hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Podgoštši
Podgoštši () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Šimskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šelonjoen eteläpuolella kuusi kilometriä Šimskistä etelään. Kylässä on 600 ja kunnassa 2 000 asukasta (vuonna 2011).
Podgoštšin kunnan pinta-ala on 337,81 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Šimskin kaupunkikuntaan sekä idässä Staraja Russan, etelässä Volotin ja lännessä Soltsyn piireihin. Pinta-alasta 50 % on maatalousmaata, 36 % metsää ja 5 % asuinaluetta.
Kunnan alue kuuluu Ilmajärven alankoon. Pohjoisrajalla virtaa Šelonjoki, johon laskee joukko pieniä jokia ja puroja kuten Vekša, Sosenka ja Ugljanka. Hyötykaivannaisia ovat hiekka ja sora, kalkkikivi, savi, karbonaattimineraalit ja mineraalivärit.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 38 kylää: Baranovo, Dubrovo, Gortsy, Ivankovo, Jakšino, Knjazevo, Kolomo, Krasnyi Dvor, Ladoštšino, Ljubyni, Luki, Muravji, Nikolajevka, Novoselje, Obolha, Obolitsko-1, Obolitsko-2, Ostrova, Panjutino, Podoklinje, Podolje, Pojasnikovo, Pravduha, Raitsy, Retška, Rutšji, Šelon, Solonitsko, Sosnitsy, Štšipitsy, Suštšovo, Ugly, Uspolon, Vereštšino, Vološino, Vzgljadovo, Zahonje ja Žary. Krasnyi Dvorissa on yli 300 ja Gortsyssa noin 150 asukasta.
Podgoštši mainitaan 1000-luvun novgorodilaisessa tuohikirjeessä. Vuonna 1498 se kuului Šelonin viidenneksen Korostynin pogostaan. 1900-luvun alussa kylä oli volostin keskus, jossa oli kirkko, vuonna 1883 perustettu koulu ja 741 asukasta. Neuvostoaikana seutu kuului Leningradin ja myöhemmin Novgorodin alueen Utorgošin ja Šimskin piireihin. Podgoštšin maalaiskunta on perustettu vuonna 2005. Krasnyi Dvorin kunta liitettiin siihen vuonna 2010.
Podgoštšin kautta kulkee Šimskin ja Volotin välinen maantie, josta haarautuu tie Soltsyn piirin Vybitiin. Kylästä on linja-autoyhteydet Šimskiin, Volotiin ja Novgorodiin. Myös kunnan sisällä on linja-autoliikennettä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on kärsinyt suuresti Neuvostoliiton hajoamista seuranneesta talousromahduksesta. Podgoštšissa toimii maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan viljelyyn erikoistunut maatalousyritys Prožektor. Kunnan alueella louhitaan kalkkikiveä, tuotetaan kivennäisvettä ja puutavaraa. Huomattava osa työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella ja 28 % saa elantonsa palstaviljemistään.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat peruskoulu, kulttuuritalo, lääkintäasema, lastenkoti, vanhainkoti ja joukko kauppoja. Eräitä palveluja on myös Krasnyi Dvorissa ja muissa kylissä.
Seudulla sijaitsee useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä kivikehiä. Podgoštšin lounaispuolella on muinaislinnan jäänteet. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Podgoštšin, Gortsyn ja Ljubynin kirkot sekä Krasnyi Dvorin kartanoalue. Podgoštšin vuonna 1805 rakennettu Pyhän Kolminaisuuden kirkko suljettiin 1930-luvulla, mutta avattiin uudelleen saksalaismiehityksen aikana ja on toiminut siitä lähtien.
Purppuraloistorastas
Purppuraloistorastas ("Cochoa purpurea") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Purppuraloistorastasta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sumatranloistorastas
Sumatranloistorastas ("Cochoa beccarii") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Sumatranloistorastasta tavataan kotoperäisenä Sumatran saarella Indonesiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Sumatranloistorastas on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen kanta on pieni ja sitä uhkaa elinympäristöjen häviäminen.
Sumatranloistorastas elää vuoristojen sademetsissä 1 000–2 200 metrin korkeudella.
Ruostetöpörastas
Ruostetöpörastas ("Brachypteryx hyperythra") on sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruostetöpörastasta tavataan kotoperäisenä Himalajan itäosissa. Sitä esiintyy Kiinan, Intian ja Myanmarin alueilla. Lajin kannaksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä. Se luokiteltiin vuonna 2004 vaarantuneeksi, mutta se onkin yleisempi ja laajemmalle levinnempi kuin aiemmin uskottiin, joten vuodesta 2007 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi. Sitä uhkaa kuitenkin metsien häviäminen.
Afrosoricida
Afrosoricida on nisäkkäisiin kuuluva selkärankaisten eläinten lahko. Siihen kuuluu kaksi afrikkalaista heimoa, jotka vielä hiljattain luettiin osaksi hyönteissyöjien lahkoa ("Insectivora"). Nämä heimot ovat kultakontiaiset ("Chrysochloridae") ja tanrekit ("Tenrecidae"), joista tunnetaan yhteensä noin 50 lajia.
"Afrosoricida" puolestaan on osa "Afrotheria"-ylälahkoa, johon kuuluvat lisäksi mm. norsut, mutteivät muut perinteiset hyönteissyöjät. Lähimpiä sukulaislahkoja ovat hyppypäästäiset ja putkihampaiset (mm. maasika).
Nokia 3595
Nokia 3595 on Nokia 3510i:tä vastaava Pohjois-Amerikassa myyty Nokian matkapuhelinmalli vuodelta 2002. Puhelin sisältää värinäytön (LCD), ja siinä on VGA-kamera. Vuonna 2002 tehdyn tutkimuksen mukaan Nokia 3595 on vuoden myydyin matkapuhelin vuonna 2002.
Anatoli Melnikov
Anatoli Georgevitš Melnikov (9. kesäkuuta 1927 – 2. maaliskuuta 1999) oli venäläinen jääpallomaalivahti. Hänen kasvattajaseuransa oli Burevestnik Moskova. Myöhemmin hän edusti uransa aikana 1950-luvulla Moskovan Spartakia ja armeijan urheiluseura CSKA:ta sekä 1960-luvulla Moskovan Dynamoa. Hän lukeutui myös Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Maalivahtiuransa jälkeen hän toimi maajoukkueen valmennustehtävissä aina 1990-luvulle asti.
Anatoli Melnikov nousi Neuvostoliiton maajoukkueen maalivahdiksi vuonna 1954. Urallaan hän saavutti:
Melnikov valittiin MM-kisojen parhaaksi maalivahdiksi neljä kertaa eli vuosina 1957, 1961, 1963 ja 1967.
Välittömästi aktiiviuransa jälkeen vuodesta 1968 vuoteen 1988 Anatoli Melnikov toimi jääpalloilussa kouluttajana ja valmentajana. Hän toimi vuosina 1968–1981 kakkosvalmentajana Neuvostoliiton maajoukkueessa.
