levinnyt maan itäosasta Georgiaan ja Arkansasiin saakka. Sitä esiintyy myös Kaliforniassa.
Laji viihtyy ihmisasumusten kellareissa, seinärakenteiden raoissa ja ullakoilla, joissa sitä voi esiintyä suuriakin määriä – erityisesti paanukattoisissa taloissa. Se viihtyy myös kukkapenkkien rakenteissa perustusten vierellä ja autotalleissa. Alalaji "Ctenolepisma lineata pilifera" on yleinen Pohjois-Kalifornian maaseudulla.
Wiki-merkintäkieli
Wiki-merkintäkieli tai wikiteksti on kevyt merkintäkieli, jota käytetään wikisivustoilla kuten Wikipediassa. Se on yksinkertaistettu vaihtoehto HTML-kielelle. Wikiohjelmisto muuntaa merkintäkielen HTML:ksi verkkoselaimia varten.
Rodong Sinmun
Rodong Sinmun (""Työläisten lehti"") on Korean demokraattisessa kansantasavallassa ilmestyvä sanomalehti. Lehti on maata hallitsevan Korean työväenpuolueen pää-äänenkannattaja. Lehteä julkaiseen Rodong-uutistoimisto. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 1. marraskuuta 1945 nimellä Chongro (""Oikea tie""). 1. syyskuuta 1946 lehti sai nykyisen nimensä.
Rodong Sinmun ilmestyy päivittäin kuusisivuisena. Lehti on rakenteeltaan aina samanlainen; se seuraa seuraavanlaista kaavaa:
Viihteeseen ja vapaa-aikaan liittyviä artikkeleita lehdessä ei ole. Myös kulttuuriin liittyvät artikkelit ovat harvinaisia. Rodong Sinmunin tärkeimpänä osana pidetään ensimmäisen sivun pääkirjoitusta, joka käsittelee politiikkaa ja taloutta Korean työväenpuolueen näkökulmasta. Tärkeät, maan politiikkaan liittyvät muutokset tuodaan usein ensi kertaa esiin Rodong Sinmunin pääkirjoituksessa, samoin pääkirjoituksesta voi päätellä esimerkiksi maan johdon asennetta Yhdysvaltoja ja muita maita kohtaan.
Rodong Sinmun toimitetaan pääasiassa yhteisiin lukutiloihin, esimerkiksi kirjastoihin, kouluihin, sairaalohin, työpaikoille ja armeijan kasarmeihin. Myös Korean työväenpuolueen paikallistoimistoihin toimitetaan lehti. Vain Korean työväenpuolueen ja Korean demokraattisen kansantasavallan korkeimmat johtajat saavat lehden kotiin toimitettuna.
Rodong Sinmun KCNA:n sivuilla (Koreaksi)
Acrotelsella devriesiana
Acrotelsella devriesiana on Australiassa elävä toukkasukahäntäisiin kuuluva alkeellinen hyönteinen. Se kuuluu samaan "Lepismatidae"-heimoon kuin kosmopoliitti sokeritoukka ja muutama muu ihmisasutuksissa viihtyvä lähilaji.
"Acrotelsella devriesiana" kuitenkin esiintyy luonnonvaraisena Australian etelä- ja keskiosissa. Se elää kaarnan, kivien ja pudonneiden lehtien alla.
Tom Sawyer (yhtye)
Tom Sawyer on suomalainen, Keski-Uusimaalta kotoisin oleva hard-rock -yhtye. Sen perusti vuonna 1986 kitaristi Artzi Lindberg. Yhtyeen alkuaikojen kokoonpanoista pitkäaikaisin oli Artzi Lindberg (kitara), Ulle Sihvonen (bassokitara ja laulu) ja Gary Ikonen (rummut). Tom Sawyerin ensimmäinen vinyylisinglejulkaisu oli vuonna 1988 julkaistu "Carry On(Lindberg, Sihvonen, Ikonen)/Shadows Of The Night(Lindberg, Sihvonen)". Single äänitettiin 303-studiossa.
Alkuvuosina Tom Sawyer koki muutamia jäsenvaihdoksia kunnes jäi tauolle. Vuonna 1992 Lindberg päätti perustaa yhtyeen uudelleen Niilin Jalokivi -nimisessä musiikkiprojektissa tapaamansa Cake Kariston kanssa. Laulajaksi otettiin Kariston kanssa aiemmin Rosie-nimisessä nuoriso-orkesterissa esiintynyt Joni Okkonen. Esityskieleksi vaihdettiin suomi uuden laulajan toiveiden mukaisesti, mutta musiikkityyli säilyi dance-elementeillä sävytettynä hard rockina.
