hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lavonius
Lavonius on suomalainen suku, josta on tullut 1700-luvulla huomattavia pappeja, 1800-luvulla merkittäviä juristeja ja 1900-luvulla vaikuttajia talouselämässä ja politiikassa. Suvun eräs jäsen aateloitiin 1800-luvulla, mutta tämän sukuhaaran mieslinja sammui perustajansa kuollessa vuonna 1875.
Suvun varhaisin tunnettu edustaja on Säämingin kappalainen Jordanus Lavonius (n. 1677–1735), joka lienee ollut kotoisin jostain Itä-Suomesta Lavola-nimiseltä tilalta. Kantapaikaksi on aikanaan arveltu Viipurin pitäjän Lavolan tilaa, mutta tämän tueksi ei ole löydetty lähteitä – kuten ei sillekään väitteelle, että kyseessä olisi Taipalsaaren Lavola. Myöhemmin sukututkijat ovatkin pitäneet todennäköisempänä, että kyseessä olisi Kerimäen Klemettilän (nyk. Paasniemi) Lavola. Sieltä oli nimittäin lähtöisin Kerimäen lukkari Erik Erikinpoika Lavonius (n. 1664–1730), jota on veikattu Jordanus Lavoniuksen veljeksi.
Kuvernööri Alexander Lavonius aateloitiin vuonna 1855, ja suku introdusoitiin Suomen ritarihuoneelle joulukuussa 1857 numerolla 224. Alexander Lavoniuksen ainoa poika kuoli kuitenkin lapsettomana ennen isäänsä, joten aatelissuku sammui mieslinjalta hänen kuollessaan itse vuonna 1875. Hänen kolme tytärtään kuitenkin naivat tunnettuihin sukuihin. Aatelissuku sammui lopullisesti vuonna 1935.Äitinsä puolelta sukuun on kuulunut muun muassa ratsuväenkenraali Ernst Linder, joka oli Alexander Lavoniuksen tyttärenpoika.
Uusiin maisemiin
Uusiin maisemiin () oli australialainen draamasarja, joka kertoo kaupunki- ja maalaisperheestä, jotka päättävät vaihtaa kotejaan ja aloittaa elämänsä uudelleen. Sarjaa tuotettiin kahden tuotantokauden verran vuodesta 2001 vuoteen 2003, minkä jälkeen se lopetettiin katsojasuosion vähenemisen ja tuotantokustannusten vuoksi. Australiassa sarjaa on esitetty Seven Network- ja Unversal Channel -kanavilla sekä Uudessa-Seelannissa TV One- ja TV2 -kanavilla. Suomessa sarjaa on esitetty "Uusiin maisemiin"-nimellä Yle TV1-kanavalla kaksi kertaa: joulukuusta 2009 maaliskuuhun 2010 ja uusintakierroksena 17. tammikuuta - 28. maaliskuuta 2011.
Sarjan englanninkielinen nimi "Always Greener" tulee sanonnasta: "The grass is always greener on the other side" ("Ruoho on aina vihreämpi aidan toisella puolella").
Sarja seuraa pääasiassa kahden perheen vaiheita: Taylorien perhettä, jotka asuvat Sydneyn esikaupunkialueella sekä Uuden Etelä-Walesin maaseudulla lähellä kuvitteellista Invernessin kaupunkia asuvaa Toddien perhettä. Molemmat perheet ovat kohdanneet ongelmia, mistä johtuen perheet vitsailevat jouluillallisella, että heidän pitäisi vaihtaa koteja elämänsä suunnan muuttamiseksi. Vitsistä tulee totta, kun John huomaa tyttärensä Marissan olevan koukussa huumeisiin ja Johnin sisko Sandra ei pysty maksamaan laskujaan. Perheet vaihtavat koteja ja aloittavat uuden elämän ja kohtaavat uusia haasteita. Sarjalle tyypillistä on käsitellä vakavia kysymyksiä usein humoristisella näkökulmalla.
Verkkopistoke
Verkkopistoke voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Conrad Nagel
Conrad Nagel (16. maaliskuuta 1897 Keokuk, Iowa – 24. helmikuuta 1970 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti teatterissa vuonna 1914 ja siirtyi elokuviin 1918 ja hänestä tuli eräs mykkäelokuvien aikakauden suosituimmista näyttelijöistä. Nagel näytteli menestyksekkäästi myös äänielokuvissa, joista ensimmäinen oli vuonna 1928 valmistunut "Romantiikkaa". Hänen ainoa elokuvaohjauksensa, "Love Takes Flight", valmistui vuonna 1937. Vuoden 1940 jälkeen Nagel esiintyi Broadwaylla ja radiossa ja näytteli elokuvissa enää satunnaisesti.
Nagel kuului Yhdysvaltain elokuva-akatemian perustajajäseniin ja isännöi yhdessä Bob Hopen kanssa ensimmäistä televisioitua Oscar-gaalaa vuonna 1953. Hän sai Oscar-kunniapalkinnon työstään The Motion Picture Relief Fund -hyväntekeväisyysjärjestössä. Nagel on saanut kolme tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Jack Haley
Jack Haley (10. elokuuta 1898 Boston, Massachusetts – 6. kesäkuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu Peltimies vuonna 1939 valmistuneessa elokuvassa "Ihmemaa Oz". Haleyn muihin elokuviin kuuluvat muun muassa "Pigskin Parade" (1936) ja "Alexanderin jazzyhtye" (1938). Hän lopetti elokuvanäyttelemisen 1950-luvulla, jonka jälkeen hän toimi kiinteistöalalla. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Gilanlohi
Gilanlohi ("Oncorhynchus gilae") on tyynenmerenlohiin kuuluva pienikokoinen pohjoisamerikkalainen lohikala. Se esiintyy ainoastaan suppealla alueella New Mexicon ja Arizonan osavaltioissa virtaavan Gilajoen latvoilla.
Kala elää pienissä vuoristopuroissa yli 2000 metrin korkeudessa. Elinympäristöjen heikkenemisen takia se oli erittäin uhanalainen ja sen elinalue oli rajoittunut noin kolmeenkymmeneen jokikilometriin 1960- ja 1970-lukujen taitteessa. Kalastus on ollut kielletty. Purojen kunnostusprojektien ja laitoskasvatukseen perustuvien istutusten ansiosta kanta ja levinneisyysalue ovat sittemmin elpyneet huomattavasti, ja liittovaltiotason uhanalaisuusluokitusta voitiin lieventää vaarantuneeseen vuonna 2006.
Gilanlohi on läheistä sukua arizonanlohelle, joka voidaan lukea saman lajin alalajiksi ("Oncorhynchus gilae apache"). Se risteytyy myös kirjolohen kanssa.
Daubensee
Daubensee on järvi Sveitsissä, Valais'n kantonissa, Gemmipass-solassa. Daubensee on vähäjärvisen kantonin suurin luonnonjärvi (0,6 km²) Genevejärven jälkeen. Järven pinta on 2 207 metriä mpy. Daubensee laskee pohjoiseen, Kanderjoen kautta Thuninjärveen.
Silvola
Silvola voi tarkoittaa seuraavia:
Raronin läntinen alue
Raronin läntinen alue (, ) on yksi Sveitsin 148:sta ja Wallisin kantonin 14:stä hallinnollisesta alueesta. Alue sijaitsee Rhônen ja sen sivujoen Lonzan laaksossa Ylä-Wallisin alueella.
Raronin läntisen alueen lisäksi Wallisissa on Raronin itäinen alue, joka on virallisesti erillinen hallintoalue (). Toisinaan, virallisissakin yhteyksissä kuten tilastoissa, nämä kaksi aluetta kuitenkin käsitellään yhdessä.
