hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Z37
Z37 oli Saksan laivaston tyypin 1936 Mob hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Germaniawerftiltä Kielistä telakkanumerolla 627. Sen köli laskettiin 1940 ja alus laskettiin vesille 24. helmikuuta 1941. Alus valmistui 16. heinäkuuta 1942.
Alus tuhoutui tulipalossa elokuussa 1944.
Z38
Z38 oli Saksan laivaston tyypin 1936 Mob hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Germaniawerftiltä Kielistä telakkanumerolla 628. Sen köli laskettiin 1940 ja alus laskettiin vesille 5. elokuuta 1941. Alus valmistui 20. maaliskuuta 1943.
Alus luouvutettiin Britannialle 1946.
Z39
Z39 oli Saksan laivaston tyypin 1936 Mob hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Germaniawerftiltä Kielistä telakkanumerolla 629. Sen köli laskettiin 1940 ja alus laskettiin vesille 2. joulukuuta 1941. Alus valmistui 21. elokuuta 1943.
Alus luovutettiin 1946 Yhdysvalloille.
Quality Street
Quality Street on makeiskokoelma, joka kattaa Nestlén erimakuisia, usein säilyketölkkeihin tai laatikkoihin pakattuja makeisia. Quality Street sai alkunsa vuonna 1936 Halifaxin kondiittori Mackintosh'sin ansiosta.
Laatikossa olevat makeiset ovat vaihdelleet ja kehittyneet vuosien aikana. Joulukuussa 2010 kokoelmassa oli yhteensä 12 erilaista yksittäispakattua makeisvaihtoehtoa; kaikki ovat suklaa- tai toffeepohjaisia, ja ne ovat seuraavanlaisia:
Varhaisiän musiikkikasvatus
Varhaisiän musiikkikasvatuksella tarkoitetaan alle kouluikäisille lapsille tarjottavaa musiikinopetusta jonka tavoitteena on tarjota musiikillisia elämyksiä, valmiuksia ja taitoja. Lisäksi tavoitteena on antaa virikkeitä jatkuvan musiikin harrastuksen syntymiseen. Varhaisiän musiikkikasvatusta tarjotaan musiikkioppilaitosten ja järjestöjen musiikkileikkikouluissa, eli tavanomaisemmin muskareissa.
Valdemar Maununpoika
Valdemar Maununpoika (k. 1319) oli Suomen herttua, Maunu Ladonlukon pojista nuorin. Kun kuningas Birger Maununpoika kruunattiin, Valdemar sai Suomen herttuakunnakseen. Hän osallistui veljensä Eerik Maununpojan kanssa juonitteluihin Torgils Knuutinpoikaa vastaan ja myöhemmin myös Birgeriä vastaan. Vuonna 1310 solmitun sopimuksen mukaan hän sai Suomesta Turun ja Hämeen linnat. Birger vangitutti Valdemarin ja Eerikin, ja nämä kuolivat Nyköpingin linnan vankilassa (niin sanotut Nyköpingin pidot).
Claudio Matrone
Claudio Matrone (s. 8. kesäkuuta 1990 Napoli, Italia) on italialais-suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Grankulla IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Matrone on FC Hongan kasvatti. Hän pelasi vuosina 2010–2011 Ykköstä FC Espoossa yhteensä 39 ottelun verran, tehden kolme maalia. Kaudeksi 2012 hän siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen Valkeakosken Hakaan, esiintyen 25 ottelussa ja onnistuen kerran maalinteossa. Matrone palasi Ykköseen seuraavaksi vuodeksi ja pelasi 12 ottelua PK-35 Vantaan riveissä. Grankulla IFK:ta hän on edustanut vuodesta 2014 lähtien.
Z43
Z43 oli Saksan laivaston tyypin 1936A hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 17. helmikuuta 1941 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä telakkanumerolla 1029. Sen köli laskettiin 1. toukokuuta 1942 ja alus laskettiin vesille syyskuussa 1943. Alus valmistui 31. toukokuuta 1944 ensimmäisenä päällikkönään Carl Heinrich Lampe.
Alus aloitti operatiivisen palveluksensa lokakuussa 1944, jolloin se liitettiin 6. hävittäjälaivueeseen itäiselle Itämerelle. Alus operoi 22.-24. marraskuuta yhdessä "Z25":n, "Admiral Scheer"in sekä 2. torpedovenelaivueen kanssa tukien saksalaisten vetäytymistä Öselistä. Alus lähti 9. joulukuuta 6. laivueen lippulaivan "Z35":n sekä "Z36":n ja kahden torpedoveneen kanssa miinoittamaan operaatio Nilissä Viron rannikkoa. Kolme vuorokautta myöhemmin osasto joutui sankassa sumussa saksalaisten laskemaan Nashorn miinakenttään, jolloin "Z35" ja "Z36" tuhoutuivat miehistöineen osuttuaan miinoihin. Operaatio peruutettiin ja "Z43" palasi Gotenhafeniin.
Alus oli saattajana Gotenhafenin ja Libaun välillä 18.-25. tammikuuta sekä 29. tammikuuta - 9. helmikuuta 1945. Se tulitti Neuvostoliiton joukkojen asemia 23. helmikuuta Samlandin rannikolla. Saatettuaan "SS Hamburgin" Sassnitziin "Z25":n kanssa 27. helmikuuta alus palveli ilmatorjunta-aluksena, kunnes se suojasi "Lützowin" ja "Admiral Scheerin" Danzigin lahdelta Swinemündeen 7. maaliskuuta. Seuraavan viikon alus oli Kolbergin edustalla suojaten kuljetusaluksia ilmahyökkäyksiltä. Alus tuki tykistöllään maajoukkoja 17.-19. maaliskuuta sekä suojasi pakolaisia kuljettaneita aluksia.
Alus palasi Kieliin 2. toukokuuta, jossa sen miehistö upotti aluksensa seuraavana päivänä Geltingerinlahteen Flensburgin lähistöllä.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1913
Jalkapallon SM-kilpailu 1913 järjestettiin kuudetta kertaa Suomen jalkapallohistoriassa. Mestaruuden voitti Kruunuhaan Urheiluseura, kuten seuran nimi suomenkielisessä lehdistössä tuohon aikaan kirjoitettiin. Mestaruus oli seuran ensimmäinen.
Kilpailuun osallistui kaikkiaan kuusi joukkuetta. Helsinkiläiset kamppailivat keskenään toisesta loppuottelupaikasta ja toinen paikka oli varattu Turun voittajalle. Turkulaiset joutuivatkin ottelemaan kolme kertaa, ennen kuin kaupungin edustaja finaalissa oli selvillä. SM-kilpailujen ohella seurat kävivät lukuisia muitakin kilpailuja, ja lehdistökään ei aina ollut perillä mihin kilpailuun ottelu kulloinkin kuului.
Gunnar Helin; Ilmari Saxell, Artur Johansson; Alexander Holmström, Hugo Mantila, Rudolf Lundqvist; Peter Sikow, Knut Johansson, Ragnar Wickström, Lars Schybergson; Richard Schybergson - K. Marasoff.
Z44
Z44 oli Saksan laivaston tyypin 1936A hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 17. helmikuuta 1941 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä telakkanumerolla 1030. Sen köli laskettiin 1. elokuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 20. tammikuuta 1944. Alus ei valmistunut ennen tuhoutumistaan 29. heinäkuuta 1944.
Z45
Z45 oli Saksan laivaston tyypin 1936A hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 17. helmikuuta 1941 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä telakkanumerolla 1031. Sen köli laskettiin 1. syyskuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1944. Alus ei valmistunut kuin oma miehistö upotti sen 20. heinäkuuta 1946.
