hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Montigny-en-Ostrevent
Montigny-en-Ostrevent on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Douain kaupungista itään.
Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva linna "Château de Montmorency". Linnan nykyinen porttirakennus lisättiin 1200-luvulla. Linna kärsi tuhoja satavuotisessa sodassa, mutta tuhot kuitenkin korjattiin sodan jälkeen. Nykyisin linnassa järjestetään vuosittain keskiaikaisia festivaaleja.
Lentokoneen WC
Lentokoneen WC on lentokoneeseen asennettu käymälä, jossa jätökset huuhdellaan tavallisesti tyhjiötekniikan avulla säiliöön. Säiliö tyhjennetään maissa.
Ensimmäinen käymälällä varustettu lentokone oli vuonna 1921 valmistunut Caproni Ca.60, joka kuitenkin ehti lentää vain kerran ennen kuin se tuhoutui. Myös vuonna 1928 valmistuneessa Handley Page H.P.42 -koneessa oli käymälä. Varhaisissa lentokoneen vessoissa jätökset laskettiin usein suoraan ilmaan, kuten esimerkiksi brittiläisessä Supermarine Stranraer -koneessa, joka lensi ensimmäistä kertaa vuonna 1934. Short Sunderland -sotilaskoneessa, joita käytettiin vuosina 1938–1967, oli jo hyvin varustettu, huuhtelulla toimiva WC.
Aiemmin lentokoneissa käytettiin yleensä kemiallisia käymälöitä, joiden huuhtelu toimi sinisellä, kierrätettävällä vedellä. Koska lentokoneen vessat ovat hyvin kalliita ja samalla haluttiin kehittää toimivampia, hygieenisempiä ja mukavampia käymälöitä samalla vähentäen käymälöiden tuotantokustannuksia, lentokonevalmistajat kehittivät nykyaikaisen vakuumikäymälän, joka patentoitiin vuonna 1975. Toinen vakuumikäymälän etu on pienempi syövyttävien kemikaalien vuotoriski sekä pienempi veden tarve.
Marchiennes
Marchiennes on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Scarpejoen varrella noin 20 kilometriä Douain kaupungista itään.
Kunta on kasvanut luostarin ympärille. Luostarista ei ole enää jäljellä muuta kuin suurikokoinen portaali, jossa on nykyään kaupungintalo. Portaalissa ollut entinen vankila on muutettu Marchiennesin historian museoksi ("Musée d'histoire locale de Marchiennes").
Berg Arkitektkontor AB
Berg Arkitektkontor on ruotsalainen arkkitehti, joka suunnitteli esim. Tukholmassa sijaitsevan Globenin (Ericsson Globe).
Cappelle-en-Pévèle
Cappelle-en-Pévèle on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Lillestä kaakkoon.
Cappelle-en-Pévèle on maatalousseutua. Kunnan suurin työllistäjä on vuonna 1830 perustettu Florimond Desprez -siementen tuotantoyritys, joka on erikoistunut juurikkaiden siemeniin.
Mannerheiminkatu
Mannerheiminkatuja on Suomessa kuudessa eri kunnassa. Niistä merkittävimmät kadut ovat:
Tapio Virhimo
Tapio Virhimo (s. 13. huhtikuuta 1954 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Virhimo pelasi maalivahtina SM-sarjaa ensin Kooveessä 1969–72 ja sitten Ilveksessä vuosina 1972–83. Hän voitti SM-pronssin kaksi kertaa Ilveksessä.
Virhimo pelasi urallaan 330 runkosarjan peliä ja 10 pudotuspeliä. Nollapelejä tuli uralla yhteensä kuusi.
Jukka Airaksinen
Jukka Airaksinen (s. 15. joulukuuta 1957 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Airaksinen pelasi maalivahtina Ilveksessä SM-sarjaa vuosina 1974-83 ja vielä vuoden I-divisioonassa Peliitoissa. Hän voitti SM-pronssin kaudella 1982-83.
Hän pelasi urallaan 207 runkosarjan peliä ja 17 pudotuspeliä. Nollapelejä tuli uralla yksi.
Hurrikaani Janet
Hurrikaani Janet oli vuoden 1955 voimakkain hurrikaani.
