hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Outi Tarkiainen
Outi Tarkiainen (s. 7. helmikuuta 1985 Rovaniemi) on suomalainen taidemusiikin säveltäjä. Hän kuuluu sukupolvensa kansainvälisesti nopeimmin nouseviin suomalaissäveltäjiin. Tarkiaista on luonnehdittu säveltäjäksi, jonka "väriaisti on hienostunut ja joka osaa käsitellä orkesteria lumoavasti" ja jonka "musiikin voi kokea kuvien tai mielentilojen sarjaksi". Tarkiainen on säveltänyt orkesterimusiikkia, vokaalimusiikkia, kamarimusiikkia ja soolosoitinteoksia, ja hänen musiikissaan voi kuulla kaikuja muun muassa modaalisesta jazzmusiikista.
Tarkiainen toimi vuoden 2017 ruotsalaisen Norrbotten Big Bandin residenssisäveltäjänä ja on toiminut lappilaisen Hiljaisuus-festivaalin taiteellisena johtajana vuodesta 2014.
Tarkiainen aloitti musiikkiopintonsa soittamalla pianoa Lapin musiikkiopistossa Hannele Vaaraman johdolla. Opiskeli sävellystä Eero Hämeenniemen ja Veli-Matti Puumalan johdolla Sibelius-Akatemiassa Helsingissä ja täydensi opintojaan Lontoossa (Guildhall School of Music) Malcolm Singerin ja Miamissa (University of Miami) Ron Millerin ja Gary Lindsayn johdolla. Valmistui säveltäjäksi ja musiikin maisteriksi 2010. Tarkiainen on osallistunut mm. Vince Mendozan, Jim McNeelyn, Maria Schneiderin ja Sergei Nevskin mestarikursseille.
Tarkiainen on kuvannut musiikkia "luonnonvoiman kaltaisena, joka voi vyöryä ihmisen ylitse ja muuttaa kokonaisia kohtaloita." Hänen säveltäjäuransa käännekohta oli orkesterilaulusarja "Maa, kevään tytär" (2015), jonka tilasivat Arctic Philharmonic, Norrbottens Kammarorkester ja Lapin kamariorkesteri. Toinen tärkeä orkesteriteos on ollut saksofonisti Jukka Perkolle sävelletty saksofonikonsertto "Saivo" (2017), joka oli Tapiola Sinfoniettan tilaus ja kantaesitettiin Espoossa marraskuussa 2017. Pohjois-Skandinavian arktiset alueet ovat toimineet useiden Tarkiaisen teosten inspiraationa. Hän kertoo: "Minussa asuu perustava kaipuu pohjoisimmille seuduille. Tietysti nautin suuremmissa kaupungeissa olemisesta ja tunnen tarpeelliseksi saada uusia kulttuurisia impulsseja säännöllisesti. Edellisen teokseni sävelsin Pariisissa ja Berliinissä; istuin parvekkeellani ja ajatukseni olivat 3000 km pohjoisempana olevilla seuduilla. Kun on Lapista, sydän kaipaa sinne. On jopa sanonta: ihminen voi lähteä Lapista, mutta Lappi ei lähde ihmisestä."
Tarkiaisen sävellyksiä ovat esittäneet useat orkesterit eri puolilla Eurooppaa ja Yhdysvalloissa, muun muassa Tapiola Sinfonietta, Kamariorkesteri Avanti!, Arctic Philharmonic (Norja), Norrbottens Kammarorkester, Metropole Orchestra (Hollanti), Henry Mancini Institute Chamber Orchestra (USA), Keski-Pohjanmaan kamariorkesteri ja Lapin kamariorkesteri.
K-1
K1 tai K-1 merkitsee muun muassa seuraavia:
Ilmari Helle
Ilmari Herbert Helle (alk. Henriksson, 16. tammikuuta 1900 Mäntsälä – 4. maaliskuuta 1940 Keihäsniemi, Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti urallaan aluksi kotiseutunsa seuraa Mäntsälän Veli ja myöhemmin muun muassa Helsingin Kisa-Veikkoja ja Turun Urheiluliittoa.
Ilmari Helle oli 1920-luvun puolivälissä Suomen paras pikajuoksija. Hän saavutti kolme Suomen mestaruutta 100 metrillä vuosina 1925, 1926 ja 1927. Hän saavutti voiton vuonna 1925 Helsingissä ensimmäisessä Suomi–Ruotsi-maaottelussa 100 metrillä ja uusi voittonsa kaksi vuotta myöhemmin Tukholmassa.
Ammatiltaan Helle oli puuseppä ja toimi myös valokuvaajana kotiseudullaan Mäntsälässä.
Ilmari Helle kaatui Talvisodassa Kannaksella sodan loppuvaiheessa 4. maaliskuuta 1940.
K-2 (täsmennyssivu)
K2 tai K-2 merkitsee muun muassa seuraavia:
Viktor Bolhovitinov
Viktor Fjodorovitš Bolhovitinov (, 4. helmikuuta 1899 – 29. tammikuuta 1970) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija, joka johti muun muassa Bereznjak-Isajev BI-1 -rakettilentokoneen suunnittelua 1940-luvun alussa.
Bolhovitinov oli ensimmäisiä Žukovskin sotilasinsinööriakatemian kouluttamia insinöörejä. Vuonna 1934 hän modernisoi Tupolev TB-3 -pommikoneen DB-A-versioksi. 12. elokuuta 1937 DB-A pyrki lentämään pohjoisnavan ylitse Yhdysvaltoihin, mutta kone tuhoutui matkalla.
Vuonna 1937 Bolhovitinov suunnitteli nopean pommikoneen, joka sai nimen "S" eli "Spartak". Koneessa oli kaksi V-12-moottoria, jotka pyörittivät vastakkaisiin suuntiin pyöriviä potkureita. Tämän konesuunnitelman kehittelyä ei Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon jatkettu.
Vuonna 1940 Bolhovitinov sai oman suunnittelutoimistonsa, OKB-293, johdettavakseen. Sen päätoimi oli 1930-luvun lopussa jo aiemmin Bereznjakin ja Bolhovitinovin kaavailema rakettilentokone, BI-1. Vuonna 1944 A. G. Kostakov, joka johti rakettimoottorien suunnittelua NII-3-instituutissa, vangittiin ja NII-3 yhdistettiin OBB-293:een, josta tuli NII-1, jonka johdossa Bohovitinov jatkoi. Vuonna 1946 tämä yksikkö siirtyi Matus Bisnovatin johdettavaksi, ja syntyi Zavad 293 -yksikkö.
Bolhovitinov väitteli vuonna 1947 ja siirtyi professoriksi Žukovskin sotilasakatemiaan vuonna 1949.
Kristína Peláková
Kristína Peláková (s. 20. elokuuta 1987), tunnetaan myös taiteilijanimellä Kristina, on slovakialainen laulaja, joka edusti Slovakiaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailuissa kappaleella "Horehronie". Slovakia ei päässyt finaalin, vaan sijoittui sijalle 16 semifinaalissa.
Thomas Hübener
Thomas Hübener (s. 25. kesäkuuta 1982 Langenfeld) on saksalainen jalkapalloilija.
Hübener aloitti uransa Union Solingenissa, minkä lisäksi hän pelasi TuSpo Richrathin nuorisojoukkueessa. Ammattilaisuransa hän aloitti Fortuna Kölnissä vuonna 2002. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi Bayer 04 Leverkusenin reservijoukkueeseen. Nykyisessä seurassaan Dynamo Dresdenissä hän aloitti kaudella 2007–2008, jonka päätteeksi joukkueen onnistui nousta 3. Ligaan.
Huhtikuussa 2009 Hübener jatkoi sopimustaan dresdeniläisseuran kanssa kahdella vuodella. Hän on joukkueensa kapteeni.
Colt Python
Colt Python on Colt’s Manufacturing Companyn kehittämä .357 Magnum -kaliiperinen revolveri. Joidenkin asekerääjien ja arvostelijoiden mielestä Python on yksi kaikkien aikojen parhaista revolvereista.
