hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mercedes-Benz CLA-sarja
Mercedes-Benz CLA-sarja on Mercedes-Benzin vuodesta 2013 lähtien valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Se perustuu tekniikaltaan pienempiin A- ja B-sarjan malleihin. Se esiteltiin virallisesti tammikuussa 2013 Detroitin autonäyttelyssä. Sitä ennen vuoden 2012 Concept Style Coupé -konseptimalli antoi vihjeitä CLA-sarjan muotoilukielestä.
Mercedes-Benz Concept Style Coupé on neliovinen konseptimalli, jota esiteltiin useissa paikoissa ympäri maailmaa ja josta sittemmin kehitettiin vuonna 2013 CLA-sarja.
Konseptimallissa oli nelisylinterinen turbomoottori, neliveto, sekä kaksoiskytkimellä varustettu automaativaihteisto.
Ajoneuvo esiteltiin Avant/Garde tapahtumassa Los Angelesissa.
Mallinumerolla C117 esitelty CLA-sarja paljastettiin vuoden 2013 alussa Detroitin autonäyttelyssä, ja se tuli myyntiin syyskuussa 2013. Ensimmäisenä myyntiin tulivat CLA 180, CLA 180 Blue Efficiency Edition, CLA 200, CLA 250 ja CLA 220 CDI.
CLA-sarja oli maailman aerodynaamisin sarjatuotantoauto, sillä sen ilmanvastuskerroin on vain 0,23. Se vei ennätyksen Mercedes-Benz C-sarjan Coupé-mallilta vuodelta 2011. Myöhemmin julkistettava CLA 180 CDI Blue Efficiency oli vieläkin aerodynaamisempi, sillä sen ilmanvastuskerroin on vain 0,22.
Kaikki CLA-sarjan mallit on varustettu nelisylinterisillä moottoreilla, jotka ovat 1,6 ja 2,0 litran bensiiniturbomoottorit sekä 2,1 litran turbodieselmoottori. Kaikki moottorit on saatavilla eri viritysasteilla, ja sisältävät Start/Stop-järjestelmän.
CLA-sarjaa tulee saamaan kahdella erilaisella vaihteistolla, kuusivaihteisella manuaalivaihteistolla sekä seitsenvaihteisella "7G-Tronic"-automaattivaihteistolla.
CLA-sarjan koetuotanto käynnistettiin Unkarissa, Kecskemétin tehtailla vuonna 2012, jossa valmistetaan myös B-sarjaa.Tuotanto käynnistyi vuoden 2013 alussa.
Hedan kirkko
Hedan kirkko () on Ruotsissa Ödeshögin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on ajoitettu dendrokronologisesti 1100-luvulle ja on yksi Itä-Götanmaan merkittävimmistä keskiaikaisista kirkoista. Kirkko on restauroitu 1850-luvulla.
Kristityt Yhdessä
Kristityt yhdessä ry on Radio Dein toimintaa tukeva kristillinen järjestö. Se määrittelee tavoitteekseen välittää evankeliumia, edistää kristittyjen välistä yhteyttä ja auttaa lähimmäisiä. Yhdistyksen toiminnan johtoajatuksena on Jeesuksen rukous kristittyjen yhteydestä: "”Että he yhtä olisivat”" (Joh 17:23). Yhdistyksen hallituksen puheenjohtaja on Marja Soikkeli.
Yhdistyksen toimintamuotoja ovat:
Kristityt yhdessä ry kustantaa seuraavia radio-ohjelmia:Kristityt yhdessä ry julkaisee Aalloilla-lehteä. Lehteä jaetaan monissa seurakunnissa ilmaisjakeluna sekä postitse yhdistyksen kannattajajäsenille. Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa ja se sisältää uutisia, tiedotteita tulevista tapahtumista ja Radio Dein ohjelmista sekä kanavan kuulijapalautetta. Lehden päätoimittaja on Maija Hurri.
Argania spinosa
Argania spinosa on sapotillakasvien heimoon kuuluva puu. Sitä kasvaa Marokon lounaisosassa. Puun siemenistä saadaan arvostettua ruokaöljyä. Siemenistä puristettua öljyä käytetään myös kosmetiikkateollisuudessa ihonhoitotuotteena.
Puu voi kasvaa 10 m korkeaksi mutta jää usein paljon pienemmäksi.
Varaus (talous)
Liiketoiminnan verotuksessa erilaisilla varauksilla tarkoitetaan toiminnan taloudellisesta tuloksesta ennen veroja pidätettyä osuutta, joka laskee sen verovuoden verotettavaa tulosta. Se on erään tyyppinen verovähennys. Varaus on tulevaisuudessa käytettävä tai tuloutettava. Eri toimialojen verotuksessa tunnetaan mm. "investointivaraus", "tasausvaraus", "menovaraus", "tuhovaraus" ja "metsävaraus".
Varauksen pääasiallisia tarkoituksia ovat tulojen tasaaminen vuosien välillä suhdannevaihteluiden vuoksi ja varojen kerääminen tulevia investointeja varten. Tuloja voidaan tasata pidättämällä varaus hyvänä vuonna, ja tulouttamalla se huonona vuonna. Investointeja varten varauksilla vältetään verotus sellaisen rahan osalta, joka tullaan käyttämään investointiin, ja joka siten ei tule olemaan liiketoiminnan tuloa. Varaus on joissakin tapauksissa talletettava erilliselle tilille ja sen maksimimäärä osana tuloksesta sekä käyttökohteet on lailla rajoitettu.
Ilaria Debertolis
Ilaria Debertolis (s. 17. syyskuuta 1989 Feltre, Italia) on italialainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on GS Fiamme Oro.
Debertolis kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Davosissa joulukuussa 2011 sijoittuen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 56:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 19:nneksi Tour de Skin 2015 kokonaiskilpailussa. Tour de Skin 2013–2014 takaa-ajoetapilla Cortina d’Ampezzosta Toblachiin hän oli osuusajoissa kymmenenneksi nopein.
Debertolis sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 vapaan hiihtotavan sprintissä 32:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä viides ja Falunissa 2015 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 21:s. Lahdessa 2017 hän oli 30 kilometrin vapaalla 16:s, vapaan sprintissä 19:s, yhdistelmäkisassa 31:s, viestissä yhdeksäs ja perinteisen parisprintissä 10:s
Sofia Bleckur
Sofia Bleckur (s. 3. heinäkuuta 1984 Rättvik) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt maastohiihtäjä joka edusti IFK Mora SK:ta.
Bleckur sai alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2007. Hän sijoittui Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 18:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti avausosuuden hopeaa saaneessa Ruotsin viestijoukkueessa ja oli viides sekä 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa että 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.
Bleckurin paras saavutus maailmancupissa oli viides sija, jonka hän saavutti Davosissa 13. joulukuuta 2014 perinteisen hiihtotavan 10 kilometrin kilpailussa.
Bleckur ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa motivaatiopuutteen vuoksi elokuussa 2015 ja siirtyvänsä työskentelemään sairaanhoitajana.
Augusta (nimi)
Augusta on naisen etunimi, feminiininen vastine miehennimelle August(us) (lat. kunnianarvoisa). Antiikin Roomassa "augusta" oli keisarien puolisoista ja sisarista käytetty arvonimitys.
Augustan nimipäivä oli ensimmäistä kertaa suomalaisessa nimipäiväkalenterissa 2. elokuuta 1794–1795, sitten 18. elokuuta 1796, 20. syyskuuta 1871–1928 ja 30. heinäkuuta 1950–1973 samana päivänä Astan kanssa. Haaparannan ja Luulajan suomenkielisissä kalentereissa Augustan päivä oli 9. syyskuuta 1831–1905 sekä Viipurin kalenterissa vuonna 1798. Pietarin kalenterissa Augustan päivä oli 8. kesäkuuta vuonna 1807. Nykyään Suomen ruotsinkielisessä kalenterissa Augusta jakaa saman nimipäivän Augustin kanssa eli 7. tammikuuta.