Peet Vallak
Peet Vallak, oik. Peter Pedjas, (1893–1959) oli virolainen kirjailija. Hänen tuotantonsa oli pääasiassa novelleja. Häntä pidetään humoristis-yhteiskuntakriittisenä arjen kuvaajana.
Vallak julkaisi yhdeksän novellikokoelmaa
Valikoimat:
Jalkapallon mestaruuskilpailut 1914
Vuonna 1914 Suomen jalkapallomestaruuskilpailut jäivät pelaamatta. Ensimmäinen maailmansota alkoi 28.heinäkuuta 1914, keskeyttäen urheilutoiminnan Suomen suuriruhtinaskunnassa. Alueellisia kilpailuja ennätettiin jonkin verran pelaamaan. Helsingin mestaruuden voitti Helsingin IFK. Turussa parhaaksi osoittautui Åbo IFK ja Viipurin mestaruus meni Reippaalle, joka 11. lokakuuta voitti Pontevan 2–0. Lappeenrannassa mestariksi palloili Lappeenrannan Luistinseura, joka löi Yhteiskoulun Voimistelijat 6–2.
Helsingissä mestaruuskilpailut alkoivat 26. syyskuuta. Kilpailussa putosi jatkosta kärsittyään kaksi tappiota. Myös seurojen 2-joukkueet olivat oikeutettuja osallistumaan kilpailuun.
Kaksi viimeistä joukkuetta kohtasi "finaalisarjassa". Pelipäivät olivat 15. ja 22. marraskuuta. KIF:llä oli tappio alla keskinäisestä ottelusta aiemmilta kierroksilta.
Turussa mestaruuskilpailut alkoivat 27. syyskuuta
Palloliitto järjesti kevätkaudella myös alueellisen sarjakilpailun, joka kuitenkin onnistui suunnitellulla tavalla vain Helsingissä. Turun otteluissa ÅIFK voitti AIK:n 5–1 ja AIK puolestaan Urheiluliiton 6–1. Viipurilaisten keskinäisistä otteluista ei ole tietoja.
1. luokka
2. luokka
Suluissa otteluiden pelipäivät, mikäli tiedossa. Helsingin IFK:n 1-joukkue ei jostakin syystä ole ottanut osaa sarjakilpailuun. KIF tunnettiin tuohon aikaan suomenkielisellä nimellä Kruununhaan Urheiluseura (KUS).
Vaasassa sarjakilpailut pelattiin syyskuussa.
32 - 7.toukokuuta, sivu 599
33 - 14. toukokuuta, sivu 617
34 - 20. toukokuuta, sivu 633
35 - 28. toukokuuta, sivu 651
36 - 5. kesäkuuta, sivu 668
Matti Aaltonen (teollisuusneuvos)
Matti Isko Istara Aaltonen (26. elokuuta 1926 Forssa – 27. tammikuuta 2007 Helsinki) oli Forssan kirjapainon toimitusjohtaja ja teollisuusneuvos. Hänen isänsä oli Forssan Lehden perustaja ja Forssan kirjapainon ensimmäinen johtaja, professori Esko Aaltonen. Matti Aaltosen veli on dokumenttielokuvien tekijä Jouko Aaltonen.
Forssan kirjapainossa Aaltonen työskenteli 15-vuotiaasta alkaen kaikissa tehtävissä ja tuli vuonna 1948 isänsä jälkeen Forssan Lehden toimitusjohtajaksi sekä vuonna 1952 Forssan kirjapainon toimitusjohtajaksi, kun Esko Aaltonen siirtyi professoriksi Turun yliopistoon. Matti Aaltosen aikana Forssan kirjapaino laajeni ja Forssan lehti alkoi ilmestyä kuudesti viikossa. Forssan Lehden päätoimittajana Aaltonen oli vuosina 1962–1965 ja 1973–1974. Teollisuusneuvoksen arvo hänelle myönnettiin vuonna 1978.
Isänsä tavoin Aaltonen oli mukana paikallisessa kotiseututyössä ja toimi muun muassa Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistyksen puheenjohtajana. Myös yhdistyksen julkaisemasta Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistyksen vuosikirjasta tuli hänen aikanaan arvostettu julkaisu.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1915
Vuonna 1915 voitiin taas järjestää jalkapallon Suomen mestaruuskilpailut, edellisen kauden jäädessä väliin ensimmäisen maailmansodan takia. Mestaruuden voitti Kronohagens IF. Alueellisesti muodostetun karsintajärjestelmän johdosta turkulaisjoukkueet aloittivat kilpailun vasta välierissä, kun taas helsinkiläisten piti voittaa jo 2–3 ottelua välieriin päästäkseen.
Töölön Pallokentällä. Yleisöä noin 1600.
Matti Aaltonen
Matti Aaltonen voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Alf Wallander
Alf Wallander (1862–1914) oli ruotsalainen taidemaalari ja muotoilija. Hän oli jugend-henkinen Ruotsin taideteollisuuden uudistaja. Hän oli vuodesta 1896 Rörstrandin taiteellinen johtaja. Hänen maalauksensa oli pastellein tehtyjä henkilösommitelmia ja tunnelmamaisemia. Keraamiset työt olivat korkeita reliefimuotoja ja niissä oli kukka- ja eläinkoristelua. Lisäksi hän suunnitteli kuvakudoksia, huonekaluja, lasia ja taontatöitä.
Hänen setänsä oli taidemaalari Josef Wilhelm Wallander. Hän oli naimisissa taiteilija Gerda Charlotta Wallanderin kanssa, ja heillä on poika, arkkitehti Sven Wallander
Målilla
Målilla on Ruotsissa, Hultsfredin kunnassa, Kalmarin läänissä sijaitseva taajama ja entinen kunta. Taajamassa asui vuonna 2010 yhteensä 1 524 asukasta.
Målilla tunnetaan hyvin sen ääripäisistä lämpötiloista. 29. kesäkuuta 1947 Målillassa mitattiin koko Ruotsin korkein lämpötila, +38 astetta. Tämä luku on sama kuin mitä on mitattu Ultunassa Uplannissa. Ääripäisten lämpötilamittausten takia paikkakunnassa sijaitsevaan erääseen liikenneympyrään on asennettu 15 metriä korkea lämpömittari. Aika pian sen vihkiäisten jälkeen joulukuussa 2000 siihen kuitenkin törmäsi auto ja lämpömittarin alapäässä oleva metallipallo jouduttiin korjaamaan.
Målilla on tunnettu myös Moto GP-radastaan. Siellä on erityisesti kilpaillut paikallinen, aiemmin Dackarna Målilla -nimellä toiminut Moto GP-joukkue. Luxo Stars ja Team Svelux olivat kaksi ohimennyttä nimeä, jotka olivat käytössä ennen kuin alkuperäinen nimi palautettiin.
Ala Al-Sasi
Ala Al-Sasi (; s. 2. heinäkuuta 1987) on jemeniläinen jalkapalloilija. Hänen seuroinaan ovat olleet Al-Ahli Sana'a (2005–2009) ja sen jälkeen Al-Hilal Hudayda. Hän pelaa keskikentällä. Vuodesta 2007 lähtien hän on pelannut myös Jemenin jalkapallomaajoukkueessa.
