hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ford Anglia
Ford Anglia on perheauto, jota valmistettiin Isossa-Britanniassa. Autoa valmistettiin vuosina 1939–1968 neljänä eri sukupolvena. Autosta tehtiin lisäksi yksi tehokkaampi versio, lähinnä kilpa-autoiluun.
Mallit ja valmistusvuodet:
Ford Escort 100E on 1953–1959 valmistetun Ford Anglia 100E:n farmariversio. 100E on mallisarjan koodinimi. Farmarimalli Escortissa oli kaksi ovea ja peräluukku. Ford Anglia (100E) oli kaksiovinen porrasperä ja sen neliovinen malli oli nimetty Ford Prefectiksi. Farmarimalli Escort esiteltiin 1955. Sen pakettiautomalli umpikylkinen Ford Thames oli esitelty jo vuotta aiemmin 1954. Farmarimallista oli Escortin ja Thamesin lisäksi vielä kolmaskin versio, paremmin varusteltu Ford Squire, joka oli samalla Ford Prefect 100E:n farmariversio.
Nimi "Anglia" on latinaa ja tarkoittaa Englantia.
1960-luvun Britanniaan sijoitetussa television draamasarjassa Sydämen asialla poliisiautot ovat Ford Anglia -merkkisiä.
Brittiläisessä kirja- ja elokuvasarjassa Harry Potter Weasleyn perheellä oli Ford Anglia -merkkinen auto.
Neljännen sukupolven Anglia, jonka huomiota herättävin piirre oli "väärinpäin" kallistettu takalasi, esiteltiin Suomessa lokakuussa 1959 ja Tekniikan Maailma -lehti koeajoi auton vielä loppuvuoden aikana. TM:n testiryhmä antoi tunnustusta erityisesti tarkalle ohjaukselle, herkille jarruille, helppokäyttöiselle vaihteistolle ja "iloiseksi yllätykseksi" koetulle tehokkaalle lämmityslaitteelle. Uusitusta Angliasta tuli Suomessa välittömästi erittäin suosittu, mitä kuvasti hyvin se, että vielä voimassa olleen henkilöautojen tuontisäännöstelyn aikana vähän käytetystä Angliasta oltiin jopa valmiita maksamaan yli uuden auton listahinnan. Anglian farmarimalli esiteltiin suomalaisessa lehdistössä syksyllä 1961. Anglia pysyi Suomessa rekisteröintitilastojen kärkipäässä valmistuksen päättymiseen saakka ja sen 105E-mallia tuotiin Suomeen kaikkiaan noin 28 000 kappaletta. Persoonallisen ulkonäkönsä ansiosta neljännen sukupolven Anglia sai Suomessa lempinimen "Juustohöylä".
Helsingin rikospoliisilla oli 1960-luvulla käytössään tullin lahjoittama Ford Anglia-merkkinen sininen henkilöauto.
Vuonna 1965 Ford Anglia maksoi Suomessa 5 990 markkaa (vuoden 2005 rahassa 9 015 euroa) ja saatavissa olivat kaksiovinen perusmalli ja kolmiovinen farmari sekä pakettiauto. Muita saman hintaluokan autoja olivat muiden muassa Austin/Morris Mini, Fiat 850, Renault 4, Simca 1000, Wartburg ja Volkswagen Kupla.
Suomalaisissa kulttuurituotteissa Ford Anglia mainitaan Leevi and the Leavings -yhtyeen kappaleessa "Teuvo, maanteiden kuningas" albumilta Häntä koipien välissä vuodelta 1988.
Keskisuomalaismurteet
Keski-Suomen murteet ovat Keski-Suomessa puhuttavia savolaismurteita. Koko Keski-Suomen maakunta ei kuitenkaan kuulu niiden alueeseen; esimerkiksi Jyväskylän murre kuuluu eteläisempään savolaismurteiden ryhmään, päijäthämäläismurteisiin. Keskisuomalaismurteissa ei esiinny useimmille muille savolaismurteille ominaista yksikön kolmannen persoonan preesensin loppu-p:tä; ei siis sanota "Hän juop" vaan "Hän juo".
Rapola
Rapola on kylä ja kartano Sääksmäellä Valkeakoskella. Se on tullut tunnetuksi etenkin kartanon alueella sijaitsevasta Rapolan muinaislinnasta, mutta myös presidentti Pehr Evind Svinhufvudin syntymäkotina.
Rapolan omistajina olivat uskonpuhdistaja Pietari Särkilahden veljen, Sääksmäen kirkkoherran Paulus Nicolain jälkeläiset vuosina 1559–1620, avioliiton kautta omistajaksi tullut Ruuth-suku vuosina 1620–1716 ja samoin avioliiton kautta omistajaksi tullut Svinhufvud-suku 1725–1868.
Presidentti P. E. Svinhufvud on syntynyt Rapolassa ja viettänyt siellä lapsuutensa. Sen kunniaksi Hämeen heimoliitto pystytti vuonna 1937 Rapolan kartanon puistoon muistopatsaan. Svinhufvudin isoisän, lääninkamreeri Pehr Gustav Svinhufvudin kuoltua vuonna 1866 kartano siirtyi 1868 huutokaupalla Sääksmäen Koivuportaan Pietolasta lähtöisin olleen rusthollari Kustaa Pietolan (alkujaan Bjong) omistukseen. Tavan mukaan hän otti sukunimekseen kartanon nimen Rapola. Hänen poikansa oli oppikoulun rehtori ja kansanedustaja Frans Oskar Rapola ja pojanpoikansa suomen kielen tutkija, Helsingin yliopiston suomen kielen professori ja akateemikko Martti Rapola.
Vuonna 1915 kartanon osti Kustaa Rapolan tyttärenpoika agronomi Juho Kuuliala. Kuulialan suku viljeli Rapolaa vuoteen 1993, jolloin kartano muinaismuistoalueineen tuli maanvaihdossa Suomen valtion omistukseen.
Rapolan kartanon ja sitä ympäröivän muinaismuistoalueen omistaa nykyään Suomen valtio, ja aluetta hallinnoi Museovirasto. Samalla kun aluetta alettiin hoitaa yhtenäisenä kulttuurihistoriallisena ympäristökokonaisuutena, siitä tuli myös tutkimuksen kohde. Tutkimuksen tuloksia on julkaistu Museoviraston Rapola-tutkimuksia -sarjassa vuosina 2001–2003. Kartanon vuodelta 1813 oleva päärakennus on ollut vuokrattuna yksityiselle. Keväällä 2016 Senaatti-kiinteistöt laittoi Rapolan kartanon myyntiin. Vuodesta 2016 kartanon omistajina ovat olleet Matthias ja Petra Schulze Steinen, jolla on isänsä äidin puolelta sukujuuria Rapolassa.
Sydänmailla (kanadalainen televisiosarja)
Sydänmailla () on kanadalainen draamasarja, jota on esitetty vuodesta 2007 alkaen.
Perhesarja kertoo Heartland-hevostilan elämästä kuvitteellisessa Hudsonin kaupungissa Albertassa Kalliovuorilla. Sarjassa seurataan kahden sisaren ja heidän isoisänsä elämää Flemingien sukutilalla. Sarja perustuu Lauren Brooken "Hevoshoitolan sisarukset" -kirjoihin.
Kanadassa sarjaa on esitetty yhdeksän tuotantokautta vuosina 2007–2017. kymmenettä tuotantokautta alettiin kuvata toukokuussa 2016. Suomessa Yle TV2 alkoi esittää sarjaa 31. toukokuuta 2009. Vuoteen 2016 mennessä Yle on esittänyt sarjaa seitsemän tuotantokautta.
1. tuotantokausi
2. tuotantokausi
3. tuotantokausi
4. tuotantokausi
Joulu Sydänmailla ("A Heartland Christmas") elokuva ilmestyi Sankari ("Local Hero") -jakson jälkeen
5. tuotantokausi
6. tuotantokausi
7. tuotantokausi
8. tuotantokausi
9. tuotantokausi
10. tuotantokausi
Anders Oskar Roos
Anders Oskar Roos (18. toukokuuta 1812 Kokkola – 16. helmikuuta 1849 Himanka) oli suomalainen kauppias, kestikievarin pitäjä ja ruotsiksi kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Isidorus" ja "Oscar".