Tom Sawyerin välivuosina Lindberg julkaisi muiden projektien ohessa myös "TOM SAWYER - PROJECT" -nimisiä instrumentaalitallenteita. Näistä eräs oli kappaleet "Red Baron" ja "Thät's it" sisältänyt vinyylisingle, jossa Lindbergin lisäksi soittivat vierailijoina Mac Makkonen (bassokitara), Pera Pokki (kosketinsoittimet ja rumpuohjelmointi) sekä Ekke Niiva (saksofoni). Singlen kappaleet julkaistiin Showcase Recordsin vuonna 1994 julkaisemalla "Best New Unsigned Scandinavian Bands (Volume 1)" -kokoelmalevyllä.
Kuponki
Kuponki (myös tarjouskuponki, etukuponki tai etuseteli) on dokumentti, jota käytetään markkinoinnissa lähinnä vähittäiskaupoissa. Kupongilla saa alennusta tuotteen ostohinnasta tai ostohyvitystä. Kuponkeja jaetaan kuluttajille muun muassa postin, ilmaisjakelulehtien, sanomalehtien ja verkon välityksellä.
Verkkokaupoissa käytetään paperikuponkien sijaan kuponkikoodeja. Ne ovat tavallisesti lyhyehköjä merkkijonoja, joilla saa kuponkia vastaavan alennuksen. Kuponkia tai alennuskoodia ei voi vaihtaa rahaksi.
Alun perin tuotteiden valmistajat loivat kupongit edistääkseen omien tuotteidensa myyntiä vähittäiskaupassa: Tiettyjä tuotekategorioita saattaa olla vähittäiskaupassa kymmeniä hyllymetrejä, joten etukupongin avulla asiakas ohjattiin valitsemaan oma tuote muiden tuotteiden joukosta. Käytännössä kupongilla valmistaja loi siis alennuksen omiin tuotteisiinsa, joka ohjasi kuluttajan valintaa.
Tarjouskuponki on fyysinen kuponki, jonka avulla kuluttaja voi säästää ostoksensa loppusummasta. Tarjouskuponki annetaan yleensä ostotapahtuman yhteydessä, jolloin asiakas saa kupongin oikeuttaman alennuksen. Kuponki oikeuttaa yleensä joko prosenttimääräiseen tai kiinteään alennukseen.
Kuponkikoodeista käytetään yleisesti myös nimitystä alennuskoodi. Alennuskoodeja käyttävät sekä suomalaiset että ulkomaiset nettikauppat. Suomessa alennuskoodien käyttö ei ole vielä kovinkaan yleistä, mutta muualla Euroopassa sekä Yhdysvalloissa alennuskoodeja käytetään huomattavasti useammin.
Eniten alennuskoodeja käytetään Yhdysvalloissa, jossa 10-20 % kaikista nettiostoksista tehdään hyödyntäen alennuskoodeja. Alennuskoodeja jaetaan yleensä yritysten normaalin mainosmateriaalin mukana, mutta myös erilaiset alennuskoodisivustot keräävät koodeja sivustoilleen.
Tyypillinen tapa jakaa kuponkeja on toimittaa ne tavanomaisen postin mukana jaettavina kuponkilehtisinä. Kuponkeja voidaan jakaa asiakkaille myös vähittäismyymälässä esimerkiksi ostotapahtuman yhteydessä. Yritys voi myös liittää kuponkeja asiakkaan tekemien tilausten postituksiin tai jakaa kuponkeja esimerkiksi oman kanta-asiakaslehtensä välissä.
Sähköiset kuponkikoodit toimitetaan kuluttajille usein yritysten uutiskirjeiden mukana. Koodeja voidaan jakaa myös esimerkiksi sosiaalisessa mediassa sekä yrityksen mobiilisovelluksissa.
Alennuskoodeja voivat jakaa myös blogaajat sekä vlogaajat, jotka saavat koodeja käyttöönsä tehdessään yhteistyötä yritysten kanssa.
Sähköisiä kuponkikoodeja jakavat myös erilaiset alennuskoodisivustot. Alennuskoodisivustot keräävät tyypillisesti usean verkkokaupan alennuskoodit omalle sivustolleen, josta kuluttajat voivat ottaa ne käyttöön tehdessään ostoksia verkkokaupoissa.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2010 – naisten turnaus
Jääkiekon naisten turnaus talviolympialaisissa 2010 pelattiin 13.–25. helmikuuta Vancouverissa. Kahdeksan joukkuetta oli jaettu kahteen alkulohkoon, ja kukin joukkue pelasi alkusarjassa kolme ottelua. Alkusarjan päätyttyä kummastakin lohkosta eteni kaksi parasta joukkuetta mitalipeleihin. Muut neljä joukkuetta pelasivat sijoituksista.
Lohko A
Lohko BKisoihin valittiin 6 päätuomaria ja 9 linjatuomaria:
Päätuomarit:
Linjatuomarit:
Wyllis Cooper
Wyllis Cooper oik. Willis Oswald Cooper (1899 Pekin, Illinois – 1955) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja. Etunimensä hän muutti Wyllisiksi numerologiaa harrastavan vaimonsa pyynnöstä.