Dario Barbosa
Dario Barbosa (21. heinäkuuta 1882 Porto Alegre, Rio Grande do Sul – 25. syyskuuta 1965 Porto Alegre, Rio Grande do Sul) oli brasilialainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai siellä pronssia 50 metrin vapaapistoolin joukkuekilpailussa. Samoissa kisoissa Barbosa osallistui myös 50 metrin vapaapistoolin yksilökilpailuun ja sijoittui neljänneksi 30 metrin kaksintaistelussa.
Joachim Pirsch
Joachim Pirsch (26. lokakuuta 1914 – 25. elokuuta 1988) oli saksalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja sai siellä hopeaa pariairokaksikossa Willi Kaidelin kanssa.
Willi Kaidel
Wilhelm "Willi" Kaidel (20. huhtikuuta 1912 Schweinfurt – 2. huhtikuuta 1978 Schweinfurt) oli saksalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja sai siellä hopeaa pariairokaksikossa Joachim Pirschin kanssa.
Georges Bidault
Georges Augustin Bidault (5. lokakuuta 1899 Moulins – 27. tammikuuta 1983 Cambo-les-Bains) oli ranskalainen kristillisdemokraattinen poliitikko, joka toimi toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeessä sekä kahdesti Ranskan pääministerinä vuosina 1946 ja 1949–1950. Algerian sodan aikana Bidault ryhtyi yhteistyöhön Charles de Gaullen politiikkaa vastustaneen maanalaisen OAS-järjestön kanssa ja joutui lähtemään maanpakoon.
Bidault opiskeli italialaisessa jesuiittakoulussa ja valmistui Sorbonnen yliopistosta vuonna 1925 pääaineinaan historia ja maantiede. Hän palveli lyhyen aikaa Ranskan armeijassa Ruhrin miehityksen aikana vuonna 1919. Bidault perusti vuonna 1932 "L’Aube"-nimisen vasemmistolaisen katolisen sanomalehden, johon kirjoitti ulkopolitiikkaa käsitellyttä kolumnia. Ranskan miehityksen yhteydessä vuonna 1940 hän jäi saksalaisten vangiksi, mutta vapautui vuonna 1941 ja palasi Ranskaan. Bidault ryhtyi toimimaan Vastarinnan kansallisessa neuvostossa (CNR) ja hänestä tuli sen johtaja vuonna 1943. Seuraavana vuonna Gestapo paljasti hänet, mutta hän onnistui välttämään pidätyksen. Samoihin aikoihin hän myös perusti kristillisdemokraattisen Mouvement Républicain Populaire (MRP) -puolueen.
Ranskan vapauttamisen jälkeen vuonna 1944 Bidaultista tuli de Gaullen johtaman väliaikaisen hallituksen ulkoministeri. Tässä ominaisuudessa hän muun muassa tuki Jaltan sopimuksen ohjelmaa ja allekirjoitti Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan. Sittemmin Bidault oli kahdesti pääministerinä, uudelleen ulkoministerinä vuosina 1947–1948 ja 1953–1954 sekä puolustusministerinä 1951–1952. Hän muodosti hallituksen 7. helmikuuta 1950. Hän kannatti Länsi-Euroopan taloudellista integraatiota, atlanttista puolustusyhteistyötä (Nato) sekä Ranskan siirtomaavallan säilyttämistä Indokiinassa ja Algeriassa. Hän joutui toimimaan ulkoministerinä tappiollisen Điện Biên Phủn taistelun aikana.
Bidault oli aiemmin ollut Charles de Gaullen ystävä ja tukija, mutta de Gaullen tultua presidentiksi vuonna 1958 erimielisyys Algerian itsenäisyyskysymyksessä rikkoi heidän välinsä. Bidault perusti tuolloin uuden, oikeistolaisen kristillisdemokraattisen puolueen. De Gaullen hyväksyttyä vuonna 1961 Algerian itsenäistymisen Bidault julisti hänen hallintonsa olevan laiton ja perusti oman kansallisen vastarinnan neuvoston. Se tuki terroristisia keinoja Algerian itsenäistymisen estämiseksi. Bidault pakeni maasta vuonna 1962 sen jälkeen kun häntä oli syytetty salaliitosta ja hänen parlamentaarinen koskemattomuutensa oli kumottu. Hän asui vuosina 1963–1967 Brasiliassa. Hän palasi Ranskaan vuonna 1968 sen jälkeen kun hänen pidätysmääräyksensä oli peruutettu. Bidault perusti palattuaan vielä Mouvement pour le justice et la liberté -nimisen oikeistopuolueen, mutta ei saavuttanut enää merkittävää vaikutusta politiikassa.
Madekosken koulu
Madekosken koulu on Oulun kaupungin ylläpitämä perusasteen koulu Madekoskella. Heikkilänkankaalla on Madekosken koulun alainen sivukoulu, jossa on 1.-2. luokkien perusopetusryhmiä.
Nykyisen koulun edeltäjä Oulujoen kunnan perustama Madekosken kansakoulu aloitti syyslukukaudella 1907 Oulujoen pohjoispuolella sijaitsevassa Yli-Kärpän talossa. Koulu muutti nykyiselle paikalleen joen eteläpuolelle vuonna 1916, jolloin oma koulurakennus valmistui.
Mouvement Républicain Populaire
Mouvement Républicain Populaire (MRP) oli Ranskassa neljännen tasavallan aikana toiminut kristillisdemokraattinen puolue, joka oli useasti hallituspuolueena.
Puolue perustettiin 26. marraskuuta 1944, pian sen jälkeen Ranska oli vapautunut saksalaismiehityksestä. Koko 1940-luvun jälkipuoliskon ajan se sai säännöllisesti vaaleissa noin 25 prosentin kannatuksen ja toimi tuona aikana Ranskan hallitusten selkärankana. Kylmän sodan alettua poliittinen kenttä kuitenkin polarisoitui, ja keskustapuolueena MRP menetti kannatustaan sekä oikealle että vasemmalle. Vuoden 1951 vaaleissa sen kannatus putosi 12,6 prosenttiin eikä sen jälkeen enää palannut entisiin lukemiin. Puolueen suuruuden päivinä sen tunnettuja johtajia olivat muun muassa pääministereinäkin toimineet Georges Bidault ja Robert Schuman. Monet puolueen perustajista olivat olleet sodan aikana mukana vastarintaliikkeessä ja sodan jälkeen MRP:n katsottiin olevan puolueista lähimpänä Charles de Gaullea. MRP ei kuitenkaan hyväksynyt kaikkia de Gaullen linjauksia ja viidennen tasavallan aikana suhteet presidenttiin huononivat.
Vuoden 1965 presidentinvaaleissa MRP asettui yhdessä useiden muiden keskusta-oikeistolaisten puolueiden kanssa tukemaan Jean Lecanuetia, joka sai vasta kolmanneksi eniten ääniä. Lecanuetia tukeneet puolueet muodostivat helmikuussa 1966 uuden Centre Démocrate -nimisen keskustapuolueen, mutta se menestyi heikosti vuosien 1967 ja 1968 parlamenttivaaleissa. MRP lakkasi tällöin käytännössä toimimasta itsenäisenä puolueena.
