hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pandora (yritys)
Pandora A/S (usein muodossa PANDORA) on tanskalainen osakeyhtiömuotoinen pörssiyritys, joka suunnittelee, valmistaa ja myy koruja. Yhtiön kotipaikka on Glostrup Tanskan pääkaupunkialueella. New York Timesin mukaan Pandora A/S oli vuonna 2011 myynnillä mitattuna maailman kolmanneksi suurin koruvalmistaja. Sitä suurempia olivat vain Cartier ja Tiffany & Co..
Pandoran koruja myydään maailmanlaajuisesti yli sataan maahan sijoittuvissa 9 300 myymälöissä, joista yli 1 800 on Pandoran konseptimyymälöitä. Yhtiöllä on strateginen kumppanuus Disney-yhtiön kanssa Disney-aiheisten korujen valmistamiseksi ja myymiseksi. Tammikuussa 2016 yhtiö kertoi pyrkivänsä avaamaan 200–300 uutta myymälää vuosittain ajanjaksolla 2016–2018.
Yhtiöllä on runsas 16 700 työntekijää. Henkilökunnasta noin 11 000 työskentelee Thaimaan Bangkokin alueen "Gemopolisissa", jossa Pandoran korut valmistetaan.
Pandoran perusti tanskalainen kultaseppä Per Enevoldsen vuonna 1982 yhdessä vaimonsa Winnien kanssa. Se oli aluksi pieni, riippumaton korumyymälä Kööpenhaminassa. Pariskunta matkusti usein Thaimaahan hankkimaan materiaaleja ja etsimään myytäviä koruja. Kysynnän kasvaessa Enevoldsenit panostivat tukkukauppaan ja vuonna 1987 vähittäismyynti lopetettiin. Vuonna 1989 he palkkasivat yritykselle suunnittelijoita ja siirsivät valmistuksen Thaimaahan. Edulliset valmistuskulut ja tehokas hankintaketju mahdollistivat massamarkkinoille tarkoitettujen, käsityönä viimeisteltyjen korujen valmistamisen. Koruvalikoiman avaintuotteita ovat rannekorut, mutta tuotantoon on kuulunut myös sormuksia, kaula- ja korvakoruja sekä kelloja (kelloista sittemmin luovuttu).
Rannekorjujen ilmiömäinen suosio kiinnitti Axcelin, tanskalaisen sijoitusrahaston huomion. Axcel osti 60 prosenttia yrityksen osakkeista vuonna 2008 2,4 miljardilla Tanskan kruunulla. Seuraavan kahden vuoden aikana yritystä valmisteltiin pörssikuntoon. Vuoden 2010 loppuun mennessä Pandoran tuotteita myytiin jo 55 maassa yli 10 000 myymälässä. Liikevaihto kasvoi vuoden 2008 1,9 miljardista kruunusta (DKK) 6,6 miljardiin kruunuun vuonna 2010. Yhtiö oli noussit maailman kolmanneksi suurimmaksi korualan yritykseksi.
Vuoden 2010 lopulla yhtiö järjesti suuren osakeannin ja listautui Kööpenhaminan pörssiin. Yhtiö keräsi menestyksekkäällä osakeannillaan 2,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Osakkeen listautumishinta oli 210 Tanskan kruunua. Seuraavana vuonna osake kuitenkin romahti, kun yhtiö ei menestynyt osakkeenomistajien ja markkinoiden odottamalla tavalla. Toisen vuosineljänneksen tulosjulkistuksen jälkeen toimitusjohtaja erosi ja osake putosi 51 kruunuun. Sittemmin sijoittajien luottamus yhtiöön palasi ja osakkeen kurssi on noussut merkittävästi. Esimerkiksi 18. helmikuuta 2016 edeltävän vuoden (52 viikkoa) aikana osakkeen arvo vaihteli välillä 424–952 Tanskan kruunua.
Pandoran osake kuului helmikuussa 2016 OMX:n vaihdetuimpien pohjoismaisten osakkeiden OMX Nordic 40 -osakeindeksiin (OMXN40).
Mikko Varo
Risto Mikko Varo (29. syyskuuta 1913 Helsinki –1995) oli suomalainen kotieläintutkija. Hän oli Helsingin yliopiston kotieläinten jalostustieteen professori 1966–1976. Hän kehitti tietotekniikkaan ja suhteelliseen arvosteluun perustuvan sonnien jälkeläisarvostelumenetelmän ja loi suomalaisen keinosiemennysjalostuksen pohjan. (Virka perustettiin ylimääräisenä virkana 1966.)
Varo väitteli 1952 ja toimi ennen professuuria Maatalouden tutkimuskeskuksen tutkijana ja erikoistutkijana 1948–1966 ja Helsingin yliopiston dosenttina 1954–1966.
Tommi Pinta
Tommi Pinta (s. 8. huhtikuuta 1987) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Amerikkalaisessa jalkapallossa Suomen parhaimpiin sisempiin laitahyökkääjiin luettava Pinta on voittanut urallaan muun muassa Saksan mestaruuden, ja hänet on valittu Urheilutoimittajien liiton äänestyksessä maan parhaaksi lajinsa edustajaksi.
BC Nokian kasvatti Pinta kuului Pyrbasketin kokoonpanoon miesten SM-sarjassa kaudella 2003–2004 kahdeksassa runkosarjaottelussa, joista hän sai peliaikaa kolmessa ja teki pisteitä kahdessa. Pinta pelasi koripalloa myös Suomen nuorisomaajoukkueissa: B-pojissa 18 ottelua 8,4 pisteen keskiarvolla ja A-pojissa seitsemän ottelua 3,1 pisteen keskiarvolla.
Amerikkalaisen jalkapallon harrastamisen Pinta aloitti vuonna 2005. Lajinvaihtoon häntä kannusti muun muassa koripalloon verrattuna vähäinen harjoittelun määrä. Lajin hän aloitti Tampere Saintsissä. Vuosina 2007–2010 hän harjoitti lajia yhdysvaltalaisessa yliopistossa. Pinta palasi yliopiston jälkeen takaisin Suomeen edustaen kaudella 2011 Seinäjoki Crocodilesiä ja kaudella 2012 Helsinki Wolverinesia. Kaudet 2013 ja 2014 Pinta pelasi Saksan pääsarjassa Braunschweig Lionsissa, voittaen jälkimmäisenä kautena Saksan mestaruuden. Pinta palasi vuonna 2015 Suomeen, tällä kertaa Turku Trojansin pelipaitaan.
Vuonna 2016 Pinta palasi kasvattajaseuraansa Tampere Saintsiin, joka oli juuri noussut Vaahteraliigaan. Kaudeksi 2017 Pinta siirtyi Hämeenlinna Huskiesiin. Hämeenlinnan luovuttua sarjapaikasta, siirtyi Pinta seuraavaksi kaudeksi Helsinki Roostersiin.
Kai Warras
Kai Jorma Rafael Warras, vuoteen 1935 "Wikman" (31. maaliskuuta 1917 Helsinki –19. syyskuuta 2006 Helsinki) on suomalainen varatuomari. Hän toimi Suomen Punaisen Ristin (SPR) pääsihteerinä 1956–1985.
Warras loi 1950-luvulla SPR:n paikallisverkoston ja kehitti vapaaehtoistoiminnan. Hänelle myönnettiin 1980 valtiotieteiden kunniatohtorin arvo.
Warraksen veli on Teppo Warras.
Wings 1973 UK Tour
Wings 1973 UK Tour on Wings-yhtyeen kiertue. Kiertue promotoi yhtyeen Red Rose Speedway albumia, joka soitettiin Iso-Britanniassa.
Global Salcai Utinsa
Global Salcai Utinsa on Kanariansaarten suurin linja-autoliikennöitsijä. Se liikennöi suurimman osan Gran Canaria-saaren liikenteestä.
