hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cernavodă
Cernavodă (aiemmin "Axiopolis", , ) on 17 022 (2011) asukkaan kaupunki Romanian Constanțan piirikunnassa.
Kaupunki on Tonavan varrella ja siellä on jokisatama. Kaupungista alkaa Tonavan–Mustameren kanava, joka ohittaa Tonavan suiston Agigean ja Năvodarin kautta.
Rautatie läheiseen Constanțaan avattiin 1860. Vuosina 1890–1895 rakennettiin Kuningas Kaarle I:n silta (välillä sillan suunnitelleen insinöörin mukaan Anghel Salignyn silta) Tonavan yli Feteștiin, jotta rautatie saatiin valmiiksi Bukarestin ja Constanțan välille.
Paikkakunnan löytöjen mukaan on nimetty myöhäiskuparikautinen Cernavodăn kulttuuri 4000—3200 eaa.
Lähellä on viidenneksen maan sähköstä tuottava Cernavodăn ydinvoimala, jossa on kaksi kanadalaista CANDU-raskasvesireaktoria.
Valonia
Valonia on Varsinais-Suomen kestävän kehityksen ja energia-asioiden palvelukeskus. Se on Varsinais-Suomen alueella toimiva puolueeton asiantuntija- ja palveluorganisaatio, joka auttaa toiminta-alueensa kuntia, yrityksiä ja asukkaita pienentämään hiilijalanjälkeään sekä parantamaan ekotehokkuuttaan ja ympäristövastuullisuuttaan.
Käytännön työn osa-alueita ovat muun muassa energianeuvonta, haja-asutusalueiden jätevesiasiat, yritysten ympäristöasiat, kuluttaminen ja resurssitehokkuus, kestävä liikkuminen, vesiensuojelu sekä lasten ja nuorten ympäristökasvatus. Valonia aloitti toimintansa keväällä 2008, kun kaksi alueellista asiantuntijaorganisaatiota – Varsinais-Suomen Agendatoimisto ja Varsinais-Suomen Energiatoimisto – yhdistyivät. Toiminnat ja toiminta-alueet säilyivät yhdistymisen jälkeen entisellään.
Valonian toiminnan painopisteitä ovat:
Keskuksen toimintaa ohjaa maakunnan yhteinen kestävän kehityksen toimintaohjelma vuosille 2015–2020. ""Ohjelma 2020 – Varsinais-Suomi kestävän kehityksen edelläkävijäksi”" on järjestyksessään viides alueellinen kestävän kehityksen ohjelma, jonka toteuttamiseen Varsinais-Suomen kunnat ovat sitoutuneet. Uudessa toimintaohjelmassa on viisi painopistettä: Julkinen sektori edelläkävijänä, Vastuullinen yritystoiminta ja vihreä yrittäjyys, Kestävä yhdyskuntarakenne, resurssitehokkaat ja vähähiiliset alueet, Osallistuva ja vastuullinen asuminen, Laajapohjainen ympäristönlukutaito.
Valoniassa oli loppuvuodesta 2014 hieman alle 20 työntekijää. Toiminnan perusrahoitus tulee Varsinais-Suomen kunnilta, mutta suurin osa toiminnasta rahoitetaan EU:n, eri ministeriöiden ja muiden rahoittajien hankerahoituksella. Valonian isäntäorganisaationa on toiminut vuoden 2015 alusta lähtien Varsinais-Suomen liitto. Vuosina 2008–2014 isäntäorganisaationa toimi Turun kaupunki.
Total Balalaika Show
Total Balalaika Show on Aki Kaurismäen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1994. Elokuva sisältää taltioinnin Leningrad Cowboys -yhtyeen yhdessä Puna-armeijan kuoron kanssa pitämästä konserttitapahtumasta Helsingin Senaatintorilla vuonna 1993.
Pensaskäet
Pensaskäet ("Cacomantis") on käkien heimoon kuuluva käkilintusuku. Siihen kuuluu BirdLife Suomen mukaan kymmenen lajia.
Raj Kapoor
Ranbirraj ”Raj” Kapoor (14. joulukuuta 1924 – 2. kesäkuuta 1988), tunnettiin myös nimellä "The Show Man", oli intialainen elokuvanäyttelijä, -tuottaja ja -ohjaaja, joka työskenteli hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän voitti uransa aikana kaksi National Film Awards -palkintoa ja yhdeksän Filmfare Awards -palkintoa. Kaksi hänen elokuvaansa, "Katkera rakkaus" (1951) ja "Saapasrasvaa" (1954), olivat ehdolla Kultaisen palmun saajiksi Cannesin elokuvajuhlilla. Intian valtio palkitsi Kapoorin Padma Bhushan -palkinnolla vuonna 1971 ja Dadasaheb Phalke -palkinnolla vuonna 1987.
Ranbirraj Kapoor syntyi Peshawarissa, nykyisessä Pakistanissa. Hän oli vanhin näyttelijä Prithviraj Kapoorin ja Ramsarni Kapoorin kuudesta lapsesta. Myös kahdesta hänen veljestään, Shammi Kapoorista ja Shashi Kapoorista, tuli näyttelijöitä. Kaksi muuta kuolivat jo lapsina. Kapoorilla oli myös yksi sisar, Urmila Sial. Kapoor oli etniseltä taustaltaan punjabi.
Raj Kapoor oli naimisissa Krishna Kapoorin kanssa. Heillä oli viisi lasta: Randhir Kapoor, Ritu Nanda, Rishi Kapoor, Reema Jain ja Rajiv Kapoor. Näyttelijät Karisma Kapoor, Kareena Kapoor ja Ranbir Kapoor ovat hänen lapsenlapsiaan.
Kapoor kuoli astman aiheuttamiin komplikaatioihin 63-vuotiaana kesäkuussa 1988.
Oleg Šamaev
Oleg Šamaev (; s. 2. elokuuta 1982 Tširtšik) on uzbekistanilainen alppihiihtäjä.
Šamaev osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Vancouverissa 2010. Hän toimi maansa lipunkantajana kisojen avajaisissa ja sijoittui pujottelussa 42:seksi jäätyään suurpujottelussa 77. tilalle.
Drongokäet
Drongokäet ("Surniculus") on käkien heimoon kuuluva käkilintusuku. Drongokäkien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan vain yksi laji, drongokäki. BirdLife Internationalin luokittelussa drongokäestä on erotettu myös kolme muuta lajia.
Event
Event ("The Event") (typografisesti tyylitelty ) on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka sisältää aineksia muun muassa tieteisfiktiosta ja politiikasta. Sarjan loi Nick Wauters, ja sen ensimmäinen jakso esitettiin yhdysvaltalaisella NBC-televisiokanavalla 20. syyskuuta 2010. Televisiosarjan keskiössä on ryhmä avaruusolentoja, joista osan on vanginnut Yhdysvaltain hallitus 66 vuotta sitten, kun ryhmän alus syöksyi Alaskaan. Osa avaruusolennoista on kuitenkin elänyt tavallista elämää soluttautuneena valtaväestöön.
Sarjan ensimmäisellä jaksolla oli Yhdysvalloissa 10,88 miljoonaa katsojaa mutta katsojaluvut vähenivät sen jälkeen tasaisesti. NBC hyllytti sarjan 13. toukokuuta 2011, mutta tuottajat aloittivat neuvottelut sarjan jatkumisesta muualla.
Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin MTV3-kanavalla 22. maaliskuuta 2011, ja se sai 388 000 katsojaa.
Heppi keippi
Heppi keippi on Klamydian vuonna 1989 ilmestynyt kolmas EP-levy. Se oli yhtyeen ensimmäinen levytys nykyiseenkin kokoonpanoon kuuluvan rumpalin Riku Purtolan kanssa. EP:n kappaleet julkaistiin CD-muodossa ensimmäistä kertaa "Pää kiinni painajainen" -albumin CD-versiolla vuonna 1992. Myöhemmin kappaleet on julkaistu vuoden 1995 "Lahjattomat" -kokoelmalla.
