hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Antti Saartola
Antti Ilmari Saartola (16. elokuuta 1932 Kemi – 18. tammikuuta 2017 Seinäjoki) oli juristi, joka toimi Kurikan kaupunginjohtajana.
Antti Saartola syntyi kunnallisneuvosmies Frans Jaakko Saartolan (ent. Sarell) ja Toini Johanna Mallisen perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1958–1986 oli Pirkko Annikki Pitkänen ja toinen vuodesta 1991 Eila Hilja Maria Kuisma. Saartola tuli ylioppilaaksi Kemin lyseosta 1951, suoritti lainopin kandidaatin tutkinnon 1959 ja sai varatuomarin arvon 1961. Hän toimi Iisalmen tuomiokunnan notaarina 1960–1961, Mikkelin läänin lääninnotaarina 1961 ja lääninreviisorina 1961–1963. Iisalmen maalaiskunnan kunnanjohtaja Saartola oli 1964–1966, Oulaisten kunnan- ja kauppalanjohtaja 1967–1971, Kunnallisen sopimusvaltuuskunnan apulaisosastopäällikkö 1971–1972 ja Kurikan kauppalan- ja kaupunginjohtaja vuodesta 1972. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1995.
Jack Buetel
Jack Buetel (5. syyskuuta 1915 – 27. kesäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Buetelin sukunimi oli alkujaan Beutel, mutta Howard Hughes muutti sen.
Adam Gaudette
Adam Gaudette (s. 3. lokakuuta 1996 Braintree, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Gaudette laukoo oikealta.
"The Sports Forecaster" -sivuston mukaan Gaudettella on erinomaiset hyökkäyspään vaistot ja hyvä runko. Hän osaa pelata monipuolisesti ja on käyttökelpoinen jokaisessa tilanteessa. Gaudette on myös joukkueelleen käänteentekevä pelaaja. Hänen tulisi kuitenkin hyödyntää kokoaan paremmin ja lisätä voimaa maksimoidakseen potentiaalinsa NHL-tasolla. Gaudettella on parannettavaa myös aloituksissa ja puolustuspelaamisessa.
Gaudette kävi high schoolin Thayer Academyssa, jonka jälkeen Cedar Rapids RoughRiders varasi hänet USHL:n varaustilaisuudessa 2014. Gaudette siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2014–2015. Hän voitti RoughRidersin sisäisen tehotilaston lukemalla +23.
Vancouver Canucks varasi Gaudetten viidennellä kierroksella 149. pelaajana . Vuosina 2015–2018 hän kävi Northeastern Universityn yliopistoa. Gaudette oli "Freshman -vuotenaan" 2015–2016 12 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Hän ratkaisi NU:lle Hockey Eastin mestaruuden tehtyään joukkueen 5–4-voittomaalin Boston Collegea vastaan NCAA:n ssemifinaalissa. "Sophomore -vuotenaan" 2016–2017 Gaudette oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 26+26=52. Hän sijoittui myös koko Hockey Eastin maalipörssissä toiseksi joukkuetoverinsa Zach Aston-Reesen jälkeen sekä jakoi pistepörssin neljännen sijan Notre Damen Anders Bjorkin ja Lowellin Joseph Gambardellan kanssa. Gaudette valittiin kauden päätteeksi sarjan kolmanteen tähdistökentälliseen.
"Junior -vuotenaan" 2017–2018 Gaudette nousi Northeasternin varakapteeniksi. Hän voitti tehoilla 30+30=60 koko NCAA:n piste- ja maalipörssin. Gaudette valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin vuoden pelaajaksi, palkittiin eniten ottelutähtiä keränneenä pelaajana Three Stars Awardilla sekä valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hänet palkittiin myös koko NCAA:n parhaana pelaajana Hobey Baker Awardilla.
Yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2018 Gaudette teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän liittyi heti seuran NHL-joukkueen vahvuuteen. Gaudette teki NHL-debyyttinsä runkosarjan viidenneksi viimeisellä kierroksella 30. marraskuuta 2018 Edmonton Oilersia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.39 minuuttia. Gaudette pelasi kevään aikana NHL:ssä viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Gaudette pelasi alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2014, jolloin hän voitti kultaa.
Gaudetten pikkuveljet Brady ja Cam pelaavat NAHL-junioriliigan Northeast Generalsissa.
Charlotte Söderström
Charlotte Söderström (s. 1977) on ruotsalainen, joka on noussut julkisuuteen H&M-vaatekauppaketjun osaomistajana. Peritty varallisuus on nostanut hänet miljardööriksi.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 1,6 miljardia dollaria. Hänen edesmennyt isoisänsä Erling Persson (1917–2002) perusti vaateyritys Hennes & Mauritzin (H&M) vuonna 1947. Perustajan poika Stefan Persson (s. 1947), joka Charlotte Söderströmin isä, oli maaliskuussa 2018 Ruotsin rikkain ihminen ja toimi tuolloin H&M:n hallituksen puheenjohtajana. Söderströmin veli Karl-Johan Persson (s. 1975) toimi H&M:n toimitusjohtajana. Hän sekä toinen veli Tom Persson (s. 1985) ovat perineet Söderströmin tavoin osuuden pörssiyhtiö H&M:sta ja ovat dollarimiljardöörejä.
Charlotte Söderström työskentelee H&M:n sponsorointitoiminnan parissa, erityisesti hevosurheiluun liittyen. Lisäksi hänellä on maatila ja hevossiittola. Hänen omistamiinsa huippuhevosiin lukeutuu muun muassa H&M All in, jolla ruotsalaisratsastaja Peder Fredricson voitti esteratsastuksen olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2016, ja jolla voitettiin EM-kultaa vuonna 2017. Söderström on toiminut hyväntekeväissäätiö Erling-Persson Family Foundationin hallituksessa. Hän on naimisissa, kolme lasta.
Tirreno–Adriatico 2018
Tirreno–Adriatico 2018 oli järjestyksessään 53. maantiepyöräilyn Tirreno–Adriatico-kilpailu. Kilpailu alkoi joukkueaika-ajolla Camaioressa 7. maaliskuuta ja päättyi henkilökohtaiseen aika-ajoon San Benedetto del Trontossa 13. maaliskuuta 2018. Kokonaiskilpailun voitti Team Sky-tallin Michał Kwiatkowski.
Aime Hansen
Aime Hansen (s. 16. elokuuta 1962) on virolainen runoilija. Hän kirjoittaa sekä viroksi että englanniksi. Hän on valmistunut lingvistiksi ja työskennellyt toimittajana. Nykyään hän on vapaa kirjailija.
Hansenin ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1982, ja sen nimi on "Koduaja tuul". Seuraavat kokoelmat "Kalade kuninga maa" ja"Teekond madude saarele" ilmestyivät vuosina 1988 ja 1990. "Kalade kuninga maa" on ilmestynyt suomeksi vuonna 2012 nimellä "Kalojen kuninkaan maa" (NyNorden 2012) Anniina Ljokkoin suomentamana.
Virossa ei juurikaan kirjoiteta runoutta, joka olisi tyyliltään yhtenevää Hansenin kanssa. Hänen runoissaan on itämaista henkevyyttä. Niissä maailma on täynnä ihmeitä ja kertoja kuvailee maailmaa ulkopuolisen silmin.