Mikrokosmos (Bartók)
Mikrokosmos (; Sz. 107, BB 105) on Béla Bartókin säveltämä kuusiosainen pianomusiikin kokoelma, joka sisältää kaikkiaan 153 kappaletta. Kappaleiden vaikeustaso on kasvava: teos alkaa aloittelijoille suunnatuilla kappaleilla ja etenee kappaleisiin, jotka haastavat taitavatkin soittajat. Bartók aloitti työnsä vuonna 1926 ja jatkoi sen parissa koko 1930-luvun.
"Mikrokosmoksen" osat I ja II – yhteensä 66 kappaletta – säveltäjä omisti pojalleen Peterille, jolle ne oli alun perin tarkoitettu. Useat näistä kappaleista ovat teknisiä harjoituksia, mutta myös niiden sävelkieli on kiinnostavaa unkarilaisine kansansävelmineen ja tonaalisuudesta poikkeavine harmonioineen. Osien III–IV 55 kappaletta ovat harmonialtaan ja teknisiltä vaatimuksiltaan monimutkaisempia, ja niissä näkyy Franz Lisztin vaikutus. Viimeisten osien (V–VI) kappaleet ovat ammattipianistien konserttikappaleita. Niiden kontrapunkti on tiheämpää ja rytmit synkooppeineen ja tanssirytmeineen monimutkaisempia.
Mercedes-Benz SLS AMG
Mercedes-Benz SLS AMG on Mercedes-Benzin vuosina 2009–2014 valmistama kaksipaikkainen superauto, joka suunniteltiin korvaamaan SLR McLaren. Auto esiteltiin ensimmäisen kerran Frankfurtin autonäyttelyssä vuonna 2009. Formula 1 -osakilpailuissa SLS oli turva-autona kaudella 2010.
SLS AMG on suunniteltu muistuttamaan 1950-luvun 300SL Gullwingiä. Autoon suunniteltiin pitkä keula, matkustajat istuvat lähellä taka-akselia ja perä on suhteellisen lyhyt. SLS AMG:ssä on 300SL:n tavoin lokinsiipiovet, toisin kuin SLR McLarenissa, jossa ovet avautuvat vinoon ylöspäin. AMG:n insinöörit suunnittelivat ovet itselaskettaviksi, sillä automatisointi olisi lisännyt auton painoa 41 kilogrammaa. Suunnittelija on Gordon Wagener, jonka perhe on omistanut yhden 300SL-auton.
SLS AMG:tä valmistettiin vähintään neljänä eri versiona. Ensimmäinen versio on coupé lokinsiipiovilla. Vuonna 2009 julkaistiin Desert Gold -versio Dubain kansainvälisessä autonäyttelyssä. Mercedes-Benz esitteli myös avomallin mahdollisesti normaaleilla ovilla ja pehmeällä katolla. Black Series on versio, joka on 70 kilogrammaa kevyempi ja jonka teho on nostettu 630 hevosvoimaan. Tehokkaamman moottorin ansiosta kiihtyvyys nollasta sataan on laskenut 3,6 sekuntiin. Huippunopeus on rajoitettu 315 kilometriin tunnissa.
SLS-e on sähköversio, jossa on neljä sähkömoottoria (yksi joka renkaalle). Sen yhteisteho kasvaa 751 hevosvoimaan ja vääntö 1 000 newtonmetriin. Nestejäähdytteinen 400 voltin litium-ioniakku tuottaa 60 kilowattituntia ja sen kapasiteetti on 40 ampeerituntia. Akun valmisti Deutsche Accumotive GmbH & Co.
Honoré I
Honoré I (16. joulukuuta 1522 – 7. lokakuuta 1581) oli Monacon herra 22. elokuuta 1523 – 7. lokakuuta 1581.
Honoré oli nuorin Lucien Grimaldin (1487-1523) ja Jeanne de Pontevès-Cabanes neljästä lapsesta, ja ainoa poika, joka eli aikuisikään. Isänsä murhan jälkeen hänestä tuli Monacon herra 9 kuukauden ikäisenä. Honorén ollessa alaikäinen toimi Monacon valtionhoitajana aluksi hänen setänsä Augustine Grimaldi (1482-1532). Huolimatta ongelmista ja Ranskan avuttomuudesta suojella Monacoa Honorén isä oli vannonut uskollisuuttaan Ranskalle ja sen kuninkaalle, Frans I:lle. Augustine Grimaldi kuitenkin katkaisi tämän suhteen, ja vuonna 1524 hän vannoi uskollisuudenvalan Espanjan keisarille, Kaarle V:lle. Monacosta tuli Espanjan suojelualue, jossa oli espanjalainen varuskunta, ja se pysyi sellaisena vuoteen 1641. Ratkaisu oli taloudellisesti hyvin raskas, ja Monacon talous olikin koko tuon ajan köyhyyskierteessä. Espanja kuitenkin suojeli Monacoa sen italialaisilta vihollisilta, ja ruhtinaskunta välttyi toistuvilta miehityksiltä ja valloituksilta, joihin monet muut pienet eurooppalaiset ruhtinaskunnat sortuivat.
Syntyneen sopimuksen jälkeen Kaarle V vieraili Monacossa 1529.
Augustine Grimaldi kuoli 14. huhtikuuta 1532, ja hänen seuraajansa Nicholas Grimaldi oli sijaishallitsijana vain 9 päivää. Uusi sijaishallitsija Étienne (Stephen) Grimaldi (k. 1561) saapui Monacoon Genovasta, ja hänet tunnetaan nimellä "kuvernööri". Étienne pysyi valtionhoitajana (23. huhtikuuta 1532 -16. joulukuuta 1540) aina siihen asti kunnes Honoré oli täysi-ikäinen.
Vakavien kriisien ja sotien jälkeen Honorén hallituskausi oli melko rauhallinen. Sopimusten turvatessa ulkoisen rauhan, Honoré keskittyi lähinnä remontoimaan ja laajentamaan Monacon palatsia. Matkalla Nizzaan Paavi Paavali III vieraili Monacossa Honorén hallituskaudella.
Honoré avioitui sukulaisensa Isabella Grimaldin (k. 1583) kanssa 1545. He saivat 4 poikaa;
Maailman ammattiyhdistysten liitto
Maailman ammattiyhdistysten liitto ( eli "WFTU") on kansainvälinen ammattiliittojen keskusjärjestö. Se perustettiin vuonna 1945 tehtävänään koota ammattiliitot yhdeksi kansainväliseksi järjestöksi.
Muutaman länsimaiden ammattiliitto erosi Marshall-avun aiheuttamien kiistojen vuoksi vuonna 1949 ja perusti Vapaiden ammattiyhdistysten kansainvälisen liiton (, "ICFTU"). WFTU muodostui pääasiassa myönteisesti kommunistipuolueeseen suhtautuneista ammattiliitoista. Kylmän sodan aikana, WFTU oli usein Neuvostoliittoa myötäilevä järjestö. Myös Jugoslavia ja Kiina olivat järjestössä mukana, mutta erosivat järjestöstä, kun niiden hallitukset ideologisesti erosivat Neuvostoliitosta. WFTU on menettänyt kannatustaan kommunistihallitusten kaaduttua Neuvostoliitossa ja Itä-Euroopassa, ja monet sen entisistä liitoista ovat liittyneet ICFTU:een. WFTU:n pääkonttorit olivat Prahassa, Tšekissä, nykyisin pääkonttori sijaitsee Ateenassa, Kreikassa.
WFTU:n jäsenmäärä on 129 miljoonaa, 130 maassa (2004). WFTU pitää neuvoa-antavaa asemaa talous-ja sosiaalineuvostossa YK:ssa, ILO, UNESCO, FAO.
Järjestö on keskittynyt nykyisin kolmannen maailman ammattiliittojen järjestämiseen. Tavoitteena on taistella imperialismia, rasismia, kapitalismia vastaan ja puolustaa täystyöllisyyttä, sosiaalista turvallisuutta, terveydenhoitoa ja ammattiliittojen oikeuksia.