Roosin vanhemmat olivat kokkolalainen kauppias Anders Roos nuorempi (1785–1842) ja Maria Sophia Lindskog. Varakkaan kauppiaan poikana Roos sai hyvän koulutuksen, hänen kotiopettajanaan toimivat Johan Vilhelm Snellman ja Erik Gustaf Ehrnström ja häntä valmensi ylioppilastutkintoa varten Johan Ludvig Runeberg.
Roos pääsi ylioppilaaksi 1829 ja teki sitten opintomatkat Saksaan ja Englantiin 1830–1832. Roosin oli tarkoitus jatkaa isänsä työtä kauppiaana, mutta hän haaveili kirjalliseta urasta ja muutti siksi Ruotsiin, jossa hän osallistui "Thalia"-nimisen teatterinharrastajien yhdistyksen toimintaan. Roos kirjoitti Ruotsissa vuonna 1837 kirjan "Thalia, Dramatiska försök af A.O.R-s", jonka sisältönä
olivat hänen laatimansa näytelmätekstit "Johan Fleming, Olof och Helena" sekä "Landtgodset i Tavastland". Ensin mainittu on tietyllä tavalla Josef Julius Wecksellin näytelmän "Daniel Hjort" edeltäjä.
1830-luvun lopulla Roos osti Tukholman läheltä "Stora Sickla"-nimisen maatilan, jossa hän piti suuria seurapiirikutsuja. Hän joutui kuitenkin luopumaan tilasta 1845 talodellisista syistä. Roos palasi Suomeen ja piti sitten kestikievaria Himangalla Uunila-nimisessä talossa, jonka hänen äitinsä omisti.
Roos kuoli naimattomana.
Gustaf Gädda
Gustaf Gädda () oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Gädda toimi kansanedustajana maaliskuusta 1910 maaliskuuhun 1919. Hänet valittiin eduskuntaan viisissä vaaleissa, 1910, 1911, 1913, 1916 ja 1917, Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän oli eduskunnan laki- ja talousvaliokunnan, pankkivaliokunnan, sivistysvaliokunnan, sotilasasiainvaliokunnan ja suuren valiokunnan jäsen. Ennen kansanedustajuuttaan Gädda oli vuosina 1904–1906 talonpoikaissäädyn edustaja Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivillä.
Gädda oli presidentin valitsijamies vaaleissa 1931, 1937 ja 1940. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Mustasaaren kunnallispolitiikassa. Hän toimi kunnan kunnallislautakunnan ja kunnanvaltuuston jäsenenä sekä molempien puheenjohtajana. Hän oli myös Suomenruotsalaisten kansankäräjien jäsen. Vuonna 1931 hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
Gädda syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän toimi Mustasaaressa. Hän työskenteli myös Mustasaaren säästöpankin kamreerina vuosina 1906–1913 ja konttorinjohtajana Lantmannabankenin Vaasan konttorissa vuosina 1914–1920. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä.
Gädda oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Maria Back, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1891. Toisen kerran hän avioitui vuonna 1936 Sylvia Linnea Lindströmin kanssa. Gädda kuoli helmikuussa 1942, 70 vuoden iässä.
Luonnonlääketieteen keskusliitto
Luonnonlääketieteen keskusliitto LKL ry on luontaisterapia-alan kattojärjestö. Liitto pitää yllä Koulutettujen luontaisterapeuttien julkista rekisteriä.
Liitto on perustettu 1984 nimellä Vaihtoehtoisten Hoitomuotojen keskusliitto. Myöhemmin sen nimeksi tuli Vaihtoehtoisen Lääketieteen keskusliitoksi (VLKL). Se ja Suomen Luontaisterapeuttien Liitto yhdistyivät vuonna 2002 Luonnonlääketieteen keskusliitto LKL ry:ksi. Liiton puheenjohtaja on Anna Sofia Nevanlinna, varapuheenjohtaja Tarja Heikkinen. Syksyn 2014 vuosikokouksessa uudeksi puheenjohtajaksi on valittu Irene Äyräväinen.
Hatanga
Hatanga () on taajama ja maalaiskunta Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin piirissä Venäjällä. Taajama sijaitsee Hatangajoen varrella 833 kilometriä Dudinkasta koilliseen. Kunta, jonka pinta-ala on 336 400 neliökilometriä, käsittää piirin koko itäosan. Taajamassa on asukkaita noin 4 000 henkeä ja kunnassa yli 7 000.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 9 asutusta: Heta, Kajak, Katyryk, Kresty, Novaja, Novorybnaja, Popigai, Syndassko ja Ždaniha. Asukkaista 56 % on alueen alkuperäisväestöä: dolgaaneja, nganasaneja, nenetsejä, evenkejä ja evenejä. Heidän lisäkseen asuu venäläisiä, ukrainalaisia, valkovenäläisiä ym.
Venäläiset eränkävijät ja kauppiaat saapuivat seudulle 1600-luvun alussa. Paikalliset nomadikansat harjoittivat metsästystä ja kalastusta. Vuosina 1625–1626 Taimyrin itäosaan perustettiin jasakkiveron kerääjien tukikohta, josta Hatangan taajama on saanut alkunsa. 1890-luvun alussa siellä oli kirkko ja kuusi savupirttiä. Vuonna 1927 perustettiin Hatangan piiri, joka aluksi kuului Jakutiaan, mutta liitettiin vuonna 1930 Taimyrin kansalliseen piirikuntaan. 1930-luvulla alettiin hyödyntää Laptevinmeren rannalla sijaitsevaa Nordvikin öljyesiintymää, joka 1950-luvulla todettiin kannattamattomaksi ja hylättiin.
Nykyään seudun ainoa teollisuusyritys on Kajakin taajaman lähellä sijaitseva Kotuin kivihiilikaivos. Vuonna 1954 perustettu pienehkö Hatangan satama käsittelee noin 75 000 tonnia rahtia vuodessa. Jokiliikenne alkaa kesäkuun puolivälissä ja päättyy syys-lokakuun taitteessa. Meriliikenne on mahdollista elokuun alusta jäiden lähdettyä. Alkuperäisväestö harjoittaa poronhoitoa, kalastusta ja turkiseläinten kasvatusta.
Seudun nähtävyyksiä ovat Taimyrin ja Putoranan luonnonsuojelualueet, Hatangan kotiseutumuseo, dolgaanirunoilija Ogdo Aksjonovalle omistettu museo ja kaksi mammuttimuseota.
Rainer Aho
Rainer Johannes Aho (s. 19. joulukuuta 1941 Pietarsaari) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä pelannut Aho edusti urallaan 1960–1975 Turun Palloseuraa, Jakobstads Bollklubbia ja FF Jaroa. Pääosan urastaan hän vietti 1. divisioonassa. Pääsarjatasolla Aho pelasi vain yhden kauden, jona hänelle kertyi 22 ottelua.
Aho pelasi vuosina 1966–1968 maajoukkueessa yhteensä 7 maaottelua. Pelaamisen lisäksi Aho toimi myös valmentajana. Hän valmensi muun muassa Jaroa vuosina 1968–1970.
Österreichische Basketball Bundesliga
Österreichische Basketball Bundesliga on Itävallan korkein koripallosarja. Kauteen 2008–2009 asti liiga oli nimeltään A-Liga. Sen jälkeen sponsorinimeksi vaihdetiin Admiral Basketball Bundesliga.