Hansen on matkustellut Pohjois-Intiassa ja Himalajalla. Hän on kirjoittanut matkojaan kuvaavan novellikokoelman "Jaipur-Delhi-Himaalaja: Reiskohvrist leitud lood", joka ilmestyi vuonna 2009, ja se sai myös palkinnon ilmestymisvuotensa parhaana matkakirjana.
Vuonna 2011 häneltä ilmestyi kirja, jossa kuvailee tuntoja, joita hänessä nousi esiin kun asui Lontoossa.
Blayre Turnbull
Blayre Turnbull (s. 15. heinäkuuta 1993 New Glasgow, Nova Scotia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut olympialaisissa yhden hopeamitalin sekä MM-kilpailuissa kaksi hopeaa. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Calgary Infernoa.
Turnbull sai olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Hän on saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2016 ja 2017.
Turnbull on seuratasolla edustanut Wisconsinin yliopistoa vuosina 2011–2015 sekä Calgary Infernoa vuodesta 2015. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuonna 2016.
Ann-Renée Desbiens
Ann-Renée Desbiens (s. 10. huhtikuuta 1994 La Malbaie, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa maalivahtina. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut olympialaisissa hopeaa Pyeongchangissa 2018 sekä MM-kilpailuissa hopeaa Ruotsin kisoissa 2015.
Desbiens voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin Montréal Starsin joukkueessa vuonna 2012. Vuosina 2013–2017 hän edusti Wisconsinin yliopistoa.
Dylan Sikura
Dylan Sikura (s. 1. kesäkuuta 1995 Aurora, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Sikura osaa pelata myös laidassa.
"The Sports Forecaster" -sivuston mukaan Sikura on monipuolinen ja taitava, offensiivinen hyökkääjä, jolla on hyvät pelintekotaidot ja kädet. Hän on myös hyvä luistelija. Sikura ei kuitenkaan ole kovin isokokoinen ja hänen tulisi lisätä voimaa.
Sikura pelasi kaudella 2010–2011 South Central Coyotesin ja St. Andrew's Collegen joukkueissa, jonka jälkeen Erie Otters varasi hänet 266. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2011. Sikura ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Hän pelasi vuodet 2011–2014 OJHL-junioriliigan Aurora Tigersissa. Kaudella 2013–2014 Sikura oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Kory Kennedyn jälkeen. Pudotuspeleissä hän oli Tigersin paras pistemies tehoilla 10+11=21. Sikura eteni joukkueen kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Toronto Lakeshore Patriots otteluvoitoin 4–2.
Chicago Blackhawks varasi Sikuran kuudennella kierroksella 178. pelaajana . Hän kävi vuodet 2014–2018 Northeastern Universityn yliopistoa. "Sophomore -vuotensa" 2015–2016 päätteeksi Sikura voitti Hockey Eastin mestaruuden. "Junior -vuotenaan" 2016–2017 hän oli joukkueensa paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Zach Aston-Reesen jälkeen tehoilla 21+36=57. Sikura sijoittui koko Hockey Eastin syöttöpörssissä toiseksi edellään vain UNH:n Tyler Kelleher sekä pistepörssissä kolmanneksi edellään vain joukkuetoveri Zach Aston-Reese ja UNH:n Kelleher. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen. "Senior -vuotenaan" 2017–2018 Sikura nousi NU:n varakapteeniksi. Hän voitti tehoilla 22+32=54 koko Hockey Eastin syöttöpörssin sekä sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Adam Gaudette. Sikura valittiin kauden päätteeksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä finaalien tähdistökentälliseen. Hän oli myös kymmenen parhaan joukossa ehdolla koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni kuitenkin joukkuetoveri Adam Gaudettelle.
Yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2018 Sikura teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän liittyi heti seuran NHL-joukkueen vahvuuteen. Sikura teki NHL-debyyttinsä runkosarjan viidenneksi viimeisellä kierroksella 29. marraskuuta 2018 Winnipeg Jetsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.52 minuuttia. Sikura teki ottelussa heti myös kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi kevään aikana NHL:ssä viisi runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä.
Sikura edusti Kanadan A-maajoukkuetta Spengler Cupissa vuonna 2017. Turnaus päättyi joukkueen voittoon.
Sikuran isoveli Tyler pelaa myös Chicago Blackhawksin organisaatiossa. Veljesten isä John pelasi jääkiekkoa Michiganin osavaltionyliopistojoukkueessa.
Blipfoto
Blipfoto on kansainvälinen digitaalisen valokuvauksen WWW-palvelu, jonka tarkoituksena on kannustaa "päivän kuva" -tyyppiseen valokuvausharrastukseen. Aika ajoin Blipfotossa järjestetään myös haastekilpailuita, jolloin haasteeseen osallistuvat kuvaavat päivittäin annettavan aiheen alla. Suomennettuna "Blipfoto" tarkoittaa jotain valo(kuva)täplän tapaista, tai se voi viitata myös vanhanaikaisen digitaalikameran piippaavaan laukaisuääneen. Yhteisö on perustettu vuonna 21.10.2004, ja nykyään siihen kuuluu tuhansia jäseniä ympäri maailman. Yhteisön käyttökielenä on englanti.
"Blippauksen" ideana on ottaa joka päivä yksi kuva, joka jaetaan palvelun muille käyttäjille. Jokapäiväisyys ei kuitenkaan ole vaatimus, vaan vain maksimimäärä. Myöskään kuvien julkaisun ei tarvitse tapahtua päivittäin, vaan vain kuvausajankohdalla on merkitystä. Yhteisön tyypillisimmät käyttäjät kuitenkin sekä kuvaavat että julkaisevat lähes päivittäin, ja monilla julkaistu kuva yhdistyy automaattisesti myös muihin sosiaalisen median päivityksiin (kuten Facebook tai Twitter).
Perusteet blip-harrastukselle voivat olla monenlaisia. Esimerkiksi tällaisia voivat olla oman kuvauksen aktivointi, uusien kontaktien luonti, muiden kuvien katselu tai vaikkapa palautteen saaminen omista kuvista. Eräs palvelun aktiivikäyttäjistä, pian 1300 blippiä kuvannut legendaarinen muotokuvakouluttaja ja valokuvaaja Jussi Aalto kertoo:
- Olen ollut valokuvan ammattilainen vuodesta 1966 lähtien, ja viimeiset kaksi vuotta valtion taiteilijaeläkkeellä. Tämä blip-harrastus palvelee minua sormiharjoitusten tapaan, eli haluan harjoitella päivittäin, kuten muusikotkin tekevät. Näin säilytän herkkyyteni tärkeitä projekteja varten.
HEF-polttoaine
HEF-polttoaine (lyhenne sanoista high energy fuel, myös Zip fuel) oli joukko korkeaenergisiä lisäaineita sisältäneitä lentopolttoaineita, joita kehitettiin 1950-luvun alulta alkaen silloisten lentopolttoaineden korkeaenergiatiheydellisiksi korvaajiksi. HEF-polttoaineita suunniteltiin käytettäväksi muun muassa tuolloin kehitteillä olleessa strategisessa XB-70 Valkyrie -pommikoneessa, XF-108 Rapier -hävittäjässä, sekä Bomarc-ilmatorjuntaohjuksessa. Polttoaineet osoittautuivat epäkäytännöllisiksi koekäytöissä, minkä seurauksena niiden kehityksestä luovuttiin vuonna 1959.