Mr. Sunshine
Mr. Sunshine on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitetään ABC-kanavalla. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 2. helmikuuta 2011. Ohjelman pääosaa näyttelee "Frendit"-sarjasta tunnetuksi tullut Matthew Perry. Perry toimii myös yhtenä ohjelman käsikirjoittajista. ABC peruutti sarjan 13. toukokuuta 2011.
Sarjan päähenkilö on 40-vuotias Ben Donovan. Ben johtaa "Sunshine Centeriä", areenaa jossa järjestetään erilaisia musiikki- ja urheilutapahtumia. Areenan omistaa hieman arvaamaton Crystal, joka vaatii Beniä palkkaamaan Crystalin etäisen pojan, Romanin, areenaan töihin. Lisäksi "Sunshine Centerissä" työskentelevät Benin hieman hullu assistentti Heather, Benin entinen tyttöystävä Alice sekä Alicen nykyinen miesystävä Alonzo.
Ben on juuri 40 vuotta täyttänyt "Sunshine Centerin" johtaja. Vaikka Ben on työskennellyt areenassa jo kymmenen vuotta, hän ei siltikään tiedä juuri kenenkään työntekijän nimeä, eikä Benistä juuri pidetäkään työntekijöiden keskuudessa.
Crystal on Benin pomo ja "Sunshine Centerin" omistaja. Crystal on usein liikkeeissään hieman arvaamaton ja pomona hieman erikoinen. Crystalin välit poikaansa Romaniin ovat etäiset, mutta siitäkin huolimatta hän vaati Beniä keksimään Romanille jotakin työtä areenasta.
Alice on yksi "Sunshine Centerin" työntekijöistä. Alice ja Ben seurustelivat jonkin aikaa "ystäviä etujen kera" -periaatteella, mutta Alice jätti Benin ja alkoi seurustella Alonzon kanssa, koska piti tätä parempana miehenä.
Alonzo on Alicen tyttöystävä ja Benin ystävä. Huoleton Alonzo on aikaisemmin kerännyt menestystä koripalloilijana.
Roman on areenan omistajan Crystalin poika. Roman on ihastunut Benin assistenttiin, Heatheriin.
Heather on Benin uusi assistentti ja Romanin ihastuksen kohde. Monet, Ben mukaan lukien, pitävät Heatheria hieman hulluna.
Keystone Patriot
Keystone Patriot oli Suomen paras ravihevonen 1980-luvun alkupuolella ja samalla yksi Euroopan parhaista. Nopea ori oli parhaimmillaan mailin matkoilla ja juoksi Euroopan kauden kärkiajan 13,0 vuonna 1981.
Erityisen hyvin Patriot menestyi Italiassa. Vuosina 1982-84 se juoksi saapasmaassa 15 lähtöä ja voitti näistä 14. Arvokkain voitto tuli Lotteriasta, jonka ori voitti ensimmäisenä pohjoismaisena hevosena, ja tämä on edelleen suurin suomalaishevosen voittama ravikilpailu.
Elitloppettiin Patriot osallistui kahdesti. Ensimmäisellä kerralla se laukkasi karsintalähdössä, mutta voitti lohdutuslähdön paremmalla ajalla kuin Ideal du Gazeau finaalin. Toisella kerralla se oli neljäs niin karsinnassa kuin finaalissakin. Vuonna 1984 Patriot ei saanut kutsua kilpailuun, mutta kukisti kolmen viikon päästä tuoreen Elitloppet-voittajan The Onionin Premio Duomossa.
Keystone Patriotin ohjastajana toimi yleensä Veijo Heiskanen. Oria valmensi osaomistaja Antti Savolainen ja toinen osaomistaja oli Jarmo Nurmi. Hevosen hoitajana oli Marketta Hovilainen, jonka omistuksessa ori vietti siitosuransa jälkeiset eläkepäivät.
Siitosoriina Patriot vaikutti Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa, mutta ehkä lahjakkain sen jälkeläisistä oli Hollannissa syntynyt Nigel Stardust, joka ravasi 2-vuotiaiden Euroopan ennätyksen 14,6 vuonna 1998.
Rauman lyseo
Rauman lyseon peruskoulu oli 1800-luvun lopulla perustettu raumalainen yläkoulu. Sen toiminta lopetettiin kevätlukukauden 2013 päätteeksi. Koulu sijaitsi kaupungin keskustassa samassa rakennuksessa Rauman kansalaisopiston kanssa, Rauman kaupunginkirjastoa vastapäätä. Sittemmin rakennusta on käytetty Uotilan ala-asteen ja Uotilanrinteen peruskoulun väistötilana. Koulussa oli vimeisenä vuonna 430 oppilasta.
Raumalla toimi 1880-luvulla kaksiluokkainen reaalikoulu pojille, ja sen lopetettua toimintansa tilalle tuli kaksiluokkainen alkeiskoulu. Lisäksi kaupungissa oli sekä ruotsin- että suomenkielinen kolmiluokkainen tyttökoulu. Nämä kaikki koulut toimivat valtion, kaupungin ja yksityisten avustusten varassa. Koulut olivat kuitenkin niin sanottuja valmistavia kouluja ja vastasivat oppikoulujen alimpia luokkia. Tämä ei enää 1800-luvun lopussa tyydyttänyt sen ajan sivistystarpeita. Lisäksi tytöille alettiin vaatia mahdollisuutta opiskella yliopistoon saakka. Valtio lakkauttikin Rauman alkeiskoulun vuonna 1893, ja kaupunki perusti tilalle viisiluokkaisen "lyseen" poikia ja tyttöjä varten.
Lyseo oli kunnallinen koulu, mutta se sai valtionapua toimintaansa varten. Kolmena ensimmäisenä toimintavuotenaan koulu sijaitsi alkeiskoulun talossa kirkkoa vastapäätä Raumanjoen varrella. Niin sanottu kirkkokoulu oli pieni lyseon tarpeisiin, joten lyseolle päätettiin rakentaa uusi koulurakennus Tarvonsaareen. Piirustukset laati August Helenius, ja uusrenessanssityylinen lyseotalo otettiin käyttöön syksyllä 1897. Valtuusto päätti samalla laajentaa koulun kahdeksanluokkaiseksi. Vuonna 1898 koulussa aloittikin toimintansa kuudes luokka. Tämän jälkeen koulun virallisena nimenä oli Rauman yhteislyseo.
Lyseorakennus tuli kuitenkin oppilasmäärän kasvaessa ahtaaksi. Tämän johdosta valtuusto teki päätöksen uuden koulutalon rakentamisesta Wivi Lönnin piirustusten mukaan. Uusi jugendtyylinen rakennus valmistui Valtakadun varrelle vuonna 1914.
Rauman yhteislyseo toimi kunnallisena kouluna vuoteen 1928 saakka, jolloin se muuttui valtion kouluksi.
Koulu muutti vuonna 1969 uusiin tiloihin Aittakarinkadulle. Vanha jugendlyseo purettiin vuonna 1972. Peruskoulu-uudistuksen myötä Rauman yhteislyseo jakaantui Sinisaaren yläasteeksi ja Sinisaaren lukioksi. Nimet eivät kuitenkaan tuntuneet sopivilta koululle, jolla oli pitkä historia, joten nimet muutettiin melko pian Lyseon yläasteeksi ja Lyseon lukioksi.
Vuonna 2000 oppilasmäärän vähennyttyä Rauman Lyseon lukio ja Aronahteen lukio yhdistettiin Rauman Yhteislyseon lukioksi, joka toimi nykyisen Rauman Lyseon lukion tiloissa Nummenvahella. Näin vain yläaste jäi toimimaan Aittakarinkadun kiinteistöön.
