hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
North American FJ-1 Fury
North American FJ-1 Fury oli North American Aviationin valmistama Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen suihkuhävittäjä, joka lensi ensilentonsa 11. syyskuuta 1946. Suorasiipisen Furyn valmistusmäärä supistettiin aiotusta sadasta kappaleesta vain 30 koneyksilöön. Aseistuksena oli kuusi 12,7 mm konekivääriä, jotka oli sijoitettu koneen nokan molemmin puolin.
Saksalaisten tekemän tutkimustyön tulosten saavuttua länsiliittoutuneiden käyttöön, tehtiin myös tähän konetyyppiin muutoksia. Varsin lyhyen ajan verran, tämä tyyppi oli USA:n laivaston nopein hävittäjäkone. Seuraavat kehitysmallit: FJ-2/-3 sekä FJ-4 olivat nuolisiipisiä, jotka olivat käytännössä F-86 Sabren niin kutsuttuja laivastoversioita. Niissä oli 4x 20 mm tykkiaseistus.
Catherynne M. Valente
Catherynne M. Valente on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen teoksensa "Tyttö joka purjehti Satumaan ympäri itse rakentamallaan laivalla" sai Andre Norton -palkinnon 2011.
Valenten kirjoja on usein kutsuttu postmoderniksi fantasiaksi. Valente on käyttänyt alun perin leikkisää ilmaisua ”mythpunk” postmodernista kirjallisuudenlajista, joka hyödyntää perinteisiä myyttejä, tekstejä ja kulttuuri-ilmiöitä mutta tekee sen kyseenalaistaakseen vanhat arvot. Valenten mukaan postmodernismin tavoitteisiin kuuluu etenkin sukupuoliroolien ja valtarakenteiden rikkominen. Valenten teksteissä sukupuoli ja seksuaalisuus ovat monimuotoisia ilmiöitä, siinä missä perinteisessä fantasiassa sukupuolikäsitykset voivat olla hyvin konservatiivisia.
Valenten ensimmäisiä runoteoksia voi luonnehtia feministiseksi surrealismiksi. Hänen "Prester John" -romaanisarjansa taas ottaa uudelleenkirjoituksen kohteeksi kristinuskon käsitykset. Kirjoissa asetetaan mielikuvitus ja sen avoimuus uudelle vastavoimaksi turvallisuuteen nojaavalle uskolle. Valentea kiinnostavat myös ruumiillisuuden ja kielen asema ihmisenä olemisessa. Tutkija Merja Polvisen mukaan Valenten voi katsoa edustavan surrealistisen fantasian perinteestä ammentavaa tieteis- ja fantasiakirjallisuutta, jossa tekstin voima ei ole perinteisessä maailmanluonnissa vaan kielen, hahmojen ja merkitysten monikerroksisuudessa.
Pikkutetra
Pikkutetra ("Hyphessobrycon eques") on tetrojen heimoon kuuluva kala.
Se kasvaa noin 4 cm pitkäksi.
Pikkutetroja tavataan Guaporé- ja Paraguayjokien vesistöissä Paraguayssa, Brasiliassa ja Argentiinassa.
Vladimir Bakulin
Vladimir Nikolajevitš Bakulin (, 3. syyskuuta 1939 Kljutši, Venäjän SFNT – 10. joulukuuta 2012 Almaty, Kazakstan) oli Neuvostoliittoa urheilu-urallaan edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Kreikkalais-roomalaisen painin 52 kilogramman painoluokassa kilpaillut Bakulin saavutti olympiahopeaa Méxicossa 1968 bulgarialaisen Petăr Kirovin jälkeen. Maailmanmestaruuden Bakulin voitti vuonna 1967 ja euroopanmestaruuden vuonna 1966.
Bakulin kuoli Kazakstanissa 10. joulukuuta 2012, 73-vuotiaana.
Kapokkipuut
Kapokkipuut ("Ceiba") on kasvisuku malvakasvien ("Malvaceae") heimon alaheimossa "Bombacoideae". Siihen kuuluu noin 10–20 lajia lähinnä trooppisten alueiden puita. Suurin osa suvun lajeista kasvaa luontaisena trooppisessa Amerikassa. Joidenkin suvun lajien hedelmien kuitua eli kapokkia on käytetty pehmusteena ja kellukkeiden täytteenä.
Kapokkipuut ovat suurikokoisia puita. Runko on usein tyveä kohti levenevä ja lankkujuurinen. Puiden runko ja oksat ovat usein piikkien peittämiä.
Lehdet ovat sormilehdykkäisiä. Lehdyköitä on tavallisesti 3–5. Lehdykät ovat ruodillisia, suippotyvisiä ja laidoiltaan hammastettuja tai ehyitä. Ne ovat pinnoiltaan kaljuja. Koko lehtilavan lehtiruoti huomattavasti pidempi kuin lehdyköiden ruodit. Kapokkipuut ovat kausivihantia.
Kukat ovat kaksineuvoisia. Ne puhkeavat puun ollessa lehdettömänä tai samanaikaisesti lehtien kanssa. Ne kasvavat yksittäin tai 2–15 kukan kukinnoissa lehtihangoissa tai lähellä versojen kärkiä. Kukat ovat yleensä säteittäisesti symmetrisiä. Verhiöt ovat muodoltaan yhteenkasvaneen kellomaisia tai epäsäännöllisen 3–5-liuskaisia. Teriöihin kuuluu yleensä viisi tyvestään yhteenkasvanutta terälehteä. Teriöt ovat tavallisesti kellertävän valkoisia tai vaaleanpunaisia. Heteet ovat yhteenkiinnittyneitä teriöihin. Heteitä on tavallisesti 5–15. Kukissa on yhdiseminen, viisilokeroinen sikiäin. Kussakin lokerossa on useita siemenaiheita. Kukkien emiön vartalo on kapea ja luotti on mykerömäinen tai liuskainen.
Hedelmät ovat rakenteeltaan yleensä viisiliuskaisesti aukeavia kotia. Kodat ovat pinnaltaan puutuneita tai nahkeita ja muodoltaan vastapuikeita tai pitkänpyöreitä. Yhdessä hedelmässä on lukuisia siemeniä. Hedelmien sisäpinnat ovat siemeniä ympäröivän kuidun peittämiä.
Suvun lajien määrä vaihtelee määritelmästä riippuen kymmenestä kahteenkymmeneen.
Kapokkipuita esiintyy luontaisena lähinnä Etelä-Amerikan ja Väli-Amerikan trooppisilla alueilla. Yksi laji kasvaa luonnossa trooppisessa Afrikassa. Varsinkin amazoninkapokkipuuta kasvatetaan nykyisin laajalti kaikkialla tropiikissa.
Hedelmien sisäpuolen kuitua eli kapokkia käytetään pehmusteena, eristeenä ja tyynyjen ja peittojen täytteenä. Koska kuitu on kevyttä, eikä ime vettä, sitä on käytetty myös kellukkeiden ja pelastusrenkaiden täytteenä. Kuitu ei sovellu langaksi kehräämiseen lyhyytensä ja sileän pintansa vuoksi. Tavallisesti kuitua kerätään amazoninkapokkipuun hedelmistä, mutta myös muut kapokkipuulajit sekä lähisukuisen kapokkioiden ("Bombax") suvun lajit tuottavat samankaltaista kuitua.
Joitakin suvun lajeja käytetään koriste- ja katupuina tropiikissa.
Jouko Enkelnotko
Jouko Enkelnotko (ent. "Uusipaasto", s. 1970 Honkajoki ) on suomalainen freelancenäyttelijä, laulaja, klovni, sote-taiteilija sekä teatteri-ilmaisun ohjaaja. Äänialaltaan hän on baritoni ja kontratenori.