Kader Abdolah
Kader Abdolah (12. lokakuuta 1954 Arak, Iran) alkuperäiseltä nimeltään Hossein Sadjadi Ghaemmaghami Farahani on iranilaissyntyinen, Alankomaissa, Delftissä asuva kirjailija. Abdolah kirjoittaa hollanniksi.
Abdolah opiskeli nuorena fysiikkaa Teheranissa. Sen jälkeen hän suoritti asevelvollisuutensa Iran keisarillisessa laivastossa. Hän oli mukana vasemmistolaisessa liikkeessä, joka aluksi vastusti šaahia ja myöhemmin Ajatollah Khomeinin pappisvaltaa. Vuonna 1988 Abdolah pakeni Iranista Alankomaihin. Kirjailijanimensä Abdolah muodosti kahden surmatun ystävänsä nimestä. Hänen ensimmäinen kirjansa ilmestyi vuonna 1993. Vuonna 2005 ilmestyi hänen menestysteoksensa "Talo moskeijan vieressä", joka valittiin vuonna 2007 toiseksi parhaaksi hollaninkieliseksi romaaniksi.
"Talo moskeijan vieressä" on toistaiseksi ainoa Abdolahin suomeksi julkaistu teos. Se ilmestyi vuonna 2011. Romaani kertoo syrjäisessä Senedžanin kaupungissa elävästä mattokauppias Agha Džanin perheestä. Tapahtumat alkavat 1960-luvun lopulta ja päättyvät 1970- luvun lopun poliittiseen kuohuntaan. Se kertoo värikkäästi kaupungista ja sen asukkaista, heidän avioliitoistaan, syrjähypyistään ja liiketoimistaan. Siinä esiintyy niin oopiumin väärinkäyttäjiä, salaisia poliiseja, kylähulluja kuin vallankumouksellisia sekä imaamien että vasemmistolaisten puolelta. Se on myös kertomus Iranin nykyaikaistumisesta, radion ja television mahdista.
Valentin Atamanitšev
Valentin Ivanovitš Atamanitšev (3. kesäkuuta 1934 – 30. toukokuuta 1989) oli venäläinen jääpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa oli Spartacus Jaroslavl ja Lokomotiv Jaroslavl. Myöhemmin hän edusti uransa aikana vuodesta 1953 lähtien nykyisen Jekaterinburgin SKA-Sverdlovskia aina vuoteen 1969. Hän lukeutui myös Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Aktiiviuransa jälkeen hän toimi saman jekaterinburgilaisseuran johto- ja valmennustehtävissä.
Valentin Atamanitšev nousi Neuvostoliiton maajoukkueen maalivahdiksi vuonna 1954. Urallaan hän saavutti:
Atamanitšev oli kaksi kertaa MM-kisoissa paras maalintekijä eli vuosina 1957 ja 1963 sekä valittiin MM-kisojen parhaaksi hyökkääjäksi vuoden 1961 kisoissa.
Välittömästi aktiiviuransa jälkeen vuodesta 1969 vuoteen 1983 Valentin Atamanitšev toimi SKA Sverdlovskin joukkueen johtajana ja valmentaja. Hänen valmennuksessaan SKA-Sverdlovsk saavutti kaksi Neuvostoliiton jääpallomestaruutta vuosina 1971 ja 1974.
Jekaterinburgin kaupunki muisti Atamanitševia vuonna 2010 paljastamalla hänen asuinpaikallaan muistolaatan hänen urheilu-uransa kunniaksi.
Et uus saaks alguse
”Et uus saaks alguse” on Birgit Õigemeelin esittämä musiikkikappale, jolla hän edusti Viroa . Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Mihkel Mattisen ja Silvia Soro. Se valittiin Viron edustajaksi Eesti Laul -kilpailussa, jonka Õigemeel voitti niukasti yleisöäänillä.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kymmeneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta 20. sijalle.
Kollegineuvos
Kollegineuvos () oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut kuudennen luokan virka-arvo, joka vastasi sotaväen everstin arvoa.
Kuusamon raja-asema
Kuusamon raja-asema tai Kuusamo–Suoperä on Kuusamon kunnan Lämsänkylän itäpuolella, Suomen itärajalla sijaitseva kansainvälinen rajanylityspaikka. Asema on avoinna arkisin kello 8–20.
Kuusamon rajanylityspaikka on varsin hiljainen kansainvälinen raja-asema. Uusi tulli- ja rajavartioasema otettiin käyttöön vuonna 2011. Vuonna 2012 siellä tehtiin yhteensä 44 621 matkustajien rajatarkastusta. Matkustajaliikenne on puolitoistakertaistunut vuodesta 2009.
Suomalaisen rajanylityspaikan itäpuolella Venäjällä tieyhteys jatkuu aluksi Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnan läpi. Venäjän puolella tämä kansainvälinen tieliikenteen rajanylityspaikka on Suoperä ( kyrill. Суоперя).
Hovineuvos (Venäjä)
Hovineuvos () oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut seitsemännen luokan virka-arvo, joka vastasi sotaväen everstiluutnantin arvoa.
Alfred Bieler
Alfred "Fredi" Bieler (18. huhtikuuta 1923 Sankt Moritz – 24. huhtikuuta 2013 Zürich) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija, olympia- ja MM-mitalisti ja Euroopan mestari.
Bieler edusti Sveitsin jääkiekkomaajoukkuetta sen saavuttaessa olympiapronssia (samalla MM-pronssia ja EM-hopeaa) Sankt Moritzista 1948. Lisäksi hän saavutti Sveitsin joukkueessa muitakin MM- ja EM-mitaleja.
Bieler kuoli 90-vuotiaana 24. huhtikuuta 2013 pitkän ja vaikean sairauden jälkeen.
Kollegiasessori
Kollegiasessori () oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut kahdeksannen luokan virka-arvo, joka vastasi sotaväen kapteenin arvoa.
Kollegiasessori oli myös aiemmin itsenäisessä Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi.
Vuosien 1918–1933 aikana kollegiasessorin arvonimi myönnettiin 19 henkilölle. Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1920 ja viimeisen kerran vuonna 1933.
Nimineuvos
Nimineuvos () oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut yhdeksännen luokan virka-arvo, joka vastasi sotaväen alikapteenin arvoa.
Nikolai Gogolin teoksen Päällysviitta päähenkilö Akaki Akakijevitš oli arvoltaan nimineuvos.
Kollegisihteeri
Kollegisihteeri () oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut kymmenennen luokan virka-arvo, joka vastasi sotaväen luutnantin arvoa.
Kuvernementinsihteeri
Kuvernementinsihteeri () oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut kahdennentoista luokan virka-arvo, joka vastasi sotaväen aliluutnantin arvoa.
Kollegireistraattori
Kollegireistraattori () oli keisarinajan Venäjällä ja myös Suomen suuriruhtinaskunnassa käytössä ollut neljännentoista ja samalla alimman luokan virka-arvo rankijärjestelmässä.