Rauman lyseon peruskoulu lakkautettiin vuonna 2013, joten Nummenvahella toimineen Rauman lukion nimi muutettiin Rauman Lyseon lukioksi jatkamaan 120-vuotiaan koulun perintöä.
J’accuse…!
J’Accuse…! ([ʒakyz], ranskaa, suom. "”Minä syytän”") oli kirjailija Émile Zolan kirjoittama avoin kirje, joka julkaistiin 13. tammikuuta 1898 ranskalaisessa "L’Aurore"-sanomalehdessä.
Kirje liittyi Dreyfusin tapaukseen, jossa kapteeni Alfred Dreyfusin väitettiin välittäneen saksalaisille sotasalaisuuksia. Zola syytti kirjeessään seitsemää korkea-arvoista upseeria ja kolmea käsialantutkijaa todisteiden keksimisestä Dreyfusia vastaan ja totuuden peittelystä. "L’Aurore"-lehden oli perustanut edellisenä vuonna tunnettu vasemmistopoliitikko Georges Clemenceau, joka Zolan tavoin halusi puhdistaa Dreyfusin maineen.
Kirjeen laajan suosion seurauksena lausahdus "J’accuse" on muodostunut suuttumuksen tai syytösten ilmaisuksi vallanpitäjiä tai väärinkäytöksiä tehneitä kohtaan, myös ranskalaisen kielialueen ulkopuolella.
Kääpiölauha
Kevätkääpiölauha eli kääpiölauha ("Aira praecox") on yksivuotinen, Euroopassa tavattava kuivien paikkojen pienikokoinen heinäkasvi. Kääpiölauhaa tavataan Suomessa ainoastaan Ahvenanmaalla, jossa se on rauhoitettu ja luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi.
Kääpiölauha kasvaa 5–15 cm korkeaksi. Varret ovat kaljuja, hentoja ja alaosastaan tumman tiilenpunaisia. Lehtilapa on 0,3–0,5 mm leveä ja kouruinen. Lehden kieleke on suipohko ja 2–3 mm pitkä. Vaalea kukinto on 1–5 cm pitkä, kapea röyhy. Kukinnon haarat ovat lyhyitä ja pystyjä. Tähkylät ovat 2–3 mm pitkiä ja kaksikukkaisia. Kaleet ovat tähkylän pituisia. Helpeen tyvipuoliskosta lähtevä vihne on jopa 4 mm pitkä. Kääpiölauha kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Jyvät kypsyvät jo kesäkuun lopussa, jonka jälkeen koko kasvi kellastuu.
Kääpiölauhaa tavataan alkuperäisenä lajina ainoastaan Euroopassa. Lajin levinneisyysalue ulottuu Portugalista ja Pohjois-Espanjasta itään Alppien pohjoispuolitse Puolaan. Pohjoisempana sitä tavataan Britteinsaarilla, Tanskassa, Etelä-Ruotsissa ja -Norjassa sekä Lounais-Suomessa. Yhdysvaltain itärannikolle laji on levinnyt ihmisen mukana. Suomessa kääpiölauhaa kasvaa ainoastaan Ahvenanmaalla, josta se löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1912. Nykyisin lajia tavataan alle kymmeneltä kasvupaikalta muun muassa Eckeröstä ja Jomalasta. Ahvenanmaalle laji on levinnyt mitä ilmeisimmin purjelaivojen painolastimaiden mukana.
Kääpiölauha viihtyy kuivissa, hiekkaisissa kulttuuriympäristöissä, joita ihmisen toiminta pitää avoinna. Tyypillisiä kasvupaikkoja Ahvenanmaalla ovat polut, tienvarret, leirintäalueet ja rannat.
Sami Saarenpää
Sami Saarenpää (s. 24. kesäkuuta 1986 Kouvola) on suomalainen entinen lumilautailija. Hän edusti Kouvola Snowboarders -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Saarenpää on saavuttanut hopeaa vuonna 2004 half-pipessa ja vuonna 2006 big airissa. Lumilautailun maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Torinossa helmikuussa 2003 sijoittuen big airissa kuudenneksi. Urallaan hän on voittanut yhden maailmancupin kilpailun. Se tapahtui Pietarin big air -kilpailussa maaliskuussa 2006. Toisen palkintokorokesijoituksensa Saarenpää saavutti Tukholmassa marraskuussa 2007 oltuaan big airissa kolmas.
Lumilautailun MM-kilpailuihin Saarenpää osallistui ensimmäisen, ja toistaiseksi ainoan kerran vuonna 2007 Arosassa. Silloin hän oli neljäs big airissa, suomalaisten saavutettua kilpailussa sijoitukset 2–6.
Saarenpää on kilpaillut lumilautailussa viimeksi lokakuussa 2008. Sen jälkeen hän on toiminut Yle Urheilun lumilautailuasiantuntijana.
Silvana Bucher
Silvana Bucher (s. 3. helmikuuta 1984 Malters) on entinen sveitsiläinen maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Bucher kilpaili ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2006 sijoittuen 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 48:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2007 sijoituttuaan 30:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kuudenneksi Oslon vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2010.
Bucher on kilpaillut kaksissa MM-kilpailuissa. Sapporossa 2007 hän oli 10 kilometrin kilpailussa 25:s ja viestissä yhdeksäs. Oslossa 2011 Bucher oli sprintissä 22:s ja 30 kilometrillä 19:s. Hän päätti uransa vuonna 2011.
Peter Lennon
Peter Gerard Lennon (28. helmikuuta 1930 Dublin – 18. maaliskuuta 2011 Lontoo) oli irlantilainen toimittaja ja dokumentaristi. Hän oli naimisissa suomalaisen toimittajan Eeva Lennonin kanssa.
Peter syntyi perheeseen, joka toimi viinikauppiaina. Isä Peter vanhempi toimi freelancerkauppiaana, ja äiti Delia piti perheen pystyssä. 25-vuotiaana Lennon matkusti Pariisiin ilman ranskankielen taitoa ja rahattomana. Hän oli saanut vain epämääräisiä lupauksia juttujen julkaisemisesta irlantilaisilta lehdiltä. Peterin kirjoitukset Algerian sodan vaikutuksista Ranskaan kiinnittivät brittiläisen "The Guardianin" huomion. Ajanhengen hahmottamisessa ja havainnoimisessa Peteriä auttoi mm. ranskalainen elokuvaohjaaja Jean Renoir, joka sanoi Peterille heidän ensitapaamisessaan: ”Olemme verhojen ympäröimiä. Tämä ei koske vain taidetta. Koulutuksemmekin opettaa meidät näkemään elämää tavalla, joka ei vastaa totuutta. Verhoja on kaikkialla. Taiteilijan tehtävä on vetää nämä verhot alas." Renoirin sanat muokkasivat omalta osaltaan Lennonin vallankäytön tarkkailua. Lennonin ystäväpiiriin kuului Renoirin lisäksi mm. irlantilainen näytelmäkirjailija Samuel Beckett.
Lennonin oleskelu Pariisissa auttoi häntä näkemään Irlannin tapahtumat uudessa perspektiivissä. Hän palasi Dubliniin raportoimaan kaupungin kirjafestivaalista. Viettäessään aikaa Irlannissa Lennon kirjoitti artikkelisarjan kotimaansa tapahtumista, jossa hän kritisoi sortavaa ilmapiiriä, sensuuria ja papiston tiukkaa otetta. Nämä kokemukset saivat Lennonin tekemään dokumenttielokuvan "Rocky Road to Dublin". Rahoituksen hän sai ystävältään Pariisista, ja elokuvaa tuli tekemään ranskalaisen uuden aallon ohjaajien kanssa työskennellyt Raoul Coutard. Kriittisesti Irlantia käsittelevä filmi ei saanut julkaisua Irlannissa vuonna 1967, mutta se esitettiin vuonna 1968 Cannesin elokuvajuhlilla.