Honkajoelta kotoisin oleva Enkelnotko asuu nykyään Tampereella. Sukunimensä hän vaihtoi vuonna 2009, koska piti alkuperäistä nimeään liian vaikeana ja se kirjoitettiin usein väärin. Enkelnotko on opiskellut musiikkiteatteria Turun taiteen ja viestinnän oppilaitoksessa vuosina 1993–1996. Lisäksi hän on suorittanut lauluopintoja muun muassa Tampereen konservatoriossa. Teatterikorkeakouluun Enkelnotko on kertonut hakeneensa neljästi, tulematta kuitenkaan valituksi.
Enkelnotko oli mukana Virtuoso-lauluyhtyeessä vuoteen 2011 saakka. Nykyään hänellä on oma yhtye "Enkelnotko Ensemble", joka teki ensimmäiset konserttinsa helmikuussa 2013.
Ensimmäisen näyttelijäkiinnityksensä Enkelnotko sai näyttelijäharjoittelijaksi Kouvolan Teatteriin vuonna 1996. Lisäksi hän on ollut kiinnitettynä Savonlinnan kaupunginteatterissa 2002–2003, Varkauden Teatterissa 2005–2006 sekä Seinäjoen kaupunginteatterissa 2011–2012. Seinäjoella Enkelnotko esiintyi Tanz der Vampire -musikaalissa ja hänet valittiin yleisöäänestyksessä näytäntökauden suosituimmaksi näyttelijäksi.
Lisäksi hän on ollut mukana muun muassa Helsingin kaupunginteatterin Les Misérables -musikaalissa sekä esiintynyt Samppalinnan kesäteatterissa ja Kansallisteatterissa.
Vuonna 2012 Enkelnotko osallistui Nelosen Talent Suomi -kilpailuun. Hän selviytyi finaaliin, mutta keskeytti kilpailun työkiireiden takia. Enkelnotkolla on ollut myös pieni rooli Salatut elämät -televisiosarjassa. Enkelnotko lauloi Tanssiteatteri Erin Zirkkeli-teoksessa, jonka ensi-ilta oli tammikuussa 2015.
Enkelnotko suoritti Turun Taideakatemiassa teatteri-ilmaisun ohjaajatutkinnon (AMK) vuonna 2015. Hän ohjasi lopputyönään William Shakespearen näytelmän "Hairahduksia" ("Comedy of Errors").
Osana teatteri-ilmaisun ohjaajaopintojaan Enkelnotko aloitti emeritusprofessori Arvo Myllymäen omaelämäkerrallisen romaanin "Vihan ja rakkauden päivät" dramatisoinnin laulunäytelmäksi. Laulunäytelmä Lakeurelta: "Aarre, ryssän äpärä" sai ensi-iltansa Lapuan Larvateatterissa 13. helmikuuta 2016 Lapuan nuorisotalolla. Dramatisoinnin lisäksi Enkelnotko kirjoitti näytelmän laulutekstit. Hän ohjasi, lavasti teoksen sekä toimi koreografina yhdessä Ville Orttenvuoren kanssa. Enkelnotkon säveltäjätyöparina toimi Silja Kuoppala, joka myös sovitti laulunäytelmän musiikin. Enkelnotko työstää näytelmästä toista versiota ja näytelmän nimi on jatkossa "Maria, ryssän morsian."
Enkelnotkon hahmo Tohtori Virne on vieraillut lasten- ja nuortenosastoilla Sairaalaklovnit ry:n artistina vuosina 2003-2018.
Enkelnotko sai vuonna 2018 Suomen Kulttuurirahaston vuoden kestävän Taidetta hoitolaitoksiin -apurahan toimiakseen sote-taiteilijana Tampereen yliopistollisessa keskussairaalassa. Hän toteuttaa projektia muun muassa hahmolla klovni Armas Aallontie.
Jouko on mukana Tampereen Työväen Teatterin Billy Elliot -musikaalissa, jonka ensi-ilta on lokakuussa 2018.
Tyttö joka purjehti Satumaan ympäri itse rakentamallaan laivalla
Tyttö joka purjehti Satumaan ympäri itse rakentamallaan laivalla () on Catherynne M. Valenten vuonna 2011 ilmestynyt romaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2013 Gummeruksen kustantamana ja Sarianna Silvosen suomentamana. Teoksen päähenkilö on 12-vuotias nebraskalainen tyttö nimeltä Syyskuu, joka pääsee matkustamaan Satumaahan. Teos on suunnattu 10–14-vuotiaille, mutta sitä on kutsuttu arvosteluissa kaikenikäisille sopivaksi tarinaksi. Muun muassa "Tähtivaeltajan" Toni Jerrmanin mukaan kirja on ”parasta kaikenikäisille soveltuvaa satufantasiaa sitten Lewis Carrollin”. Teos sai Andre Norton -palkinnon.
Ted N. C. Wilson
Ted N. C. Wilson (s. 10. toukokuuta 1950 Takoma Park, Maryland) on yhdysvaltalainen adventistinen teologi, joka valittiin seitsemännen päivän adventistien pääkonferenssin puheenjohtajaksi heinäkuussa 2010. Myös hänen isänsä Neal C. Wilson toimi aikoinaan kirkon johdossa. Wilson aloitti toimintansa adventistipastorina vuonna 1974. Hänen puolisonsa on Nancy Louise Vollmer Wilson. Pari meni naimisiin vuonna 1975, ja sillä on kolme tytärtä.
Wilson on palvellut kirkkoaan Yhdysvaltain lisäksi Länsi-Afrikassa sekä Moskovassa, jossa hän toimi kirkon Euro-Aasian jaoksen johdossa (1992–1996). Vuonna 2000 Wilson valittiin pääkonferenssin varapuheenjohtajaksi. Hänellä on tohtorin arvo New Yorkin yliopistosta, ja lisäksi hän on valmistunut Andrewsin ja Loma Lindan yliopistoista.
Ted Wilson
Ted Wilson on seuraavien henkilöiden nimenä:
Kohtalon koukkuja
Kohtalon koukkuja () on Diana Wynne Jonesin kirjoittama nuorten fantasiaromaani vuodelta 2005.
"Tähtivaeltajan" Kanerva Eskolan mukaan lukukokemus jää kauaksi Jonesin parhaista teoksista. Päähenkilöistä ja vetävästä kerronnasta huolimatta kirjan rakenne huojuu, kun juoni on säntäilyä eikä isoja asioita pohjusteta kunnolla.
Kirottu
Kirottu () on Chuck Palahniukin romaani vuodelta 2011. Kirjassa rikkaiden ja kuuluisien vanhempien 13-vuotias tytär Madison joutuu helvettiin. Kirja sisältää viitteita 1980-luvun nuortenelokuvaan "Breakfast Club".
"Tähtivaeltajan" Jukka Laajarinteen mukaan Palahniukin satiiri jää tässä teoksessa turhan pinnalliseksi. Hänen mukaansa teoksen otollisinta kohderyhmää ovat luultavasti nuoret lukijat.
Tennesseenajokoira
Tennesseenajokoira ("Treeing Tennessee Brindle") on amerikkalainen koirarotu, joka luokitellaan cur-rotuihin. Se ei ole FCI:n tunnustama, mutta American Kennel Club on hyväksynyt sen.
Urosten säkäkorkeus on 46-61 cm ja paino 16-23 kg, kun nartuilla vastaavat mitat ovat 41-56 cm ja 14-18 kg. Karvapeite on lyhyt ja pehmeä, ja voi olla väriltään joko puna- tai mustabrindle. Rotumääritelmän mukaan pienet valkoiset merkit rinnassa ja käpälissä sallitaan.
Tennesseenajokoira on älykäs ja nopea ajokoira, jolla on tarkka hajuaisti. Sillä on voimakas metsästysvietti, ja sen taipumukset kohdistuvat erityisesti puuhun ajamiseen. Lisäksi sille ominainen, erityislaatuinen haukunta metsästyksen aikana (jota kutsutaan "itkuksi" tai "kielen antamiseksi") kuuluu rotumääritelmään listattuihin ominaisuuksiin: karhea haukku on toivotuin.