Uuraan satama
Uuraan satama (myös "Vysotskin satama", , LOCODE: RUVYS) on Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirin Uuraan saarella sijaitseva, maantieteellisesti kaksiosainen merisatama. Satamasta on Suomen rajalle noin 50 kilometriä ja Pietariin noin 90 kilometriä. Satamaan kuuluu noin 3,5 kilometriä kaupungin keskustan eteläpuolella sijaitseva Lukoil-yhtiön öljyterminaali ja kantakaupungissa sijaitseva kuivarahtisatama. Molemmille satama-alueille johtaa rautatieyhteys. Syväväylä Viipurin satamaan ja Saimaan kanavalle kulkee käytännössä Uuraan satama-alueen kautta.
Uuraan öljyterminaali () on rakennettu erityisesti öljy-yhtiö Lukoilin tarpeisiin kaupungin eteläpuolelle. Satamassa on petrokemiallisiin kuljetuksiin kaksi 344,5 metriä pitkää laituripaikkaa 13,2 metrin syväyksellä ja yksi 83 metriä pitkä laituri 5,5 metrin syväyksellä. Lisäksi on avustaville aluksille kuten hinaajille ja luotsille tarkoitettu 4. laituri. Öljyterminaalin toimintaa hoitaa RPK-Vysotsk-Lukoil-II -yhtiö.
Uuraan kuivarahtisatama sijaitsee Uuraan kaupungissa (). Siellä on neljä 140- 213 metriä pitkää laituripaikkaa aluksille, joilla on enintään 9,3 metrin syväys. Satamaa operoi ООО Port Vysotski-yhtiö. Sataman kautta kuljetetaan esimerkiksi kivihiiltä.
Tonnimääräisesti selvä enemmistö rahdista on vuodesta 2005 lähtien kulkenut öljyterminaalin kautta.
Uuraan sataman vuosittainen rahtimäärä:
Valeria Borovskaya
Valeria Borovskaya (s. 17. helmikuuta 1995 Belgorod) on kuuro suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja. Häntä valmentaa Reijo Jokela, Kaisa Siitonen ja Matti Laatikainen.
Borovskaya voitti kuurojen korkeushypyn EM-kultaa 2011 Kayserissa, Turkissa. Hän hyppäsi tuloksen 171 cm, joka on myös kisaennätys sekä nuorten Euroopan- ja maailmanennätys. Hän saavutti EM-hopeaa 2012 kuurojen Euroopan hallimestaruuskilpailuissa Tallinnassa ja voitti kuurojen MM-pronssia Torontossa. Euroopan juniorien EM-kisoissa 2012 Bydgoszczissa Valeria Borovskaya toi historian ensimmäinen EM-nuorten korkeushypyn kultamitalin Suomeen.
Hallissa Borovskaya on hypännyt 171 cm.
Harmaakorvayökkö
Harmaakorvayökkö ("Plecotus austriacus") on eurooppalainen isokorvainen lepakkolaji. Se saalistaa enimmäkseen päiväsaikaan perhosia. Laji on melko samannäköinen kuin korvayökkö, mutta sillä on vaaleampi vatsan alue.
Kupittaan ravirata
Kupittaan ravirata (Turun Hippodromi) oli Turun Kupittaalla vuosina 1902–1973 sijainnut ravirata. Se sijaitsi Hippoksentien pohjoispuolella Kupittaan jalkapallostadionin vieressä. Paikalla on nykyään jalkapallokenttiä, velodromi sekä BMX-rata.
Ensimmäiset ravikilpailut Turussa oli järjestetty vuonna 1817 Aurajoen jäällä. Suomen ensimmäinen varsinainen ravirata oli valmistunut vuonna 1884 Helsingin Oulunkylään. Vuonna 1894 perustettu Turun Hippos ryhtyi heti perustamisensa jälkeen suunnittelemaan oman radan rakentamista. Sopiva paikka löytyi, kun Turun Tarkk'ampujapataljoona vuonna 1899 siirsi ampumaratansa Kupittaalta Kärsämäkeen. Ravirata aloitti toimintansa kolme vuotta myöhemmin.
1970-luvulle tultaessa Kupittaa alkoi käydä ahtaaksi raviradan toiminnalle. Lisäksi vanhanaikainen rata ei enää vastannut ajan vaatimuksia. Viimeiset kilpailut Kupittaan raviradalla ajettiin 9. syyskuuta 1973. Kupittaan sulkemisen jälkeen Turun ravitoiminnassa oli neljän ja puolen vuoden tauko, kunnes uusi Metsämäen ravirata avattiin maaliskuussa 1978. Nykyään Kupittaan raviradasta on jäljellä vuonna 1948 valmistunut kioskirakennus, niin sanottu totokioski. Arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema puurakenteinen kioski on suojeltu.
Kupittaan raviradan sisäkentällä oli myös speedway-rata, jolla ajettiin lajin ensimmäinen kilpailu Suomessa vuonna 1949. Siellä järjestettiin myös useita kansainvälisiä kilpailuja. Lisäksi alueella oli greyhound-rata, jossa järjestettiin vuoden 1981 pohjoismaiden mestaruuskisat. Greyhound-rata lopetti toimintansa 1980-luvun alussa. Vinttikoirarataa korvaavat Metsämäen raviradalla olevat Turun Greyhound Klubin omistama rata ja Turun Vinttikoirakerhon rata Vätissä.
Kupittaalla järjestettiin kolmet Kuninkuusravit, vuosina 1939, 1949 ja 1963.
1900-luvun alkuvuosien tunnetuin suomalainen ravihevonen Eino-Vakaa kuoli Kupitaan raviradalla kesken kilpailun syyskuussa 1913. Hevonen haudattiin rata-alueelle ja se sai myöhemmin myös oman muistomerkin.
Kelkkalan ravirata
Kelkkalan ravirata oli Viipurissa toiminut ravirata, joka perustettiin vuonna 1892. Kelkkalan kaupunginosassa sijainnut rata oli Suomen toiseksi vanhin vuonna 1884 valmistuneen Oulunkylän raviradan jälkeen. Viipuri luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1944, jonka myötä toiminta raviradalla loppui. Nykyään se on osittain metsittyneenä Pietariin johtavan maantien A125 läheisyydessä olevalla teollisuusalueella.
Yksi Viipurin läänin Hevosystäväin Yhdistyksen omistaman raviradan syntyyn keskeisesti vaikuttanut hahmo oli paikallinen kauppaneuvos Wilhelm Rothe ja myöhemmin keskeisiin taustahahmoihin kuului tunnettu viipurilainen hevosmies Fritz Buttenhoff. Kuninkuusravit Kelkkalassa järjestettiin vuonna 1938. Ravikuninkaaksi kruunattiin tuolloin Toivo Pohjalan omistama ori Lohdutus.
Hevoskilpailuiden lisäksi radalla järjestettiin myös muiden urheilulajien tapahtumia. Vuonna 1910 Kelkkalan ravirata isännöi yleisurheilun SM-kilpailuja, jotka tuolloin tunnettiin vielä nimellä Kalevan-ottelu. Vuosina 1932, 1935 ja 1939 Kelkkalassa pidettiin Viipurin Moottorikerhon järjestämät kansainväliset moottoripyörien TT-ajot.
Jatkosodan aikana suomalaisten viimeinen puolustuslinja VKT-linja, kulki Kelkkalan raviradan kautta Ristimäen hautausmaalle. Viipurin taistelun yhteydessä 20. kesäkuuta 1944 alueella käytiin jonkin verran taisteluja.