Lennonin ura jatkui 1970-luvulla Lontoossa "Sunday Timesissa" (josta lähti, kun Rupert Murdoch oli tulossa omistajaksi) ja "The Listenerissä" ennen kuin palasi "The Guardianiin" vuonna 1989.
Lennon kuoli syöpään vuonna 2011. Hän oli 81-vuotias.
Saaren koulu (Pyhäjoki)
Saaren koulu on peruskoulu Pyhäjoen kunnassa. Pyhäjoen kirkonkylän ala-aste ja yläaste yhdistettiin uudeksi yhtenäiskouluksi (0–9 lk.) syksyllä 2010. Koulu sai nimen Saaren koulu, koska se sijaitsee Pyhäjoen keskustassa Pyhäjoen suuhaarojen väliin jäävällä saarella.
Ramzi bin al-Shibh
Ramzi bin al-Shibh (s. 1. toukokuuta 1972) on Guantanamon vanki ja eräs Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001 tapahtuneen terrori-iskun pääepäiltyjä. Bin al-Shibh muutti Hampuriin noin vuonna 1995. Hän asui ja työskenteli Hampurissa Mohammed Attan kanssa. Noin vuonna 1998 Atta ja al-Shibh perustivat Al-Qaidan Hampurin solun yhdessä Ziad Jarrahin ja Marwan al-Shehhin kanssa.
Bin al-Shibh oli ainoa neljästä, joka ei saanut Yhdysvaltain viisumia. Hänelle varattiin kesällä 2000 lento-opetusta Floridassa, mutta ei saanut lukuisista yrityksistä huolimatta viisumia.
Bin al-Shibh pidätettiin 11. syyskuuta 2002 Karachissa, Pakistanissa. Pakistan luovutti hänet Yhdysvaltoihin.
Mahmud Abouhalima
Mahmud Abouhalima on yksi vuoden 1993 World Trade Centerin pommi-iskun tekijöistä. Punaisten hiuksiensa takia hänen lempinimensä on Mahmud Punainen.
Vuoden 1981 syyskuussa Abouhalima saapui turistiviisumilla Saksaan jossa hän haki poliittista turvapaikkaa. Hän väitti että hän joutui vainon kohteeksi Egyptissä, koska hän oli kuulunut islaminuskoiseen fundamentalistiseen puolueeseen. Hänen turvapaikkahakemuksensa Saksassa hylättiin vuonna 1982 koska hän ei ollut todistettavasti tehnyt rikoksia joiden takia hänen olisi tarvinnut pelätä Egyptin viranomaisia. Hän lähti vaimonsa kanssa turistiviisumilla syksyllä 1985 New Yorkiin. He asettuivat asumaan Brooklyniin ja eivät koskaan palanneet Saksaan minne olivat jättäneet suurimman osan omaisuudestaan. Kuusi kuukautta Abouhaliman saapumisesta New Yorkiin hänen turistiviisuminsa päättyi, mutta hänen onnekseen kongressi teki samaan aikaan yli miljoonalle laittomalle maahanmuuttajalle armahdusohjelman. Se oli tarkoitettu maahanmuuttajille jotka työskentelivät Yhdysvalloissa. Abouhalima väitti että oli työskennellyt seitsemän kuukauden ajan Etelä-Carolinassa sijaitsevalla maatilalla. Hänen vaimonsa kertoi Time -lehden toimittajille ettei muista sellaista. Abouhalima sai laillisen oleskeluluvan vuonna 1988 ja pysyvän kahden vuoden kuluttua. Hänen saatuaan työluvan vuonna 1986 Abouhalima oli hankkinut lisenssin taksin ajoon ja ajoi sen jälkeen taksia New Yorkissa.
Saatuaan Green Cardin vuoden 1988 lopulla Abouhalima matkusti useita kertoja seuraavien 20 kuukauden aikana Pakistaniin saamaan taistelukoulutusta. Hän myös otti osaa Afganistanin sotaan ja taisteli monissa eri maakunnissa Afganistanissa. Hän palasi Afganistanista Yhdysvaltoihin vuoden 1990 heinäkuussa. 26. helmikuuta vuonna 1993 hän oli osallisena World Trade Centerin pommi-iskuun. Abouhalima kuitenkin ehti paeta Egyptiin ennen kuin hänet saatiin pidätettyä. Häntä kidutettiin Egyptissä ja hän tunnusti osuutensan ja hänet palautetiin sen jälkeen Yhdysvaltoihin jossa hänet muiden terroristien kanssa tuomittiin. Jokainen heistä sai 240 vuoden pituisen tuomion.
Jacqueline Govaert
Jacqueline Govaert (s. 20. huhtikuuta 1982 Kaatsheuvel, Pohjois-Brabant, Alankomaat) on alankomaalainen muusikko. Hän tuli tunnetuksi pop rock -yhtye Krezipin keulahahmona, mutta on esiintynyt myös sooloartistina.
Govaert opiskeli musiikintekoa Fontys Rockacademiessa Tilburgissa. Vuonna 1997 hän oli perustamassa Krezip-yhtyettä, jonka ensimmäinen julkaisu oli omakustanne "Run Around". Yhtyeen saatua levytyssopimuksen siltä ilmestyi neljä studioalbumia, ensimmäinen, "Nothing Less", vuonna 2000 ja viimeinen, "Plug It In", vuonna 2007, ennen kuin se lopetti toimintansa vuonna 2009. Jacqueline Govaert oli paitsi Krezipin laulaja, myös sen pianisti ja päälauluntekijä. Yksi yhtyeen muista jäsenistä oli hänen siskonsa Anne Govaert.
Krezipin jälkeen Govaert aloitti soolouran. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa, 1960- ja 1970-lukujen popmusiikista vaikutteita saanut "Good Life", julkaistiin elokuussa 2010. Albumin tuottajana toimi belgialaisyhtye Hooverphonicin jäsen Alex Callier. "Good Life" nousi ensimmäisellä listaviikollaan Alankomaiden Album Top 100 -albumilistan sijalle kolme, joka jäi albumin korkeimmaksi sijoitukseksi. Albumin ensimmäinen single oli heinäkuussa 2010 julkaistu "Overrated".
Govaert on myös vieraillut muiden artistien albumeilla, muun muassa Armin van Buurenin albumilla "Imagine" (2008), jolla hän laulaa kappaleessa "Never Say Never". Vuonna 2006 hän, The Partysquad, Extince ja Caprice esittivät Alankomaiden TMF Awards -tapahtumassa kappaleen "Ben Je Down" (TMF Awards Anthem 2006), joka nousi myös Single Top 100 -singlelistalle, sijalle neljä. Vuonna 2011 hän duetoi Alain Clarkin kanssa kappaleen "Wherever I Go", joka julkaistiin erillisenä singlenä ja osana Govaertin EP:tä "Hold Your Fire".
Govaertilla on kaksi lasta Ivo Maissanin kanssa, vuonna 2009 syntynyt poika Billie ja vuonna 2010 syntynyt tytär Sis.
Lotteria
Gran Premio Lotteria di Agnano eli lyhyemmin Lotteria on Agnanon raviradalla Napolissa ajettava ravikilpailu. Se on yksi neljästä suuresta eurooppalaisesta ravikilpailusta Prix d'Ameriquen, Elitloppetin ja Oslo Grand Prixin ohella. UET Trotting Masters-rankingissa Lotteria kuuluu ylimpään Grand Slam-luokkaan.
Kilpailu ajetaan vuosittain toukokuun alussa. Siihen ovat oikeutettuja osallistumaan 4-vuotiaat ja vanhemmat hevoset. Pohjoismaisesta tavasta poiketen Lotteria ei ole kutsukilpailu, vaan siihen ilmoitetuista hevosista osallistujat karsitaan pistejärjestelmän perusteella. Lotteriassa ajetaan kolme karsintalähtöä ja finaali saman päivän aikana. Jokaisesta karsintalähdöstä kolme parasta selviytyy finaaliin, ja karsiutuneille hevosille järjestetään lohdutuslähtö. Kilpailumatkana on 1600 metriä autolähetyksellä.
