hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Võ Bình Định
Võ Bình Định on alkujaan vietnamilainen itsepuolustuslaji, jota harjoitetaan sekä aseilla että ilman aseita. Laji on peräisin Bình Địnhin maakunnasta. Maakunnan jokaisessa piirikunnassa on lajin valmennuskeskuksia, ja siellä toimii lähes sata seuraa. Võ Bình Định -lajia kutsutaan joskus myös nimellä "Tay Son Kung Fu". Sen synty yhdistetään usein Tay Sonin talonpoikaiskapinaan 1700-luvun lopulla.
Quán Khí Đạo
Quán Khí Đạo on alkujaan Kiinasta ja Vietnamista lähtenyt kamppailulaji. Se on saanut nykyiset sääntönsä 1980-luvulla, mutta lajin takana ovat alueen kamppailulajiperinteet tuhansien vuosien takaa, kuten Shaolin. Lajissa käytetään käsiä, jalkoja hyppyjä ja saksipotkuja. Monet liikkeet on nimetty eläinten mukaan.
Gunnar de Frumerie
Per Gunnar Fredrik de Frumerie (20. heinäkuuta 1908 Nacka – 9. syyskuuta 1987 Täby) oli ruotsalainen säveltäjä ja pianisti. Hän oli arkkitehti Gustaf de Frumerien ja pianisti Maria o.s. Helledayn poika. Koti oli hyvin musikaalinen, ja de Frumerie sävelsi jo koulupoikana. 12-vuotiaana hän alkoi opiskella pianonsoittoa ja musiikinteoriaa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Vuonna 1928 hän voitti kolme ensimmäistä palkintoa Hirschin pianoliikkeen sävellyskilpailussa. Hän jatkoi opintojaan Wienissä ja vuonna 1930 Pariisissa Alfred Cortot'n johdolla.
Hän työskenteli Tukholman musiikkikorkeakoulussa pianonsoiton opettajana 1945–1975.
De Frumerien sävellykset ovat teknisesti vaativia ja edustavat monia musiikinlajeja, mutta hänet muistetaan parhaiten pianotuotannostaan. Hänen tärkeimpiä esikuviaan olivat J. S. Bach, Johannes Brahms ja Claude Debussy, mutta myös Igor Stravinskin ja Arthur Honeggerin varhaistuotannon vaikutusta voi erottaa. Hänen varhaisteoksensa ovat edustavat usein barokkityyliä. De Frumerie voidaan rinnastaa uusklassikoihin, kuten Lars-Erik Larssoniin, Dag Wiréniin ja Wilhelm Peterson-Bergeriin.
De Frumerie sävelsi vuonna 1940 oopperan "Singoalla", joka perustuu Viktor Rydbergin romaaniin. Hänet muistetaan myös romansseistaan, joiden sanat ovat usein Pär Lagerkvistin käsialaa.
Myös soolokonsertot muodostavat keskeisen teosryhmän: mm. 2 pianokonserttoa, viulukonsertto, klarinettikonsertto ja "Concertino" oboelle. De Frumerie muokkasi toisesta sellosonaatistaan konserton ja sitten siitä pasuunakonserton. Kyseinen konsertto oli de Frumerien viimeinen valmistunut sävellys, ja hän laati sen erityisesti ruotsalaiselle pasuunavirtuoosille Christian Lindbergille.
Walter Newman
Walter Newman (1916 New York, New York – 14. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja.
Ennen siirtymistään elokuvakäsikirjoitusten pariin Newman kirjoitti radioon muun muassa kuunnelmasarjoja "The Halls of Ivy" ja "Columbia Workshop". Hän oli myös mukana kirjoittamassa "Gunsmoken" pilottijaksoa.
Newman oli kolmesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Ehdokkuudet tulivat käsikirjoituksista elokuviin "Tuhansien silmien edessä" (1951), "Paukkurauta-Kati" (1965) ja "Bronxin kapinallinen" (1978). Muihin Newmanin käsikirjoituksiin kuuluu muun muassa vuoden 1963 elokuva "Suuri pakoretki", vaikkakin hän vaati poistamaan nimensä elokuvan lopputeksteistä riidan seurauksena.
Wolgastin satamassa 15. kesäkuuta 1633
Wolgastin satamassa 15. kesäkuuta 1633 () on ruotsalaisen taidemaalari Carl Gustaf Hellqvistin tekemä historiamaalaus. Teos on öljyvärimaalaus, ja se valmistui 1885. Se esittää edellisvuoden lopulla Lützenin taistelussa kuolleen Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin ruumiin saattoa laivaan kuljetettavaksi edelleen Tukholmaan.
Kuningas (albumi)
Kuningas on suomalaisen pop/rock-yhtye Cliftersin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1987. Levy on äänitetty Finnvox-studiolla ja sen on julkaissut One Inch Rock -levy-yhtiö KRÄK!-merkillä sarjanumerolla KRÄLP 35. Levyn tuotanto-oikeudet omistaa Fazer Finnlevy. Levykannen on valmistanut Kirjapaino Erkki Kuronen.
Kappaleiden kaikki sanoitukset on tehnyt Jaana Rinne ja ne on painettu alkuperäisen LP-levyn levypussiin. Levyltä on julkaistu ainakin single "Kuningas" (KRÄK! KRÄKS 114). Albumi sisältää alkuperäismateriaalin lisäksi kolme cover-versiota, mm. The Kinks-yhtyeen kappaleen "Set Me Free" ja The Who -yhtyeen kappaleen "I Can't Explain".
A-puoli (kokonaiskesto 18'15)
1. Et mua saa - Set Me Free -
2. Kuningas
3. Tyhjä arpa
4. Please, viis kaljaa
5. Bonnie & Clyde
6. En tahdo selittää - I Can't Explain -
7. Sä jäät kii
B-puoli (kokonaiskesto 19'59):
1. Latva bee - One Track Mind -
2. Hyvä bore
3. Harri
4. Yeah, mä sun tyrkky oon
5. Paroni
6. Kenkää
7. Mul on kuuma
Juokseva koira
Juokseva koira tai Vitruviuksen kierukka eli kierukkanauha on alun perin antiikin Kreikasta peräisin oleva koristeornamentti, joka muodostuu aaltoja muistuttavista spiraalimaisista kuvioista. Se on suosittu koristeaihe uusklassisessa arkkitehtuurissa.
Meanderi (taide)
Meanderi on alun perin antiikin Kreikassa friisinä tai reunakoristeena käytetty katkeamattomana nauhana jatkuva viivaornamenttikuvio. Se muistuttaa spiraalia, mutta on muodoiltaan suorakulmainen. Meanderi on saanut nimensä Fryygiassa virtaavan mutkittelevan Maiandrosjoen mukaan.
Luettelo Warner Bros. -yhtiön elokuvista
Tämä on luettelo Warner Bros. -yhtiön tuottamista elokuvista.
Listassa on merkitty sulkuihin vuosiluvun perään vaihtoehtoinen suomenkielinen nimi, sillä jotkut elokuvat on teatterilevityksen jälkeen nimetty uudestaan esimerkiksi televisio- tai videolevitystä varten.
Áo tứ thân
Áo tứ thân on vietnamilainen perinteinen neliosainen naisten asu. Se on vanhempi kuin nykyisin suosittu Áo dài.
Asun neljä osaa ovat
Nykyisin Áo tứ thânia käytetään lähinnä maan pohjoisosan kotiseutujuhlissa.
Luettelo Paramount Picturesin elokuvista
Tämä on luettelo Paramount Picturesin tuottamista elokuvista.