WFTU jatkaa toimintaansa järjestämällä konferensseja, painamalla julisteita ja valmistaa koulutusmateriaalia. Osana kansainvälistä toimintaa WFTU kehittää kumppanuutta kansallisten ja teollisten ammattiliittojen kanssa maailmanlaajuisesti tunnettujen kansainvälisten ja alueellisten ammattiliittojen keskusjärjestöjen kanssa kuten Afrikkalainen ammattiliittojen järjestön (OATUU), Kansainvälinen arabimaiden ammattiliitojen järjestön (ICATU), Latinalaisen Amerikan ammattiliittojen unionin kongressin (CPUSTAL) ja Yleisen ammattiyhdistysten liiton (CIS) kanssa.
Hotelli Seurahuone (Kokkola)
Hotelli Seurahuone on Kokkolan keskustassa sijaitseva hotelli. Hotellikiinteistössä on aloitettu hotelli- ja ravintolatoiminta vuonna 1894, ja Hotelli Seurahuone kuuluu Suomen vanhimpiin hotelleihin. Nykyään Finlandia Hotels -ketjuun kuuluvassa hotellissa on viisi kerrosta ja 62 huonetta. Seurahuoneelta on näkymä Suntille ja Kauppatorille. Hotellissa on useita ravintoloita monessa kerroksessa, tilaussaunoja sekä monipuoliset kokoustilat.
Birr (kaupunki)
Birr () on Offalyn kreivikuntaan kuuluva kaupunki Irlannissa. Kaupunki sijaitsee Camcor- ja Little Brosna -jokien yhtymäkohdassa. Birrin jälkeen nämä kaksi virtaavat Brosnajokeen, ja lopulta Shannoniin. Kaupungissa on viitisen tuhatta asukasta.
Nightingalensirkku
Nightingalensirkku ("Nesospiza acunhae") on vaarantunut tangarojen heimoon kuuluva varpuslintu, jota esiintyy muutamilla eteläisen Atlantin saarilla.
__notoc__
Kooltaan nightingalensirkku on noin 16 cm. Nightingalensirkun päälaki, selkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään oliivinvihreät. Päässä on keltainen silmäkulmajuova. Nokka on melko lyhyt ja tyvestään paksu. Vatsa on linnulla väritykseltään keltainen. Inaccessiblen saarella elävien yksilöiden nokka on suurempi ja rinta vaaleampi verrattuna muilla saarilla eläviin yksilöihin. Nightingalensirkku muistuttaa ulkonäöltään isonightingalensirkkua ("Nesospiza wilkinsi"), mutta on pienempi ja vaaleampi. Isonightingalensirkun rinnassa on lisäksi viiruja ja lajin nokka on kookkaampi.
Nightingalensirkkua tavataan Inaccessible-saarella ja Nightingalensaarilla. Tristan da Cunhalta laji on hävinnyt. Nightingalensirkun elinympäristöä ovat rannikon heinikot ja hieman korkeammalla metsiköt ja kosteat niityt. Nightingalensirkkuja tavataan lähes kaikkialta saarten alueelta ja se puuttuu vain tuulisimmilta ylängöiltä. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Laji liikkuu yleensä pareittain tai pieninä ryhminä. Linnut etsivät ravintoaan siemeniä ja hyönteisiä pensaikosta tai maasta.
Nightingalensirkkukannan kooksi arvioidaan 30 000 yksilöä. Lajin kantaa uhkaa ihmisten mukana liikkuvien poikasia ja aikuisia lintuja syövien nisäkäspetojen kuten kissojen leviäminen saarille. Myös uudenseelanninpellavan ("Phormium tenax") leviäminen saarille on uhka, koska se voi syrjäyttää saaren alkupesäiset kasvit ja siten hävittää nightingalensirkuille sopivia elinympäristöjä.
Camilla de Rossi
Camilla de Rossi oli italialainen säveltäjä. Hänen neljä oratoriotaan esitettiin Wienin hovikapellissa vuosina 1707–1710. Häneltä on säilynyt myös kantaatti. Hänen käsikirjoituksissaan lukeva sana "Romana" viittaa roomalaiseen alkuperään.
Karungin vaakuna
Karungin vaakuna oli Peräpohjolassa sijainneen Karungin kunnan tunnus. Vaakunan aiheen aaltokoro ja siiat viittaavat kalastukseen ja läntiseen rajajokeen, Tornionjokeen.
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä aaltokoroinen hopeapieli ja kolme hopeista, punavaruksista, uivaa siikaa alatusten”. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Karungin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 31. tammikuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 28. tammikuuta 1956.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973 Karungin liityttyä Tornion kaupunkiin.
Salvator Rosa
Salvator Rosa (1615 – 15. maaliskuuta 1673) oli italialainen barokkiajan taidemaalari, runoilija ja taidegraafikko, joka oli aktiivinen Napolissa, Roomassa ja Firenzessä. Hän maalasi erityisesti maisemia, mutta hänen töihinsä kuuluu myös muotokuvia ja allegorioita.
Rosa syntyi Napolissa 1615. Hän opiskeli aluksi maalaustaidetta setänsä Domenico Grecon johdolla. Setänsä jälkeen Rosan opettajana olivat Jusepe de Ribera ja Aniello Falcone. Hän muutti vuonna 1635 Roomaan, jossa sai mainetta taidemaalarina. Rosa muutti kuitenkin jo vuonna 1640 Firenzeen.
Firenzessä Rosa työskenteli Medicien hovissa taidemaalarina. Hän tutustui Firenzessä Lucreziaan, josta tuli hänen rakastajattarensa. Rosa ei sopeutunut missään vaiheessa hovielämään ja palasi Roomaan 1650. Hän meni elämänkumppaninsa Lucrezian kanssa naimisiin 4. maaliskuuta 1673. Rosa kuoli vain 11 päivää myöhemmin.
Rosa oli itsenäinen taiteilija, eikä hänellä ollut rikkaita suojelijoita. Rosa teki harvoin tilaustöitä ja pyrki myymään työnsä suoraan omasta studiostaan. Nimeä hän yritti saada julkisten näyttelyjen kautta. Niitä oli kuitenkin vain harvoin. Rosan maisemakuvat edustivat barokkia, mutta niissä oli myös romantiikan piirteitä. Hänen maisemansa olivat usein villejä ja kesyttämättömiä, mutta hänen viimeiset työnsä olivat rauhallisia tai alistuvia kohtalon edessä.
Rosa teki runoja maalausten lisäksi, ja ne olivat yleensä satiirisia. Hän kohdisti satiirinsa paavin hovin taiteilijoihin, kuten Pietro da Cortonaan ja Gian Lorenzo Berniniin. Lopulta Rosa hyökkäsi runoillaan suoraan paavin hovia kohtaan. Hän sai runoillaan useita vihamiehiä, ja hänen runonsa päätyivät kahdeksi vuosisadaksi katolisen kirkon kiellettyjen kirjojen luetteloon.
Vesipallo kesäolympialaisissa 1924
Vuoden 1924 kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin 13. – 20. heinäkuuta 1924. Laji oli kuudetta kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa ja se järjestettiin vain miehille. Mukana oli 101 pelaajaa 13 eri maasta.Ottelut hopeamitalista:
Ottelut pronssimitalista:
Rodney Jerkins
Rodney ”Darkchild” Jerkins (s. 29. heinäkuuta 1977) on Grammy-palkittu sanoittaja, tuottaja ja muusikko.
Jerkins on työskennellyt etupäässä veljensä Fred Jerkins III:n ja sanoittaja LaShawn Danielsin kanssa. Jerkins on työskennellyt seuraavien artistien kanssa: Michael Jackson, Britney Spears, Spice Girls, Jennifer Lopez, Jessica Simpson, Janet Jackson, Danity Kane, Beyoncé, Linda Király, Lady Gaga, Pussycat Dolls, Whitney Houston, Mary J. Blige, Lionel Richie ja Sara Maria Forsberg
Sana ”Darkchild” esiintyy jossain muodossa monissa hänen kappaleissaan.