Cooper loi radioon muun muassa 1930- ja 1940-luvuilla esitetyt kauhukuunnelmasarjat "Lights Out" ja "Quiet, Please". Elokuvakäsikirjoituksen hän teki muun muassa elokuvaan "Frankensteinin poika".
Thomas Brodie-Sangster
Thomas Brodie Sangster (s. 16. toukokuuta 1990 Southwark, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa "Labyrintti"-elokuvasarjassa sekä elokuvissa "Rakkautta vain", "Nanny McPhee – satumainen lastenvahti", "The Last Legion", "Nowhere Boy" ja hänellä on myös pieni rooli elokuvassa "". Televisiossa hän on esiintynyt muun muassa "Doctor Whossa" ja "Game of Thronesissa" sekä ääninäytellyt Ferbiä animaatiosarjassa "Finias ja Ferb".
Sangster myös soittaa bassokitaraa jazzyhtyeessä Winnet, jonka laulaja on hänen äitinsä Anastasia Bertram.
Curdin Perl
Curdin Perl (s. 15. marraskuuta 1984) on sveitsiläinen maastohiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2004 Perl oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toinen. Talviolympialaisissa 2010 hän hiihti 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa sijalle 17. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli 15 kilometrin vapaalla 11:s ja yhdistelmäkilpailussa 14:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 12:nneksi.
Maastohiihdon maailmancupissa Perl kilpaili ensimmäisen kerran Falunissa maaliskuussa vuonna 2005. Hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran helmikuussa 2007, kun hän oli Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kymmenes. Parhaimmillaan hän on ollut seitsemäs La Clusaz'n 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2010. Seuraavana päivänä hän hiihti ankkuriosuuden Sveitsin voittaessa maailmancupin viestikilpailun. Tour de Skillä tammikuussa 2010 Perl oli 35 kilometrin vapaan kisassa seitsemäs. Tour de Skillä 2010–2011 Perl sijoittui lopputuloksissa neljänneksi.
Maëlle Ricker
Maëlle Danica Ricker (s. 2. joulukuuta 1978 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen entinen lumilautailija.
Ricker kilpaili ensimmäisen kerran lumilautailun maailmancupissa 14. joulukuuta 1996. Hän on voittanut 16 maailmancupin osakilpailua, joista kaksi on halfpipesta ja loput crossista. Ricker otti lumilautacrossissa MM-kultaa vuonna 2013 ja pronssia vuonna 2005.
Ricker oli lumilautacrossin neljäs Torinon talviolympialaisissa 2006 ja voitti kultaa Vancouverin talviolympialaisissa 2010. Halfpipessa hän sijoittui viidenneksi Naganon talviolympialaisissa 1998.
Veronkohde
Veronkohde eli vero-objekti tarkoittaa sitä hyödykettä tai taloudellista tapahtumaa, josta on maksettava veroa. Sellaisia ovat esimerkiksi tietyt tulot, omaisuus sekä tuotteiden valmistus ja kulutus (kulutusvero). Veronkohteen lähikäsite on "veronlähde", joka tarkoittaa niitä varoja tai tuloja, joista veron maksuun käytettävä raha on peräisin. Tuloveron yhteydessä veronkohde ja veronlähde merkitsevät samaa asiaa. Arvonlisäverossa veronkohteena on kulutus, mutta veronlähteenä kuluttajan tulot tai varallisuus. Verosta vapaaksi eli verottomaksi kutsutaan veronkohdetta, joka on vapautettu veroista.
Täysvero
Täysvero () on keskiajalla ja uuden ajan alussa käytössä ollut veroyksikkö Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa, Porvoon läänissä, Savossa ja Karjalassa. Länsi-Suomessa se tarkoitti alun perin normaalia taloa. Veronmaksukyvyltään heikommat talot olivat "puoliveroja". Varsinais-Suomessa täysvero tarkoitti suunnilleen samaa kuin miesluku. Muualla Suomessa täysveron perustana oli maan arviointi. Savossa viiden tai useamman veronahan taloa pidettiin täysverona ja pienempiä taloja puoliverona.
Verohinta
Verohinta oli aiemmin laskennallinen hinta, jonka avulla luonnosta saatavilla tuotteilla suoritettava vero muunnettiin rahalliseksi arvoksi. Aikoinaan kannettiin vuotuista veroa maanviljelystä, karjanhoidosta, kalastuksesta tai muusta maaelinkeinosta saatuina tuotteina. Tällaisia veroparseleita eli veroesineitä voitiin korvata rahalla. Eri tuotteiden verohinnat vahvistettiin vuosittain ja niistä laadittiin verohintaluettelo eli verohintataksa. Tätä varten suoritettiin jokaisessa läänissä verohinnanpano.