Raronin läntisellä alueella on 11 kuntaa, joista suurimmat ovat Raron ja Steg-Hohtenn. Alueen keskuspaikka on Raron. Raronin läntisen alueen asukasluku on 7 852 (31.12.2015). Väkimäärä on lievässä kasvussa, sillä vuoden 2012 lopussa asukkaita oli 7 820. Alueen pinta-ala on 270 km² .
Raronin alue on selkeästi saksankielinen. Vuonna 2000 alueen vakituista asukkaista 96 % oli saksankielisiä. Sekä ranskan- että italiankielisiä oli alle 1 % ja muun kielisiä noin 3 %.
Ormiokasvit
Ormiokasvit ("Marsileaceae") on saniaisten heimo "Salviniales"-lahkossa. Siihen kuuluu kolme sukua ja noin 75 lajia. Ormiokasvit ovat tyypillisesti erilaisitiöisiä ja kasvavat vedessä. Suomessa heimon lajeista tavataan vain yksi, hyvin harvinainen ormio ("Pilularia globulifera").
Yleisurheilun alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 1999
Vuoden 1999 yleisurheilun alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut käytiin 16.–18. heinäkuuta Bydgoszczissa, Puolassa.
Raronin itäinen alue
Raronin itäinen alue (, ) on yksi Sveitsin 148:sta ja Wallisin kantonin 14:stä hallinnollisesta alueesta. Alue sijaitsee Rhônen laaksossa Ylä-Wallisin alueella.
Raronin itäisen alueen lisäksi Wallisissa on Raronin läntinen alue, joka on virallisesti erillinen hallintoalue (). Toisinaan, virallisissakin yhteyksissä kuten tilastoissa, nämä kaksi aluetta kuitenkin käsitellään yhdessä.
Raronin itäisellä alueella on 6 kuntaa, joista asukasluvultaan suurin on Bitsch. Alueen keskuspaikka on Mörel. Raronin itäisen alueen asukasluku on 2 992 (31.12.2015). Alueen väestö on lievässä laskussa, sillä asukkaita oli vuoden 2012 lopussa 3 004. Alueen pinta-ala on 127 km² . Raronin alue on selkeästi saksankielinen. Vuonna 2000 alueen vakituista asukkaista 96 % oli saksankielisiä. Sekä ranskan- että italiankielisiä oli alle 1 % ja muun kielisiä noin 3 %.
Elin Airamo
Elin Airamo (e. Fagerholm, e. Lönngren; 25. toukokuuta 1886 Helsinki – 16. joulukuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja Sosialistisesta työväenpuolueesta. Hän oli kansanedustajana 5. syyskuuta 1922 – 17. lokakuuta 1923.
Airamo kävi kansakoulun jälkeen kauppakoulun. Hän työskenteli Elannon palveluksessa kahteen otteeseen 1907–1923, 1926–1951. Hän joutui kesken kansanedustajakauden vankilaan vuosiksi 1923–1926 poliittisista syistä. Hän oli sosialistisen naisliiton puheenjohtaja.
Airamon puoliso oli vuodesta 1926 Arvo Airamo.
Standertskjöld
Standertskjöld ['standɛrʃɶld, standäršöld] on suomalainen aatelissuku Turusta. Sen varhaisvaiheet ovat Lempäälässä, jossa Henrik Justander (1676–1749) toimi kirkkoherrana. Henrik Justanderin pojanpoika Henrik Johan Justander (1733–1809) sai aatelisarvon Kustaa III:lta sotilaallisista ansioista. 1800-luvulta lähtien suvussa on ollut huomattavia maan- ja tilanomistajia ja teollisuuden harjoittajia. Vielä 1900-luvun alussa suku oli myös vahva sotilassuku.
Suvussa on aatelinen haara Standerskjöld ja vapaaherrallinen haara Nr. 52, Carl August Standertskjöld tultua korotetuksi vapaaherralliseen säätyyn 20.11.1874. Kun Johan Mauritz Nordenstam korotettiin vapaaherraliseen säätyyn, sai hän oikeuden adoptoida enonsa pojanpojan vapaaherra Herman Sigfrid Standertskjöldin nimellä Standertskjöld-Nordenstam.
Mooka
Mooka () on kaupunki Tochigin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 79 536 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 167,21 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa ja rajautuu etelässä Ibarakin prefektuuriin.
Kaupunkia palvelee Mooka-rautateiden Mooka-linja.
Avainmedia
Avainmedia (Avainmedia Lähetysjärjestö ry) on vuonna 1955 perustettu Suomen helluntaiherätyksen medialähetystyöhön erikoistunut lähetysjärjestö. Avainmedia syntyi tarpeeseen aloittaa suomenkieliset kristilliset radio-ohjelmat.
Avainmedia määrittelee tehtäväkseen "julistaa evankeliumia kellon ja maapallon ympäri".
Avainmedia tekee lähetystyötä useilla maailman puhutuimmista kielistä ja järjestön tavoitteena on ylittää suljetut rajat median keinoin. Se tekee yhteistyötä eri kristillisten järjestöjen kanssa Suomessa ja ulkomailla. Ulkomailla järjestön työnimenä on "Keymedia". Avainmedia tuottaa eri puolilla maailmaa n. 500 arabiankielistä televisio-ohjelmaa vuodessa. Lisäksi sen sisarjärjestöt tuottavat Avainmedialle yli 1600 ohjelmaa vuodessa. Ohjelmat näkyvät 24/7 -satelliittikanavalla ympäri maailman.
Avainmedia tekee kaikissa arabimaissa yhteistyötä paikallisseurakuntien ja lähetysjärjestöjen kanssa.
Avainmedian toiminnanjohtajana toimii Niilo Närhi.
Avainmedian historian keskeisiä tapahtumia ovat olleet:Avainmedialla on seuraavat työalueet:
Avainmedia lähettää Suomessa "Avainmedian uutiset" ja "Ajan fakta" -nimisiä ohjelmia Taivas TV7 -kanavalla ja "Avainradio"-nimistä ohjelmaa Radio Deissä.
Nasukarasuyama
Nasukarasuyama () on kaupunki Tochigin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 27 768 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 174,42 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa ja rajautuu idässä Ibarakin prefektuuriin.
Kaupunkia palvelee JR Eastin Karasuyama-linja.
Apurímac
Apurímac voi viitata seuraaviin asioihin:
Nasushiobara
Nasushiobara () on kaupunki Tochigin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 116 646 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 592,82 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa ja rajautuu pohjoisessa Fukushiman prefektuuriin.
Kaupunkia palvelevat JR Eastin Tōhoku shinkansen ja Utsunomiya-linja.
Natriumfosfaatti
Natriumfosfaatti eli natriumortofosfaatti tai trinatriumfosfaatti (NaPO) on natrium- ja fosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään puhdistusaineissa ja elintarvikkeissa lisäaineena.
Natriumfosfaatti on valkoista tai väritöntä kiinteää ainetta, joka liukenee veteen ja liuokset ovat vahvasti emäksisiä. Kiteisenä se voi esiintyä useina kidevedellisinä muotoina, joita ovat muun muassa hemi-, heksa-, okta- ja dodekahydraatit. Natriumfosfaatille on tyypillistä muodostaa kaksoissuoloja muiden metalliyhdisteiden kanssa.
Natriumfosfaattia saadaan fosforihaposta neutraloimalla sitä riittävällä määrällä natriumhydroksidilla tai natriumkarbonaatilla. Myös natriumvetyfosfaatin ja natriumhydroksidin välistä reaktiota käytetään. Yhdistettä tuotetaan myös fosforihapon valmistuksessa syntyvän fosfaattipitoisen saostuman emäskäsittelyllä. Natriumfosfaatti myydään joko kiteisenä, hiutalemaisena aineena, joka voi olla kidevedellistä tai ruiskukuivattua.