Janetin varhaisista vaiheista on vain hajanaisia havaintoja. Air Francen ja Iberian lentäjät raportoivat säähäiriöstä Pienten Antillien itäpuolella 21. elokuuta. Se livahti huomiota herättämättä vilkkaiden laivareittien poikki, joten sen arvioitiin saavuttaneen vastikään hurrikaanin voiman kun SS Mormacdale havaitsi siinä 28 m/s tuulia 21. päivän iltana paikallista aikaa. Seuraavana päivänä hurrikaanin silmä kulki juuri Barbadoksen eteläpuolelta. Kapeassa vyöhykkeessä havaittiin 50-54 m/s tuulia. Myrsky jatkoi matkaansa Grenadan ja Carriacoun välistä 23. päivänä. Seuraavina päivinä Janet jatkoi matkaansa Karibian itäosien poikki heikentyen vähitellen. 25. päivänä se voimistui nopeasti voimakkaaksi hurrikaaniksi. Se ylitti Swan islandin, missä ilmanpaineeksi mitattiin 938 hPa ja tuulen nopeus 89 m/s. Syyskuun 28. päivänä se kulki Brittiläisen Hondurasin (nykyinen Belize) Corozalin yli ja Chetumaliin Meksikoon. Chetumalin lentoaseman tuulimittari näytti 76 m/s ennen hajoamistaan.
Barbadoksella kuoli 38 ja Grenadalla 122 ihmistä. Brittiläisessä Hondurasissa kuoli 16. Meksikossa ei ole tarkkaa tietoa merellä kuolleista, arvio on noin 500 henkeä. Tampicon alueella Janetin tulvia pahensivat kahden edellisen hurrikaanin nostattamat tulvat.
Terry O’Reilly
Terence Joseph James O’Reilly (s. 7. kesäkuuta 1951 Niagara Falls, Kanada) on entinen jääkiekkoilija ja NHL-tähti.
Boston Bruinsin varaaman O’Reilly pelasi vuodet 1972–1985 Bostonissa. Hän pelasi myös yhden ottelun kaudella 1971–1972, jonka jälkeen sai komennuksen farmiin AHL-liigaan loppukaudeksi. O’Reilly vietti koko uransa Bostonissa, jossa hän toimi Bruinsin kapteenina 1983–1984 ja 1984–1985. O’Reilly tunnettiin kovana pelaajana, ja saikin yli 200 rangaistusta viitenä peräkkäisenä kautena. Lehdistö antoi hänelle lempinimen "Bloody O’Reilly".
Hänen fyysisen kovuutensa lisäksi hänellä oli myös pisteitä, esim. kaudella 1977–1978 hän teki 90 pistettä koostuen 29 maalista ja 61 syötöstä. Hän päätti 13-vuotisen uransa 204 maaliin, 402 syöttöön ja 606 pisteeseen. Rangaistusminuutteja hän sai NHL-urallaan yhteensä 2095 minuuttia.
Hän oli myös Bruinsin päävalmentaja kaudella 1986–1987 ja jatkoi tehtävänsä vielä vuoteen 1989. Hän saavutti joukkueensa kanssa myös Stanley Cup -finaalin vuonna 1988, jolloin Wayne Gretzkyn johtama Edmonton Oilers voitti heidät."Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, P = pisteet"
162173 Ryugu
162173 Ryugu on Apollo-luokan asteroidi.
Ryugu on noin kilometrin kokoinen. Se kiertää akselinsa ympäri 7,5 tunnissa ja Auringon 16 kuukaudessa.
Ryugu lukeutuu Maalle ”mahdollisesti vaarallisiin asteroideihin” (potentially hazardous object PHO), sillä se ohittaa Maan lähimmiltään vain 95 400 kilometrin etäisyydeltä.
Vuonna 2018 japanilainen Hayabusa 2 -luotain saapui tutkimaan asteroidia.
Pariisin Grand Prix 1950
Pariisin Grand Prix 1950 oli Formula 1 -sarjan ulkopuolinen kilpailu, joka ajettiin Pariisin lähellä sijaitsevalla Montlhéryn radalla 30. huhtikuuta 1950. Kilpailun voitti Georges Grignard ja maaliin pääsi vain 3 autoa.
Bob MacMillan
Robert "Bob" MacMillan (s. 3. syyskuuta 1952 Charlottetown, Kanada) on entinen jääkiekkoilija ja NHL-tähti.
New York Rangersin varaama MacMillan pelasi vuodet 1974–1975 Rangersissa ja tämän farmijoukkueessa AHL-liigassa Providence Redsissä. Kolme kautta 1975–1978 hän pelasi St. Louis Bluesissa siirtyen viimeisellä kaudella Atlanta Flamesiin, jossa hän pelasi vuoteen 1980 saakka. Flames muutti Calgaryyn ja MacMillan pelasi 1980–1982 Calgary Flamesissa. Hän lopetti NHL-uransa vuonna 1985 pelaten viimeiseksi Chicago Black Hawksissa. Uran jälkeen hän on toiminut Scouttina Calgary Flamesille aina näihin päiviin saakka.