Koska usein oli edullista sekä veronmaksajalle että veronsaajalle saada lunastaa veroparselit rahana, alettiin jo 1600-luvulla määrätä verohintoja. Osalle veroparseleista määrättiin kiinteä hinta, mutta tavallisesti käytettiin käypää hintaa eli vuosiverohintaa. Vuonna 1840 annetulla julistuksella siirryttiin käyttämään yhdeksän edellisen vuoden keskiverohintaa, jotta kruunun saaman maaveron määrä ei vaihtelisi vuosittain liiaksi. Maaverot lakkautettiin vuoden 1925 alusta lähtien, jonka jälkeen verohinnoilla ei enää ollut merkitystä valtionverotuksessa. Valtion virkatalojen vuokrien ja eräiden maksujen määräämisessä verohintaluetteloa tarvittiin vuoden 1930 loppuun saakka. Vuonna 1930 annettiin laki, joka sääti vuokriin sisältyvien viljaerien hinnat laskettavaksi maatalousministeriön vuosittain vahvistamien hintojen mukaan. Maksujen osalta laissa määrättiin viljalle pysyvät hinnat.
Heikki Tikkanen
Heikki Tikkanen (3. lokakuuta 1930 Turku – 17. toukokuuta 2012 Espoo) oli suomalainen toimittaja.
Heikki Tikkasen isä oli Uusi Aura -lehden päätoimittaja Eino Tikkanen. Tikkanen aloitti oman toimittajanuransa 1950-luvulla. Hän tuli toimittajaksi Helsingin Sanomiin vuonna 1954 opiskeltuaan sitä ennen muutaman vuoden Teknillisessä korkeakoulussa. Vuodesta 1961 hän toimi Sanoman toisen lehden, Ilta-Sanomien, päätoimittajana, kunnes aloitti vuonna 1966 Helsingin Sanomien toisen päätoimittajan tehtävässä.
Vuonna 1976 Tikkanen seurasi Teo Mertasta Helsingin Sanomien vastaavana päätoimittajana ja hän työskenteli tehtävässä vuoden 1990 loppuun, jolloin jäi eläkkeelle. Hänen seuraajansa lehden vastaavana päätoimittajana oli aiemmin lehden uutispäätoimittajana toiminut Janne Virkkunen. Vuosina 1989–1998 Tikkanen toimi Sanoma Osakeyhtiön hallituksen varapuheenjohtajana.
Näyttelijä Aino-Maija Tikkanen oli Heikki Tikkasen sisko.
Vikariaatti
Vikariaatti () tarkoittaa yleisesti viransijaisuutta ja sijaisen tointa sekä erityisesti maantieteellistä aluetta, jossa vikaari harjoittaa virkaansa. Vikaari on tavallisesti velvollinen asumaan vikariaatissaan. Toisinaan nimitystä käytetään katolisesta hierarkkisesti järjestetystä lähetysalueesta, esimerkiksi apostolisesta vikariaatista. Joskus vikariaatti tarkoittaa seurakunnan sivukirkkoa.
Eheytymiskurssi
Eheytymiskurssi on uskomushoito, jolla homoseksuaaleja henkilöitä pyritään lähinnä uskonnollisin keinoin ”eheyttämään” eli muuttamaan heteroseksuaaleiksi. ”Eheyttäminen” perustuu siihen, että Jumala voi joidenkin ihmisten käsityksen mukaan eheyttää eli suoristaa ihmisen seksuaalisuuden alueen ”vinoutumiksi” tulkittuja ominaisuuksia.
Suomessa kursseja järjestää muun muassa Aslan-yhdistys. Tosin heidän kantansa on, ettei Aslanilla ei ole ”eheyttämistekniikkaa”, jolla homoista ”käännytettäisiin” heteroita. Jotkut Aslanin toimintaan osallistuneet kertovat, että sielunhoitoprosessin jälkeen heidän homoeroottiset reaktionsa ovat muuttuneet spontaanisti, eivät pakottamalla. Kurssien puolustajat ovat vastanneet, että he pyrkivät ”eheyttämään” vain niitä homoseksuaaleja, jotka haluavat ”eheytyä”. Seta on vaatinut kursseja lopetettaviksi.
Maailman terveysjärjestön Yhdysvaltojen osasto Pan American Health Organisation (PAHO) antoi keväällä 2012 kannanoton, jonka mukaan seksuaalista suuntautumista muuttavat ”terapiat” ovat vailla lääketieteellistä perustaa ja uhkaavat terveyttä.
Amerikkalainen eheytysjärjestö Exodus lopetti toimintansa kesäkuussa 2013 ja pyysi anteeksi kaikilta, joita se on yrittänyt ”eheyttää”. Exoduksen puheenjohtaja Alan Chambers myönsi olleensa osa ”tietämättömyyden järjestelmää”.