Boraanien käyttöä lentopolttoaineiden lisäaineena lähdettiin tutkimaan vuonna 1952 Yhdysvaltain laivaston ilmailuviraston () projekti Zip:in puitteissa. Zip-projekti jatkoi aiemman Hermes-projektin jalanjäljissä kehittäen korkeaenergisiä boraanipohjaisia suihkumoottoreissa käytettäväksi suunniteltuja lentopolttoaineita. Korkeaenergisten polttoaineiden tavoitteena oli kasvattaa ydinpommien pudottamiseen käytettyjen strategisten pommikoneiden kantamaa. Zip-projekti tarjosi useiden miljoonien dollarien arvoiset sopimukset projektin pääurakoitsijoille Olin Mathieson Chemical Corporationille ja Callery Chemical Co:lle, minkä lisäksi vuosikymmenen kestäneeseen projektiin osallistui useita muita teollisuusorganisaatioita.
Huomattavasti paisunut Zip-projekti jakautui vuonna 1956, kun Olin Mathiesonin HEF-polttoaineiden parissa tehty työ siirtyi ilmavoimien valvontaan ja Calleryn Super-polttoaineiden kehitys siirtyi laivaston ilmailuviraston valvontaan.
Caroline von Brandenburg-Ansbach
Wilhelmina Charlotte Caroline von Brandenburg-Ansbach (1683–1737) oli saksalainen prinsessa, josta tuli Yrjö II:n puolisona Englannin kuningatar. Hän oli kaunis ja älykäs, ja hänellä oli paljon vaikutusvaltaa miehensä toimintaan.
Caroline menetti isänsä, Ansbachin ruhtinaan, vuonna 1686 ja äitinsä 1696. Orvoksi jäätyään hän asui Preussin herttua Fredrik In hovissa ja ystävystyi tämän vaimon Sophie Charlotten kanssa. Häntä pidettiin Euroopan kauneimpana prinsessana, mutta kolme avioliittosuunnitelmaa tyrehtyi. Lopulta hän meni naimisiin George Augustuksen kanssa. Tämä oli Hannoverin vaaliruhtinaan kruununperijä ja kolmas Englannin kruununperimysjärjestyksessä. Vuonna 1714 hänestä tuli Walesin prinsessa ja Englannin hovielämän keskeinen nainen, koska kuningas Yrjö I oli erossa vaimostaan Sophia Dorotheasta eikä tuonut tätä Lontooseen.
Caroline ja George asettuivat Lontooseen, mutta jättivät seitsenvuotiaan poikansa Frederickin Saksaan edustamaan isoisäänsä. He opettelivat Englannin kieltä ja yrittivät ymmärtää sen tapoja ja politiikkaa, toisin kuin saksalaismielinen Yrjö I. Isän ja pojan välille syntyi niin suuria näkemyseroja, että Walesin prinssi piti omaa hoviaan. Kiista meni välillä niin pahaksi, että kuningas esti poikaansa ja miniäänsä tapaamasta näiden lapsia.
Caroline oli miestään älykkäämpi ja osasi ohjailla tätä taitavasti. Hän sieti myös tämän rakastajattaria. Vuonna 1727 Carolinen puolisosta tuli kuningas Yrjö II. Useaan otteeseen kun kuningas oli Hannoverissa, Caroline toimi täysivaltaisena sijaishallitsijana Lontoossa kuukausien ajan.
Caroline tuki monia valistusajan tieteilijöitä ja taiteilijoita, kuten Voltairea, John Gayta ja Georg Friedrich Händeliä – Händel sävelsi hymnin hänen hautajaisiaan varten. Hän oli yhteydessä myös Gottfried Leibnizin, Isaac Newtonin ja Hans Sloanen kanssa. Papiston vastustuksesta huolimatta Caroline antoi lääkärien rokottaa kolme lastaan isorokkoa vastaan. Hänestä tuli rokotusten puolestapuhuja.
Juho Koivukoski
Juho Koivukoski (k. 22. helmikuuta 1920 Kokkola) oli Etsivän Keskuspoliisin palveluksessa ollut etsivä, joka helmikuussa 1920 väitti ampuneensa Otto Ville Kuusisen Pohjanlahden jäällä. Suurta kohua synnyttänyt juttu osoittautui perättömäksi, ja Koivukoski ampui lopulta itsensä.
Lapualta kotoisin ollut Koivukoski oli toiminut sahatyömiehenä ja sekatyömiehenä ennen Suomen sisällissotaa. Syksyllä 1917 hänen väitettiin olleen jonkin aikaa punaisten riveissä mutta sitten hän liittyi valkoisiin ja teki sodan aikana kertoman mukaan "korvaamattomia palveluksia valkoisille". Sodan jälkeen Koivukoski onnistui pääsemään Etsivän Keskuspoliisin etsiväksi toimipaikkanaan Seinäjoki.
Kuusisen ampumisjuttu sai alkunsa kun Koivukoski saapui illalla 11. helmikuuta 1920 Lapuan kirkonkylässä sijainneeseen Vihtori Kosolan taloon jossa olivat paikalla Kosolan lisäksi muun muassa Artturi Leinonen ja Jalmari Lahdensuo. Koivukoski oli jo aiemmin kertonut Lahdensuolle olevansa Raippaluodon seudulla piileskelevän Kuusisen jäljillä ja nyt hän ilmoitti pidättäneensä Kuusisen Oravaisten kestikievarissa. Sanomalehti Ilkka julkaisi asiasta seuraavana päivänä uutisen jonka mukaan pidätetty Kuusinen olisi jo kuljetettu junalla Helsinkiin. Paikallisille poliiseille ja Vaasan läänin maaherralle tieto tuli täytenä yllätyksenä.
Kun Koivukoskelta vaadittiin tarkempia tietoja asiasta hän ilmoitti matkustavansa itse Helsinkiin ja antavansa siellä selonteon Etsivän keskuspoliisin päällikölle Ossian Holmströmille. Pari päivää myöhemmin Koivukoski tapasi Lapualla Vihtori Kosolan ja kertoi tälle että olikin ampunut Kuusisen kuoliaaksi ja jättänyt ruumiin merenjäälle. Koivukoski oli kertomansa mukaan seurannut hiihtäen Ruotsiin matkannutta Kuusista Raippaluodon edustalla ja vaatinut tätä palaamaan Suomeen. Kun Kuusinen oli kieltäytynyt Koivukoski oli kertomansa mukaan ampunut hänet.
Uutinen Kuusisen kuolemasta levisi pian ja Suomen Sosialidemokraatti julkaisi siitä ensimmäisenä uutisen 17. helmikuuta 1920. Kansanedustaja Väinö Tanner teki asiasta myös hallitukselle välikysymyksen. Helsingistä lähetettiin nyt Helsingin poliisilaitoksen rikososaston apulaispäällikkö Rafael Silander Pohjanmaalle selvittämään asiaa ja hänen Vaasassa, Lapualla ja Oravaisissa pitämissään kuulusteluissa selvisi pian että Kuusista ei ollut nähty sen paremmin elävänä kuin kuolleena ja koko juttu oli perätön.
Koivukosken kerrottiin nousseen etelään menevään junaan mutta sitten hänen ruumiinsa löytyikin Kokkolan rautatieaseman lähellä sijainnesta puistosta varmistamaton pistooli rinnan päällä (lehtiuutisissa mainittiin että ruumis olisi löytynyt eräästä puutarhasta Uudestakaarlepyystä). Tutkimuksissa selvisi että 43-vuotias Koivukoski oli ampunut itsensä.