Global Salcai Utinsa syntyi 17. marraskuuta 2000 kahden Gran Canarian suurimman linja-autoliikennöitsijän, Salcain ja Utinsan yhdistyessä. Salcai oli aiemmin liikennöinyt saaren eteläosan reitit ja Utinsa keski- ja pohjoisreitit. Salcain linja-autot olivat maalattuna vihreiksi ja Utinsan sinipunaisiksi. Globalin värimaailmasta tuli vaaleansininen ja linja-autojen numerointi alkoi numerosta 1301.
Globalilla on omistuksessaan tällä hetkellä 303 linja-autoa.Yksi Volvo-merkkinen linja-auto paloi korjauskelvottomaksi tammikuussa 2016 Teldessä.
Globalin kotisivu
Osmo Vartiainen
Osmo Olavi Veli Vihtori Vartiainen (23. maaliskuuta 1913 Helsinki – 17. tammikuuta 2002) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen (1966).
Vartiaisen vanhemmat olivat työmestari Vihtori Vartiainen ja Edla Maria Hellstén ja puoliso vuodesdta 1940 sairaanhoitaja Mirjam Marjatta Kuortti. Vartiaisen veljiä olivat professorit Armas Vartiainen ja Ilmari Vartiainen. Vartiainen tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1932 ja valmistui lääletieteen lisensiaatiksi 1943. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1950 ja sai sisätautien erikoislääkärin pätevyyden 1948. Hänen väitöskirjansa aihe oli "The Anthelmintic Effects of Thymol and p-Cymene. A Pharmacological and Clinical Study with Special Consideration of the Fish Tape Worm". Farmakologin uransa Vartiainen aloitti Helsingin yliopiston farmakologian laitoksen ylimääräisenä amanuenssina 1938–1942. Hän toimi saman laitoksen vt. assistenttina 1943–1945 sekä assistenttina 1945–1951. Vartiainen oli lääkintöhallituksen sairaalaosaston lääkintöneuvos 1956–1976. Hän tutki farmakologiaa ja sisätautioppia.
Wings Over Europe Tour
Wings Over Europe Tour oli Wings-yhtyeen euroopan kiertue vuodelta 1972.
Buleuterion (Olympia)
Buleuterion () oli antiikin aikainen buleuterion ja Olympian kisojen järjestämiseen liittynyt julkinen rakennus Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Buleuterion rakennettiin alun perin arkaaisella kaudella noin vuonna 580 eaa. ja se on näin yksi Olympian vanhimpia rakennuksia. Rakennusta laajennettiin klassisella ja hellenistisellä kaudella 400- ja 300-luvuilla ja siihen tehtiin pienempiä muutoksia vielä roomalaisajalla. Buleuterion toimi Olympian kisojen järjestämisestä vastanneiden Eliksen bulen eli neuvoston sekä kisojen tuomariston ("hellanodikai") kokouspaikkana.
Buleuterion toimi myös rakennuksena, jossa urheilijat rekisteröityivät ja missä heitä koskevat arvonnat suoritettiin. Ennen kisoja Buleuterionissa ilmoitettiin kisaohjelmasta. Urheilijat sekä heidän sukulaisensa ja valmentajansa vannoivat siellä valan ("horkos"), jonka mukaan he eivät syyllistyisi mihinkään vilppiin. Samoin tuomarit vannoivat valan, jonka mukaan he tuomitsisivat reilusti eivätkä ottaisi lahjuksia. Kilpailujen jälkeen rakennuksessa otettiin vastaan rikkomuksia koskevat vetoomukset ja päätettiin mahdollisista rangaistuksista.
Buleuterion sijaitsi Zeuksen temppelin ja koko Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" eteläpuolella. Rakennus koostui loppuvaiheessaan hellenistisellä ajalla neljästä eri osasta: kahdesta siipirakennuksesta, niiden välissä olleesta suorakulmion muotoisesta tilasta sekä kokonaisuuden itäpuolelle lisätystä stoasta eli pylväshallista.
Rakennuksen pohjoinen siipi oli sen varhaisin, 500-luvulla eaa. rakennettu osa. Sen koko oli noin 30,7 x 13,8 metriä. Se oli muutoin suorakulmainen, mutta sen länsipää oli puolikaarenmuotoinen apsis. Siipirakennuksen keskellä kulki seitsemän pylvään rivi, joka jakoi sen kahteen laivaan. Apsis oli erotettu muusta tilasta poikittaisella väliseinällä ja toinen pitkittäinen väliseinä jakoi sen kahteen yhtäsuureen osaan. Apsiksen huoneissa säilytettiin mahdollisesti virallisia luetteloita Olympian kisojen voittajista. Sisäänkäynti siipirakennukseen oli itäpäästä ja sen edustalla oli kolme doorilaista pylvästä. Myöhemmin 400-luvulla eaa. rakennettu eteläsiipi oli rakenteeltaan samanlainen.
Siipirakennusten väliin rakennettiin mahdollisesti vuoden 374 eaa. maanjäristyksen jälkeen suorakulmionmuotoinen huone, jonka koko oli noin 14 x 14 metriä. Sen keskellä oli Zeus Horkioksen eli valoja suojelevan Zeuksen patsas ja alttari. Patsaalla oli tuima ilme ja kädessään salamoita. Patsaan jalustaan oli kirjoitettu kirouksia ja uhkauksia valan rikkoneille. Tätä huonetta käytettiin selvästi kisavalojen vannomiseen.
Samoihin aikoihin kokonaisuuden itäpuolelle koko sen pituudelta rakennettiin joonialaista tyyliä edustanut stoa, joka yhdisti siipirakennukset ja niiden keskellä olleen huoneen. Siinä oli 27 x 3 pylvästä, ja se avautui itään päin. Roomalaisella ajalla stoan itäpuolelle rakennettiin pylväspiha, jossa oli kolme doorilaista pylväikköä pohjois-, itä- ja eteläsivustalla.
Rakennuksesta on säilynyt vain sen perustukset. Niitä on kunnostettu jonkin verran.
Filippeion
Filippeion () oli antiikin aikainen Makedonian hallitsijasuvun rakennuttama tholos eli pyörötemppeli Olympian pyhäkköalueella Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Filippeion sai nimensä Makedonian kuninkaasta Filippos II:sta, joka aloitti sen rakentamisen vuonna 338 eaa. Khaironeian taistelussa saavuttamansa voiton kunniaksi. Filippoksen kuoltua vuonna 336 eaa. rakennustyön saattoi todennäköisesti loppuun hänen poikansa Aleksanteri Suuri. Filippeionin tehtävänä oli kunnioittaa Makedonian hallitsijasukua, ja se on ensimmäisiä esimerkkejä siitä, kuinka jumalten temppeleihin aiemmin käytettyä tholos-arkkitehtuuria sovellettiin hallitsijasuvun henkilökultin käytössä.
Olympian 1800-luvulla alkaneiden arkeologisten kaivausten jälkeen Filippeionin pylväiden osia, koristeosia ja muita osia vietiin Pergamon-museoon Berliiniin. Museo palautti osat Ateenan olympialaisten alla vuonna 2001 sekä suoritti tämän jälkeen rakennuksen kunnostuksen.
Filippeion sijaitsi Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" luoteiskulmassa Prytaneionin eteläpuolella ja Heran temppelin länsipuolella. Pyörötemppelin halkaisija oli noin 15,2 metriä. Siinä oli ulkoreunalla kehässä 18 pylvästä, jotka edustivat joonialaista tyyliä, ja pyöreän naoksen eli cellan sisäpuolella seinässä 9 puolipylvästä, jotka edustivat korinttilaista tyyliä. Tholos oli rakennettu marmorista tehdylle kolmiportaiselle korokkeelle. Rakennuksen sisäänkäynti oli lännestä.