Natriumfosfaatti on vahvasti emäksistä ja saippuoi rasvaa. Rasvan- ja lianirrotuskyvyn vuoksi sitä käytetään erityisesti teollisuuden käyttöön tarkoitetuissa puhdistusaineissa ja värinpoistoaineissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös veden kovuuden vähentämiseen, koska se muodostaa kalsium- ja magnesiumionien kanssa niukkaliukoisia kalsium- ja magnesiumfosfaatteja. Elintarvikkeissa natriumfosfaattia käytetään hapettumisenesto- ja happamuudensäätöaineena. Sen ja natriumdivetyfosfaatin sekä natriumvetyfosfaatin E-koodi on E 339.
Romano Bonagura
Romano Bonagura (15. lokakuuta 1930 – 30. lokakuuta 2010) oli italialainen rattikelkkailija. Hän saavutti kahden miehen rattikelkkailussa olympiahopeaa Innsbruckissa 1964 parinaan Sergio Zardini.
Dean Cetrulo
Diaz "Dean" Victor Cetrulo (s. 24. helmikuuta 1919 – 9. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen miekkailun olympiamitalisti. Hänen aseenaan oli säilä.
Cetrulo saavutti säilämiekkailun joukkuekilpailussa olympiapronssia Lontoossa 1948.
Wide-field Infrared Survey Explorer
Wide-field Infrared Survey Explorer (WISE) on NASAn infrapuna-alueen tähtitieteellinen avaruusteleskooppi, joka laukaistiin 14. joulukuuta 2009, ja poistettiin käytöstä 17. helmikuuta 2011. Yhteensä 320 miljoonaa dollaria maksanut 40 cm infrapunateleskooppi laukaistiin maata kiertävälle radalle, jossa se teki havaintoja taivaasta yli 10 kuukautta. Alkuperäistä tarkkailuajan kestoa rajoitti jäähdytykseen käytettävän vedyn määrä, mutta jäähdytysaineen loputtua satelliittia käytettiin toisiin tehtäviin vielä 4 kuukauden ajan.
Ilidža
Ilidža on kunta Bosnia ja Hertsegovinassa. Se sijaitsee lähellä maan pääkaupunkia Sarajevoa.
Ilidžan alueella on paljon kuumia lähteitä. Alue tunnettiin kylpylöistään jo Rooman valtakunnan aikana. Alueen kuuluisin lähde on Vrelo Bosne.
Gervasio Deferr
Gervasio Deferr Ángel (s. 7. marraskuuta 1980 Barcelona) on espanjalainen entinen telinevoimistelija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän oli maansa ensimmäinen voimistelun olympiavoittaja.
Deferr voitti hypyn olympiakultaa Sydneyn vuoden 2000 ja Ateenan vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Ateenassa hän sijoittui lisäksi permannolla neljänneksi. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Deferr voitti hopeaa permannolla.
Permannolla Deferr voitti MM-kilpailuista kaksi hopeamitalia ja EM-kilpailuista yhden hopeamitalin. Hän menetti vuoden 2002 MM-kilpailujen permannon hopeamitalinsa jäätyään kiinni marihuanasta.
Deferr ilmoitti lopettavansa kilpailijanuransa tammikuussa 2011.
Frikyrklig samverkan
Frikyrklig samverkan r.f. on suomenruotsalaisten vapaakirkkojen yhteistyöelin, jolla on yli 20 kehitysyhteistyöhanketta 20 maassa. Järjestöllä on useita terveys-, vammais- ja hiv-hankkeita.
Frikyrklig samverkan r.f.:n kotisivut
Giuseppe Giannini
Giuseppe Giannini (s. 20. elokuuta 1964 Rooma, Italia) on italialainen jalkapalloilija.
Giannini edusti pääosan urastaan Romaa. Hän on seuraikonin asemassa.
Giannini oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä hyökkäävässä roolissa.
Giannini pelasi viimeiset juniorivuotensa Romassa. Seuran edustusjoukkueessa Serie A:ssa hän pelasi vuosina 1981–1996. Roman kapteenina Giannini toimi vuosina 1987–1996. Hän on seuran virallisten otteluiden listalla kolmantena 437 esiintymisellään. Giannini voitti Roman riveissä Italian-mestaruuden vuonna 1983. Lisäksi hän saavutti seurassa kolme Italian cupin voittoa.
Vuosina 1996–1997 Giannini edusti Itävallan Bundesliigassa Sturm Grazia. Vuosina 1997–1999 hän edusti Serie A:ssa ja Serie B:ssä Napolia ja Lecceä.
Italian maajoukkueessa Giannini pelasi 47 ottelua ja teki niissä kuusi maalia vuosina 1986–1991. Hän edusti Italiaa EM-kilpailuissa vuonna 1988 ja MM-kilpailuissa vuonna 1990. Giannini saavutti MM-pronssia Italiassa järjestetyissä vuoden 1990 kilpailuissa. Hän saavutti lisäksi alle 21-vuotiaiden EM-hopeaa vuonna 1986.Peliuransa jälkeen Giannini on työskennellyt valmentajana. Hän on valmentanut kolmannella sarjatasolla ja Romanian pääsarjassa.
Centralia (Pennsylvania)
Centralia on kunta Yhdysvaltojen itärannikolla, Pennsylvaniassa. Kaupunki on nykyään lähes autio, lukuun ottamatta kymmentä asukasta, jotka ovat kieltäytyneet hylkäämästä kotikaupunkiaan. Vielä 1981 asukasluku oli yli tuhat.
Kaupungin autioituminen sai alkunsa vuonna 1966, kun kaupungin alla sijaitsevassa kivihiilikaivoksessa syttyi tulipalo. Paloa yritettiin sammuttaa useita kertoja 1960- ja 1970-luvuilla, mutta kaivoksessa ollut antrasiitti paloi niin kuumasti, että vesi jolla tulta yritettiin sammuttaa, vain haihtui. Kivihiilipalo levisi koko kaupungin alle, ja myrkyllisiä palokaasuja alkoi 1970-luvulla purkautua maan pinnalle useista paikoista. Palojen pehmitettyä maata muun muassa Centralian päätie sortui paikoittain. Suurin osa lopuistakin asukkaista lähti kaupungista 1992, kun liittovaltio osti suuren osan taloista ja purki ne. Centralian postinumerokin poistettiin käytöstä vuonna 2002. Kauhuelokuva Silent Hillin ohjaaja sai inspiraatiota elokuvan tekoon Centralian aavekaupungista.
Petter Næss
Petter Næss (s. 14. maaliskuuta 1960 Oslo, Norja) on norjalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen ensimmäinen ohjauksensa oli "Kaamea kankkunen" vuonna 1999. Næssin tunnetuin elokuva "Elling" oli ehdokkaana parhaan vieraskielisen elokuvan Oscariin vuonna 2000. "Into the White" (2012) kertoo Norjasta toisen maailmansodan aikaan.
Rukousystävät
Rukousystävät ry on kristillinen yhdistys, jonka tarkoituksena on rukoilemalla auttaa elämässään kriisitilanteisiin joutuneita ihmisiä, sekä ohjata heitä kristilliseen uskoon. Yhdistys on rekisteröity 6.11.2001.
Tärkein toimintamuoto on esirukouspalvelu ja vuosittain yhdistys pyrkii järjestämään 100-150 rukoustapahtumaa yhteistyössä paikallisten evankelis-luterilaisten seurakuntien ja muiden kristillisten yhteisöjen kanssa eri puolilla Suomea, Suomen lähialueilla sekä ulkomailla toimivissa suomalaisseurakunnissa. Tapahtumien tunnetuin puhuja ja esirukoilija on Pirkko Jalovaara.
Lisäksi yhdistys tekee TV- ja radiotyötä kristillisillä kanavilla (TV7 ja Radio Dei) sekä julkaisee Rukousystävä-lehteä. Rukous-Kustannus Oy on vuonna 1993 perustettu hengellistä kirjallisuutta sekä ääni- ja kuvatallenteita tuottava ja kustantava yritys, joka toimii läheisessä yhteistyössä Rukousystävät ry:n kanssa.