Erkki Lehtinen (jalkapalloilija)
Erkki Lehtinen (s. 1. joulukuuta 1948 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Lehtinen aloitti uransa 1. divisioonan Jämsänkosken Ilveksessä, jota hän edusti 1965–1969. Hän siirtyi 1970 mestaruussarjaan Lahden Reippaaseen, jossa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan mestaruuden. Lehtinen voitti Reippaassa myös Suomen Cupin 1972 ja 1973. Vuosina 1974–1975 Lehtinen pelasi Hakassa, minkä jälkeen hän edusti vielä Kuusysiä 1. divisioonassa 1976–1981. Kaikkiaan Lehtinen pelasi kuuden kauden aikana 123 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 25 maalia.
Lehtinen pelasi maajoukkueessa vuonna 1975 kaksi maaottelua.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1960
Rooman vuoden 1960 olympialaisten jalkapalloturnaus oli ensimmäinen, jossa olympiavoittajaa ei ratkottu cup-kilpailulla, vaan joukkueet oli jaettu neljään neljän joukkueen alkulohkoon, joiden voittajat selviytyivät välieriin.
Suurimpana suosikkina olympiaturnaukseen lähti Unkari, joka oli jättänyt edellisen olympiaturnauksen väliin. Unkari selviytyi alkulohkostaan helposti jatkoon, mutta kärsi välieräottelussa tappion Tanskalle. Tanska oli joutunut lähtemään turnaukseen ikävistä lähtökohdista, sillä kahdeksan Tanskan joukkueen pelaajaa menehtyi lento-onnettomuudessa juuri ennen kisojen alkua.
Toisessa välieräparissa kohtasivat isäntämaa Italia ja Jugoslavia. Ottelu oli vielä jatkoajankin jälkeen tasatilanteessa 1-1. Vuonna 1960 ei voittajaa ratkaistu rangaistuspotkukilpailulla ja voittaja ratkaistiin arvalla. Arpaonni suosi Jugoslaviaa, joka eteni loppuotteluun Tanskaa vastaan.
Loppuottelussa Jugoslavia voitti Tanskan maalein 3-1, karattuaan jo ottelun alussa kahden maalin johtoon. Unkari saavutti pronssia.
Rooman olympialaisten jalkapalloturnaukseen selviytyi karsintojen kautta 15 maata, isäntämaa Italia pääsi turnaukseen ilman karsintoja. Olympiaturnaukseen oli jaettu Euroopan maille 7 paikkaa, Amerikan maille 3, Aasian maille 2, Afrikan maille 2 ja Lähi-Idän maille 1 paikka.
Lohko A
Lohko B
Lohko C
Lohko D
Jugoslavia loppuotteluun arvonnan perusteella.
Vilho Lehto
Vilho Lehto (s. 21. huhtikuuta 1905 Lahti) oli suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Lehto edusti urallaan Työväen Urheiluliiton sarjassa pelannutta Helsingin Jyryä 1923–1928. Jyrystä Lehto siirtyi Palloliiton alaiseen mestaruussarjaan Helsingin Palloseuran riveihin. Hän voitti HPS:ssa kolme Suomen mestaruutta vuosina 1932, 1934 ja 1935. Kaikkiaan Lehto pelasi kahdeksan kauden aikana 87 mestaruussarjan ottelua.
Maajoukkueessa Lehto pelasi vuonna 1935 yhden A- ja yhden B-maaottelun.
Vesipallo kesäolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin elokuussa 1928. Finaali pelattiin 11. elokuuta. Laji oli seitsemättä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa ja se järjestettiin vain miehille. Mukana oli 109 pelaajaa 14 eri maasta.
Ennen pronssiottelua karsittiin Unkarille hävinneiden kesken:
Sydneyn rannat
Sydneyn rannat sijaitsevat kaupungin Tyynenmeren ääreisellä rannikolla sekä sataman, lahden ja joen äärellä.
Sydneyn uimarantoihin kuuluvat muun muassa kansainvälisesti tunnettu Bondi Beach, Coogee ja Manly, satamarantoihin taas kuuluu muun muassa Balmoral. Uimarannat jaetaan usein pohjoisiin ja eteläisiin rantoihin sekä Cronullan alueeseen. Suurimmalla osalla rantojen lähiöistä on vain yksi ranta, mutta joillakin on useampikin: Manlylla on kahdeksan rantaa aina 1.6 kilometrin mittaisesta Ocean Beachista pienen pieneen Fairy Bowerin rantaan.
Hawkesbury Riverin varrella pohjoisessa sekä Botany Bayn ja Port Hackingin luona etelässä on myös useita rantoja.
Pohjoisesta etelään, Sydneyn rannat ovat:
Port Jacksonin rannat:
Nightingalensirkut
Nightingalensirkut ("Nesospiza") on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Nightingalensirkkujen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Lucien
Lucien (1487 – 22. elokuuta 1523) tuli Monacon herraksi 11. lokakuuta 1505 surmattuaan edeltäjänsä, vanhimman veljensä Juhana II:n. Lucien väitti tekoaan itsepuolustukseksi, ja hän sai siitä kirjallisen armahduksen 13. maaliskuuta 1506. Lucien oli Lambert ja Claudine Grimaldin nuorin poika.
Kun Lucien oli ehtinyt olla vallassa vuoden, Genovan joukot hyökkäsivät Ranskan alueelle, ja Monaco täyttyi pakolaisista. Joulukuussa 1506 Monacoa piiritti 12 000–14 000 genovalaisen armeija. Yhdessä Lucienin 600 miehen kanssa Piemonten ja Ranskan joukot onnistuivat 19. maaliskuuta 1507 karkottamaan Genovan armeijan Monacosta. Hintana oli linnoituksen ja sataman lähes täydellinen tuho. Tämän jälkeen Lucien kävi Genovassa ja pyrki diplomatialla estämään uudelleenvaltausyritykset.
Samana vuonna yritti Ranskan Ludvig XII ottaa Monacon hallintaansa. Hän yllytti Milanon herttuan vangitsemaan Lucienin. Lucienin veli piispa Augustine Grimaldi otti huolehtiakseen Monacosta, ja hänen johdollaan eri asiantuntijat arvioivat Monacon arvoksi 166 000 dukaattia, johon Ludvigilla ei ollut varaa. Milanon herttuan asetettua Lucienille 4 000 dukaatin pantin Lucien vapautui jälleen toukokuussa 1508. Lucien vannoi taas kerran Ludvigille "ikuisen" uskollisuudenvalan, joka vahvisti Monacon riippumattomuuden 1512 ja takasi samalla Lucienille 500 punnan suuruisen vuosittaisen eläkkeen.
Koko kautensa Lucien joutui käymään varovaista diplomaattista nuorallatanssia säilyttääkseen asemansa ja Monacon olemassaolon Euroopan mahtivaltioiden, Espanjan ja Ranskan, välienselvittelyn jaloissa ja välttääkseen joutumasta mukaan italialaissotiin. Hän solmi Toscanan kanssa keskinäisen vapaan merenkulun, ja myöhemmin myös Kastilian kuningas Ferdinand V (tunnettu myös nimellä Ferdinand Katolilainen), kuten myös Napoli ja Mallorca, myönsivät Monacolle samanlaiset oikeudet.
Lucien osti feodaalioikeudet Mentonin kaupunkiin vuonna 1515 Villarsin kreivittäreltä. Oikeudet olivat Monacon hallitsijan hallussa aina Ranskan vallankumoukseen asti. Hän myös korjasi genovalaisten piirityksessä tulleet vauriot. Paavi Hadrianus VI vieraili Monacossa vuonna 1522.