Irenäus Eibl-Eibesfeldt
Irenäus Eibl-Eibesfeldt (15. kesäkuuta 1928 – 2. kesäkuuta 2018) oli itävaltalainen biologi. Hän tutki uransa ensimmäisinä vuosikymmeninä nisäkkäiden käyttäytymistä ja johti Unescon tutkimusmatkaa Galápagossaarilla. 1960-luvun puolivälissä hän siirtyi tutkimaan ihmisten käyttäytymistä kuten sitä, miten syntymästään asti kuurosokeat ilmaisevat itseään. Hän laajensi tutkimuksiaan myös antropologian alalle ja dokumentoi alkuperäiskansojen jokapäiväistä elämää ja rituaaleja eri puolilla maailmaa.
Samuel Garman
Samuel Walton Garman (1843–1927) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä. Hän työskenteli Harvardin eläinmuseossa, ja luokitteli kaloja, varsinkin haita, mutta myös matelijoita ja sammakkoeläimiä. Nuoruudessaan hän osallistui luonnontieteellisille tutkimusmatkoille Pohjois-Amerikan länsiosissa, etsi fossiileja ja teki säähavaintoja puurajan yläpuolella. Hän pääsi Alexander Agassizin oppilaaksi ja seurasi tätä tutkimusmatkoille Karibialle.
Issa Konare
Issa Konare (s. 25. tammikuuta 1980) on senegalilainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2009–2010 Korisliigassa pelaavia Kouvoja. Konare on pelannut Senegalin maajoukkueessa vuosina 2003–2007.
Jalkapalloa harrastanut Konare vaihtoi lajikseen koripallon 17-vuotiaana. Hän siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa pelasi High Point Universityn joukkueessa. Tämän jälkeen hän pelasi kausien 2006–2009 aikana ABA-ammattilaisliigassa sekä Ranskan kakkossarjassa.
Konare siirtyi kaudeksi 2009–2010 Ruotsin pääsarjaa pelaavaan Jämtland Basketin joukkueeseen, jossa pelasi 33 ottelua 15,3 pisteen ja 10,3 levypallon keskiarvoilla. Huonosti kaudella menestyneen joukkueen menettäessä mahdollisuudet pudotuspeleihin, se oli valmis luopumaan senegalilaispelaajastaan. Niinpä Konare siirtyi helmikuun 2010 lopulla Korisliigan kärjessä olleeseen Kouvoihin tuuraamaan loukkaantunutta amerikkalaissentteriä Ross Neltneriä. Kouvot solmi Konaren kanssa runkosarjan loppuun asti kestävän sopimuksen.
Meripoika
Meripoika () on BBC:n tuottama dokumentti-tv-sarja vuodelta 1976. 10-osainen sarja kertoi elämästä brittiläisellä HMS Ark Royal (R09) -lentotukialuksella. Suomessa MTV:n kevätkaudellaan 1978 esittämä sarja muistetaan erityisesti Rod Stewartin esittämästä tunnuskappaleestaan "Sailing".
San Cristóbal (Galápagossaaret)
San Cristóbal on itäisin saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Saaren pohjoisosissa on eroosion kuluttamia tulivuoria, eteläosaa peittää rehevä kasvillisuus. Puerto Baquerizo Morenon kaupunki on Galapagosin toiseksi suurin taajama. Koska saarella on toinen Galapagoksen kahdesta lentokentästä, monet matkailijat käyvät siellä.
Jurla
Jurla () on kylä, maalaiskunta ja Jurlan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa. Se sijaitsee Kosan sivujoen Lopvan varrella 34 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 4 200 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1719. Vuonna 1766 sinne rakennettiin kirkko. 1700-luvun lopusta lähtien Jurla oli Tšerdynin kihlakuntaan kuuluneen volostin ja vuodesta 1924 Jurlan piirin keskus.
Jurlassa toimii metsäteollisuus- ja rakennusyrityksiä. Palveluihin kuuluvat ala- ja keskikoulu, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, vapaa-ajankeskus, kaksi kirjastoa, elokuvateatteri ja piirisairaala. Kylässä on historiallinen museo.
Menippolainen satiiri
Menippolainen satiiri viittaa proosamuotoisiin satiireihin, jotka ovat luonteeltaan eeppisiä ja yhdistelevät useita eri pilkanteon kohteita romaanin kaltaiseksi satiiriseksi kertomukseksi. M. H. Abrams luokittelee menippolaisen satiirin epäsuoraksi satiiriksi, vastakohtanaan ensimmäisessä persoonassa esitetty suora kritiikki.
Satiiri on saanut nimensä kreikkalaisesta kyynikosta Menippoksesta, joka kirjoitti vakavista aiheista pilaillen. Hänen sittemmin kadonneet teoksensa vaikuttivat Lukianokseen sekä roomalaiseen Marcus Terentius Varroon. Tällaisia satiireja kutsutaankin joskus myös "varrolaisiksi satiireiksi". Filologit viittaavat "menippolaisilla satiireilla" ennen kaikkea proosamuotoisiin satiireihin, vastakohtanaan runomuotoiset satiirit, joita ovat kirjoittaneet muun muassa Juvenalis ja häntä jäljitelleet kirjailijat.
Menippolaisella satiirilla on merkittävä osa Mikhail Bakhtinin romaanin teoriassa. Hän lukee sen yhdeksi klassisista lajityypeistä muun muassa sokraattisen dialogin ohella. Bakhtinin tarkoittamassa merkityksessä ”menippolaisia” ovat muun muassa Voltaire, Denis Diderot ja E. T. A. Hoffmann.
Paramount Television
Paramount Television on yhdysvaltalainen televisio-ohjelmien tuotantoyhtiö. Se aloitti toimintansa 1967. Sen edeltäjäyhtiö oli 1951 perustettu "Desilu Productions". Yhtiö lopetti toimintansa 17. tammikuuta 2006, mutta se otettiin uudelleen käyttöön 4. maaliskuuta 2013. Sen seuraaja on CBS Television Studios.
Huom. Kaikkien tv-sarjojen oikeudet omistaa CBS Corporation ja CBS Paramount Television
Karl Jenkins
Karl Jenkins (s. 17. helmikuuta 1944) on walesilainen muusikko ja säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten teoksistaan "Adiemus", "The Armed Man", "Requiem" ja "Palladio".
Jenkins syntyi ja kasvoi Gowerissa, Penclawddissa. Jenkinsin isä, joka oli paikallisen koulun opettaja, urkuri ja kuoronjohtaja, antoi Jenkinsille tämän ensimmäisen musiikkikoulutuksen.
Jenkins aloitti uransa oboistina Walesin nuoriso-orkesterissa ja opiskeli musiikkia Cardiffin yliopistossa. Jatko-opintonsa Jenkins suoritti Royal Academy Of Music -koulussa, missä hän tapasi vaimonsa Carol Barratin.
Uransa alussa Jenkins tunnettiin jazz ja jazz-rock -muusikkona. Hän soitti baritoni- ja sopraanosaksofoneja, oboeta ja koskettimia. Hän liittyi jazzsäveltäjä Craham Collierin yhtyeeseen, jota myöhemmin kutsuttiin nimellä Nucleus. Yhtye voitti ensimmäisen palkinnon Montreux Jazz Festivaleilla vuonna 1970. Vuonna 1972 Jenkins liittyi Progressiivista rockia soittaneeseen yhtyeeseen Soft Machine.
Säveltäjän uransa Jenkins aloitti säveltämällä musiikkia mainoksiin. Hänen uransa lähti nousuun Adiemus-kappaleen myötä, jonka hän oli alun perin säveltänyt Delta Air Linesin mainosta varten. Jenkins teki kappaleen ympärille kokonaisen albumin, . Albumin suosin myötä hän jatkoi Adiemus-projektiaan, ja albumeja syntyi vielä neljä lisää. Muutamassa Adiemus-albumissa on mukana myös suomalaisista naislaulajista koostuva kuoro "Adiemus Singers".