Syyskuussa 2014 uutisoitiin, että Helsingin poliisi epäilee Pirkko Jalovaaraa rahankeräysrikoksesta ja epäilee hänen hankkineen lupaehtojen vastaisesti Rukousystävät-yhdistyksen nimissä yli miljoona euroa vuosien 2009-2013 välisenä aikana. Jalovaara on itse kiistänyt syyllistyneensä rikokseen.
Rukousystävät ry on tehnyt myös lähetys- ja avustustyötä eteläisessä Intiassa Andhra Pradeshin osavaltiossa.
Ana Porgras
Ana Porgras (s. 18. joulukuuta 1993 Galați) on romanialainen telinevoimistelija ja maailmanmestari.
Porgras voitti puomilla maailmanmestaruuden Rotterdamissa 2010. Lontoon MM-kilpailuissa 2009 hän voitti eritasonojapuilla pronssia. Birminghamin EM-kilpailuissa 2010 Porgras voimisteli Romanian pronssia voittaneessa joukkueessa.
Giuseppe Baresi
Giuseppe "Beppe" Baresi (s. 7. helmikuuta 1958 Travagliato, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän toimii Serie A:n Interin apulaisvalmentajana.
Baresi oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pystyi pelaamaan myös keskikentällä.
Baresi edusti Interiä Serie A:ssa vuosina 1976–1992. Hän toimi myös seuran kapteenina. Baresi saavutti Interin riveissä muun muassa kaksi Italian-mestaruutta ja UEFA Cupin voiton. Hän edusti lisäksi Serie B:ssä Modenaa vuosina 1992–1994.
Italian maajoukkueessa Baresi pelasi vuosina 1979–1986 17 ottelua. Hän edusti Italiaa 1980 EM-kilpailuissa ja 1986 MM-kilpailuissa.Baresi on toiminut Interin apulaisvalmentajana José Mourinhon alaisuudessa vuosina 2008–2010 ja Leonardon alaisuudessa vuodesta 2010. Aiemmin hän työskenteli Interin junioripuolella.
Baresin veli Franco on myös entinen jalkapalloilija. Hän edusti koko uransa Interin paikallisvastustajaa Milania.
Friedrich Max Müller
Friedrich Max Müller (6. joulukuuta 1823 Dessau – 28. lokakuuta 1900 Oxford) oli saksalais-englantilainen kielitieteilijä ja uskontotieteilijä. Hän kuuluu Intian kielten tutkimuksen uranuurtajiin ja vertailevan uskontotieteen perustajiin.
Max Müller oli runoilija Wilhelm Müllerin ja Adelheid Basedow'n kahdesta lapsesta nuorempi. Säveltäjä Carl Maria von Weber oli hänen kummisetänsä. Kun Max oli kolmivuotias, hänen isänsä kuoli.
Max opiskeli Leipzigin Nikolainkoulussa ("Schola Nikolaitana") ja Leipzigin yliopistossa, jossa hänen oppiaineitaan olivat filologia ja filosofia. Hän jatkoi opintojaan Berliinissä lukuvuonna 1844–1845 ja Pariisissa 1845 ja perehtyi arabiaan, sanskritiin ja persiaan. Seuraavana vuonna hän muutti Isoon-Britanniaan tutkimaan Itä-Intian kauppakomppanian kokoelmissa olevia sanskritinkielisiä tekstejä. Ajan mittaan hänestä tuli yksi Britannian tärkeimpiä akateemisia Intian-asioiden kommentaattoreita.
Müller alkoi jo 1840-luvulla julkaista itämaisten tekstien käännöksiä, aluksi saksan kieleen ja sittemmin englannin kieleen. Näistä mainittakoon "Hitopadeśa" (Leipzig 1844), Kālidāsan "Meghadūta" (Königsberg 1847) ja "Rigveda" (Lontoo 1849–1874). Hän käytti ensimmäisenä sanskritista omaksuttua sanaa "arjalainen" ("āryā") tarkoittamaan erästä indoeurooppalaista kieliryhmää, mutta sittemmin sanalla alettiin tarkoittaa pohjoista herrarotua (mm. Arthur de Gobineau) ja se sai rasistista sävyä.
Max Müller oli vuodesta 1851 alkaen Oxfordin yliopiston Christ Churchin jäsen ja työskenteli luennoitsijana ja vuodesta 1854 alkaen kielitieteen professorina. Hän työskenteli myös Bodleiana-kirjaston kokoelmanhoitajana. Vuonna 1868 yliopistoon perustettiin vertailevan teologian professuuri, ja Müller nimitettiin viran ensimmäiseksi hoitajaksi. Tämä herätti levottomuutta kristillisissä piireissä, koska tällaisen tutkimuksen arveltiin saattavan kristinuskon yleismaailmallisuuden kyseenalaiseksi.
Müller suhtautui mytologioihin antidarwinistisesti: myytit olivat eräänlaista "esitiedettä" kulttuurin kehityksessä, ja luonnonvoimat olivat vaikuttaneet varhaisimpien uskontojen kehitykseen.
Vuonna 1875 Müller luopui professuuristaan ja keskittyi julkaisemaan tieteellisiä tutkimuksia ja itämaisten pyhien tekstien käännöksiä. Hänen johdollaan julkaistiin 50-osainen "Sacred Books of the East" (1879–1910). Sarja sisältää hindulaisuuden, buddhalaisuuden, taolaisuuden, kungfutselaisuuden, zarathustralaisuuden, jainalaisuuden ja islamin keskeisimmät tekstit, osa Müllerin käännöksinä.
Max Müllerin puoliso oli Georgina Adelaide Müller. Heidän poikansa Wilhelm Max Müller (1867–1919) oli merkittävä orientalisti.
Pietro Badoglio
Pietro Badoglio (28. syyskuuta 1871 Grazzano Monferrato – 1. marraskuuta 1956 Grazzano Badoglio (ent. Grazzano Montferrato)) oli italialainen marsalkka, joka kohosi korkeisiin asemiin fasistien vallan aikana ja toimi diktaattori Benito Mussolinin syrjäyttämisen jälkeen Italian pääministerinä vuosina 1943–1944. Hänen johdollaan Italia irtautui Saksan liittolaisuudesta toisessa maailmansodassa.
Badoglion sotilasura Italian armeijassa alkoi vuonna 1890 tykistöupseerina. Hän osallistui vuonna 1896 sotaan Etiopiaa ja 1911–1912 sotaan Turkkia vastaan. Badoglio ansioitui ensimmäisessä maailmansodassa muun muassa suunnittelemalla ja johtamalla menestyksekkäästi Monte Sabotinon valtausta elokuussa 1916. Vaikka hänen johtamansa joukot kärsivät tappion Caporetton taistelussa 24. lokakuuta 1917, hän yleni silti sodan aikana kenraaliksi ja johti Italian valtuuskuntaa aseleponeuvotteluissa. Hän toimi myös Italian yleisesikunnan päällikkönä vuosina 1919–1921. Badoglio suhtautui Mussoliniin aluksi viileästi ja pysytteli jonkin aikaa sivussa politiikasta Mussolinin noustua pääministeriksi vuonna 1922. Hän oli lyhyen aikaa Italian suurlähettiläänä Brasiliassa, mutta toukokuussa 1925 Mussolini nimitti hänet takaisin yleisesikunnan päälliköksi. Badoglio ylennettiin Italian marsalkaksi 26. toukokuuta 1926.
Badoglio toimi vuosina 1928–1934 Libyan kuvernöörinä ja käytti arvonimeä "Sabotinon markiisi". Sodassa Etiopiaa vastaan Badoglio otti Italian joukot komentoonsa vuonna 1935 ja onnistui valloittamaan Etiopian pääkaupungin Addis Abeban. Menestyksekkään valloituksen jälkeen hän toimi vuonna 1936 lyhyen aikaa Etiopian varakuninkaana ja sai myöhemmin arvonimen "Addis Abeban herttua".