Yhdysvalloissa eheyttämisterapian antaminen alaikäisille on kielletty useissa osavaltioissa, ja korkein oikeus on vahvistanut kiellon muun muassa New Jerseyn osavaltiossa.
Hevoshoitolan sisarukset
Hevoshoitolan sisarukset -kirjasarjan on kirjoittanun Lauren Brooke. Kirjasarjaan kuuluu 20 kirjaa. Kirjat kertovat hevoshoitola Heartlandin arjesta.
Amy Fleming ja Louise (Lou) Fleming sekä heidän isoisänsä Jack Bartlett hoitavat pääosin Heartlandia. Apunaan heillä on tallipojat Ty sekä Ben. Hevoshoitolassa he menevät hevosten ehdoilla eivätkä turvaudu väkivaltaan tai yllyttämiseen. Kaksi yleisintä hoitokeinoa ovat yhdeyden luominen pyöröaitauksessa sekä terapeuttinen hieronta.
Hevoshoitola kamppailee kuuluisaa, valtavaa tilaa Green Briaria vastaan. Tilat ovat kuin yö ja päivä. Green Briarissa Val Grant on kaikkien pomo ja määrää tilan asioista, käskyttäen jopa omaa tyttöään Ashleytä, josta on tullut Amyn viimeinen ihminen, jota hän haluaa nähdä. Amyn parhaimmat kaverit ovat Soraya ja Matt. Soraya auttaa usein hevoshoitolassa ja hänen suosikki on kiltti Jasmine-poni. Matt on eläinlääkäri Scottin pikkuveli. Scott on sekä eläinlääkäri että Loun poikaystävä.
Tim, tyttöjen isä asuu Australiassa uuden vaimonsa Helenan sekä heidän yhteisen tytön Lilyn kanssa. Heillä on siellä suuri tila. Tim osti Amylle ja Loulle Storm-hevosen lahjaksi, mutta se oli liian vaativa Loulle, joka ei ole 12 vuoteen ratsastanut. Lopulta se myytiin Nick Halliwellille, joka on kuuluisa esteratsastaja ja sillä kisaa Daniel, Nickin tallipoika sekä Amyn ystävä. Marion, tyttöjen äiti kuoli auto-onnettomudessa. Marion oli erittäin taitava hevostenkäsittelijä, hänellä oli maaginen ote hevosiin. Marion opetti kaiken mitä tiesi Amylle sekä Tylle, jotka auttoivat äitiään hänen ollessa vielä elossa. Marionin poismenon jälkeen Amy ja Ty ovat hoitaneet ongelmahevoset keskenään.
Hevoshoitolan sisaruksista on tehty myös televisio-ohjelma Sydänmailla, jota on esitetty Suomessa TV2:lla ja julkaistu Hevoshoitolan sisarukset - dvd:nä.
Kizelin piiri
Kizelin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 1 390 neliökilometriä. Asukkaita on 30 300 henkeä (vuonna 2009).
Kizelin piiri sijaitsee Permin aluepiirin itäosassa. Luoteessa se rajoittuu Aleksandrovskin piiriin, idässä Sverdlovskin alueeseen ja Gornozavodskin piiriin sekä etelässä Gremjatšinskin ja Gubahan piireihin. Pinta-alasta 72,9 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, savi ja granosieniitti.
Piiriin kuuluu Kizelin kaupunki sekä neljä maalaiskuntaa: Južnyi-Kospašski, Šahta, Severnyi-Kospašski ja Tsentralnyi-Kospašski. Hallinnollinen keskus on Kizel. Asutuskeskuksia on yhteensä 7.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 80,5 % venäläisiä, 12,7 % tataareja ja 1,8 % ukrainalaisia.
Piirin kautta kulkee Tšusovoin ja Solikamskin välinen maantie ja rautatie. 1990-luvulle saakka seudulla harjoitettiin kivihiilen tuotantoa. Nykyisin tärkeimmät elinkeinot ovat puunhankinta ja -jalostus.
Piirissä toimii Kizelin vuoriteknikumi, lääketieteellinen oppilaitos, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Novyi den" (”Uusi päivä”).
Seudulla on kivikautisia arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat vanhat teollisuusrakennukset ja Šahtan taajaman lähellä sijaitseva Kizelin luola.
Gremjatšinskin piiri
Gremjatšinskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1949 perustetun piirin pinta-ala on 1 115 neliökilometriä. Asukkaita on 14 700 henkeä (vuonna 2009).
Gremjatšinskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin itäosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kizelin, idässä Gornozavodskin, etelässä Tšusovoin, lännessä Dobrjankan ja luoteessa Gubahan piireihin. Pinta-alasta 95 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, keraaminen savi ja sepeli. Seudulla sijaitsee Basegin luonnonpuisto.