12 joukkuetta pelaavat kaksinkertaisen sarjan. Runkosarjan kuusi parasta joukkuetta pääsevät jatkosarjaan (H1), jossa ratkotaan parit pudotuspeleihin. Runkosarjan kuusi huonointa joukkuetta pelaavat jatkosarjan (H2), jonka kaksi parasta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin. H1:n ensimmäiseksi sijittunut joukkue saa H2:n toiseksi parhaan joukkueen ja H1:n toiseksi sijoittunut joukkue saa H2:n ensimmäiseksi sijoittuneen joukkueen vastaansa. Puolivälierät, välierät ja finaali pelataan paras viidestä-menetelmällä.
Narewka
Narewka on kaupunki Kaakkois-Puolassa Podlasian voivodikunnassa lähellä Valko-Venäjän rajaa. Kaupungin väkiluku on 780 asukasta (2006).
Jääkiekon SM-liigakausi 2009–2010
Jääkiekon SM-liigakausi 2009–2010 oli jääkiekon SM-liigan 35. kausi. Neljätoista pelaavaa joukkuetta ovat samat kuin neljällä edelliskaudella. Mestarina kauteen lähti jyväskyläläinen JYP. Mestaruuden voitti Turun Palloseura, joka voitti loppuotteluissa Hämeenlinnan Pallokerhon voitoin 4–1. Kauden televisiointioikeudet sai URHOtv.
Kausi alkoi 10. syyskuuta 2009 ja pudotuspelit alkoivat 23. maaliskuuta 2010. Jokainen joukkue pelasi 58 ottelua runkosarjassa ja kaudella pelattiin runkosarjassa yhteensä 406 ottelua. Helmikuussa liigassa oli tauko Vancouverin talviolympialaisten jääkiekkoturnauksen vuoksi.
Liigakarsinta muuttui täksi kaudeksi ja Mestiksen voittajalla oli mahdollisuus pelata SM-liigassa seuraavalla kaudella, mikäli se voittaisi ”paras seitsemästä” -muotoisen karsinnan runkosarjan viimeiseksi jäänyttä joukkuetta vastaan. Karsintasarjassa Ilves säilytti liigapaikkansa Jokipoikia vastaan otteluvoitoin 4–1.
Rauman Lukko teki SM-liigan ennätyksen voittamalla 14 ottelua putkeen kauden ensimmäisestä ottelusta alkaen. Lukko paransi Tapparan nimissä ollutta ennätystä kolmella ottelulla.
Suomalaissosialistinen Työväen Puolue
Suomalaissosialistinen Työväen Puolue (SSTP) oli 1930-luvulla toiminut suomalainen kansallissosialistinen puolue, jota johti insinööri Ensio Uoti.
Ennen uuden puolueen perustamista Uoti oli vuosina 1932–1934 aktiivinen Suomalaisen Työn Puolueessa, Suomen Kansallissosialistisessa Liitossa, Isänmaallisessa kansanliikkeessä ja Suomen Kansan Järjestössä. Uoti oli SKSL:n hallituksen puheenjohtaja, kunnes hän riitautui Yrjö Ruudun kanssa ja erotettiin puolueesta elokuussa 1933. Uoti edusti SKSL:n saksalaistyylistä suuntausta, josta Ruutu pyrki erottautumaan. Tämän jälkeen Uoti ehti toimia puolisen vuotta IKL:ssä, josta hän tuli myös erotetuksi. SKJ:ssä Uoti politikoi keväästä syksyyn vuonna 1934, kunnes joutui konfliktiin johtaja Arvi Kalstan kanssa. SSTP perustettiin marraskuussa 1934.
Ohjelmassaan puolue ilmoitti ydinpäämääräkseen rakentaa Suomi uudelleen ”suomalaisessa hengessä todella vapaaksi kansanvaltioksi”. Suomalaissosialismin keskeinen ajatus oli, että valtion tuli ottaa vahva rooli pankkitoiminnassa ja luotonannossa, mutta muuten sen ei pitänyt liiemmin puuttua talouteen.
Puolue otti tiukan rotupoliittisen kannan vaatimalla kaikkien ei-suomalaisten poistamista vastuullisista tehtävistä. Kansalaisoikeudet tuli puolueen mielestä varata vain suomalaisille. Erityisesti SSTP vastusti juutalaisia, mutta myös suomenruotsalaisia. Uoti vertasi suomenruotsalaisia Saksan juutalaisiin esimerkiksi vaalipuheessaan 1933 (SKSL:n ehdokkaana). Vihamielisyys ruotsinkielisiä kohtaan erotti SSTP:n kaksikielisestä SKJ:stä.
Lisäksi SSTP vaati muun muassa Suomen kansan arvoja loukkaavien julkaisujen sensurointia sekä valtionhallinnon keskittämistä ylimpään johtoon. Ohjelma otti vaikutteita Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen ohjelmasta. Uotilla oli yhteyksiä saksalaisiin ja hän teki matkoja Saksaan tavaten natsijohtoa. Saksalaisille hän esitti itsensä uskollisimpana suomalaisena kansallissosialistina. SSTP:n logossa oli sininen hakaristi ja teksti S-S.T.P.
Puolue julkaisi Uodin teokset "Kansan Työ" (Suomalaissosialistisia julkaisuja 1) ja "Kansan Valta" (2) vuonna 1935.
SSTP osallistui vuoden 1936 eduskuntavaaleihin Uudenmaan vaalipiirissä. Puolueen listan otsikossa oli iskulause "parempi palkka työstä". Vaalikampanjassa hyökättiin niin marxilaisia kuin IKL:ää vastaan. Helsingissä kiersi puolueen vaalimainoksilla varustettu auto, joka herätti huomiota suuren hakaristilippunsa ansiosta. Puolueen lista sai korkeintaan muutamia satoja ääniä.
Puoluetta ei pidä sekoittaa Yrjö Ruudun johtamiin suomalaissosialisteihin. Ruudun Suomalaissosialistinen puolue (aiemmin Suomen Kansallissosialistinen Liitto) ei saanut uutta nimeään rekisteröityä, koska SSTP oli ehtinyt yhdistysrekisteriin ennen SKSL:n ilmoitusta. SKSL:n paikallisjärjestöjä oli tosin nimetty suomalaissosialistisiksi jo keväällä 1934. SKSL vaati SSTP:n rekisteröinnin kumoamista oikeusteitse, mutta Helsingin raastuvanoikeus ratkaisi asian SSTP:n eduksi keväällä 1935.
SSTP lakkautettiin jatkosodan jälkeen (23. syyskuuta 1944 voimaan tulleen) välirauhansopimuksen 21. artiklan nojalla 12. lokakuuta 1944.
Uusi Suomalainen Puolue
Uusi Suomalainen Puolue oli 1930- ja 1940-luvuilla toiminut suomalainen äärioikeistolainen puolue, jota johti insinööri Niilo Rauvala. Puolueen motto oli: ”Suomi suureksi ja rikkaaksi kansallisvaltioksi”. Vuosina 1933–1939 järjestö tunnettiin nimellä Suomalaisen Työn Puolue. Puolue lakkautettiin jatkosodan jälkeen voimaan tulleen välirauhansopimuksen 21. artiklan nojalla 18. tammikuuta 1945.
Puolue sai alkunsa, kun joukko Vapaaseen Työväenliittoon tyytymättömiä helsinkiläisiä irtautui järjestöstä ja päätti perustaa kilpailevan yhdistyksen. Lokakuussa 1931 järjestäytyi Helsingin Oikeisto-Työväenyhdistys, ja elokuussa 1932 samat henkilöt päättivät muodostaa Oikeisto-Työväen ja Talonpoikain Puolueen. Puoluetta johti Vapaan Työväenliiton entinen varapuheenjohtaja Niilo Rauvala. Ensimmäinen varapuheenjohtaja Yrjö Säde erosi järjestöstä jo marraskuussa 1932 ja siirtyi Suomen Kansan Järjestöön.