Jonna Yli-Mäenpää
Jonna Yli-Mäenpää (s. 2. syyskuuta 1996 Ängelholm, Ruotsi) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Yli-Mäenpää on pelannut Suomen pääsarjassa Team Kuortaneen (ensimmäisellä kaudella nimenä Team Oriflame) joukkueessa vuodet 2013–2015 ja vuodesta 2015 Oulun Kärpissä. Kauden 2017–2018 loppuun mennessä hän on pelannut pääsarjassa 96 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 14+25=39, sekä 16 pudotuspeliä tehopistein 0+3=3. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2017 ja vuonna 2018.
Yli-Mäenpää on pelannut alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014.
Kirsten Rausing
Eva Kirsten Elisabet Rausing (s. , Lund, Ruotsi) on Britanniassa asuva ruotsalainen liikenainen, hevoskasvattaja, hevosurheiluvaikuttaja ja perijätär, jonka isoisä perusti elintarvikepakkauksia valmistaneen valmistaja Tetra Pakin. Rausing peri kahden veljensä tavoin kolmanneksen tästä nyttemmin nimellä Tetra Laval tunnetusta pakkauskonsernista. Tämä teki sisaruksista miljardöörejä. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi kunkin sisaruksen varallisuudeksi 6,6 miljardia dollaria.
Rausingin edesmennyt isoisä Ruben Rausing (1895–1983) perusti antiseptisia, kartonkisia juomapakkauksia valmistaneen Tetra Pakin vuonna 1951. Pakkaukset mahdollistivat esimerkiksi mehujen ja maitotuotteiden pakkaamisen lasipulloja kevyempiin ja muovipusseja kestävämpiin pakkauksiin, mikä teki ne suosituiksi. Yritys hankki vuonna 1991 ranskalaisen meijerilaitevalmistaja DeLavalin, ja konserniyhtiön nimi muutettiin vuonna 1993 muotoon Tetra Laval. Samana vuonna Kirstenin isä Gad Rausing (1922–2000) lunasti yhtiöstä tässä vaiheessa puolet omistaneen veljensä Hans Rausingin ulos pakkauskonsernista Gadin kuoltua Kirstenin äiti, taidehistorioitsija Birgit Rausing (s. 1924) perusti yhtiön osakkeiden hallitsemiseksi rahaston (holdingyhtiön), jonka edunsaajia Kirsten sekä hänen nuoremmat veljensä Finn (s. 1955) ja Jörn (s. 1960) ovat, kukin kolmanneksen osuudella. Kirsten Rausing on toiminut Tetra Lavalin johtokunnassa vuodesta 1991 lähtien.
Kirsten Rausing on naimaton, eikä hänellä ole lapsia. Hän on tunnettu hevoskasvattaja, jolla on ollut hevoskasvattamo jo nuorena Ruotsissa (Simonstorp). Vuonna 1977 hän muutti Ruotsista ensin Irlantiin työskennelläkseen Airlie Stud -hevossiittolassa, joka oli tuolloin maailman johtavia kilpahevosten hevoskasvattamoja. Vuonna 1980 hän muutti nykyiselle kotipaikkakunnalleen Englannissa, Suffolkin Newmarketiin ja perusti sittemmin kuuluisajsi nousseen, lukuisten voittajahevosten siittolana ja kotitallina tunnetun Lanwades Studin. Nykyään hänellä on kaksi menestyvää lämminveristen hevosten kasvattamoa Newmarketissa Englannissa ja yksi Irlannissa. Hänellä on ollut monia hevoskasvatuksen ja hevoskilpailuihin liittyviä johto- ja luottamustehtäviä. Vuonna 2014 sanomalehti The Guardian katsoi hänen kuuluvan Britannian 50 vaikutusvaltaisimman naispuolisen urheiluvaikuttajan joukkoon.
Sari Wäänänen
Sari Wäänänen (s. 6. huhtikuuta 1993 Ylikiiminki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Wäänänen on pelannut Suomen pääsarjassa Oulun Kärpissä vuodet 2010–2012 sekä vuodesta 2014. Kauden 2017–2018 loppuun mennessä hän on pelannut pääsarjassa 101 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 30+43=73, sekä 23 pudotuspeliä tehopistein 5+6=11. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2017 ja 2018. Lisäksi hänellä on yksi SM-pronssi.
Arthur Upfield
Arthur William Upfield (1. syyskuuta 1890 Gosport,  Hampshire, Englanti – 12. helmikuuta 1964 Bowral, Uusi Etelä-Wales, Australia) oli englantilais-australialainen kirjailija.
Upfieldin etunimet olivat alunperin järjestyksessä William Arthur, mutta nimet käännettiin diminutiivin Little Bill välttämiseksi. Syntymävuodeksi on eri lähteissä annettu vuosia väliltä1888–1892. Hän kirjoitti jo kouluaikana julkaisematta jääneitä Sexton Blake -tyylisiä romaaneja.
Upfield aloitti kirjoittajanuransa kirjoittamalla eri lehtiin, muun muassa lontoolaiseen Daily Mailiin. Jottei tuottaisi häpeää suvulle ja saisi uuden alun mahdollisuuden hän muutti isänsä lähettämänä Australiaan Adelaideen 1911 ja työskenteli alkuun sekalaisissa töissä.
Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli Lähi-idässä, Englannissa ja Ranskassa. Sodan aikana 1915 hän avioitui sairaanhoitaja Anne Douglassin kanssa. Heidät vihittiin Egyptissä Britannian konsulaatissa. Hän palasi Australiaan 1921 ja erosi vaimostaan. Sittemmin hänen pitkäaikainen kumppaninsa oli Jessica Hawke, joka kirjoitti joko yksin tai yhdessä Upfieldin kanssa tämän elämäkerran "Follow My Dust!". Teos hyödyntää osittain Upfieldin 1930-luvulla kirjoittamaa mutta julkaisematta jäänyttä käsikirjoitusta "The Tale of a Pommy". Upfieldin varsinainen esikoisteos oli "The Barrakee Mystery", joka kuitenkin ilmestyi vasta uudelleenkirjoittamisen jälkeen 1929. Sen alkuperäinen päähenkilö oli valkoihoinen salapoliisi, mutta uudelleenkirjoittamisen aikana päähenkilöksi tuli Queenslandin yliopistosta valmistunut Napoleon Bonaparte eli "Bony", jonka esikuvana oli hänen ystävänsä Leon Wood.
Upfieldin ensimmäisenä julkaistu romaani "The House of Cain" ilmestyi 1928. Hän jätti työt No. 1 Rabbit-Proof Fencen rakennustyössä ja ryhtyi täysitoimiseksi kirjailijaksi 1931 ja muutti Perthiin mutta kirjoitti vielä melbournelaiseen Heraldiin siihen asti, kunnes tulot kirjoista mahdollistivat omistautumisen kirjailijantyölle kokonaan. Toisen maailmansodan aikana Upfield palveli päämajassa sotasensuurissa.
Upfieldin jännityskirjat olivat suosittuja varsinkin Yhdysvalloissa, ja hän pääsi Mystery Writers' Guild of American jäseneksi. Hän oli ensimmäinen ulkomainen täysjäsen. Suosituimpia oli kirjasarja, jonka päähenkilö oli puoliksi aboriginaali poliisi Napoleon Bonaparte. Upfieldin julkaisemattoman omaelämäkerran "Beyond the Mirage" käsikirjoitus on tallennettu Australian kansalliskirjastoon. Myös Saksassa hänen kirjansa ovat olleet suosittuja, ja kaikki kirjat on käännetty saksaksi.