Erinäisissä arvojärjestyksissä ja muissa yhteyksissä kirjoitusasuna on Suomessa ollut myös "kollegiregistraattori" ja "kollegirekistraattori".
Margaret Berger
Margaret Berger (s. 11. lokakuuta 1985 Trondheim, Norja) on norjalainen poplaulaja. Hän edusti Norjaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”I Feed You My Love” ja sijoittui neljänneksi.
Aleksandr Izmodenov
Aleksandr Georgijevitš Izmodenov (, s. 3. toukokuuta 1938) on entinen venäläinen jääpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa oli Sredneuralsk Sverdlovskin alueella. Myöhemmin hän edusti uransa aikana vuodesta 1956 lähtien nykyisen Jekaterinburgin SKA-Sverdlovskia aina vuoteen 1971. Hän lukeutui myös Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Aktiiviuransa jälkeen hän toimi saman jekaterinburgilaisseuran johto- ja valmennustehtävissä.
Urallaan hän saavutti:
Aktiiviuransa jälkeen vuodesta 1984 Izmodenov toimi SKA Sverdlovskin joukkueenjohtajana ja valmentajana.
Manuel Antonio Valarezo Luzuriaga
Manuel Antonio Valarezo Luzuriaga (s. 7. kesäkuuta 1937) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 11. elokuuta 1962 ja nimitettiin Galápagosin prefektiksi 22. kesäkuuta 1990. Lisäksi hänet nimitettiin 22. huhtikuuta 1996 Quaestorianan titulaaripiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 23. kesäkuuta Francesco Canalini, jota avustivat José Mario Ruiz Navas ja Antonio Arregui Yarza.
15. heinäkuuta 2008 Valarezo Luzuriaga nimitettiin Galápagosin apostoliseksi vikaariksi.
Offutt Pinion
Offutt Pinion (23. maaliskuuta 1910 Kentucky – 30. syyskuuta 1976 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja sai siellä pronssia 50 metrin vapaapistoolissa.
Fernand Vandernotte
Fernand Auguste Henri Marius Vandernotte (12. heinäkuuta 1902 Tillières – 20. tammikuuta 1990 Saint-Nazaire) oli ranskalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja sai siellä pronssia miesten perämiehellisessä nelikossa. Hän osallistui myös kesäolympialaisiin 1932 Los Angelesissa, jossa hän eteni perämiehettömässä kaksikossa toiselle kierrokselle.
Vandernotte oli Marcel Vandernotten veli ja Noël Vandernotten isä.
Marcel Vandernotte
Marcel Henri Vandernotte (29. heinäkuuta 1909 Nantes – 15. joulukuuta 1993 Nantes) oli ranskalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän sai perämiehellisessä nelikossa pronssia vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja eteni perämiehettömässä kaksikossa toiselle kierrokselle Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932.
Fernand Vandernotte oli Marcelin veli.
Marcel Chauvigné
Marcel Chauvigné (24. syyskuuta 1911 Nantes – 2. heinäkuuta 1972 Nantes) oli ranskalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja sai siellä pronssia perämiehellisessä nelikossa.
Folke Alnevik
Arvid Folke Alnevik (s. 31. joulukuuta 1919 Arbrå) on ruotsalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missa hän sai pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa ja eteni neljännesvälieriin 400 metrin juoksussa. Alnevik kilpaili myös vuoden 1946 EM-kilpailuissa ja sai pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa.
Åke Grönhagen
Åke Edvard Grönhagen (24. tammikuuta 1885 Tukholma – 25. joulukuuta 1974 Tukholma) oli ruotsalainen miekkailija ja nykyaikainen viisiottelija. Hän sijoittui vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa nykyaikaisessa viisiottelussa neljänneksi ja kilpaili myös kalvan yksilökilpailussa, mutta putosi siinä ensimmäisellä kierroksella.
Georges Lagrange
Georges Lagrange (23. marraskuuta 1929 Châtillon-sur-Chalaronne – 11. joulukuuta 2014) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Gapin hiippakunnan johtoon 11. heinäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hyacinthe Thiandoum, jota avustivat Bernard Louis Auguste Paul Panafieu ja Guy Claude Bagnard.
Lagrange erosi tehtävistään 18. marraskuuta 2003.
Guy Claude Bagnard
Guy Claude Bagnard (s. 14. huhtikuuta 1937 Montceau-les-Mines) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Belleyn hiippakunnan johtoon 8. heinäkuuta 1987. Piispaksi konsekroinnin suoritti 4. lokakuuta Albert Florent Augustin Decourtray, jota avustivat Robert-Joseph Coffy ja Louis Pierre Joseph Cornet.
Bagnard jäi eläkkeelle 15. kesäkuuta 2012. Hänen kaudellaan hiippakunnan nimi muutettiin muotoon Belley-Ars.
Eduard Steinemann
Eduard ("Edi") Steinemann (2. elokuuta 1906 – 28. kesäkuuta 1937 Flawil, Sankt Gallen) oli sveitsiläinen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti moniottelun joukkuekilpailussa kultaa vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja sai siinä lisäksi hopeamitalin vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä.
Günther Ullerich
Günther Ullerich (30. huhtikuuta 1928 Berliini – 28. marraskuuta 2007 Köln) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Hän kilpaili myös kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä ja 1960 Roomassa.
Günther Brennecke
Günther Brennecke (s. 13. tammikuuta 1927) on saksalainen entinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän sai lajissa pronssia vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja kilpaili siinä myös vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä.
Heinz Radzikowski
Heinz Radzikowski (s. 7. syyskuuta 1925 Stolp) on saksalainen entinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Eberhard Ferstl
Eberhard Ferstl (s. 16. tammikuuta 1933 München) on saksalainen entinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Hän kilpaili maahockeyssa myös Rooman kesäolympialaisissa 1960 ja jäi siinä joukkueineen seitsemänneksi.
Werner Delmes
Werner Delmes (s. 28. syyskuuta 1930 Köln) on saksalainen entinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Hän kilpaili maahockeyssa myös Rooman kesäolympialaisissa 1960 ja jäi siinä joukkueineen seitsemänneksi.
Wolfgang Nonn
Wolfgang Nonn (16. helmikuuta 1935 – 26. elokuuta 1959) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Hänen veljensä Helmut Nonn kuului samaan joukkueeseen.
Helmut Nonn
Helmut Nonn (s. 18. lokakuuta 1933 Mülheim an der Ruhr, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen entinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen ja oli lisäksi Rooman kesäolympialaisissa 1960 mukana sijoittumassa lajissa seitsemänneksi. Wolfgang Nonn oli Helmutin veli.
Edward Benedicks
Edward Benedicks (9. helmikuuta 1879 Menton, Ranska – 24. elokuuta 1960 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen ampuja ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän sai vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa hopeaa 100 metrin hirven parilaukauksissa tuloksella 74 ja lisäksi Antwerpenissä kesäolympialaisissa 1920 hopeaa 100 metrin hirven parilaukausten joukkuekilpailussa.