Templeuve-en-Pévèle
Templeuve-en-Pévèle on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Kunnan nimi oli vuoteen 2015 saakka Templeuve. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Lillestä kaakkoon.
Kunnan nähtävyyksiä on tuulimylly "Moulin de Vertain", jonka historia ulottuu mahdollisesti 1400-luvulle saakka. Tuulimyllyn toiminta loppui vuonna 1908. Tämän jälkeen se kärsi suuria tuhoja toisessa maailmansodassa, mutta se kunnostettiin vuonna 1980.
Kunnan läpi kulkee polkupyöräkilpailu Pariisi–Roubaix'n reitti sekä siihen kuuluva mukulakivikatuosuus, joka tunnetaan nimellä Vertainin tuulimyllyn kivetty tie ("Pavé du Moulin-de-Vertain").
Formula 2 Venäjän Grand Prix 2018
Formula 2 Venäjän Grand Prix 2018 oli Formula 2 -kauden 2018 11. osakilpailu, joka ajettiin 29.–30. syyskuuta Sotšin katuradalla Venäjällä.
GP3 Venäjän Grand Prix 2018
GP3 Venäjän Grand Prix 2018 oli GP3-kauden 2018 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 29.–30. syyskuuta Sotšin katuradalla Venäjällä.
Steadfast Noon
Steadfast Noon on Pohjois-Atlantin liiton ilmasotaharjoitus, jossa Euroopassa harjoitellaan taktisten B61-ydinpommien käyttöä hävittäjälentokoneilla.
Mitch Kupchak
Mitchell William ”Mitch” Kupchak (s. 24. toukokuuta 1954 Hicksville, New York) on yhdysvaltalainen koripallojohtaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on toiminut urallaan muun muassa Los Angeles Lakersin general managerina. Pelaajana NBA:ssa Washington Bulletsia ja Lakersia edustanut Kupchak voitti kolme NBA:n mestaruutta, ja hänet valittiin vuonna 1977 eseen. Yhdysvaltain maajoukkueessa Kupchak voitti olympiakultaa Montréalissa 1976.
Kupchak pelasi yliopistokoripalloa vuodet 1972–1976 Pohjois-Carolinan (Chapel Hill) yliopiston joukkueessa. Viimeisellä yliopistokaudellaan hänet valittiin konferenssinsa vuoden pelaajaksi. Washington Bullets varasi hänet NBA:han 13. vuorolla .
NBA-tulokaskaudellaan 1976–1977 Kupchak oli sentterinä sarjan toiseksi tarkin kahden pisteen korien ja pelitilannekorien heittäjä, ja hänet nimettiin eseen. Seuraavat kaudet Kupchak pelasi isona laitahyökkääjänä edustaen Bulletsia vuoteen 1981 asti voittaen seurassa NBA:n mestaruuden vuonna 1978. Tämän jälkeen hän siirtyi Los Angeles Lakersiin jota edusti Bulletsin tavoin viisi kautta. Kupchakin Lakers-aikaa haittasivat loukkaantumiset, ja hän muun muassa ei pelannut polvivamman vuoksi kaudella 1982–1983 lainkaan. Kupchak voitti Lakersissa kaksi NBA:n mestaruutta vuosina 1982 ja 1985.
Yhdysvaltain maajoukkueessa Kupchak voitti yliopistovalmentajansa Dean Smithin alaisuudessa olympiakultaa Montréalissa 1976.
Pelaajauransa jälkeen Kupchak siirtyi työskentelemään Lakersin organisaatiossa ja toimi myöhemmin 17 kauden ajan Lakersin general managerina. Keväällä 2018 hän aloitti Charlotte Hornetsin general managerina.
Japanin Grand Prix 2019
Japanin Grand Prix 2019 (virallisesti 2019 Formula 1 Japanese Grand Prix) on Formula 1 -kauden 17. osakilpailu, joka ajetaan 13. lokakuuta Suzukan moottoriradalla Japanissa.
Ford Corsair (1989)
Ford Corsair on Fordin vuosina 1989–1992 Australian markkinoille valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka oli uudelleennimetty Nissan Pintara. Sen oli tarkoitus korvata Mazda 626 -malliin perustuva Ford Telstar, mutta autoja myytiin toistensa rinnalla, Telstaria kuitenkin ainoastaan urheilullisena TX5-mallina.
Korimalleina olivat neliovinen sedan ja hyvin paljon farmaria muistuttava viisiovinen hatchback. Moottorivaihtoehdot olivat 2,0- (111 hv) ja 2,4-litraiset (128 hv) bensiinimoottorit. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai neliportainen automaattivaihteisto.
Arttu Nevasaari
Arttu Nevasaari (s. 23. tammikuuta 2000 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Nevasaari laukoo oikealta.