Väestörekisterikeskuksen nimipalvelun mukaan vuoden 2018 loppuun mennessä Augusta-nimen on saanut hieman alle 5000 henkilöä, joista suuri osa on syntynyt ennen vuotta 1920.
Joissain maissa yleisemmin käytettyjä muotoja ovat "Augustina" ja "Augustine". Roomalaiskatolinen pyhimusluettelo tuntee 17 Augustina-nimistä pyhimystä sekä 400-luvulla jaa. eläneen pyhän Augustan, joka legendan mukaan joutui isänsä surmaamaksi, koska tämä ei voinut hyväksyä tyttärensä kääntymistä kristinuskoon..
Dead Space: Extraction
Dead Space: Extraction on vuonna julkaistu ammuntapeli, joka on esiosa edeltävänä vuonna ilmestyneelle "Dead Spacelle".
Peli on julkaistu Wiille ja PlayStation 3:lle.
Pelin tapahtumat sijoittuvat samaan aikaan kuin "" ja ennen "Dead Spacen" alkua.
Peli on saanut arvosanan 8,5/10 IGN:n arvostelussa.
Anna Wahlgren
Anna Martha Sofia Wahlgren (alun perin Karlsson, s. 6. lokakuuta 1942 Lund) on ruotsalainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten ensimmäisen kerran vuonna 1983 ilmestyneestä Lapsikirjastaan ("Barnaboken"), josta tuli kansainvälinen myyntimenestys. Lapsikirjassa Wahlgren muiden muassa kuvailee eri-ikäisten lasten kehitystä ja heille ikätyypillistä käyttäytymistä. Sen lisäksi Wahlgren on kirjoittanut muitakin kasvatusalan oppaita, romaaneja, novellikokoelmia, lastenkirjan sekä kolmiosaisen omaelämäkerran.
Wahlgren syntyi Harry Karlssonin ja Marianne Wahlgrenin työväenluokkaiseen perheeseen. Hänen vanhempansa erosivat kuitenkin jo varhain. Wahlgrenin sisaruspuolia ovat rakennusmestari Sten-Harry Karlsson sekä valokuvaaja Stig T. Karlsson.
Wahlgren on ollut naimisissa seitsemän kertaa: Lars Daniuksen 1961, Carsten Feldtin 1966, Hamid el Khatibin 1974, Bo Söderbergin 1976, Pehr Iwar Sohlströmin kanssa kahdesti vuosina 1985 sekä 1987 sekä Stig Karlssonin kanssa vuonna 2001. Hänellä on yhdeksän lasta, joista yksi kuoli ennen kouluikää. Kirjallisuustieteilijä ja professori Sara Danius syntyi Wahlgrenin ensimmäisestä ja kirjailija Felicia Feldt toisesta liitosta.
Yhteiskunnallisena keskustelijana Wahlgren on kirjoittanut kolumneja aikakaus- ja päivälehtiin sekä esiintynyt radio- ja televisio-ohjelmissa.
Wahlgren on kritisoinut voimakkaasti lasten päivähoitoa.
Vuonna 2012 Wahlgrenin kolmas, toisesta avioliitosta Carsten Feldtin kanssa syntynyt lapsi Felicia Feldt kirjoitti äidistään ja lapsuudestaan paljastuskirjan nimeltä Näkymätön tytär (alk. "Felicia försvann"), jossa hän syyttää äitiään muiden muassa monista aikuisiällä ilmenneistä itsetuntoon, ihmissuhteisiin ja omien lastensa kasvattamiseen liittyvistä ongelmista, joihin hän on hakenut apua psykoterapiasta. Feldtin mukaan hänen äitinsä julkisuuskuva kasvatusguruna on pelkkä median luoma kulissi, ja että todellisuudessa Wahlgren olisi ollut promiskuiteetissa elävä, lastensa hoitoa laiminlyövä ja heitä uhkaileva alkoholisti, jonka lukuisat miesystävät lisäksi ahdistelivat Feldtiä seksuaalisesti. Feldtin mukaan hän ja hänen samasta liitosta syntyneet sisaruksensa eivät ole olleet äitinsä kanssa tekemisissä enää vuosiin.
Wahlgren on vastannut tyttärensä syytöksiin väittämällä tätä valehtelijaksi, joka on särkenyt hänen perheensä. Wahlgren on ihmetellyt, miksi sellaisessa tapauksessa, jossa lapsi ja vanhempi ovat julkisuudessa vastakkain lapsi saa kaiken sympatian osakseen. Hänestä on ”ollut hirveää lukea, kuinka lapseni on voinut huonosti ja ollut peloissaan ja jos voisin, tekisin asiat nyt toisin”. Wahlgren myös väittää rakastavansa edelleen kaikkia lapsiaan, vaikka tunne ei olisikaan molemminpuolinen.
François d’Orléans
François Ferdinand Philippe Louis Marie d’Orléans, Joinvillen prinssi ("de Joinville"; 14. elokuuta 1818 Neuilly-sur-Seine – 16. kesäkuuta 1900 Pariisi) oli ranskalainen laivastoupseeri, joka toteutti monia uudistuksia Ranskan laivastossa.
De Joinvillen isä oli Orléansin herttua, myöhempi Ranskan kuningas Ludvig Filip I. Hän liittyi laivastoon vuonna 1831 ja hänet ylennettiin luutnantiksi 1836. Hän osallistui vuonna 1838 sotaretkeen Meksikon Vera Cruziin ja sai seuraavana vuonna ylennyksen kapteeniksi. Vuonna 1840 hän kuljetti Napoleonin jäännökset Saint Helenan saarelta kotimaahan Ranskaan. Vuonna 1844 de Joinville ylennettiin vara-amiraaliksi. Hän aiheutti myöhemmin skandaalin vertaamalla aikakauslehti "Revue des Deux Mondesissa" julkaisemassaan artikkelissa maansa laivastoa Englannin laivastoon jälkimmäisen eduksi. Hän yllytti Ranskaa hankkimaan moderneja höyrylaivoja ja tuki Henri Dupuy de Lômea varhaisten höyrylaivojen suunnittelussa. Hän julkaisi 1850-luvulla Ranskan laivastoa käsitelleet teokset "Essais sur la marine française" ja "Études sur la marine".
De Joinville siirtyi helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1848 Englantiin. Yhdysvaltain sisällissodan puhjettua vuonna 1861 hän matkusti yhdessä poikansa ja kahden veljenpoikansa Pariisin kreivin ja Chartresin herttuan kanssa Yhdysvaltoihin, jossa he värväytyivät vapaaehtoisina Pohjoisvaltioiden armeijaan. De Joinville palveli merisotakoulussa. Ranskan–Saksan sodan aikana 1870–1871 hän tarjoutui palvelemaan Ranskan armeijassa, mutta sekä keisarikunnan että myöhemmin tasavallan hallitus torjuivat ehdotuksen. Hän palasi Ranskaan sodan aikana salaa kahdesti, jälkimmäisellä kerralla salanimellä eversti Lutherod, mutta joutui kummallakin kerralla karkotetuksi. Jälkimmäisellä kerralla hän ehti osallistua väärällä nimellä taisteluihin kenraali Aurellen ja kenraali Chanzyn joukoissa ennen kuin hän paljastui ja sotaministeri Léon Gambetta karkotti hänet maasta tammikuussa 1871. Myöhemmin samana vuonna rojalistienemmistöinen kansalliskokous kumosi lain Orléansin suvun jäsenten karkotuksesta, joten de Joinville saattoi nyt palata luvallisesti maahan. Hänet valittiin 1871 Haute-Marnen edustajana kansalliskokoukseen, mutta hän vetäytyi politiikasta vuonna 1875.