Piiriin kuuluu Gremjatšinskin kaupunki sekä kolme maalaiskuntaa: Jubileinyi, Šumihinski ja Usva. Hallinnollinen keskus on Gremjatšinsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 7.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 76,5 % venäläisiä ja 14,7 % tataareja.
Piirin kautta kulkee Tšusovoin ja Bereznikin välinen maantie sekä Tšusovoin ja Solikamskin välinen rautatie. Talous perustui 1990-luvun loppuun saakka kivihiilen louhintaan. Nykyään tärkein teollisuuden ala on sepelin tuotanto. Hiilikaivosten sulkemisen jälkeen on kehitetty myös puunhankintaa ja -jalostusta.
Piirissä toimii kaksi lasten luomistyön keskusta, taidekoulu, ammattikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Šahtjor" (”Kaivostyöläinen”).
Pikkuhaarapyrstö
Pikkuhaarapyrstö ("Enicurus scouleri") Aasian keski-, etelä-, kaakkois- ja itäosissa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan pikkuhaarapyrstö on noin 13 cm. Pikkuhaarapyrstön otsa, vatsa, alaperä sekä leveä siipijuova ja siipien reunat ovat väriltään valkoiset. Muuten laji on höyhenpuvultaan sinertävän musta. Koiras- ja naarasyksilöt eivät eroa toisistaan höyhenpukunsa perusteella. Haarapyrstöjen suvun lajien pyrstö on tyypillisesti pitkä ja selvästi haarapäinen. Pikkuhaarapyrstön pyrstö on kuitenkin lyhyt ja vain hieman lovipäinen, lähes suora.
Pikkuhaarapyrstöä tavataan Keski-Aasiassa Tadžikistanissa, Afganistanissa ja Kazakstanissa. Etelä-Aasiassa levinneisyys ulottuu Pakistanista Intiaan ja edelleen itään päin Kaakkois-Aasiaan ja Kiinaan sekä Taiwaniin. Pikkuhaarapyrstöt elävät nopeasti virtaavien vuoristopurojen ja -jokien luona. Erityisesti laji tavataan vesiputouksien läheisyydestä. Talvisin laji elää hitaammin virtaavien jokien ja järvien lähellä.
Pikkuhaarapyrstöt syövät vesihyönteisiä, äyriäisiä ja jonkin verran myös kasviperäistä ravintoa. Ravintonsa laji poimii useimmiten kiviltä, mutta toisinaan sukeltaa myös veden alle.
Laji rakentaa pesänsä joen törmään usein vesiputouksen taakse. Pesä rakennetaan sammalista, lehdistä ja ruohoista. Naaras munii kolmesta viiteen valkoista vaaleanpuna- tai violettitäpläistä munaa.
Tengeliönjoen rautatiesilta
Tengeliönjoen rautatiesilta on Ylitornion kunnassa Aavasaksan kylässä sijaitseva Tengeliönjoen ylittävä Kolarin radan silta. Silta on avattu liikenteelle ensimmäisen kerran vuonna 1928, ja sen perustukset ovat edelleen uuden sillan käytössä. Uusi silta on rakennettu vuonna 1951.Preliminary Assessment of Finnish Railway Bridges, liite 3a/16 Sillalla sallitaan 18 tonnin akselipaino, ja sen jännemitat ovat 45+45+21 metriä.Preliminary Assessment of Finnish Railway Bridges, liite 3a/10
Silta muodostuu kahdesta 45 metrin mittaisesta vahvistetusta teräsristikkojänteestä, sekä kolmannesta yksinkertaisesta 21 metrin mittaisesta teräspalkkijänteestä.
Bright Sheng
Bright Sheng (, pinyin: Shèng Zōngliàng) (s. 6. joulukuuta 1955) on kiinalais-yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on asunut Yhdysvalloissa vuodesta 1982 ja työskentelee Michiganin yliopistolla. Hän on saanut MacArthur Fellowshipin vuonna 2001 ja on New York City Balletin ensimmäinen nimikkosäveltäjä.
Shengin teoksia ovat esittäneet muiden muassa New Yorkin filharmonikot, Bostonin sinfoniaorkesteri, Chicagon sinfoniaorkesteri, Philadelphian orkesteri, Seattlen sinfoniaorkesteri, Orchestre de Paris, Kuninkaallinen Concertgebouw-orkesteri, Tokion filharmoninen orkesteri ja Kiinan kansallinen sinfoniaorkesteri.
Kaarlo O. Tanner
Karl (Kaarlo) Oskar Tanner (sukunimi aik. "Tibiander"; 16. helmikuuta 1868 Rauma – 17. elokuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Tanner hukkui elokuussa 1906 Helsingin vesillä Mjölön lähellä purjeveneen kaatuessa. Veneessä oli mukana myös kirjailija Kaarlo Luoto sekä kolme muuta miestä jotkat onnistuivat pelastumaan. Tannerin ruumis löydettiin 9. syyskuuta 1906 Lauttasaaren luota.