Rauvala toimi myös järjestön julkaiseman "Vapaa Suomi" -lehden päätoimittajana. Syyskuun 1932 alusta kesään 1933 ilmestyneessä lehdessä ajettiin muun muassa Suur-Suomi-aatetta ja protektionistista taloudenhoitoa. Lehti hyökkäsi etenkin Yrjö Ruudun Suomen Kansallissosialistista Liittoa vastaan syyttäen puoluetta ”kryptomarxilaisuudesta”. Puolueohjelman keskeisimmät kohdat liittyivät työolosuhteisiin. Puolue halusi myös esimerkiksi antaa yli 40-vuotiaille kaksi ääntä valtiollisissa vaaleissa.
Suomalaisen Työn Puolue osallistui eduskuntavaaleihin 1933 Uudenmaan, Turun läänin pohjoisessa ja Vaasan läänin itäisessä vaalipiirissä. Puolue sai 226 ääntä Uudellamaalla ja noin 40 Vaasan itäisessä. Turun pohjoisessa STP:n ja Kansanpuolueen vaaliliitto sai yhteensä 311 ääntä.
Puolueella oli sympatioita kansallissosialistien suuntaan. Rauvala teki yhteistyötä SKJ:n kanssa, mutta hänen puolueensa ei tunnustautunut aatteen kannattajaksi. Ennen eduskuntavaaleja 1933 STP ja SKJ tekivät sopimuksen (SKSL:ää vastaan suunnatusta ”kansantaloudellisesta”) vaaliliitosta, mutta SKJ vetäytyi hankkeesta kuukausi ennen vaaleja.
Sonam Gyatso
Sonam Gyatso (1543 Doilungdêqên, Tiibet – 1588) oli kolmas dalai-lama.
Sonam Gyatso syntyi Doilungdêqênissa Lhasan luoteispuolella vuonna 1543 ja hänet tunnistettiin Gendun Gyatson reinkarnaatioksi. Hän sai vuonna 1578 mongolihallitsija Altan-kaanilta arvonimen dalai-lama, ja oli ensimmäinen, jolle tuo arvo annettiin. Kahdelle häntä edeltäneelle lamalle se annettiin vasta jälkikäteen.
Stewart St. John
Stewart St. John on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja, joka palkittiin Festival Prize -palkinnolla Hollywood MiniDV elokuvajuhlissa, ohjaamastaan ja käsikirjoittamastaan elokuvasta "".
Hän oli 1990-luvulla mukana useissa lapsille suunnatuissa televisiosarjoissa, kuten "Mighty Morphin Power Rangers", "Mestarietsivä Lurppa", "VR Troopers", "Power Rangers Zeo", "Hulk" ja "Sabrina". 2000-luvulla St. John työskenteli vuosina 2005–2006 luomassaan televisiosarjassa "California Heaven" käsikirjoittajana, ohjaajana ja tuottajana.
Obelix ja kumppanit
Obelix ja kumppanit () on 23. Suomessa ilmestynyt Asterix seikkailee -sarjan albumi. Alkuperäinen julkaisuvuosi on 1976 Ranskassa, ja 1977 Suomessa. Sarjan on käsikirjoittanut René Goscinny, ja piirtänyt Albert Uderzo.
Asterix ja kadonnut kilpi
Asterix ja kadonnut kilpi () on 15. Suomessa ilmestynyt Asterix seikkailee- albumi. Alkuperäinen ilmestymisvuosi Ranskassa oli 1968, ja Suomessa 1973. Käsikirjoituksesta vastasi René Goscinny ja piirroksista Albert Uderzo.
Sini Terävä
Sini Marjut Tuulikki Terävä (s. 22. marraskuuta 1984 Jyväskylä) on suomalainen vihreä poliitikko.
Terävä on työskennellyt Suomen ylioppilaskuntien liiton sosiaalipoliittisena sihteerinä. Aiemmin hän on ollut Tuija Braxin eduskunta-avustajana ja vuonna 2009 Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden puheenjohtajana yhdessä Erkki Perälän kanssa. Ennen valintaansa ViNOn puheenjohtajaksi Terävä oli sen varapuheenjohtajana vuonna 2006 ja hallituksen jäsenenä vuonna 2007.
Terävä valittiin kunnallisvaaleissa 2008 Turun kaupunginvaltuuston varajäseneksi 239 äänellä. Vuosina 2009–2011 hän toimi myös liikuntalautakunnan jäsenenä. Terävä oli ehdolla myös kunnallisvaaleissa 2004 sekä eduskuntavaaleissa 2007 saaden 605 ääntä. Terävä on ollut Turun yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen 2007 ja edustajiston jäsen 2008–2010. Kaudella 2014–2017 Terävä on Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen liittovaltuuston jäsen.
Terävä on ollut vihreiden puoluehallituksen jäsen 2009–2011 ja puoluevaltuuskunnan jäsen 2005–2009 ja 2013–2015. Hän toimi myös vuonna 2012 hyväksytyn puolueen periaateohjelman valmistelleen työryhmän puheenjohtajana yhdessä Oras Tynkkysen kanssa.
Terävä on toiminut aktiivisesti Amnestyssä. Hän on pasifisti ja feministi sekä yleisen asevelvollisuuden vastustaja.
Sini Terävän puoliso on vihreiden puoluesihteeri Lasse Miettinen.
Ylilääkitys
Ylilääkitys tarkoittaa sitä, että lääkäri määrää potilaalle tarpeettomasti tai liikaa lääkettä.
Ylilääkitys liittyy tavallisesti "polyfarmasiaan" eli monilääkitykseen. Polyfarmasia tarkoittaa sitä, että potilaalla on käytössään useita lääkkeitä. Rajana on pidetty viittä samanaikaisesti käytössä olevaa lääkettä. Lääkkeet ovat yleensä usean eri lääkärin määräämiä ja monesti samoihin vaivoihin tarkoitettuja.
Yleisimpiä monilääkitystapauksissa käytettyjä lääkkeitä ovat sydän- ja verenkiertolääkkeet, keskushermoston ja hengityselinsairauksien lääkkeet. Monilääkityt voivat reseptilääkkeiden lisäksi käyttää myös käsikauppalääkkeitä, rohdosvalmisteita ja luontaistuotteita, mutta potilaista itsestään johtuvia ongelmia on selvästi vähemmän kuin lääkärien määräämistä lääkkeistä johtuvia. Monilääkittyjä potilaita on Suomessa arviolta noin 300 000, joista ehkä kolmasosalla eli 100 000:lla on lääkkeiden haitta- tai yhteisvaikutuksia. Näitä haittavaikutuksia hoidetaan tarpeettomassa monilääkityksessä usein uusilla lääkkeillä.
Yli- ja monilääkitys on erityisesti vanhusten hoidossa todettu yhä pahenevaksi potilasturvallisuusongelmaksi. Terveydenhuollon väestötutkimuksen mukaan yli 74-vuotiaista 21 % käytti vuonna 1976 vähintään viittä reseptilääkettä, vuonna 1996 jo 39 %. Tästä joukosta jopa 15 prosentin on arvioitu saavan lääkkeistä merkittäviä haitallisia, jopa toksisia sivuvaikutuksia. Professori Sirkka-Liisa Kivelän mukaan Suomessa kuolee joka vuosi satoja vanhuksia holtittoman lääkityksen seurauksena. Professori Marja Airaksisen mukaan vähintään kymmenen prosenttia vanhuksista saa vanhuksille sopimattomia lääkkeitä. Käytössä saattaa esimerkiksi olla useita psyykenlääkkeitä, joista osaa syödään turhaan. Tarpeettomat psyykenlääkkeet aiheuttavat vanhuksille sekavuutta ja huimausta, minkä vuoksi osa vanhuksista kaatuu ja joutuu loppuiäkseen vuodepotilaaksi. Asiasta vuonna 2007 annettu ohjeistus ei ole korjannut tilannetta.
Asterix ja Caesarin lahja
Asterix ja Caesarin lahja () on vuonna 1974 Ranskassa, ja 1976 Suomessa ilmestynyt Asterix seikkailee- sarjan 21. albumi. Käsikirjoituksesta vastasi René Goscinny ja piirtämisestä Albert Uderzo
Asterix olympialaisissa
Asterix olympialaisissa () on Asterix seikkailee -sarjan neljäs Suomessa julkaistu osa. Se ilmestyi Ranskassa vuonna 1967 ja Suomessa vuonna 1970. Sarjan on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Albert Uderzo.