De Joinville oli vuodesta 1843 naimisissa prinsessa Franciscan, Brasilian keisari Pedro I:n tyttären kanssa. Heillä oli yksi poika ja yksi tytär.
Hjortspring-vene
Hjortspring-vene on muinainen vene, jonka maatyöläiset löysivät ja nostivat ylös 1880-luvulla turvesuosta Hjortspring Mosesta Alsin saarella, Jyllannin niemimaan itäpuolella. Vasta 1920-luvulla arkeologit saivat vihiä veneestä. Kanootti-tyyppinen vene on limilaidoitettu, ja sillä on ollut pituutta noin 19 metriä, mutta vain 14 metriä on säilynyt. Leveyttä sillä on 2 metriä. Veneessä oli mahdollisesti 22–24 hengen miehistö, jotka meloivat. Vene, jonka painoksi on arvioitu 550 kiloa, on tehty lehmuksesta. Radiohiilimittauksella vene on ajoitettu noin vuoteen 350 eaa. Sekä perässä että keulassa on kiinteä ohjausairo.
Turvesuosta löydetyistä palasista on koottu teräksisen tukirungon avulla vene, jota säilytetään Tanskan kansallismuseossa Kööpenhaminassa. Veneestä löydettiin aseita ja muita sotatarvikkeita, kuten 131 kelttiläistyyppistä neliskulmaista puukilpeä, 33 puusta leikattua kilven kupuraa, 138 rautaista keihäänkärkeä ja kymmenen miekkaa, pieni määrä kauriin sarven palasia ja jäänteitä rengashaarniskasta. Aseiden suuren määrän vuoksi ajatellaan, että vene on upotettu uhrina. Vene on hyvin samantyyppinen kuin pronssikauden skandinaavisissa kalliopiirroksissa kuvatut veneet. Vene on myös vanhin tunnettu limilaidoitettu alus. Laitalautoja on kaksi kappaletta, ja ne ovat koko veneen mittaiset. Laudat on sidottu yhteen niinisidoksilla ja punoksin laudoissa olevien reikien avulla. Mitään metalliosia ei ole käytetty. Saumat on tiivistetty tervatulla villalla. Kaaripuut on tehty joustavista mutta tukevista oksista, ja ne on kiinnitetty pohjalautaan. Laitoja yhdistivät ja rakennetta tukevoittivat kiinteät penkit. Laidat kohoavat noin 70 senttiä kölistä. Venetyyppi on helppo käsittää nopeakulkuiseksi ja ketteräksi sota-alukseksi, jolla vietiin iso joukko sotureita kohteeseen. Laivan kulkusuunta voidaan symmetrisen rakenteen vuoksi vaihtaa nopeasti melojien kääntyessä ympäri. Keulan ja perän kaksoispuurakennetta ei ole pystytty selittämään.
Olympiafanfaari (Merikanto)
Olympiafanfaari on Aarre Merikannon säveltämä juhlafanfaari, jolla hän voitti vuonna 1939 Helsingin olympiakisojen fanfaarisävellyskilpailun. "Olympiafanfaari" on sävelletty 4 trumpetille, 4 käyrätorvelle, 3 pasuunalle, tuuballe ja patarummuille, ja Merikanto laati sekä orkesteri- että pianopartituurin.
Vuoden 1940 kesäolympialaiset oli alun perin tarkoitus järjestää Japanissa ja sitten Helsingissä. Kun Japani oli luopunut kisojen järjestämisestä, Helsingin olympialaisten järjestelytoimikunnan musiikkijaosto kokoontui ensimmäisen kerran huhtikuussa 1939 pohtimaan kisojen fanfaarikysymystä. Toimikunnan puheenjohtajaksi valittiin Yrjö Kilpinen, ja fanfaaria varten päätettiin järjestää sävellyskilpailu. Merikanto osallistui sävellyskilpailuun nimimerkillä "Teräs", ja hänet valittiin voittajaksi.
Kisat peruuntuivat toisen maailmansodan takia. Merikannon fanfaari oli välillä kadoksissa, mutta käsikirjoitus löydettiin vuonna 1951 ja fanfaaria päätettiin käyttää Helsingin olympialaisissa 1952. Järjestelytoimikunnan pyynnöstä Merikanto lyhensi viisiminuuttista fanfaaria parin minuutin mittaiseksi.
Olympiastadionilla fanfaarin esitti soittokunta, ja radiossa, olympiatiedotuksissa ja urheiluselostuksissa käytettiin nauhoitettuja 10, 20 ja 30 sekunnin fanfaareja. Nauhoitukset tehtiin elokuussa 1951. "Olympiafanfaari" levytettiin vielä kisojen jälkeen vuonna 1953.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1944
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1944 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1944 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Lohkovoittajiksi selviytyivät Skutskärs IF ja Västerås SK. Tukholmassa 20. helmikuuta pelatussa loppuottelussa Skutskärs IF voitti maalein 2–0.
VSK sai luovutusvoiton IF Götasta.
20.2.1944 Tukholma, Yleisöä: 20 770
Lange
Lange on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi
Fabian Langenskiöld (kirurgi)
Fabian Wilhelm Gustaf Langenskiöld (21. maaliskuuta 1886 Viipuri – 25. elokuuta 1957 Sipoo) oli suomalainen kirurgi, joka ansioitui Simo Brofeldtin ohella vammaisten hoidon ja koulutuksen kehittämisessä sekä sairaaloiden suunnittelussa.
Langenskiöld kuului sotilas-, liikemies- ja virkamiessukuun, jonka juuret olivat Porvoossa. Hänen isänsä Gustaf Langenskiöld (1852-1931) oli senaattori.
Hän valmistui lääkäriksi 1913 ja keskittyi aluksi patologiaan ja neurologiaan. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1914 käsittelee elävän kudoksen kykyä vastustaa valkuaisen hajoamisessa syntyvien entsyymien vaikutusta. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänen kiinnostuksensa suuntautui kirurgiaan, ja hän sai kirurgin pätevyyden 1918. Seuraavana vuonna hän sai kirurgian dosentuurin suoritettuaan joitakin alan tutkimuksia.
Vuonna 1919 Langenskiöldistä tuli Helsingin Diakonissalaitoksen kirurgisen osaston esimies ja vuonna 1931 koko laitoksen ylilääkäri vuoteen 1945 saakka, jolloin hän väistyi kasvaneen työtaakan ja uusien haasteiden vuoksi.
Langenskiöldistä oli 1920-luvulla tullut myös raajarikkoisten hoitolaitoksen ortopedisen sairaalan ylilääkäri ja Föreningen för lyttas väl r.f. –yhdistyksen puheenjohtaja. Hän totesi, että Suomen vammaishuollossa oli suuria puutteita, koska hoitopaikkoja oli vähän ja vammaisten mahdollisuudet saada ammatillista koulutusta ja edelleen työtä olivat heikot. Alan kehittäminen sai vauhtia talvisodan aikana, jolloin Langenskiöld pääsi toteuttamaan keskitettyä vammaishuoltoa. Hänen apunaan oli vuodesta 1940 professori Kalle Emil Kallio. Välirauhan aikana 1940 perustettiin Invalidisäätiö, ja 1943 valmistui Invalidisäätiön sairaala ja ammattikoulu Helsingin Ruskeasuolle. Langenskiöldistä tuli sairaalan ylilääkäri. Koska hän oli osallistunut sairaalan suunnitteluun ja rakentamiseen, hänestä tuli tällä alalla pätevä asiantuntija. Talvisodassa Langenskiöld toimi helsinkiläisistä sairaaloista muodostetun 1. Sotasairaalan päällikkölääkärinä ja jatkosodassa saman sairaalan johtajalääkärinä, lääkintäeverstin (1940) sotilasarvolla. Langenskiöld toimi myös Päämajan lääkintäosaston sotasairaaloiden tarkastajana ja julkaisi sota-aikana erityisesti raaja-amputaatioista.