James Duhig
James Duhig (2. syyskuuta 1871 Killila – 10. huhtikuuta 1965) oli irlantilaissyntyinen, Australiassa koko uransa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Brisbanen arkkihiippakuntaan Francesco di Paola Cassetta 19. syyskuuta 1896, ja hänet nimitettiin Rockhamptonin hiippakunnan johtoon 16. syyskuuta 1905. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Kelly, jota avustivat James Dominic Murray ja Patrick Vincent Dwyer.
Duhig sai 27. helmikuuta 1912 nimityksen Brisbanen koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Amidan titulaariarkkipiispaksi. Hänestä tuli Brisbanen arkkipiispa 13. tammikuuta 1917, ja hän kuoli 93-vuotiaana virassa.
Brian Heenan
Brian Heenan (s. 4. elokuuta 1937 Ashgrove) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Brisbanen arkkihiippakuntaan Patrick Mary O'Donnell 29. kesäkuuta 1962. Hänet nimitettiin Rockhamptonin hiippakunnan johtoon 23. heinäkuuta 1991, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Roberts Rush, jota avustivat John Alexius Bathersby ja David Cremin.
Francesco Canalini
rancesco Canalini (s. 23. maaliskuuta 1936 Osimo) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kirkkonsa diplomaatti. Hänet vihki papiksi Domenico Brizi 18. maaliskuuta 1961, ja hänet nimitettiin 28. toukokuuta 1986 Valerian titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Indonesiaan. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. heinäkuuta Agostino Casaroli, jota avustivat José Tomás Sánchez ja Carlo Maccari.
Canalini sai 20. heinäkuuta 1991 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Ecuadoriin, 3. joulukuuta 1998 Australiaan ja 8. syyskuuta 2004 Sveitsiin sekä Liechtensteiniin. Canalini toimi nuntiuksena Sveitsiin ja Liechtensteiniin, kunnes jäi eläkkeelle huhtikuussa 2011.
Jossain
Jossain on laulaja Merja Rantamäen singlejulkaisu vuodelta 1977. Säestävää orkesteria johtaa Nacke Johansson.
Laulun säveltäjä on Bert Östlund, ympäristön pilaantumiseen liittyvän suomenkielisen sanoituksen on tehnyt Juha Vainio ja sovitus on Nacke Johanssonin. Laulun ruotsin- ja englanninkieliset nimet ovat "Det gör detsamma" ja "Paper Town".
Levy-yhtiö on Decca ja singlen kaupallinen tunnus SD 5845. Osallisena on myös Oy Finnlevy Ab. Musiikkikustantaja on Fazer ja kappaleen kesto 2:53. Vinyylisinglejä on valmistettu Suomessa.
Ruusu (kappale)
Ruusu on laulaja Merja Rantamäen vuonna 1977 ilmestyneen singlen "Jossain" kääntöpuolen kappale. Säestävää orkesteria johtaa Paul Fagerlund.
Laulun säveltäjä on Evgenia Ptitskina, suomenkieliset sanat on tehnyt Pauli Salonen ja sovitus on Toivo Kärjen. Laulu on elokuvasta "Minun katuni".
Levy-yhtiö on Decca ja singlen kaupallinen tunnus SD 5845. Osallisena on myös Oy Finnlevy Ab.
Musiikkikustantaja on Fazer ja kappaleen kesto 3:44. Vinyylisinglejä on valmistettu Suomessa.
Kahdeksannen sukupolven pelikonsolit
Pelikonsolien kahdeksas sukupolvi on nykyinen konsolisukupolvi. Se on jatkoa seitsemännen sukupolven konsoleille, jotka ovat: Nintendon Wii, Sonyn PlayStation 3 ja Microsoftin Xbox 360. Kahdeksannen sukupolven konsoleista ensimmäinen oli Wii U, joka julkaistiin vuoden 2012 neljännellä neljänneksellä. Sony julkisti oman PlayStation 4-konsolinsa 20. helmikuuta 2013 ja markkinoille se tuli 15. marraskuuta. Xbox 360:n seuraaja Xbox One, julkaistiin 21. toukokuuta 2013 ja sen myynti aloitettiin marraskuussa. Nintendo Switch jatkaa Wii Un kehityssuuntaa kädessä pidettävälle telakoitavalle laitteelle.
Käsikonsoleilla sukupolvi alkoi helmikuussa 2011 Nintendo DS:n seuraajan, Nintendo 3DS:n julkaisun yhteydessä. PlayStation Portablen seuraaja, PlayStation Vita, julkaistiin joulukuussa 2011 Japanissa ja Länsimaissa helmikuussa 2012.
Nokia Lumia 928
Nokia Lumia 928 on Microsoft Mobilen valmistama älypuhelin. Sen julkisti Nokia 16. toukokuuta 2013. Puhelimessa on Windows 8 -käyttöjärjestelmä ja se on seuraaja Lumia 920 ja Lumia 925 -puhelimille.
Puhelinta myy ainoastaan yhdysvaltalainen Verizon-operaattori 16. toukokuuta 2013 alkaen.
Örbyhusin linna
Örbyhusin linna on Ruotsissa nykyisessä Tierpin kunnassa sijaitseva rakennus. Örbyn tilan tiedetään olleen olemassa jo 1300-luvulla. Omistajana toiminut Vaasa-suku antoi sille nimen Örbyhus. Kustaa Vaasa kehitti tilasta puolustusrakennelman, mutta sitä käytettiin myös vankilana ja muun muassa Erik XIV vietti viimeiset vuotensa siellä. 1660-luvulla keskiaikainen linna muutettiin barokkilinnaksi. Se on rakennettu pääosin tiilistä ja muutettiin 1800-luvulla kaksikerroksisesta kolmikerroksiseksi. Linna ja tilukset ovat olleet 1400-luvulta alkaen useiden eri aatelissukujen omistuksessa. Vuonna 1900 Örbyhusin osti Carl Gustaf von Rosen, jonka lapsenlapset omistavat linnan nykyään.
Thomas Lundin
Thomas Lundin on suomalainen radio- ja tv-juontaja, laulaja ja näyttelijä. 
Lundin on näytellyt musikaalissa "Play me", jota esitettiin Ruotsalaisessa teatterissa.
Virke Lehtinen
Virke Lehtinen (s. 5. elokuuta 1940 Tampere) on suomalainen elokuvaohjaaja, kuvaaja ja käsikirjoittaja. Hän aloitti uransa vuonna 1960 Aito Mäkisen kanssa yhteistyössä.
Lehtisen tuorein elokuva on dokumentti "Sattuman syyt", jonka materiaali on hänen uransa varrella kuvaamiaan pätkiä.
Itä–Länsi-ottelu 1939
Vuoden 1939 Pesäpallon Itä–Länsi-ottelu pelattiin Helsingissä Olympiastadionilla 1. lokakuuta. Ottelun yleisömääräksi ilmoitettiin 3421. Kahdentoista pelatun vuoroparin jälkeen päädyttiin tasatulokseen.
Avausheiton suoritti tarkastaja Arvo Vartia. Länsi aloitti sisällä.