Rodun jalostuksen aloitti 1960-luvun alussa pastori Earl Phillips. Kirjoittaessaan kolumnia metsästyskoiralehteen hän sai tietää tiikeriraitaisten, ruskean ja mustan kirjavien cur-metsästyskoirien olemassaolosta. Hän otti yhteyttä niiden omistajiin ja harrastajiin ja sai selville, että tätä koiratyyppiä arvostettiin kykyjensä vuoksi suuresti. Vuonna 1967 hän otti heihin uudelleen yhteyttä perustaakseen järjestön, jonka tehtävä oli suojella ja edistää brindlen cur-rodun jalostusta. "The Treeing Tennessee Brindle Breeders Association" perustettiin Illinoisissa saman vuoden marraskuun 21. päivä. Alkuperäinen jalostuskanta kerättiin eri puolilta Yhdysvaltoja, erityisesti Ozarkylängön ja Appalakkien väliseltä alueelta. AKC:n Foundation Stock Service on pitänyt yllä tennesseenajokoiran rekisteriä vuodesta 1995 lähtien.
Jaume Miravitlles
Jaume Miravitlles i Navarra ("Jaime Miravilles") (1906 Figueres – 1988 Barcelona) oli katalaaninkielinen katalonialainen poliitikko ja kirjailija.
Miravitlles lähti Espanjasta 1939 maanpakoon Pariisiin, jossa hän oli asunut jo 1925–1930. Siellä hän tutustui André Malraux'hon. Hän toimitti Ranskasta käsin lehteä El Poble Català. Hän matkusteli Pohjois-Afrikassa ja Meksikossa ja asettui 1962 Yhdysvaltoihin New Yorkiin, jossa hän kirjoitti useisiin julkaisuihin.
Wattstax (elokuvamusiikki)
Wattstax / The Living Word (Live Concert Music from the Original Movie Sound Track) on konserttiäänite tilaisuudesta, joka järjestettiin Los Angelesin Coliseum-stadionilla elokuisena sunnuntaina vuonna 1972.
Konsertti järjestettiin Wattsissa yli seitsemän vuotta aikaisemmin tapahtuneiden rotulevottomuuksien johdosta. Niitä on muistellut myös Frank Zappa laulussaan "Trouble Every Day" The Mothers of Inventionin ensialbumilla "Freak Out!" (1966).
Wattstax-konserttiin tuli yli 100 000 afroamerikkalaista muistelemaan tuota hetkeä Yhdysvaltain historiassa. Tilaisuus kesti yli kuusi tuntia ja se tallennettiin myös elokuvaksi.
Konsertissa esiintyivät The Staple Singers, Eddie Floyd, Carla Thomas, Rufus Thomas, The Bar-Kays, Albert King, The Soul Children ja Isaac Hayes.
Elämää suuremmasta imagostaan tunnetun Hayesin osuudesta on kerrottu, että hän saapui esiintymispaikalle näyttävästi limousine- ja moottoripyöräsaattueesa pukeutuneena viittaan, ketjuliiveihin ja mustiin laseihin. Hän oli kohottanut nyrkkinsä black power -tervehdykseen ja apulainen oli poistanut Hayesin lierihatun paljastaen näin hänen tavaramerkikseen muodostuneen kaljun yleisölle. Tuosta näytöksestä yleisö oli hullaantunut ja Hayes oli todennut pilke silmäkulmassa: "The good Lord help those that help themselves".
Wattstax-konserttitallenteen on julkaissut Stax Records, Inc., 98 North Avalon, Memphis. Taustalla on Memphisissä toimiva Stax Organization.
C-kasetteihin on otsikoksi merkitty "WATTSTAX" (Vol. 1). Tuplakasettikoteloita on tehty Hongkongissa.
Pierre Batcheff
Pierre Batcheff (alk. "Pjotr Batšev"; 23. kesäkuuta 1901 Harbin, Mantšuria, Kiina – 13. huhtikuuta 1932 Pariisi, Ranska) oli venäläissyntyinen ranskalainen näyttelijä. Hän oli 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa menestyvä näyttelijä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan on "Andalusialainen koira" (1929), jonka ovat ohjanneet Luis Buñuel ja Salvador Dalí. Elokuvassa "Napoléon" (1927) hänellä oli kenraali Lazare Hochen rooli. Vuodesta 1930 kuolemaansa saakka hän oli naimisissa ranskalaisen elokuvaleikkaajan Denise Batcheffin kanssa.
Batcheff syntyi Harbinissa mutta vietti lapsuutensa Pietarissa siihen asti kunnes perhe muutti Sveitsiin Geneveen. Vuonna 1921 Batcheff muutti Pariisiin, jossa hän työskenteli alkuun näyttelijänä teatterissa, mutta siirtyi pian elokuvan pariin. Ensimmäisen elokuvaroolin hän näytteli 1923, ja 1920-luvun puolivälissä hän oli jo tunnettu näyttelijä.
Sekä Batcheff että "Andalusialaisen koiran" naispääosan esittäjä Simone Mareuil tekivät itsemurhan. Mareuil sytytti itsenä tuleen 1954, Batcheffin kerrotaan kuolleen Veronalin yliannostukseen.
Eli and the Thirteenth Confession
Eli and the Thirteenth Confession on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron toinen, vuonna 1968 ilmestynyt studioalbumi. Tuottajat ovat Charlie Cafello ja Nyro ja levy-yhtiö on Columbia Records. Luettelotunnus on CS 9626.
Äänittäjinä ovat toimineet Stan Tonkel ja Roy Segal ja levykannen valokuvat on ottanut Bob Cato.
Edellisten lisäksi on mainittu Nyron agentti ja ystävä David L. Geffen.
Albumin tunnetuimpia kappaleita on "Eli's Comin'", josta muodostui yhdysvaltalaisen Three Dog Night -yhtyeen viides hittisingle "Eli's Coming" (ABC Records, 1969).
Vuonna 2010 albumin on julkaissut Sony Music Entertainment sarjassa 5xCD "Original Album Classics" luettelonumerolla 88697646992. Osallisia ovat myös Columbia ja Legacy. Alkuperäisten kappaleiden lisäksi levyllä on kappaleet
Kaikki kappaleet ovat Laura Nyron tekemiä ja Charlie Cafellon sovittamia. Nyro laulaa ja soittaa pianoa ja lisäksi mukana on muita muusikoita.
Otto J. S. Ehrström
Otto Jarl Sigurd Ehrström (20. marraskuuta 1891 Helsinki – 8. lokakuuta 1978 Lohja) oli suomalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija.
Ehrströmin isoisä oli Fredrik August Ehrström. Hänen vanhempansa olivat kaupungininsinööri Fredrik Otto Ehrström ja Aline Backman ja puoliso vuodesta 1917 Alice (Lisa) Enckell. Tultuaan ylioppilaaksi 1911 Ehrström opiskeli musiikkia Pietarissa vuosina 1912–1916 ja Berliinissä vuosina 1920–1921. Hän oli vuosina 1921–1924 Musiikki-Fazerin piano-osaston johtaja ja vuosina 1929–1965 "Hufvudstadsbladetin" musiikkiarvostelija. Yleisradion sinfoniakonserttien selostajana Ehrström toimi 1929–1932 ja sisäministeriön palveluksessa hän työskenteli 1940–1945. Sävellyskonsertin Ehrström piti 1933. Hän esiintyi orkesterinjohtajana, lähinnä omille sävellyksilleen. Ehrström kirjoitti myös musiikkipakinoita, muun muassa "Hufvudstadsbladetiin".