Sairaalatyön ohella Langenskiöld hoiti myös Helsingin yliopistossa kirurgian dosentuuria. Hän haki professorin virkaa, mutta jäi toiseksi. Vuonna 1948 hän kuitenkin sai ruotsinkielisen professuurin, josta hän eläkkeelle 1953, mutta jatkoi Invalidisäätiön ylilääkärinä kuolemaansa saakka. Hänen poikansa Anders Langenskiöld jatkoi tässä tehtävässä isänsä jälkeen.
Langenskiöldin työ herätti myös kansainvälistä arvostusta. Hänelle myönnettiin ensimmäisenä suomalaisena Lasker Awards-palkinto 1957. Hän oli luottamustehtävissä useissa lääkäreiden ammatillisissa ja tieteellisissä yhdistyksissä. Hänet kutsuttiin 1947 Suomen Tiedeseuran jäseneksi. Hän oli lähes 25 vuotta Helsingin kaupunginvaltuustossa, ja toimi myös liike-elämässä. Hän kuului Andelslaget Varubodenin perustajiin sekä toimi Pohjoismaiden Yhdyspankin hallintoneuvostossa. Hän oli myös Stockmannin hallituksen jäsen ja puheenjohtajana lähes 20 vuotta.
A La Carte
A La Carte on saksalaisen progressiivisen rockin yhtyeen Triumviratin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Albumi äänitettiin Kölnissä EMI:n Electrola Studio I:ssä Wolfgang Thierbachin johdolla. Laajat loppuäänitykset tehtiin Capitol Record Studiolla Hollywoodissa. Loppuäänityksissä oli mukana yhdysvaltalaisia orkesterimuusikoita.
Yhtye oli kokenut monia miehistönmuutoksia vuosien aikana ja vain kosketinsoittaja/biisientekijä Fritz oli enää mukana alkuperäisestä kokoonpanosta. Edellisen kokoonpanon laulaja Barry Palmer oli eronnut yhtyeestä ja hänet korvasi Massage-yhtyeen solisti David Hanselmann. Werner Kopal oli tullut basistiksi ja Matthias Hofmann oli uusi rumpali.
Albumin tuotantokustannukset ylittivät reilusti budjetin ja sen julkaisu viivästyi, se ilmestyi vasta 20. joulukuuta 1978. Albumia myytiin 30.000 kappaletta.
Pohjanjauhosavikka
Pohjanjauhosavikka ("Chenopodium suecicum", syn. "C. album" ssp. "suecicum", "C. viride") on savikkakasveihin kuuluva kasvilaji.
Yksivuotinen pohjanjauhosavikka kasvaa tavallisesti 20–80 cm korkeaksi. Kasvi on väriltään vaihtelevan vihreä ja sen nuoret osat ovat jauhoisia. Varsi on pysty, etenkin alaosasta niukkahaarainen, pehmeä, vaaleanvihreä ja vihreäraitainen, syksyisin joskus myös punaraitainen. Lehtihangat ovat vihreitä, mutta muuttuvat toisiaan syksyisin punasävyisiksi. Ohuet lehdet ovat varressa kierteisesti ja ne ovat vaalean tai sinertävän vihreitä. Varren keskiosissa lehtilapa on kooltaan 2–7 cm. Muodoltaan lehtilapa vaihtelee vinoneliömäisestä leveän puikeaan ja on usein matalaan kolmiliuskainen ja melko runsas- ja terävähampainen. Lavan tyviosan hampaat ovat melko isoja, toisinaan tyviosa on lähes ehytlaitainen. Myös ylimmät lehdet ovat hampaisia. Kukinto on usein ylös asti lehdekäs, kukinnon sykeröt ovat melko pieniä ja harsuja, yksittäisiä kukkia on runsaasti. Kukinnon kehälehtien selkä on kölimäinen. Heteitä on tavallisesti viisi kappaletta. Suomessa pohjanjauhosavikka kukkii heinä-elokuussa, joskus jo kesäkuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa, 1,2–1,6 mm pitkä, ympärykseltään pyöreä, tylppäreunainen ja pinnaltaan matalakuoppainen.
Pohjanjauhosavikka muistuttaa suuresti jauhosavikkaa ("C. album"), ja sitä pidetään toisinaan myös tämän alalajina. Lajeja saattaa olla vaikea erottaa toisistaan. Parhaiten ne erottaa siemenistä.
Euraasiassa pohjanjauhosavikkaa tavataan Fennoskandiasta, Britteinsaarilta, Itä-Ranskasta ja Pohjois-Italiasta itään läpi Euroopan ja Siperian aina Tyynelle valtamerelle saakka. Levinneisyysalue ulottuu myös Pohjois-Amerikan puolelle Alaskaan ja Länsi-Kanadaan. Suomessa pohjanjauhosavikkaa on tavataan yleisenä koko maassa. Runsain laji on Lounais-Suomessa. Suomessa laji on Etelä-Lappia myöten muinaistulokas, pohjoisempana vakiintunut uustulokas.
Pohjanjauhosavikka on vanha kulttuurin seuralaiskasvi, jota tavataan muun muassa pelloilla, puutarhoissa, navetantakusissa, tienvarsilla, kaatopaikoilla ja joutomailla. Laji on hankala peltojen ja puutarhojen rikkakasvi.
Lähisukulaisensa jauhosavikan tapaan myös pohjanjauhosavikka kelpaa ihmisravinnoksi.
Vares ja kaidan tien kulkijat
Vares ja kaidan tien kulkijat on seitsemäs Reijo Mäen kirjoittama Jussi Vares -kirja. Kirja ilmestyi vuonna 1992.
Anders Engströmin ohjaama romaaniin pohjautuva elokuva "Vares – Kaidan tien kulkijat" ilmestyi vuonna 2012. Vareksen roolin elokuvassa esittää Antti Reini.
Jussi Vareksen tämänkertainen toimeksianto vie hänet Pohjanmaalle, Kahdenvirranmaalle. Nuoren Annaliisa Vaaran ruumis on löytynyt hautausmaalta, eikä murhaajaa ole saatu selville. Vares ryhtyy selvittämään murhaa.
Kevin Giovesi
Kevin Giovesi (s. 8. marraskuuta 1993 Rho) on italialainen moottoriurheilija.
Giovesi aloitti Karting-uransa vuonna 2005 ja kilpaili pääsäännöllisesti kotimaassaan Italiassa koko uransa ajan. Vuonna 2009 Giovesi siirtyi kilpailemaan Formula Lista Junior -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2010 Giovesi ajoi Italian Formula 3:ssa sijoittuen loppupisteissä 15:ksi. Vuonna 2011 Giovesi jatkoi sarjassa voittaen kaksi kilpailua sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Vuonna 2012 Giovesi kilpaili European F3 Open -sarjassa voittaen sarjan Cope Class -luokan mestaruuden. Pääsarjassa hän sijoittui loppupisteissä kuudenneksi. Samana vuonna hän ajoi Italian F3 -sarjassa, Eurocup Formula Renault ja Formula Renault NEC -sarjassa.
Vuonna 2013 Giovesi kilpaili GP2-sarjassa Venezuela GP Lazarus -tallissa. Hän ei saavuttanut pisteitä ja hänet korvattiin Fabrizio Crestanilla. Hän siirtyi loppukaudesta kilpailemaan Auto GP World Series -sarjaan, jossa hän sijoittui sarjan kuudenneksi. Vuonna 2014 Giovesi jatkoi Auto GP -sarjassa voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua GP2:ssa saavuttamatta pisteitä.