Lotteriassa on yleensä kymmentuhatpäinen katsojajoukko, ja osa yleisöstä ryntää päälähdön jälkeen radalle osallistuakseen palkintojenjakoon. Perinteeksi on muodostunut, että voittajahevosen valjaista pyritään näpistämään itselle muisto. Niinpä voittajavaljakko saapuukin seremonioihin vartijoiden ympäröimänä.
"Vuosina 1948-1950 kilpailua ei järjestetty."
Ensimmäinen Lotteriaan osallistunut suomalaishevonen Keystone Patriot voitti karsintalähdön ja finaalin. Tämän jälkeen Friendly Face ja Indian Silver ovat voittaneet karsintalähdön sekä Express Ride lohdutuslähdön vuonna 1990. Suomalaishevosista kilpailuun ovat osallistuneet myös Call Me, Ugh ja Martha de Vie, mutta ne eivät selvinneet finaaliin. Suomessa syntynyt, mutta Ruotsin rekisterissä kilpaillut Louise Laukko oli neljäs vuonna 1999.
Ulkosuomalaisista Jori Turja on osallistunut kilpailuun useilla italialaisilla hevosilla, joista Varenne voitti kolme kertaa. Vuonna 2009 kilpailun voittaneen italialaisen Island Effe-tamman valmennustiimiin kuului Harri Rantanen. Jorma Kontio voitti karsintalähdön vuonna 2004 orilla H.P. Paque, jonka omisti Timo Yli-Panula mutta joka edusti Yhdysvaltoja.
Kaarel Nurmsalu
Kaarel Nurmsalu (s. 30. huhtikuuta 1991 Tamsalu) on virolainen mäkihyppääjä ja entinen yhdistetyn kilpailija. Hänen valmentajanaan toimi Petter Kukkonen.
Nuorten MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 Nurmsalu sijoittui pronssille sekä yhdistetyn sprintissä että normaalikilpailussa. Samoissa kisoissa hän osallistui myös mäkihyppyyn, jossa hän sai myös pronssia normaalikilpailussa. Aikuisten arvokisoissa hän kilpaili yhdistetyssä ensimmäisen kerran Liberecissä 2009, jossa hän oli parhaimmillaan normaalikilpailussa 35:s. Joukkuekisassa hän oli Viron joukkueen mukana yhdeksäs. Oslossa 2011 hän oli normaalikilpailussa 31:s.
Yhdistetyn maailmancupissa Nurmsalu kilpaili ensimmäisen kerran Klingenthalissa helmikuussa 2009 sijoittuen 42:nneksi. Ensimmäiset ja ainoat maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2010 oltuaan 30:s. Hän menestyikin paremmin yhdistetyn mäkiosuudella kuin hiihto-osuudella. Hän kilpaili yhdistetyssä viimeksi maaliskuussa 2011.
Mäkihypyn maailmancupissa Nurmsalu kilpaili ensimmäisen kerran joukkuekilpailussa Lahdessa maaliskuussa 2011. Siinä Viro sijoittui yhdeksänneksi, eli kilpailun viimeiselle sijalle. Hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 26:s Oberstdorfin lentomäessä helmikuussa 2013. Parhaimmillaan hän sijoittui kuudenneksi Oslossa maaliskuussa 2014.
Nurmsalu sijoittui Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 sekä normaali- että suurmäessä 26:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli parhaimmillaan normaalimäessä 38:s.
Nurmsalu ilmoitti kesäkuussa 2014 lopettavansa uransa taloudellisten syiden vuoksi. Hän kilpaili MM- ja maailmancuptasolla uudelleen kevätkaudella 2017 ilman suurta menestystä.
The Way of the Exploding Guitar
The Way of the Exploding Guitar on kitaristi Mr. Fastfingerin vuonna 2009 julkaistu esikoisalbumi. Kitarainstrumentaalimusiikkia voi luonnehtia hard rockiksi.
Albumin nauhoitus saatiin päätökseen marraskuussa 2008. "The Way of the Exploding Guitar" nauttii kansainvälisestä kulttimaineesta, ja keräsi loistavia arvosteluja niin suomessa kuin maailmallakin . Kappale "Epic" sai arvostusta ja se julkaistiin myös Mad Guitar Recordsin kokoelma-albumilla "Melodic Soloists".
Kirjokorte
Kirjokorte ("Equisetum variegatum") on pohjoisella pallonpuoliskolla tavattava yhtäläisitiöinen kortekasvi. Suomessa laji on tavanomainen Lapissa, mutta rauhoitettu Ahvenanmaalla.
Kirjokorte kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Kasvin maavarsisto leviää laajalle. Siitä nousevat, ryhmissä kasvavat suorat varret ovat nivelikkäitä, jäykkiä ja kohenevatyvisiä. Varret ovat halkaisijaltaan 1–2,5 mm paksuja ja niiden keskiontelo on pieni. Keskiontelon ympärillä on sivuonteloita. Varressa on harjuja ja syviä uurteita 6–8 kappaletta, ja lisäksi harjujen selässä on matala mutta selvä uurre. Lehdet ovat yhdyskasvuisia ja kasvavat vähäisinä kiehkuroina muodostaen varren ympärille hammasreunaisia tuppia. Tupet ovat ainakin yläosasta mustia ja 6–8 hampaisia. Hampaat ovat pysyviä, äimäkärkisiä, lyhyehköjä ja helposti katkeavia. Käpymäinen itiötähkä sijaitsee lähes latvatupen sisällä. Itiöpesäkkeet ovat perällisten, kuusikulmaisten kilpien alapinnalla. Kirjokortteen itiöt kehittyvät Suomessa heinä-syyskuussa. Kasvin vihreä alkeisvarsikko on kaksikotinen, liuskainen ja maanpäällinen.
Kirjokorte voi risteytyä kangaskortteen ("E. hyemale") kanssa. Risteymää kutsutaan nimellä kuusamonkorte ("E. hyemale" x "variegatum"). Risteymän tupet ovat pitkiä ja mustia.
Kirjokortetta tavataan laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa lajia kasvaa erityisesti Keski- ja Pohjois-Euroopan vuoristoseuduilla mutta paikoitellen myös alavimmilla alueilla. Runsaimmillaan laji on Alpeilla, Karpaateilla, Skotlannissa, Irlannissa, Skandeilla ja Islannissa. Levinneisyysalue jatkuu katkonaisena Uralille ja edelleen Siperiaan, Alaskaan, Kanadaan, Yhdysvaltojen pohjoisosiin ja Grönlantiin. Suomessa kirjokorte on yleisimmillään Pohjois-Lapissa erityisesti Enontekiöllä Käsivarren alueella, Utsjoella ja Inarissa. Myös muualla Lapissa laji on paikoitellen yleinen. Kainuussa se on satunnainen. Lisäksi kirjokortetta tavataan muutamin paikoin Savossa, Kaakkois- ja Etelä-Suomessa sekä Ahvenanmaalla.
Kirjokorte on pääasiassa vuoristoalueiden ja tundran laji. Suomessa se kasvaa purojen ja jokien sorarannoilla, ohutturpeisilla, lettomaisilla soilla, lähteiköillä, tihkupinnoilla, kosteilla niityillä, sorakuopissa ja kalkkilouhoksilla. Laji on kalkinsuosija.
Kitaibaraki
Kitaibaraki () on kaupunki Ibarakin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 43 650 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 186,55 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee nimensä (”Pohjois-Ibaraki”) mukaisesti prefektuurin pohjoisosassa Tyynen valtameren rannalla ja rajautuu pohjoisessa Fukushiman prefektuuriin.