Upfieldin viimeinen Bony-kirja "The Lake Frome Monster" jäi kesken, ja sen viimeistelivät J. L. Price ja Dorothy Strange. Se ilmestyi Lontoossa 1966.
Upfieldiä ei oikein koskaan hyväksytty Australian kirjallisissa piireissä, mihin hän reagoi sanomalla: "En ole kirjallinen henkilö, enkä edes halua olla". Sen sijaan Englannissa ja Yhdysvalloissa hän oli suosittu, ja arvostelut olivat hyviä. Yhdysvalloissa joidenkin kirjojen nimet muutettiin, koska kustantaja katsoi ettei niitä ymmärretä, mikä harmitti Upfieldiä: "Doubleday antaa kirjoilleni oman mielensä mukaisia nimiä."
Jasmin Hulanmäki
Jasmin Hulanmäki (s. 9. heinäkuuta 1995 Pyhäjoki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hulanmäki on pelannut Suomen pääsarjaa Oulun Kärppien joukkueessa vuodesta 2015. Kauden 2017–2018 loppuun mennessä hän on pelannut pääsarjassa 67 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 25+18=43, sekä 21 pudotuspeliä tehopistein 4+6=10. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2017 ja vuonna 2018.
Nelli Salomäki
Nelli Salomäki (s. 1. heinäkuuta 1997 Raahe) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Salomäki on pelannut Suomen pääsarjaa Oulun Kärppien joukkueessa kaudesta 2012–2013 alkaen. Kauden 2017–2018 loppuun mennessä hän on pelannut pääsarjassa 139 runkosarjaottelua ja 41 pudotuspeliä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2017 ja vuonna 2018.
Salomäki on pelannut alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015. Hänen veljensä on Nashville Predatorsin hyökkääjä Miikka Salomäki.
Overload
Overload on videopeli, jonka on kehittänyt Revival Productions. Peliä on luonnehdittu "Descent-" sekä "Descent II "-pelien henkiseksi seuraajaksi. Revival Productionsin jäseniin lukeutuu perustajat Matt Toschlog and Mike Kulas, jotka myös perustivat kahden ensimmäisen Descent-pelin takana olleen Parallax Softwaren, sekä Radian Gamesin Luke Schneider.
Hanke sai osittaisen rahoituksen 12. maaliskuuta 2016 Kickstarter-kampanjalla keräten 306 537 dollaria 4 896 tukijalta.
Peli on ollut saatavilla Steamin Early Access -alustalla maaliskuusta 2017 lähtien. Pelin tietokoneversiot julkaistiin 31. toukokuuta 2018, kun taas versiot PlayStation 4 - ja Xbox One -pelikonsoleille julkaistaan myöhemmin.
Silvan Dillier
Silvan Dillier (s. 3. elokuuta 1990 Baden, Sveitsi) on sveitsiläinen rata- ja maantiepyöräilijä.
Dillier edusti Chambéry Cyclisme Formation - AG2R La Mondiale -joukkuetta 2010, Team Voralrbergiä 2011 ja EKZ Racing Teamiä 2012. Hän kilpaili alkuvuoden 2013 BMC Development Teamissä ja elokuusta lähtien harjoittelijana BMC Racing Teamissä, jossa jatkoi ammattilaisena 2014–2017. Kaudesta 2018 hän on edustanut Ag2r-La Mondialea.
Dillier saavutti ratapyöräilyn EM-kilpailuissa hopeaa pisteajossa 2011 ja joukkuetakaa-ajossa 2015. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai pariajossa (eli madisonissa) pronssia 2008. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti kolme kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin.
Dillier on saavuttanut maantiepyöräilyn MM-kilpailujen joukkueaika-ajossa BMC Racing Teamissa kultaa 2014 ja 2015 sekä pronssia 2017. Hän voitti Sveitsin-mestaruuden aika-ajossa 2015 ja maantieajossa 2017. Hän voitti kuudennen etapin Italian ympäriajossa 2017.
Dillier sijoittui toiseksi Pariisi–Roubaix-suurklassikossa 2018. Hän kuului yhdeksän ajajan ryhmään, joka lähti irtiottoon noin tunnin ajon jälkeen. Peter Sagan tavoitti kärkiryhmän 53 kilometriä ennen maalia ja 26 kilometriä ennen maalia kärjessä ajoivat enää Sagan ja Dillier, joiden kirikamppailun Sagan voitti.
Lähteet: Pro Cycling Stats. Cycling Archives
Amiraliteettienkaskaskäpinkäinen
Amiraliteettienkaskaskäpinkäinen ("Edolisoma admiralitatis") on kaskaskäpinkäisiin kuuluva lintulaji, jonka nimi on suomen kielen pisin. Ykkössijan se jakaa uudenkaledonianlepinkäismonarkin kanssa – kummankin nimessä on 32 kirjainta. Osa tutkijoista pitää sitä kuitenkin toisen käpinkäislajin, kaitanokkakäpinkäisen alalajina ("Coracina tenuirostris admiralitatis"). Myöskään Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto ei ole vielä myöntänyt sille itsenäisen lajin asemaa, minkä takia sille ei toistaiseksi määritellä omaa uhanalaisuusluokitusta. Laji esiintyy luonnossa vain Papua-Uudessa-Guineassa Manusin provinssiin kuuluvien Amiraliteettisaarten Manusin saarella.
Formula 2 Bahrainin Grand Prix 2018
Formula 2 Bahrainin Grand Prix 2018 oli Formula 2 -kauden 2018 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 7.–8. huhtikuuta Bahrainin moottoriradalla Sakhirissa Bahrainissa.
Norah Amsellem
Norah Amsellem on ranskalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän on esiintynyt muun muassa Metropolitan-oopperassa, La Scalassa, San Franciscon oopperassa, Lontoon Royal Opera Housessa, Covent Gardenissa ja Wienin valtionoopperassa. Hän on myös konserttiartisti. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Marco Armiliaton, Daniel Barenboimin, James Conlonin, Rafael Frühbeck de Burgosin, Daniele Gattin, James Levinen, Jesús López Cobosin, Charles Mackerrasin, Zubin Mehtan, Riccardo Mutin, Kent Naganon, Daniel Orenin, Seiji Ozawan, Antonio Pappanon, Michel Plassonin, Georges Pretren, Leonard Slatkinin, Pinchas Steinbergin, Roberto Spanon, Michel Tilson-Thomasin ja Mareck Janovskyn kanssa.
Amsellemin merkittävien roolien joukossa ovat olleet Violettan osuus Giuseppe Verdin oopperassa "La traviata", nimirooli Jules Massenet'n "Manonissa", Mimin rooli Giacomo Puccinin "La bohèmessa" ja Liùn osa viimeksi mainitun säveltäjän "Turandotissa".
Amsellem on syntyperäinen pariisilainen. Hän aloitti musiikinopintonsa viiden vuoden iässä, jolloin hän soitti pianoa ja harppua. Kahdeksanvuotiaana hän liittyi lapsikuoroon. Sittemmin Amsellem siirtyi Yhdysvalloissa suorittamiensa opintojen pariin.