Vuonna 1940 Italia ei Badoglion mielestä ollut valmis liittymään toiseen maailmansotaan, mutta Mussolini oli eri mieltä. Badoglio erosi yleisesikunnan päällikkyydestä 4. joulukuuta 1940 katastrofaalisen Kreikan-valloitusyrityksen aikana ja pesi kätensä Mussolinin sotapolitiikasta. Kun Fasistien suuri neuvosto syrjäytti Mussolinin 25. heinäkuuta 1943, Badoglio nimitettiin uuden hallituksen johtoon. Badoglion hallitus teki sotilaallisesti toivottomassa tilanteessa aselevon liittoutuneiden kanssa 3. syyskuuta ja ilmoitti viisi päivää myöhemmin antautuvansa ehdoitta. Kansallinen fasistipuolue lakkautettiin ja 13. lokakuuta Italia julisti sodan entiselle liittolaiselleen Saksalle. Saksan miehitettyä pääosan maasta Badoglion hallitus joutui pakenemaan Etelä-Italiaan liittoutuneiden turviin.
Badoglio erosi pääministerin paikalta Rooman vapautuksen jälkeen kesäkuussa 1944. Hän vetäytyi loppuiäkseen kotitilalleen Grazzano Badoglioon.
Drance
Drance (myös Dranse) on Lounais-Sveitsissä, Valais'n kantonissa virtaava Rhônen sivujoki, joka saa alkunsa Italian raja-alueelta. Drance laskee Rhôneen Martignyn kaupungin lähellä.
Drancen keskimääräinen virtaama vuonna 2010 oli 8 m³/s. Joen sadanta-alue on 672 km², josta jäätiköitä on 14 %. Alueen keskimääräinen korkeus on 2 245 m mpy.
Drancella on kolme alkujokea, joissa on useita vesivoimaloita.
"Drance de Bagnes" on itäisin haara, jonka alkupäässä on Lac de Mauvoisin -patojärvi. Joessa on kolme Mauvoisin AG:n vesivoimalaa:"Drance de Entremont" on keskimmäinen haara, jonka alkulähteet ovat Ison Sankt Bernhardin solan tienoilla. Joessa on Lac des Toules -patojärvi ja kolme vesivoimalaa:
Lisäksi Sankt Bernhardin maantietunnelissa on 1,4 MW voimala, jonne johdetaan vesi L'Hospitalet -patojärvestä tunnelin yläpuolelta.
"Drance de Ferret" on läntisin haara, joka alkaa Col Ferret -solan alueelta.
Pääuoman loppupäässä, lähellä Martignyä, on Martigny-Bourgin voimala (13 MW), jonka omistaja Forces Motrices de Martigny-Bourg S.A.
Ioánnis Metaxás
Ioánnis Metaxás (, 12. huhtikuuta 1871 Ithaka – 29. tammikuuta 1941 Ateena) oli kreikkalainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Kreikan pääministerinä sekä sotilasdiktaattorina vuosina 1936–1941.
Metaxás palveli sotilaana Kreikan–Turkin sodassa vuonna 1897 ja jatkoi sotilasopintojaan Saksassa. Hän toimi Kreikan pääesikunnassa Balkanin sotien aikana 1912–1913 ja vuonna 1913 hänet nimitettiin esikunnan päälliköksi. Hänet ylennettiin kenraaliksi vuonna 1916. Metaxás vastusti Kreikan osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan ja pääministeri Elefthérios Venizélosin suunnitelmaa läntisen Anatolian valloittamiseksi. Kenraali Metaxás oli poliittiselta ajattelultaan voimakas monarkisti ja vuonna 1917 hän lähti maanpakoon yhdessä syrjäytetyn kuningas Konstantin I:n kanssa. Molemmat palasivat vuonna 1920. Kreikan muututtua tasavallaksi vuonna 1923 Metaxás pakeni toistamiseen maasta, mutta palasi tällä kertaa pian. Hän perusti 1920-luvulla "Kómma ton Eleftherofrónon" (Kόμμα των Ελευθεροφρόνων) -nimisen rojalistisen puolueen, jonka vaihteleva kannatus ei kuitenkaan vielä riittänyt nostamaan häntä valtaan. Metaxás oli vuonna 1928 lyhyen aikaa ministerinä, mutta muuten hän oli oppositiossa koko toisen tasavallan ajan.
Vuonna 1935 monarkia palautettiin Kreikassa ja 13. huhtikuuta 1936 kuningas Yrjö II nimitti Metaxásin pääministeriksi. Yhteiskunnallisten levottomuuksien torjumiseksi Metaxás julisti pian poikkeustilan, hajotti parlamentin, lakkautti puolueet ja julisti 4. elokuuta 1936 perustetuksi niin sanotun "elokuun neljännen hallinnon". Se merkitsi käytännössä sotilasdiktatuuria, mikä lopetti demokratian Kreikassa. Maata kuolemaansa asti johtanut Metaxás sai arvonimen "Archigós", ”johtaja”. Hänen hallintonsa otti useissa asioissa mallia italialaisesta fasismista, vaikkei perustunutkaan puolueen valtaan tai selkeään ideologiaan.
Metaxás pyrki pitämään Kreikan sivussa toisesta maailmansodasta, mutta Benito Mussolinin johtaman Italian joukot hyökkäsivät siitä huolimatta Albanian kautta Kreikkaan lokakuussa 1940. Seuranneessa sodassa kreikkalaiset onnistuivat menestyksekkäästi pitämään pintansa, mikä lisäsi Metaxásin mainetta sotapäällikkönä ja kansallissankarina. Hän ehti kuolemaan luonnollisen kuoleman tammikuussa 1941, kolmisen kuukautta ennen kuin Saksan joukot tulivat italialaisten avuksi ja valloittivat Kreikan.
Immolation
Immolation on yhdysvaltalainen death metal-yhtye.
Rakkasiilikäs
Rakkasiilikäs ("Holoarctia puengeleri") on harvinainen, siilikkäisiin kuuluva perhoslaji.
Rakkasiilikäs on jokseenkin mustavalkoinen, keskikokoinen perhonen, jonka suojaväri sopii erinomaisesti naamioimaan perhosen jäkäläpintaisille kiville. Etusiivet ovat tummat, mutta siipisuonten kohdalla on vaaleaa. Lisäksi siivessä on kaksi vaaleaa, jyrkästi mutkittelevaa poikkijuovaa. Laji on muunteleva eli vaalean ja tumman värin osuudet vaihtelevat. Takasiipien väri on etusiipiä vaaleampi ja vaihtelee valkoisesta ja harmaatäpläisestä tasaisen harmaaseen. Siipiväli on 31–37 mm.
Toukka on musta ja siinä on kiehkuroittain vaaleita karvoja.
Melko samannäköinen laji on tunturisiilikäs ("Grammia quenseli").
Rakkasiilikäs on arktinen laji, jonka levinneisyys ulottuu Ruotsin ja Norjan tuntureilta Kuolan niemimaan kautta Uralille, Altaivuoristoon ja Beringinsalmen yli Alaskaan. Lentoaika on kesä-heinäkuussa.
Ruotsista rakkasiilikäs löytyi ensi kerran vuonna 1967 ja Norjasta vuonna 2000. Suomesta laji löytyi, kun sellainen saatiin kasvatettua Enontekiön kunnan alueelta löytyneestä kotelosta vuonna 2010 Pohjoismaissa ja Kuolan niemimaalla tavattavat yksilöt ovat omaa alalajiaan "H. p. fridolini".