Nevasaari aloitti Oulun Kärppien luistelukoulussa 4-vuotiaana. Oulun Kärpät 46 ry valitsi hänet E-juniorina maaliskuun 2011 kuukauden junioriksi. Kaudella 2010–2011 Nevasaari oli C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa joukkueensa paras maalintekijä 23 osumallaan, joilla hän sijoittui koko sarjan maalipörssissä kuudenneksi. Pudotuspeleissä Nevasaari jakoi kuudella osumallaan Kärppien sisäisen maalipörssin voiton Jesse Koskenkorvan ja Samuli Ervastin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Nevasaari palkittiin sarjan vuoden tulokkaana Timo Jutila -palkinnolla.
Kauden 2015–2016 Nevasaari pelasi suurimmaksi osaksi Kärppien B-nuorissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Nevasaari vahvisti myös seuran C-nuoria, joiden paras maalintekijä hän oli pudotuspeleissä viidellä osumallaan. Nevasaari voitti kauden päätteeksi myös C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2016–2017 hän oli Kärppien B-nuorten paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 26+17=43. Nevasaari voitti koko B-nuorten SM-sarjan maalipörssin ja hänet palkittiin tämän myötä Raimo Summanen -palkinnolla. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssia. Nevasaari palkittiin kauden päätteeksi myös sarjan parhaana pelaajana Esa Tikkanen -palkinnolla ja parhaana hyökkääjänä Esa Peltonen -palkinnolla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2017–2018 hän oli 18 osumallaan Kärppien A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä Atte Karppisen kanssa. Nevasaari voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kaudeksi 2018–2019 Nevasaari siirtyi vuoden mittaisella SM-liigasopimuksella Turun Palloseuraan. Hän aloitti kautensa seuran A-nuorissa. Nevasaari teki liigadebyyttinsä runkosarjan kahdeksannella kierroksella 29. syyskuuta 2018 Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin TPS:n nelosketjun oikeaan laitaan Jonne Virtasen ja Oskari Siikin viereen. Nevasaari sai ottelussa jääaikaa 7.27 minuuttia.
Nevasaari pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Nevasaari pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016, jolloin hän oli kahdella osumallaan Suomen paras maalintekijä Niklas Nordgrenin kanssa. Nevasaari pelasi myös nuorten olympialaissa, Lillehammerissa vuonna 2016, jolloin hän toimi Suomen varakapteenina. Yhteensä Nevasaari on pelannut 40 poikien maaottelua.
Nevasaari valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2015.
Ford Corcel
Ford Corcel on Fordin vuosina 1968–1986 Etelä-Amerikan markkinoille valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Sen seuraajaksi tuli Ford Del Rey.
Ensimmäisen sukupolven Corcel esiteltiin syksyllä 1968 neliovisena sedanina. Alkuperäinen 1,3-litrainen moottori oli peräisin Renault 12 -mallista. Vuonna 1969 tuli saataville kaksiovinen coupé, keväällä 1970 lisäksi kolmiovinen farmarimalli Belina.
Vuonna 1973 Corcel koki kasvojenkohotuksen, ja samassa yhteydessä osaan malleista tuli 1,4-litrainen moottori. Toinen pienempi kasvojenkohotus tuli vuonna 1975, jolloin Ford-logo siirtyi etusäleiköstä konepellin reunaan, jossa jo ennestään oli kirjoitettuna valmistajan nimi.
Toisen sukupolven Corcel esiteltiin vuonna 1977 kaksiovisena sedanina. Myös farmarimalli Belina oli saatavana, mutta neliovinen sedan sen sijaan ei kuulunut mallivalikoimaan. Vuonna 1982 tuli lisäksi markkinoille Corceliin perustuva lava-automalli Ford Pampa.
Ford Ranger
Ford Ranger on Fordin vuodesta 1998 lähtien valmistama lava-automalli. Se jakaa suuren osan tekniikastaan Mazdan lava-automallien kanssa.
Ensimmäisen sukupolven Ranger perustuu Mazda B-sarjaan. Australiassa ja Uudessa-Seelannissa Rangeria myytiin Ford Courier -nimisenä. Malliin perustuu myös katumaasturimalli Ford Everest.
Vuonna 2002 Ranger koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudet ajovalot ja etusäleikön.
Toisen sukupolven Ranger perustuu Mazda B-sarjan korvanneeseen BT-50-malliin. Ford Everest oli jälleen Rangeriin perustuva katumaasturimalli.
Vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä Ranger sai tulokseksi kaksi tähteä viidestä.
Vuonna 2009 Ranger koki kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin sen keulan ilmettä uusilla ajovaloilla, etusäleiköllä ja puskurilla.