Joséphine Fodor
Joséphine Fodor (13. lokakuuta 1789 Pariisi – 14. elokuuta 1870 Lyon) oli ranskalainen sopraano. Hän oli säveltäjä Josephus Andreas Fodorin (1751–1828) tytär ja sai isältään varhaista opetusta harpun- ja pianonsoitossa. Hän opiskeli myös laulamista ja pääsi vuonna 1810 esiintymään Pietariin, jossa hän työskenteli, kunnes keisarillisen määräyksen pohjalta ulkomaalaiset erotettiin tehtävistä teatterissa. Vuonna 1812 Fodor meni naimisiin ranskalaisen näyttelijä Mainvillen kanssa.
Fodor esiintyi Tukholmassa ja Kööpenhaminassa ennen paluutaan Pariisiin, jossa hän esiintyi Opéra-Comiquessa. Hän pääsi työskentelemään myös Théâtre Italieniin (Italialaiseen teatteriin), jota johti Angelica Catalani. Sopimus päättyi vuonna 1818, jolloin Fodor lähti Venetsiaan. Vuonna 1819 Fodor siirtyi jälleen Pariisiin, jossa hänestä tuli kolmen vuoden ajaksi Italialaisen teatterin tähti. Vuonna 1822 hän esiintyi Desdemonan roolissa Gioacchino Rossinin "Otello"-oopperassa Napolin Teatro San Carlossa, ja vuonna 1823 hän saavutti menestystä Wienissä. Hän esiintyi kahdessakymmenessä eri roolissa, mutta erityisesti hänen ohjelmistonsa koostui Rossinin, Ferdinando Paerin ja Wolfgang Amadeus Mozartin oopperarooleista. Fodor vetäytyi lavalta vuonna 1828.
Vuonna 1857 Fodorilta ilmestyi kirja "Réflexions et conseils sur l'art du chant".
Christine Brenk
Christine Brenk on saksalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän syntyi Pforzheimissa ja opiskeli laulamista kotimaassaan yliopistotasolla kahden professorin – Eva-Maria Molnarin ja Rudolf Pierriayn – johdolla. Brenk myös täydensi opintojaan Lontoossa Laura Sartin johdolla. Sittemmin Brenk osallistui Geoffrey Parsonsin, Charles Brettin ja Judith Beckmannin mestarikursseille. Hän sai Wagner-liitolta stipendin ja voitti palkinnon valtakunnallisessa laulukilpailussa Berliinissä.
Brenk piti konserttikiertueita Novosibirskissä, Portugalissa ja Unkarissa. Oopperadebyyttinsä Brenk piti vuonna 1991 Schwetzingenissä Paminan roolissa "Taikahuilussa". Brenk on omistanut aikaansa myös yksinlaulu- ja konserttilaulannalle. Hän on osallistunut Bachin "Jouluoratorion" levyttämiseen.
Gentjana Rochi
Gentjana Rochi (s. 17. syyskuuta 1994, Gostivar) on makedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa Naisten Liigassa pelaava Jyväskylän Pallokerhoa. Kotimaansa lisäksi aikaisemmin myös Saksan alasarjoissa pelannut Rochi oli kaudella 2017 Naisten Liigan toiseksi paras maalintekijä 19 maalillaan. Toukokuussa 2017 hänet valittiin Naisten Liigan kuukauden pelaajaksi.
Antonia Johnson
Antonia Margaret Ax:son Johnson, usein muodossa Antonia Ax:son Johnson (Ax:son luetaan ja on väestökirjoissa virallisesti "Axelson"; s. , New York, Yhdysvallat) on ruotsalainen liikenainen, perheyrittäjä ja Axel Johnson -konsernin neljännen sukupolven perijätär. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudeksen 6,3 miljardia dollaria. Hän on rikkain Ruotsissa asuva nainen.
Johnson peri isoisoisänsä Axel Johansonin vuonna 1873 perustaman Axel Johanson -monialakonsernin isänsä kuoltua vuonna 1982. Hänen johdollaan alkujaan erityisesti meriliikenteesä ja teollisuudessa toimineen konsernin liiketoiminnassa tehtiin merkittäviä suunnanmuutoksia. Nyt tukholmalaisessa yrityskonsernissa on neljä liiketaloudellisesti itsenäisestä yhtiötä: newyorkilainen Axel Johnson Inc., sekä ruotsalaiset Axel Johnson AB, AxFast AB ja Altocumulus AB. Axel Johansson AB pitää hallussaan 50 prosentin osuutta pörssinoteeratusta vähittäis- ja tukkukauppayhtiöstä Axfoodista, 25 prosentin osuutta tietokonetuotteiden vähittäismyyjästä (Dustin Group). Konserniin kuuluuvat myös Åhléns-tavaratalot, Kicks -kosmetiikkamyymälät ja Martin & Servera -ravintolatukkupalvelut. AxFast omistaa kiinteistöjä, erityisesti vähittäiskauppojen liiketiloja Ruotsissa. AltoCumulus toimii omaisuudenhoitoyhtiönä.
Johanson toimi konsernin hallituksen puheenjohtajana maaliskuuhun 2015 saakka. Tuolloin valta yhtiön johto siirtyi hänen tyttärelleen Caroline Bergille. Ax:son Johnson on osaomistaja muun muassa kolmella Michelin-tähdellä palkitussa tukholmalaisessa Frantzén-ravintolassa.
Johnson opiskeli psykologiaa 1960-luvulla Harvardin Radcliffe Collegessa ja Tukholman yliopistossa (BSc, 1971). Hän on naimisissa toista kertaa. Hänellä on neljä lasta ensimmäisestä avioliitosta (1963–1983) yritysjohtaja, kreivi Nils Mörnerin kanssa. Johnson pitää ratsastamisesta ja hänen kotitilallaan Tukholman lähellä on olympiatason kouluratsastusrata ja hevossiittola (Lövsta stuteri). Hän on toiminut Ruotsin kouluratsastusliiton (Svensk Dressyr) puheenjohtajana. Hän toimii kunnallispolitiikassa kunnanvaltuutettuna (viimeksi 2014-; Folkpartiet, nyk. Liberalerna). Vuosina 2006–2012 hän oli kotikaupunkinsa Upplands Väsbyn kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja.
Ax:son Johanson on saanut useita tunnustuksia. Hänet nimettiin vuonna 2013 Tukholman KTH:n kunniatohtoriksi. Palkintoperusteissa mainittiin vastuullinen yrittäjyys yhteiskunnassa ja sen tutkimuslaitosten kanssa, painottaen kestävää kehitystä.
Ax:son Johansonista on kirjoitettu ainakin yksi osin haastatteluihin pohjautuva kirja: Bengt Ericson (2007/2013) "Antonias revansch : hur hon räddade sitt imperium från att gå under och kom tillbaka som en vinnare". ISBN 978-9186597580 (uusi painos 2013).
Ella Jenkins
Ella Jenkins (s. 6. elokuuta 1924 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen laulaja. Hänet tunnetaan lapsille tekemästään musiikista, joka kuitenkin on vedonnut myös kouluttajiin ja muihin aikuisiin.
Jenkins varttui Chicagossa ja aloitti ammattimaisen laulajanuransa vuonna 1956. Albumien lisäksi hän on tehnyt kirjoja ja videoita; teoksillaan hän opettaa lapsille monenlaisiin elämänalueisiin sisältyviä asioita lukemisesta maantietoon ja tanssiin. Ajan mittaan Jenkins ryhtyi myös ohjeistamaan lasten opettajia. Kuuluisilla "Adventures in Rhythm" -workshopeillaan hän esitteli näille uudenlaisia ryhmälaulannan ja rytmin tuottamisen metodeja. Vuonna 1999 Jenkins julkaisi jo kolmannenkymmenennen albuminsa Smithsonian Folkways Recordsings -yhtiölle. Albumin nimi on "Ella Jenkins & a Union of Friends Pulling Together".