Rakennuksen sisällä naoksen perällä, sisäänkäyntiä vastapäätä oli puolikaarenmuotoinen jalusta, jolla oli viisi kullasta ja norsunluusta tehtyä patsasta. Ne esittivät Aleksanteria, joka oli asetelman keskellä, sekä hänen vanhempiaan Filipposta ja Olympiasta sekä isovanhempiaan Amyntasta ja Eurydikeä. Pausaniaan mukaan patsaat oli veistänyt Leokhares. Roomalaisella ajalla Olympiaan ja Eurydiken patsaat oli siirretty Heran temppeliin, joka oli muuttunut eräänlaiseksi museoksi.
Naoksen seinä jäljitteli tiiliseinää. Tholoksen katto oli tehty marmoritiilistä ja sen huipulla oli pronssinen kukkakoriste.
Filippeionista on säilynyt lähinnä sen perusta sekä pylväiden ja seinien alaosia. Pergamon-museon suorittamissa kunnostustöissä pystytettiin uudelleen kolme pylvästä ja niiden päällä oleva arkkitraavin osa. Rakennuksessa olleista patsaista ei ole säilynyt nykyaikaan mitään.
Metroon (Olympia)
Metroon () oli antiikin aikainen Jumalten äidille omistettu temppeli Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Temppeli oli rakennettu noin vuonna 400–300 eaa. Sen kultin kohde oli Jumalten äiti, joka käsitettiin alun perin Rheaksi ja myöhemmin Kybeleksi. Esihistoriallisella ajalla Olympian varhaisvaiheissa sama paikka on ollut pyhitetty Maaäidille eli Gaialle sekä Eileithyialle, joka yhdistettiin myös äitiyteen. Roomalaisella ajalla temppelin kultti korvattiin Augustuksen ja muiden keisareiden henkilökultilla sekä Roman eli personifioidun Rooman kultilla.
Metroon sijaitsi Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" pohjoislaidalla aarrekammioiden edessä ja Heran temppelin itäpuolella. Metroon oli pieni peripteraalitemppeli, joka edusti doorilaista tyyliä. Sen koko oli noin 10,6 x 20,7 metriä ja siinä oli 6 x 11 pylvästä. Pylväiden korkeus oli noin 4,6 metriä ja niiden halkaisija alapäässä noin 0,85 metriä. Pylväät oli tehty paikallisesta kalkkikivestä ja päällystetty valkoisella stukkolla.
Temppelin naos eli cella avautui itään ja sen pronaoksen edessä oli kaksi pylvästä. Lännen puolella oli opisthodomos, jonka edessä oli myös kaksi pylvästä. Naoksen sisällä sen pohjois- ja eteläseinustalla oli mahdollisesti rivit pylväitä, joiden tyylisuuntaa ei tiedetä. Roomalaisella ajalla temppelissä on ollut ainakin Augustuksen, Claudiuksen, Tituksen, Vespasianuksen, Agrippina nuoremman ja Domitian patsaat. Temppeliin kuulunut alttari sijaitsi mahdollisesti sen länsipuolella tai pohjoispuolella aarrekammioiden alueella.
Temppelistä on säilynyt lähinnä sen perustukset ja vähäisiä muita rakenneosia. Raunioista löytyneet roomalaisaikaiset keisarisukujen jäsenten patsaat ovat Olympian arkeologisessa museossa.
Pelopeion
Pelopeion () oli antiikin aikainen heeros Pelopsille omistettu pyhäkkö Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Pelopeion oli rakennettu arkaaisella kaudella noin vuonna 600–500 eaa. ja se uusittiin klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Se sijaitsi aivan Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" keskellä paikalla, josta on löydetty alueen kaikkein vanhimpien varhaishelladisten talojen ja tumulus-hautojen jäänteet 2000-luvulta eaa. Pelopeionin rakentamisaikaan 500-luvulla eaa. paikalla oli vielä noin kaksi metriä korkea tumuluksen kohouma. Pyhäkkö oli tarkoitettu paikallisen elisläisen heeroksen eli sankarin Pelopsin hautamuistomerkiksi. Pausaniaan kertoman myytin mukaan muistomerkin oli alun perin pystyttänyt Herakles, joka oli Pelopsin jälkeläinen ja jonka kerrottiin myös perustaneen Olympian kisat Pelopsin hautakisoiksi. Pausanias kertoo myös, että paikalla uhrattiin vuosittain musta pässi Pelopsin kunniaksi, eikä kukaan sen lihaa syönyt saanut astua Zeuksen temppeliin.
Viimeisessä vaiheessaan pyhäkkö koostui peribolosmuurilla ympäröidystä viisikulmaisesta alueesta, jossa oli lounaiskulmassa doorilaista tyyliä edustanut nelipylväinen propylon-porttirakennus. Aitauksessa oli Pelopsin alttari sekä poppelipuita ja patsaita. Pyhäkköalueelta on löydetty suuri määrä keramiikkaa sekä terrakotasta tehtyjä ihmis- ja eläinhahmoja, jotka ovat Olympian arkeologisessa museossa.
Zeuksen temppeli sijaitsi Pelopeionin eteläpuolella. Pyhäkön pohjoispuolella sijaitsi Heran temppeli ja luoteispuolella Filippeion.
Theokoleon
Theokoleon () oli antiikin aikainen papiston käyttämä rakennus Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Theokoleon rakennettiin alun perin klassisella kaudella noin vuonna 360 eaa. Se oli todennäköisesti Olympian papiston ("theokoloi") kokoontumis- ja mahdollisesti myös asuinpaikka Prytaneionin ohella. Lisäksi rakennuksessa asui mahdollisesti myös muuta pyhäkköalueen henkilökuntaa. Rakennusta muutettiin sen historian aikana usein.
Theokoleon sijaitsi Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" ulkopuolella Zeuksen temppelin länsipuolella ja Feidiaan työpajan pohjoispuolella. Rakennus oli suorakulmainen ja koostui alun perin kahdeksasta huoneesta, jotka oli rakennettu keskellä olleen pihan ympärille. Keskuspihan jokaisella neljällä sivulla oli kaksi pylvästä, joiden kautta neljästä huoneesta oli pääsy pihalle; muista huoneista oli ovet näihin neljään huoneeseen. Tässä vaiheessa rakennuksen koko oli noin 18 x 18 metriä. Myöhemmin rakennuksen itäpuolelle lisättiin vestibyyli ja kaksi huonetta lisää. Hellenistisellä ajalla noin 300 eaa. rakennuksen itäpuolelle rakennettiin suurempi peristyylipiha, jonka ympärillä oli lisää huoneita. Niitä rakennettiin mahdollisesti lisää vielä roomalaisella ajalla. Lisärakennuksen koko oli noin 38,6 x 40,4 metriä.
Theokoleonin länsipuolella oli Heroon, jonka pohjakaavassa oli ympyränmuotoinen osa neliön sisällä. Sitä heerosta, jolle se oli omistettu, ei kuitenkaan tiedetä.
Prytaneion (Olympia)
Prytaneion () oli antiikin aikainen prytaneion eli virkamiesten kokoontumispaikka Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Prytaneion rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 475 eaa. Aiemmin paikalla oli ollut varhaisempia arkaaisen kauden rakennuksia, viimeinen 500-luvulta eaa., joilla oli todennäköisesti sama käyttötarkoitus. Prytaneion oli Olympian kisoja järjestäneiden viranomaisten toinen toimipaikka Buleuterionin ohella. Nämä viranomaiset valvoivat muun muassa pyhäkköalueella säännöllisesti toimitettujen uhrien suorittamista. Prytaneionissa järjestettiin myös Olympian kisojen ohjelmaan kuuluneen hekatombiuhrin jälkeiset pidot. Kisojen viimeisenä päivänä sitä käytettiin voittajien juhlistamiseen, todennäköisesti jälleen pidoilla.