ThreeBond Racing
ThreeBond Racing on japanilainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2000, jolloin talli kilpaili Japanin F3-sarjassa. Seuraavana vuonna tallin kuljettaja Yūji Ide sijoittui sarjan viidenneksi. Vuonna 2003 talli saavutti ensimmäisen palkintosijansa samassa sarjassa. Vuonna 2005 talli sijoittui Japanin F3 sarjan toiseksi kuudella voitollaan ja voitti Aasian F3-sarjan mestaruuden. Vuonna 2006 tallin kuljettaja Fabio Carbone sijoittui sarjan neljänneksi. Vuonna 2011 talli voitti All-Japan Formula Three Championship-sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 talli ajoi muutaman kilpailun Formula 3 Euroseries-sarjassa kilpaillen suomalaisella lisenssillä.
Yours Sincerely
Yours Sincerely on suomalaisen Moon-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1991. Myöhemmin yhtye on toiminut nimellä Moon Cakes.
Albumi on äänitetty kotistudiossa Keravalla ja miksattu Finnvoxin studioilla Helsingissä. Tuottajana ja äänittäjänä on toiminut yhtyeen kitaristi Mikko Karmila. Pauli ja Mika ovat tehneet masteroinnin Finnvoxilla.
LP-levyn kannen on suunnitellut P. Vilkki ja kuvan on tehnyt Lennart Håkansson.
Levynteossa on saatu tukea ESEK:iltä.
Aino Roivainen on tehnyt kaikki laulut, paitsi A5, B2 ja B4: Mikko Karmila ja Aino Roivainen. 
Kappaleiden vaihtoehtoisina niminä on annettu "There's No Magic...", "Winter Night (Memoir)" ja "Want to Be Its Mermaid One Day". Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen. Copyrightin omistaja on Love Kustannus ja tuotanto-oikeuksien Johanna Kustannus.Albumilta on julkaistu single "There's No Magic", ja sen ensimmäinen sijoitus Suomen virallisella singlelistalla ajalta 15.–28.10.1991 on ollut kahdeksas.
Albumi oli Rumba-lehden kriitikoiden mielestä vuoden 1991 kuudenneksi paras kotimainen albumi ja "There's No Magic..." viidenneksi paras kotimainen biisi. Lehden lukijaäänestyksessä "There's No Magic" sijoittui yhdenneksitoista ja yhtye oli kolmanneksi paras uusi kyky.
Leonardo Moccia
Leonardo Moccia (7. marraskuuta 1801 Torre Santa Susanna – 17. huhtikuuta 1852) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin diakoniksi 20. joulukuuta 1823 ja papiksi 12. kesäkuuta 1824. Hänet valittiin Gallipolin hiippakunnan johtoon 7. lokakuuta 1848, ja valinta vahvistettiin 11. joulukuuta. Moccia kuoli 50-vuotiaana virassa.
Esko Valsta
Esko Valsta ent. "Vallenius", (26. elokuuta 1924 Uusikaupunki – 6. syyskuuta 2008) oli suomalainen sellotaiteilija. Hän opiskeli Helsingissä Yrjö Selinin oppilaana ja Pariisissa Maurice Maréchalin oppilaana. Hän oli Helsingin kaupunginorkesterin jäsen vuodesta 1950 ja soolosellisti vuodesta 1961. Hän esiintyi konserteissa ja solistina myös ulkomailla. Hän jäi eläkkeelle 1974.
Hänen veljensä on pianotaiteilija Tapani Valsta.
Daniel Murray
Daniel Murray (18. huhtikuuta 1768 – 26. helmikuuta 1852) oli irlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1792 ja nimitettiin Dublinin koadjuuttoriarkkipiispaksi sekä Hierapolis in Phrygian titulaariarkkipiispaksi 30. kesäkuuta 1809. Piispaksi konsekroinnin suoritti 30. marraskuuta John Thomas Troy, jota avustivat Daniel Delany ja Patrick Ryan.
Murraysta tuli 11. toukokuuta 1823 Dublinin arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 83-vuotiaana virassa.
José Ávila Lamas
José Ávila Lamas (13. marraskuuta 1803 – 2. tammikuuta 1866) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi mahdollisesti vuonna 1830. Hänet valittiin Plasencian hiippakunnan johtoon 6. huhtikuuta 1852, ja valinta vahvistettiin 27. syyskuuta. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. tammikuuta 1853 Miguel García Cuesta. Ávila Lamas valittiin 1. elokuuta 1857 Orensen piispaksi, ja valinta vahvistettiin 25. syyskuuta. Ávila Lamas kuoli 62-vuotiaana virassa.
Heikki Valvanne
Heikki Ilmari Valvanne (28. huhtikuuta 1919 Heinola – 29. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän oli valtiotieteen tohtori ja työskenteli Suomen Pankissa vuodesta 1945, johtajana vuodesta 1957.
Valvanne valmistui valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1945 ja aloitti samana vuonna Suomen Pankin taloustieteellisen tutkimuslaitoksen tutkijana. Myöhemmin hän oli saman laitoksen johtajana. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1956 ja siirtyi Suomen Pankin johtajaksi. Hän oli Suomen Pankin johtokunnan vt. jäsenenä 1963 ja 1964–1968 sekä varsinaisena jäsenenä 1968–1974. Valvanne erosi johtokunnasta syksyllä 1974 tultuaan Suomen Pankin omistaman Mortgage Bank of Finlandin toimitusjohtajaksi Klaus Wariksen tilalle. Valvanne jäi eläkkeelle tästä tehtävästä vuonna 1983. Hän oli Mortgage Bank of Finlandissa myös hallituksen puheenjohtajana. Lisäksi hän oli Teollistamisrahaston johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1969–1975 ja Sponsorin johtokunnan varapuheenjohtaja 1971–1975, sekä kuului Osuuspankkien Keskuspankin hallintoneuvostoon 1967–1969, Matkailun kehitysrahaston hallintoneuvostoon 1970–1973, Suomen Teollisuus-Hypoteekkipankin hallitukseen 1968–1974, Suomen Asuntohypoteekkipankin hallitukseen 1969–1979, Lassila & Tikanojan hallitukseen vuodesta 1975 ja Valtiokonttorin lisättyyn johtokuntaan 1968–1974.
Valvanne oli pääministeri Rainer von Fieandtin sihteeri parin kuukauden ajan 1957–1958. Valvanne kuului Wegeliuksen sukuun. Hänen setänsä oli suurlähettiläs Hugo Valvanne.
Intianmesikkä
Intianmesikkä ("Melilotus indicus") on mesiköiden sukuun kuuluva yksivuotinen hernekasvi. Sitä esiintyy Etelä-Euroopassa.
Lajin varsi kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa uurremesikkää ("Melilotus sulcatus"), mutta intianmesikän korvakkeet ovat lähes ehyitä. Terttukukinto on tiheä. Teriöt ovat vaaleankeltaisia ja terälehdistä venho ja siivet ovat purjetta lyhyempiä.
Uurremesikkä
Uurremesikkä ("Melilotus sulcatus") on mesiköiden sukuun kuuluva yksivuotinen hernekasvi. Sitä esiintyy Etelä-Euroopassa.
Lajin varsi kasvaa kymmenestä 40:een senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa intianmesikkää ("Melilotus indicus"), mutta uurremesikän korvakkeiden tyviosassa on yhdestä kolmeen hammasta. Terttukukinto on lyhyt ja tiheähkö, teriöt ovat keltaisia. Uurremesikän pallomaisissa paloissa on kehinä uurteita ja harjuja.
Mikael Wanonius
Mikael Wanonius (1707–1743) oli satakuntalainen kirkkoherra ja kirjoitti ruotsin- ja latinankielisiä tilapäisrunoja. Hänen taitavuudestaan kertoo suomenkielinen hautajaisruno ”Cunnia- ja Muisto-Laulu” vuodelta 1737. Hän kannatti Christian Wolffin valistusfilosofista suuntaa.