Kveekarimatkija
Kveekarimatkija ("Cinclocerthia ruficauda") on Alankomaiden Antilleilla ja Pienillä Antilleilla elävä matkijoihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan kveekarimatkija on noin 9–10 cm. Kveekarimatkijan pää, selkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään harmahtavan ruskeat. Vatsa on väriltään vaaleamman ruskea. Linnun nokka on pitkä ja kapea. Kveekarimatkijan tunnistaa helposti sen tavasta tärisyttää siipiään.
Kveekarimatkija elää Alankomaiden ja Pienten Antillien alueella. Lajia tavataan muun muassa Saban, Saint Kittsin, Nevisin, Montserratin, Guadeloupen, Dominican ja Saint Vincentin saarilla . Kveekarimatkijan elinympäristöä ovat kosteat metsät, joissa kasvaa paljon päällyskasvillisuutta. Toisinaan lajia tavataan myös greippi-, banaani- ja kaakaoviljelmillä.
Kveekarimatkijat elävät pareittain tai pieninä ryhminä. Linnuilla on tapana ravistella siipiään niitä liikuttelemalla niitä nopeaan tahtiin ylös ja alas. Siipien ravistelun arvellaan liittyvän lajin yksilöiden väliseen kanssakäymiseen.
Kveekarimatkijan pesä sijaitsee puunkolossa tai ontossa rungossa. Pesä sisustetaan juurilla ja kasvikuiduilla. Naaras munii kahdesta kolmeen sinertävän vihreää munaa.
Ravintonaan kveekarimatkija käyttää suurimmaksi osaksi selkärangattomia, kuten hyönteisiä ja hämähäkkejä. Linnut voivat syödä lisäksi kasvien hedelmiä. Ruokailu tapahtuu niin maassa kuin puussakin.
Asterix ja Caesarin laakeriseppele
Asterix ja Caesarin laakeriseppele () on 17. Suomessa ilmestynyt Asterix seikkailee -sarjan albumi, joka ilmestyi Ranskassa vuonna 1972, ja Suomessa 1974. Jatkosarjana suomeksi sarja oli alkanut jo edellisenä vuonna Zoom-lehdessä tämän ensimmäisestä numerosta alkaen, ja albumi ilmestyi kun lehdessä oli enää yksi kahden sivun jakso julkaisematta. Albumi on painettu jo vuonna 1973.
Sarjan käsikirjoitti René Goscinny, ja piirsi Albert Uderzo. Tarina sisältää juopottelua, alastomuutta, ja ihmisten orjuutusta, ja on tähän mennessä ilmestyneistä Asterix-sarjan lehdistä kaikkein eniten aikuisille tarkoitettua materiaalia sisältävä.
Aladobix on Smirgelinen, Asterixin, ja Obelixin kanssa Parisiumissa Smirgelinen veljen, Homeopatixin vieraana. Aladobix juo itsensä humalaan Obelixin tavoin, ja pöyhkeä Homeopatix mahtailee sillä, kuinka hän on menestynyt elämässään, ja kuinka rikas hän on. Aladobix kiihtyy tästä, ja lupaa hänelle, että hän aikoo valmistaa muhennoksen Caesarin laakeriseppeleestä. Selvinpäin olevat vieraat estelevät häntä, mutta Homeopatix suostuu tähän. Obelix myös, onhan hän syvässä humalassa.
Asterix ja Obelix menevät Roomaan, ja hakeutuvat orjiksi päästäkseen Caesarin palatsiin, koska Caesarin sotilaat ovat eri luokkaa kuin heidän kotiseutunsa, he eivät pääsisi niin helposti vartijoiden ohitse. He joutuivat vahingossa väärään palatsiin töihin, ja yrittävät päästä sieltä pois ilman, että heidät leimattaisiin paenneksi orjiksi, jolloin heidän mahdollisuudet vielä päästä Caesarille töihin, pysyisivät. He alkavat meluta ja kehittää kaikenlaisia pahanmakuisia ruokia saadakseen potkut, mutta aina tietyllä tavalla tämä onkin palatsissa asuvalle perheelle ainoastaan hyvä asia. Myöhemmin roomalaiset sotilaat piirittävät heidät, mutta Obelix haluaa murskata heidät. Asterix pyytää Obelixia odottamaan, ja haluaa tietää mitä heillä on asiaa. Asterix ja Obelix joutuvat oikeuteen, mutta saavat puhuttua itsensä läpi; he haluavat joutua kuolemantuomioon, joka toteutettaisiin Circus Maximuksessa, koska Caesar tulisi katsomaan heidän teloitustaan. He täten joutuvat sirkukseen, mutta käy ilmi, ettei Caesar olekaan paikalla. He karkaavat sirkuksesta. Myöhemmin he menevät kapakkaan, jossa istuu henkilö, joka voisi ehkä auttaa heitä. Seuraavana aamuna he vaihtavat nopeasti Caesarin laakeriseppeleen valeseppeleeseen, ja saavat siis haltuunsa oikean seppeleen.
Tarinassa esiintyneet hahmot esiintymisjärjestyksessään.
Tarina on myös käännetty Stadin slangille nimellä "Kessen rehukotsa"
Lucky Street
Lucky Street on Kojon studioalbumi. Se äänitettiin Takomo Recording Studiossa Helsingissä keväällä 1980.
Kappaleiden sävellykset ja sanoitukset: Jim Pembroke, lukuun ottamatta Sunny Southside (of New Mexico): Pembroke–Kojo/Pembroke
Semjon Belits-Geiman
Semjon Viktorovitš Belits-Geiman (, ) on venäläinen entinen uimari ja olympiamitalisti, joka edusti uintiurallaan Neuvostoliittoa. Belits-Geiman voitti Méxicon kesäolympialaisista 1968 hopeaa 4×100 metrin vapaauintiviestistä ja pronssia 4×200 metrin vapaauintiviestistä. Belits-Geiman edusti maataan myös neljä vuotta aikaisemmin Tokiossa.
Belits-Geiman menestyi urallaan myös pitkän radan EM-kilpailuissa. Utrechtissa 1966 hän voitti Euroopan-mestaruuden 1500 metrin vapaauinnissa sekä 4×200 metrin vapaauintiviestissä, ja lisäksi hän sijoittui toiseksi 400 metrin vapaauinnissa. Belits-Geiman teki uransa aikana yhteensä 39 Neuvostoliiton ennätystä.
Belits-Geiman on 186 senttimetriä pitkä ja painoi uintiurallaan 73 kilogrammaa. Hän edusti uintiurallaan seuratasolla "Dynamo Moskvaa".
Kuparitaivas
Kuparitaivas on Heikki Luoman neljäs romaani. Kirjan on julkaissut WSOY vuonna 1996, ja sen tapahtumat perustuvat 1900-luvun alkuvuosina Amerikassa puhjenneisiin kaivostyöläisten lakkoihin.
Kirjan minäkertojana on nuori ylihärmäläinen Kristian Koivulasta, joka paremman elämän toivossa on lähtenyt muiden suomalaisten tavoin siirtolaiseksi Amerikkaan. Puolen vuoden harhailun jälkeen hän pääsee töihin kuparikaivokseen, jossa työ on raskasta ja vaarallista ja työnantaja on täysin piittaamaton työturvallisuudesta. Taitavana viulunsoittajana Kristian pääsee myös kaupungin "parempiin" piireihin ja tutustuu myös työläisten ruokalassa työskentelevään Miljaan. Kirjan tapahtumat huipentuvat työläisten ensimmäisen lakon kuvaukseen, joka tosielämässäkin tunnetaan ns. "Rocklandin poikain juttuna". Suomalaisten lakko tukahdutetaan väkivaltaisesti ja koko Rocklandin kaivoskaupungin väestö nousee "redfinnejä" vastaan. Ihmisiä pahoinpidellään ja pidätetään ilman mitään laillisia perusteita. Kristianin on pakko lähteä etsimään onneaan muualta.