Lucien avioitui Jeanne de Pontevès-Cabanesin kanssa 24. syyskuuta 1514. He saivat viisi lasta:Lucienin murhasi hänen sisarenpoikansa Bartholomew Doria Monacon palatsissa 22. elokuuta 1523. Lucienin ruumiin raahaaminen ulos palatsista synnytti mellakan, jonka seurauksena väkijoukko karkotti Dorian ja hänen joukkonsa maasta.
Doriat olivat vaikutusvaltainen genovalainen aatelissuku, joka hallitsi tuohon aikaan Rivieraa. Vaikka tapahtumien läpikäynti jälkikäteen on spekulointia, on todennäköistä, että murhan tarkoitus oli saada Monaco Dorioiden ja Genovan alaisuuteen. Genovalainen amiraali Andrea Doria oli murhapäivänä tuonut laivueensa Monacon satamaan ja lähetti viestin Lucienin serkulle, joka poistui palatsista Lucienin henkivartijoiden kanssa juuri ennen murhaa. Näin Lucien oli jäänyt palatsiin ilman suojaa, seuranaan yksi orja.
Monaco julkaisi postimerkin Lucienin kunniaksi vuonna 1967.
Palm Beach (Uusi Etelä-Wales)
Palm Beach on pohjoinen uimaranta ja lähiö Sydneyssä Australiassa. Palm Beach sijaitsee 41 kilometrin päässä Sydneyn keskustasta, Barrenjoey Roadin lopussa, Pittwaterin ja Borken Bayn välisessä niemessä. Arkikielessä Palm Beachiä kutsutaan joskus "Palmyksi".
Palm Beachia käytetään saippuaooppera "Home And Awayn" kuvauksissa fiktiivisenä Summer Bayna.
Palm Beachin eteläinen pääty on nimetty vuoden 1832 karttaan nimellä Cabbage Tree Boat Harbour. Palm Beach nimettiin myöhemmin Cabbage Tree -palmupuiden mukaan, joita kasvaa lähellä Cabbage Tree Boat Harbouria.
Pittwater ja pohjoiset rannat, mukaan lukien Palm Beach olivat garigalien ja cannalagalien maita. Nämä kansat elivät perheidensä kanssa ryhmissä ja muuttivat usein paikasta toiseen. Rannikko tarjosi ryhmille huomattavat määrät ruokaa; kalaa, ostereita, lintuja, matelijoita, pussieläimiä, juuria, hedelmiä, marjoja ja pähkinöitä.
Maasirkut
Maasirkut ("Geospiza") on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Maasirkkujen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kuusi lajia.
Whale Beach
Whale Beach on rantalähiö Sydneyssä, Australiassa. Whale Beach sijaitsee 40 kilometrin päässä Sydneyn keskustasta Pittwaterin piirikunnassa.
Rannan pohjoisessa päädyssä on surffauspaikka nimeltä the Wedge.Valokuvia
Kari Lehtolainen
Kari Toivo ”Lokari” Lehtolainen (8. huhtikuuta 1943 Helsinki – 12. tammikuuta 2014) oli suomalainen jalkapalloilija ja käsipalloilija.
Jalkapalloa hyökkääjänä pelannut Lehtolainen aloitti uransa Helsingin Tovereissa. Hän siirtyi mestaruussarjaan Helsingin Jalkapalloklubiin, jota hän edusti 1964–1966. Vuosina 1967–1968 Lehtolainen pelasi Lahden Reippaassa. Tämän jälkeen hän edusti pääsarjatasolla vielä 1970 HJK:a ja 1978 Kiffeniä, jota hän samalla valmensi. Alemmilla sarjatasoilla Lehtolainen pelasi Hongassa 1969 ja 1971, Helsingin Palloseurassa 1972–1974, Leppävaaran Pallossa 1976–1977 ja Finnairin Palloilijoissa 1979–1980. Lehtolainen voitti urallaan kaksi Suomen mestaruutta, HJK:ssa 1964 ja Reippaassa 1967, ja Suomen Cupin 1966. Kaikkiaan hän pelasi seitsemän kauden aikana 95 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 46 maalia. Maajoukkueessa Lehtolainen pelasi vuosina 1969–1970 kolme maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, molemmat ensimmäisessä maaottelussaan Hollantia vastaan.
Käsipallossa Lehtolaista pidetään yhtenä Suomen kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Hän pelasi urallaan Katajanokan Haukoissa, Urheilukerho-51:ssa, Kiffenissä ja Riihimäen Cocksissa. Lehtolainen valittiin kauden parhaaksi pelaajaksi seitsemän kertaa, ja hän voitti muun muassa pelaajavalmentajana Kiffenissä Suomen mestaruuden 1978 sekä useita SM-hopeita ja -pronsseja. Lehtolainen pelasi maajoukkueessa 55 maaottelua, joissa hän teki 166 maalia.
Lehtolainen pelasi koripallon SM-sarjassa kaksi kautta (1963–1965) Pantterien joukkueessa.
Mitä hei
"Mitä hei" on rap-artisti Asteen 12. lokakuuta 2009 julkaistu single. Kappale julkaistiin vain digitaalisesti. Kappaleen on tuottanut MGI.
Juhana II (Monaco)
Juhana II (1468 – 11. lokakuuta 1505) oli Monacon herra maaliskuusta 1494 kuolemaansa saakka. Hän oli Lambertin ja Claudine Grimaldin vanhin poika.
11 vuotta kestäneellä valtakaudellaan hän jatkoi politiikassa isänsä linjaa. Hän palveli luutnanttina Ranskan kuningas Kaarle VIII:n armeijassa.
Juhana suosi taiteita, ja koristeli ja maalautti linnansa upeiksi. Juhana oli oikukas hallitsija ja riitautui usein eri henkilöiden ja muiden hallitsijoiden kanssa. Hän myös yritti irtautua Ranskan alaisuudesta.
Juhana nai vuonna 1486 Savoijin Antonian, joka oli Savoijin herttuan ja hänen rakastajattarensa Libera Portonerin tytär. Avioliitto oli lapseton.
Juhanan surmasi hänen veljensä Lucien, josta tuli seuraava Monacon herra. Lucienin väitettiin toimineen itsepuolustukseksi.
Avalon Beach
Avalon Beach on uimaranta ja lähiö Sydneyssä, Australiassa. Avalon sijaitsee 35 kilometrin päässä Sydneyn keskustasta Pittwaterin piirikunnassa.
Avalon nimettiin myyttisen Avalon-saaren mukaan. Legendojen mukaan, Avalon oli maanpäällinen paratiisi ja Kuningas Arthurin viimeinen leposija.
Avalon Beach on surffausranta ja sillä on yli 25 metrinmittainen suolavesiallas eteläpäädyssään. "Avalon Beach Surf Life Saving Club"in jäsenet vahtivat Avalon Beachilla uimassa olevia. Useat entiset surffauksen maailmanmestarit asuvat tai ovat asuneet Avalonin alueella.
"Avalon Soccer Club"illa, joka perustettiin vuonna 1982 on yli 80 joukkuetta ja 1000 rekisteröityä pelaajaa.
Sydneyn rannat
Vesipallo kesäolympialaisissa 1932
Vuoden 1932 kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin 4. – 13. elokuuta 1932. Laji oli mukana kahdeksatta kertaa olympialaisten ohjelmassa ja se järjestettiin ainoastaan miehille. Brasilia hylättiin, koska brasilian vesipallojoukkueen pelaajat pahoinpitelivät toimihenkilöitä Saksaa vastaa pelattavan ottelun lopussa. Brasilian kaksi ottelua mitätöitiin.
Jamaikantodi
Jamaikantodi ("Todus todus") on pienikokoinen, värikäs säihkylintu todien heimossa. Se on selkäpuoleltaan kirkkaanvihreä ja kurkussa sillä on punainen harja. Jamaikantodi elää vain Karibianmeren Jamaikan saarella. Suppeasta esiintymisalueestaan huolimatta (11000 neliökilometriä) sitä ei pidetä uhanalaisena. Jamaikantodin läheinen sukulaislaji on kuubantodi ("Todus multicolor").