Rantamesikkä
Rantamesikkä ("Melilotus dentatus") on mesiköiden sukuun kuuluva kaksivuotinen hernekasvi, jota esiintyy Euroopassa. Sen varsi kasvaa 20:stä 70:een senttimetriä korkeaksi. Se on uurremesikkää ("Melilotus sulcatus") muistuttava, molemmilla lajeilla korvakkeet ovat hampaallisia. Teriöt ovat vaaleankeltaisia ja terälehdistä alin, venho on muita lyhyempi. Palko on kypsänä mustanruskea, verkkopintainen.
Axel Warén
Axel Vilhelm Warén (3. toukokuuta 1868 Suonenjoki – 1. lokakuuta 1899 Helsinki (Keuruu)) oli suomalainen yhteiskunnallisten olojen tutkija.
Warénin vanhemmat olivat Suonenjoen ja myöhemmin Keuruun kirkkoherra, rovasti Johan Warén (1827-1883) ja Maria Adolfina Aschan. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin alkeisopistosta 1886 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889 ja filosofian maisteriksi 1890. Ensimmäinen suomalaisen torpparikysymyksen selvitys on hänen teoksena "Torpparioloista Suomessa" (1898). Hän kuului Warénin yhdeksänjäseniseen veljessarjaan, josta 1800-luvun lopulla oli seitsemän varsin näkyviä helsinkiläisessä ylioppilasyhteisössä.
Axel Warén oli naimisissa vuodesta 1896 Naëmi Fredrika Pihlmanin kanssa.
Karhunjuuri
Karhunjuuri ("Meum athamanticum") on monivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Länsi- ja Keski-Euroopassa. Lajia käytetään koristekasvina.
Karhunjuuri on kaljuvartinen aniksentuoksuinen ruoho, joka kasvaa kymmenestä 50:een senttimetriä korkeaksi. Lehdistä enimmät ovat tyviruusukkeena. Lehtilavat ovat kolmesta neljään kertaan parilehdykkäisiä, lehdykät ovat rihmamaisen kapeita. Kukkien teriön väri vaihtelee valkoisesta punaiseen. Hedelmä on luumunmuotoinen, pituudeltaan neljästä kymmeneen millimetriä.
Worms: Ultimate Mayhem
Worms Ultimate Mayhem on Team 17:n kehittämä videopeli Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Pelissä yhdistyvät "" ja "Worms 3D". Pelissä on kaksi yksinpelikampanjaa. Näitä pelaamalla voi saavuttaa uusia aseita, kenttiä, sekä gallerian kuvia. Pelissä on myös laaja nettipeli.
"Worms: Ultimate Mayhem" sai kritiikkiä siitä, että siitä oltiin karsittu monia klassisia aseita pois.
Mustakaunokki
Mustakaunokki ("Centaurea nigra") on monivuotinen kaunokkilaji, jota esiintyy Euroopassa. Se muistuttaa monilla tuntomerkeillä ahdekaunokkia ("Centaurea jacea"), mutta mykerön kehtosuomujen kärkilisäke on musta ja kampamaisesti ripsiliuskainen, kun taas ahdekaunokilla se on tavallisesti ruskea ja risaliuskainen. Mustakaunokin mykerössä ei ole isoja laitakukkia ja teriöt ovat yleensä tummemmanvärisiä ahdekaunokkiin verrattuna.
Laji voi risteytyä ahdekaunokin kanssa ja risteymä eli kenttäkaunokki uudelleen risteytyä kantalajien kanssa.
Albert Heijn
Albert Heijn on Oostzaanissa vuonna 1887 perustettu alankomaalainen supermarketketju. Se on nimetty Albert Heijn, Sr.:n mukaan.
Albert Heijn on alankomaalaisen supermarketoperaattorin Aholdin omistamista organisaatioista vanhin. Ketjun myymälät ovat täyden palvelun marketteja (toisin kuin alennusmyymälät), jotka tunnetusti keskittyvät laadukkaisiin myymälöihin ja tuotteisiin. Tämän kaltainen keskittyminen korkealaatuisiin tuotteisiin on osaltaan syynä siihen, että Albert Heijniä pidetään yhtenä Alankomaiden, Belgian ja Curaçaon kalleimpina myymälöinä. Vuoden 2003 lopulta aina vuoteen 2006 asti kestäneen hintasodan jälkeen hinnat ovat kuitenkin laskeneet. Hintasodan oli aloittanut Albert Heijn itse, ja siinä olivat osallisina lähes kaikki alankomaalaiset supermarketketjut.
Albert Heijn käyttää tällä hetkellä kolmea erillistä hintatasoa: "A-brändi", myymäläbrändi ja halpamerkki AH Basic. Myymäläbrändillä myydään lähes samanlaatuisia mutta halvempia tuotteita kuin A-brändillä. Hinnoista voi saada lisäalennusta "Bonuskaart"-nimisellä alennuskortilla.
Albert Heijnin markkinaosuus on tällä hetkellä noin 30 prosenttia. Ketjun logossa on tyylitellyt kirjaimet "ah" valkoisella pohjalla.
Vuorikaunokki
Vuorikaunokki ("Centaurea montana") on monivuotinen kaunokkilaji, jota esiintyy Euroopassa. Tavallisesti haarattomat ja siipipalteiset varret kasvavat 30–80 senttimetriä korkeiksi. Lehdet ovat yläviistoja, ruodittomia, suikealapaisia, ehytlaitaisia ja seittikarvaisia. Mykeröjä on vähälukuisesti. Ulompien kehtosuomujen kärkilisäke on kolmiomainen, mustanruskea, matalasti halkoinen. Mykerön laitakukat ovat suuria, tavallisesti tummansinisiä tai vaaleanpunaisia ja kehräkukat tumman sinipunaisia.
Vuorikaunokkia käytetään koristekasvina.
Piikkikaunokki
Piikkikaunokki ("Centaurea calcitrapa") on kaksivuotinen kaunokkilaji, jota esiintyy Euroopassa Välimeren alueella.
Piikkikaunokki kasvaa 20–70 senttimetriä korkeaksi. Varsi on jäykkä ja harittavahaarainen. Sekä varsi että lehdet ovat aluksi harmaakarvaisia. Kierteisesti olevien alus- ja keskilehtien lapa on pariliuskainen, mutta latvalehtien lapa on ehyt. Lehtilaita on harvaan piikkihampainen. Yksittäin latvahaarojen kärjissä olevat kukkamykeröt ovat perättömiä ja lehtien ympäröimiä. Mykerön kehto on 6–8 mm leveä ja pullean lieriömäinen. Mykerön vaaleanvihreät kehtosuomut ovat paksuja, tyviosasta puikeita, kalvolaitaisia ja laidoiltaan hentopiikkisiä lukuun ottamatta kärkiä, joiden piikki on vankka. Kehtosuomujen kärkilisäkkeet ovat kolmiomaisia ja väriltään vaalean kellanruskeita tai punertavia. Kukan teriö on vaaleanpunainen. Suomessa piikkikaunokki kukkii elo-syyskuussa. Pähkylät ovat litteitä ja niiltä puuttuu pappus.
Piikkikaunokki on kotoisin Välimeren alueelta Etelä-Euroopasta, Pohjois-Afrikasta ja Länsi-Aasiasta. Suomessa, kuten myös muualla Fennoskandiassa, piikkikaunokki on hyvin harvinainen uustulokas, jota on tavattu muutamin paikoin Etelä- ja Lounais-Suomessa. Suomen löydöt kasvista ovat usein vanhoja ja kytkeytyvät purjelaivakauteen. Esimerkiksi Ahvenanmaalla laji on ollut painolastitulokas ja se on löydetty maakunnasta viimeksi vuonna 1911.