Kolmannen sukupolven Ranger esiteltiin Sydneyn autonäyttelyssä syksyllä 2010. Se on Fordin australialaisen osaston suunnittelema, eikä enää perustu Mazdan lava-automallien tekniikkaan. Toisen sukupolven Mazda BT-50 perustuu kuitenkin alustaltaan ja tekniikaltaan uusimpaan Ranger-malliin. Myös kolmannen sukupolven Rangerista on joillain markkinoilla myynnissä katumaasturiversio Ford Everest.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Ranger sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2015 Ranger koki kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin sen keulan ilmettä.
Toisen kasvojenkohotuksensa kokenut Ranger esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2018. Se tuli myyntiin myös Pohjois-Amerikassa, jossa Rangeria myydään nyt ensimmäistä kertaa samanlaisena kuin muilla markkina-alueilla.
Ford Everest
Ford Everest on Fordin vuodesta 2003 lähtien valmistama katumaasturimalli, joka korvasi Ford Raiderin. Se perustuu Ford Ranger -lava-autoon. Intiassa auto tunnetaan nimellä Ford Endeavour. Mallia ei myydä lainkaan Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.
Ensimmäisen sukupolven Everest perustuu vuonna 1998 esiteltyyn ensimmäisen sukupolven Ford Rangeriin, joka puolestaan jakaa suuren osan tekniikastaan Mazda B-sarjan kanssa.
Toisen sukupolven Everest esiteltiin samana vuonna kuin toisen sukupolven Ford Ranger, joka perustuu Mazda B-sarjan korvanneeseen BT-50-malliin.
Vuonna 2009 Everest koki kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin sen keulan ilmettä uusilla ajovaloilla, etusäleiköllä ja puskurilla.
Kolmannen sukupolven Everest perustuu vuonna 2011 esiteltyyn kolmannen sukupolven Rangeriin, joka on Fordin australialaisen osaston kehittämä.
Vuonna 2018 Everest koki kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin sen etusäleikköä. Uutuutena oli 2,0-litrainen dieselmoottori, jonka yhteydessä on 10-portainen automaattivaihteisto.
Ford Territory (2018)
Ford Territory on Fordin vuodesta 2018 lähtien Kiinan markkinoille valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se ei ole kokonaan Fordin omaa suunnittelua, vaan perustuu sen kiinalaisen yhteistyökumppanin Jiangling Motorsin Yusheng S330 -malliin.
NHL:n varaustilaisuus 1989
NHL:n vuoden 1989 varaustilaisuudessa valittiin 12 varauskierroksen aikana yhteensä 252 pelaajaa. Varaustilaisuuden ensimmäinen varaus oli ruotsalainen keskushyökkääjä Mats Sundin, jonka Quebec Nordiques varasi. Sundinista tuli näin NHL:n kaikkien aikojen ensimmäinen eurooppalainen ykkösvaraus.
Ennen varaustilaisuuden alkamista Nordiquesin arvioitiin varaavan ensimmäisenä joko Sundinin tai kanadalaisen Dave Chyzowskinin. Sundin pelasi NHL:ssä lopulta 18 kauden aikana 1 346 ottelua, kun taas lopulta toisena varattu Chyzowski pelasi vain 128 ottelua.
==
NHL:n varaustilaisuus 1986
NHL:n vuoden 1986 varaustilaisuudessa valittiin 12 varauskierroksen aikana yhteensä 252 pelaajaa. Varaustilaisuuden ensimmäinen varaus oli kanadalainen Joe Murphy.
Raadin lentokenttä
Raadin lentokenttä on entinen lentokenttä ja sotilastukikohta Virossa, pari kilometriä Tarton keskustasta koilliseen. Lentokenttä sijaitsee pääosin Tarton kunnan, osittain myös Tarton kaupungin alueella. Lentokentällä oli yksi kolme kilometri pitkä, betonipäällysteinen kiitotie. Tällä hetkellä kentällä sijaitsee Viron kansallismuseo.
Lentokenttä rakennettiin Raadin kartanon maille. Lentokentältä lennettiin ensilennot vuonna 1914. Neuvostomiehityksen aikana Raadin kenttä oli yksi Neuvostoliiton strategisista lentotukikohdista, ainoa Baltian alueella.
Viimeiset lennot kentältä lennettiin vuonna 1996.
Kiitotien länsipäähän avattiin vuonna 2016 Viron kansallismuseon uusi päärakennus.
Marigot
Marigot on Ranskalle kuuluvan Saint-Martinin pääkaupunki. Se sijaitsee Saint-Martinin länsirannikolla.