Martti Alatalo
Martti Ilmari Alatalo (s. 1. maaliskuuta 1930 Oulu) on suomalainen kenraaliluutnantti.
Alatalon vanhemmat olivat konemestari Lauri Alatalo ja Impi Jussila. Hänen puolisonsa vuodesta 1951 on Ilta Nikula.
Alatalo tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1951 ja valmistui Kadettikoulusta 1954 ja Sotakorkeakoulusta 1963. Hän toimi Pohjan prikaatissa joukkueenjohtajana 1951-1956 ja komppanianpäällikkönä 1956-1960. Pääesikunnan jalkaväen osaston teknisen toimiston toimistoupseerina Alatalo työskenteli 1960-1961 ja opetti Taistelukoulussa 1963-1968. Pataljoonan komentajana Karjalan prikaatissa hän toimi 1968-1970 ja Pääesikunnan operatiivisen osaston toimistopäällikkönä 1970-1974. Lapin jääkäripataljoonaa Alatalo komensi 1974-1976 ja Kainuun prikaatia 1976-1979. Ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta 1989 hän toimi Keski-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1979-1981, Sisä-Suomen sotilasläänin komentajana 1981-1986 ja Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajana 1986-1989.
Alatalo ylennettiin vänrikiksi 1951, luutnantiksi 1954, yliluutnantiksi 1957, kapteeniksi 1960, majuriksi 1965, everstiluutnantiksi 1971, everstiksi 1976, kenraalimajuriksi 1981 ja kenraaliluutnantiksi 1987.
No Age
No Age on yhdysvaltalainen punkduo, joka perustetiin Los Angelesissa vuonna 2005. Duon jäsenet ovat kitaristi Randy Randall ja rumpali/laulaja Dean Allen Spunt.
Saving Mr. Banks
Saving Mr. Banks on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut elämäkertaelokuva, joka kertoo vuoden 1964 menestyselokuvan Maija Poppanen tuotannosta. Pääosissa ovat Emma Thompson kirjailija P. L. Traversin roolissa ja Tom Hanks elokuvantekijä Walt Disneyn roolissa. Elokuvan on ohjannut John Lee Hancock ja käsikirjoittanut Kelly Marcel.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 13. joulukuuta 2013 ja Suomessa ensi-ilta oli 14. maaliskuuta 2014.
Emma Thompson sai roolistaan parhaan naispääosan Golden Globe-, BAFTA- ja SAG-ehdokkuudet.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 221 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 80 prosenttia oli positiivisia.
Heikki Anttila
Henrik "Heikki" Ilmari Anttila (13. joulukuuta 1920 Helsinki – 3. huhtikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri.
Anttila oli mukana suojeluskuntatoiminnassa, ja osallistui talvisotaan, minkä jälkeen hän suoritti RUK:n 50. kurssin. Jatkosodassa hän toimi nuorempana upseerina JR 13:ssa. Hän kävi 26. kadettikurssin jatkosodan aikana Maasotakoulussa 1941 ja 1942-1943. Tämän jälkeen hän oli kouluttajana RUK:ssa 1943-1944. Pääesikunnassa Anttila työskenteli toimistoupseerina 1946-1953. 5. prikaatin aliupseerikoulua hän johti 1955-1956. Pääesikunnassa toimistoesiupseerina hän oli 1956-1958. Puolustusvoimien komentajan adjutanttina hän palveli 1958-1960. Sotilas-, laivasto-, ja ilmailuasiamiehen apulaiseksi Washingtoniin ja Ottawaan hän oli sijoitettuna 1960-1963. Savon prikaatissa hän komensi pataljoonaa 1964-1965. Pääesikunnan tilastotoimiston päällikkönä Anttila palveli 1965-1967. Rannikkojääkäripataljoonaa hän komensi 1967-1970, jolloin 1969 hän komensi myös suomalaista YK-pataljoonaa Kyproksessa. Pääesikunnan ulkomaanosaston päällikkönä hän oli 1970 sekä 1974-1976. Sotilas-, laivasto-, ja ilmailuasiamiehenä Moskovassa hän oli 1970-1974. Tasavallan presidentin 1. adjutanttina hän palveli vuonna 1977. Pohjanmaan sotilaslääniä Anttila komensi 1977-1980.
Ylennykset: vänrikki 1941, luutnantti 1942, kapteeni 1948, majuri 1958, everstiluutnantti 1964, eversti 1970, kenraalimajuri 1977.
Yūki Itō
Yūki Itō (, s. 10. toukokuuta 1994 Shimokawa, Japani) on japanilainen mäkihyppääjä.
Itōn ensimmäinen kilpailu Continental Cupissa oli 5. maaliskuuta 2007 Japanin Zaōssa, jossa hän oli 17:s. Itō on voittanut yhden Continental Cupin osakilpailun, myös Zaōssa 9. maaliskuuta 2011. Hänen ensimmäinen Maailmancup-kilpailunsa oli Hinzenbachissa 4. helmikuuta 2012, jossa hän sijoittui 19:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Zaōssa 18. tammikuuta 2014. Hän sijoittui samalla kaudella lisäksi kaksi kertaa sekä toiseksi että kolmanneksi ja maailmancupin kokonaispisteissä kolmanneksi. Seuraavalla kaudella hän oli maailmancupin kokonaiskilpailussa viides. Kaudella 2015–2016 hän oli kerran toinen ja kolmas sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdeksas. Kaudella 2016–2017 hän saavutti Sapporossa 14. tammikuuta ensimmäisen osakilpailuvoittonsa. Lisäksi hän voitti kahdesti Zaōssa, kerran Pyeongchangissa ja Oslon päätösosakilpailun sekä sijoittui neljästi toiseksi ja kahdesti kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli toinen. Kaudella 2017–2018 hän oli toinen Zaōssa sekä kolmas Lillehammerissa ja Oslossa. Maailmancupin kokonaispisteissä hän sijoittui neljänneksi.
Itō on ollut MM-kilpailuissa viisi kertaa. Liberecissä 2009 hän oli 17:s, Oslossa 2011 15:s sekä Val di Fiemmessä 2013 20:s. Val di Fiemmen MM-kilpailuiden sekajoukkuemäestä Itō voitti kultaa yhdessä Japanin joukkueen kanssa. Falunissa 2015 hän saavutti normaalimäessä hopeaa ja sekajoukkuekisasta pronssia. Lahdessa 2017 hän saavutti samoin normaalimäessä hopeaa ja sekajoukkuekisassa pronssia. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli seitsemäs ja Pyeongchangissa 2018 yhdeksäs.
Ahmad al-Mansur
Aḥmad al-Manṣūr () (1549–1603) oli Marokon sulttaani. Hän oli Saadi-dynastian kuudes hallitsija ja nosti sen vallan huippuunsa keskittämällä valtaa itselleen ja diplomaattisin keinoin. Hän koulututti armeijaa osmanien avulla ja loi valtion virkamiehille keskitetyn järjestelmän, jossa keskusvaltaa palvelevat virkamiehet saivat verohelpotuksia ja maaomaisuutta.
Kapealehtisavikka
Kapealehtisavikka ("Chenopodium pratericola", syn. "C. leptophyllum") on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva savikkakasvi.