Prytaneion sijaitsi Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" luoteiskulmassa. Rakennusta muutettiin sen historian aikana usein. Laajimmassa vaiheessa se oli suorakulmainen ja sen koko oli noin 32,7 x 27,3 metriä. Sen sisäänkäyntinä toimi etelän puolella ollut neljän pylvään portiikki ja vestibyyli. Näiden takana oli rakennuksen neliömäinen keskushuone, jonka sivut olivat noin 6,8 metriä. Huoneessa oli Hestian alttari ja ikuinen tuli. Pausaniaan mukaan alttarin tuhkat siirrettiin määräajoin Zeuksen alttarille. Sisäänkäynnin oikealla puolella oli Panin alttari. Keskushuoneen itä- ja länsipuolella oli erillisiä huoneita ja tiloja, ja sen pohjoispuolella oli suurempi suorakulmainen pylväin ympäröity tila, jonka länsipäässä oli lisää huoneita.
Prytaneionin eteläpuolella sijaitsi Filippeion ja kaakkoispuolella Heran temppeli.
Metsätimalit
Metsätimalit ("Liocichla") on pyrstötimalien heimoon kuuluva varpuslintusuku. BirdLife Suomen maailman lintujen luettelon mukaan sukuun kuuluu 5 lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Juha Vartola
Juha Veikko Vartola (s. 1947) on suomalainen hallintotieteilijä ja professori. Hän on ollut Tampereen yliopiston julkishallinnon professori vuodesta 1980 ja tutkinut valtionhallinnon rakenteita ja yhteiskunnan byrokratisoitumista.
Novozymes
Novozymes A/S on tanskalainen bioteknologian alan pörssiyritys, joka valmistaa ja myy teollisuuden entsyymejä, mikro-organismeja ja biofarmaseuttisia raaka-aineita. Yhtiön yli 600 tuotetta käytetään yli 130 maassa eri puolilla maailmaa. Vuonna 2015 yhtiöllä oli 48 prosentin osuus teollisuusentsyymien maailmanmarkkinoista. Lokakuun 30. päivänä 2015 tiedelehti Science luokitteli Novozymes-yhtiön maailman parhaaksi tieteelliseksi työnantajaksi.
Novozymes A/S pohjautuu vuonna 1925 tanskalaisten veljesten, Harald ja Thorvald Pedersenin perustaman "Novo Terapeutisk Laboratorium"in pohjalle. Ensimmäinen tehdasrakenus nousee Fulgebakkeniin vuonna 1935. Vuonna 1939 Thorvald Pedersen päätti laajentaa yritystoimintaa entsyymien valmistamiseen. Ensimmäisenä entsyymituotteena tulevat myyntiin trypsiinikiteet vuonna 1941. Seuraavana entsyymituotteena valmistetaan amylaasia.
Fuglebakkenin entsyymituotanto sai alkunsa vuonna 1945. Vuonna 1951 perustettiin "Novo Fond", jonka kautta suojattiin yhtiön osake-enemmistöä ja organisoitiin rahoitusta tutkimukseen, sosiaaliseen ja humanitaariseen työhön. Osa tuotannosta siirrettiin uusiin tiloihin Bagsvaerdiin 1960. Kalundborgiin valmistui entsyymitehdas vuonna 1969. Vuonna 1974 Novon osakkeet vietiin Kööpenhaminan pörssiin ja vuonna 1981 ensimmäisenä skandinaavisena yrityksenä New Yorkin pörssiin. Vuonna 1989 tanskalaisyritykset Novo ja Nordisk Gentofte yhdistyivät. Syntyy Novo Nordisk.
Nykyinen Novozymes sai alkunsa varsinaisesti vuonna 2000, kun silloinen Novo Nordisk jaettiin kolmeksi yritykseksi: muodostettiin emoyritys Novo A/S ja sille tytäryritykset Novo Nordisk A/S ja Novozymes A/S. Tämä yritysrakenne on yhä voimassa. Emoyhtiö Novo A/S on konserniyritys Novo Nordisk Fondin tytäryhtiö.
Vuonna 2015 yhtiön myynnistä 36 prosenttia kertyi Pohjois-Amerikasta, 35 % Euroopan, Lähi-idän ja Afrikan alueilta, 19 % Aasian ja Tyynenmeren alueelta sekä 10 % Latinalaisesta Amerikasta.
Liiketoiminta-alueista merkittävimmät ovat vuonna 2015 Kodinhoito (Household Care, 33 % myynnistä), Ruoka ja virvoitusjuomat (Food & Beverages, 27 %), Bioenergia (Bioenergy, 18 %), Maatalous ja viljely (Agriculture & Feed, 15 %) sekä Tekninen ja farmaseuttinen teollisuus (Technical & Pharma, 8 %).
Tammikuussa 2016 (lokakuussa 2015) yhtiö kertoi eriyttävänsä biofarmaseuttisen tuotantonsa perustettavaan uuteen "Albumedix"-tytäryhtiöön. Helmikuussa 2016 yhtiö ilmoitti organisoivansa loput toimintonsa kolmeksi divisioonaksi: "Household Care & Technical Industries", "Agriculture & Bioenergy" ja "Food & Beverages".
Novozymesin osakeet jaetaan A- ja B-osakkeisiin. B-osakkeet noteerataan Kööpenhaminan ja Stuttgartin pörsseissä. Osake kuului helmikuussa 2016 OMX:n vaihdetuimpien pohjoismaisten osakkeiden OMX Nordic 40 -osakeindeksiin (OMXN40).
Puontpyölinjärvi
Puontpöylinjärvi () on 235,9 hehtaarin kokoinen järvi Salon ja Raaseporin rajalla. Kuntien ja samalla maakuntien raja kulkee järven pohjoisosan halki. Järven pohjoisrannalla sijaitsee Salon Puontpöylin kylä ja itärannalla Raaseporin Frankbölen kylä.
Puontpöylinjärvessä on useita saaria. Järven laskujoki on Sillbölebäcken, joka laskee Lillträsketin kautta Saaristomereen.
Cameco
Cameco eli Canadian Mining and Energy Corporation on kanadalainen pörssiyhtiö, jonka kotipaikka on Saskatoon, Saskatchewanin provinssissa Kanadassa. Se on kaivosyhtiö, jonka päätuote on ydinvoimaloissa ydinpolttoaineena käytettävä uraani. Se tuottaa myös sähköä. Cameco on maailman toiseksi suurin uraanin tuottaja, kazankstanilaisen KazAtomPromin jälkeen. Vuonna 2015 Cameco tuotti 10 926 tonnia uraania, mikä on 18 prosenttia maailmanlaajuisesta tuotannosta. Yhtiö on noteerattu sekä New Yorkin että Toronton pörsseissä.
Kimpisen lukio
Kimpisen lukio on lukio Lappeenrannassa Taikinamäen kaupunginosassa. Se on Lappeenrannan Lyseon lukion ohella toinen Lappeenrannan kunnallisista lukioista. Koulu perustettiin vuonna 1939, ja siellä on 580 opiskelijaa ja 50 opettajaa.
Kimpisen lukiossa on mahdollista painottaa opintojaan muun muassa liikuntaan ja yrittäjyyteen. Se on Etelä-Karjalan urheiluakatemian yhteistyöoppilaitos ja osa Lappeenrannan teknillisen yliopiston ja alueen metsäteollisuusyritysten metsäklusterilinjan opetusta. Kimpisen lukio vastaa myös Lappeenrannan aikuislukio-opetuksesta. Samassa koulukeskuksessa sen kanssa on 1.–9. luokkien Kimpisen koulu eri toimipisteineen.
