Radioamatööritutkinto Suomessa
Radioamatööritutkinto Suomessa on moduulipohjainen. Kunkin moduulin voi suorittaa itsenäisesti ja hyväksyttyjen moduulien yhdistelmät antavat oikeuden radioamatöörin yleisluokan ja radioamatöörin perusluokan pätevyystodistuksiin. Aikaisemmin Suomessa on ollut toisenlaisia radioamatööriluokkia, kuten tietoliikenneluokka, tekninen luokka ja kokelasluokka. Uudistuksessa lakkautettiin edellä mainitut ja perustettiin perusluokan tutkinto. Kokelasluokka oli määräaikainen eivätkä sen oikeudet periytyneet uuteen järjestelmään. Tietoliikenneluokan radioamatöörit saivat uudistuksessa perusluokan radioamatöörin oikeudet ja teknillisen luokan radioamatöörit saivat uuden yleisluokan oikeudet.
Keskeistä viimeisessä kehityksessä on ollut se, että sähkötyksen merkitys on vähentynyt sotilasradiotoiminnassa 1990-luvulta alkaneen digitalisoitumisen vuoksi, minkä vuoksi enää ei pidetä tärkeänä, että radioamatöörin tai monien radioamatöörien pitäisi osata sähkötystäkin. Nykyään kummassakaan Suomessa käytetyssä radioamatööriluokassa ei ole sähkötystutkintovaatimusta. Asepalveluksessa sähköttämään opettelevat enää vain jotkus sissiradistit ja erikoisrajajääkärit, mutteivat enää maavoimien viestimiehet yleisesti.
Radioamatööritutkinnon suorittamisessa Suomessa jo hyväksytyillä tutkintomoduuleilla ei ole vanhenemisaikaa, joten ne voi suorittaa joko yksi kerrallaan tai kaikki samassa tutkintotilaisuudessa. Tutkintoja ottavat vastaan paikalliset pätevyystutkijat ympäri maan ja ympäri vuoden. Tutkijat ovat viestintäviraston hyväksymiä. Pätevyystytkijoita on yleensä viime vuosina ollut 50–60 ja heidän nimittämistään ovat esittäneet alueelliset radioamatöörikursseja järjestävät yhdistykset. 26. tammikuuta 2017 kuitenkin pätevyystutkijoiden määrää vähennettuin vajaaseen kolmeenkymmeneen, jonka jälkeen heidän määräänsä lisättiin erityisesti Varsinais-Suomessa, jossa on viisi pätevyystutkijaa. Keski-Pohjanmaan maakunnassa ainoana Suomessa ei ole ainuttakaan pätevyystutkijaa.
Radioamatööritutkinnon suorittamiseen ei tarvitse käydä minkäänlaista kurssia, mutta se voi helpottaa tutkinnon suorittamisessa. Jotkut maakunnallisesti vaikuttavat radioamatööriyhteisöt järjetävät vuosittain pääasiassa perusluokan radioamatööritutkinnon suorittamista tukevia kursseja sekä joskus tätä harvemmin täydennyskursseja, joiden tarkoituksena on se, että kurssin käynyt voisi suorittaa T2-tekniikkakokeen saadakseen perusluokan radioamatööritutkintonsa korotettua yleisluokan radioamatööritutkinnoksi. Monilla amatööriadioaaltoalueista perusluokan radioamatööri saa lähettää 120 W:n lähetysteholla, kun taas yleisluokan radioamatööri saa lähettää 1500 W:lla, käytännössä lineaarivahvistimien avulla.
Monissa tapauksissa suoritetaan ensiksi K-moduuli, koska se on välttämätön sekä radioamatöörin perusluokan että radioamatöörin yleisluokan tutkinnoille. Yleisluokan voi suorittaa suorittamalla K-moduulin ja T2-moduulin suorittamatta perusluokalta vaadittavaa T1-moduulia, mutta monet suorittavat käytännössä ensiksi perusluokan T1-moduulin ja sitten yleisluokan T2-moduulin. Suomessa luokkien välillä ei ole muuta eroa kuin suurimmat sallitut lähetystehot, mikä tarkoittaa sitä, että Suomessa perusluokan radioamatööri pääsee liikennöimään aivan samoille radioaaltoalueille kuin yleisluokan radioamatööri.
Joissain maissa voi eri radioamatööriluokkien välillä olla muitakin eroja kuin lähetystehot. Toisin sanoen on mahdollista, että ensimmäistä luokkaa alemman radioamatööritutkinnon suorittaneet eivät voi operoida kaikilla niillä radioamatöörialueilla, joilla ensimmäisen luokan radioamatööri voi. Toisen luokan radioamatööritutkinnoissa voi olla rajoituksia aaltoalueisiin verrattuna ensimmäisen luokan radioamatööreihin.
Koska yleensä erillisillä vahvistimilla saavutettavat 1000–1500 W:n lähetystehot ovat vaikuttavia verrattuna monien amatööriradioiden 100 W:n lähetystehoihin ilman lineaarivahvistinta vaikuttavia, T2-moduulissa kiinnitetään huomiota radiotekniikkaan myös radiohäiriömielessä.