Karlsborgin linnoitus
Karlsborgin linnoitus on Ruotsissa nykyisessä Karlsborgin kunnassa sijaitseva linnoitusrakennelma. Se on sijoitettu Vättern-järven rannalle. Rakentaminen aloitettiin vuonna 1819 ja saatiin valmiiksi vuonna 1909. Puolustustarve oli lisääntynyt, kun Ruotsi oli menettänyt Suomen Venäjälle ja valtioneuvos Baltzar von Platenin mielestä tarvittiin linnoitus keskeiselle paikalle sisämaassa, jota voitaisiin käyttää turvapaikkana mahdollisen sodan alkaessa. Linnoitus oli Pohjois-Euroopan suurin rakennustyö ja siinä on viiden kilometrin mittaiset vallit. Se kuitenkin oli täysin vanhanaikainen jo valmistuessaan 1909. Tulivoimaisemmat aseet ja paremmat maalla kulkevat yhteydet saivat Karlsborgin tyyliset linnoitukset muuttumaan vanhanaikaiseksi ja puolustusta siirrettiin rannikoille. Nykyään Karlsborg on armeijan käytössä koulutus- ja varastopaikkana. Siellä toimivat esimerkiksi museo ja laskuvarjojääkärikoulu.
Seitsemännen sukupolven pelikonsolit
Pelikonsolien seitsemäs sukupolvi on konsolisukupolvi, joka alkoi vuonna 2005. Kotikonsoleilla seitsemäs sukupolvi alkoi 22. marraskuuta 2005 Xbox 360:n julkaisusta, jota seurasivat PlayStation 3 11. marraskuuta 2006 ja Wii 19. marraskuuta 2006. Jokainen konsoli käytti uutta läpimurtoteknologiaa. Xbox 360 tarjosi HD-resoluutioisia pelejä, PlayStation 3 tarjosi FHD-tasoisia pelejä, HD-elokuvantoiston sisäänrakennetun 3D Blu-ray-soittimen kautta ja Wii keskittyi integroituneisiin, liiketunnistimilla varustettuihin ohjaimiin.
Nintendon kehitettyä liiketunnistusta omaan konsoliinsa, Sony julkaisi PlayStation Moven syyskuussa 2010. PlayStation Move sisältää ominaisuuksia liikkeentunnistuksen varassa pelaamista, samalla tavalla kuin Wii. Myös Microsoft liittyi Sonyn ja Nintendon joukkoon Kinect-ohjaimellaan. Toisin kuin kaksi muuta järjestelmää (PlayStation 3 ja Wii), Kinect ei käytä minkäänlaisia ohjaimia, vaan se käyttää pelaajia "ohjaimena". Myytyään 8 miljoonaa kappaletta 60 päivässä, Kinect pääsi Guinness World Recordsiin olemalla "nopeimmin myynyt viihde-elektroniikkalaite". Vaikka Xbox 360:lle on saatavilla langallisia ohjaimia erillisenä tuotteena, kaikkia PlayStation 3-ohjaimia voidaan käyttää sekä langallisina että langattomina kokoonpanoina.
Käsikonsolien keskuudessa seitsemäs sukupolvi alkoi 21. marraskuuta 2004, kun Nintendo DS julkaistiin Pohjois-Amerikassa "kolmantena pilarina" Nintendon Game Boy Advancen ja GameCuben rinnalle.
Exeterin piispa
Exeterin piispa on Englannin kirkon Exeterin hiippakunnan piispa.
Giulio Mencuccini
Giulio Mencuccini (s. 13. maaliskuuta 1946 Fossacesia) on italialainen, Indonesiassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi passionisteihin 5. syyskuuta 1964 ja sai pappisvihkimyksensä 6. elokuuta 1973. Hänet nimitettiin 22. tammikuuta 1990 Sanggaun hiippakunnan johtoon Indonesiaan. Piispaksi konsekroinnin suoritti 3. kesäkuuta Hieronymus Herculanus Bumbun, jota avustivat Francesco Canalini ja Julius Riyadi Darmaatmadja.
Vitus Huonder
Vitus Huonder (s. 21. huhtikuuta 1942 Trun) on sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Churin hiippakuntaan Johannes Vonderach 25. syyskuuta 1971, ja hänet nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 8. heinäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amédée Grab, jota avustivat Francesco Canalini ja Kurt Koch.
Lars Wallenstedt
Lars Wallenstedt (1631–1703) oli ruotsalainen virkamies, joka vei reduktiota eteenpäin. Hänestä tuli valtiosihteeri 1683, Västmanlandin maaherra 1689, kuninkaallinen neuvos 1693, Svean hovioikeuden presidentti ja Turun akatemian kansleri 1695. Hän oli vuodesta 1697 yksi Kaarle XII:n holhoojista ja oli myöhemmin Kaarlen erityissuosiossa, mutta kannattaessaan reduktiota hän sai päälleen ylhäisaateliston vihat.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1978–1979
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1978-1979 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnogorskin Zorki.
Yunost putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Sibselmaš Novosibirsk.
Marian Eleganti
Marian Eleganti (s. 7. huhtikuuta 1955 Uznach) oli sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu benediktiineihin. Hän sai pappisvihkimyksen 23. kesäkuuta 1995, ja hänet nimitettiin 7. joulukuuta 2009 Churin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lamdian titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. tammikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Vitus Huonder, jota avustivat Francesco Canalini ja Amédée Grab.
Eugenio Arellano Fernández
Eugenio Arellano Fernández (s. 13. marraskuuta 1944 Corella) on espanjalainen Ecuadorissa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu Comboni-lähetyssaarnaajiin. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1972 ja nimitettiin Esmeraldasin apostoliseksi vikaariksi sekä Cellae in Proconsularin titulaaripiispaksi 1. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Canalini, jota avustivat José Mario Ruiz Navas ja Olindo Natale Spagnolo Martellozzo.
Only Teardrops (albumi)
Only Teardrops on tanskalaisen Emmelie de Forestin esikoisalbumi vuodelta 2013. Hän voitti Eurovision laulukilpailun toukokuussa 2013 albumin nimikappaleella ”Only Teardrops”. Albumin julkaisijana toimi Universal Music.
De Forest sai levytyssopimuksen voitettuaan Melodi Grand Prix’n, Tanskan kansallisen euroviisukarsinnan. Albumi julkaistiin Tanskassa 6. toukokuuta 2013. Muualla Euroopassa se tuli digitaaliseen jakoon 14. toukokuuta ja ilmestyi CD:nä Eurovision kilpailun jälkeen.
”Only Teardrops” -kappaleen tekijäkolmikko Lise Cabble, Julia Fabrin ja Thomas Stengaard osallistui myös muiden kappaleiden kirjoittamiseen. Heidän lisäkseen kappaleita työstivät de Forest itse sekä Marcus Winther-John, Jakob Schack Glæsner, Frederik Thaae, Peter Bjørnskov ja Lene Dissing. Kappaleiden innoittajina toimivat muun muassa de Forestin lempikirjat ja -elokuvat, kuten "Humiseva harju" ja "Lokki Joonatan". ”Haunted Heart” ja ”Running In My Sleep” pohjautuvat hänen näkemiinsä uniin.