Marigot perustettiin noin vuonna 1969 ja sai nimensä useista soista, joita alueella oli. Se kasvoi nopeasti 1700-luvulla sokeriruokon tuotannon ansiosta. Vuosina 1970 ja 1990 kaupunkia laajennettiin.
Marigot koostuu kahdeksasta kaupunginosasta, jotka ovat Agrément, Hameau Du Pont, Galisbay, Concordia, Sandy Ground, Saint James ja Bellevue.
Dibao
Dibao on kiinalainen vähimmäistoimeentulon turvaava sosiaalituki. Dibao on maailman suurin sosiaalitukiohjelma.
Kiina aloitti 1990-luvulla kokeilut toimeentulojen nostamiseksi riittävälle tasolle antamalla henkilön ansaitseman toimeentulon päälle sosiaalitukea. Dibao otettiin ensimmäisenä käyttöön Shanghain suurkaupungissa vuonna 1993. Ohjelma laajennettiin koskemaan maanlaajuisesti kaupunkeja vuonna 1999 ja laajennettiin maanlaajuiseksi koskemaan myös maaseutua vuonna 2007. Dibao vaihtelee asuinpaikan mukaan, esimerkiksi Pekingissä se on korkeampi kuin maaseudulla. Rikkaissa kaupungeissa dibaota jaetaan anteliaasti, jotta sopimattomiksi ajatellut ihmiset eivät olisi ulkona kadulla, vaan pysyisivät kotona. Sen sijaan köyhissä kaupungeissa dibaota jaetaan kitsaasti, sillä ajatellaan että köyhät voivat työskennellä ulkosalla ja ansaita, jolloin kaupunki säästää rahaa.
Sekä kaupunkilaiset että maalaiset tuensaajat ovat osoittaneet tarkoittamattomia käyttäytymyksellisiä ja subjektiivisia vaikutuksia. Dibaota saavilla on taipumuksena elää isoloituneemmin ja yhteiskunnasta irrallisemmin sekä osallistuvat vähemmän vapaa-ajan viettoon ja sosiaalisiin aktiviteetteihin kuin henkilöt jotka eivät saa tukea. Dibaoon liittyy stigmaa, häpeää ja siihen epätoivoa ettei voi kasvattaa tulotasoa tai nousta korkeampaan yhteiskuntaluokkaan, mitkä aiheuttavat epäonnellisuutta ja tyytymättömyyttä elämään.
Pyhä Valerius
Pyhä Valerius (myös Valery tai Trierin Valerius; latinan ilmaisusta "vahva", "jykevä" tai "terve"; 200-luku - n. 320) oli piispa ja pyhimys. Tarkalleen hän oli Trierin toinen piispa ja piispa Eucharimin seuraaja. Häntä on tradition mukaan pidetty pyhän Pietarin opetuslapsenna, vaikka tiedetään hänen olleen piispa 300-luvulla. Miehen tunnuksia ovat piispan vaatteet, mitra, kirja ja piispan sauva. Piispasta ei ole säilynyt luotettavia dokumentteja. Hänen muistopäiväänsä vietetään 29. tammikuuta. Muita Valerius-nimisiä pyhimyksiä ovat pyhä Afrikan Valerius, pyhä Saragossan Valerius, pyhä Langresin Valerius, pyhä Soissonsin Valerius, pyhä Caesarean Valerius ja pyhä Limogesin Valerius.
Pellervo (lehti)
Pellervo oli Pellervo-Seuran vuonna 1899 perustama maatalouden ammattilehti. Sen seuraajina aloittivat vuonna 1999 Maatilan Pellervo ja Kodin Pellervo.
Bagnoregio
Bagnoregio on kunta Italiassa Lazion alueen pohjoisosassa. Se sijaitsee Viterbon maakunnassa Umbrian rajan tuntumassa. Bagnoregion suojeluspyhimys on 1200-luvulla elänyt fransiskaaniteologi Bonaventura.
Bagnoregio sijaitsee Keski-Italiassa Volsinin vuoristossa noin 90 kilometriä Roomasta pohjoisluoteeseen ja noin 25 kilometriä Viterbosta pohjoiseen. Bagnoregiosta kymmenisen kilometriä länteen sijaitsee Bolsenanjärvi. Maanjäristysriskiä arvioivassa neliportaisessa Classificazione sismica -luokituksessa Bagnoregion vyöhykkeeksi on määritelty 2B.
Bagnoregion alueella on todistettavasti asuttu jo neoliittisella kaudella 6000–3000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Etruskien aikakaudella paikkakunta oli Volsiniin kaupungin vaikutuspiirissä. Roomalaiset ottivat alueen haltuunsa vuonna 264 eaa. Rooman valtakunnan romahdettu aluetta hallitsivat muun muassa visigootit, langobardit ja frankit. Sittemmin Bagnoregiosta tuli osa Kirkkovaltiota, joka liitettiin Italiaan vuonna 1870.