Yksivuotinen kapealehtisavikka kasvaa 30–70 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on useimmiten harmaanvihreä ja hyvin jauhoinen. Varsi on pysty, kova, vihreäraitainen ja lehtihagoiltaan vihreä. Kierteisesti olevat lehdet ovat lyhytruotisia. Lehtilapa on kasvin keskiosissa kooltaan tavallisesti 2–4 cm, ehytlaitainen tai sen tyviosassa on joskus yksi tai kaksi isoa liuskamaista hammasta. Lehtilapa vaihtelee muodoltaan kapeanpuikeasta suikeaan ja tasasoukkaan, kärki on lyhytsuippuinen ja otainen. Vihreä kukinto on tavallisesti pitkälti lehdetön ja muodoltaan tavallisesti tähkämäinen. Kukinnon sykeröt ovat pieniä ja tiheitä. Suomessa kapealehtisavikka kukkii elo-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa, 1,2–1,6 mm pitkä, ympärykseltään pyöreä, tylppäreunainen sekä pinnaltaan matalakuoppainen.
Laji muistuttaa suuresti kapealehtisiä jauhosavikka-yksilöitä ("C. album").
Kapealehtisavikka on alkujaan kotoisin Pohjois-Amerikasta. Suomessa lajia on tavattu satunnaisesti eri puolilta maata Oulun korkeudelle saakka.
Kapealehtisavikka on Suomessa uustulokas, jota on tavattu erilaisilla joutomailla kuten myllyillä, rautateillä, satamissa, kaatopaikoilla ja täytemailla.
Muiden savikkalajien tapaan myös kapealehtisavikka sopii ihmisravinnoksi. Kapealehtisavikat ovat  ruskopikkumittarin ("Eupithecia sinuosaria") ja  savikkamittarin ("Pelurga comitata") ravintokasveja.
Emmanuel Krontiris
Emmanuel Krontiris (s. 11. helmikuuta 1983) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Germania Halberstadtia. Korkeimmalla tasolla Bundesliigassa Krontiris on pelannut kahdeksan ottelua.
Joel Napoleon Lang
Joel Napoleon (J. N.) Lang (13. marraskuuta 1847 Pieksämäki – 4. tammikuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen juristi, Helsingin yliopiston taloudellisen lainopin ja taloustieteen professori 1882–1905. Suomen merioikeuden kannalta ovat olleet merkittäviä hänen julkaistut luentonsa "Finlands sjörätt".
Bad Neuenahr-Ahrweiler
Bad Neuenahr-Ahrweiler on 27 457 asukkaan kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa Saksassa. Paikkakunta koostuu idässä sijaitsevasta kylpyläpaikka Bad Neuenahrista ja lännessä olevasta Ahrweilerista, jotka yhdistettiin 1969.
Bad Neuenahr-Ahrweiler tunnetaan muun muassa kivennäisvedestä, sillä vesiyritys Apollinaris ja Heppinger ovat lähtöisin sieltä. Kaupungista on kotoisin myös naisten jalkapallojoukkue SC 07 Bad Neuenahr, joka pelaa Bundesliigassa. Bad Neuenahr-Ahrweilerin ystävyyskaupunki on Brasschaat Belgiassa.
Sarvvik
Sarvvik () on kylä Kirkkonummella. Alueen asutus koostuu pääasiassa omakotitaloista. Sarvvikissä on myös Sarfvikin Golf, jossa on kahden kentän lisäksi ravintola.
Hämeen Partiopiiri
Hämeen Partiopiiri ry on yksi Suomen partiopiireistä. Yhdistyksellä on toimistoja ja kokoustiloja Tampereella ja Lahdessa. Tampereen toimistolla toimivat lisäksi Tampereen Partiolaiset ry ja Hämeen Partiosäätiö rs.
Hämeen Partiolaiset ja Salpausselän Partiolaiset yhdistyivät vuoden 2010 alusta uudeksi Hämeen Partiopiiriksi.
Buchholz in der Nordheide
Buchholz in der Nordheide on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Siellä asuu 38 487 (2015), ja se sijaitsee 25 kilometriä lounaaseen Hampurista.
Buchholz on asukasluvultaan Harburgin piirikunnan suurin kaupunki. Sen ystävyyskaupunkeja ovat Canteleu Ranskassa, Wołów Puolassa ja Järvenpää Suomessa. Buchholzissa yritettiin vuonna 2006 tehdä maailmanennätys asettamalla 2000 ihmistä sydämen muotoon, mutta ennätys jäi tekemättä, koska paikalle saapui 39 ihmistä liian vähän.
Buchholz on rakennuskannaltaan uudehko ja nuorekas kaupunki. Kaupungin keskusta on rakennutta junaradan läheisyyteen. Asemalta kävelykadulle ja kaupungin sydämeen Galerie-nimiseen kauppakeskukseen on kävellet matkaa vain muutama minuutti. Kaupungista löytyy kaikki kansalliset kaupat ja suurin osa eri alojen erikoisliikkeistä. Suuret kaupat on sijoitettu pois keskustasta moottoritien varteen.
Galerie on vuoden 2012 syksyllä avattu 3-kerroksinen ostoskeskus. Alakerrasta on useita ruokapaikkoja ja kaksi muuta tasoa on varattu erikoisliikkeille ja vaatekaupoille. Valikoima on erittäin kattava ja rakennuksesta löydätkin lähes kaiken tarvitsemasi. Ainoastaan ruokakauppaa ei ole rakennukseen sijoitettu. Uusi Famila -palvelee asiakkaita 50m päässä.
Kaupungissa on kaksi Gymnasiumia eli lukiota (vuosiluokat 5.-12.) Kaupungissa on näiden lisäksi useita alakouluja (vuosiluokat 1.-4.) sekä Realschule ja Gesamtschule. Rautatieaseman viereisessä uudessa Kabenhof-rakennuksessa on myös työväenopisto. Työväenopistosta löytyy laaja tarjonta monenlaisia kursseja. Vaihto-oppilaille järjestetään täällä kootusti yhteinen kielikurssi ennen koulujen alkua.Kaupungissa liikennöin kaupungin oma bussiyhtiö "Buchholz bus". Bussit ovat uusia ja liikennöinti säännöllistä. Sunnuntaisin bussit eivät kulje. Kaikki bussit lähtevät "Treffpunkt"-nimiseltä päätepysäkiltä. Pysäkki sijaitsee kauppakeskus Galerien vieressä, kävelykadun kirkon puoleisessa päässä.
Juna-asemalla pysähtyy Metronom-niminen juna, joka liikennöi Hampurin ja Bremenin välillä. Metronom on yleensä 5 vaunua pitkä kaksikerroksinen juna. Junat kulkevat Hampurin suuntaan ykkösraiteelta 00:59 ja 00:19. Viimeinen juna Hampurista Buchholziin saapuu aamu yhden aikaan. Aamun ensimmäinen juna Hampurista pysähtyy aamu viideltä. Lippu Hampuriin maksaa 6,10€ ja päivälippu suur-Hampurin alueelle 11,90€. Lippuja voi ostaa automaateista tai juna-asemalta. Automaatit hyväksyvät useimmiten vain pieniä seteleitä.
Maren Lundby
Maren Olstad Lundby (s. 7. syyskuuta 1994) on norjalainen mäkihyppääjä, joka edustaa norjalaista Kolbukameratene-seuraa.