Antti Savolainen (ravivalmentaja)
Antti Savolainen (s. 5. marraskuuta 1939) on suomalainen ravivalmentaja.
Savolaisen tunnetuin valmennettava on ollut 1980-luvun alun menestyshevonen Keystone Patriot. Amerikkalaisyntyinen ori voitti Suomessa useita suurkilpailuja. Ulkomailla se saavutti Veijo Heiskasen ohjastamana ykköstilat muun muassa Sweden Cupissa 1981 sekä Napolin Lotteriassa vuonna 1983, joka on edelleen merkittävin suomalaishevosen milloinkaan saavuttama voitto. Muita Savolaisen menestyshevosia ovat olleet muun muassa Keystone Patton, Viking Way ja Viking Fakir.
Nykyään Lohjan Koisjärvellä asuva Savolainen keskittyi urallaan lähinnä valmennustoimintaan. Hän ajoi silti vuosien saatossa yli 1 200 ravilähtöä, joista Suomen Hippoksen tilastojen mukaan voitti 169. Viimeisen starttinsa Savolainen ohjasti marraskuussa 2009 Vermon raviradalla. Hän on myös pitkäaikainen Vermon Ravirata Oy:n hallituksen jäsen.
Antti Savolaisen veli Pentti Savolainen on yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä suomenhevosten kasvattajia.
Herbert Hobein
Herbert Hobein (25. joulukuuta 1906 – ?) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Rozalia Oros
Rozalia Oros ("Husti"; s. 28. tammikuuta 1964 Satu Mare) on romanialainen entinen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja sai siellä hopeaa floretin joukkuekilpailussa.
Antoinette Vallgren
Antoinette Vallgren, os. "Råström" (1858 Tukholma – 25. heinäkuuta 1911 Pariisi) oli ruotsalainen kuvanveistäjä.
Hän opiskeli alkujaan puunkaiverrusta, mutta siirtyi myöhemmin kuvanveistäjäksi. Hän teki rintakuvia ja pronssiplaketteja. Hän erikoistui kirjankansien suunnitteluun, hän esimerkiksi suunnitteli "Vänrikki Stoolin tarinoiden" loistopainoksen. Hänen herkiksi ja hienostuneiksi sanottuja töitään on Taideteollisuusmuseossa ja Turun museossa.
Hänen vanhempansa olivat mitalinkaivertaja Gustaf Råström ja Louise Ulrika Ullström. Hänen puolisonsa oli 1882–1911 kuvanveistäjä Ville Vallgren.
Volker Fischer
Volker Fischer (s. 15. elokuuta 1950 Iserlohn) on saksalainen entinen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa kultaa kalvan joukkuekilpailussa. Samoissa kisoissa hän sijoittui kalvan yksilökilpailussa kahdeksanneksi. Lisäksi Fischer sai kalvan joukkuekilpailussa hopeaa sekä kesäolympialaisissa 1976 Montrealissa että 1988 Soulissa.
Thomas Gerull
Thomas Gerull (s. 2. tammikuuta 1962 Itzehoe, Schleswig-Holstein) on saksalainen entinen miekkailija. Hän kilpaili Länsi-Saksan edustajana vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa ja sai siellä hopeaa kalvan joukkuekilpailussa. Samoissa kisoissa hän jäi kalvan yksilökilpailussa 23. sijalle.
Olivier Lenglet
Olivier Serge Lenglet (s. 20. helmikuuta 1960 Saint-Quentin) on ranskalainen entinen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa kalvan joukkuekilpailussa vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa ja sai siinä lisäksi hopeaa vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa.
Kesäolympialaisissa 1984 Lenglet jäi kalvan yksilökilpailussa 13. sijalle. Hän kilpaili vielä vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa, jossa hän jäi kalvan yksilökilpailussa 17. sijalle ja sen joukkuekilpailussa neljänneksi.
Ivo Baldi Gaburri
Ivo Baldi Gaburri (s. 27. maaliskuuta 1947 Città di Castello) on italialainen Perussa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Città di Castellon hiippakuntaan 9. lokakuuta 1971 ja nimitettiin Huarazin piispaksi Peruun 14. joulukuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Marcello Zago.
4. helmikuuta 2004 Baldi Gaburri sai nimityksen Huarín prelaatiksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. toukokuuta. Hän sai 2. huhtikuuta 2008 nimityksen Huarín piispaksi.
Giacomo Guido Ottonello
Giacomo Guido Ottonello (s. 29. elokuuta 1946 Masone) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1971 ja nimitettiin Sasaben titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Panamaan 29. marraskuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Marcello Zago.
Ottonello sai 26. helmikuuta 2005 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Ecuadoriin.
Angelo Mottola
Angelo Mottola (10. tammikuuta 1935 Aversa – 8. lokakuuta 2014) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kirkon diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi 2. huhtikuuta 1960 ja nimitettiin Cercinan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Iraniin 16. heinäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Marcello Zago ja Mario Milano.
25. tammikuuta 2007 Mottola siirrettiin apostoliseksi nuntiukseksi Montenegroon. Hän erosi tehtävistään helmikuussa 2010.
Ruskotöpörastas
Ruskotöpörastas ("Brachypteryx leucophris") on sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruskotöpörastasta tavataan Himalajalla ja Kaakkois-Aasiassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ég á líf
Ég á líf oli Islannin edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2013. Sen esitti Eyþór Ingi Gunnlaugsson. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Örlygur Smári ja Pétur Örn Gudmundsson. Kappale oli maan ensimmäinen islanninkielinen euroviisukappale vuoden 1998 jälkeen.
Kappale sai kilpailun toisessa semifinaalissa 72 pistettä, sijoittui kuudenneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa se tuli sijalle 17 saatuaan 47 pistettä.
Ordžonikidzen taistelu
Ordžonikidzen taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Ordžonikidzen (nyk. Vladikavkazin) kaupungista Kaukasuksella marras–joulukuussa 1942. Saksan hyökättyä 25. lokakuuta 1942 Kaukasukselle, operaatio Edelweissin aikana, 700 panssarivaunua armeijaryhmä A:sta (johon kuului muun muassa 1. panssariarmeija) hyökkäsivät Elchotowon alueelta viidenkymmenen kilometrin päähän aluepääkaupunki Ordžonikidzea kohti. Kaupunki oli pohjoinen lähtöpiste Georgian sotilastielle ja sitä kautta saksalaiset olisivat edenneet jopa Tbilisiin asti. Hyökkäävät saksalaisjoukot kohtasivat alueella voimakasta vastarintaa ja eteneminen oli hidasta. 2. marraskuuta 1942 Saksan 13. ja 23. panssaridivisioonat saavuttivat kaupungin länsilaidan kovan taistelun jälkeen. Taistelun aikana neuvostosotilas Pjotr Barbašov sulki omalla ruumiillaan vihollisen puolustuspesäkkeen ampuma-aukon, varmistaen voiton saapuville alaosastoille. Tästä urotyöstä hänelle myönnettiin postuumisti Neuvostoliiton sankarin kunnianimi. 7. marraskuuta 1942 Neuvostoliiton joukot kaupungin pohjois- ja eteläpuolella tuhosivat yli 300 saksalaispanssarivaunua. Nelipäiväinen Vladikavkazin taistelu päättyi panssarijoukkojen täydelliseen tappioon. Tämän jälkeen saksalaiset joukot pysähtyivät kaupungin laitamalle aloittaen joulukuun loppuun asti kestävän asemasodan, jota huonot sääolosuhteet ja lumimyrskyt vaikeuttivat. Saksalaiset eivät enää saavuttaneet uusia alueellisia voittoja kaukasuksella.