Suomessa piikkikaunokki kasvaa tyypillisillä tulokaslajien kasvupaikoilla, kuten myllyalueilla, kaatopaikoilla, satamissa ja painolastipaikoilla.
Kristineberg (Tornio)
Kristineberg on Tornion kaupungissa Tornionjoen rannassa Alatorniossa sijaitseva asuntoalue. Se on saanut nimensä alueella sijainneen Ruotsin kruunun omistaman Kristinebergin kartanon mukaan. Kartano on perustettu 1765 ja sitä asuttivat ruotsalaiset virkamiehet ja maita viljelivät vuokraviljelijät.
Kristineberg
Kristineberg voi tarkoittaa seuraavia:
Ruotsissa:
Suomessa:
Liuskalehtihäränsilmä
Liuskalehtihäränsilmä eli liuskahäränsilmä ("Hypochaeris radicata", myös "Hypochoeris radicata") on monivuotinen mykerökukkaiskasvi, jota esiintyy kotoperäisenä lajina Euroopassa.
Liuskalehtihäränsilmän lehdet kasvavat tyviruusukkeena. Pariliuskaisten lehtien lavat ovat kapean vastapuikeita ja vaihtelevat parihalkoisista isohampaisiin. Ruusukkeesta kasvaa muutama, tavallisesti haarainen varsi, joka tavallisesti on 20:stä 50:een senttimetriä korkea. Varret ovat kaljuja tai niukkakarvaisia, yläosasta harvasuomuisia. Vanamaisen varren päässä sijaitsee noin kolme senttimetriä leveä keltakukkainen mykerö. Mykerön kehtosuomut ovat limittäin, kehto on niukkakarvainen ja mykeröpohjus suomuinen. Suomessa liuskalehtihäränsilmä kukkiin heinä-elokuussa. Pappus on sulkahaiveninen ja varrellinen.
Liuskalehtihäränsilmä voi risteytyä kaljuhäränsilmän ("H. glabra") kanssa.
Suomessa liuskahäränsilmä on tulokaskasvi, jota tavataan puistojen ja tienvarsien kylvönurmikoilla ja satamissa. Alueilla, joissa laji on kotoperäinen, se kasvaa muun muassa kuivilla niityillä ja harvoissa lehtimetsissä.
Liuskalehtihäränsilmän päälevinneisyysalue ulottuu Euroopassa Länsi- ja Etelä-Espanjasta itään Kreikkaan, Romaniaan, Länsi-Ukrainaan, Puolaan ja Etelä-Baltiaan asti, pohjoisessa Britteinsaarille, Tanskaan sekä Etelä-Norjaan ja -Ruotsiin. Satunnaisemmin sitä tavataan Suomessa, Länsi-Venäjällä, Pohjois-Baltiassa sekä Kaukasuksen alueella, ja Aasian puolella myös Turkissa. Laji on yleinen Pohjois-Afrikassa Marokosta Tunisiaan. Tulokaslajina liuskalehtihäränsilmä on levinnyt laajalle Pohjois-Amerikan itäosissa. Sitä tavataan myös Etelä-Afrikasta, Australiasta ja Uudesta-Seelannista.
Suomessa lajia on tavattu lähinnä rannikkokaupungeissa Suomen- ja Pohjanlahdella.
Otavalvatti
Otavalvatti ("Sonchus asper") on yksivuotinen valvatteihin kuuluva keltakukkainen asterikasvi. Se on levinnyt laajalle alueelle. Se tunnetaan vanhana ihmisen seuralaislajina ja kasvaa muun muassa joutomailla, puutarhoissa, satamissa ja pelloilla.
Otavalvatti kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi ja on isokokoisena haarova. Kasvi on pieni- ja pystyjuurinen. Varsi on lehdekäs, ontto ja sisältää runsaasti maitiaisnestettä. Lehtilavat ovat tavallisesti puikeita, herttatyvisiä pyörein tyviliuskoin, kovia, nirhalaitaisia tai liuskaisia, piikkiotaisia ja kiiltävänvihreitä. Otavalvatin kukinto on lähes lehdetön, huiskilomainen mykeröstö. Mykeröt ovat 1,5–2 senttimetriä leveitä ja teriöt vaaleankeltaisia. Suomessa otavalvatti kukkii heinä-syyskuussa. Hedelmä on litteä pähkylä. Pähkylän pitkittäisharjut ovat sileitä ja pappus hapsihaiveninen ja varreton.
Suomessa tavataan kahta otavalvatin muunnosta: nimimuunnos var. "asper" sekä var. "pungens". Ensin mainitun lehtilavat ovat ehyitä, nirhalaitaisia, ja niiden hampaat ovat otapäisiä. Toisen muunnoksen lehtilavat ovat isohampaisia tai liuskaisia ja isopiikkisiä, päättöliuskat ovat kapeahkoja. Otavalvattia muistuttava kaalivalvatti ("S. oleraceus") eroaa siitä muun muassa syvästi pariliuskaisten lehtiensä puolesta.
Otavalvatti on laajalle levinnyt laji. Euroopassa sitä tavataan kaikkialla lukuun ottamatta mantereen arktisimpia osia. Aasiassa laji on satunnaisempi, ja sitä tavataan paikoitellen Turkissa, Lähi-idässä, Keski-Aasiassa, Intiassa, Etelä-Siperiassa, Japanissa ja Kiinassa. Afrikassa sitä tavataan Saharan pohjoispuolella Marokosta Tunisiaan sekä paikoitellen Keski- ja Etelä-Afrikassa. Ihmisen mukana laji on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan, jossa sitä kasvaa suuressa osassa Yhdysvaltoja ja Etelä-Kanadaa. Otavalvattia tavataan myös Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Suomessa otavalvatti on Lappia lukuun ottamatta muinaistulokas, pohjoisessa uustulokas. Lajia tavataan koko maassa, mutta yleinen se on vain Etelä-Suomessa. Lapissa laji on hyvin harvinainen. Suomessa tavattavat otavalvatit kuuluvat pääasiassa muunnokseen var. "asper".
Otavalvatti on vanha ihmiskulttuurin seuralaislaji. Lajille tyypillisiä kasvupaikkoja ovat joutomaat, tienvarret, puutarhat, perunamaat, seinustat, satamat ja pellot. Suomessa sitä tavataan etenkin vanhoissa kylissä ja kaupungeissa. Otavalvatti on typensuosija.
Otavalvattia on käytetty sekä vihanneksena että sikojen rehuna. Jälkimmäiseen käyttötarkoitukseen viittaa myös lajin ruotsinkielinen nimi "svinmolke".
Joona Harjama
Joona Harjama (s. 5. heinäkuuta 1993 Hamina) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Harjama on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Harjama aloitti jääkiekkoilun 5-vuotiaana Haminan Kiekkoympyrät -80:ssä. Hän siirtyi E-juniori-ikäisenä Kotkan Titaaneihin ja sieltä edelleen 15-vuotiaana Saimaan Palloon kaudeksi 2008–2009. Harjama oli kaudella 2010–2011 joukkueen B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä SM-karsinnoissa tehoilla 5+7=12.