Tämän jälkeen Jenkins on jatkanut uraansa säveltäjänä. Hänen tunnettuja sävellyksiä ovat muun muassa "Palladio", "The Armed Man", "Requiem", "Stabat Mater" ja "The Peacemakers".
Graham Collierin kanssa
Barry Guyn ja The London Jazz Composers' Orchestran kanssa
Aune Huotari
Aune Annikki Huotari (18. marraskuuta 1903 Viipuri – 27. joulukuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija.
Erkka
Erkka on suomalainen miehen etunimi, muunnelma nimistä Eerik ja Erkki. Vuoden 2009 loppuun mennessä nimi Erkka on annettu Suomessa noin 1040 miehelle ja muutamalle naiselle. Yli puolet Erkka-nimisistä on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.
Vuodesta 2010 lähtien Erkan nimipäivä on 18. toukokuuta, joka vanhastaan on ollut myös Eerikin ja Erkin nimipäivä.
Aaro Vallinmäki
Aaro Juho Vallinmäki (sukunimi aik. "Filander"; 21. kesäkuuta 1878 Laihia – 22. kesäkuuta 1932 Lehtimäki) oli suomalainen kanttori, kirjailija ja liikemies.
Vallinmäen vanhemmat olivat Juho Filander ja Maria Jakku. Hänen vanhempi veljensä Aleksander Filander tunnettiin paremmin nimellä Santeri Alkio. Isä Juho Filander toimi käsityöläisenä, kauppiaana ja maanviljelijänä. Vuonna 1869 perhe muutti Istan torpasta Laihian Jakkukylään ja 1879 Juho Filander luopui maanviljelystä rakennettuaan liiketalon Laihian Ratikylään. Juho Filanderin kuoltua 1882 vanhin veli Santeri Alkio piti perheen kauppaa aina vuoteen 1904 saakka ja hän koulutti myös nuoremmat veljensä Aaron ja Aappon.
Aaro Vallinmäki meni naimisiin 1907 Miina Sunellin kanssa.
Jusva
Jusva () on kylä, maalaiskunta ja Jusvan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Invan sivujoen Jusvan varrella 26 kilometriä Kudymkarista itään. Asukkaita on 4 700 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579. Vuonna 1647 se oli kirkonkylä, 1860-luvulta lähtien Solikamskin kihlakuntaan kuuluneen volostin ja vuodesta 1925 Jusvan piirin keskus.
Jusvassa toimii maatalousyrityksiä, meijeri, leipomo, metsäteollisuusyritys ym. Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, piirin kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja kansatieteellinen museo.
Kristin Bengtsson
Gärd Kristin ("Kicki") Bengtsson (s. 12. tammikuuta 1970 Tukholma) on ruotsalainen naisjalkapalloilija, joka on pelannut Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkueessa 157 maaottelua. Bengtsson on ollut mukana kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 1995, 1999 ja 2003. Hän teki yhden maalin vuoden 1999 kisoissa Australiaa vastaan. Bengtsson on ollut myös kolmissa olympiakisoissa, vuosina 1996, 2000 ja 2004, sekä viisissä Euroopan-mestaruuskilpailussa, vuosina 1993, 1995, 1997, 2001 ja 2005.
Agathon (tragediakirjailija)
Agathon () (noin 448–400 eaa.) oli antiikin kreikkalainen tragediakirjailija. Hän oli kotoisin Ateenasta.
Agathon tunnetaan parhaiten Platonin dialogista "Pidot", jossa hän esiintyy yhtenä keskustelijoista. Dialogi sijoittuu Agathonin kodissa järjestettyihin pitoihin, jotka juhlistavat tämän voittoa vuoden 416 eaa. Lenaia-juhlien näytelmäkilpailussa. Agathon oli Pausaniaan elinikäinen kumppani, ja he esiintyvät pidoissa yhdessä. Agathon esiintyy myös Aristofaneen komediassa "Naisten juhla".
Agathon muutti myöhemmin yhdessä Pausaniaan kanssa Makedonian kuninkaan Arkhelaoksen hoviin. Arkhelaos keräsi hoviinsa näytelmäkirjailijoita ja muita taiteilijoita. Agathon todennäköisesti kuoli Makedoniassa noin vuonna 400 eaa.
Platon kuvaa Agathonin komeana, hyväkäytöksisenä ja hyvin pukeutuneena nuorena miehenä. Agathonin "Pidoissa" pitämä epideiktinen puhe rakkauden ylistykseksi on kaunis, mutta täynnä keinotekoisia retorisia ilmaisuja. Tämä on saanut jotkut tutkijat uskomaan, että Agathon olisi saattanut olla Gorgiaan oppilaana. "Pidoissa" Agathon esitetään Aristofaneen ystävänä, mutta tämä mahdollinen ystävyys ei estänyt Aristofanesta arvostelemasta Agathonia "Naisten juhlissa" sekä myös sittemmin kadonneessa näytelmässä "Gerytades". Näytelmässään "Sammakot" Aristofanes pehmensi arvosteluaan, mutta se, että Dionysos kutsuu näytelmässä Agathonia ”hyväksi runoilijaksi”, saattaa olla vain sanaleikki tämän nimestä (, "agathos" = ’hyvä’).
Agathon oli myös Euripideen, toisen Arkhelaoksen hoviin siirtyneen näytelmäkirjailijan, ystävä.
Agathonin tiedetään kirjoittaneen ainakin seuraavat näytelmät:Agathon esitteli kreikkalaiseen teatteriin joitakin uusia keksintöjä. Aristoteleen mukaan hänen näytelmänsä "Anthos" juoni oli omaperäinen eikä lainattu mytologisista aiheista, niin kuin tuohon aikaan oli yleistä. Agathon oli myös ensimmäinen näytelmäkirjailija, joka kirjoitti kuoro-osuuksia, jotka vaikuttavat olleen itsenäisiä näytelmien pääjuoneen nähden.
Agathonin teokset eivät ole säilyneet nykyaikaan. Säilyneet tekstikatkelmat on koottu Johann August Nauckin teokseen "Tragicorum graecorum fragmenta" (1887).
Eino Pakarinen
Eino Isidor Pakarinen (19. marraskuuta 1882 Joensuu – 11. maaliskuuta 1932 Kuopio) oli suomalainen runoilija.
Pakarinen kirjoitti sanat Heino Kasken säveltämään "Karjalan marssiin".
Ortomyksovirukset
Ortomyksovirukset (orthomyxoviridae) on virusten heimo, johon kuuluvat influenssa A, influenssa B ja influenssa C, thogotovirus ja isavirus. Ne ovat yksijuosteisia, negatiivisäikeisiä RNA-viruksia. 
”Myksovirus”-nimi viittaa viruksen kykyyn tarttua musiiniin. Myksoviruksiin luettiin iso joukko erilaisia vaipallisia viruksia, jotka pystyvät kiinnittymään solun pinnan glykoproteiinireseptoreihin. Myksovirukset jaettiin sittemmin ortomyksoviruksiin ja paramyksoviruksiin rakenteellisten ja replikaatiomekanismeihin liittyvien erojen perusteella.
K. Emil Sipinen
Karl Emil Sipinen (13. maaliskuuta 1873 Laukaa – 6. joulukuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja lastenkirjailija.
Sipisen isä David Sipinen toimi kauppiaana Äänekoskella. Karl Emil Sipinen valmistui kansakouluopettajaksi Jyväskylän seminaarista ja toimi opettajana Tampereella.
Karl Emil Sipinen oli naimisissa opettaja Matilda Veijon kanssa. Heidän poikansa Veikko Emil Sipinen (k. 1944) oli mainospiirtäjä joka suunnitteli etiketit Koskenlaskija- ja Viola-juustopakkauksiin. Veikko Sipisen poika on arkkitehti Arto Sipinen.