Bilgola
Bilgola sijaitsee Tyynenmeren rannalla Barrenjoeyn niemen kupeessa Avalon Beachin ja Newport Beachin välissä.
Nimi "Bilgola" tulee aboriginaalien sanasta "Belgoula", joka tarkoittaa "pyörteistä vettä".
Bilgolan alueen omisti McLurcanin perhe 1900-luvun alusta lähtien. Rouva McLurcan oli kuuluisa keittokirjansa ansiosta. Perheen suurta kotitaloa ympäröi palmupuut, joista alue on erittäin tunnettu.
1960-luvulla suunniteltiin, että Bilgolan pohjois- ja eteläpäätyjen väliin rakennettaisiin silta. Siltaa ei kuitenkaan koskaan rakennettu, vaan pieni määrä maata lisättiin poistamaan terävä kulma rannan eteläisessä päädyssä.
Suomen kunnanvaakunat
Suomen kunnanvaakunat viittaavat Suomen kunnilla käytössä oleviin tai olleisiin virallisiin vaakunoihin. Ennen 8. huhtikuuta 1949 annettua "lakia kunnanvaakunoista" ainoastaan kaupungeilla oli oikeus käyttää vaakunaa, joskin eräät kauppalat (Karjaa, Riihimäki, Rovaniemi ja Valkeakoski) olivat onnistuneet vahvistamaan sellaisen itselleen jo aiemmin tasavallan presidentin allekirjoittamalla asetuksella. Lain myötä myös maalaiskunnat saivat oikeuden vaakunan käyttöön, mutta laki ei kuitenkaan pakottanut kuntia hankkimaan omaa vaakunaansa lukuun ottamatta Ahvenanmaan kuntia, joille velvoite tuli maakuntalain muutoksessa 1950 – tämän vuoksi Suomessa on lakkautettuja kuntia, joille vaakunaa ei koskaan vahvistettu (lain voimaantulon aikaan olemassa olleet kunnat, jotka eivät koskaan saaneet vaakunaa, olivat Koijärvi, Pielisensuu ja Uudenkaupungin maalaiskunta). Lain säätämistä seuranneiden 20 vuoden aikana sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan kaikille Suomen kunnille, yhteensä 466 kappaletta, joista viimeinen Kempeleelle 24. marraskuuta 1969. Vaakunoiden suunnittelussa kunnostautuivat erityisesti "kolme suurta", heraldikot Gustaf von Numers, Olof Eriksson ja Ahti Hammar.
Tanskalainen heraldikko Sven Tito Achen on luonnehtinut suomalaista kunnallisheraldiikkaa aikanaan maailman parhaaksi.
Laki kunnanvaakunoista kumottiin ja säädökset siirrettiin sellaisinaan kunnallislakiin 10. joulukuuta 1976. Kuntalain korvatessa kunnallislain 1. heinäkuuta 1995 vaatimus kunnanvaltuuston päätöksen alistamisesta sisäasiainministeriölle poistui, mutta kunnan tuli hankkia vaakunaehdotuksesta kansallisarkiston lausunto. Lausuntoa ei tarvita, mikäli kyseessä on aiemmin hyväksytyn vaakunan käyttöönotto. Tällaisia tilanteita ovat esimerkiksi kuntaliitokset, joissa kunta ottaa käyttöönsä jonkin muun kuin nimensä säilyttävän kunnan vaakunan.
Kuntakentässä jatkunut tarve suurempiin kokonaisuuksiin on johtanut kuntien määrän vähenemiseen, jonka yhteydessä useita vaakunoita on jäänyt pois käytöstä. Suomen Kotiseutuliitto ja Suomen Kuntaliitto ovat esittäneet toivomuksena, että näiden lakkautettujen kuntien vaakunoita voisi käyttää eräänlaisina kotiseutuvaakunoina.
Bronte (Sydney)
Bronte on uimaranta ja lähiö Sydneyssä, Australiassa. Bronte sijaitsee 8 kilometrin päässä Sydneyn keskustasta Weaverleyn piirikunnassa.
Bronte Beach sijaitsee Nelson Bayssa Bronte Parkin ympäröimänä. Bronte tarjoaa kalliokävelyä Coogeelle Weaverleyn hautausmaan, Tamaraman ja Bondi Beachin kautta. Bronte sijaitsee noin 2,5 kilometrin päässä Bondi Beachista.
"'The Sydney Morning Herald" -lehti listasi Bronten Sydneyn parhaaksi lähiöksi.
Robert Lowe osti 42 eekkeriä maata Mortimer Lewisiltä, joka omisti suurimman osan alueesta 1830-luvulla. Lowen koti valmistui vuonna 1845 ja nimettiin Bronte Houseksi. Yksi kerroksinen kivibungalow sijaitsi Bronte Roadille, ja sen omistaa nykyisin Waverleyn piirikunta.
Lowesta tuli New South Walesin piirikunnan hallituksen jäsen ja hän muutti myöhemmin takaisin Englantiiin, jossa hänestä tuli "The Times" -lehden kirjoittaja.
Theodor Reik
Theodor Reik (12. toukokuuta 1888 Wien — 31. joulukuuta 1969 New York) oli itävaltalais-saksalainen kirjallisuustieteilijä ja psykoanalyytikko, niin kutsutun maallikkoanalyysin uranuurtaja.
Theodor Reik syntyi Wienissä juutalaiseen virkamiesperheeseen. Hän opiskeli Wienin yliopistossa psykologiaa ja kirjallisuustiedettä. Opiskeluaikanaan hän tutustui Sigmund Freudin teokseen "Unien tulkinta" ja kiinnostui psykoanalyysista niin paljon, että päätti soveltaa sitä väitöskirjassaan erääseen Gustave Flaubertin kertomukseen. Väitöskirja kohtasi tiettyä vastustusta, ja se hyväksyttiin vasta vuonna 1912; kyseessä on ensimmäinen psykoanalyyttinen väitöskirja. Reik tutki myös Arthur Schnitzlerin ja Richard Beer-Hoffmannin tuotantoa.
Reik tapasi Freudin ensi kertaa vuonna 1910, ja hänet otettiin Wienin psykoanalyyttisen yhdistyksen jäseneksi seuraavana vuonna. Freud tuki Reikia usean vuoden ajan, kun tämä opiskeli psykoanalyytikoksi ja kävi Karl Abrahamin koulutusanalyysissa. Reikin ja Freudin välinen ystävyys jatkui Freudin kuolemaan (1939) saakka. Vuonna 1915 Reik julkaisi tutkimuksen "Die Pubertätsriten der Wilden", jossa psykoanalyysia sovellettiin kansatieteeseen. Hän julkaisi tutkimuksia myös uskontopsykologiasta ja kriminologiasta. Hän esitteli tiedostumattoman tunnustamispakon ja rangaistuksenkaipuun käsitteet teoksessaan "Geständniszwang und Strafbedürfnis: Probleme der Psychoanalyse und der Kriminologie" (1925).
Osallistuttuaan ensimmäiseen maailmansotaan Reik työskenteli Wienin psykoanalyyttisen yhdistyksen kirjastonhoitajana ja piti psykoanalyyttista vastaanottoa. Koska hänellä ei ollut lääkärinkoulutusta, häneltä kiellettiin potilaiden hoitaminen vuonna 1925 Itävallan "puoskarointilain" nojalla. Reik valitti päätöksestä ja jatkoi vastaanottoaan. Vuoden 1926 keväällä häntä vastaan nostettiin rikossyyte puoskaroinnista eli oikeudettomasta lääkärintoimen harjoittamisesta. Freud asettui tukemaan Reikia ja maallikkoanalyysia (ei-lääkäreiden harjoittamaa psykoanalyysia) ja julkaisi kirjan "Maallikkoanalyysin kysymys". Freudin myötämielinen kanta jäi kuitenkin vähemmistöön, sillä monet lääkäri-psykoanalyytikot vastustivat maallikoiden analyysitoimintaa. Vuoden 1927 keväällä syytteet hylättiin.