Ehrströmin sävellystuotantoon kuuluu sinfonia, näytelmämusiikkia (mm. tanssipantomiimi "Metsolan tanhuvilla") sekä yksin- ja kuorolauluja. Hänen sävellyksiään ovat muun muassa seuraavat:
Eric Gustaf Ehrström
Eric Gustaf Ehrström (29. toukokuuta 1791 Luoto – 25. huhtikuuta 1835 Pietari) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Ehrströmin vanhemmat olivat Kruunupyyn kappalainen Anders Ehrström (k. 1822) ja hänen toinen puolisonsa Anna Maria Reinius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1807 ja valmistui filosofian maisteriksi 1816. Ehrström opiskeli venäjän kieltä Moskovassa 1812–1813. Hän osallistui rykmentin komissaarina Suomen sotaan vuonna 1808 vajaan neljän kuukauden ajan ja piti tänä aikana päiväkirjaa joka on myöhemmin julkaistu.
Ehrström oli Turun hovioikeuden ja lääninhallituksen venäjän kielen kääntäjänä vuodesta 1813 ja Turun akatemian Venäjän historian ja kirjallisuuden dosenttina vuodesta 1816. Hän sai pappisvihkimyksen 1824 ja toimi sen jälkeen kirkkoherrana Tenholassa vuodesta 1824 ja vuodesta 1826 Pietarin ruotsalaisessa Pyhän Katariinan seurakunnassa sekä samalla Pietarin evankelis-luterilaisen konsistorin jäsenenä. Ehrström sai rovastin arvon 1826.
Ehrström kirjoitti venäjänkielen oppikirjoja. Hän vaati Åbo Underrättelserissä julkaistussa kirjoitussarjassa "Finska språket betraktadt såsom nationalspråk", että suomen kieli on otettava oppiaineeksi ja siitä on tehtävä opetuskieli kouluihin. Hän vaati myös että virkamiesten on käytettävä virallisissa kirjoituksissa suomea.
Ehrström oli naimisissa vuosina 1816–1831 Ulrika Lovisa Ahlstedtin (k. 1831) kanssa ja vuodesta 1832 Kristina Andrietta Fredrika Schulman (k. 1836) kanssa. Hänen poikiaan olivat opettaja Anders Johan Erik Ehrström (1818–1844) ja senaatin prokuraattori ja professori Karl Gustaf Ehrström (1822–1886).
Ramundebodan kirkko
Ramundebodan kirkko () on Ruotsissa Laxån kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Tyyliltään se on puinen barokkityylinen kirkko. Se rakennettiin vuosina 1686–1688. Aluksi kirkko sijaitsi Ramundebodan luostarin vieressä, mutta siirrettiin sieltä Laxån taajamaan vuonna 1899.
Fredrik August Ehrström
Fredrik August Ehrström (12. tammikuuta 1801 Luoto – 19. maaliskuuta 1850 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, kuoronjohtaja, urkuri ja laulunopettaja.
Ehrströmin vanhemmat olivat kauppias Anders Ehrström ja Anna Maria Reinius ja puoliso vuodesta 1842 Emelie (Emma) Augusta Matheizen (k. 1905). Heidän pojanpoikansa oli säveltäjä ja musiikkikriitikko Otto J. S. Ehrström. Ehrström harjoitti merimiesopintoja Pietarsaaressa ja suoritti perämiestutkinnon Vaasassa 1818. Ylioppilaaksi hän tuli 1824. Ehrström aloitti 1824 lakitieteen opinnot Turun yliopistossa. Opinnot keskeytyivät 1829, ja Ehrström siirtyi veljensä, Mynämäen kihlakunnan kruununvoudin Anton Mauritz Ehrströmin apulaiseksi.
Pian Ehrström muutti Pietariin, missä hänen toinen veljensä Eric Gustaf Ehrström toimi ruotsinkielisen Pyhän Katariinan seurakunnan kirkkoherrana. Hän alkoi toimia seurakunnan kirkkokoulun laulunopettajana, kunnes siirtyi Helsinkiin. Hän johti helsinkiläisen Akateemisen Musiikkiseuran kuoroa 1833–1835 ja toimi laulunopettajana vuodesta 1833 Helsingin yksityisessä lyseossa, 1839 triviaalikoulussa ja 1841 ylemmässä alkeiskoulussa. Helsingin Vanhan kirkon urkuri hän oli vuodesta 1840 ja hoiti vuosina 1836–1850 teologian ylioppilaiden messuharjoituksia.
Ehrströmin laulelmat olivat omana aikanaan pidettyjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu noin 40 yksinlaulua, kuten "Den öfvergivna" ja "Den sjuttonårijga", sekä kymmenkunta kuorolaulua kuten "Tonernas värde", "Stjärnan", "Bachi vaggvisa", "Vårt land" ja "Stilla skuggor". Osan lauluista hän sävelsi lapsuudenystävänsä Runebergin runoihin, kuten "Lähteellä" ("Vid en källa") ja "Joutsen" ("Svanen"). Ehrström julkaisi myös kaksi teosta musiikin opetusta varten sekä teokset yksin- ja kuorolauluistaan.
Ehrströmin teoksia ovat:
Skagershultin vanha kirkko
Skagershultin vanha kirkko () on Ruotsissa Laxån kunnassa Hasselforsin taajaman lähellä sijaitseva kirkko, joka on rakennettu puusta. Se on kunnan vanhin kirkko ja on rakennettu vuonna 1651.
Van der Grintenin projektio
Van der Grintenin projektio on karttaprojektio, joka ei ole oikeapintainen eikä oikeakulmainen. Se kuvaa koko maapallon ympyrän muotoisena, mutta napaseudut näkyvät kartassa suhteettoman laajoina. Projektio on ensimmäinen Alphons J. van der Grintenin vuonna 1904 laatimasta neljästä projektiosta, ja useimmista muista projektioista poiketen se on jokseenkin mielivaltainen geometrinen konstruktio. Se tuli tunnetuksi, kun yhdysvaltalainen National Geographic Society käytti sitä maailmankartoissaan vuodesta 1922 aina vuoteen 1988 saakka.
Van der Grintenin projektio voidaan määritellä algebrallisesti seuraavasti:
missä formula_3:llä on sama etumerkki kuin kunkin paikkakunnanpituusasteen ja kartan keskipituuspiirin erotuksella formula_4, ja formula_5:llä sama etumerkki kuin leveysasteella formula_6 ja
Päiväntasaajalla, jossa formula_12, on
Vastaavasti jos formula_15 tai formula_16, määritellään
Kaikissa tapauksissa, formula_6 on leveysaste, formula_20 pituusaste ja formula_21 kartan keskikohdan kautta kulkeva pituusaste.
David Chodounsky
David Chodounsky (s. 25. kesäkuuta 1984) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Chodounsky kilpaili ensimmäisen kerran Alta Badiassa joulukuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai tammikuussa 2011 Zagrebin pujottelusta, jossa hän sijoittui 20:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2013. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa neljänneksi Val d'Isèren pujottelussa joulukuussa 2015.
Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli suurpujottelussa yhdestoista ja pujottelussa kahdestoista.
Pikkukirsikkatetra
Pikkukirsikkatetra ("Hyphessobrycon socolofi") on tetrojen heimoon kuuluva kala.
Se kasvaa enimmillään 5,6 cm pitkäksi.
Pikkukirsikkatetroja tavataan Rio Negron vesistössä Brasiliassa. Ne elävät hitaasti virtaavissa sivujoissa, joiden vesi on tummanruskeaa ja hapanta hajoavan orgaanisen aineksen vaikutuksesta.
Veronique Hronek
Veronique Hronek (s. 23. syyskuuta 1991) on saksalainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Hronek kilpaili ensimmäisen kerran Sankt Moritzissa joulukuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai joulukuussa 2011 Lake Louisen supersuurpujottelusta, jossa hän sijoittui 29:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän pääsi ensimmäisen kerran Bad Kleinkirchheimin supersuurpujottelussa tammikuussa 2012 oltuaan kuudes. Se on myös hänen paras sijoituksensa maailmancupissa.