Kimpisen lukion varhaisin edeltäjä Lappeenrannan yhteiskoulu perustettiin vuonna 1930 yksityisenä oppikoulun viisiluokkaisena keskikouluna. Perustamisen taustalla oli vanhempien huoli, kun julkinen Lappeenrannan yhteislyseo (sekin vuosina 1919–1928 nimeltään Lappeenrannan yhteiskoulu, nykyinen Lyseon lukio) ei ilmeisesti talousvaikeuksien vuoksi perustanut uusia luokkia ja jo hyväksyttyjä oppilaita jäi ilman koulupaikkaa. Yhteiskoulun johtokunnan puheenjohtajana toimi kansakoulutarkastaja T. G. Murto, joka neuvotteli koululle tilat Taikinamäen kansakoululta ja 5 000 markan avustuksen Lappeenrannan kaupungilta. Myös ympäryskunnat tukivat koulua pienesti, ja vuonna 1932 koulu pääsi valtionavun piiriin.
Yhteiskoulu sai pian perustamisensa jälkeen lisätilaa Peltolan kansakoululta, mutta vuonna 1937 tehdyssä tarkastuksessa opetustilat katsottiin puutteelliseksi, mikä asetti valtionavun uhanalaiseksi. Koululla oli tuolloin noin 150 oppilasta, yhteislyseolla puolestaan yli 400. Myös yhteislyseolla oli tilanpuutetta, ja ongelma päätettiin ratkaista muuttamalla yhteiskoulu julkiseksi Lappeenrannan tyttölyseoksi ja supistamalla yhteislyseo poikakouluksi, jonka nimeksi tuli Lappeenrannan lyseo. Eduskunta hyväksyi tämän kansanedustaja Elias Tukian tekemän aloitteen huhtikuussa 1938 ja muutokset astuivat voimaan syksyllä 1939. Taikinamäen kansakoulu remontoitiin tyttölyseon tarpeisiin, minkä lisäksi se käytti Peltolan kansakoulun ja rukoushuone Betanian tiloja.
Tyttölyseo sai oman rakennuksen Peltolan kansakoulun viereen vuonna 1951. Koulu muuttui Kimpisen yhteislyseoksi vuonna 1968, kun oppikoulujen sukupuolijaosta luovuttiin. Lappeenrannan siirtyessä peruskoulujärjestelmään vuonna 1975 koulu jakaantui Kimpisen lukioksi ja Kimpisen yläasteeksi. Koulun pitkäaikaisena rehtorina 1960–1970-lukujen muutosten aikaan toimi Hilkka Nykänen.
Lappeenrannan yhteiskoulu
Lappeenrannan yhteiskoulu voi viitata seuraaviin lappeenrantalaisiin oppilaitoksiin:
Nissan NV300
Nissan NV300 on Nissanin vuodesta 2016 lähtien valmistama pakettiautomalli, joka korvasi Nissan Primastarin. NV300 sijoittuu mallistossa pienemmän NV200:n ja suuremman NV400:n väliin. Malli jakaa suurimman osan tekniikastaan Opel Vivaron, Renault Traficin ja Fiat Talenton kanssa. Pakettiauton lisäksi NV300 on myös saatavana Combi-henkilönkuljetusversiona.
NV300:ssa on 1,6-litrainen dieselmoottori, joka on valittavissa 95-, 120-, 125- ja 145-hevosvoimaisina versioina. Kahdessa suuritehoisimmassa moottorissa on kaksoisturboahdin. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Vulkan
Vulkan on Khronos Groupin julkaisema ohjelmointirajapinta. Ennen ensimmäistä julkaisua on myös käytetty epävirallista termiä "glNext" tai "OpenGL Next".
Vulkan on suunniteltu laajempaan käyttöön kuin aikaisempi OpenGL: rajapinta tukee muutakin käyttöä kuin grafiikkarajapintana käyttöä. Muita tuettuja toimintoja ovat GPGPU-käyttöön tarkoitettu laskentakapasiteetti ilman näyttötoimintoa tai vastaavaa.
Vulkan on suunniteltu käytettäväksi grafiikkaprosessoreilla, digitaalisilla signaaliprosessoreilla sekä kiinteätoimisilla laitteilla.
Vulkan myös toimii lähempänä laitteistotasoa ja ajurit jättävät enemmän vastuuta sovelluskehittäjälle kuten tilaseurannan, muistihallinnan, synkronoinnin ja vikatilanteiden käsittelyn.
Rajapinnan yhteydessä käytetään termejä "isäntämuisti" () ja "laitemuisti" (). Laitteen muistin hallinta ja liittäminen isäntämuistiin varattuun objektiin on sovelluksen tehtävä Vulkan-rajapinnassa. Korkeamman tason rajapinnat kuten OpenGL suorittavat läpinäkyvästi osan tästä muistihallinnasta.
Vulkan tukee monisäikeistä käsittelyä. Sen käyttämästä synkronoinnista käytetään termiä "ulkoinen synkronointi" (), jolloin on sovelluksen vastuulla varmistua ettei samaa objektia muokata useammasta säikeestä yhtä aikaa. Synkronointiin käytettäviä toimintoja ovat "aidat" (), "tapahtumat" () ja "semaforit" (). Lisäksi on "esteitä" (), joita voidaan käyttää suoritusesteinä (codice_1) tai muistiesteinä (codice_2).
Rajapintaa käyttävä sovellus käynnistää yhden tai useamman "instanssin" (). Instanssiin voidaan liittää yksi tai useampi fyysinen laite, joita voidaan käyttää yhden tai useamman loogisen laitteen kautta. Loogisilla laitteilla on yksi tai useampi jono, joiden kautta komentoja käsitellään. Hierarkia on suunniteltu joustavuutta varten.
Diagnostiikkaa ja virheidenjäljitystä varten voidaan ottaa käyttöön lisätoimintoja kerroksittain (), joita julkaistavassa sovellusversiossa ei tarvita.
Vulkan pohjautuu AMD:n Mantle-rajapintaan, jonka AMD lahjoitti Khronokselle uuden matalamman tason API:n kehityksen pohjaksi.
Vulkanin ensimmäinen versio 1.0 julkaistiin 16. helmikuuta 2016.
Vulkanin on tarkoitus tukea laajasti olemassa olevia alustoja, kuten Linux sekä Windows. Apple oli aluksi mukana mutta siirtyi sitten kehittämään omaa Metal rajapintaansa. Microsoftin DirectX 12 tulee vain Windows 10:lle. MoltenVK on julkaistu Apache-lisenssillä macOS ja iOS -alustoille: MoltenVK toimii kevyenä rajapintana Applen Metal-rajapinnan päällä.
Vulkan tukee GPGPU käyttöä nimellä "Compute Pipeline".
Aasianvireot
Aasianvireot ("Pteruthius") eli aiemmalta nimeltään harlekiinitimalit on vireoiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmin suku luettiin timaleihin. BirdLife Suomen maailman lintujen luettelon mukaan sukuun kuuluu 9 lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Herantis Pharma
Herantis Pharma Oyj on suomalainen lääketeollisuuden yritys. Yritys on erikoistunut tulehdus-, keskushermosto- ja imusuonistosairauksien hoitoon tarkoitettujen lääkkeiden kehittämiseen ja tutkimiseen.
Herantis Pharma syntyi huhtikuussa 2014, kun lääkeyhtiöt Hermo Pharma ja Laurantis Pharma yhdistyivät. Herantis Pharma järjesti kesällä 2014 osakeannin ja listautui Helsingin pörssin First North -listalle saman vuoden kesäkuussa.