Bagnoregion nimi oli muinoin Balneum Regium, josta se kehittyi muotoon Bagnorea. Legendan mukaan eräs langobardien kuningas - kenties Alboin - paranteli vaivojaan Balneum Regiumin tervehdyttävillä vesillä.
Vuonna 1695 Bagnoregioa runteli maanjäristys, jossa kuoli 32 ihmistä.
Bagnoregion väkiluku oli korkeimmillaan 1900-luvun alussa, jolloin asukkaita oli yli 5 000. Väkimäärä kääntyi toisen maailmansodan jälkeen laskuun, joka tasaantui 2000-luvulla.
Bagnoregion perinteisiin elinkeinoihin kuuluu käsityöläisyys. Turisteja houkuttelee paikkakunnalle etenkin Civita di Bagnoregio, jonka yhdistys nimeltään I borghi più belli d'Italia on kelpuuttanut Italian kauneimpien kylien joukkoon. Bagnoregion muut kylät ovat Capraccia, Castel Cellesi, Ponzano ja Vetriolo.
Bagnoregion paikallisen maantieliikenteen tärkein yhteys on strada provinciale 6. Italian merkittävin moottoritie Autostrada del Sole (Milano–Napoli) kulkee Bagnoregion itäpuolitse. Orvieton liittymästä on yhteys alemman tason tieverkkoon, jota myöten pääsee Bagnoregion alueelle. Lähin rautatieasema on Montefiasconen kaupungissa Bagnoregion lounaispuolella.
NRP Hidra (P376)
NRP Hidra (runkonumero P376) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1963 ja otettiin palvelukseen 11. huhtikuuta 1964.
Alus on poistettu palveluksesta 1976.
NRP Lira (P361)
NRP Lira (runkonumero P361) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 19. kesäkuuta.
Alus on poistettu palveluksesta 1975.
NRP Orion (P362)
NRP Orion (runkonumero P362) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 14. toukokuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 24. lokakuuta.
Alus on poistettu palveluksesta 1975.
Leonhard Seppala
Leonhard ”Sepp” Seppala (14. syyskuuta 1877 Yykeänperä, Norja – 28. tammikuuta 1967 Seattle, Yhdysvallat) oli tunnettu Norjasta lähtöisin ollut yhdysvaltalainen koiravaljakko-ohjastaja, joka oli etniseltä taustaltaan isänsä puolelta länsipohjalainen ja äitinsä puolelta kveeni. Seppala teki tammikuussa vuonna 1925 kuuluisan seerumiviestin Nomen kaupunkiin Alaskaan, minkä johdosta hän pelasti useita ihmisiä kurkkumätäepidemialta ja teki samalla siperianhuskyn koirarodusta maailmanlaajuisesti tunnetun.
NRP Centauro (P1130)
NRP Centauro (runkonumero P1130) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1965.
Alus on poistettu palveluksesta ja luovutettu Angolalle 1975.
Damien Riat
Damien Riat (s. 26. helmikuuta 1997 Genève, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa National Leaguen EHC Bielissä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Riat osaa pelata myös keskellä. Hän laukoo oikealta.
Riat on Genève-Servette HC:n kasvatti. Hän siirtyi jo 15-vuotiaana Kanadaan SMHL-juniorisarjan Notre Dame Argosiin kaudeksi 2012–2013. Kaudella 2013–2014 Riat oli joukkueen toiseksi paras pistemies Dillon Dubén jälkeen tehoilla 18+38=56, joilla hän sijoittui koko sarjan pistepörssissä seitsemänneksi. Riat voitti kauden päätteeksi SMHL:n mestaruuden. QMJHL-joukkue Val-d’Or Foreurs varasi hänet 44. pelaajana .
Kaudeksi 2014–2015 Riat siirtyi kuitenkin yhdessä hänen kanssaan Notre Damessa pelanneiden, maanmiehensä Makai Holdenerin ja kanadalaisen Elijah Francisin kanssa Ruotsiin Malmö Redhawksin J20-junioreihin. Riat edusti joukkuetta kauden aikana myös Junior Club World Cupissa. Hän debytoi myös seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa Riat pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2015–2016 Riat palasi Genève-Servette HC:hen, jonka National League A -joukkueen kanssa hän teki kolmivuotisen sopimuksen. Riat teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan avauskierroksella 22. elokuuta 2015 tšekkiläistä HC Sparta Prahaa vastaan. NLA:ssa hän debytoi runkosarjan avauskierroksella 11. syyskuuta 2015 HC Ambrì-Piottaa vastaan. Riat teki ottelussa myös NLA-uransa avausmaalin ja sai syöttöpisteen Noah Rodin tekemään maaliin. Kaikkiaan hän teki tulokaskaudellaan 45 runkosarjaottelussa tehot 9+12=21 ja neljässä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. CHL:ssä Riat teki neljässä ottelussa yhden syöttöpisteen. Sveitsin Cupissa hän teki kahdessa ottelussa tehot 2+2=4.