Kaupunkia palvelee JR Eastin Jōban-linja.
Koga (Ibaraki)
Koga () on kaupunki Ibarakin prefektuurissa Japanissa. Kaupungissa on 144 715 asukasta (2016) ja sen pinta-ala on 123,58 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa ja rajautuu lännessä Saitaman prefektuuriin sekä pohjoisessa Tochigin prefektuuriin.
Kaupunkia palvelevat JR Eastin Tōhoku-päälinja ja Tōbu-rautateiden Nikkō-linja, jonka asema on viereisen Kazon kaupungin puolella. Tōhoku Shinkansen kulkee kaupungin alueen läpi.
Koga
Koga tai Kōga voi tarkoittaa:
Kike Sola
Enrique ”Kike” Sola Clemente (s. 25. helmikuuta 1986 Cascante, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Middlesbroughia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Sola on Osasunan junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 9. kesäkuuta 2007 ottelussa Real Betisiä vastaan. Sola onnistui avaamaan maalitilinsä myös samaisessa ottelussa, kun hän onnistui kahdesti maalinteossa lopulta selvään 5–0-vierasvoittoon päättyneessä ottelussa.
16. heinäkuuta 2009 hän siirtyi lainasopimuksella Numanciaan kaudeksi 2009–2010 vähäisen peliajan johdosta. Osana kauppaa Carlos Aranda siirtyi toiseen suuntaan pysyvällä siirrolla. 18. tammikuuta 2010 lainasopimus sorialaisseuran kanssa kuitenkin purettiin, jonka jälkeen hän siirtyi loppukauden kestävällä sopimuksella kreikkalaisseura Levadiakosiin.
Kaudella 2010–2011 hänen asemansa Osasunassa vaikeutui, kun navarralaisseura hankki kesän siirtoikkunan aikana hyökkääjä Dejan Lekićin jo aikaisemmin joukkueessa olleiden Carlos Arandan ja Walter Pandianin lisäksi. Hän aloitti kauden joukkueen neloshyökkääjänä, mutta onnistui lopulta myös saamaan vastuuta kauden jälkimmäisellä puoliskolla muiden loukkaantumisien takia.
Uinti kesäolympialaisissa 1952 – naisten 100 metrin vapaauinti
Naisten 100 metrin vapaauintiin Helsingin olympiakisoissa osallistui 41 uimaria 19 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kolmessa vaiheessa. Alkueristä selvisi 16 nopeinta välieriin ja välierien kahdeksan parasta finaaliin. Kilpailu käytiin 26. -28. heinäkuuta Helsingin uimastadionilla. Unkarin Judit Temes ui alkuerissä olympiaennätyksen 1.05,5, mutta sai finaalissa tyytyä pronssimitaliin. Olympiavoiton vei maannainen Katalin Szöke.
Fogo
Fogo on eräs Kap Verden saarista. Se kuuluu saariston eteläisempään Sotaventon saariryhmään ollen yksi saariryhmän neljästä pääsaaresta.
Saaren korkein kohta on tulivuori Pico de Fogon huippu, joka on 2 829 metriä merenpinnan tasoa ylempänä .
Brava (Kap Verde)
Brava on eräs Kap Verden saarista. Se kuuluu saariston eteläisempään Sotaventon saariryhmään ollen yksi saariryhmän neljästä pääsaaresta. Saaren korkein kohta on Monte Fontainhas, jonka huippu on 976 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.
Barlavento
Barlavento on saariryhmä Kap Verden pohjoisosassa, Atlantin valtamerellä.
Saariryhmän kuusi suurinta pääsaarta ovat Boa Vista, Sal, Santa Luzia, Santo Antão, São Nicolau ja São Vicente.
60 (luku)
60 (kuusikymmentä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 59 ja seuraa luku 61.
Lukua 60 on käytetty seksagesimaalijärjestelmän kantalukuna varsinkin murtolukujen ilmaisemiseen. Sitä on käytetty, koska luku 60 on jaollinen varsin monella luvulla. Seksagesimaali­järjestelmän jälkiä on nykyisissäkin aika- ja kulma­yksiköissä: tunnissa on 60 minuuttia ja minuutissa 60 sekuntia. Samoin kulma-asteessa on 60 kulmaminuuttia ja kulma­minuutissa 60 kulmasekuntia, ja täysi kierros on 6 · 60 = 360 astetta.
Tasasivuisen kolmion kulmat ovat 60 astetta.
Suomessa 60 vuotta on osa-aika­eläkkeen ala­ikä­raja.
Fullereenimolekyylissä on 60 hiiliatomia. Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 60 on neodyymin järjestysluku.
Almirante Latorre (1913)
Almirante Latorre oli Chilen laivaston taistelulaiva ja se oli samalla Almirante Latorre -luokan nimikkoalus. Alus palveli ensimmäisessä maailmansodassa Britannian Kuninkaallisessa laivastossa nimellä "HMS Canada".
Alus tilattiin marraskuussa 1911 Britanniasta Armstrong Whitworthilta ja sen köli laskettiin jo 27. marraskuuta. Britannia lunasti lähes valmiin aluksen 9. syyskuuta 1914 ja liitti sen omaan laivastoonsa nimettynä "HMS Canadaksi".
"HMS Canada" liitettiin palvelukseen otettaessa 15. lokakuuta 1915 Suuren laivaston 4. taistelulaivaviirikköön, jonka mukana se osallistui toukokuussa 1916 Skagerrakin taisteluun. Taistelun aikana alus ampui 42 laukausta pääaseillaan eikä kärsinyt itse vaurioita. Alus palveli sodan loppuun saakka Suuressa laivastossa.
Alus myytiin huhtikuussa 1920 takaisin Chilelle, joka lunasti aluksen toukokuussa. Sen nimeksi palautettiin 20. elokuuta 1920 palvelukseen otettaessa "Almirante Latorreksi".
"Almirante Latorre" saapui 20. helmikuuta Valparaisoon, jossa seuraavana päivänä maan presidentti tutustui alukseen. Seuraavat kahdeksan vuotta alus palveli maan aluevesillä ennen suunniteltua modernisointia Britteinsaarilla. Alus lähti 15. toukokuuta 1929 Balboaan kulkien Panaman kanavan läpi 24. toukokuuta ja tankaten Trinidadissa Port of Spainissa 28. toukokuuta. Tämän jälkeen alus jatkoi matkaansa Azoreille saapuen 24. kesäkuuta Plymouthiin, josta se siirrettiin Devonportin telakalle modernisoitavaksi.
Modernisointi valmistui 5. maaliskuuta 1931, minkä jälkeen alus aloitti kotimatkan saapuen 12. huhtikuuta Valparaisoon. Aluksen kansirahtina oli kuljetettu kaksi 33 tonnin satamahinaajaa "Intrepido" ja "Montezuma", jotka sijoitettiin Punta Arenasiin ja Valparaisoon. Alus jatkoi palvelustaan rauhan ajan kadettien koululaivana.
Aluksen miehistö nousi 1. syyskuuta 1931 maan heikon taloustilanteen seurauksena kapinaan vangiten aluksen upseerit. Chilen ilmavoimat tekivät 6. syyskuuta tehottoman iskun alusta vastaan, minkä jälkeen kapinallisten rivit hajosivat keskinäiseen kahakointiin ja hallitus sai laivaston alukset jälleen hallintaansa.
Japanilaisten hyökättyä Pearl Harboriin Yhdysvallat teki epävirallisen tarjouksen aluksesta sekä muutamasta hävittäjästä. Chilen hallitus oli kuitenkin haluton myymään aluksiaan. Alus palveli Chilen laivastossa aina vuoteen 1951, jolloin sen kunto oli heikko. Aluksen konehuoneessa tapahtui vakava onnettomuus, kun syöpyneet höyryputket repesivät surmaten kolme miehistönjäsentä.