Lundby osallistui ensimmäisen kerran Continental Cupiin 12. elokuuta 2007 Bischofsgrünissä, sijoittuen 56:nneksi. Hänen ensimmäinen maailmancup-kilpailunsa oli Lillehammerissa 3. joulukuuta 2011, jossa hän sijoittui 17:nneksi. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Lundby saavutti Nižni Tagilissa 10. joulukuuta 2016. Lisäksi hän on voittanut Sapporossa 15. tammikuuta 2017, Râșnovissa 28. tammikuuta 2017, Ljubnossa 11. helmikuuta 2017, Lillehammerissa 1. joulukuuta 2017, Hinterzartenissa 17. joulukuuta 2017, Sapporossa 13. ja 14. tammikuuta 2018, Zaōssa 19. ja 21. tammikuuta 2018, Ljubnossa 27. tammikuuta 2018, Râşnovissa 4. maaliskuuta 2018, Oslossa 11. maaliskuuta 2018, Sapporossa 13. tammikuuta 2019, Yamagatassa 20. tammikuuta 2019 sekä Râșnovissa 26. ja 27. tammikuuta 2019. Lisäksi hän on sijoittunut toiseksi kymmenen ja kolmanneksi kaksitoista kertaa (tilanne 20.1.2019). Maailmancup-kauden 2013–2014 kokonaispisteissä hän oli seitsemäs, kaudella 2015–2016 kuudes ja kaudella 2016–2017 kolmas. Kaudella 2017–2018 Lundby voitti Maailmancupin kokonasikilpailun. Hän varmisti Maailmancupin voiton jo ennen kolmea viimestä osakilpailua.
Lundby on osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin viisi kertaa. Liberecissä 2009 hän oli normaalimäen 22:s, Oslossa 2011 normaalimäen 11:s ja Val di Fiemmessä 2013 normaalimäen 25:s sekä sekajoukkuemäen neljäs yhdessä Norjan joukkueen kanssa. Falunissa 2015 hän oli normaalimäessä viidestoista ja saavutti sekajoukkuemäessä hopeaa. Lahdessa 2017 hän oli normaalimäen neljäs johdettuaan kisaa ensimmäisen kierroksen jälkeen. Lajin ensimmäisissä olympiakisoissa Sotšissa 2014 hän sijoittui normaalimäessä kahdeksanneksi. Pyeongchangissa 2018 hän voitti normaalimäessä olympiakultaa.
Lundby on myös hypännyt Midtstubakkenin ensimmäisen hypyn 6. syyskuuta 2010. Hän hyppäsi 87 metriä.
Jerusalem (elokuva)
Jerusalem on Bille Augustin ohjaama elokuva vuodelta 1996. Se perustuu Selma Lagerlöfin romaaniin vuosilta 1901-1902.
Jerusalem kertoo Taalainmaalla sijatsevasta kylästä uskonnollisen hurmosliikkeen vallassa. Maallikkosaarnaaja johdattaa osan kylästä Jerusalemiin, osa jää kotisijoilleen.
Vladimir Jengibarjan
Vladimir Jengibarjan (, , 24. huhtikuuta 1932 Jerevan, Transkaukasian SFNT – 1. helmikuuta 2013 Los Angeles, Yhdysvallat) oli Neuvostoliittoa urheilu-urallaan edustanut armenialainen nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Jengibarjan voitti sarjan 63,5 kg olympiakultaa Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Rooman kesäolympialaisissa 1960 hän sijoittui viidenneksi ja Helsingissä 1952 hän ei kilpaillut loukkaantumisen vuoksi. Lisäksi hän voitti EM-kilpailuista kolme kulta- ja yhden pronssimitalin.
Jengibarjan muutti vuonna 1992 Los Angelesiin, Yhdysvaltoihin, missä hän kuoli 1. helmikuuta 2013, 80-vuotiaana.
Leszek Drogosz
Leszek Melchior "Lech" Drogosz (6. tammikuuta 1933 Kielce – 7. syyskuuta 2012 Kielce) oli puolalainen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Drogosz voitti sarjan 67 kg olympiapronssia Rooman kesäolympialaisissa 1960. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hän sijoittui viidenneksi ja Melbournen kesäolympialaisissa 1956 yhdeksänneksi. Lisäksi Drogosz voitti kolme Euroopan mestaruutta.
Drogosz näytteli kahdessa Andrzej Wajdan elokuvassa. Hän kuoli 7. syyskuuta 2012, 79-vuotiaana.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1943
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1943 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1943 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Lohkovoittajiksi selviytyivät Bollnäs GIF ja Västerås SK. Tukholmassa 21. helmikuuta pelatussa loppuottelussa joukkueet pelasivat tasan 2–2. Uusintaottelua Bollnäs johti 1–0, mutta surkean jään takia ottelua ei saatu pelatuksi loppuun ja se jouduttiin jälleen uusimaan. 7. maaliskuuta pelatussa toisessa uusintaottelussa Västerås SK voitti lopulta mestaruuden maalein 3–0.
21.2. Tukholma, 28.2. Bollnäs ja 7.3. Tukholma, Yleisöä Tukholman otteluissa: 15 769 ja 6 392
Florian Kringe
Florian Kringe (s. 18. elokuuta 1982) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa FC St. Paulia. Hän on voittanut Saksan-mestaruuden kolme kertaa ja Saksan cupin kerran.
Päivitetty 25. helmikuuta 2013.
The Giving Pledge
The Giving Pledge on sijoittaja Warren Buffettin ja Microsoftin perustajan Bill Gatesin vuonna 2010 aloittama kampanja, jossa kannustetaan raharikkaita sitoutumaan julkisesti luopumaan suurimmasta osasta omaisuuttaan joko elämänsä aikana tai kuolemansa jälkeen. Kampanja ei kerää rahaa, vaan ainoastaan julkisia sitoumuksia siitä, että rikkaat lupaavat antaa omaisuuttaan hyväntekeväisyyteen. Sitoumuksia oli kertynyt noin sata kappaletta helmikuuhun 2013 mennessä.
Ratsupalvelus
Ratsupalvelus () oli alun perin joidenkin tilojen tai niiden omistajien tehtäväkseen ottama ratsumiehen (ratsusotilaan) varustaminen kruunun palvelukseen, mikä tietyin edellytyksin oikeutti verovapauteen. Tällä yleensä tarkoitetaan ennen ruotujakolaitosta tapahtunutta ratsupalvelusta, jonka varhaisin tunnettu vahvistaminen tapahtui vuosina 1279–1280 Alsnön säännössä. Täten esimerkiksi 1300-luvun puolivälissä ratsupalvelukseen ilmoittautunut talonpoika sai verovapauden tilaansa. Tällaista etua nauttineita on myöhemmin nimitetty rälssimiehiksi. Näin kruunu sai kipeästi tarvitsemiaan ratsusotilaita. Ratsupalvelu oli kallista, koska siinä edellytettiin raskaita ritarivarusteita.
Rälssimiehistä kehittyi 1500-luvulla perinnöllinen aatelissääty. Aatelissäädyn sisäisiä eroja korosti vuoden 1626 ritarihuonejärjestys, jonka mukaan sääty jakaantui kolmeen luokkaan. Kun aatelinen ratsupalvelu väistyi, tulivat tilalle hiljalleen ratsutilat eli rusthollit (), jotka varustivat ratsumiehen armeijaan. Rusthollari oli usein säätyläinen tai suhteellisen varakas talonpoika, jotka sittemmin muodostivat johtavan kerrostuman talonpoikaisessa säädyssä.
Tabatha Coffey
Tabatha Coffey (s. 17. toukokuuta 1967 Surfers Paradise) on australialainen hiusstylisti, televisiopersoona, kirjailija ja yrittäjä. Hänet äänestettiin fanisuosikiksi "Shear Genius" -sarjassa vuonna 2007. Tämän jälkeen alkoi Bravolla hänen sarjansa "Tabatha's Salon Takeover" ("Kaiken maailman kampaamot"). Coffey tutustuu sarjassaan Los Angelesin ja New Yorkin huonosti menestyviin kampaamoihin ja selvittää, millä alueella niiden toiminnassa on puutteita. Neljännellä tuotantokaudella nimeksi vaihdettiin "Tabatha Takes Over", ja samalla formaattia muutettiin siten, että neuvoja annetaan muillekin yrityksille kuin kampaamoille.