Influenssa A
Influenssa A -virus on vaipallinen, negatiivisäikeinen RNA-virus. Taksonomisesti kyseessä on "Influenzavirus A" -suku. Virus on monien eläinten taudinaiheuttaja.
Influenssa A -viruksella tapahtuu jatkuvasti paljon antigeenistä muuntumista. Sen RNA-perimä koostuu kahdeksasta erillisestä segmentistä.
Virus infektoi hengitysteiden soluja. Sen aiheuttamaa tautia kutsutaan influenssaksi, tarkemmin A-influenssaksi. Se leviää laajoina epidemioina, jopa pandemioina.
Vuonna 1918 influenssa A:n alatyyppi H1N1 aiheutti ns. Espanjantaudin, johon kuoli kymmeniä miljoonia ihmisiä.
Influenssa A -virion on yleensä muodoltaan pyöreä ja kooltaan noin 100 nanometriä. Virioniin kuuluu lipidivaippa, joka on peräisin viruksen synnyinsolun solukalvosta. Viruksella on yhdeksän rakenneproteiinia: Lisäksi sillä on NS eli nonstrukturaalinen (ei-rakenteellinen) proteiini, joka säätelee geeniekspressiota, sekä NS.
Viruksen hemagglutiniini (HA)- ja neuraminidaasi (NA)-proteiinien antigeeninen variaatio on pohjana alatyyppeihin jaolle. Vuonna 2010 tunnettiin 16 hemagglutiniinin alatyyppiä (H1–H16) ja yhdeksän neuraminidaasin alatyyppiä (N1–N9). Uusi HA–NA-yhdistelmä eli viruksen alatyyppi voi syntyä, kun kaksi erilaista influenssa A -virusta on infektoinut saman solun, niin että osa virusten jälkeläisistä voi rakentua eri alkuperää olevista RNA-segmenteistä.
HA- ja NA-geeneille voi viruksen replikoituessa tapahtua pistemutaatioita, jotka muuttavat proteiinien aminohappojärjestystä epitoopin kohdalla. Tällaiset muutokset voivat johtaa siihen, että isännän immuunijärjestelmä ei tunnista viruksen muuntunutta jälkeläistä. Yksittäiset pistemutaatiot viruksessa eivät tarkoita kokonaan uuden alatyypin syntymistä.
Eristetty influenssavirus yksilöidään nimeämällä se muodossa ”tyyppi/taudinkantaja jos ei ihminen/maantieteellinen alkuperä/kannan numero/vuosi(HA- ja NA-alatyyppi jos influenssa A)”. Esimerkiksi vuoden 2009 sikainfluenssapandemian aiheuttajavirus oli A/California/04/09(H1N1).
Freestylehiihto talviolympialaisissa 2010
Freestylehiihto vuoden 2010 talviolympialaisissa Vancouverissa käytiin Cypress Mountainilla Whistler Olympic Parkissa 13.–25. helmikuuta 2010. Ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa oli skicross, jossa käytiin sekä miesten että naisten kilpailut.
Tahvo Könönen
Tahvo Könönen (6. maaliskuuta 1864 Pälkjärvi – 13. helmikuuta 1922 Hamina) oli suomalainen päätoimittaja ja joensuulainen kunnallisvaikuttaja. Hän käytti nimimerkkejä "Teppo K." ja "T.K".
Könönen toimi "Karjalattaren" päätoimittajana 1890–1893. Hän erosi tehtävästä linjaerimielisyyksien vuoksi ja oli sitten perustamassa "Pohjois-Karjala" -lehteä. Könönen palasi "Karjalattaren" päätoimittajaksi uudelleen 1907 ja jatkoi siinä tehtävässä aina vuoteen 1916 saakka.
Tahvo Könösen poika oli Joensuun lyseon rehtori ja kaupunkineuvos Aulis V. A. Könönen.
Kuningaskotilo
Kuningaskotilo ("Buccinum undatum") on kuningaskotiloiden heimoon kuuluva kapeakielikotilo, joka elää Pohjois-Atlantin itä- ja länsirannikolla.
Kuningaskotilon kuoren koko, muoto, paino ja väri vaihtelevat suuresti. Yleensä täysikasvuisen yksilön kuori on paksu ja kova, keskimäärin 6 cm leveä sekä kellanruskean kirjava lukuun ottamatta valkoista suuaukkoa. Kuoressa on seitsemän tai kahdeksan pulleaa kierrettä, joiden välissä on syvät saumat. Uloimmainen kierre on noin 70 % koko kotilon korkeudesta. Kasvurenkaat näkyvät kuoressa selvinä harjanteina, joista muodostuu säännöllinen kuvio. Poikasten kuorta peittää harjaksinen sarveiskerros, joka vähitellen häviää iän myötä.
Kotilon silmät sijaitsevat pitkien, kapeakärkisten tuntosarvien tyvessä. Aktiivisilla yksilöillä hengitysputket eli sifonit työntyvät pitkälle ulos vaippaontelosta. Iso jalka on läpileikkaukseltaan kilvenmuotoinen, ja naaraalla on anturassaan limatiehyeitä. Jalkaan on kiinnittynyt soikea kalkkikansi, jolla kotilo voi peittää tiiviisti kuoren suuaukon.
Kuningaskotiloita esiintyy sekä Pohjois-Atlantin itä- että länsirannikolla mannerjalustan alueella. Euroopassa niiden levinneisyysalue ulottuu Bretagnen rannikolta etelässä Arktikseen pohjoisessa.
Kuningaskotilot elävät vuorovesivyöhykkeen alapuolella syvässä rantavedessä, joskus jopa yli kilometrin syvyydessä. Niiden elinympäristössä merenpohja on yleensä hiekkainen, liejuinen tai kivikkoinen ja vesi kylmää ja suolapitoisuudeltaan vähintään 15–20 promillea. Kuningaskotilot ovat aktiivisia saalistajia ja löytävät saaliinsa kemoreseptorien avulla. Niiden pääasiallista ravintoa ovat elävät simpukat.
Kuningaskotilot elävät yleensä vähintään 10 vuotta ja saavuttavat sukukypsyyden 5–7 vuoden iässä. Pohjanmeressä ne lisääntyvät syksyllä, mutta levinneisyysalueen muissa osissa munimisaika voi vaihdella. Naaraat hakeutuvat munimaan paikkoihin, joissa merenpohja on kiinteää. Yleensä useampi naaras laskee munansa samaan munarykelmään. Munista kuoriutuu talven aikana poikasia, jotka levittäytyvät lähelle syntymäpaikkaansa. Vuonna 1991 kotilokanta Pohjanmerellä ja Alankomaiden Vattimerellä romahti – syynä onnettomuuteen oli laivojen pohjamaalista meriveteen liuennut TBT, joka häiritsee kotiloiden hormonitoimintaa.
Kuningaskotiloita on jo kauan pyydetty ruoaksi Pohjanmeren ja Englannin kanaalin rannikolla. Niitä joutuu myös jonkin verran kalastuksen sivusaaliiksi. Pyyntivälineenä käytetään Ison-Britannian East Angliassa ja Lincolnshiressa mertoja ja Saksan ja Alankomaiden Vattimerellä erityisiä trooliverkkoja. Paitsi Euroopassa, kuningaskotiloita kalastetaan enenevässä määrin myös Mainenlahdella Yhdysvalloissa. Kokonaissaalis oli vuonna 2007 lähes 30 000 tonnia. Euroopassa kuningaskotilot päätyvät elintarviketeollisuuden käyttöön ja Yhdysvalloissa Bostonin ja New Yorkin etnisiin ruokakauppoihin. Lisäksi niiden kuorista valmistetaan käsityötuotteita.