Reik siirtyi vuonna 1928 Berliiniin ja työskenteli opettajana psykoanalyyttisessa koulutuslaitoksessa. Vuonna 1933 hän joutui pakenemaan kansallissosialisteja Hollantiin ja vuonna 1938 edelleen Yhdysvaltoihin.
Yhdysvalloissa maallikkoanalyysiin suhtauduttiin erityisen kielteisesti, ja Reikin analyysitoiminta kohtasi jälleen vaikeuksia ja oikeusjuttuja. Hän perusti New Yorkiin uuden psykoanalyyttisen yhdistyksen National Psychological Association for Psychoanalysis, jossa analyytikkokoulutusta tarjottiin myös ei-lääkäreille. Hän julkaisi Yhdysvalloissa englanniksi kirjoja ja artikkeleita muun muassa rakkauden ja seksuaalisuhteiden psykologiasta, sadomasokismista, kirjallisuuden- ja musiikintutkimuksesta sekä psykoanalyysin metodologiasta.
Kajaanin kaupunginvaltuusto
Kajaanin kaupunginvaltuusto on Kajaanin kaupungin ylin päättävä hallintoelin. Valtuustossa on 51 jäsentä ja puheenjohtaja on Miikka Kortelainen.
Paikkajako kaudella 2017–2021:
Vaasan kaupunginvaltuusto
Vaasan kaupunginvaltuusto () on Vaasan ylin päättävä elin. Kuntaliitoksen vuoksi valtuutettujen määrä nousi entisestä 51:stä 67:ään jäseneen. Puheenjohtajana toimii Joakim Strand. Valtuuston nuorin jäsen on Tommi Mäki (KOK, s.1992) ja vanhin jäsen Raimo Rauhala (SDP, s.1939)
2017 Vaasan valtuutettujen määrä laskettiin lakimuutoksen takia 59:ään.
Zagrebin katedraali
Zagrebin katedraali on Zagrebin korkein rakennus. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1093, mutta tataarit tuhosivat sen maan tasalle vuonna 1242. Osmanien valtakunta valloitti Bosnian ja Kroatian 1400-luvun lopulla, minkä vuoksi tuomiokirkon ympärille rakennettiin muurit, joista osa on edelleen pystyssä.
Vuonna 1880 katedraali vahingoittui pahasti maanjäristyksessä. Sen uudelleenrakennus uusgoottilaiseen tyyliin alkoi 1900-luvun alussa.
Norjalainen villapaita
”Norjalainen villapaita” on Juice Leskisen kappale vuodelta 1991. Se sisältyi Juice Leskinen Grand Slamin albumiin "Taivaan kappaleita", ja se ilmestyi myös singlenä (B-puolella ”Mummon sekomehu”). Kappaletta pidetään yhtenä Leskisen myöhäistuotannon huipuista.
Kappale kertoo huonokuntoisten lauluntekijöiden kohtaamisesta. Siinä on nähty kunnianosoitus sekä Juha Vainiolle että The Beatlesille, jonka ”Norwegian Wood” -kappaleen säkeistön sävelkulusta osa toistuu ”Norjalaisen villapaidan” A-osan alussa. Kappale alkaa sanoilla "Mies tuli vuonolta / näyttäen huonolta / norjalaispaitoineen", ja siinä on poikkeuksellinen sisäsointujono "Poljennon rennon ja hennon / John Lennon / loi viehätystaitoineen". Kappaleessa on myös pieni viittaus Irwin Goodmanille sanoilla "Elää kenties / joka päivä se mies / joka rentuksi mainittiin"."
Juice Leskinen on kertonut saaneensa idean lauluun Juha Vainion kuoleman jälkeen näkemästään unesta. Unessa Leskiselle kerrottiin puhelimessa, että Vainiolta on jäänyt yksi sanoitus kesken, mutta levy-yhtiön lähettämässä faksissa oli vain laulun otsikko.
Levyllä ”Norjalaisen villapaidan” esittävät Juice Leskinen (laulu), Anssi Tikanmäki (kosketinsoittimet ja taustalaulu), Ila Loueranta (akustinen kitara ja taustalaulu), Jari Yliaho (akustinen kitara ja taustalaulu), Antti Tammilehto (basso ja taustalaulu), Vesa Sytelä (mandoliini ja taustalaulu) ja Eero ”Safka” Pekkonen (haitari).
Mä lähden maalle
Mä lähden maalle on Juice Leskisen ja Mikko Alatalon kappale vuodelta 2004. Se sisältyy albumiin Senaattori ja boheemi. Laulu alkaa sanoilla "Mä lähden maalle / jos vain lupaat kyydin kaupunkiin." Siinä on nähty ironista maalaisnostalgiaa ja huumoria: maalle olisi ihana päästä, kunhan pääsee yöksi takaisin sivistyksen pariin.
Yoram Globus
Yoram Globus (s. noin 1943 Palestiinan brittiläinen mandaatti) on israelilainen elokuvatuottaja. Vuonna 1979 Globus hankki yhdessä serkkunsa Menahem Golanin kanssa omistukseensa talousvaikeuksissa olleen Cannon Groupin, josta tuli eräs Hollywoodin merkittävimpiä itsenäisiä elokuvatuotantoyhtiöitä. Globusin ja Golanin yhteistyö päättyi 1989, jonka jälkeen Globus siirtyi johtamaan Pathe Internationalia. Globusilla on myös oma tuotantoyhtiö Melrose Entertainment.
Fred (jalkapalloilija, 1979)
Helbert Frederico Carreiro da Silva eli Fred (s. 18. elokuuta 1979 Belo Horizonte, Minas Gerais, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Australian A-Leaguen Melbourne Heartia.
Fred aloitti uransa Brasilian alemmilla sarjatasoilla ja edusti muun muassa América Mineiroa ja Guarania. Vuonna 2006 hän siirtyi australialaiseen Melbourne Victoryyn, jossa hän oli tärkeässä osassa joukkueen voittaessa A-Leaguen mestaruuden. Adelaide Unitedia vastaan pelatussa loppuottelussa, jonka Melbourne voitti lopulta maalein 6–0, hän syötti neljä Archie Thompsonin viidestä maalista.
Mestaruuskausi jäi Fredin ainoaksi Melbournessa, sillä kaudeksi 2007 hän siirtyi Yhdysvaltain Major League Soccerin D.C. Unitediin. Esikoiskaudellaan Washingtonissa hän teki seitsemän maalia ja antoi kahdeksan maaliin johtanutta syöttöä, mitkä auttoivat joukkueen MLS Supporters’ Shieldin voittoon. Vuoden 2008 Lamar Hunt U.S. Open Cupissa D.C. United ylsi Charleston Batteryn ohella loppuotteluun, jossa Fred teki joukkueensa 2–1-voittomaalin. Marras–joulukuussa 2008 hän teki lyhyen paluun Australiaan, minkä aikana hän pelasi lainasopimuksella A-Leaguen Wellington Phoenixissä.
Tammikuussa 2010 Fred siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin. Hän kuului Philadelphian runkopelaajiin joukkueen esikoiskaudella 2010 ja pelasi 25 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Fredin sopimus Philadelphian ja MLS:n kanssa päättyi kauteen 2010. New England Revolution varasi hänen MLS-oikeutensa joulukuussa 2010 järjestetyssä MLS Re-Entry Draft -varaustilaisuudessa, mutta hän palasi lopulta entiseen seuraansa D.C. Unitediin, joka hankki hänen oikeutensa New Englandilta vaihdossa varausoikeuteen vuoden 2012 MLS SuperDraft -varaustilaisuudessa. Tällä välin seuraan oli liittynyt myös Fredin pikkuveli Junior Carreiro.
Fredin toinen etappi Washingtonissa kesti vain puoli kautta. Heinäkuussa 2011 seura päästi hänet vapaalla siirrolla australialaiseen Melbourne Heartiin, joka on hänen kaudella 2006–2007 edustamansa Melbourne Victoryn paikallisvastustaja.