Hronek sijoittui Crans-Montanan nuorten MM-kilpailuissa 2011 suurpujottelussa neljänneksi. Ensimmäisissä aikuisten MM-kisoissaan Schladmingissa 2013 hän kuului Saksan pronssijoukkueeseen joukkuekilpailussa. Lisäksi hän oli superalppiyhdistetyssä 12:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui supersuurpujottelussa 11:nneksi ja alppiyhdistetyssä 13:nneksi.
Francesca Marsaglia
Francesca Marsaglia (s. 27. tammikuuta 1990) on italialainen alppihiihtäjä. Myös hänen veljensä, Matteo Marsaglia, on alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Marsaglia kilpaili ensimmäisen kerran Sestrieressä helmikuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai joulukuussa 2010 Lake Louisen syöksylaskusta, jossa hän sijoittui 13:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Sankt Moritzin suurpujottelussa joulukuussa 2013. Parhaimmillaan hän on ollut maailmancupissa kuudes Meribelin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2015
Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa 16:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli alppiyhdistetyssä kahdeksas.
Kääpiömonninen
Kääpiömonninen "(Corydoras pygmaeus)" on pienikokoinen monnislaji. Sitä pidetään akvaariokalana.
Se jää tyypillisesti noin kahden sentin pituiseksi. Kääpiömonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta Madeira-joen vesistöstä. Se elää pienissä sivujoissa ja tulvametsissä. Sitä tavataan usein suurissa ryhmissä puunjuurien tai rantakasvien alla.
Robert Ehrström
Robert Otto Fredrik Ehrström (29. maaliskuuta 1874 Helsinki – 30. toukokuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Ehrström väitteli kirurgian tohtoriksi 1900, keskittyi aluksi lääketieteen kemiaan ja toimi alan dosenttina 1902–1910, minkä jälkeen dosentuuri siirrettiin sisätaudeille. Vuosina 1920–1930 hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin ylimääräinen ja 1930–1941 varsinainen professori. Hän oli erityisesti kiinnostunut maksa- ja verenpainetaudeista sekä suolistoloisista.
Hänen isänsä oli Karl Gustaf Ehrström.
Stefan Luitz
Stefan Luitz (s. 26. maaliskuuta 1992) on saksalainen alppihiihtäjä.
Hän kuului Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Saksan pronssijoukkueeseen joukkuekilpailussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli suurpujottelussa neljästoista.
Alppihiihdon maailmancupissa Luitz kilpaili ensimmäisen kerran Adelbodenissa tammikuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai helmikuussa 2012 Crans-Montanan suurpujottelusta, jossa hän sijoittui 29:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon – ja samalla palkintokorokkeelle – hän pääsi ensimmäisen kerran Val d'Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2012 oltuaan toinen. Vuotta myöhemmin hän oli vastaavassa kilpailussa kolmas. Joulukuussa 2014 hän sijoittui kolmanneksi Åren suurpujottelussa. Hän oli kolmas myös Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelussa tammikuussa 2017. Hän sijoittui joulukuussa 2017 kolmanneksi Beaver Creekin ja toiseksi Val d’Isèren suurpujottelussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2018.
Ryan Cochran-Siegle
Ryan Cochran-Siegle (s. 27. maaliskuuta 1992) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka kilpailee vauhtilajeissa. Hänen äitinsä, Barbara Cochran, on pujottelun olympiavoittaja Hänen serkkujaan ovat alppihiihtäjät Jimmy Cochran, Robby Kelley, Tim Kelley, Jessica Kelley ja Roger Brown.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Cochran-Siegle voitti kultaa vuonna 2012 sekä syöksylaskussa että alppiyhdistetyssä. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa 15:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurpujottelussa yhdestoista ja supersuurpujottelussa neljästoista.
Alppihiihdon maailmancupissa Cochran-Siegle kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisessa marraskuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai joulukuussa 2011 Beaver Creekin supersuurpujottelusta, jossa hän sijoittui 29:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Santa Caterina]n alppiyhdistetyssä joulukuussa 2016.
Karmela Bélinki
Karmela Bélinki (s. 19. toukokuuta 1947 Helsinki) on toimittaja, tutkija ja kirjailija. Vuonna 1997 uutisoitiin, että hän olisi väitellyt filosofian tohtoriksi.
Bélinki työskenteli työvoimaministeriössä, Suomen ulkomaankauppaliitossa, kieltenopettajien liitossa ja Yleisradiossa, kunnes hänet vuonna 1997 nimitettiin Suomalais-norjalaisen kulttuuri-instituutin ensimmäiseksi johtajaksi Osloon.
Bélinki on toiminut sekä kotimaisissa että kansainvälisissä juutalaisjärjestöissä.
Vuonna 1984 Bélinki esitti Helsingin yliopistossa väitöskirjaksi englanninkielisen tutkimuksen naisasialiikkeen historiasta. Tutkimus sai painoluvan, mutta väitöstilaisuudessa molemmat vastaväittäjät ehdottivat sen hylkäämistä. Tapausta puitiin myöhemmin muun muassa väittelijän oikeusturvan kannalta. Bélinki väitteli myöhemmin tanskalaisessa Knightsbridgen yliopistossa. Knightsbridgen yliopiston tutkintoja ei tunnusteta mm. Tanskassa. Tanskan korkeakoulu- ja tiedeministeriö kielsi Knightsbridgeltä "university"-nimikkeen käytön vuonna 2010.
Bélinki toimi 1980-luvun alussa Helsingin kaupunginvaltuustossa aluksi Ruotsalaisen kansanpuolueen ryhmässä, mutta siirtyi 1980 kesken kauden kokoomuksen valtuustoryhmään. Hän oli jäsenenä Helsingin kulttuurilautakunnassa 1981–1984, mutta jätti sitten oman ilmoituksensa mukaan politiikan lopullisesti ja keskittyi tutkijan uraan.
Aitotäpläpleko
Aitotäpläpleko ("Hypostomus punctatus") on imumonneihin kuuluva alun perin eteläamerikkalainen kalalaji, se on kotoisin Brasilian eteläosista. Aitotäpläpleko kasvaa 30 cm pitkäksi. Siinä on vaaleanruskealla pohjalla tumman ruskeita täpliä.
Tätä ja muita täpläplekolajeja pidetään suurikokoisissa akvaarioissa. Täpläplekojen lajinmääritys on vaikeaa, ja luultavasti kaikki aitotäpläplekoina myydyt kalat eivät kuulu juuri tähän lajiin.
Haarniskamonni
Haarniskamonni ("Megalechis personata)" on aitopanssarimonneihin kuuluva pohjakala. Se on kotoisin Etelä-Amerikasta. Haarniskamonnien taksonomia ja sen mukana suomenkielinen nimistö vaikuttaa olevan epäselvä. FishBasen mukaan "M. personata" on "M. thoracata"n vanhentunut nimi, ja suvun toinen laji on "M. picta".
Haarniskamonni kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sen voi erottaa lähisukulaisestaan pistehaarniskamonnista ("Megalechis thoracata") pyrstöevän värityksen avulla: haarniskamonnin pyrstö on tasaisen harmaa, pistehaarniskamonnilla siinä on tummempi pystyraita.
Haarniskamonneja pidetään akvaarioissa. Ne lisääntyvät jopa kotiakvaarioissa, ja kaikki myynnissä olevat kalat ovatkin vankeudessa kasvatettuja.
Dominions 3: The Awakening
Dominions 3: The Awakening on ruotsalaisen Illwinterin vuonna 2006 julkaisema vuoropohjainen strategiapeli. Illwinterissä työskentelee vain kaksi henkilöä: Johan Karlsson ja Kristoffer Ostermann. "Dominions" on mytologioihin ja taikuuteen pohjautuva peli, mutta aseistus ja eräät muut pelin ominaisuudet vittaavat historiaan.