Catherine (Cambridgen herttuatar)
Catherine, Cambridgen herttuatar (Catherine Elizabeth ”Kate”, o.s. Middleton, s. 9. tammikuuta 1982) on Yhdistyneen kuningaskunnan prinssi Williamin puoliso. He menivät naimisiin 29. huhtikuuta 2011 Westminster Abbeyssä Lontoossa. Parilla on kolme lasta prinssi George, prinsessa Charlotte ja prinssi Louis.
Vuonna 1982 syntynyt Middleton kasvoi Berkshiressä, ja käytyään Marlborough Collegen hän lähti opiskelemaan skotlantilaiseen St Andrewsin yliopistoon. Hän tapasi samassa oppilaitoksessa opiskelleen prinssi Williamin vuonna 2001.
Middleton syntyi Readingissa 9. tammikuuta 1982 Michael Francis Middletonin ja Carole Elizabeth Middletonin tyttäreksi. Vuonna 1987 Middletonit perustivat oman yrityksen, Party Piecesin. Perheeseen kuuluu myös pikkusisko Pippa Middleton (s. 1983) ja pikkuveli James William Middleton (s. 1987). Middletonien suvulla on jo pitkään, ainakin 1900-luvun alusta ollut yhteyksiä Britannian kuninkaallisiin.
Walesin prinssin toimisto ilmoitti 16. marraskuuta 2010, että prinssi William ja Kate Middleton aikovat avioitua vuonna 2011. Pari kihlautui Lewan luonnonpuistoon suuntautuneella kymmenpäiväisellä matkalla Keniassa Itä-Afrikassa. Häät pidettiin 29. huhtikuuta 2011.
Kuningashuoneeseen kuuluvat miehet saavat yleisesti avioituessaan kuninkaallisen herttuan arvon. 29. huhtikuuta 2011 Britannian hovi ilmoitti, että prinssi William saa Cambridgen herttuan arvon. Näin Catherine Middletonista tuli herttuatar.
Catherinen ja Williamin esikoinen syntyi iltapäivällä 22. heinäkuuta 2013 lontoolaisessa St. Maryn sairaalassa. Sekä äidin että vauvan ilmoitettiin voivan hyvin. Kaksi päivää lapsen syntymän jälkeen hovi ilmoitti prinssin nimeksi tulevan George Alexander Louis.
Syyskuussa 2014 pariskunnan kerrottiin odottavan toista lastaan. Tytär syntyi 2. toukokuuta 2015 St. Maryn sairaalassa. Tyttären nimeksi ilmoitettiin Charlotte Elizabeth Diana.
4. syyskuuta 2017 Kensingtonin palatsista ilmoitettiin herttuattaren odottavan kolmatta lastaan. Kuten aikaisemmissakin raskauksissa, herttuatar poti pahaa raskauspahoinvointia jonka takia hän joutui perumaan julkisia esiintymisiään. Louis Arthur Charles syntyi 23. huhtikuuta 2018.
O’nyong’nyong
O’nyong’nyong, josta käytetään myös nimitystä o’nyong-nyong, on arboviruksiin, tarkemmin sanottuna togavirusten alfavirusryhmään kuuluva virus ja tämän aiheuttama samanniminen sairaus. Se on läheistä sukua chikungunyalle ja igbo oralle. Sairaudesta käytetään yleisesti myös lyhennettä ONN sekä sitä aiheuttavasta viruksesta lyhenteitä ONN-virus ja ONNV.
Nimi "o’nyong’nyong" on peräisin Ugandan ja Sudanin niloottisista kielistä, joissa sen merkitys on ”nivelten heikkeneminen”.
O’nyong’nyong leviää tartunnan saaneista hyttysistä. Se on ainoa virus, joka pääasiallisina välittäjinä ovat horkkasääskiin kuuluvat "Anopheles funestus-" ja "Anopheles gambiae" -hyttyset.
O’nyong’nyongin tavallisia oireita ovat polyartriitti, ihottuma ja kuume. Oireina saattaa esiintyä myös kipua rinnassa ja silmissä, imusolmuketulehdusta ja väsymystä. Taudin ei tiedetä aiheuttaneen kuolemantapauksia.
O’nyong’nyong on aiheuttanut kaksi tunnettua epidemiaa. Niistä ensimmäinen levisi vuosina 1959–1962 Ugandasta Keniaan, Tansaniaan, Zaireen (nykyiseen Kongon demokraattiseen tasavaltaan), Malawiin ja Mosambikiin. Yhteensä yli kaksi miljoonaa ihmistä sairastui. Tämä oli laajin tunnettu arboviruksen aiheuttama epidemia. Vuonna 1959 virus eristettiin ensimmäisen kerran Entebbessä sijaitsevassa Uganda Virus Research Institutessa sääskistä ja ihmisverestä Gulussa, Ugandan pohjoisosassa kerätyistä näytteistä.
Vuosina 1996–1997 levinnyt toinen epidemia rajoittui Ugandaan. Siinä sairastui 400 ihmistä. Epidemioiden 35 vuoden väli ja todistusaineisto siitä, että Ugandassa olisi mahdollisesti ollut o’nyong’nyongepidemia jo vuosina 1904–1906, viittaavat siihen, että viruksen aiheuttamien epidemioiden sykli olisi noin 30–50 vuotta.
ONN-viruksella on ainakin kolme alalajia tai muunnosta. Niiden perimä on saatavilla genomitietokannoissa.
Oblutšje
Oblutšje () on kaupunki Juutalaisten autonomisella alueella Venäjällä. Se sijaitsee Amurin sivujoen Hinganin varrella 159 kilometriä Birobidžanista länteen. Kaupunki on Oblutšjen piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata. Asukkaita on 10 600 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuosina 1909–1911 rakennetun Solonin rautatieaseman yhteyteen. Vuonna 1938 siitä tuli kaupunki. Nykyään Oblutšjessa on rautatieliikenteen yrityksiä ja kullankaivuuta harjoittava yhtiö.
Pietarsaaren Sanomat
Pietarsaaren Sanomat on Pietarsaaressa kerran viikossa ilmestyvä paikallislehti ja kerran viikossa ilmestyvä kaupunki lehti, kaupunkilehti tunnetaan nimellä PS Pulssi, se jaetaan peittojakeluna alueella Pietarsaari, Pedersöre, Uusikaarlepyy ja Luoto. Lehden päätoimittaja on Pentti Höri. Lehti kuuluu Keski-Pohjanmaan Kirjapaino -konserniin, joka julkaisee muun muassa 7 paikallislehteä, 3 kaupunkilehteä ja päivittäistä Keskipohjanmaa-lehteä. Pietarsaaren Sanomat perustettiin vuonna 1984, kun kaupungissa aiemmin ilmestynyt Uutis-Jaakko osti sen kanssa kilpailleen Pietarsaari-lehden ja yhdistynyt lehti sai uuden nimen.
Pietarsaaren Sanomat siirtyi tabloidi-kokoon 14. helmikuuta 2014.
Hyppääjien liike
Hyppääjien liike syntyi 1800-luvulla Länsi-Inkerin Ropsussa. Hyppääjille oli tyypillistä voimakas hurmoksellisuus, joka ilmeni hyppäämisenä ja hurjana tanssimisena. Liikkeeseen lienee vaikuttanut Venäjällä ortodoksien keskuudessa syntynyt hlystien eli ruoskijoiden lahko. Hyppääjien liikkeessä ilmeni sekä askeettisia että seksuaalisia piirteitä. Se kannatti vapaata seksuaalisuutta ja hylkäsi muodollisen avioliiton. Hyppääjät vastustivat virkavaltaa ja papistoa. Hyppääminen, konttaaminen, sekava ääntely ja huutaminen nähtiin Pyhän Hengen läsnäolon merkkeinä. Heidän seuroissaan pidettiin puheita ja laulettiin osin itse sepitettyjä lauluja.
