North Hollywoodin pankkiryöstö
North Hollywoodin pankkiryöstö () oli 28. helmikuuta 1997 tapahtunut pankkiryöstö North Hollywoodin kaupunginosassa Los Angelesissa. Ryöstö päätyi lopulta lähes tunnin mittaiseen laukaustenvaihtoon poliisin ja ryöstäjien välillä ennen kuin molemmat ryöstäjät kuolivat poliisin luoteihin.
Vuonna 2003 julkasitiin North Hollywoodin tapahtumiin perustuva elokuva "44 minuuttia" ("44 Minutes: The North Hollywood Shoot-Out").
Larry Eugene Phillips, Jr (s. 20. syyskuuta 1970) ja Emil Decebal Mătăsăreanu (s. 19. heinäkuuta 1966) olivat ennen North Hollywoodin ryöstöä ryöstäneet pankin kahdesti San Fernandossa maaliskuussa 1996. He saivat ryöstöistä lempinimen ”AK-47 bandits” (). Tätä ennen heidät oli tuomittu vuonna 1993 laittomien aseiden hallussapidosta sadan päivän vankeusrangaistukseen.
Aamulla 28. helmikuuta 1997 Larry Eugene Phillips, Jr ja Emil Decebal Mătăsăreanu pysäköivät autonsa Bank of American parkkipaikalle hieman ennen pankin avautumista. He ottivat autossaan lihaksia rentouttavaa lääkeainetta. Kummallakin miehellä oli päällään raskas, koko vartalon peittävä panssarointi. Pankin avauduttua kello 9.17 miehet kävelivät sisälle naamioituneina ja raskaasti aseistautuneina. Kadulla partioinut LAPD:n poliisi kuitenkin huomasi miehet näiden kävellessä autoltaan pankkiin ja ilmoitti asiasta välittömästi poliisiradioon. Samaan aikaan pankissa Phillips ja Mătăsăreanu ampuivat laittomasti sarjatulitoimisksi muutetuilla AK-47-kivääreillään pankin kattoon sekä seinille ja käskivät kaikki pankissa olleet ihmiset lattialle. Phillips pakotti pankinjohtajan avaamaan holvin. Holvissa ei kuitenkaan ollut niin paljon rahaa kuin Phillips oli kuvitellut, ja hän vaati pankinjohtajaa antamaan loputkin rahat. Rahoja ei kuitenkaan ollut pankissa enempää. Samaan aikaan LAPD piiritti pankkirakennusta.
Kello 9.24 ryöstäjät astuivat ulos pankista saaliinaan 303 305 dollaria, mikä oli alle puolet siitä mitä he olivat odottaneet saavansa. Pankin ulkopuolella he ampuivat sattumanvaraisesti ”kaikkea mikä liikkui”. Ryöstäjät haavoittivat yhtä siviiliä ja poliisia ennen kuin saivat itse ensimmäistäkään osumaa. Tuolloin poliisiakatemiasta vasta kaksi kuukautta ennen tapahtumahetkeä valmistunut poliisi James Zboravan onnistui ampumaan Phillipsiä pumppuhaulikolla kadun toiselta puolelta, mutta Phillipsin luotiliivien ansiosta haulit eivät vahingoittaneet häntä. Poliisien omat luotiliivit olivat puolestaan suunniteltu suojaamaan poliiseja vain pienikaliiberisilta aseilta, eikä niistä ollut mitään vastusta ryöstäjien käyttämille kiväärinluodeille. Phillipsin saatua osuman hän ampui takaisin kohti Zboravania, joka haavoittui.
Tapausta pidettiin ensin normaalina ryöstönä ja poliisikeskuksessa luultiin haavoittuneita olleen vain yksi. Toisen haavoittuneen poliisin jälkeen keskuksessa tuolloin toiminut Tonja Bellard kysyi montako poliisia todellisuudessa oli haavoittunut ja sai Zboravanilta vastauksen "enemmän kuin yksi, enemmän kuin yksi!".
Kadun toisella puolella haavoittunut poliisi Zboravan siirtyi yhdessä paikalla olleen, ilman luotiliivejä toimineen etsivä John Krulacin kanssa parempaan suojaan autojen taakse. Tässä tilanteessa myös Krulac haavoittui ryöstäjien luodeista. Vaikka kumpaakin ryöstäjää onnistuttiin ampumaan useita kertoja niin käsiaseilla kuin haulikoillakin, he eivät vahvojen luotiliiviensä ansiosta loukkaantuneet lainkaan.
Kello 9.25 viisi poliisia ja kaksi sivullista oli haavoittunut ryöstäjien luodeista. Tuolloin eräs poliiseista teki pyynnön poliisin SWAT-erikoisjoukkueen lähettämisestä paikalle. Ensimmäiset SWAT-yksikön jäsenet saapuivat paikalle kello 9.42, 18 minuuttia ammuskelun alettua. Heillä oli käytössään AR-15-kiväärit ja partiopoliiseja vahvemmat suojavarusteet. Luotiliiviensä alla SWAT-poliiseilla oli urheilushortsit ja jalassa lenkkitossut, sillä yksikkö oli ollut urheiluharjoituksessa saadessaan hälytyksen. Alueella haavoittui vielä lisää poliiseja, mutta lääkintäjoukot eivät päässeet heidän luokseen. Zboravan ja Krulac pääsivät kuitenkin takaisin kadun toiselle puolelle, jossa sijaitsi lääkäri Jorge Montesin vastaanotto. Montes pysäytti Zboravan ja Krulacin verenvuodon.