Guy Edwards
Guy Richard Goronwy Edwards (s. 30. joulukuuta 1942) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja.
Edwards aloitti uransa pienissä sarjoissa, mm. Formula 5000 sekä Euroopan 2-litraisissa 1970-luvulla. Hän ajoi Formula 3 -sarjassa jo vuonna 1968, mutta lopetti kyseisessä sarjassa ajamisen taloudellisista syistä. Parhaan tuloksen alkuajoilta Edwards sai vuoden 1973 Euroopan 2-litraisissa, jossa hän oli kolmas. Myöhemmin vuonna 1975 hän oli myös Formula 5000:ssa kolmas.
Edwards osallistui 16 F1-osakilpailuun kausilla 1974 ja 1976–1977. Hän oli parhaimmillaan seitsemäs Ruotsin GP:ssä 1974, mutta samanaikaisesti ajetusta Formula 5000:sta hän sai rannemurtuman ja joutui jäämään sivuun kauden muista kisoista. Edwards palasi kilpailemaan vuonna 1976 Hesketh -talliin, mutta auto osoittautui kehnoksi. Hän ajoi vielä 1977 BRM.tallissa, mutta karsiutui eikä päässyt kilpailuun. Lisäksi hän ajoi sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Edwards kilpaili Aurora F1 -mestaruussarjassa vuosina 1978–1980 saavuttaen useita voittoja ajaen Marchin, Fittipaldin ja Arrowsin autoilla. Vuonna 1980 hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Edwards ajoi myös Le Mansin 24 tunnin ajoja vuosina 1971, 1977-78 ja 1980-85, joissa hän oli luokkansa toinen 1980 ja kolmas 1981.
Edwards on yksi niistä kuljettajista, jotka yhdessä Arturo Merzarion, Brett Lungerin ja Harald Ertlin kanssa pelastivat Niki Laudan palavasta autostaan vuoden 1976 Saksan GP:ssä. Edwards palkittiin myöhemmin Queens Gallantry -mitalilla urhoollisuudestaan. Vuonna 1996 Edwards kommentoi tilannetta seuraavanlaisesti: ""Minulla oli aikaa astua ulos autosta, juosta takaisin ja pelastaa hänet (Laudan). Bensapalot ovat inhottavia ja tämä oli yksi isoimmista. Kuumuus ja melu olivat uskomattomia. Ei ollut mikään kaunis näkymä. Juoksin paloa kohti ja ajattelin halusinko todella tehdä tämän. Rehellinen vastaus olisi ollut `ei missään nimessä`, mutta mitä muuta olisin voinut tehdä. Pysähtyä ja kävellä takaisin? Ei hemmetti, millainen sotku se olikaan. Lieskat olivat niin sakeita, etten nähnyt pirulaista. Sain hyvän otteen hänen kädestään sekä kehosta. Heppu tuli ulos autosta ja me (pelastajat) rojahdimme maahan yhdeksi kasaksi. Vedimme hänet ulos kuin pullonkorkin.""
Edwards toimi konsulttina ja auttoi talleja saamaan sponsoritukea. Apua saaneita talleja olivat, mm. Jaguarin urheiluauto-osasto sekä Team Lotus, joka ajautui kuitenkin kauden lopussa jättivelkoihin ja lopetti toimintansa.
Edwardsin poika Sean Edwards oli myös kilpa-ajaja, joka kuoli vuonna 2013 kouluttaessaan Australiassa nuoria kuljettajia. Hän istui tapahtumahetkellä matkustajan paikalla auton osuessa rengasvalliin sekä seinään ja syttyen lopulta palamaan.
Allianz Swans Gmunden
Allianz Swans Gmunden on Gmundenissa sijaitseva koripalloseura.
Vuonna 1965 perustettiin Union Gmundenin koripallojaosto ja vuoden päästä joukkue pelasi ensimmäisen miesten pelin. Vuonna 1967 joukkue nousi maakuntasarjaan ja kahden vuoden päästä 2. Bundesligaan. Monen vuoden jälkeen 2. Bundesliigassa seura onnistui nousemaan Bundesligaan vuonna 1977, mutta putosi heti yhden kauden jälkeen. Vuonna 1992 seura nousi pidemmäksi aikaa korkeimmalle sarjtasolle. Ensimmäisen kerran joukkue osallistui Korać Cupiin vuonna 1994 oltuaan Bundesligan kolmas edeltävänä kautena. Vuonna 1996 joukkue putosi 2. Bundesliigaan, mutta visiitti oli vain yhden kauden mittainen. Vuoden 2002 jälkeen Union Gmundenin pääsponsori meni konkurssiin, jolloin koripallojaostosta tuli itsenäinen seura. Heti tämän jälkeen joukkue voitti ensimmäisen Itävallan Cupinsa ja kaksi vuotta myöhemmin ensimmäisen Itävallan mestaruutensa. Kaudella 2007-2008 joukkue pääsi kaikkien yllätykseksi ensimmäisenä itävaltalaisena joukkueena ULEB Cupin karsintavaiheeseen. Karsinnoissa tuli kuitenkin vastaan kauden voittanut DKV Joventut, jolle itävaltalaiset hävisivät.
Jeremian luolat
Jeremian luolat on Kustavissa Kivimaantien (seututie 192) varrella sijaitseva luonnonmuodostuma ja nähtävyys. Nimensä tämä kalliopaasien muodostama kiviryhmä on saanut isonvihan levottomilta vuosilta, jolloin Jeremias-niminen mies piileskeli siellä.
Luolille johtaa tien varresta noin 200 metrin pituinen metsäpolku. Jeremian luolien alueella on lähes pystysuoria kalliojyrkänteitä, syviä railoja, halkeamia ja luolamaisia muodostumia. Äkkijyrkkiä pudotuksia ja railoja ei ole merkitty, ja kulku alueella tapahtuu omalla vastuulla.
Ruusu ja miekka
Ruusu ja miekka () on Albert Uderzon vuonna 1990 käsikirjoittama ja piirtämä Asterix seikkailee -sarjan 29. albumi. Se ilmestyi vuonna 1991 sekä Ranskassa että Suomessa.
Tarinassa gallialaisten kylään saapuu uusi naisopettaja, joka panee Asterixin elämän mullin mallin.
Vic Elford
Victor Henry Elford (s. 10. kesäkuuta 1935 Lontoon City, Englanti, Iso-Britannia) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja.
Hän osallistui kolmeentoista F1 osakilpailuun kausilla 1968–1969 ja 1971 sekä kilpaili myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Hän saavutti yhteensä 8 MM-pistettä ajamalla pisteille kahdesti vuosina 1968–1969 ja oli parhaimmillaan neljäs heti ensimmäisessä kilpailussaan Ranskan GP:ssä 1968. Vuoden 1969 Saksan GP:ssä Elford osui autollaan radalla olleeseen romuun, kolaroi ja mursi kätensä, mikä aiheutti hänen uransa hiipumisen.
Elford voitti Euroopan rallin mestaruuden Porsche 911:lla vuonna 1967. Hän voitti myös Monte Carlon kilpailun vuonna 1968, viikkoa myöhemmin Daytonan 24 tunnin kilpailun ja samana vuonna hän voitti myös Targa Florion kilpailun Umberto Magliolin kanssa, vaikka menetti 18 minuuttia ensimmäisellä kierroksella rengasrikon takia. Elford voitti vuoden 1971 12 tunnin Sebringin kilpailun ja Nurburgringin 1000 kilometrin ajon. Elford voitti Le Mansissa GTS-luokassa myös vuonna 1973. Hän kilpaili myös CanAm ja Daytonan 500 -kilpailussa NASCARissa. Hän sai lempinimen Quick Vic useista rataennätyksistään.