Liike piti keskinäisenä tervehdyksenään pyhää suudelmaa (laina ortodokseilta hlystien välityksellä). Jäsenet kieltäytyivät alkoholista, kahvista ja tupakasta. Naiset saattoivat korostaa asketismia ajamalla tukkansa pois. Hyppääjien kokoukset päättyivät yleensä pimeässä huoneessa transsitilassa harrastettuun ryhmäseksiin. Insestiäkin esiintyi, koska kuka tahansa saattoi pimeässä huoneessa tulla seksikumppaniksi.
Suomeen hyppääjien liike tuli Inkeristä vuonna 1836. Liikkeen taantuminen alkoi 1850-luvulla.
Rentoliuskio
Rentoliuskio ("Hypecoum procumbens") on keltakukkainen emäkkikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi. Sillä on suikertava kasvutapa, sinivihreät lehdet ja keltaiset kukat.
Laji on alkujaan kotoisin Etelä-Euroopasta, mutta sitä kasvatetaan kukkapenkeissä kauniiden keltaiten kukkiensa vuoksi. Se on yksivuotinen, varsin kestävä kasvi.
Länsi-Turkin ja Itä-Egean alueella kasvaa kotoperäinen alalaji "Hypecoum procumbens" ssp. atropunctatum.
Silkkikottarainen
Silkkikottarainen ("Spodiopsar sericeus"), myös "Sturnus sericeus", on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Kiinan etelä- ja kaakkoisosat Hainania myöten. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Kiinasta 1788.
Kenny Wayne Shepherd
Kenny Wayne Shepherd (s. 12. kesäkuuta 1977 Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kitaristi, laulaja sekä sanoittaja. Hän on julkaissut useita studioalbumeita, soittanut blues-rokkia ja popahtavaa rokkia. Shepherd tuli Johnny Langin ohella tunnetuksi nuorena roots-kitaristina 1990-luvun lopussa.
Guitar World sijoitti Shepherdin kolmanneksi suosituimmaksi blues artistiksi heti B. B. Kingin ja Eric Claptonin jälkeen.
Srilankankottarainen
Srilankankottarainen ("Sturnornis albofrontatus"), myös "Sturnus albofrontatus", on Sri Lankan kotoperäinen varpuslintu. Se elää saaren lounaisosissa. Lajin holotyypin kuvaili Edgar Leopold Layard Ceylonista 1835.
Luettelo jääpallon Ruotsin mestareista
Tämä on luettelo jääpallon Ruotsin mestareista. Ruotsin mestaruudesta jääpallossa on pelattu vuodesta 1907 lähtien.
Srilankanmaina
Srilankanmaina ("Gracula ptilogenys") on pyhämainojen sukuun kuuluva varpuslintu, joka on kotoperäinen Sri Lankassa. Se elää saaren lounaisosissa. Lajin holotyypin kuvaili Edward Blyth Ceylonista vuonna 1846.
Kohokit
Kohokit ("Silene") on kohokkikasvien heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu yksi- ja monivuotisia ruohovartisia kasveja. Sukuun kuuluu noin 500 lajia. Niiden lehdet kasvavat vastakkain ja kukka on valkoinen, vaalean- tai purppuranpunainen.
Monilla lajeilla, kuten esimerkiksi nurmikohokilla ("S. vulgaris"), kukan verhiö on pullistunut pallomaiseksi. Suomessa yleisen nurmikohokin pullea, ongen kohoa muistuttava verhiö lieneekin antanut suomenkielisen nimen koko kohokkien suvulle.
Kameleontti (albumi)
Kameleontti on Don Huonojen albumi vuodelta 1993. Levyn julkaisi Pyramid.
Bright Lights
Bright Lights on Koop Arposen 24. maaliskuuta 2010 julkaistu toinen albumi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kahdeksanneksi, joka on myös sen paras sijoitus.
Albumin lokakuussa 2009 julkaistu ensimmäinen single ”I Love It When I See You Smile” oli samana syksynä myös Roosa nauha -kampanjan tunnuskappaleena. Single nousi yhdeksi viikoksi singlelistan 11:nneksi. Toisena singlenä julkaistiin kappale ”Cold” helmikuussa 2010. Samana keväänä albumilta julkaistiin vielä single ”Young and Foolish”, joka nousi parhaimmillaan 19:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
De l’Esprit des Lois
De l’Esprit des Lois () oli valistusfilosofi Montesquieun anonyymisti vuonna 1748 julkaisema pääteos. Teosta ei ole suomennettu.
De l'Esprit des Lois on laaja teos, jossa käsitellään monia lainsäädännön aloja ja vertaillaan eri maissa eri aikakausina voimassa olleita lain säännöksiä. Teos tunnetaan kuitenkin parhaiten siitä, että siinä Montesquieu esittelee vallan kolmijako-oppinsa, jolla on ollut hyvin suuri merkitys länsimaisten demokratioiden hallitusmuotojen kehitykselle. Montesquieu piti vallan keskittymistä pahimpana kansalaisten vapautta uhkaavana asiana. Hänen esittämänsä ratkaisu tähän uhkaan on vallan kolmijako-oppi, jonka mukaan lainsäädäntövallan, päätäntävallan ja tuomiovallan piti olla eri ihmisten käsissä.
Kirjasta tuli äärimmäisen vaikutusvaltainen Ranskassa ja Britannian Amerikan-siirtokunnissa. Katolinen kirkko kielsi Montesquieun kirjat, mutta muualla Euroopassa, etenkin Britanniassa, niitä arvostettiin suuresti.
Montesquen mukaan ”hallitusvalta pitää rakentaa siten, että yhdenkään ihmisen ei tarvitse pelätä toista”. Tämä ja hänen esittämänsä tarkka vallan ositus ja osien tasapainotus (”checks and balances”) vaikutti myöhemmin ratkaisevasti Yhdysvaltain perustuslakiin ja sen isään, James Madisoniin.
"De l’Esprit des Lois" on laaja teos, jossa käsitellään monia lain­säädännön aloja ja vertaillaan eri maissa eri aika­kausina voimassa olleita lain säännöksiä. Teos ei kuitenkaan ole ainoastaan historiallinen tutkielma, vaan Montesqieu esitti monista lain­säädäntö­kysymyksistä selvästi myös omat mieli­piteensä. Teos tunnetaankin parhaiten siinä esitetystä vallan kolmi­jako-opista, jolla on ollut hyvin suuri merkitys länsimaisten demo­kratioiden hallitus­muotojen kehitykselle.
Lakien hengessä Montesquieu puoltaa perustuslaillisuutta, vallanjakoa, orjuuden lakkauttamista, ihmisoikeuksia ja laillisuusperiaatetta.
Kirja omistaa neljä kappaletta Englannin ja sen vapauden turvaavan vallanjaon käsittelemiseen. Montesquieu oli myös huolissaan siitä, että Ranskassa monarkin valtaa rajoittava aatelin voima oli katoamassa.
Vastustaessaan orjuutta Montesquieu oli edellä aikaansa. Hän esittää satiirisen hypoteettisen luettelon orjuutta puoltavista argumenteista, tosin usein asiayhteydestä irrottaen (ks. olkinukke).
Heeta
Heeta (isona kirjaimena Ͱ, pienenä ͱ) on entinen nimitys kreikkalaisen kirjaimiston kirjaimelle eeta (Η/η), kun sen äännearvo vastasi vielä /h/-äännettä (esim. suomen kielen h-kirjaimen äännettä).