Rakkasiilikkään elintavat tunnetaan melko huonosti. Lajin esiintyminen on erittäin paikoittaista. Se elää aurinkoisilla, matalakasvustoisilla tunturipaljakoilla 600–1400 metrin korkeudessa. Yhteinen piirre kaikille esiintymille on vähintään kämmenen kokoiset, laakeat kivet. Ilmeisesti tällaisen kivikon mikroilmaston vuoksi toukat ja aikuiset perhoset viettävät suuren osan aikaansa kivien joukossa. Naaras munii 300–400 munaa, jotka nekin se asettaa kivien alapinnoille. Toukka talvehtii yleensä kaksi, joskus jopa kolme kertaa. Täysikasvuinen toukka koteloituu kivien alle.
Koirasyksilöiden on nähty lentävän aurinkoisina päivinä hyvin nopeasti kivikon seassa lähellä maan pintaa. Aikuiset perhoset eivät ilmeisesti nauti ravintoa.
Ruotsin kansallisessa uhanalaisarvioinnissa laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Luonnossa on hyvin harvoin tavattu ruokailevia toukkia. Ilmeisesti toukat elävät ainakin vaivaispajulla ("Salix herbacea") ja verkkolehtipajulla ("Salix reticulata").
Rebecca Black
Rebecca Black (s. 21. kesäkuuta 1997) on yhdysvaltalainen poplaulaja, joka sai laajaa huomiota vuonna 2011 julkaistulla singlellään "Friday", jonka on tuottanut Ark Music Factory. 15. kesäkuuta 2011 kappaleen musiikkivideota YouTube-palvelussa oli katsottu yli 160 miljoonaa kertaa (joista yli 90 prosenttia ei ollut pitänyt videosta). Muutamaa päivää myöhemmin kappaleen musiikkivideo kuitenkin poistettiin YouTubesta tekijänoikeussyistä. Brittiläisen "The Sun" -lehden haastattelussa Black vahvisti, että hän on alkanut kerätä materiaalia esikoisalbumiinsa.
"Friday" on saanut negatiivisen vastaanoton ja sitä on kutsuttu "huonoimmaksi lauluksi ikinä". Se on myös YouTuben eniten negatiivisia ääniä saanut video yli 3 miljoonalla äänellä. Se ohitti Justin Bieberin "Baby"-kappaleen negatiivisilla äänillä 29. maaliskuuta 2011. Black oli myös viikon ajan mikroblogipalvelu Twitterin puhutuimpia aiheita.
Black julkaisi toisen singlensä "My Moment" Youtubessa 18. heinäkuuta 2011, ja se saavutti puolitoistamiljoonaa katsojaa alle päivässä; kappaleen musiikkivideo on saanut yleisöltä sekä positiivista että negatiivista kritiikkiä. Kappaleen on kirjoittanut Brandon Hamilton, ja sen ovat tuottaneet Quinton Tolbert ja Charlton Pettus.
Black syntyi kesäkuussa 1997 Anaheim Hillsin naapuristossa Orangen piirikunnassa, Kaliforniassa. Hänen vanhempansa ovat eläinlääkärit John Black ja Georgina Marquez Kelly. Hän aloitti julkisesti laulamisen vuonna 2008.
Loppuvuodesta 2010 Blackin luokkatoveri kertoi hänelle losangelesilaisesta Ark Music Factorysta, omakustanteisiin erikoistuneesta levy-yhtiöstä. Black sai positiivista huomiota, kun kyseisen levy-yhtiön nauhoittama ja tuottama Blackin "Friday"-single julkaistiin YouTubessa ja iTunesissa. Kappale ladattiin YouTubeen 10. helmikuuta 2011. Ensimmäisenä kuukautena se keräsi noin tuhat katsojaa, mutta 11. maaliskuuta 2011 linkkiä alettiin levittää yhteisöpalveluissa, kuten Twitterissä. Video keräsi muutamassa päivässä miljoonia katsojia nousten esimerkiksi Twitterin puhutuimpien aiheiden joukkoon ja keräten enimmäkseen negatiivista huomiota tiedotusvälineissä. Billboard-aikakauslehti uutisoi, että viikko singlen myynnin aloittamisen jälkeen 22. maaliskuuta 2011 sitä oli myyty noin 40 000 kappaletta. Black esiintyi 22. maaliskuuta 2011 yhdysvaltalaisen "The Tonight Show with Jay Leno" -talkshow'n jaksossa, jossa hän esitti singlensä ja keskusteli negatiivisesta huomiosta, jota on joutunut kohtaamaan. Kappale debytoi "Billboard" Hot 100 ja New Zealand Singles Chart -musiikkilistoilla sijoille 58 ja 33. Britannian singlelistalla se saavutti sijan 61.
Santa Clara (Kalifornia)
Santa Clara on kaupunki Santa Claran piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Vuoden 2009 arvion mukaan kaupungissa on 111 997 asukasta. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä luoteeseen Kalifornian kolmanneksi suurimmasta kaupungista San Josésta.
Santa Clarassa on espanjalaisten lähetysasemaksi vuonna 1777 perustama Mission Santa Clara de Asísin kirkko, jonka mukaan kaupunki on nimetty. Klaara Assisilainen on kaupungin suojeluspyhimys. Santa Clara sai kunnallishallinnon vuonna 1852.
Santa Clara sijaitsee keskeisellä paikalla Piilaaksossa, ja useilla teknologiayrityksillä on kaupungissa pääkonttori. Kaupungin viisi suurinta yksityistä työnantajaa vuonna 2009 olivat Intel, Sun Microsystems, Applied Materials, Agilent Technologies ja Affymetrix. Kaupungissa toimivat korkeakoulut Mission College ja Santa Clara University, joista jälkimmäinen on Kalifornian vanhin korkeakoulu.
Amerikkalaisen jalkapallon NFL-seura San Francisco 49ersin pääkonttori ja harjoituskeskus ovat Santa Clarassa, ja seura on suunnitellut rakentavansa uuden stadioninsa kaupunkiin. Jalkapallon MLS-seura San Jose Earthquakes pelaa yliopiston kampuksella sijaitsevalla Buck Shaw Stadiumilla. Kaupungissa toimii myös Cedar Fairin California’s Great America -huvipuisto.
San Josén kansainvälinen lentoasema sijaitsee Santa Claran naapurissa, ja muita läheisiä lentoasemia ovat San Franciscon kansainvälinen lentoasema ja Oaklandin kansainvälinen lentoasema. Kaupungissa on kaksi suurta rautatieasemaa, Santa Clara ja Great America, joita palvelevat Caltrainin, Amtrakin Capitol Corridorin ja Altamont Commuter Expressin junat. Julkista linja-autoliikennettä hoitaa Santa Clara Valley Transportation Authority, jolla on myös pikaraitiotielinjoja.
Kaupungin läpi virtaavat San Tomas Aquino Creek, Saratoga Creek ja Calabazas Creek, jotka laskevat San Franciscon lahteen. Preeriapöllö, jonka kanta on ollut laskemaan päin Kaliforniassa, elää ja pesii kaupungissa.
Pikkukeltasiipi
Pikkukeltasiipi ("Eilema lutarellum") on yleinen, siilikkäisiin kuuluva pieni perhoslaji. Lajista on joskus käytetty kirjallisuudessa myös nimiä aitokeltasiipi ja multakeltasiipi.
Pikkukeltasiipi on pienehkö ja suhteellisen huomaamaton perhoslaji. Etusiivet vaihtelevat väriltään likaisen keltaisesta vaaleanharmaaseen. Etusiiven etureunassa ei ole keltaista juovaa. Takasiivet ovat pohjaväriltään keltaiset, mutta niiden tyvi ja siiven etuosa ovat mustat. Musta väri erottuu hyvin myös lentävällä yksilöllä. Tuntosarvet ovat tummat ja ruumis on enimmäkseen tummanharmaa. Takaruumis on kuitenkin puolivälin jälkeen kellertävä.