Toukokuussa 2011 Harjama teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Kalevan Pallon kanssa. Hän ei kuitenkaan tehnyt vielä liigadebyyttiään, vaan pelasi koko kauden A-nuorissa. Kaudella 2012–2013 Harjama teki liigadebyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 29. syyskuuta 2012 veiraissa Bluesia vastaan, jossa Harjama merkittiin joukkueen nelosketjun Jyri Junnilan ja Joonas Riekkisen viereen. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 13 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Harjama pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen Mestis-ottelun verran lainalla Savonlinnan Pallokerhossa marraskuussa 2012. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin KalPan A-nuorissa, joiden kapteenina Harjama toimi. Hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 12+24=36. Huhtikuussa 2013 Harjama teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KalPan kanssa.
Kaudella 2013–2014 Harjama pelasi KalPan mukana lähes kaikki European Trophy -ottelut, mutta runkosarjassa hän pelasi 27 ottelua tehopistein 2+2=4 ja vietti osan kaudestaan A-nuorissa. Harjaman liigauran avausmaali syntyi 29. joulukuuta 2013 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Huhtikuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen KalPan kanssa.
Harjama siirtyi kaudeksi 2016–2017 suuremman ja hyökkäävämmän roolin perässä vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan riveihin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Harjama voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Myös kauteen 2017–2018 hän lähti Kiekko-Vantaan varakapteenina, mutta Harjama toimi käytännössä koko kauden ajan joukkueen kapteenina, kun kapteeniksi nimetty Pekka Niemimaa oli loukkaantumisen vuoksi koko kauden sivussa.
Harjama on pelannut yhdeksän nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua.
Harjaman isä Ilpo on entinen pesäpalloilija. Myös Joona itse harrasti omien sanojensa mukaan 15-vuotiaaksi asti pesäpalloa Haminan Palloilijoissa.
Pyöröjänönputki
Pyöröjänönputki ("Bupleurum rotundifolium") on yksivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Se on väriltään sinivihreä ruoho, joka kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat ruodittomia, ehytlaitaisia, sepiviä, soikean tai pyöreähkön muotoisia. Kukinnon pääsarja on suojukseton. Pikkusarjojen suojuslehdet ovat pitkulaisen puikeita, kellanvihreitä, valkoiseksi muutuvia. Kukat ovat keltateriöllisiä.
Paavo Gustaf Waris
Paavo Gustaf Waris, sukunimi vuoteen 1935 "Warén" (25. huhtikuuta 1897 Saarijärvi – 1959) oli suomalainen everstiluutnantti ja pankinjohtaja. Hän suunnitteli kadetin juhlaunivormun ja kadettikunnan ensimmäisen jäsenmerkin.
Wariksen vanhemmat olivat piirilääkäri Eliel Jonathan Warén ja Elina Amanda Ignatius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja valmistui kadettikoulusta 1920. Waris teki opintomatkat Ranskaan 1926 ja 1934 sekä Ruotsiin 1932.
Waris oli Ilmailukoulun opetusosaston päällikkönä 1929–1935, ilmavoimien komentajakurssi 2:n johtajana 1934–1935, ilmavoimien esikunnan osasto l:n päällikkönä 1935–1936 ja Lentoasema 2:n komentajana 1937–1938. Waris toimi Sotakorkeakoulun ilmataktiikan opettajana 1934–1937, ilmasotakoulun koulutusesiupseerina 1940 ja päämajan sotilaallisen hallinto-osaston komentajan apulaisena 1941–1942. Hän toimi Suomen ilmapuolustusliiton toimitusjohtajana 1938–1945, Suomen ilmailuliiton toiminnanjohtajana 1945, Oy Volvo-auto Ab:n myyntipäällikkönä 1946–1948, Suomen Kulttuurirahaston kirjallisen toiminnan johtajana 1948–1950 sekä Kansallinen kokoomus ry:n talouspäällikkönä 1950–1952. Waris oli Helsingin Osakepankin Forumin konttorin johtajana vuodesta 1952 alkaen.
Waris oli Sotilasaikakauslehden toimituskunnan jäsenenä 1935-1938, Suomen urheilukalastajien liiton hallituksen liiton jäsenenä vuodesta 1946, Suomen akvaarioliiton puheenjohtajana vuodesta 1947 ja Akvaarion Ystävä-lehden päätoimittajana 1948-1950.
Wariksen puoliso oli Toini Tellervo Sinervä. Heidän pojastaan Matti Wariksesta tuli eläinlääkintäkenraalimajuri ja puolusvoimien ylieläinlääkäri.
Karvakirveli
Karvakirveli ("Chaerophyllum hirsutum") on monivuotinen kirveleihin kuuluva sarjakukkaiskasvi. Sitä esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Laji kasvaa 50–100 senttimetriä korkeaksi. Varsi ja lehdet ovat karvaisia, mutta kukinnon pikkusarjojen suojuslehdet kaljuja. Lehdet ovat kahdesti lehdykkäiset ja lehdykät vähäliuskaisia. Kukat ovat valkoteriöisiä. Terälehtien laidat ovat ripsellisiä, mikä on lajin erityistuntomerkki.
Vuoden 2010 talviparalympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 2010 talviparalympialaisten
mitalitaulukko. Maiden järjestys on ensin kultamitalien määrän mukaan,
sitten hopea- ja lopuksi pronssimitalien määrän mukaan. Jos tuon jälkeen
maiden mitalimäärä on sama, maat ovat jaetulla sijalla
aakkosjärjestyksessä. Tätä järjestämistapaa käyttävät Kansainvälinen olympiakomitea ja IAAF.
Mukulakirveli
Mukulakirveli ("Chaerophyllum bulbosum") on kaksivuotinen kirveleihin kuuluva sarjakukkaiskasvi. Sitä esiintyy Keski- ja Kaakkois-Euroopassa. Laji on vanha viljelykasvi ja sitä on viljelty Suomessa tärkkelyspitoisen juurimukulan takia ennen perunan yleistymistä. Nuoria versoja on käytetty salaatissa.
Mukulakirvelillä on pallomainen juurimukula, josta kasvaa yhdestä kahteen metriä korkea punatäpläinen varsi. Lehdet ovat liuskoittuneet kapealiuskaisiksi lehdyköiksi. Kukinnon pikkusarjoissa on kolmesta viiteen erikokoista kapeanpuikeaa suojuslehteä. Kukat ovat valkoteriöllisiä. Mukulakirvelin voi äkkiseltään sekoittaa koiranputkeen ("Anthriscus sylvestris") tai idänkirveliin ("Chaerophyllum prescottii").
Kultakirveli
Kultakirveli ("Chaerophyllum aureum") on monivuotinen kirveleihin kuuluva sarjakukkaiskasvi. Sitä esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Lajilla on paksu juurakko, josta kasvaa yhdestä puoleentoista metriä korkea punatäpläinen ja karvainen tai kalju varsi. Lehdet ja kukinnon pikkusarjojen suojuslehdet ovat karvaiset. Kolmiomaisen ja moninkertaisesti parilehdykkäisen lehtilavan lehdykät ovat leveänpuikeita, kärkiliuska on pitkä, kapea ja sahalaitainen. Kukat ovat valkoteriöisiä. Hedelmä on pituudeltaan kahdeksasta kahteentoista millimetriä.
Myrkkykirveli
Myrkkykirveli ("Chaerophyllum temulum") on myrkyllinen kirveleihin kuuluva sarjakukkaiskasvi. Sitä esiintyy Euroopassa. Laji on kaksivuotinen, ohutjuurinen. Karheakarvainen varsi kasvaa 50:stä 80:een senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat karvaisia, kolme kertaa parilehdykkäsiä. Kolmiomaisen lavan kärkiliuska on tylpähkön muotoinen. Kukat ovat valkoteriöisiä. Sukkulamainen hedelmä on pituudeltaan neljästä seitsemään millimetriä.