Tug of War (Enchantin albumi)
Tug of War yhdysvaltalaisen progressiivisen rockyhtyeen Enchantin seitsemäs studioalbumi.
Seppo Paatelainen
Seppo Veijo Tapio Paatelainen (s. 6. helmikuuta 1944 Sumiainen), MMM ja vuorineuvos on tullut tunnetuksi erityisesti elintarviketeollisuuden rakennemuutosten ja fuusioiden läpiviejänä sekä paikalleen pysähtymättömänä liiketoiminnan uudistajana. Hänellä on takanaan yli 25 vuoden kokemus yritysten johtotehtävistä. Paatelainen oli mm. 1990-luvulla mukana ajamassa alas Tuottajain Lihakeskuskuntaa (TLK) ja siten aloittamassa uutta avoimen kilpailun kulttuuria liha-alalla. Lisäksi hänen johdossaan Atria lähti 1990-luvun lopulla laajentumaan myös Suomen rajojen ulkopuolelle, Ruotsiin, Venäjälle ja Balttiaan. Vuonna 2006 Paatelainen jäi eläkkeelle pörssiyhtiö Atrian toimitusjohtajan tehtävistä, minkä jälkeen hän on toiminut aktiivisesti mm. Keskon, Ilkka-yhtymän, Alma Median, Finavian sekä VIGO-yrityskehityshankkeita johtavan Food Process Innovations Oy:n hallituksissa.
Jaakko Kivistö
Jaakko Kivistö (17. maaliskuuta 1871 Jalasjärvi – 26. toukokuuta 1906 Jalasjärvi) oli suomalainen kirjailija.
Emeryville
Emeryville on pieni kaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Berkeleyn ja Oaklandin kaupunkien välissä ja rajoittuu merenrannassa San Franciscon lahteen. Vuonna 2010 siellä asui 10 080 asukasta.
Emeryvillessä pitää kotipaikkaansa usea merkittävä yritys, kuten animaatiostudio Pixar, kahvipaahtimo Peet's Coffee & Tea, ravintolaketju Jamba Juice, sekä opetusteknologiaan erikoistunut LeapFrog. Huolimatta pienestä maapinta-alastaan Emeryvillen alueella sijaitsee myös IKEA sekä Bay Street ostoskeskus, jossa on lähes 80 liikettä ja 2 000 autopaikkaa.
Emeryvillen alueella oli pitkään Amerikan alkuperäisheimojen asutusta, koska sen hetteikköiset vuorovesitasanteet ja kivikkoiset rannat tarjosivat erinomaiset mahdollisuudet simpukoiden sekä ostereiden keräämiseen, kalastamiseen ja metsästämiseen. Lisäksi asukkaat keräsivät ravinnokseen tammenterhoja. Pitkään jatkuneen asutuksen vuoksi paikalle kertyi jättimäinen raakkutunkio, joka on sittemmin hävinnyt elinkeinoelämän ja teollisuuden tilatarpeiden vuoksi.
Harmaaturska
Harmaaturska ("Trisopterus esmarkii") on Koillis-Atlantilla elävä turskakala.
Täysikasvuinen harmaaturska on keskimäärin 19 cm:n pituinen. Sillä on harmaanruskea selkä, hopeiset kyljet ja valkoinen vatsa. Rintaevän tyven yläreunassa on tumma täplä.
Harmaaturska elää lauhkeassa ilmastossa, väli- tai avovedessä liejuisen merenpohjan yläpuolella, yleensä 100–200 metrin syvyydessä. Levinneisyysvyöhyke ulottuu Englannin kanaalista lounaiselle Barentsinmerelle ja aina Karhusaaren lähistölle saakka. Lisäksi sitä tavataan Islannin ja Färsaarten ympäristössä.
Harmaaturska syö enimmäkseen planktonäyriäisiä, kuten hankajalkaisia, krillejä, katkarapuja ja katkoja, mutta myös pikkukaloja sekä erilaisia munia ja toukkia.
Harmaaturskaa pyydetään lähinnä kalajauhon ja -öljyn valmistukseen. Tärkeimmät pyyntialueet ovat olleet Pohjanmeren pohjoisosa ja Skagerrak. Suurimmillaan vuosisaaliit olivat vuoden 1980 paikkeilla yli 600 000 tonnia, sen jälkeen 300 000 tonnin luokkaa, mutta ovat 2000-luvulla romahtaneet alle 50 000 tonniin.
Pekka Pantsu
Pekka Pantsu oli suomalainen eräkirjailija.