Arjan Stroetinga
Arjan Stroetinga (s. 16. kesäkuuta 1981 Oosterwolde) on alankomaalainen pikaluistelun maailmanmestari.
Stroetinga voitti yhteislähdön maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2015 ajalla 7.30,64. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen italialaisen Fabio Francolinin kuudella sadasosasekunnilla. Kolomnan MM-kilpailuissa 2016 hän voitti maailmanmestaruuden joukkuetakaa-ajossa ja sai hopeaa yhteislähdössä.
Stroetinga voitti yhteislähdön maailmancupin kausilla 2012–2013 ja 2015–2016. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui toiseksi. Hän on voittanut neljä yhteislähdön maailmancupkilpailua, sijoittunut kolme kertaa toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi. 5 000 metrillä hän on ollut kerran kolmas.
Stroetinga on voittanut Alankomaiden-mestaruuden yhteislähdössä 2013, 2014 ja 2015.
Colonia (elokuva)
Colonia on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut jännitysdraamaelokuva, jonka on ohjannut Florian Gallenberg. Sen ovat käsikirjoittaneet Gallenberg ja Torsten Wenzel. Elokuvan pääosia esittävät Emma Watson, Daniel Brühl ja Michael Nyqvist. Elokuvassa nuori nainen (Watson) liittyy pahamaineiseen lahkoon pelastaakseen poikaystävänsä (Brühl), jonka lahko on siepannut.
"Colonia" sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 13. syyskuuta 2015. Se sai laajan ensi-illan Saksassa 18. helmikuuta 2016.
Edna O’Brien
Edna O’Brien (s. 15. joulukuuta 1930 Tuamgraney, Claren kreivikunta) on irlantilainen kirjailija. Hän kuvaa romaaneissaan usein naisen asemaa, uutta sukupuolimoraalia, tapojen ulkokultaisuutta, lapsuuden viattomuutta ja aikuisuuden arpia. O’Brienin kerronta on usein protestinomaista ja lähes raa’an maanläheistä. Hän käyttää teoksissaan elementteinä usein konflikteja ja vastakohta-asetelmia, esim. maaseudun ja kaupungin vastakkaisuutta mm. esikoisromaanissaan "Maalaistytöt", jossa on omaelämäkerrallisia aineksia. O’Brienin romaaneista on suomennettu myös "Pakanallinen paikka" ja "Paheellinen elokuu". O’Brien on kirjoittanut myös novellikokoelmia, lastenkirjoja ja näytelmiä.
Lohkoketju
Lohkoketju on tekniikka, jolla toisilleen vieraat toimijat voivat yhdessä tuottaa ja ylläpitää tietokantoja hajautetusti. Lohkoketju toteutetaan listana tai lokina transaktioista, joka jaetaan osallistujien kesken, jolloin sen voi todentaa monesta lähteestä ja koostaa sen perusteella tietokannan. Tekniikan ansiosta ketjun jäsenet voivat luottaa toisiinsa, vaikka he eivät tuntisi toisiaan.
Jokainen uusi lohko sisältää edeltävän lohkon tiivisteen. Jos lohkoketju on jostain kohdasta haarautunut kahdeksi niin voimaan jää se haara, jonka lohkojen yhteenlaskettu vaikeustaso on suurempi. Sen haaran lohkoja, joka ei jää voimaan, kutsutaan orpolohkoiksi. Jotta lohkoketjun historiaa voisi muuttaa, pitäisi ensin luoda uudelleen sekä se lohko, johon muutos tulee, että kaikki sen jälkeiset lohkot.
Lohkoketjuteknologia mahdollistaa hajautetusti tuotetut digitaaliset valuutat, älykkäät sopimukset, mikromaksut, sähköiset omaisuusrekisterit, identiteetti- ja maineenhallintarekisterit, äänestysjärjestelmät, laitteiden väliset keskinäiset maksut ja autonomiset organisaatiot. Lohkoketjuja voidaan käyttää myös uusiutuvassa energiassa.
Ensimmäinen merkittävä toteutus lohkoketjuteknologiasta tehtiin kryptovaluutta Bitcoinia varten. Satoshi Nakamoto julkaisi kuvauksen tästä artikkelissa "Bitcoin: A Peer-to-Peer Electronic Cash System" lokakuussa 2008.
IBM tarjoaa teknologiaa, jossa lohkoketjuteknologia on yhdistetty esineiden internetiin.
George Nelson
George Nelson (1908–1986) oli yhdysvaltalainen arkkitehti ja teollinen muotoilija, yksi Yhdysvaltain teollisen muotoilun kärkinimistä. Hän oli uranuurtaja muovin ja uusien valmistusmenetelmien käyttämisessä muun muassa huonekaluissa, talousesineissä ja valaisimissa.
Komponiumi
Komponiumi (saks. "Komponium"; holl. "componium") on saksalaissyntyisen Diederich Nikolaus Winkelin (1777–1826) kehittelemä ja Amsterdamissa vuonna 1821 rakentama orkestrioni, jonka erityisominaisuus on kyky muunnella aleatorisesti sillä esitettäviä teoksia esittämisen aikana. Winkel rakensi soittimensa Johann Nepomuk Maelzelin kehittelemän panharmonikonin kilpailijaksi, mutta siitä ei tullut kaupallista menestystä. Ainoa tunnettu kappale komponiumista on esillä Brysselin soitinmuseossa ilman siihen alun perin kuulunutta urkukaappia; soittimessa on kahdeksan huuliäänikerran ja yhden kieliäänikerran lisäksi erikoistehosteina triangeli ja tamburiini.
Ympäristövakuutuskeskus
Ympäristövakuutuskeskus (, ), lyhennettynä YVK, turvaa ympärisövahingon kärsineen oikeudet hoitamalla tuntemattomien, vakuuttamattomien ja maksukyvyttömien aiheuttamat vahingot. Vastuu vahingosta on kuitenkin toimintaa harjoittaneella vahingonaiheuttajalla. YVK:n jäseniä ovat kaikki ympäristövakuutuksia myöntävät vakuutusyhtiöt Suomessa. YVK on osa Vakuutuskeskusta.
Ympäristövahinkovakuutuksia myöntävät Ympäristövakuutuskeskuksen jäsenyhtiöt. Yrityksen on otettava ympäristövahinkovakuutus kolmen kuukauden kuluessa toiminnan aloittamisesta. Vakuuttamisen laiminlyönnistä joutuu maksamaan lisämaksua, joka voi olla jopa kymmenkertainen keskimääräiseen vakuutusmaksuun verrattuna.
Ympäristövakuutus on oltava lain mukaan sellaisella yksityisoikeudellisella yhteisöllä, jonka toiminnassa on ympäristövahingon vaara tai se aiheuttaa haittaa ympäristölle.
Vastuu ympäristövahingosta on vahingonaiheuttajalla, jonka on korvattava ympäristövahinko täysimääräisesti. Siihen kuuluvat ympäristövahinkojen torjumisesta ja pilaantuneen ympäristön ennalleen saattamisesta aiheutuneet kustannukset.
Lakisääteinen ympäristövahinkovakuutus turvaa vahingonkärsineen oikeudet silloin, kun korvauksia ei ole saatu täysimääräisesti vahingon aiheuttajalta tai sen vastuuvakuutukseta tai vahingon aiheuttaja on maksukyvytön tai tuntematon. Se turvaa oikeudet myös, jos vahinkoa ei voida korvata öljysuojarahastosta annetun lain mukaan. Korvausvastuu on, kun vahinko on aiheutunut 1.1.1999 tai sen jälkeen harjoitetusta toiminnasta.