Ginnungagap
Ginnungagap ("ammottava kuilu") on skandinaavisessa mytologiassa maailman alussa ollut tyhjyys, joka erotti Niflheimin ja Muspelheimin toisistaan. Kylmyyden maailmasta Niflheimistä valui vettä Ginnungagapiin ja jäätyi siellä. Tulen maailman Muspelheimin kuumat höyryt sulattivat osan jäästä, ja sulassa vedessä syntyi elämä ja ensimmäinen elollinen olento, jääjättiläinen Ymir.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1964
Tokion olympialaisten jalkapalloturnaukseen selviytyi karsintojen kautta 15 joukkuetta, isäntämaa Japani ja edellisten olympiakisojen voittaja Jugoslavia pääsivät kisoihin automaattisesti. Kisoihin selviytyneistä joukkueista Italia hylättiin ja Pohjois-Korea vetäytyi turnauksesta, jolloin turnaus pelattiin 14 joukkueen kesken. Italian osallistuminen evättiin, sillä maata syytettiin ammattilaisjalkapalloilijoiden käytöstä karsinnoissa. Italian paikkaa tarjottiin Puolalle, joka kieltäytyi osallistumasta turnaukseen. Pohjois-Korea vetäytyi olympialaisista johtuen KOK:n ja GANEFO-liikkeen erimielisyyksistä.
Turnauksen alkua varjosti Etelä-Amerikan karsintojen ottelussa Perun ja Argentiinan välillä tapahtunut tragedia. Limassa pelatussa ottelussa tapahtuneessa mellakassa menehtyi 328 ihmistä. Onnettomuus on jalkapallohistorian suurin.
Olympiakultaa voitti Unkari Ferenc Benen johdolla. Kisojen maalikuninkuuden voittanut Bene teki suurimman osan Unkarin maaleista turnauksessa.
Olympiaturnaukseen oli jaettu Euroopan maille 5 paikkaa, Aasian maille 3, Afrikan maille 2 ja Etelä-Amerikan maille 2 ja Pohjois ja Keski-Amerikan maille 1 paikka. Kisoihin ilman karsintoja selviytyneitä Jugoslaviaa ja Japania ei laskettu mukaan maanosakiintiöön.
Saksa osallistui vuoden 1964 olympialaisiin yhteisjoukkueella. Maiden jalkapallojoukkueiden yhdistämiseen ei suostuttu, jolloin Itä-Saksa ja Länsi-Saksa pelasivat Saksojen sisäisen karsinnan, jonka voittaja sai osallistumisoikeuden olympiakarsintaan. Kaksoisottelun voitti Itä-Saksa, joka eteni karsinnoista olympiaturnaukseen. Itä-Saksa ei ollut KOK:n jäsen, eikä sillä näin ollut osallistumisoikeutta olympialaisiin, jolloin maa osallistui turnaukseen Saksan nimellä, osana Saksojen yhteisjoukkuetta. Maan jalkapallojoukkue koostui kuitenkin itäsaksalaisista pelaajista ja käytännössä kyseessä oli Itä-Saksan maajoukkue. Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA katsoo että Tokion olympialaisiin osallistui Itä-Saksan maajoukkue.
Egypti osallistui Tokion olympialaisiin Yhdistyneen arabitasavallan nimellä, mitä nimeä maa käytti itsestään aina vuoteen 1971, vaikka Syyria oli eronnut maiden valtioliitosta jo vuonna 1961. FIFA taas käyttää omissa tilastoissaan maasta nimeä Egypti.
Lohko A
Lohko B
Lohko C
Lohko D
Turnauksen mkuninkuuden voitti Unkarin Ferenc Bene 12 maalillaan.
Peggy Lipton
Peggy Lipton Jones (s. 30. elokuuta 1946) on yhdysvaltalainen televisionäyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti televisiosarjoista "The Mod Squad" ja "Twin Peaks".
Peggy Lipton syntyi New Yorkissa asianajaja Haroldin ja taiteilija Ritan perheeseen. Vuosina 1974-1987 hän oli naimisissa Quincy Jonesin kanssa. Avioliitosta syntyi kaksi lasta.
Vapaiden ammattiyhdistysten kansainvälinen liitto
Vapaiden ammattiyhdistysten kansainvälinen liitto (VAKL) () oli vuosina 1949–2006 toiminut kansainvälinen ammattiyhdistysten keskusjärjestö. VAKL perustettiin, kun läntisten maiden ammattiliitot erosivat Maailman ammattiyhdistysten liitosta. VAKL lakkautettiin sen yhdistyttyä Ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestöön. Jäseniä oli vuonna 2006 155 miljoonaa 148 maassa.
Ruostekiuru
Ruostekiuru ("Mirafra rufa") on afrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää osan Sahelin alueesta: Malin itäosat, Nigerin läntiset osat, eteläisen Tšadin ja Sudanin länsi- ja keskiosia. Hubert Lynes kuvaili lajin holotyypin Juga Jugasta, Sudanin Darfurista vuonna 1920. Lajista tunnetaan kolme alalajia.
Stefani Miglioranzi
Stefani Miglioranzi (s. 20. syyskuuta 1977 Poços de Caldas, Minas Gerais, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti viimeksi Major League Soccerin Philadelphia Unionia.
Italialais-portugalilaista sukua oleva Miglioranzi muutti 12-vuotiaana perheensä mukana Yhdysvaltoihin ja vietti nuoruusvuotensa New Yorkin Port Chesterissä. Hänet valittiin Metro Atlantic Athletic Conferencen vuoden tulokkaaksi vuonna 1995 pelatessaan jalkapalloa Iona Collegen yliopistojoukkueessa Gaelsissa. Ionasta hän siirtyi St. John’s Universityyn, jonka joukkueen Red Stormin kanssa hän voitti kansallisen vuonna 1996.
Chicago Fire varasi Miglioranzin Major League Socceriin vuoden 1999 MLS College Draftin kolmannella kierroksella, mutta MLS-sopimuksen solmimisen sijaan hän siirtyi Englantiin, jossa hän edusti kahdeksan kauden ajan 1. divisioonan Portsmouthia ja 2. divisioonan (myöhemmin Ykkösliigan) Swindon Townia. Hän kärsi Englannin-vuosiensa aikana useista loukkaantumisista, mutta ehti edustaa Swindonia yli 120 liigaottelussa. Vuonna 2004 Swindon ja Miglioranzi ylsivät Mestaruussarjan nousukarsintoihin.
Miglioranzi palasi Yhdysvaltoihin kaudeksi 2006 ja liittyi Los Angeles Galaxyyn, mutta pelasi vain kolmessa ottelussa ja siirtyi kauden päätyttyä Columbus Crew’hin. Columbusissa hän on oli osa MLS Supporters’ Shieldin ja MLS Cupin kaudella 2008 voittanutta joukkuetta. Kaudella 2009 hän edusti toistamiseen Los Angelesiä.
Kaudeksi 2010 Miglioranzi siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin, joka varasi hänet vuoden 2009 MLS Expansion Draft -laajennusvaraustilaisuudessa. Esikoiskaudella 2010 hän kuului joukkueen runkopelaajiin, mutta kaudella 2011 vastuu väheni, eikä hän saanut jatkosopimusta kauden päätyttyä.
Rusoselkäkiuru
Rusoselkäkiuru ("Mirafra gilletti") on itäafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Somalian, Itä-Etiopian ja Kenian luoteiskolkan. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Somalian Ogadenin Sibbestä 1895.
Power of the Sound
Power of the Sound on hip hop -ryhmä Rockin da Northin albumi, joka julkaistiin 10. maaliskuuta 2006.
Kapinräikkäkiuru
Kapinräikkäkiuru ("Mirafra apiata") eli aiemmalta nimeltään räikkäkiuru on eteläafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Lounais-Namibian ja Etelä-Afrikan keskiosia. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin läntisen Kapmaan Malmesburysta 1816.