Jenkins on päivittänyt tuotantonsa kattamia teemoja ajanmukaisilla tavoilla. Hän on käsitellyt teoksissaan muun muassa monikulttuurisuuden ja ympäristön kaltaisia aiheita. Vuonna 2017 Jenkins juhlisti kuudettakymmenettä vuottaan Folkways-artistina julkaisullaan "Camp Songs". Hänelle on myönnetty Grammy-palkinto elämäntyöstään.
Mathilde Seigner
Mathilde Seigner (s. 17. tammikuuta 1968) on ranskalainen näyttelijä, joka on menestyksellisesti näytellyt ranskankielisissä filmeissä. Hän on näyttelijä Emmanuelle Seignerin sisar, näyttelijä Françoise Seignerin lapsi ja näyttelijä Louis Seignerin lapsenlapsi.
Hän aloitti filmiuransa elokuvassa "Le sourire" (1994). Samana vuonna tehdyssä ohjaaja Claude Millerin elokuvassa "Hymy" ("Rosine", 1994) hän oli pääosassa ja sai suorituksestaan huomionosoituksia. Elokuvasta "Nettoyage à sec" (1997) hän voitti naissivuosan César-palkinnon ja rooli filmissä "Kauneushoitola Venus" ("Vénus beauté (institut)" 1999) antoi hänelle toisen sivuosa-César-palkinnon. Ohjaaja Claude Millerin filmi "Betty Fisher" ("Betty Fisher et autres histoires", 2001) tuotti Signerille parhaan näyttelijättären palkinnon Montrealin elokuvajuhlilla ja samana vuonna tehty "Tyttö Pariisista" ("Une hirondelle a fait le printemps", 2001) vastaavan palkinnon Cabourgin elokuvajuhlilla. Mathilde Seigner oli naispääosassa ohjaaja Clade Lelouchin pariisilaistrilogian ensimmäisessä osassa "Le genre humain - 1ère partie: Les Parisiens" (2004).
Susie Allanson
Susie Allanson (s. 17. maaliskuuta 1952 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen countrylaulaja ja näyttelijä. Hän aloitti ammattimaisen uransa vuonna 1970, muutti eteläiseen Kaliforniaan 1975 ja sai ABC Recordsin kautta julkaistuksi debyyttialbuminsa, joka sisälsi singlen "Love Is a Satisfied Woman"/"Me & Charlie Brown". Allanson julkaisi toisenkin singlen ("Baby Don't Keep Me Hangin' On"), jonka ansiosta hän sai sopimuksen Curb Recordsilta. Myöhemmin Allanson levytti myös Elektralle ja United Artists Recordsille.
Allanson meni naimisiin managerinsa Ray Ruffin kanssa ja jatkoi uraansa äitiydestä huolimatta 1980-luvulle saakka.
Anne Greiling
Anne Greiling on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan kontra-altto. Hän syntyi Pforzheimissa ja opiskeli professori Katharina Daun johdolla. Hän osallistui myös Charles Spencerin ja Ulrich Eisenlohrin pitämille laulutunneille. Jo opiskeluaikoinaan Greiling esiintyi vierailijana eri saksalaisissa oopperataloissa. Hän on myös konsertti- ja liedtulkitsija. Hän on kiertänyt konsertoimassa muuallakin Euroopassa sekä Israelissa.
Greiling on työskennellyt Bonnin oopperassa, jossa hän debytoi tammikuussa 1996 Suzyn roolissa Giacomo Puccinin "La Rondinessa". Greiling on myös esiintynyt muiden muassa Engelbert Humperdinckin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teosten tulkinnoissa. Hän on tehnyt yhteistyötä Bonnin oopperassa sellaisten kapellimestarien kuin Jeffrey Taten ja Gustav Kuhnin kanssa.
Isaac Peral (A0)
Isaac Peral (runkonumero A0) oli Espanjan laivaston vuonna 1916 vesille laskettu ensimmäinen sukellusvene. Alus oli samankaltainen kuin Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen kaksirunkoinen sukellusvene "USS M-1" (SS-47).
Alus tilattiin 17. helmikuuta 1915 annetun laivastonlain perusteella Fore River Shipyardilta Quincystä Massachusettsista Yhdysvalloista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 21. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1916 ja otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1917.
Aluksen nimeksi vaihdettiin 1930 "O1". Alus poistettiin palveluksesta 18. toukokuuta 1932.
Kaijat
Kaijat (Psittaculidae) on papukaijalintuihin kuuluva heimo. Aikaisemmin heimon lajit on luokiteltu kuuluviksi papukaijojen heimoon, mutta on sittemmin erotettu siitä omaksi heimokseen. Kaijojen heimoon kuuluu BirdLife Suomen käyttämän luokituksen mukaan 45 sukua ja 184 lajia.
Kaijoja tavataan Afrikasta, Aasiasta ja Oseaniasta. Niiden elinympäristöä ovat metsät ja ravintoa marjat, hedelmät, siemenet ja kukkien mesi. Uknäöllisesti tyypillisiä piirteitä ovat suuri ja koukkupäinen nokka ja usein värikäs höyhenpuku.
Isaac Peral (C1)
Isaac Peral (runkonumero C1) oli Espanjan laivaston vuonna 1927 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta, missä köli laskettiin 19. kesäkuuta 1923. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 18. heinäkuuta 1928.
Alus poistettiin palveluksesta 30. tammikuuta 1950.
Meaghan Rath
Meaghan Rath (s. 18. kesäkuuta 1986 Montreal, Quebec) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Sally Malikina Syfyn tieteissarjasta "Being Human" ja Tani Reynä CBS:än poliisisarjasta "Havaiji 5-0". Rath opiskeli filmitieteen ja viestinnän linjalla Dawson Collegessa.
Meaghanin pikkuveli on näyttelijän töitä tekevä Jesse Rath.
Veka Pyyny
Veka Pyyny (s. 4. tammikuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Pyyny pelaa Rovaniemen Palloseuran B-junioreissa sekä miesten edustusjoukkueessa.
29. tammikuuta 2017 Pyyny teki debyyttinsä miesten tasolla Suomen Cupissa Haukiputaan Palloa vastaan, kun Juha Malinen vaihtoi hänet kentälle Cem Felekin tilalle. Veikkausliigassa Pyyny pelasi ensimmäisen kerran 8. huhtikuuta 2018 kauden avausottelussa MIFK:a vastaan, kun hänet vaihdettiin ottelun lopussa Agnaldo Moraesin tilalle.
Simon Marius
Simon Marius (latinisoitu saksalaisesta nimestä "Simon Mayr," 20. tammikuuta 1573 – 5. tammikuuta 1625) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän syntyi Gunzenhausenissa, lähellä Nürnbergiä, mutta eli suurimman osan elämästään Ansbachissa.
Vuonna 1614 hän julkaisi teoksensa "Mundus Iovialis", jossa hän kuvailee Jupiteria ja sen kuita. Hän väitti kirjassa, että löysi planeetan neljä kuuta ennen Galileita.
Sampo Ala
Sampo Ala (s. 18. tammikuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Ala pelaa Rovaniemen Palloseuran B-junioreissa sekä miesten edustusjoukkueessa.