Jääpallon II-divisioona 1971-1972
Kaudella 1971-1972 jääpallon toiseksi korkein sarjataso II-divisioona pelattiin kolmessa lohkossa. Lohkojen voittajat etenivät SM-sarjan karsintaan, jonka voittaja nousi SM-sarjaan. Lohkojen viimeiset putosivat III-divisioonaan. Kausi oli viimeinen joka pelattiin Palloliiton alaisuudessa. Seuraavana kautena ottelujen järjestämisestä vastasi maaliskuussa 1972 perustettu Suomen Jääpalloliitto.
Ottelut länsilohkon voitosta:
Tarmo-V-67 1-2
V-67-Tarmo Tarmo luopui.
LaPa nousi SM-sarjaan, josta putosi VPP
LoKV, JMP ja PatV putosivat III-divisioonaan, josta nousivat Dicken, ToPV ja PU-62
Jukka Hakala (jalkapalloilija)
Jukka Sakari Hakala (s. 7. marraskuuta 1977 Kokkola) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Hakala aloitti uransa kasvattajaseurassaan Kokkolan Pallo-Veikoissa, joita edusti kausina 1996–1998. Syksyllä 1998 hän siirtyi ammattilaiseksi Tanskan Superliigan Silkeborg IF:ään, jossa hän pelasi kaudet 1998–2002 vakiinnuttamatta kuitenkaan pelipaikkaansa. Syksyllä 2002 Hakala siirtyi Norjaan Elitesarjan IK Startiin, jossa hän kuului pelaanneeseen kokoonpanoon. IK Start putosi kaudeksi 2003 Norjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. divisioonaan, jossa tuli muutamia pelejä. Kaudella 2004 hän siirtyi Norjan pääsarjassa pelanneeseen Sogndal Fotballiin.
Kaudella 2005 Jukka Hakala palasi Suomeen ja edusti Veikkausliigan torniolaista TP-47:ää kauden ajan ja Veikkausliigapelejä kertyi kaikkiaan 25 ja niissä kaksi maalia. Torniolaiset putosivat kaudella Ykköseen, ja Hakala siirtyi takaisin Norjaan 1. divisioonassa pelannesseen Notodden FK:hon, jossa hän pelasi kolme kautta.
Kaudeksi 2010 Hakala palasi kotiseudulleen kasvattajaseuraansa KPV:hen, joka pelasi silloin Ykkösessä, mutta putosi kaudeksi 2012 Kakkoseen. Kauden 2011 aikana hän siirtyi Henri Myntin kanssa valmennustehtäviin, vaikka kuului myös pelaavaan kokoonpanoon.
Rantamonni
Rantamonni ("Hoplosternum littorale") on aitopanssarimonneihin kuuluva pohjakala. Se on kotoisin Etelä-Amerikasta.
Rantamonni kasvaa noin 21 cm pitkäksi. Sitä tavataan Amazonin, Orinocon ja La Platan vesistöissä.
Rantamonni elää suoalueilla. Kuivan kauden aikana se syö monia maahyönteisiä.
Augusta Holtz
Augusta Holtz (3. elokuuta 1871 - 21. lokakuuta 1986) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen henkilö. Hän syntyi Posenin provinssissa nykyisen Puolan alueella, joka oli aikanaan osa Saksan keisarikuntaa. Hän muutti vanhempineen Yhdysvaltoihin vuonna 1873. Hänen isänsä omisti maatilan lähellä Troyta, Illinoisissa. Hän muutti myöhemmin St. Louis Countyyn, Missouriin. Holtz kuoli 115 vuoden ja 79 päivän iässä vuonna 1986.
Holtz oli aikanaan todistetusti maailman vanhin ihminen Emma Wilsonin kuoltua 13. lokakuuta 1983 kuolemaansa asti. Hänen jälkeen titteli siirtyi Mary McKinneylle vähäksi aikaa. Holtz on edelleenkin vanhimmaksi koskaan elänyt saksalaissyntyinen henkilö.
Petri Nieminen (säveltäjä)
Petri Nieminen (s. 1965) on suomalainen säveltäjä ja puhallinmuusikko. Hänet tunnetaan erityisesti elokuva- ja teatterisäveltäjänä. Lisäksi Nieminen on toiminut saksofonin- ja klarinetinsoiton opettajana muun muassa Tampereen konservatoriossa ja Pirkanmaan musiikkiopistossa.
Tamperelainen Nieminen on tehnyt musiikkia useisiin elokuviin ja televisiosarjoihin. Hänen sävellyksiään kuullaan muun muassa elokuvissa "Eila", "Joki" ja "Sairaan kaunis maailma" sekä televisiosarjassa "Rikospoliisi ei laula". "Joki"-elokuvan musiikki oli ehdolla Jussi-palkinnon saajaksi vuonna 2002.
Elokuvien ja television lisäksi Nieminen on säveltänyt musiikkia muun muassa Oulun ja Rauman kaupunginteattereille sekä Teatterikorkeakoululle. Lisäksi hän on työskennellyt muusikkona Tampereen Työväen Teatterissa ja säveltänyt musiikkia kamariorkestereille.
Otto Walter Ehrström
Otto Walter Ehrström (4. kesäkuuta 1890 Turku – 19. maaliskuuta 1966 Turku) oli suomalainen eläinlääkäri, eläinlääketieteen tohtori. Hän toimi vuosina 1918-1954 Helsingin kaupungineläilääkärinä. Hän oli Suomen maidontarkastutoiminnan uranuurtajia. Hän opiskeli Saksassa ja väitteli tohtoriksi Leipzigissä 1920. Hän on ensimmäinen suomalainen, joka on väitellyt maitohygienian alalta tohtoriksi.
1920-luvulla Ehrström loi Helsinkiin maidontarkastusjärjestelmän. Se sisälsi säännönmukaisen näytteenoton tuotantoketjun eri vaiheista tuottajalta kuluttajalle. Oleellisena osana siihen kuuluivat tuottajatiloilla suoritettu hygieeninen valvonta sekä siihen liittyvä valistus- ja neuvontatyö. Hän otti ohjelmaan jo 1920-luvulla palkitsemis- ja kilpailutoiminnan. Helsingissä otettiin käyttöön vuonna 1932 laatumaksutapa maidon hinnoitteluun. Näiden toimenpiteiden johdosta maidon laatu parani tuntuvasti.
Helsingin maidontarkastusjärjestelmä otettiin käyttöön muissakin kaupungeissa ja kauppaloissa. Se oli mallina myös 1946 säädetyssä maidontarkastuslaissa. Sen valmistelussa ja toteutuksessa Walter Ehrström oli keskeisesti mukana. Myös nykyinen EU-lainsäädäntö rakentuu samoille periaatteille.
Walter Ehrström osallistui aktiivisesti kansainväliseen toimintaan. Hänellä oli merkittävät ansiot siinä, että UNICEF lahjoitti 1950-luvulla huomattavan määrän meijerikoneita Suomen valtiolle, joka sitten myi ne edelleen meijereille. Valuuttapulan takia meijerit eivät sodan jälkeen päässeet uusimaan vanhoja kuluneita koneitaan.
Kaukokatseisena miehenä Ehrström tajusi, ettei yksityinen henkilö tai pieni ryhmä yksin saa suuria aikaan yleisessä kehityksessä. Tämän takia hänen aloitteestaan perustettiin lukuisia terveydenhoitotyötä tekeviä yhdistyksiä. Vielä tänä päivänäkin näistä ovat toiminnassa mm. Maitohygienialiitto ja Maito ja Terveys r.y. Tunnustuksena työstään elintarvikehygienian, erityisesti maitohygienian hyväksi hänet promovoitiin kunniatohtoriksi vuonna 1953 Hannoverissa Saksassa ja 1965 Helsingin Eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa.