Siipiväli on 21–30 mm.
Täysikasvuinen toukka on tummakarvainen, noin 16 mm pitkä ja väriltään harmaanruskea. Toukan selkäpuolella on kaksi leveää ruskeanoranssia raitaa, ja niiden välissä kapea, musta keskiviiva.
Laji on palearktinen, ja sitä tavataan Espanjasta ja Pohjois-Afrikasta Euroopan ja Siperian poikki Venäjän kaukoitään. Suomessa pikkukeltasiipeä tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa. Perhonen lentää heinäkuun puolivälistä elokuun alkupuoliskolle.
Pikkukultasiipi kuuluu päiväaktiivisimpiin keltasiipilajeihin. Silti sekin on liikkeellä enimmäkseen yöllä. Päivällä perhoset vierailevat ahkerasti kukilla. Koiraat lentävät valolle huomattavasti naarasta useammin.
Naaras munii usean päivän aikana 80–100 munaa ja kuolee heti saatuaan kaikki munat laskettua. Toukat kuoriutuvat parin viikon kuluttua ja toukka on lajin talvehtiva elämänvaihe. Keväällä toukat koteloituvat rakentamaansa ruskeaan kotelokoppaan.
Useiden muiden keltasiipien tapaan pikkukeltasiivenkin toukka syö puiden pinnalla ja kivillä kasvavia jäkäliä.
Thomas Bourchier
Thomas Bourchier (k. 1486) oli kardinaali ja Canterburyn arkkipiispa, joka toimi lordikanslerina Ruusujen sodan alussa.
Bourchierista tuli Worcesterin piispa vuonna 1434, Elyn piispa vuonna 1443 ja Canterburyn arkkipiispana hän toimi vuodesta 1454 kuolemaansa 1486 asti. Hänet on haudattu Canterburyn tuomiokirkkoon.
Thomas Bouhail
Thomas Bouhail (s. 3. heinäkuuta 1986 Montfermeil) on ranskalainen telinevoimistelija, olympiamitalisti, maailman- ja Euroopan mestari.
Bouhail voitti hypyssä olympiahopeaa Pekingissä 2008. Hän voitti samalla telineellä maailmanmestaruuden Rotterdamissa 2010 ja Euroopan mestaruuden Milanossa 2009 sekä Berliinissä 2011. Lisäksi hän saavutti permannolla hopeaa Amsterdamin vuoden 2007 EM-kilpailuissa.
Ted Corday
Theodore "Ted" Corday (8. toukokuuta 1908 — 23. heinäkuuta 1966) oli monien yhdysvaltalaisten televisiosarjojen tuottaja, ohjaaja ja luoja.
Hän syntyi Kanadan Winnipegissa ja opiskeli ja valmistui Albertan yliopistosta ennen Yhdysvaltoihin muuttoa vuonna 1934. Hän työskenteli Broadwaylla usean vuoden, kunnes siirtyi tuottamaan radioon draamaa. Televisioon Corday siirtyi 1950-luvulla ja hän oli tuottamassa esimerkiksi "The Guiding Lightia" ja "As the World Turns" -sarjaa sen alkamisesta vuoteen 1965.
Corday houkuteltiin myöhemmin NBC:lle luomaan kolme uutta saippuaoopperaa. Kahdesta ensimmäisestä, "Paradise Bay" ja "Morning Star", ei tullut suosittuja mutta kolmannesta, "Päivien viemää", tuli iso hitti ja sitä tuotetaankin yhä 45 vuoden jälkeen. Hän tuotti sarjoja yhdessä Irna Phillipsin ja Allan Chasen kanssa.
Ennen kuin Corday ehti kunnolla kynäillä sarjaan tarinoita, hänellä diagnisoitiin syöpä. Vietettyään monta kuukautta sairaalassa hän kuoli 23. heinäkuuta 1966 58 vuoden iässä. Hänen leskensä, Betty Corday, jatkoi "Päivien viemää" -sarjan tuottamista kuolemaansa asti vuonna 1987.
Lyijykeltasiipi
Lyijkeltasiipi ("Eilema complanum") on siilikkäisiin kuuluva yleinen perhoslaji.
Lyijykeltasiipi on melko pienikokoinen, harmaa perhonen. Etusiivet ovat lyijynharmaat, ja niiden etureunassa on keltainen raita, joka ulottuu tasalevyisenä siiven kärkeen asti. Siiven kärki on muodoltaan kulmikas. Takasiivet ovat kirkkaankeltaiset, ja niiden etureunassa on vaaleanharmaata varjostumaa. Lepäävällä perhosella siivet kiertyvät putkimaisesti ruumiin ympärille. Pää ja niska ovat keltaiset, kuten myös suurin osa takaruumiista. Siipiväli on 30–35 mm.
Hyvin samannäköinen laji on harmokeltasiipi ("Eilema lurideolum"). Helpoimmin lajit erottaa lepoasennon perusteella.
Toukka on tummanharmaa, 23–26 mm pitkä ja sen kyljissä on oranssit täplät. Kolmessa ensimmäisessä jaokkeessa täplät ovat muita pienempiä.
Lajia tavataan läntisestä Euroopasta Keski-Aasian poikki Itä-Siperiaan saakka. Suomessa se on yleinen Keski-Suomen korkeudelle saakka. Aikuiset perhoset lentävät heinä-elokuussa.
Lyijykeltasiipeä tavataan avoimilla ja lämpimillä paikoilla. Perhonen on yöaktiivinen ja lentää yleensä muutamia metrejä maanpinnan yläpuolelle. Molemmat sukupuolet tulevat kirkkaiden valojen luokse. Päivisin perhosia voi löytää kukilta nauttimasta mettä.
Naaras munii noin 100 munaa pienissä ryhmissä ja kuolee heti saatuaan munimisen päätökseen. Toukka talvehtii ja on täysikasvuinen kesäkuun puolivälissä. Kotelo sijaitsee harmaan kotelokopan sisällä puun kaarnalla tai maassa kiven alla.
Toukka syö pääasiassa jäkäliä.
Kevytmielinen Versailles
Kevytmielinen Versailles () on ranskalainen historiallinen draamaelokuva, jonka ohjasi Sacha Guitry vuonna 1954. Elokuva kertoo henkilöistä, jotka ovat asuneet Versailles'n palatsissa.
Ksenija Semjonova
Ksenija Andrejevna Semjonova (, s. 20. lokakuuta 1992 Novomoskovsk) on venäläinen telinevoimistelija, maailman- ja Euroopan mestari.
Semjonova voitti eritasonojapuilla maailmanmestaruuden Stuttgartissa 2007. Rotterdamin MM-kilpailuissa 2010 hän kuului kultaa voittaneeseen Venäjän joukkueeseen. Euroopan-mestaruuskilpailuista Semjonova on voittanut neljä kulta- ja kaksi hopeamitalia sekä yhden pronssin.
Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Semjonova sijoittui neliottelussa ja joukkuekilpailussa neljänneksi ja eritasonojapuilla kuudenneksi.
Louis Smith
Louis Antoine Smith (s. 22. huhtikuuta 1989 Peterborough) on brittiläinen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Smith voitti hevosella olympiapronssia Pekingissä 2008. Muilla telineillä hän ei yltänyt loppukilpailuihin. Smithin olympiamitali oli brittiläisten miesvoimistelijoiden olympiahistorian toinen ja Britannian ensimmäinen voimistelun olympiamitali 80 vuoteen. Lontoossa 2012 hän voitti samalla telineellä olympiahopeaa. Hän sai samat yhteispisteet kuin unkarilainen Krisztián Berki, joka voitti kultaa saatuaan paremmat pisteet suorituspuhtaudesta. Smith oli voittamassa samoissa kisoissa myös joukkuekilpailun olympiapronssia.