Ala solmi RoPS:n kanssa kolmivuotisen sopimuksen maaliskuussa 2018 ja teki debyyttinsä miesten tasolla Suomen Cupin ottelussa KuPS:aa vastaan 10. maaliskuuta 2018.
Rasmus Degerman
Rasmus Degerman (s. 23. huhtikuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Degerman pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
Degerman teki debyyttinsä miesten tasolla Suomen Cupin ottelussa OPS:aa vastaan 11. helmikuuta 2017. Veikkausliigadebyytin Degerman teki 18. toukokuuta 2018 ottelussa FC Lahtea vastaan, jossa hän pelasi reilut 15 minuuttia.
Valhalla (kraatteri)
Valhalla on Aurinkokunnan suurin moni-renkainen kraatteri. Se sijaitsee Kallistossa (yksi Jupiterin kuista). Se on nimetty Valhallan mukaan, Odinin sali minne soturit viedään kuoltuaan.
Asgard (kraatteri)
Asgard on toiseksi suurin monirenkainen kraatteri Kallistossa. Sen ympärysmitta on 1 600 km. Se on nimetty Asgårdin mukaan, skandinaavisten jumalten valtakunta.
Elizabeth Roemer
Elizabeth Roemer (1929 – 8. huhtikuuta 2016) oli amerikkalainen tähtitieteilijä, joka tutki komeettoja ja asteroideja.
Roemer oli professori Arizonan yliopistossa. Hän löysi kaksi asteroidia: "1930 Lucifer" ja "1983 Bok". Asteroidi "1657 Roemera" on nimetty hänen mukaansa.
Eerik Kantola
Eerik Kantola (s. 9. maaliskuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kantola pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
Kantola teki debyyttinsä miesten tasolla Suomen Cupin ottelussa AC Oulua vastaan 6. helmikuuta 2017. Veikkausliigassa Kantola esiintyi ensimmäisen kerran 19. toukokuuta 2017 Veikkausliigan vierasottelussa SJK:a vastaan, kun RoPS kärsi loukkaantumisista ja sairastumisista. Kantola vaihdettiin tauolla Lassi Järvenpään tilalle.
Charles Dillon Perrine
Charles Dillon Perrine (heinäkuun 28. 1867 - kesäkuun 21. 1951) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä joka eli Argentiinassa. Hän voitti Lalande-palkinnon vuonna 1897.
Hän syntyi Steubenvillessa, Ohiossa. Hän työskenteli Lickin observatoriossa vuodesta 1893 vuoteen 1909 asti. Hän löysi kaksi Jupiterin kuuta: Himalia (1904) ja Elara (1905).
Jimi Vaarala
Jimi-Jasper Vaarala (s. 21. syyskuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Vaarala pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
C2 (1928)
C2 oli Espanjan laivaston vuonna 1928 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta, missä köli laskettiin 15. syyskuuta 1923. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1928 ja otettiin palvelukseen vielä samana kesänä 19. heinäkuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 6. kesäkuuta 1951.
Juhani Kangas
Juhani Kangas (s. 27. huhtikuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Kangas pelaa Rovaniemen Palloseurassa.
Kangas teki RoPS:n kanssa kaksivuotisen sopimuksen marraskuussa 2016. Kangas teki debyyttinsä miesten tasolla Suomen Cupin ottelussa FC Hakaa vastaan 20. huhtikuuta 2016.
Veikkausliigassa Kangas esiintyi ensimmäisen kerran 15. lokakuuta 2017 Veikkausliigan ottelussa VPS:aa vastaan. Päävalmentaja Juha Malinen teki erikoisen ratkaisun ottelun lisäajalla tilanteen ollessa 3–0, kun hän vaihtoi Kankaan maalille Antonio Regueron tilalle. Reguerolla ei ollut tilanteessa mitään vammaa ja ottelun jälkeen Malisen temppua kritisoitiin sosiaalisessa mediassa "nöyryytykseksi" VPS:aa kohtaan. Malinen kuitenkin kertoi, että Kankaan vaihtaminen kentälle oli kiitos kahden vuoden tunnollisesta harjoittelusta edustusjoukkueen mukana.
C4 (1929)
C4 oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1929 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 21. syyskuuta.
Alus upposi 7. helmikuuta 1947 kolaroituaan hävittäjä "Lepanton" kanssa.
C5 (1929)
C5 oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 28. lokakuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1930.
Alus katosi merellä 31. joulukuuta 1936.
C6 (1929)
C6 oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 29. joulukuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 27. syyskuuta 1930.
Alus poistettiin palveluksesta 31. heinäkuuta 1941.
Tvijälp
Tvijälp on yksi Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Se sijaitsee Linholmsfjärdenin merialueella parisen kilometriä Haukilahden venesatamasta itään. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Tvijälp kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välillä on noin 200 metriä leveä salmi.
Tvijälpin pinta-ala on 13,4 hehtaaria. Saaren itäosassa on matala, kaislikkoinen lahti, joka antaa saarelle c-kirjainta muistuttavan muodon. Tvijälpin keskiosa eli lahden länsipuolinen kannas on alavaa maata. Tvijälpin pohjoinen osa on metsäistä, havupuuvaltaista mäkimaata, joka kohoaa yli kymmenen metrin korkeuteen merenpinnasta. Eteläosa puolestaan on verraten kallioista mäkimaata, joka kohoaa yli viidentoista metrin korkeuteen. Rantaniittyjä on siellä täällä. Tvijälpin luonnossa on muistoja saarella vietetystä kalastajaelämästä.
Tvijälp on osa Espoon itäsaaristoa. Sen koillispuolella sijaitsee Småholm ja lounaispuolella Varsasaari. Edellisiä kauempana, kaakon suunnassa sijaitsee Vehkasaari ja idän suunnassa on Westendin Korkeasaari. Koivusaari venesatamineen ja metroasemineen sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Tvijälpistä itäkoilliseen. Hanasaaren kulttuurikeskus sijaitsee puolisentoista kilometriä Tvijälpistä koilliseen.
Tvijälpin nimi oli aikoinaan Tvigölpe. Vanhassa ruotsin kielessä tvi-sanan merkitys on kaksiosainen ja gölpe puolestaan merkitsee matalaa lahtea.
Espoon Suvisaaristossa noin seitsemän kilometriä Westendin Tvijälpistä lounaaseen sijaitsee pieni huvilasaari, jonka nimi on niin ikään Tvijälp.
Tvijälp (Suvisaaristo)
Tvijälp on pieni huvilasaari Espoon Suvisaaristossa. Se sijaitsee noin 200 metriä Kopplorna-saariryhmään kuuluvasta Hamnkopplanista etelään ja osapuilleen saman verran Alskärista pohjoiseen.
Tvijälpin pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on suhteellisen alavaa. Saaren länsi–itäsuuntainen pituus on noin 250 metriä. Tvijälpin yleisilme on kulttuurivaikutteinen. Rannoilla on pieniä rantaniittyjä, saaren sisäosan kangasmetsissä kasvaa vanhoja mäntyjä. Lehtometsän piirteitä puolestaan ovat haapa, metsäalvejuuri, punaherukka ja terttuselja. Korkeuserot ovat vähäisiä. Tvijälpin ympärillä on useita kallioluotoja.
Espoon Westendissä noin seitsemän kilometriä Suvisaariston Tvijälpistä koilliseen sijaitsee Espoon kaupungin ulkoilusaari, jonka nimi on niin ikään Tvijälp.