Heeta kehittyi foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("het"). Se oli alun perin käytössä useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja muistutti suoraan foinikialaista esikuvaansa. Se muuntui joissakin murteissa, merkittävimmin joonialaisessa murteessa, ajan kuluessa eetaksi eli vokaaliksi. Niissä murteissa, joissa tarvittiin myös /h/-äänne, muodostettiin "spiritus"- eli henkosmerkit jakamalla heeta kahtia. Kirjaimen vasemmasta puolesta saatiin "spiritus asper" eli vahva alkuhenkonen ja oikeasta puolesta "spiritus lenis" eli heikko alkuhenkonen. Heetan nykyisin esitetty muoto oli alun perin yksi kirjaimen monesta eri variantista, sen vasen puolisko.
Heetan muodon käyttö myös tai yksinomaan eetana on havaittavissa ensin muun muassa Joonian, Kreetan ja Aioliin kirjaimistoissa sekä eteläisten Kykladien (mm. Melos, Thera) ja Rhodoksen kirjaimistoissa.
Epigrafisissa lähteissä heetasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Tietokoneissa heeta koodataan eri merkistöissä seuraavasti:
Santiago (Galápagossaaret)
Santiago on saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Sen keskeinen sijainti ja luontevat maihinnousupaikat ovat tehneet siitä suositun sekä merirosvojen, valaanpyytäjien että nykyisten matkailijoiden keskuudessa. Saaren suosituimpia luonnonnähtävyyksiä ovat turkishylkeiden luola, vaaleanpunaisten flamingojen laguuni ja mahdollisuus nähdä galapagosinhiirihaukkoja ja rubiinityranneja. 1880-luvulla saarelle päästettiin kesyvuohia. Ne lisääntyivät nopeasti ja hävittivät aiemmin rehevän kasvillisuuden.
Copa del Rey 2009–2010
Copa del Reyn kausi 2009–2010 on Copa del Reyn 106. kausi. Turnaus alkoi 22. elokuuta 2009 ja päättyi 26. toukokuuta 2010 pelattavaan loppuotteluun. Siihen osallistuu yhteensä 83 joukkuetta Primera Divisiónista, Segunda Divisiónista, Segunda División B:stä ja Tercera Divisiónista. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähtee Barcelona.
Primera Divisiónista ja Segunda Divisiónista pääsevät mukaan kaikki kauden 2008–2009 joukkueet paitsi Sevilla Atlético, joka on Sevillan reservijoukkue. Segunda División B:stä pääsee kauden 2008–2009 jokaisen lohkon viisi parasta joukkuetta sekä kaksi parasta kuudenneksi sijoittunutta ja Tercera Divisiónista kauden 2008–2009 lohkovoittajat.
Ensimmäisen kierroksen ottelut pelattiin 22., 25., 26. ja 27. elokuuta 2009. Joukkueet pelasivat yhden ottelun, joista voittajat selvisivät seuraavalle kierrokselle.
Toisen kierroksen ottelut pelattiin 1., 2., 3., 9. ja 16. syyskuuta 2009. Joukkueet pelasivat yhden ottelun, joista voittajat selvisivät seuraavalle kierrokselle.
Kolmannen kierroksen ottelut pelattiin 7. lokakuuta 2009. Joukkueet pelasivat yhden ottelun, joista voittajat selvisivät seuraavalle kierrokselle.
Neljännen kierroksen ensimmäiset osaottelut pelattiin 27., 28. ja 29. lokakuuta ja toiset osaottelut 10., 11. ja 12. marraskuuta 2009.
Loppuvaiheessa pelataan kolme pudotuskierrosta, joissa ottelut ovat kaksiosaisia. Finaali on yksiosainen ja se pelataan 26. toukokuuta 2010.
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 5., 6. ja 7. tammikuuta ja toiset osaottelut 12., 13. ja 14. tammikuuta 2010.
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 20. ja 21. tammikuuta ja toiset osaottelut 27. ja 28. tammikuuta 2010.
Ensimmäiset osaottelut pelataan 3. ja 4. helmikuuta ja toiset osaottelut 10. ja 11. helmikuuta 2010.
Hnat Domenichelli
Hnat Domenichelli (s. 16. helmikuuta 1976 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalais-sveitsiläinen entinen NHL-kiekkoilija. Hartford Whalers varasi Domenichellin vuonna numerolla 83.
Albertan provinsin Edmontonissa syntynyt Domenichelli pelasi kauden 1991–92 AMHL:n (Alberta Midget Hockey League) Edmonton Freezessa ja siirtyi sen jälkeen WHL:n Kamloops Blazersin joukkueeseen. Kaksi ensimmäistä kautta menivät enemmän tai vähemmän pienessä roolissa, mutta kaudella 1994–95 hän oli 114 tehopisteellä joukkueensa toiseksi paras pistemies ja valittiin kauden päätteeksi liigan 2. All-Stars joukkueeseen. Seuraavalla kaudella Domenichelli saalisti peräti 148 tehopistettä ollen joukkueensa paras pistemies ennen mm. Jarome Iginlaa. Kauden jälkeen Domenichelli myös valittiin sekä WHL-liigan 1. All-Stars joukkueeseen että myös kaikki junioriliigat kattavaan CHL:n 1. All Stars joukkueeseen. Samana keväänä Domenichelli palkittiin myös WHL:n urheilullisimmalle pelaajan Brad Hornung -palkinnolla. Hänet valittiin myös CHL:n urheilullisimmaksi pelaajaksi. Domenichelli voitti Blazersin riveissä WHL:n mestaruuden 1995 ja koko CHL:n mestaruusturnauksen, Memorial Cupin, sekä 1995 että 1996. Domenichelli edusti myös Kanadaa vuoden 1996 U20 MM-kisoissa.
Ensimmäiset aikuisten ammattilaispelinsä Domenichelli pelasi Hartford Whalersin AHL-farmijoukkuessa Springfield Falconsissa kaudella 1996–97. Hän ehti myös pelaamaan 13 peliä Whalersin paidassa ennen kuin tuli treidatuksi 15. maaliskuuta Calgary Flamesiin. Calgary luopui kaupassa Steve Chiassonista ja sai Domenichellin lisäksi Glen Featherstonen ja toisen kierroksen varausvuoron vuoden 1997 varaustilaisuuteen. Loppukauden aikana Domenichelli pelasi 10 peliä Flamesin paidassa.
Kaksi seuraavaa kautta menivät kutakuinkin puoliksi NHL-joukkueessa ja Flamesin farmijoukkue Saint John Flamesin kokoonpanossa. 11. helmikuuta 2000 Flames kauppasi Domenichellin yhdessä Dmitri Vlasenkovin kanssa Atlanta Thrashersiin saaden vaihdossa Jason Botterillin ja puolustaja Darryl Shannonin. Atlantassa kului kutakuinkin kaksi kautta kunnes Domenichellista tuli jälleen kauppatavaraa. 22. tammikuuta 2002 Thrashers vaihtoi Domenichellin Minnesota Wildin Andy Suttoniin. Domenichelli pelasi kauden loppuun Wildin joukkuessa, mutta seuraavalla kaudella hän mahtui NHL-joukkueen kokoonpanoon vain yhdessä ottelussa. Domenichelli vietti kauden pääasiassa farmijoukkue Houston Aerosin riveissä, jossa hän oli joukkueensa toiseksi paras pistemies, sen voittaessa Calder Cupin kaudella 2002–2003.
Kaudelle 2003–04 Domenichelli siirtyi Sveitsin A-liigan HC Ambrì-Piottan joukkueeseen, jossa pelasi viisi kautta ennen siirtymistään nykyiseen joukkueeseensa HC Luganoon. Domenichelli sai Sveitsin kansalaisuuden vuonna 2009 avioiduttuaan sveitsiläisen naisen kanssa ja sitä kautta hänelle myös avautui paikka Sveitsin maajoukkueeseen Vancouverin olympiaturnauksessa.