Pantsu jäi Venäjän vallankumouksen puhjettua 1917 Kamtšatkan niemimaalle jossa hän toimi useita vuosia metsästäjänä ja kalastajana eläen korjakkien ja kamtšadaalien keskuudessa. Kun neuvostovalta alkui lujittaa otettaan alueella Pantsu onnistui loikkaamaan Japaniin ja palasi sieltä sitten Suomeen. Hän kuvasi näitä vaiheitaan muistiinpanoissaan ja kertomuksissaan joista Martti Issakainen toimitti teoksen "Kamtsatka, nuoren erämiehen muistoja" (Weilin+Göös 1980).
Hiroshi Kyono
Hiroshi Kyono (s. 31. maaliskuuta 1969 Yokohamassa, Japanissa) on japanilainen laulaja, joka tunnetaan parhaiten The Mad Capsule Marketsin solistina. Hän on Mad Capsule Marketsin lisäksi toiminut Berrie- ja Joujouka -yhtyeissä. Kyono aloitti uransa vuonna 1985.
Suurpeto
Suurpetoja ovat suurikokoiset nisäkäspedot, jotka saalistavat toisia nisäkkäitä ja ovat ravintoketjun huipulla. Ne säätelevät suurten kasvinsyöjänisäkkäiden kantoja ja pitävät sitä kautta ekosysteemin tasapainossa. Suurpedoista hyötyvät myös haaskansyöjät, jotka kaluavat loppuun suurpetojen jäljiltä jääneet saaliseläinten osat.
Suurpetoja ovat esimerkiksi suuret kissaeläimet kuten leijona, leopardi, gepardi ja tiikeri, sekä afrikkalainen täplähyeena.
Suomen neljä maasuurpetoa ovat karhu, susi, ilves ja ahma.
Blink of an Eye
Blink of an Eye on yhdysvaltalaisen progressiivisen rockyhtyeen Enchantin kuudes studioalbumi. Levyn tekemisen aikaan Enchantilla ei ollut rumpalia, joten albumin miksaaja Tom Size ("Tom King-Size") äänitti albumin rumpuosuudet.
Halkominen
Halkominen on kiinteistötoimitus, jossa kiinteistö jaetaan sen osakkaiden kesken heidän omistamiensa osuuksien mukaan uusiksi kiinteistöiksi. Halkomisessa ei jää kantatilaa. Halkominen voidaan muuttaa lohkomistoimitukseksi "jakosopimuksella".
Osuus kiinteistöön voi olla ilmaistu murtolukuna tai desimaalilukuna. Yksinkertaisia jakomalleja ovat tilushalkominen ja kokonaisarvohalkominen. Ensimmäisessä kiinteistö jaetaan jyvittämällä pinta-ala ja jälkimmäisessä määrittämällä jokaiselle samanarvoinen määräosa.
Kimmo Koskimaa
Kimmo Reijo Sakari Koskimaa (sukunimi vuoteen 1926 "Dahlström"; 22. maaliskuuta 1925 Vaasa – 21. maaliskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Koskimaa aloitti runoilemisen tutustuttuaan Eino Leinon Helkavirsiin. Hänen esikoiskokoelmansa "Hukkaperän lauluja" sai hyvät arvostelut muun muassa V. A. Koskenniemeltä joka vertasi Koskimaata Unto Kupiaiseen ja Eino Leinoon. Koskimaan loppusointuja käyttänyt runous poikkesi aikakauden modernistisesta valtavirtauksesta mutta se on säilyttänyt suosionsa nykypäiviin saakka.
Kilpirauhassairaudesta ja sydänongelmista kärsinyt Koskimaa kuoli 29-vuotiaana maaliskuussa 1954. Orvokki Vääriskoski toimitti Koskimaan runokokoelmasta uuden laajennetun version joka ilmestyi 2007.
Kalle Päätalo (yhtye)
Kalle Päätalo oli kesällä 1998 Pitkä kuuma kesä -elokuvaa varten perustettu, alun perin fiktiiviseksi tarkoitettu joensuulainen suomirock-yhtye ja elokuvassa Mikon laulua säestääkin todellisuudessa Pauli Hanhiniemen Perunateatteri. Elokuvan saaman suosion myötä bändi kuitenkin heräsi eloon ja alkoi keikkailla.Yhtye soittaa albumilla
Akseli Urhonen
Akseli Urhonen (1892 – 1952) oli suomalainen merimies ja merikirjailija.
Urhonen kuvasi romaanissaan "Kun fregattimme kävi Jaavalla" omien purjelaivakokemuksiensa perusteella raumalaisen fregatti/parkki "Altain" vaiheita maailman merillä vuosina 1876-1902. Jo aiemmin kirjailija Hjalmar Nortamo käytti Urhosen muistelmia pohjana teoksessaan "Valtamerillä. Akseli Urhosen merimieselämyksiä" (WSOY 1930).