Merifenkoli
Merifenkoli ("Crithmum maritimum") on sarjakukkaiskasvi jota esiintyy Euroopassa Atlantin, Välimeren ja Mustanmeren rannikoilla. Se on monivuotinen matalakasvuinen ruoho, jonka lehdet ovat lehdykkäisiä ja lehdykät kolmiliuskaisia. Sarjakukinto koostuu tavallisesti yli 20 pikkusarjasta. Kukat ovat pieniä, teriöt vaaleankeltaisia. Hedelmät ovat kolmesta viiteen millimetriä pitkiä, soikeita, keltaruskeita ja matalaharjuisia.
Kevätputki
Kevätputki ("Hacquetia epipactis") on monivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Keski-Euroopan vuoristoissa. Sitä kasvatetaan kevätkukkivana koristekasvina. Laji on ainoa ranskalais-itävaltalaisen tieteilijän Belsazar Hacquetien mukaan nimetyssä kevätputkien ("Hacquetia") suvussa.
Kevätputkella on lyhyt haarainen juurakko, josta kasvavat lehdet ja pitkäperäinen yksinkertainen sarja. Lehtilavat ovat jakautuneet lähes toisistaan eroaviksi liuskoiksi. Pienissä sarjakukinnoissa on sekä perättömiä kaksineuvoisia kukkia että lyhytperäisiä hedekukkia. Verholehdet ovat ruusukelehtien näköisiä. Kukat ovat keltateriöllisiä.
Tuholatva
Tuholatva ("Cenolophium denudatum") on monivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Venäjällä. Se on puolipiilijä, jonka tyvelle jää vanhojen lehtiruotien jäänteitä. Lehdet ovat parilehdykkäiset. Lehdyköissä on kapeansuikeita liuskoja ja ne ovat asettuneet 90–120 asteen kulmaan ruotiin nähden. Kukinnon pääsarja on suojukseton, pikkusarjoja on yli 20 ja niissä useita suoria suojuslehtiä. Kukat ovat valkoteriöisiä. Hedelmän molemmat lohkot ovat viisiharjuiset.
Sala
Sala on samannimisen Salan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västmanlandin läänissä ja Västmanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 12 289 asukasta.
Sala oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Fagersta
Fagersta on samannimisen Fagerstan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västmanlandin läänissä ja Västmanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 11 130 asukasta.
Fagersta oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Samsung Galaxy Xcover
Samsung Galaxy Xcover on Samsungin valmistama älypuhelin. Samsungin mukaan puhelin on säänkestävä ja pölytiivis. Näyttö on myös tavallista paksumpi. Puhelin on IP-67 sertifioitu, joten se voi olla puoli tuntia metrin syvyydessä. Xcover on Android-puhelin ja siihen voidaan ladata Google Playn pelejä ja sovelluksia.
Mallin seuraaja on Samsung Galaxy Xcover 2.
Shappi Khorsandi
Shaparak ”Shappi” Khorsandi (s. 8. kesäkuuta 1973 Teheran, Iran) on iranilaissyntyinen englantilainen koomikko.
Khorsandin perhe joutui pakenemaan Iranista Lontooseen Iranin vallankumouksen aikana; Shappin isän Hadi Khorsandin kirjoittama satiirinen runo herätti paljon negatiivista huomiota. Runossa kritisoitiin uskonnollista hallintotapaa, ja tekstin julkaisu poiki Hadille jopa tappouhkauksia.
Vuonna 1995 Khorsandi valmistui Winchesterin yliopistosta aineinaan draama, teatteri ja televisio, minkä jälkeen hän aloitti uran komiikan parissa. Vuonna 2010 Winchesterin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorinarvon.
Khorsandi oli naimisissa irlantilaissyntyisen koomikon Christian Reillyn kanssa vuosina 2005–2010. Heillä on poika nimeltä Charlie, jonka kanssa Khorsandi asuu Lontoossa lähellä Richmond Parkia. Myös Khorsandin isä ja veli ovat stand up -koomikoita.
Talbutaali
Talbutaali on barbituraattijohdannainen lääkeaine jonka vaikutusaika on nopeasta keskipitkään. Talbutaali on butalbitaalin isomeeri, ja sitä myydään kauppanimellä "Lotusate".
Talbutaalin vaikutukset ovat hypnoottisia, miedosti sedatiivisia ja se voi aiheuttaa syvän kooman. Riittävän suurilla annoksilla sitä voidaan käyttää myös anestesiaan.
Talbutaalin yliannostus on samankaltainen kuin muillakin barbituraateilla, yliannostuksen oireita ovat sekavuus, kooma, hengityslama, hypotensio ja šokki.
Vinbarbitaali
Vinbarbitaali on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Sitä on käytetty unilääkkeenä, ja se kehitettiin vuonna 1939.
Vaikka vinbarbitaalilla on samanlainen kemiallinen kaava kuin vinyylibitaalilla, sen molekyylirakenne on erilainen. Ne ovat siis isomeereja.
Imukarpit
Imukarpit ("Catostomidae") on karppikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Pohjois- ja VäliAmerikasta sekä Aasiasta makeista vesistä.
Varhaisimmat imukarppien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimossa elää 13 sukua ja 68–72 lajia. Imukarppien heimo jaetaan 4 alaheimoon, jotka ovat "Catostominae", "Cycleptinae", "Ictiobinae" ja "Myxocyprininae".
Suurimmat imukarppilajit voivat saavuttaa 1 metrin pituuden, mutta suurin osa jää alle 60 cm pitkiksi. Selkäevä alkaa ennen vatsaevää ja peräevä sijaitsee ruumiin takaosassa. Peräevä on aikuisilla koirailla pidempi kuin naarailla. Tyypillinen piirre imukarpeille ovat paksut huulet, joilla ne tarttuvat kiviin voimakkaasti virtaavissa joissa ja puroissa.
Imukarpit ovat tetraploidisia eli niillä kromosomisto on nelinkertainen.
Imukarppilajeja tavataan Pohjois-Amerikassa ja Väli-Amerikassa Kanadasta Guatemalaan ulottuvalta alueelta sekä sulkaimukarppia ("Caprioides cyprinus") Siperian itäosista ja Kiinasta kiinanimukarppia ("Myxocyprinus asiaticus"). Imukarpit ovat makena veden kaloja ja niitä tavataan erityisesti kirkkaista ja nopeasti virtaavista joista ja puroista. Ne elävät lähellä pohjaa ja niiden ravinto koostuu kasvi- ja eläinplanktonista, kaloista, madoista ja pienistä äyriäisitä. Heimon lejian kutuaika on keväällä. Imukarpit ovat suosittuja urheilukalastuksen kohteita ja niitä voidaan käyttää myös ruokakaloina.
Suomen aluevesiltä on tavattu kalanviljelyslaitoksilta karanneita imukarppeja ("Catostomus catostomus")
Vinyylibitaali
Vinyylibitaali eli "5-(1 -metyylibutyyli)-5-vinyylibarbituurihappo" on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Sillä on sedatiivinen ja unettava vaikutus. Vinyylibitaalin kehitti Aktieboleget Pharmacia 1950-luvulla. Sitä on käytetty rauhoittavana- ja unilääkkeenä.
Vaikka vinyylibitaalilla on samanlainen kemiallinen kaava kuin vinbarbitaalilla, sen molekyylirakenne on erilainen. Ne ovat siis isomeereja.