Kello 9.30 paikalle saapui yhä lisää yksiköitä, ja tuolloin paikalla oli jo yli 350 poliisia. Samaan aikaan Mătăsăreanu laski rahasäkin maahan ja siirtyi ryöstäjien pakoautoon hakemaan uuden automaattiaseen. Samaan aikaan Phillips alkoi ampua pankin yläpuolella lentäneitä uutis- ja poliisihelikoptereita kohti tekemättä niille kuitenkaan suurempaa vahinkoa. Poliisit alkoivat samalla hakea haavoittuneita tulilinjalta siirtämällä heitä poliisiautojen mukana suojaan. Monien muiden poliisien tapaan myös Zboravan ja Krulac saatiin toimitettua sairaalaan.
Koska poliisien omat aseet eivät riittäneet haavoittamaan ryöstäjiä, yksi poliiseista kävi hakemassa läheisestä asekaupasta poliiseille itselataavia AR-15-kiväärejä. Poliisit eivät kuitenkaan ehtineet käyttää näitä aseita, sillä tilanne oli jo ohi, kun ne saatiin paikalle. Kello 9.48 SWAT pääsi etenemään alueelle. Samalla poliisi otti käyttöön pankin oman panssariauton, jonka suojissa se haki lisää loukkaantuneita poliiseja alueelta.
SWATin tullessa paikalle toinen ryöstäjistä, Mătăsăreanu, ajoi miesten pakoautoa hiljalleen pois pankin parkkipaikalta samalla kun Phillips ampui auton suojissa kohti poliisia. Kello 9.52 Phillips siirtyi kadun varressa olleen rekan suojiin, jossa hänen kiväärinsä hetkeä myöhemmin jumittui. Hän ei yrittänyt poistaa hylsyä joka oli jäänyt luistin ja kaasumännän väliin. Phillips heitti aseensa pois ja otti esille Beretta-pistoolinsa, jolla jatkoi ampumista. Hän käveli kohti poliiseja ja ampui useita kertoja ennen kuin haavoittui saatuaan osuman käteensä, pudottaen pistoolinsa. Phillips nosti aseensa maasta ja ampui itseään leukaan, mahdollisesti vahingossa tai yrittäen itsemurhaa. Samalla hetkellä yksi poliiseista ampui häntä suojaliivissä olevaan rakoon ja katkaisi hänen selkäytimensä. Hän kuoli välittömästi mutta poliisit ampuivat hänen ruumistaan vielä useita kertoja.
Phillipsin jäädessä rekan luo Mătăsăreanu jatkoi matkaa pakoautollaan. Kolmen korttelin päässä pankista hän kuitenkin pysähtyi, ampui muutamia laukauksia kohti siviilejä ja yritti varastaa lava-auton siinä kuitenkaan onnistumatta. Palatessaan takaisin vanhaan pakoautoonsa Mătăsăreanu joutui tulitaisteluun SWAT-yksikön jäsenten kanssa. Lyhyen tulitaistelun jälkeen Mătăsăreanu haavoittui kuolettavasti kello 9.59.
SWAT palasi vielä Mătăsăreanun pidättämisen jälkeen pankille, koska kolmannen ryöstäjän epäiltiin pitävän pankissa olevia henkilöitä panttivankeinaan. Pankin asiakkaat olivat kuitenkin lukittautuneet holviin eikä mahdollista kolmatta ryöstäjää löytynyt. Epäilyn takia poliisi ei päästänyt lääkintäyksiköitä alueelle, minkä vuoksi Mătăsăreanu kuoli lopulta verenhukkaan.
Pankkiryöstäjät ampuivat välikohtauksen aikana yhteensä noin 1 300 laukausta, kun taas LAPD ja SWAT yli 750. Yhteensä kymmenen poliisia ja seitsemän siviiliä haavoittui tulitaistelussa, joista kaikki selvisivät hengissä. Kaikki haavoittuneet siviilit olivat pankin ulkopuolella; kukaan sisällä olleista ei haavoittunut. Larry Phillipsiä ammuttiin yhteensä 11 kertaa ja hänen kumppaniaan Emil Mătăsăreanua 29 kertaa.
LAPD palkitsi vuonna 1998 yhteensä 19 poliisia LAPD:n urhoollisuusmitalilla North Hollywoodin tapahtumien seurauksena.
Tapauksen seurauksena lehdistössä syntyi keskustelua siitä, jättikö poliisi vakavasti loukkaantuneen Mătăsăreanun tarkoituksella vuotamaan kuiviin hänen saatuaan yhteensä 29 osumaa SWATin kanssa käydyssä laukaustenvaihdossa. Koska SWAT etsi alueelta vielä mahdollista kolmatta ryöstäjää, se ei suostunut päästämään lääkintähenkilöstöä Mătăsăreanun luo. Lääkintämiehet päästettiin alueelle vasta noin 70–80 minuuttia ammuskelun päättymisen jälkeen, jolloin he kävivät vain toteamassa Mătăsăreanun kuolleeksi. Mătăsăreanun perhe nosti tapauksen johdosta syytteen LAPD:tä vastaan, mutta syytteistä luovuttiin.
Tapahtuman seurauksena LAPD ja monet muutkin poliisilaitokset USA:ssa alkoivat varustaa partioitaan tehokkaammilla aseilla ja tukiaseena alettiin siirtyä haulikosta itselataavaan kivääriin.