Stalingradin tilanteen vuoksi annettiin 28. joulukuuta 1942 OKW:n toimintakäsky numero 2 armeijaryhmä A:lle: velvoitetaan perääntymään kohti Rostovia, jotta lisävoimia voidaan vapauttaa Donin rintaman vakauttamiseksi. Näin oli Wehrmachtin eteneminen itärintamalla – pieniä poikkeuksia lukuun ottamatta – loppunut. Vladikavkazin kaupunkia ja pohjoisen suunnalla Kalmukian arolla sijaitsevaa Terekli Mektebia (80 kilometriä Kaspianmereltä) voidaan siten pitää kaikkein kaakkoisimpana ja itäisimpänä pisteenä, jonne Wehrmacht toisen maailmansodan aikana eteni. 1. tammikuuta 1943 alkoi Pohjois-Kaukasiassa puna-armeijan offensiivi, joka johti lopulliseen Saksan joukkojen vetäytymiseen Kaukasiasta vuoden 1943 alkupuoliskolla. Wehrmachtin sotajoukkojen tuhoamisella Vladikavkazissa alkoi Pohjois-Ossetian vapauttaminen. Suuren isänmaallisen sodan vuosina 30 000 Vladikavkazin asukasta palkittiin kunniamerkeillä ja mitaleilla. Kaupungista on tullut 22 Neuvostoliiton sankaria ja 11 kenraalia. Venäjän federaation presidentin käskystä Vladikavkazille annettiin 8. lokakuuta 2007 kunnianimitys ”Sotilaallisen kunnian kaupunki”.
Sinitöpörastas
Sinitöpörastas ("Brachypteryx montana") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Sinitöpörastasta tavataan Himalajalla, Kiinan kaakkoiosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin maailmanlaajuista populaatiota ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaisesta hyvin yleiseksi. Kiinan kannaksi arvioidaan 100–10 000 ja Thaimaan kannaksi 10 000–100 000 pesivää paria. Sinitöpörastas on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Emil Grünig
Emil Grünig (26. heinäkuuta 1915 Krattigen – 25. lokakuuta 1994 Kriens) oli sveitsiläinen ampuja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän voitti kultaa 300 metrin vapaakiväärin asentokilpailussa tuloksella 1 120. Samoissa kisoissa hän jäi 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailussa 34. sijalle.
Tähtitöpörastas
Tähtitöpörastas ("Heteroxenicus stellatus") on sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Tähtitöpörastasta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Vietnamissa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viivi Paarmio
Flora Olivia ”Viivi” Paarmio-Vallgren (ent. "Paarmio (Palander)", o.s. "Lindbohm", 11. lokakuuta 1867 Rautalampi – 25. joulukuuta 1952) oli suomalainen kuvanveistäjä materiaaleinaan lähinnä savi ja pronssi.
Paarmio kävi Jyväskylän tyttökoulun ja valmistui vuonna 1889 Jyväskylän seminaarista. Taideopintoja hän harjoitti Helsingin yliopiston piirustussalissa ja vuodesta 1905 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hän sai oppia myös Akseli Gallen-Kallelalta ja A. W. Finchiltä. Taideteollisuuskeskuskoulussa hän opiskeli 1907–1909. Paarmio kävi opintomatkalla Pariisissa ja Tukholmassa.
Hänen ensimmäinen puolisonsa oli varatuomari, Tampereen kaupunginviskaali Karl Verner Palander. Erottuaan Palanderista 1905 taiteilija hankki huvilan Espoon Leppävaarasta. Paarmion toinen puoliso oli vuodesta 1917 kuvanveistäjä Ville Vallgren, johon Paarmio tutustui Helsingissä tämän palattua Pariisista vuonna 1913. Paarmio ja Vallgren asuivat Leppävaaran huvilassa. Vuonna 1919 he muuttivat Pariisiin.
Paarmion tunnetuimpana teoksena pidetään surevaa naista esittävää pronssipatsasta hänen ja Ville Vallgrenin haudalla Porvoossa.
Vallonimellotus
Vallonimellotus on vanha teräksen valmistusmenetelmä. Siinä raakarauta valmistetaan teräkseksi mellottamalla puolisulassa tilassa ahjossa. Se oli keskeinen menetelmä Ruotsissa, jonne vallonit toivat sen 1600-luvulla.
Palestiina
Palestiina voi viitata:
Isoaletti
Isoaletti ("Chamaetylas fuelleborni") eli aiemmalta nimeltään isokertturastas on sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Isoalettia tavataan Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Sambiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suomussalmen Palloseura
Suomussalmen Palloseura SuPS on suomussalmelainen palloiluseura, joka on perustettu vuonna 1968. Seurassa pelataan jääkiekkoa, lentopalloa, salibandyä ja jalkapalloa.
Edustusjoukkueita on kaksi ja SuPS pelasi jääkiekon II-divisioonassa kaudella 2012–2013. SuPSin värit on musta ja keltainen. SuPSin lempinimi on "Kelta-Musta". SuPSin puheenjohtaja on Sami Juntunen. SuPSissa pelaa F-, E2-, E1-, D- ja C-jääkiekkojunioreita. SuPSin kasvateista Mestiksessä pelaa IPK:n Lauri Heinonen ja Samu Pyykkönen Kajaanin Hokissa. SM-liigassa ovat pelanneet Eetu Heikkinen, Jarkko Heikkinen, Teemu Seppänen ja jääkiekon maailmanmestari, nelinkertainen Suomen mestari sekä NHL:ssä 7 ottelua pelannut Janne Pesonen.
Lentopallossa SuPSin C-tytöt voittivat SM-kultaa vuonna 2005.
Itä–Länsi-ottelu 1940
Vuoden 1940 Pesäpallon Itä–Länsi-ottelu pelattiin Helsingissä Olympiastadionilla 22. heinäkuuta. Ottelun yleisömääräksi ilmoitettiin 710. Ottelu käytiin talvisodassa kaatuneiden muistoksi aikana, jolloin Helsingin olympiakisat olisivat olleet käynnissä, elleivät ne toisen maailmansodan johdosta olisi tulleet peruutetuiksi. Ensimmäisen kerran Itä-Länsi-otteluun osallistui myös Työväen Urheiluliiton pelaajia.
Idän joukkueenjohtajana toimi Osmo Kupiainen ja Lännen Erik Haru
Ottelussa ei suoritettu perinteistä avausheittoa.
Länsi aloitti sisällä.