Alus palveli 1950-luvun puolessa välissä Talcahuanossa kelluvana polttoainevarastona, kunnes se virallisesti poistettiin palveluksesta 1. elokuuta 1958. Vanhentunut taistelulaiva myytiin 25. elokuuta romutettavaksi Mitsubishi Heavy Industriesille Jokohamaan Japaniin. Hinaaja "Cambrian Salvor" vei aluksen 29. toukokuuta 1959 Talcahuanosta Callaon ja Havaijin kautta Jokohamaan, jonne alukset saapuivat 30. elokuuta.
Pistinhait
Pistinhait ("Centrophoridae") on piikkihaikaloihin kuuluva heimo, jonka lajit elävät trooppisissa merissä.
Pistinhaihin kuuluvia lajeja on 13 ja ne jaetaan kahteen sukuun. Lajeja ovat muun muassa:
Pistinhailajit ovat pieniä tai keskikokoisia haita ja niiden pituus vaihtelee alle metristä hieman vajaaseen kahteen metriin. Selkäeviä on kaksi ja molemmissa on terävä piikki. Pyrstöevä on epäsymmetrinen ja peräevä puuttuu. Osalla lajeista kuono on pitkä ja litteä. Hampaat ovat yläleuassa huomattavasi pienemmät kuin alaleuassa ja hammasrivejä on 26–42.
Pistinhaiden heimon lajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Suurin osa lajeista on trooppisia, mutta eräät elävät Islannin rannikolle asti. Kalat elävät syvässä vedessä ja niitä on tavattu aina 2 400 metrin syvyydestä, joissa ne elävät parvina. Pistinhaiden ravinto koostuu pienistä luukaloista ja selkärangattomista eläimistä kuten äyriäisistä ja mustekaloista. Lajit ovat ovovivipaarisia ja naaras synnyttää 1&ndash:12 poikasta.
Pistinhailajeja kalastetaan siimalla ja trooleilla. Niistä hyödynnetään liha sekä maksa, jonka öljyt sisältävät suuren määrän skvaleenia.
Ryan Sweeting
Ryan Sweeting (s. 14. heinäkuuta 1987 Nassau, Bahama) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 64 syyskuussa 2011. Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa hän saavutti huhtikuussa 2011.
Sweeting aloitti tenniksen pelaamisen kuusivuotiaana. Junioreiden maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan toisena, ja voitti Yhdysvaltain avointen poikien kaksinpeliturnauksen vuonna 2005. Vuonna 2006 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen. Hänen valmentajanaan toimii Dustin Taylor.
Grand Slam -turnauksissa Sweeting on päässyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle Australian avoimissa vuosina 2011 ja 2012, Wimbledonissa vuosina 2011 ja 2012 sekä Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2006.
Vuonna 2009 Sweeting selvisi nelinpelissä parinsa, Jesse Levinen kanssa finaaliin Houstonin ATP-turnauksessa. He hävisivät kuitenkin Bob ja Mike Bryanille. Huhtikuussa 2011 Sweeting otti ensimmäisen turnausvoittonsa ATP-tasolla, kun hän voitti Houstonin turnauksen finaalissa Kei Nishikorin.
Lie to Me
Lie to Me voi tarkoittaa seuraavia:
Qazax
Qazax () on kaupunki Azerbaidžanin länsiosassa Kaukasusvuoriston reuna-alueella. Se sijaitsee Kuran sivujoen Ağstafan varrella 470 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Qazaxin piirin keskus. Sen kautta kulkee Bakun ja Georgian rajan välinen M1-valtatie. Asukkaita on 21 100 henkeä (vuonna 2010).
Qazax oli aikoinaan puoli-itsenäinen sulttaanikunta. Vuonna 1801 se liitettiin Georgian mukana Venäjään. Sulttaanikunta lakkautettiin vuonna 1819. Vuonna 1867 perustettiin Jelizavetpolin lääniin kuulunut Qazaxin kihlakunta. Vuonna 1909 Qazaxista tuli kaupunki.
Nykyään Qazax on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarvike- ja jalostusteollisuutta. Kaupunki tunnetaan siellä kudotuista matoista. Nähtävyyksiin kuuluvat vuonna 1902 rakennettu moskeija, 1900-luvun alun İsrafil ağan sauna ja opettajaseminaarin rakennus vuodelta 1910. Qazaxissa on historiallinen museo, taidegalleria sekä Molla Pənah Vaqifille ja Molla Vəli Vidadille omistettu museo.
Dédalo
Dédalo (kreik. Daidalos, lat. Daedalus) voi tarkoittaa seuraavia:
Almirante Latorre
Almirante Latorre on ollut neljän Chilen laivaston aluksen nimenä.
Turun yliopiston kuoro
Turun yliopiston kuoro ry (ent. "Turun yliopiston ylioppilaskunnan kuoro ry"; "TYYn kuoro"), on noin 60 laulajan sekakuoro, joka on perustettu vuonna 1987. Laulajia on kaikista Turun yliopiston tiedekunnista ja myös yliopiston ulkopuolelta. Kuoron taiteellisena johtajana on elokuusta 2016 alkaen toiminut Elisa Huovinen. Häntä ennen taitellisena johtajana toimi elokuusta 2009 alkaen Mikko Sidoroff.
Kuoron ohjelmisto koostuu pääasiassa monenlaisista a cappella -teoksista renessanssista nykypäivään. Kuoro konsertoi Turussa useita kertoja vuodessa. Perinteiksi ovat muodostuneet vapun jälkeisen kevätkonsertin lisäksi myös kvartettikonsertti tammikuussa sekä adventtikonsertti joulukuussa.
Turun yliopiston kuoro on vuosien varrella vakiinnuttanut asemansa akateemisen lauluperinteen vaalijana Turun yliopistossa ja ylioppilaslaulut sekä juomalaulut kuuluvat kuoron vakio-ohjelmistoon. Kuoro on saavuttanut tärkeän paikan osana yliopiston ja ylioppilaskunnan vuosijuhlia ja muita tilaisuuksia. Kuoron piirissä toimii myös useita pienryhmiä, joiden esiintymisistä on tullut suosittuja ohjelmanumeroita niin yksityistilaisuuksissa kuin yritysten ja yhteisöjenkin juhlissa.
Ennen lokakuuta 2013 kuoron nimi oli Turun yliopiston ylioppilaskunnan kuoro.
Vårfrukyrkan (Enköping)
Vårfrukyrkan (suomeksi myös Mariankirkko) on Enköpingissä sijaitseva keskiaikainen kirkkorakennus. Kirkko rakennettiin 1100-luvulla alun perin kuorikirkoksi, jossa oli neliön yläpuolella oleva torni; vastaavanlaiset kirkot sijaitsevat Sigtunassa ja Vanhassa Uppsalassa. 1400-luvulla valmistui tähtiholvi ja kuorin laajennus. Vuonna 1839 rakennettiin nykyinen puinen torni. Kirkossa on sekä jäänteitä keskiaikaisista maalauksista että uudempia, C. W. Pettersonin maalauksia vuodelta 1904.
Vårfrukyrkan
Vårfrukyrkan (suom. "meidän rouvamme kirkko") on useiden Ruotsissa sijaitsevien Neitsyt Marialle pyhitettyjen kirkkorakennusten nimi:
Albert Celades
Albert Celades López (s. 29. syyskuuta 1975 Barcelona, Barcelona, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.
Celades edusti urallaan sekä Barcelonaa että Real Madridia. Hän saavutti useita mestaruuksia molemmissa seuroissa.
Celades oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä puolustavassa roolissa.
Celades oli Barcelonan kasvatti. Ensimmäiset miesten pelinsä hän pelasi seuran B-joukkueessa. Barcelonan edustusjoukkueessa Celades pelasi vuosina 1995–1999. Hän saavutti seuran riveissä muun muassa kaksi Espanjan-mestaruutta ja Cup-voittajien cupin voiton.