Ehrströmin elämäntyötä kunnioittamaan perustettiin 1958 Walter Ehrströmin säätiö. Säätiö on lahjoittanut Helsingin yliopistoon jo kaksi pysyvää maitohygienian alan professuuria edistämään alan tieteellistä tutkimusta. Säätiö jakaa myös mitaleita laadukkaille maidontuotantotiloille.
Taste
Taste oli vuosina 1967–1971 toiminut maineikas irlantilainen blues rock -yhtye.
Sen alkujuuret olivat dublinilaisessa pääasiassa viihdemusiikkia esittäneessä Fontana Showbandissa (loppuaikoina orkesterin nimi oli Impacts), jonka riveissä toimeentuloaan hankkivat blues-harrastajat kitaristi Rory Gallagher, basisti Charlie McCracken ja rumpali John Wilson.
Fontana Showband hajosi vuoden 1967 loppupuolella, joten kolmikko päätti perustaa oman yhtyeen, kun bluesin arvostus saarivaltakunnassa oli muutenkin noussut. Itse asiassa trio oli jo tehnyt tiettävästi heinäkuussa 1967 äänityksiä Belfastissa Major Minor -yhtiölle. Tuolloin niitä ei kuitenkaan julkaistu, vaan nämä myöhempiin töihin verrattuna heikkotasoiset esitykset on julkaistu myöhemmin Saksassa nimellä "Taste First" (BASF 20 29084-0).
Soitettuaan Irlannissa muutaman koeluontoisen keikan yhtye lähti promoottorinsa järjestämänä esiintymään vakituisesti Hampuriin. Vuoden aikana syntyi niin paljon soittokokemusta, että vuoden 1968 lopulla yhtye palasi levyttäminen mielessään Dubliniin ja sieltä edelleen Lontooseen. Yhtye saikin levytyssopimuksen Polydor Recordsin kanssa ja teki ensimmäisen Englannin kiertueensa. Yhtyeen nimeä kantava esikoisalbumi otettiin kohtalaisen hyvin vastaan, mutta varsinainen läpimurto tapahtui Wightsaaren suurilla festivaaleilla vuonna 1969. Yhtyeen toinen albumi oli nimeltään "On the Boards" (Polydor 583 083). Yhtyeestä alettiin puhua "Irlannin Creamina", ja kun sen johtaja Rory Gallagherin rooli oli niin merkittävä, yhtyeen muut jäsenet turhautuivat ja yhtye lopetti toimintansa vuonna 1971 ollessaan suosionsa huipulla.
McCracken ja Wilson perustivat sitten Jim Creganin kanssa lyhytikäiseksi jääneen Stud-yhtyeen ja Rory Gallagher alkoi esiintyä oman nimensä alla basisti Gerry McAvoyn ja rumpali Wilgar Campbellin kanssa.
Lockheed F-94 Starfire
Lockheed F-94 Starfire on Yhdysvalloissa suunniteltu ja valmistettu, kaksipaikkainen jokasään suihkuhävittäjä. Lentokonetyyppi oli F-80 Shooting Starin seuraaja. F-94 Starfire kykeni 1 030 km/h huippunopeuteen, ja sitä käytettiin Korean sodassa. Koneen pääasiallinen käyttö tapahtui B-29 Superfortressien suojahävittäjänä.
Suorasiipinen, taikka oikeammin ilmaistuna: loivasti trapetsisiipinen konetyyppi jäi Yhdysvaltain lentävän kansalliskaartin ANG:n käyttöön, aina 1960-luvun alulle asti.
Aseistuksenaan tämä konetyyppi käytti 24 kappaleen erissä laukaistuja 2,75" (tuuman) "Mighty Mouse" -tyyppisiä ilmasta ilmaan-raketteja. A- ja B-versioissa oli keulassa, taikka siipien alla sijaitsevissa erillisissä podeissa neljä 12,7 mm (.50 BMG) kaliiperista Browning M3 -konekivääriä.
Banana Yoshimoto
Banana Yoshimoto (, s. 24. heinäkuuta 1964 Tokio) on japanilaisen kirjailija Mahoko Yoshimoton () taiteilijanimi.
Yoshimoton isä oli tunnettu runoilija ja kriitikko Takaaki Yoshimoto ja sisko Haruno Yoiko sarjakuvapiirtäjä.
Hän valmistui Nihon Yliopiston taidelinjalta pääaineenaan kirjallisuus. Noihin aikoihin hän otti taiteilijanimekseen ”Banana”, koska hän piti banaanin kukista.
Yoshimoto aloitti uransa työskennellessään golf-kerhon ravintolassa tarjoilijana vuonna 1987. Hänen innoittajiaan olivat Stephen Kingin muut kuin kauhuteokset. Myöhemmin hän on nimennyt esikuvikseen kirjailijat Truman Capoten sekä Isaac Bashevis Singerin.
Ensimmäinen romaani, "Kitchen", oli välitön menestys, josta otettiin yksin Japanissa 60 painosta. Kirjasta on tehty myös kaksi elokuvaa, toinen Japanissa ja toinen Hongkongissa.
Rantakerttuli
Rantakerttuli ("Parkesia noveboracensis") on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Rantakerttuli on 13–14,5 senttimetriä pitkä. Sen yläpuoli on väriltään harmaanruskea ja alapuoli kellertävä tai valkea. Rinnassa ja vatsassa sillä on tummaa täplitystä. Lisäksi sillä on pitkä, kellertävä silmäkulmanjuova.
Rantakerttuleita pesii Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. Talvehtimisalueet sijaitsevat Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa.
Rudolf Lagi
Rudolf Theodor Lagi (27. helmikuuta 1823 Kuopio – 30. joulukuuta 1868 Helsinki) oli suomalainen kirkkomuusikko ja säveltäjä.
Lagin vanhemmat olivat lääninrahastonhoitaja Fredrik Krook ja Agata Juliana Aminoff. Hän otti käyttöön äitinsä edellisen aviomiehen Fredrik Lagin sukunimen. Lagin puoliso vuodesta 1857 oli Evelina Augusta Schmidt (k. 1864). Helsingissä lyseon käytyään Lagi toimi 1840–1842 erään oopperaseurueen orkesterimuusikkona ja opiskeli samalla kieliä ja musiikkia. Hän opetti Kuopion yläalkeiskoulussa saksan kieltä ja laulua 1845–1850. Urkujen soittoa Lagi opiskeli Tukholmassa. Vuonna 1851 hänet nimitettiin Helsingin Nikolainkirkon ensimmäiseksi urkuriksi, mutta hän jatkoi samalla myös opettajan työtään. Lagi perehtyi Suomen ruotsinkielisten ja suomenkielisten virsikirjojen virsien syntyhistoriaan ja keräsi aiheesta laajan aineiston. Työ jäi kesken, mutta aineisto siirrettiin Helsingin yliopiston kokoelmiin. Virsikirjakomitean jäsenenä Lagi toimi 1866–1868.
Lagi sai lähes valmiiksi uuden koraalikirjan, jonka viimeisteli ja täydensi Richard Faltin vuonna 1871. Hän julkaisi lisäksi muun muassa "Valittujen Suomalaisten kansanlaulujen vihkot II, IV" vuonna 1855. Lagi johti useita sinfoniakonsertteja, piti itsekin pari kirkkokonserttia ja avusti muissa konserteissa.
Lagin säveltämiä ovat seuraavat virret:
Bufo
Aitokonnat ("Bufo") on konnien heimoon kuuluva sammakkoeläinten suku, johon kuuluu noin 150 lajia.
Suvun lajeilla on tukeva vartalo ja lyhyet jalat, joten ne ovat huonoja loikkimaan. Niiltä puuttuvat hampaat ja pyrstö ja niillä on horisontaalisesti sijoittuneet silmät. Niillä on kuiva, paksu ja pahkainen iho.