Coffey aloitti uransa kampaajana 14-vuotiaana Australiassa. Hän on avoimesti lesbo ja asuu kumppaninsa kanssa New Jerseyssä. Hän julkaisi muistelmateoksen "It’s Not Really About the Hair: The Honest Truth About Life, Love, and the Business of Beauty" (2011).
Jordi Roura
Jordi Roura Solà (s. 10. syyskuuta 1967 Llagostera, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija sekä nykyinen jalkapallovalmentaja. Roura toimii toisena valmentajana FC Barcelonassa. Hän toimi kaudella 2012–2013 FC Barcelonan päävalmentajana osan kaudesta virallisen päävalmentajan Tito Vilanovan ollessa syöpähoidossa.
Nando de Colo
Nando de Colo (s. 23. kesäkuuta 1987 Sainte-Catherine-lès-Arras) on ranskalainen koripalloilija. Hän pelaa venäläisessä PBK TsSKA Moskovassa ja Ranskan maajoukkueessa.
Vuoden 2015 EM-kilpailuissa de Colo valittiin tähdistöviisikkoon.
Salamaua
Salamaua () oli pieni kaupunki Papua-Uudessa-Guineassa Moroben provinssissa. Kaupungin asutus sijaitsi pienellä kannaksella rannikon ja vuorten välissä. Lähin kaupunki on Lae, jonne pääsee vain veneellä lahden yli.
Vuonna 1920 kullankaivajat käyttivät kaupunkia välietappina etsiessään kultaa sisämaan alueilta. Kultaa löydettiin Wausta, ja saapuneet kullankaivajat kulkivat kultakentille niin sanottua Mustan kissan polkua.
Japanilaiset valtasivat kaupungin toisessa maailmansodassa 8. maaliskuuta 1942. Liittoutuneet valtasivat kaupungin takaisin 11. syyskuuta 1943. Kaupunki tuhoutui liittoutuneiden valtauksen aikana täysin.
Nykyään Kelan ja Laguin kylät pitävät aluetta hallussaan, ja sinne ovat rakentaneet loma-asuntoja lähinnä Laesta muuttaneet.
Vuonna 2007 kalifornialainen tutkimusryhmä tutki kaupungin ympäristön sademetsiä yrittäen löytää ropen-kryptidejä, joita kerrotaan lentävän Papua-Uuden-Guinean ympäristössä. Kuvausryhmä kuvasi videolle lentävän olennon, jota ei kuitenkaan ole tunnistettu.
Lidköpingin satama
Lidköpingin satama on Ruotsin Lidköpingissä sijaitseva satama, joka on Vänernjärven rannalla. Se on kuljetettujen tonnien määrällä mitattuna toiseksi suurin Vänernin satamista ja tärkeä reitti Skaraborgiin.
Katori-luokka (risteilijä)
Katori-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston neljän aluksen muodostama kevyt risteilijäluokka, jonka aluksista ainoastaan kolme valmistui. Luokan alukset valmisti Mitsubishin Yokohaman telakka hieman ennen Japanin liittymistä toiseen maailmansotaan.
Alukset tilattiin alun perin koululaivoiksi osana vuosien 1937 ja 1939 täydennysohjelmia. Tyynenmeren sodassa aluksia kuitenkin käytettiin esimerkiksi sukellusvenelaivueiden ja saattajaosastojen lippulaivoina. Sodan aikana alusten ilmatorjunta-aseistusta vahvennettiin ja niille asennettiin sukellusveneidentorjuntaan syvyyspommit.
Oskarshamnin merenkulkumuseo
Oskarshamnin merenkulkumuseo on Ruotsissa Oskarshamnin kunnassa sijaitseva museo, joka on keskittynyt merenkulkuun. Museota varten perustettiin säätiö vuonna 1940, ja säätiö avasi ensimmäisen museonsa vuonna 1954.
Katori (1905)
Katori () oli keisarillisen Japanin laivaston Katori-luokan taistelulaiva. Alus valmistettiin Vickersin telakalla Britanniassa vuosina 1904–1906 ja se romutettiin Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti vuonna 1924.
Alus tilattiin Vickersiltä Barrow-in-Furnessista. Sen köli laskettiin 27. huhtikuuta 1904 ja alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 4. heinäkuuta. Alus valmistui 20. toukokuuta 1906.
Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti alus poistettiin palveluksesta 20. syyskuuta 1923 ja se romutettiin seuraavana vuonna Maizurun laivastontelakalla. Osa aluksen tykeistä siirrettiin rannikkotykistön linnakkeisiin Tokionlahdelle.
Kashima (1905)
Kashima () oli keisarillisen Japanin laivaston Katori-luokan taistelulaiva. Alus valmistettiin Armstrong Whitworthin telakalla Britanniassa vuosina 1904–1906 ja se romutettiin Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti vuonna 1924.
Alus tilattiin vuonna 1904 Armstrong Whitworthilta Elswickistä. Sen köli laskettiin 29. helmikuuta 1904 telakkanumerolla 755, ja alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 22. maaliskuuta. Alus valmistui 23. toukokuuta 1906.
Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti alus poistettiin palveluksesta vuonna 1923, ja se romutettiin seuraavan vuoden aikana.
Aki (1907)
Aki () oli keisarillisen Japanin laivaston Satsuma-luokan taistelulaiva. Alus valmistettiin Kuren laivastontelakalla vuosina 1906–1911 ja se poistettiin palveluksesta vuonna 1923 Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti.
Alus tilattiin vuonna 1904 Kuren laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 15. maaliskuuta 1906 ja alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 14. huhtikuuta. Alus valmistui 11. maaliskuuta 1911.
Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti alus poistettiin palveluksesta vuonna 1923, ja se upotettiin maalialuksena seuraavana vuonna.
Satsuma (1906)
Satsuma () oli keisarillisen Japanin laivaston Satsuma-luokan taistelulaiva. Alus valmistettiin Yokosukan laivastontelakalla vuosina 1905–1910 ja se poistettiin palveluksesta vuonna 1923 Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti.
Alus tilattiin vuonna 1904 Yokosukan laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 15. toukokuuta 1905 ja alus laskettiin vesille puolitoista vuotta myöhemmin 15. marraskuuta. Alus valmistui 25. maaliskuuta 1910.
Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti alus poistettiin palveluksesta vuonna 1923, ja se upotettiin maalialuksena seuraavana vuonna.
Kawachi
Kawachi () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1910 vesillelaskettu Kawachi-luokan taistelulaiva.
Alus tilattiin vuonna 1907 Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille puolitoista vuotta myöhemmin 15. lokakuuta ja valmistui 31. maaliskuuta 1912.
Alus tuhoutui ammusvaraston räjähtäessä 12. heinäkuuta 1918, jolloin 621 miehistönjäsentä sai surmansa.
Tosa (1921)
Tosa () oli keisarillisen Japanin laivaston Tosa-luokan taistelulaiva. Aluksen rakennustyöt aloitettiin Mitsubishin telakalla Nagasakissa vuonna 1920, mutta vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimus keskeytetti rakennustyöt. Keskeneräistä alusta käytettiin sen jälkeen erilaisissa asekokeissa ennen sen upottamista 9. helmikuuta 1925.
Alus tilattiin Mitsubishiltä Nagasakista osana vuoden 1918 hankintasuunnitelmaa ja sen köli laskettiin 2. helmikuuta 1920. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1921. Rakennustyöt keskeytettiin 5. helmikuuta 1922 Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti.
Flora Robson
Flora McKenzie Robson (28. maaliskuuta 1902 – 7. heinäkuuta 1984) oli englantilainen näyttelijä. Hän esittää Elisabet I:tä vuoden 1940 elokuvassa "Merihaukka".