Elford muistetaan vuoden 1972 Le Mansin kilpailusta siitä, että nähtyään palavan Ferrarin edessään hän pysähtyi auttamaan kuljettajaa, joka oli ehtinyt jo pois autosta. Elford huomasi pian toisen auton törmänneen puuhun ja ryntäsi pelastamaan Jo Bonnieria, joka kuoli onnettomuudessa. Elfordin teot saatiin nauhalle, ja Ranskan presidentti Georges Pompidou myönsi hänelle Ordre national du Mériten chevalierin arvon.
Kilpauransa jälkeen Elford on pitänyt ajokoulua Yhdysvalloissa, toiminut kilpatallien tallipäällikkönä sekä kirjoittanut kirjoja kilpa-autoilusta. Vuonna 2015 Elford palkittiin Yhdysvalloissa RRDC:n (Road Racing Drivers Club) Phil Hill -palkinnolla saavutuksistaan katuautoilun parissa.
Johan Storbjörk
Johan Storbjörk () oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Storbjörk valittiin eduskuntaan kuusissa vaaleissa, 1907, 1908, 1909, 1910, 1911 ja 1913, Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja
hän toimi kansanedustajana toukokuusta 1907 huhtikuuhun 1917. Hän vaikutti eduskunnan maatalousvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös Kruunupyyn kunnallislautakunnan ja kuntakokouksen jäsenenä sekä molempien puheenjohtajana.
Storbjörk syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä tilallaan Kruunupyyssä. Hän vaikutti Vaasan läänin maanviljelysseurassa ja oli sen hallituksen puheenjohtaja. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä, ja sai herastuomarin arvonimen.
Storbjörkin puoliso oli Maria Lillbjörk. He avioituivat vuonna 1872. Myös heidän poikansa Johannes Storbjörk toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana, huhtikuusta lokakuuhun 1917. Johan Storbjörk kuoli maaliskuussa 1932, 79-vuotiaana.
Power Rangers: Ninja Storm (videopeli)
Power Rangers Ninja Storm on vuoden 2003 syyskuussa julkaistu videopeli, joka perustuu samannimiseen televisiosarjaan Power Rangers Ninja Storm. Pelin julkaisi THQ Game Boy Advancelle ja PC:lle.
Lothorin johtamat ilkeät muukalaisolennot ovat hyökänneet ninja-akatemiaan, joka on vain osa Lothorin maaplaneetan valloitussuunnitelmaa. Ainoastaan jäljelle on jäänyt kolme oppilasta Wind Ninja Academystä ja kaksi oppilasta Thunder Ninja Academystä. Heidän täytyy yhdistää voimansa salaperäisen Vihreän Samurai Rangerin kanssa pelastaakseen maailman.
PC:llä peli on pääosin arvuutusten ja erinäisten muistipelien pelaamista. Pelissä on yhteensä 13 eri tasoa ja tehtävää, joissa voi pelata kaikilla kuudella eri Power Rangerilla.
Game Boy Advancella peli keskittyy enemmän toimintaan, jossa voi PC:n tavoin valita yhden kuudesta pelattavasta Power Rangerista. Jokaisen kentän loppuvastus on jokin sarjassa esiintynyt konna, lisäksi koko pelin viimeisen vastustajan tuhouduttua se kasvaa jättiläiseksi. Tämän myötä pelaaja saa käyttöönsä yhden kolmesta Megazordista riippuen mitä hahmoa hän on käyttänyt sinä hetkenä. Punainen, sininen ja keltainen Ranger antaa mahdollisuuden pelata Storm Megazordilla, kun taas Crimson ja Navy Ranger antaa mahdollisuuden pelata Thunder Megazordilla. Puolestaan Vihreä Samurai Ranger antaa mahdollisuuden pelata Samurai Star Megazordilla.
Painin maailmancup
Painin maailmancup on kansainvälisen painiliiton FILA:n järjestämä painiturnaus, jossa maailman parhaat painimaat ratkovat keskinäisen järjestyksensä. Lajeina maailmancupissa ovat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini.
Ensimmäisen kerran maailmancup järjestettiin Toledossa, Yhdysvalloissa vuonna 1973, jolloin kisattiin vain vapaapainissa. Maailmancupissa on kisattu vuosittain tämän jälkeen. Kreikkalais-roomalainen paini oli ensimmäistä kertaa mukana vuonna 1980 ja naispaini vuonna 2001.
Marjaomenapensas
Marjaomenapensas ("Malus toringo" var. "sargentii") on japaninmarjaomenapuun muunnos. Se on leveä- ja jäykkäoksainen sekä voimakaspiikkinen pieniä omenoita syksyllä kasvattava 1–2 m korkea ja 3 m leveä pensas. Omenankukat ovat valkoiset ja omenat tummanpunaisia. Marjaomenapensaasta on olemassa myös punakukkainen lajike, jonka kukan terälehdet ovat vaaleanpunaiset.
Sirotuomipihlaja
Sirotuomipihlaja ("Amelanchier laevis" eli "Amelanchier grandiflora") on tuomipihlajien ("Amelanchier") sukuun kuuluva laji, joka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta.
Sirotuomipihlaja kasvaa 3–4 m korkeaksi pensaaksi, joka voi olla vanhemmiten pienen puun tapainen. Lehdet ovat puhjetessaan tummanpunaruskeita. Se kukkii touko-kesäkuussa valkoisin kukin. Hedelmä on sinimusta marja. Laji muistuttaa rusotuomipihlajaa.
Sirotuomipihlajaa käytetään koristekasvina sen kauniin kasvutapansa ja punaoranssisen syysvärityksen vuoksi. Suomessa se menestyy maan eteläosissa vyöhykkeillä I-II (III).
Vaasan lyseon lukio
Vaasan lyseon lukio on Vaasan keskustassa sijaitseva toisen asteen oppilaitos. Koulussa on noin 800 opiskelijaa ja 50 opettajaa.
Vuonna 1880 Vaasan suomalainen poikalyseo aloitti toimintansa Etelä-Pohjanmaan ensimmäisenä suomenkielisenä oppikouluna rehtorinaan Eliel Levón. Kouluun perustettiin iltalinja vuonna 1973. Onkilahden lukio (Onkilahden yhteiskoulu per. 1957) liitettiin Vaasan lyseon lukioon vuonna 1994. Samana vuonna iltalinjan nimeksi tuli Vaasan lyseon lukion aikuislinja. Vaasan yhteiskoulun lukio (Vaasan yhteiskoulu per. 1923) ja Kirkkopuistikon lukio (Vaasan suomalainen tyttökoulu per. 1891) yhdistettiin ja sen nimeksi tuli Vaasan yhteislukio.
Vaasan lyseon lukio ja Vaasan yhteislukio yhdistettiin vuonna 2006 Vaasan lyseon lukioksi. Koulu toimii kahdessa kiinteistössä: Vaasanpuistikko 8 (arkkitehtina J. Ahrenberg 1898) ja Kirkkopuistikko 27 (arkkitehtina A. W. Stenfors 1909).
Vaasan lyseon lukio on UNESCO-kouluna sitoutunut kansainvälisyyskasvatukseen. Koulussa järjestetään useita kansainvälisiä projekteja, muun muassa taide- ja kulttuurimatkoja Italiaan, Englantiin, Kreikkaan, Ranskaan, Sveitsiin ja Ranskaan sekä ystävyyskoulutoimintaa Saksan Kielin kanssa.
Vaasan lyseon lukion opiskelijat voivat halutessaan ottaa opinto-ohjelmaansa myös kursseja muista oppilaitoksista: Vaasan yliopistosta, kesäyliopistosta, Vaasan ammattikorkeakoulusta, Vaasan työväenopistosta ja muista toisen asteen oppilaitoksista. Vaasan lyseon lukio, Vaasan ammattikorkeakoulu ja Vaasan yliopisto ovat solmineet yhteistyösopimuksen, joka takaa lyseon opiskelijoille entistä paremmat mahdollisuudet suorittaa yliopiston kursseja jo lukioaikana. Yliopisto tarjoaa lukiolaisille kursseja, jotka tukevat matemaattis-luonnontieteellistä ja kieli-reaalipainotusta.