Pat Novak for Hire
Pat Novak for Hire on yhdysvaltalainen rikoskuunnelmasarja, jota ABC esitti 1946–1947 Yhdysvaltain länsirannikolla ja vuonna 1949 valtakunnallisesti. Länsirannikolla kuunnelman nimiroolissa näytteli Jack Webb ja sen käsikirjoitti Richard L. Breen. Heidän siirryttyään tekemään Mutualille valtakunnallista, huomattavan samantyyppistä "Johnny Modero, Pier 23" -kuunnelmasarjaa, päärooliin siirtyi Ben Morris ja käsikirjoituksista vastaamaan tuli Gil Doud. Webb ja Breen palasivat sarjan pariin, sen päästyä valtakunnalliseksi.
Sarjan päähenkilö on sanfranciscolaisessa satamassa venevuokraamoa pitävä Pat Novak, joka korvauksesta ottaa vastaan mitä tahansa tehtäviä. Tyypillisesti jossain tehtävän vaiheessa joku tulee murhatuksi, ja Novak syntipukiksi ja vastakkain arkkivihollisensa poliisipäällikkö Hellmanin kanssa. Hellmanin roolissa esiintyi sarjan alkuvaiheessa John Galbraith ja sarjan tultua valtakunnalliseksi Raymond Burr. Novakia avusti alkoholisoitunut entinen lääkäri Jocko Madison, jota esitti aluksi Jack Lewis ja myöhemmin Tudor Owen.
Pinta (Galápagossaaret)
Pinta on saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Se on pohjoisin saariston suurista saarista. Siellä oli aikoinaan paljon kilpikonnia, mutta ne metsästettiin lähelle sukupuuttoa. Galápagoksenjättiläiskilpikonnan alalaji "Geochelone nigra abingdoni" eli vain tällä saarella. Lajin viimeinen edustaja kuoli kesäkuussa 2012.
William Laud
William Laud (7. lokakuuta 1573 – 10. tammikuuta 1645) oli Canterburyn arkkipiispa vuosina 1633–1645. Hän vastusti radikaalia puritanismia ja antoi tukensa kuningas Kaarle I:lle, minkä vuoksi hänet teloitettiin ensimmäisessä Englannin sisällissodassa 1645. Hän on pyhimys Englannin kirkossa ja Yhdysvaltain episkopaalikirkossa ja hänen muistopäivänsä on 10. tammikuuta. Hänet on haudattu St John's Collegeen, Oxfordiin.
Kirkollisissa viroissa Laud toimi Bathin ja Wellsin piispana 1626–1628, Saint David'sin piispana 1628–1633 ja Lontoon piispana 1628–1633. Vuonna 1630 hänet valittiin kansleriksi Oxfordin yliopistoon, jonne hän perusti nimeään kantavan arabian kielen oppituolin. Hän oli Dublinin yliopiston viides kansleri 1633–1645.
Matti Pussinen-Eloranta
Matti Pussinen-Eloranta (s. 22. marraskuuta 1956 Oulu) on suomalainen näyttelijä.
Pussinen-Eloranta opiskeli näyttelemistä Suomen teatterikoulussa, sittemmin Teatterikorkeakoulussa, vuodesta 1978 vuoteen 1982. Hänellä on ollut vuodesta 1982 kiinnitys Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hän on esiintynyt muun muassa näytelmissä "Hiiriä ja ihmisiä" (1989), "Ihmeidentekijä" (1992) ja "Työväenluokan viimeiset sankarit" (2005). Hän on myös ohjannut TTT:n off-tuotannon "Tulisielu".
Pussinen-Eloranta on näytellyt myös televisiossa. Hän esitti nimihenkilöä "Pikku Kakkosessa" vuosina 1991, 1992 ja 1995 esitetyssä, kirjailija Jukka Parkkisen käsikirjoittamassa lastensarjassa "Ritari Reinhold".
Hänet on palkittu kahdesti Eino Salmelaisen säätiön palkinnolla, jota jaetaan tamperelaisille teatterintekijöille ja teattereille.
Pussinen-Eloranta on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Kaliumjodaatti
Kaliumjodaatti (KIO) on kaliumkationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Kaliumjodaattia voidaan käyttää muun muassa analyyttisessa kemiassa reagenssina.
Kaliumjodaattia voidaan valmistaa hapettamalla elektrolyyttisesti kaliumjodidia. Jodi voidaan liuottaa jodidi-ioneina kaliumhydroksidiliuokseen, minkä jälkeen se hapetetaan. Seos jäähdytetään, jolloin kaliumjodaatti kiteytyy. Tämän jälkeen yhdiste voidaan suodattaa liuoksesta.
Kaliumjodaattia voidaan valmistaa myös käyttämällä kaliumjodidin hapettimena kaliumkloraattia. Yhdisteet sulatetaan ja veteen suhteellisen niukkaliukoinen kaliumjodaatti voidaan kiteyttää vedestä, johon sulate uutetaan.
Kaliumjodaatin pääasiallinen käyttö on analyyttisenä reagenssina. Analyyttinen käyttö perustuu aineen voimakkaaseen hapetuskykyyn. Kaliumjodaatin avulla voidaan määrittää muun muassa jodidi-ionien, monien metallien, kuten tinan tai talliumin pitoisuuksia. Yhdistettä käytetään myös monien farmaseuttisten orgaanisten yhdisteiden määritykseen. Tällaisia ovat muun muassa bentsalkoniumkloridin, setrimoniumbromidin ja semikarbatsidin analysoimiseen.
Kloridi-ionien läsnä ollessa muodostuu usein sivutuotteena myös jodikloridia. Esimerkiksi määritettäessä jodidipitoisuuksia.
Kaliumjodaattia voidaan käyttää kaliumjodidin asemesta joditableteissa. Jodaatti muuntuu jodiksi, joka estää radioaktiivisen jodin kertymisen kilpirauhaseen. Kaliumjodaatin annoskoko on aikuisella maailman terveysjärjestön suosituksen mukaan 170 mg. WHO pitää kaliumjodidia parempana vaihtona, koska ärsyttää suolistoa hieman vähemmän.
Ruusuvuoren koulu
Ruusuvuoren koulu on Vantaan Korson kaupunginosassa toimiva yläkoulu (luokka-asteet 6–9). Koulu sijaitsee Korson Ankkapuiston länsipuolella, runsas 200 metriä Korson koulun eteläpuolella. Koulussa on runsas 30 opettajaa. Syksyllä 2014 koulua kävi 437 oppilasta.
Koulu osallistuu KiVa- ja Liikkuva koulu -hankkeisiin.
Ruusuvuoren koulun nimi juontaa koululle alun perin suunnitellun sijaintipaikan, Ankkalampien itäpuolella sijaitsevan Ruusuvuorenmäen nimestä. Tonttivaihdon jäätyä toteutumatta koulu rakennettiin Ankkalammen toiselle puolelle, mutta kouluhanke ja sen pohjalta syntynyt koulu säilytti nimensä. Ruusuvuoren koulu valmistui vuonna 1970. Syksykstä 1977 lähtien, kun kansalais- ja keskikouluista siirryttiin Vantaalla peruskoulujärjestelmään, Ruusulan koulu toimi yhdessä nykyisen Korson koulun kanssa. Oppilaita oli jossain vaiheessa yli 800 ja koulu oli Suomen suurimpia yläasteita. Koulujen nimenä olivat tuolloin "Korson koulu yksi" ja "Korson koulu kaksi". 1980-luvun alussa koulut eriytettiin omiksi yläasteikseen. Ruusuvuoren koulu remontoitiin täysin vuosina 2003–2005. Opiskelu tapahtui remontin aikana koulupihalla sijainneissa tilapäisparakeissa.