Václav Neumann
Václav Neumann (1920 Praha – 1995 Wien) oli tšekkiläinen kapellimestari. Neumann opiskeli Prahassa alttoviulistiksi Václav Talichin johdolla. Vuonna 1956 hän aloitti Itä-Berliinissä Komische Operin ylikapellimestarina. Siellä hän johti 220 kertaa Leoš Janáčekin oopperan "Ovela pikku kettu". Hän työskenteli sittemmin ainakin Leipzigin Gewandhaus-orkesterin johtajana vuosina 1964–1967 sekä Tšekin filharmonikkojen johtajana 1968–1989. Neumann esiintyi useassa Euroopan maassa. Hänen ohjelmistoonsa kuului erityisesti tšekkiläistä ja venäläistä musiikkia. Hän kuului maansa musiikin merkittävimpiin esitaistelijoihin.
Kaori Iwabuchi
Kaori Iwabuchi (, s. 28. huhtikuuta 1993 Ueda) on japanilainen mäkihyppääjä.
Iwabuchi kilpaili ensimmäisen kerran Continental Cupissa maaliskuussa 2009 Zaōssa, ja on parhaimmillaan sijoittunut viidenneksi. Maailmancupissa hän debytoi Lillehammerissa joulukuussa 2011. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Zaōssa maaliskuussa 2012 oltuaan seitsemäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kuudenneksi Lahdessa helmikuussa 2016.
Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui normaalimäen 36:nneksi ja Lahdessa 2017 11:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli kahdestoista. Nuorten tasolta hänellä on joukkuemäen MM-kulta Erzurumista vuodelta 2012.
Bo Nilsson
Bo Nilsson (1. toukokuuta 1937 – 26. kesäkuuta 2018) oli ruotsalainen säveltäjä, sekä kotimaassaan että muissa maissa arvostusta saanut avantgardisti. Hän sai 1950-luvulla kuuluisuutta Darmstadtin koulukunnan keskeisenä ruotsalaisena edustajana. Toisaalta hän on omaksunut kansallisromanttisia vaikutteita. 1970-luvulla Nilsson ryhtyi kokeilemaan elektronimusiikin keinoja ja yhdistämään soitinesityksiin nauhamusiikkia. Hän on toiminut myös elokuvasäveltäjänä popmusiikinkin keinovaroin.
Österbottniska Pressen
Österbottniska Pressen oli Uudessakaarlepyyssä vuosina 1934–1935 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
"Jakobstads Tidningin" julkaisuyhtiö perusti "Österbottniska Pressenin" Uudessakaarlepyyssä vanhastaan ilmestyneen "Österbottniska Postenin" kilpailijaksi. Kahdesti viikossa ilmestynyt lehti osoittautui kannattamattomaksi, ja se lopetettiin jo kolmen kuukauden jälkeen. Vastaavana toimittajana työskenteli K. T. Oljemark ja toimittajana Ruben Troberg.
Preludit (Debussy)
Préludes () on ranskalaisen Claude Debussyn säveltämä 24 pianopreludin kokonaisuus, joka jakautuu kahteen 12 kappaleen kirjaan. Näistä eniten esitettyjä ovat ensimmäisen kirjan preludit ”Pellavatukkainen tyttö” ja ”Uponnut katedraali”, jotka ovat Debussyn tunnetuimpia sävellyksiä "Suite bergamasque" -sarjan ”Kuutamon” ohella.
Molemmat preludikirjat syntyivät Debussyltä epätavallisen nopeasti, muutamassa kuukaudessa. Ensimmäisen kirjan preludit hän sävelsi joulukuun 1909 ja helmikuun 1910 välisenä aikana ja toisen kirjan preludit loppuvuodesta 1912 huhtikuuhun 1913.
Suomennosten lähteet:
Kahden preludin nimet Debussy sijoitti lainausmerkkeihin, koska ne ovat sitaatteja. "”Les sons et les parfums tournent dans l’air du soir”" on peräisin Charles Baudelairen runosta "Harmonie du soir" (”Illan harmonia”). "”Les fées sont d’exquises danseuses”" on J. M. Barrien kirjasta "Peter Pan in Kensington Gardens."
Nuottikäsikirjoituksissaan Debussy sijoitti kunkin preludin nimen vasta kappaleen loppuun.
Molempien kirjojen preludit esitetään usein omina sarjoinaan, vaikka mikään ei todista että Debussy olisi näin välttämättä tarkoittanut. Perinne alkoi, kun toukokuussa 1911 pianisti Jane Mortier soitti kaikki ensimmäisen kirjan preludit Pariisin Salle Pleyelissä, ja saksalais-englantilainen pianisti Walter Morse Rummel kantaesitti kaikki toisen kirjan preludit Lontoossa 1913. Alun perin Debussy ja muut pianistit kuten Ricardo Viñes soitti preludeja kolmen–neljän ryhmissä, joka on yhä toinen tapa preludien esittämiseen.
Ensimmäisen täydellisen levytyksen molempien kirjojen preludeista teki eteläafrikkalainen pianisti Adolph Hallis vuonna 1938 Lontoossa. Preludeista on tehty myös orkesterisovituksia. Suosituimpia orkesterien esittämiä preludeja ovat ”Pellavatukkainen tyttö” ja ”Uponnut katedraali”.
Österbottens Bondetidning
Österbottens Bondetidning (vuosina 1932–1933 "Österbottens Dagblad") oli Vaasassa vuosina 1926–1933 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehden poliittinen taustaryhmä oli ruotsalaisessa kansanpuolueessa toiminut talonpoikaisfraktio Lantmannagruppen, joka vuonna 1926 muutti nimensä Bondeförbundetiksi. Kun Vaasan ruotsinkieliset lehdet "Vasa-Posten" ja "Vasabladet" siirtyivät tukemaan muita puolueryhmiä, Latmannagruppen päätti perustaa oman äänenkannattajan. "Österbottens Bondetidning" pyrki ajamaan maataloustuottajien etuja ja kannatti oikeistopolitiikkaa, mutta sanoutui Mäntsälän kapinan jälkeen irti lapualaisuudesta. Aluksi kahdesti ja vuodesta 1927 lähtien kolmesti viikossa ilmestynyt lehti osoittautui kannattamattomaksi ja teki useiden yritysjärjestelyjen jälkeen konkurssin. Sen päätoimittajina työskentelivät J. Alfr. Strandberg (1926–1932) ja Knut von Schantz (1932–1933).
Paul Onobi
Paul Odeh Onobi (s. 27. marraskuuta 1992) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Pelipaikaltaan Onobi on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Nigerian jalkapallomaajoukkueeseen.
Onobi aloitti uransa Nigerian Valioliigan Niger Tornadoes FC:ssä, jota hän edusti vuodet 2008–2009. Vuodet 2010–2011 hän pelasi saman sarjan Warri Wolvesissa ja 2012 Enyimba Internationalissa. Vuodet 2013–2016 Onobi pelasi Sunshine Starsin riveissä. Helmikuussa 2016 Onobi siirtyi Suomen Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan.
Onobi debytoi Nigerian jalkapallomaajoukkueessa lokakuussa 2015 Burkina Fasoa vastaan. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2016 African Nations Championshipissä, jossa hän pelasi kolmessa ottelussa.
Ålands Nyheter
Ålands Nyheter oli Maarianhaminassa vuosina 1927–1931 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Ruotsalaisen kansanpuolueen ahvenanmaalainen talonpoikaisryhmä Ålands Jordbrukarförbund perusti "Ålands Nyheterin" enemmänkin sivistyneistön ja merenkulun etuja ajaneen "Åland"-lehden kilpailijaksi. "Åbo Underrättelserin" kirjapainossa Turussa painettu lehti kaatui 1930-luvun alun pulavuosiin. Kerran viikossa ilmestyneen "Ålands Nyheterin" levikki oli 2 000 kappaletta vuonna 1931. Sen päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Carl Björkroth (1927), Bjarne Tomtén (1927–1928), K. Arthur Granit (1928–1929), J. Holmberg (1929), Karl Andersson (1930) ja Elis J. Westergård (1929–1931).