Jättipoppeli
Jättipoppeli ("Populus trichocarpa") on suurikokoinen poppelilaji, joka toisinaan luokitellaan palsamipoppelin alalajiksi ("P. balsamifera" ssp. "trichocarpa"). Se on 20–30 metriä korkeaksi kasvava poppeli. Jättipoppeli menestyy istutuspuuna Etelä- ja Keski-Suomessa. Jättipoppeli vaatii kasvualustakseen kostean kasvupaikan, lehdon tai lehtomaisen metsän. Pohjois-Amerikan länsirannikolla lajia kasvatetaan sahapuuksi.
Sarakylän kappeli
Sarakylän kappeli on Pudasjärven Sarajärvellä sijaitseva kappeli. Kappeli sijaitsee noin 65 kilometrin päästä kaupungin keskustaajamasta Kurenalta.
Kappeli otettiin käyttöön vuonna 1976. Istumapaikkoja on noin 100. Kappelissä järjestetään jumalanpalveluksia kuukausittain sekä muita tilaisuuksia.
Kappelin yhteydessä on hautausmaa, joka on perustettu vuonna 1927. Hautausmaalla on 50 sankarivainajan haudat.
UFO 2: Flying
UFO 2: Flying on brittiläisen hard rock-yhtye UFOn toinen albumi. Se julkaistiin 1971. Albumi jäi kitaristi Mick Boltonin viimeiseksi yhtyeessä.
Yhtyeen ensimmäisen levyn heikohkosta menestyksestä huolimatta yhtye sai julkaista uuden studioalbumin. Albumin tuottivat edellisen tavoin Doug Flett ja Guy Fletcher, tosin Flettin mukaan hän nauhoitti albumin yksin. Lokakuussa 1971 julkaistu toinen studioalbumi poikkesi edeltäjästään musiikillisesti, sillä debyyttialbumiin verrattuna kappaleet olivat selvästi pitempiä; esimerkiksi nimikappale ”Flying” kestää yli 26 minuuttia. Lisäksi yhtyeen jäsenet olivat kehittyneet musiikillisilta taidoiltaan. "UFO 2: Flying" ei edeltäjänsä tavoin noussut Iso-Britannian tai Yhdysvaltain albumilistoille, mutta se myi melko hyvin Saksassa ja siitä julkaistu single ”Prince Kajuku” nousi Länsi-Saksan singlelistalla sijalle 26.
Albumi julkaistiin uudelleen "Flying - The Early Years" kokoelmalla.
Palsamipoppeli
Palsamipoppeli ("Populus balsamifera") on nopeakasvuinen poppelilaji, joka voi kasvaa 200-vuotiaaksi. Palsamipoppeli voi kasvaa lähes 20 m korkeaksi. Sillä on tyypillisesti runsaasti juuriversoja. Puun runko on harmahtava. Lehvästö on kapea, oksat punaruskeita. Lehdet ovat päälipuolelta kiiltävän tummanvihreät ja alapinnaltaan vaaleanvihreät. Silmut ja nuoret lehdet tuoksuvat aromaattisilta.
Jorgito Vargas Jr
Jorgito Vargas Jr. (s. 29. syyskuuta 1977 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjoista "Higher Ground" ja "".
Vargasin näyttelijäura televisiossa alkoi noin 14-vuotiaana, kun hänellä oli vieraileva rooli televisiosarjassa "Neon Rider". Hän vieraili myös kolmen jakson verran televisiosarjassa "Kuuma piiri", jonka pääosassa esiintyi Michael Chiklis. Vargas teki koko 1990-luvun vierasesiintymisiä televisiosarjoissa ennen kuin näytteli 2000-luvun alussa ensimmäisen kerran pääroolissa televisiosarjoissa "Higher Ground" ja "SK8". Sarjojen päätyttyä hän vieraili muun muassa "Dark Angelissa" ja esitti pientä roolia elokuvassa "Bang, Bang olet kuollut". Vuonna 2003 Vargas nousi takaisin tunnettavuuteen televisiosarjan "Power Rangers: Ninja Storm" myötä, jossa hän näytteli Blake Bradleyta, tummansinistä Rangeria. Vargas esitti hahmoa myös vierailevassa roolissa "Power Rangers Dino Thunderissa" vuonna 2004. Sittemmin hän on tehnyt useita vierasrooleja televisiosarjoihin esiintyen muun muassa "Smallvillen" jaksossa "Lexmas".
Odotuksia
Odotuksia ("Hope and Glory") on John Boormanin ohjaama brittiläinen elokuva vuodelta 1987. Se sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen Englantiin. Elokuva perustuu ohjaajan lapsuuden kokemuksiin: sotaa katsotaan yhdeksänvuotiaan pikkupojan silmin osana aikuisten maailmaa.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät "Odotuksia" vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Vuonna 2014 Cannesin elokuvajuhlilla sai ensi-iltansa Boormanin tarinalle ohjaama jatko-osa "Queen and Country", joka sijoittuu sodanjälkeiseen Englantiin kymmenen vuotta myöhemmin, päähenkilön Bill Rohanin armeijapalveluksen aikana.
Näkki (täsmennyssivu)
Näkki voi tarkoittaa:
Nuolukivi
Nuolukivi on riistalle tai kotieläimille tarkoitettu mineraaleja, suoloja, hivenaineita ja vitamiineja sisältävä "kivi" eli tavallisesti kuutionmuotinen suolakappale. Eläin saa kiven sisältämiä aineita nuolemalla. Nuolukiviä varustetaan useimmiten Riistaeläimistä hirville, mutta myös kotieläimille ja poroille. Riistaeläimille nuolukivi asetetaan sopivalle korkeudelle, tavallisesti pari metriä korkean tolpan päässä olevaan piikkiin. Nuolukivien ohella suolaa voidaan antaa riistaeläimillekin rakeina eli irtotavarana.
Eläimet tarvitsevat suolaa hivenainetarpeensa tyydyttämiseen. Nuolukivet ovat mahdollinen keino vähentää eläinten hakeutumista tienvarsille nuolemaan tiesuolaa, samoin voidaan pyrkiä ohjaamaan niitä pois pelloilta ja taimikoilta.
Maakuntasarja (pesäpallo)
Maakuntasarja on Suomen pesäpallon neljänneksi korkein sarjataso. Sarja on jaettu kahdeksaan lohkoon. Jokaisen lohkon voittaja nousee Pesäpallon suomensarjaan.
Alun perin Maakuntasarja oli liiton sarjoista erillinen paikallinen sarja. Hämeessä ja Lounais-Suomessa sitä pelattiin tällä nimellä jo vuonna 1936. Vuodesta 1945 nimi on ollut kolmanneksi korkeimman sarjatason nimityksenä. Sarja pelattiin maakuntien sisäisenä sarjana vuoteen 1966 saakka, jonka jälkeen lohkojakoa uudistettiin. Vuodesta 1981 lähtien (jolloin Ykkössarja perustettiin) maakuntasarja on ollut neljänneksi korkein sarjataso.
Nykyisin miesten maakuntasarjaa pelataan joukkuemäärästä riippuen alueellisissa lohkoissa, joita on seitsemästä yhdeksään. Lohkojen sisällä joukkueiden paremmuus määräytyy joko suoraan runkosarjan perusteella tai kauden päätteeksi pelattavien pudotuspelien perusteella. Tästä kukin alue päättää itse. Tarvittaessa pelataan myös lohkojen välisiä nousukarsintoja.
Vuonna 2003 pelattiin Itä- ja Keskilohkojen välillä yhteiset pudotuspelit. Vuonna 2013 pelattiin yhteisiä pudotuspelejä seuraavien lohkojen voittajien välillä: Itä–Kaakko ja Lounas–Länsi. Näissä pudotuspeleissä hävinneet lohkovoittajat on merkitty oheiseen taulukkoon kaarisuluissa.