Smith on saavuttanut hevosella myös neljä MM-mitalia ja neljä EM-mitalia. Joukkuekilpailusta hänellä on MM-hopeaa sekä kaksi EM-mitalia, kultaa ja hopeaa.
Ekinokokit
Ekinokokit ("Echinococcus") on "Taeniidae"-heimoon kuuluvien heisimatojen suku. Aikuiset ekinokokit elävät koiraeläinten suolessa, ja niiden toukkavaiheen väli-isäntinä toimivat kasvinsyöjänisäkkäät kuten hirvieläimet ja muut märehtijät tai myyrät ja muut pienet jyrsijät. Toukkavaiheet aiheuttavat väli-isännässään ekinokokkoosia. Suomessa on tavattu vain muun muassa poroissa esiintyvää hirviekinokokkia ("E. canadensis", ent. "E. granulosus"), mutta Keski-Euroopassa yleisen, ihmisillekin vaarallisen myyräekinokokin ("E. multilocularis") saapumista odotetaan.
Heisimatojen pääisäntinä toimivat monet lihansyöjäeläimet kuten koira, susi, kettu ja supikoira; ekinokokit viettävät aikuisvaiheensa pääisäntien ohutsuolessa. Eläinten ulosteesta ekinokikin munat voivat levitä pääisäntiin. Väli-isäntinä voivat toimia esimerkiksi lammas, nauta, poro, sika tai ihminen sekä myyräekinokokin tapauksessa myös erilaiset jyrsijät; heisimadon toukkavaihe vietetään väli-isännässä.
Ekinokokkien ulkomuoto ja käyttäytyminen vaihtelee lajien välillä. Aikuinen "E. multilocularis" on pituudeltaan 1,2 mm kun "E. granulosus" voi kasvaa 6,0 mm:n pituiseksi, näiden kahden väliin jää "E. oligarthrus". "E. granulosuksen" kehitys on näistä kolmesta hitainta, 1-2 vuotta, kahden muun kehitys kestää vain muutaman kuukauden.
Klockriketeatern
Klockriketeatern on Helsingissä toimiva ruotsinkielinen teatteri, joka perustettiin vuonna 1994.
Teatterin toiminnan alkusysäyksenä oli Kristin Olsonin vuonna 1991 ohjaama ja dramatisoima, ruotsalaisen nobelkirjailijan Harry Martinsonin romaaniin "Vägen till Klockrike" pohjautuva näytelmä. Teatteria ylläpitävä Klockriketeatern ry perustettiin 1994.
Teatterin taiteellisia perusajatuksia ovat näyttelijän ilmaisun kehittäminen ja syventäminen, näyttämötilan mahdollisuuksien tarkka hyödyntäminen sekä ajankohtaisten, tähän hetkeen osuvien tekstien dramatisointi. Teatteri on tunnettu tyylitellystä ja humoristisesta otteesta sekä näyttelijäilmaisun uskottavuudesta. Teatteri esittää usein pohjoismaisten nykykirjailijoiden teoksia, mutta on tarjonnut tuotantoa myös sellaisilta kuuluisilta kirjailijoilta kuin Halldór Laxness, Knut Hamsun, Eyvind Johnson, Frans E. Sillanpää, Pablo Neruda ja Juan Ramón Jiménez. Teatterin kotinäyttämönä on Diana-näyttämö Helsingin Erottajalla, mutta teatteri panostaa myös kiertueisiin ja kansainvälisiin yhteyksiin.
Lauttajärvi
Lauttajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Ōtawara
Ōtawara () on kaupunki Tochigin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 75 171 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 354,12 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa ja rajautuu idässä Ibarakin ja Fukushiman prefektuureihin.
Kaupunkia palvelee JR Eastin Utsunomiya-linja.
Sacha Guitry
Alexandre "Sacha" Georges-Pierre Guitry (21. helmikuuta 1885 Pietari, Venäjän keisarikunta — 24. heinäkuuta 1957 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen ohjaaja ja näyttelijä. Hän ohjasi muun muassa elokuvan "Kevytmielinen Versailles".
Sacha Guitry syntyi Pietarissa, Venäjällä vuonna 1885. Hänen isänsä oli näyttelijä Lucien Guitry. Vuonna 1919 hän avioitui näyttelijä Yvonne Printempsin kanssa. Guitry oli naimisissa viidesti. Uransa aikana Guitry teki 33 elokuvaa.
Oyama
Oyama () on kaupunki Tochigin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 166 255 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 171,61 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa ja rajautuu kaakossa Ibarakin prefektuuriin.
Kaupunkia palvelevat JR Eastin Tōhoku shinkansen sekä Utsunomiya-, Ryōmō- ja Mito-linjat.
Rasony
Rasony () eli Rossony () on kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri () Valko-Venäjän Vitsebskin maakunnan pohjoisosissa rajoittuen pohjoisessa Venäjän Pihkovan alueeseen. Etelässä on Polatskin ja idässä Verh’njadzvinskin piiri. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Rasonyn kaupunkimaisessa taajamassa asui 5 409 ja koko piirissä maalaiskylineen 11 514 henkeä.
Taajama on sijoittunut pienen Rasono-järven itälaidalle; Rasonskin hallintopiirissä on Vitsebskin maakunnalle tyypillisesti kohtuullisen runsaasti pieniä järviä tai lampia. Piirin maantieyhteyksistä tärkeimpiä on Rasonysta etelään Polatskiin vievä kantatie P24. Lisäksi Rasonyn kautta kulkee Venäjän Nevelistä saapuva kantatie, joka Valko-Venäjän puolella on numeroitu P132:ksi ja joka jatkaa Rasonystä jälkeen länteen.
Sakura (Tochigi)
Sakura () on kaupunki Tochigin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 44 865 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 125,46 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa.
Kaupunkia palvelee JR Eastin Utsunomiya-linja.
Sano
Sano () on kaupunki Tochigin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 120 606 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 356,07 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee sisämaassa prefektuurin lounaisosassa ja rajautuu luoteessa ja etelässä Gunman prefektuuriin.
Kaupunkia palvelevat JR Eastin Ryōmō-linja ja Tōbu-rautateiden Sano-linja.
Aakenusjärvi
Aakenusjärvi on Kittilän kunnassa sijaitseva järvi, joka on pinta-alaltaan 1,655 neliökilometriä. Järveen on istutettu neljää eri kalaa: harjusta, planktonsiikaa, vaellussiikaa sekä pohjasiikaa.
Utsunomiya
Utsunomiya () on kaupunki Tochigin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 519 469 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 416,85 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa. Se on Tochigin prefektuurin pääkaupunki, myös prefektuurin suurin kaupunki sekä yksi Japanin ydinkaupungeista.
Kaupunkia palvelevat JR Eastin Tōhoku shinkansen, Tōhoku-päälinja ja Nikkō-linja sekä Tōbu-rautateiden Utsunomiya-linja.
Sleep
Sleep on Kaliforniassa vuonna 1990 perustettu psykedeelistä doom metallia ja stoner metallia soittava yhtye, jota pidetään yhtenä genrensä arvostetuimmista yhtyeistä. Se vaikutti suuresti stoner metallin syntyyn 1990-luvun alussa Kyussin, Monster Magnetin ja Fu Manchun kanssa. Yhtye ajautui 1990-luvun lopulla konflikteihin levy-yhtiönsä kanssa, mikä osaltaan myötävaikutti sen hajoamiseen vuonna 1998. Yhtyeen hajoamisen jälkeen sen jäseniä siirtyi soittamaan Omiin ja High On Fireen.
Sleep kokosi rivinsä uudelleen vuonna 2009. Rumpali Chris Hakius kuitenkin jätti yhtyeen samana vuonna. Vuonna 2010 uudeksi rumpaliksi tuli Neurosis-yhtyeen Jason Roeder.Entiset jäsenet
Studioalbumit
EP:t