Alex Boisvert-Lacroix
Alex Boisvert-Lacroix (s. 8. huhtikuuta 1987 Sherbrooke) on kanadalainen pikaluistelija, joka kilpaili aiemmin kaukalopikaluistelussa. Hän harjoittelee "Gaétan Boucher National Centre"ssä Quebecissä, ja häntä valmentaa Gregor Jelonek.
Boisvert-Lacroix aloitti luisteluharrastuksen viisivuotiaana. Hän kilpaili kaukalopikaluistelun maailmancupissa ensimmäisen kerran Kiinassa kaudella 2007–2008 sijoittuen kolmanneksi 500 metrillä. Hän saavutti Harbinin talviuniversiadeissa 2009 mitalin viestissä ja sijoittui neljänneksi 500 metrillä.
Boisvert-Lacroix siirtyi pikaluisteluun kaudella 2010–2011 ja osallistui ensimmäiseen maailmancupin kilpailuunsa Salt Lake Cityssä tammikuussa 2012. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas 500 metrillä Calgaryssä marraskuussa 2015. Hän on sijoittunut 500 metrin maailmancupin kilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi.
Boisvert-Lacroix saavutti ensimmäisissä pikaluistelun arvokilpailuissaan, Kolomnan matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2016, pronssia 500 metrillä kuusi sadasosasekuntia Mika Poutalaa nopeampana
Veljeys (lehti)
Veljeys oli Helsingissä vuosina 1906–1909 ilmestynyt kristillisen työväenliiton lehti.
Kristillis-yhteiskunnallinen viikkolehti "Veljeys" ilmestyi aluksi sitoutumattomana, mutta vuoden 1907 marraskuussa se ilmoittautui kristillisen työväenliiton äänenkannattajaksi. "Veljeyttä" julkaisseen osuuskunnan talous oli heikko, ja vuoden 1909 alussa se muuttui sanomalehdestä aikakauslehdeksi. Lehden levikki oli 2 900 kappaletta vuonna 1907. Sen päätoimittajana työskenteli Eero Järvinen.
Lehden toimintaa jatkoi vuosina 1910–1912 viikkolehti "Uusi Aika" ja vuosina 1912–1914 "Uurtaja"-niminen viikkolehti.
Varsinais-Suomi (sanomalehti)
Varsinais-Suomi oli Turussa vuosina 1935–1940 ilmestynyt Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) sanomalehti.
IKL päätti perustaa oman lehden Turkuun, kun kokoomuslainen "Uusi Aura" oli etääntynyt kansanliikkeestä. Puolueen monista ketjulehdistä poiketen "Varsinais-Suomi" oli toimitukseltaan ja taloudeltaan itsenäinen. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3 000–4 000 kappaletta. Varsinais-Suomen ohella sitä tilattiin jonkin verran Someron ja Tammelan seudulle sekä Satakuntaan. Lehden julkaisuyhtiön talous oli heikko, mutta se onnistui sinnittelemään hieman pitempään kuin IKL:n muut maakuntalehdet. "Varsinais-Suomen" päätoimittajana työskenteli Niilo Vapaavuori.
Thomas Krol
Thomas Krol (s. 16. elokuuta 1992 Colmschate) on alankomaalainen pikaluistelija
Krol voitti junioreiden maailmanmestaruuden joukkuetakaa-ajossa 2011. Seuraavana vuonna hän saavutti junioreiden MM-hopeaa yleisluistelussa ja 1 500 metrillä sekä pronssia joukkuetakaa-ajossa.
Krol saavutti Kolomnan MM-kilpailuissa 2016 pronssia 1 500 metrillä ajalla 1.45,75. Kolomnan EM-kilpailuissa 2018 hän sai hopea 1 500 metrillä ja oli neljäs 1 000 metrillä. Hän sijottui maailmancupin pisteissä kolmanneksi 1 500 metrillä kaudella 2017–2018. Maailmancupin osakilpailuissa hän on sijoittunut kaksi kertaa kolmanneksi 1 000 metrillä ja kolme kertaa kolmanneksi 1 500 metrillä.
Uusmaan Työmies
Uusmaan Työmies oli Helsingissä vuosina 1926–1929 ilmestynyt SDP:n sanomalehti.
"Suomen Sosialidemokraattia" julkaissut Oy Kansanvalta perusti "Uusmaan Työmiehen" SDP:n Uudenmaan maakuntalehdeksi. Se sisälsi puolueen pää-äänenkannattajan aineistoa paikallisilla tiedoilla täydennettynä. Kahdesti viikossa ilmestyneen "Uusmaan Työmiehen" levikki oli 1 600 kappaletta. Tappiollisen lehden julkaiseminen lopetettiin pulakauden alettua. Sen päätoimittajina työskentelivät Atte Pohjanmaa (1927–1929), Kalle Kukkonen (1929) ja Vihtori Huhta (1929).
Diklooridimetyylisilaani
Diklooridimetyylisilaani eli dimetyylidikloorisilaani (CHSiCl) on silaaneihin kuuluva orgaaninen piiyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää siloksaanien ja silikonipolymeerien valmistukseen, sekä orgaanisessa kemiassa reagenssina ja piiyhdisteiden valmistuksessa.
Huoneenlämpötilassa diklooridimetyylisilaani on väritöntä nestettä. Se liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin ja bentseeniin, mutta reagoi veden ja muiden proottisten liuottimien kanssa, jolloin muodostuu vetykloridia. Yhdisteen hydrolysoituessa muodostuu erityisesti rengasrakenteisia siloksaaneja. Diklooridimetyylisilaani voi reagoida veden kanssa myös suoraketjuisiksi siloksaanioligomeereiksi. Yhdiste reagoi myös alkoholien ja amiinien kanssa.. Diklooridimetyylisilaani ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Iholle tai silmiin joutuessaan se voi aiheuttaa syövytysvammoja. Aineelle altistumisesta voi seurata yskää, hengenahdistusta ja kurkkukipua.
Diklooridimetyylisilaania valmistetaan johtamalla kloorimetaania piin ja kuparin seokseen. Reaktiossa muodostuu myös muita kloorisilaaneja ja selektiivisyyden parantamiseksi kuparin sijasta käytetään usein kuparin, sinkin, tinan ja alumiinin seoksia ja tämä parantaa myös reaktiivisuutta. Seokseen voidaan lisätä myös fosforia tai booria parantamaan selektiivisyyttä.
Dimetyylidikloorisilaania käytetään valmistettaessa erityisesti rengasrakenteisia siloksaaneja reaktiolla veden kanssa. Reaktion lämpötilaa, liuotinta, reaktioaikaa ja lähtöaineiden ainesuhteita vaihtelemalla voidaan saada aikaiseksi myös lineaarisia siloksaanioligomeereja ja -polymeerejä. Yhdistettä käytetään myös alkoholien, amiinien ja amidien silyloimisreagenssina, suojaryhmänä karbonyyliyhdisteille ja dioleille sekä niin kutsutussa pinakolisyklisointireaktiossa.
Uusi Kotka
Uusi Kotka oli Kotkassa vuosina 1918–1920 ilmestynyt sanomalehti.
Kansallisen Edistyspuolueen "Uusi Kotka" perustettiin kokoomuksen "Etelä-Suomen" kilpailijaksi. Lehdet painettiin samassa kirjapainossa, minkä johdosta ne ilmestyivät kolmesti viikossa vuoropäivinä. "Uuden Kotkan" talous oli heikko, ja se lopetettiin kannattamattomana. Päätoimittajina työskentelivät Rafael Engelberg (1919) ja Santeri Jehkonen (1919–1920).