Real Madridia Celades edusti vuosina 2000–2003 ja 2004–2005. Hän saavutti seuran riveissä muun muassa kaksi Espanjan-mestaruutta sekä Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voitot.
Celades edusti kotimaassaan myös Celta Vigoa ja Real Zaragozaa sekä ulkomailla ranskalaista Bordeaux'ta, yhdysvaltalaista New York Red Bullsia ja hongkongilaista Kitcheeta. Espanjan maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1998–2000 neljä ottelua. Celades edusti Espanjaa 1998 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän pelasi joitakin otteluita epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa.
Helvetilliset
Helvetilliset () on vuonna 1962 ilmestynyt, yhdysvaltalaisen elokuvaohjaaja-dokumentaristi Herk Harveyn ohjaama ja käsikirjoittama kauhuelokuva. Elokuvan pääosaa näyttelee Candace Hilligoss.
Elokuva kuvattiin Kansasin Lawrwncessa ja Utahin suolajärvillä, paljolti amatöörivoimin ja hyvin pienellä budjetilla. ISSN 0782-3053 Elokuva on silti kokeellisen kunnianhimoinen ja esimerkki tehokkaan toimivasta kauhuelokuvasta ilman verenvuodatusta tai läkähdyttävän tiukkaa leikkausta.
Elokuvan herättämä kiinnostus elokuvateatterilevityksessä jäi vähäiseksi Yhdysvalloissa, mutta televisiolevityksessä elokuvan saama huomio oli merkittävästi suurempaa.
Mary Henry (Hilligoss) joutuu ystävättäriensä kanssa auto-onnettomuuteen, josta vain Mary selviää hengissä. Arki ei kuitenkaan enää ole sama Marylle, joka tuntee syyllisyyttä selviytymisestään.
Strings ’n’ Stripes
Strings 'n' Stripes on saksalaisen The Baseballs -yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin 15. huhtikuuta 2011. Levy nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 3. Se saavutti seuraavalla viikolla korkeimman sijoituksensa nousten listan toiselle sijalle pysyen listalla yhteensä 9 viikon ajan. Levyn ensimmäisenä singlenä kuullaan 50 Centin kappale "Candy Shop" .
Eric Wynalda
Eric Boswell Wynalda (s. 9. kesäkuuta 1969 Fullerton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen jalkapalloilija.
Wynaldaa pidetään yhtenä sukupolvensa parhaista yhdysvaltalaisista pelaajista. Hänet on valittu Yhdysvaltain maajoukkueen parhaaksi pelaajaksi 1990-luvulla. Wynalda valittiin Yhdysvaltain vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1996 sekä maajoukkueen vuoden pelaajaksi vuosina 1992 ja 1996. Vuonna 2004 hänet valittiin Yhdysvaltain jalkapallon Hall of Famen jäseneksi.
Wynalda oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet tunnettiin hyvänä maalintekijänä.
Wynalda pelasi Yhdysvaltain maajoukkueessa 106 ottelua ja teki niissä 34 maalia vuosina 1990–2000. Hän on Yhdysvaltain maajoukkuehistorian neljänneksi paras maalintekijä . Wynalda edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuosina 1990, 1994 ja 1998. Hän oli lisäksi voittamassa Yhdysvaltain riveissä CONCACAF Gold Cupia vuonna 1991.
Wynalda edusti MLS:ssä San Jose Clashia vuosina 1996–1998, Miami Fusionia vuosina 1999–2000, New England Revolutionia vuosina 2000–2001 ja Chicago Firea vuonna 2001. Hän teki MLS:n historian avausmaalin vuonna 1996.
Vuosina 1992–1996 Wynalda pelasi Saksassa Bundesliigassa ja 2. Bundesliigassa seuroinaan Saarbrücken ja Bochum. Hän pelasi seuratasolla lisäksi Meksikossa ja Yhdysvaltain muissa sarjoissa.
Sceaux (Hauts-de-Seine)
Sceaux [so] on kunta Ranskassa, Hauts-de-Seinen departementissa. Se kuuluu Pariisin eteläisiin esikaupunkialueisiin, ja siellä oli vuonna 2008 19 625 asukasta.
Sceaux’n naapurikunnat ovat etelässä Antony, lännessä Châtenay-Malabry, luoteessa Le Plessis-Robinson, pohjoisessa Fontenay-aux-Roses ja Bagneux sekä idässä Bourg-la-Reine.
Sceaux'sta tuli itsenäinen kuntansa vuonna 1203, kun se erotettiin Châtenaystä. Vuonna 1670 ministeri Jean-Baptiste Colbert osti Sceaux’n linnan, ja linnan alueelle rakennettiin uusia rakennelmia ja puisto. Ranskan vallankumouksen aikana linna tuhottiin ja sen alueet muutettiin maatalousoppilaitokseksi. Vuonna 1790 kuntaan valittiin ensimmäinen pormestari.
Rautatie saapui Sceaux'hon vuonna 1846, ja ensimmäinen yhteys kulki Sceaux'sta Pariisin Denfert-Rochereaun rautatieasemalle. Kuntaan nousi paljon uusia rakennuksia, kun sinne muutti Pariisissa junalla työssä käyviä ihmisiä ja pariisilaiset rakensivat maaseutuasuntoja itselleen. Sceaux modernisoitui 1900-luvulla, kun sinne rakennetaan uusia teitä, kirkko ja urheilutiloja. Vuonna 1923 Sceaux siirtyi Seinen departementtiin ja vuonna 1971 Hauts-de-Seineen.
Sceaux
Sceaux voi viitata seuraaviin Ranskan kuntiin:
Jason Ritter
Jason Morgan Ritter (s. 17. helmikuuta 1980) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja edesmenneen näyttelijä John Ritterin ja Nancy Morganin poika. Ehkä parhaiten Ritter tunnetaan Kevin Girardin roolista televisiosarjassa "Joanin salaisuus" ("Joan of Arcadia") ja Sean Walkerin roolista NBC:n sarjassa "Event" ("The Event"). Hän on myös ääninäytellyt päähenkilöä animaatiosarjassa Gravity Falls.
Timanttiliiga 2010
Vuonna 2010 Timanttiliiga järjestettiin ensimmäisen kerran, sillä se korvasi kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n aiemmin järjestämän Kultaisen liigan.
Vuoden 2010 järjestäjäpaikkakunnat. Berliinin osakilpailu oli myös ehdolla, mutta IAAF katsoi, ettei hakemus täyttänyt vaadittuja kriteereitä.
Storyville
Storyville oli 1900-luvun alussa punaisten lyhtyjen alue New Orleansin ranskalaiskorttelissa. Kun kaupungin prostituutiota pyrittiin rajoittamaan ja kontrolloimaan, jätettiin kaupungin työntekijä Sidney Storyn ehdotuksesta kaupunkiin yksi alue, jossa prostituutiota sai laillisesti harjoittaa. Vuonna 1897 avattu alue sai ehdottajan mukaan nimen Storyville, mutta asukkaat kutsuivat sitä yksinkertaisesti nimellä ”the District” (”Alue”).
Alue suljettiin virallisesti elokuussa 1917 Yhdysvaltain laivastoministeri Josephus Danielsin aloitteesta. New Orleansissa oli laivaston harjoitusalue, ja laillisen prostituution pelättiin levittävän sukupuolitauteja palveluksessa olevien sotilaiden keskuuteen. Prostituutio jatkui alueella laittomasti kuitenkin 1940-luvulle asti.
Storyville on ollut monien elokuvien värikäs tausta; tunnetuimmat lienevät Louis Malle ohjaama Pretty Baby joka oli Brooke Shieldsin uran merkkipaalu ja sitten jo kaupunginosan laittomaan aikaan sijoittuva Elia Kazanin Pakokauhun vallassa.