"Bufo" on kosmopoliittinen suku, jonka lajeja on levittäytynyt lähes koko maapallolle. Ainoat alueet, joilla suvun lajeja ei esiinny ovat Arktinen alue, Etelämanner, Madagaskar, Australia (lukuun ottamatta sinne tuotua agakonnaa), Uusi-Guinea ja Oseania.
Maison &amp; Dragen
Maison & Dragen on suomalainen duo, joka tunnettiin aiemmin nimellä Marcus Maison & Will Dragen. Duon tuotannon päätyylilaji on progressiivinen house.
Maison & Dragen on noussut nopeasti julkisuuteen, kun Armada Musiciin kuuluva Zouk Recordings on julkaissut heidän tuottamiaan singlejä kuten esimerkiksi Rio De Janeiron. Varsinainen nousukiito alkoi vuoden 2012 aikana. Duo on tehnyt myös monia remixejä tunnettujen elektronisen ja popmusiikin tekijöiden, kuten Martin Solveigin ja Kelly Clarksonin, kappaleista.
Kynsirausku
Kynsirausku ("Amblyraja radiata") on rauskujen heimoon kuuluva kalalaji.
Kynsirausku on aikuisena nelikulmainen , nuorena pyöreämpi. Sillä on lyhyt, jäykkä, kolmikulmainen kuono ja vartaloa lyhyempi pyrstö. Selkäpuoli on karhea ja piikikäs, vatsapuoli sileä.
Sarvikyy
Sarvikyy ("Bitis caudalis") on Lounais-Afrikan aavikoilla ja pensaikkoalueilla elävä myrkkykäärme. Se on 30-50 cm pitkä, vankkarakenteinen ja yöaktiivinen. Sillä on harmaita, hiekanvärisiä, oransseja ja punaruskeita laikkuja kolmessa suomurivissä. Alapuoli on täysin valkoinen. Sarvikyyn pää on kolmionmallinen ja sillä on sarvet kummankin silmän yläpuolella. Se synnyttää 4-27 elävää poikasta. Ravintona ovat matelijat, sammakkoeläimet ja nisäkkäät.
Newtown
Newtown () on useiden kaupunginosien tai paikkakuntien nimi anglosaksisessa maailmassa. Suurimpia asutuskeskuksia ovat:
I Hate Luv Storys
I Hate Luv Storys on vuonna 2010 ilmestynyt intialainen romanttinen komedia, jonka päärooleja näyttelevät Imran Khan ja Sonam Kapoor. Se on Punit Malhotran ensimmäinen ohjaus. Elokuva julkaistiin 2. heinäkuuta 2010 ja se menestyi hyvin Intiassa.
Risedronihappo
Risedronihappo eli risedronaatti (CHNOP) on kolmannen sukupolven bisfosfonaattilääke, jota käytetään osteoporoosin ja Pagetin taudin hoidossa.
Risedronihappo, kuten muutkin bisfosfonaattilääkkeet sitoutuvat luun hydroksiapatiittiin. Ne estävät luukudosta hajottavien osteoklastien toimintaa haittaamalla niiden protonipumppuja ja aiheuttaa niiden apoptoosin. Siten risedronihappo estää luukudosta haurastumasta. Risedronihappoa käytetään Pagetin taudin sekä osteoporoosin hoitoon, naisilla vaihdevuosien jälkeen. Lääkeaine soveltuu myös kortikosteroidien aiheuttaman osteoporoosin hoitoon. Risedronihappo otetaan tyypillisesti kerran viikossa, joskus vain kerran kuukaudessa. Risedronihappo annostellaan tablettina, joskin se imeytyy melko huonosti.
Risedronihappo on yleensä kohtuullisen hyvin siedetty lääkeaine. Mahdollisia sivuvaikutuksia voivat olla pääkipu ja flunssan kaltaiset oireet, huonovointisuus ja vatsakipu.
Filip Novák
Filip Novák (s. 7. toukokuuta 1982 České Budějovice) on tšekkiläinen ammattilaisjääkiekkoilija.
Novák pelasi Tšekin junioriliigassa ja Regina Patsin joukkueessa WHL-liigassa ennen varaustaan New York Rangersiin. Hänet varattiin toisella kierroksella numerolla 64 vuoden 2000 varaustilaisuudessa.
Novák pelasi AHL- ja NHL-liigoissa, mutta siirtyi kaudeksi 2007–2008 Tšekin Extraliigaan kasvattajaseuransa riveihin. Seuraavan kauden hän pelasi KHL:n Dianmo Riian joukkueessa ja saalisti 18 tehopistettä 50 ottelussa. Kaudeksi 2009–2010 Novák siirtyi Moskovan Dynamoon, jossa hän pelasi viisi kautta. Kaudella 201 5–2016 pelasi KHL:ää slovakialaisessa Slovan Bratislavassa, siirryttyään kuitenkin kesken kauden saman liigan Traktor Tšeljabinskiin. Kauden 2016–2017 Novák aloitti kotimaansa pääsarjassa HC Pardubicessa, mutta palasi jo yhdeksän ottelun jälkeen Slovaniin. Slovanissa pelejä kertyi vain 11 ennen kuin seura purki hänen sopimuksen.
Novák on pelannut Tšekin jääkiekkomaajoukkueessa 54 ottelua.
Fredrik Eimele
Fredrik Eimele (Fredric Eimelé) (28. syyskuuta 1804 Vaasa – 24. tammikuuta 1871 Tukholma) oli kieltenopettaja, muusikko ja säveltäjä.
Eimelen isoisä oli Johan Aejmelaeus, vanhemmat taas olivat lääketieteen tohtori Kristian Aejmelé ja Charlotta Elisabet Fluur. Hän tuli ylioppilaaksi 1821 ja filosofian maisteriksi 1827 ja väitteli samana vuonna filosofian tohtoriksi. Eimele opiskeli ulkomailla useita vuosia kieliä ja musiikkia, kunnes asettui Tukholmaan 1834. Hän toimi ensin Karlbergin sotakorkeakoulun opettajana ja sitten ruotsin ja uusien kielten opettajana teknillisessä alkeiskoulussa Boråsissa 1856-1870.
Eimele sävelsi orkesteriteoksia, muunnelmateoksen viululle ja orkesterille, jousikvarteton, yli kaksikymmentä yksinlaulua, ainakin kuusitoista mieskuorolaulua sekä viulusävellyksiä. Hän julkaisi myös useita oppikirjoja ja musiikkitutkielmia. Käsikirjoituksena on säilynyt Eimelen tutkielma "Beethovens sinfonier, tekniskt estetisk skildring", jota säilytetään Tukholman musiikkiakatemian kirjastossa, sekä kaksi sävelmää "Maamme" -lauluun.
Matthias Johann Eisen
Matthias Johann Eisen (16. syyskuuta 1857 Vigala, Viro – 6. elokuuta 1934 Tartto, Viro) oli virolainen pappi, joka keräytti ja julkaisi virolaista kansanrunoutta.
Eisen toimi pappina ensin Inkerissä ja Aunuksessa ja sitten 1888–1912 Kronstadtissa. Vuonna 1912 hän siirtyi Tarton yliopistoon, jossa hänet 1920 nimitettiin kansanrunoustieteen ylimääräiseksi professori. Hän sai Helsingin yliopiston kunniatohtorin arvon 1932. Hän aloitti kansanrunouden kokoamisen papiksi valmistuttuaan. Keräystyössä hän käytti apunaan asiamiesverkostoa ja teki tätä työtä kuolemaansa saakka. Hänen kokoelmaansa sisältyy sata nidettä, yhteensä 90 100 sivua, ja niihin kuuluu satuja, tarinoita, taikoja ja uskomuksia sekä myös muinaisrunoja, loitsuja, sananlaskuja ja arvoituksia. Hän julkaisi niistä kokoelmia, samoin yleistajuisia tutkielmia, joita hän lähetti avustajille palkkioksi. Hän käänsi "Kalevalan" viroksi 1891–1898.