Washington Capitals varasi Riatin neljännellä kierroksella 117. pelaajana . Kaudella 2017–2018 hän teki NL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+12=24. Riat jakoi Servetten sisäisen maalipörssin toisen sijan Juraj Šimekin kanssa edellään vain Jeremy Wick. Kolmen Servettessä vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2018–2019 kaksivuotisella sopimuksella EHC Bieliin.
Riat edusti Sveitsiä MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Riat on pelannut 22 A-maaottelua tehopistein 7+2=9.
Riat pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Sveitsin varakapteenina. Riat oli tehoilla 1+5=6 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Jonas Siegenthalerin kanssa ja heidän edellään sisäisessä pistepörssissä oli vain Nico Hischier.
Riat pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Sveitsin varakapteenina. Riat jakoi joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin voitoin Denis Malginin kanssa tehoilla 3+2=5. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2013 ja 2014 sekä alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2014. Yhteensä Riat on pelannut 26 nuorten ja 40 poikien maaottelua.
Riatin pikkuveli Arnaud on Genève-Servette HC:n NL-joukkueen sopimuspelaaja.
NRP Sagitário (P1134)
NRP Sagitário (runkonumero P1134) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 4. syyskuuta 1965.
Alus on poistettu palveluksesta 1976.
Suomen urheilu 1950
Suomen urheilu 1950 käsittelee vuoden 1950 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Erillisellä naisten listalla viisi parasta olivat:
Brett Kavanaugh
Brett Michael Kavanaugh (s. 12. helmikuuta 1965 Washington, DC, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tuomari. Hän toimi Yhdysvaltain liittovaltion Columbian piirin vetoomustuomioistuimessa 2006–2018. Lokakuussa 2018 hänestä tuli Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari.
Yhdysvaltojen presidentti Donald Trump nimitti Kavanaugh’n heinäkuussa 2018 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi eläkkeelle siirtyvän Anthony Kennedyn seuraajaksi.
Yhdysvaltain senaatti vahvisti 6. lokakuuta 2018 Kavanaugh’n nimityksen korkeimman oikeuden tuomariksi äänin 50–48. Kavanaugh vannoi virkavalan samana päivänä. Kahden virallisen valan vannomisen lisäksi järjestettiin Valkoisessa talossa 8. lokakuuta erillinen seremonia.
Kavanaugh’n nimitysprosessin ollessa käynnissä Palo Alton yliopiston psykologian professori Christine Blasey Ford esitti Kavanaugh’ta vastaan syytöksen, jonka mukaan tämä oli seksuaalisesti kähminyt häntä 1980-luvulla Fordin ollessa 15- ja Kavanaugh’n 17-vuotias. Väitteelle ei löytynyt todistajia, eikä Kavanaughin historiassa ole esiintynyt mitään vastaavaa aikaisemmin. Kavanaugh kiisti syytöksen ja piti sitä poliittisena hyökkäyksenä. Kavanaugh’n vastaiset mielenosoitukset ovat olleet median mukaan huomattavia, ja lokakuussa väitettiin jopa yli 300 mielenosoittajan joutuneen pidätetyksi laittoman mielenosoituksen takia. Muita, peruttuja syytöksiä esitettiin, kuten Julie Swetnickin joukkoraiskaussyyte.
1990-luvulla Kavanaugh työskenteli erityissyyttäjä Kenneth Starrin alaisuudessa ja osallistui presidentti Bill Clintonin seksiskandaalin tutkintaan. Niin kutsuttu ”Starrin raportti” julkaistiin 11. syyskuuta 1998. Raportissa esiteltiin 11 perustetta, joiden mukaan Clinton olisi pitänyt asettaa valtakunnanoikeuteen. Kavanaugh kannattaa nykyisin niin sanottua "executive privilege" -periaatetta, jonka mukaan presidentillä on oikeus kieltäytyä todistamasta tai toimittamasta todistusaineistoa rikostutkinnan ja oikeudenkäynnin yhteydessä.
ITA Nordic
ITA Nordic Oy on suomalainen konepajayritys.
Yrityksen toimipiste sijaitsee Puntalassa Etelä-Karjalassa.
Yritys valmistaa sorvattavia ja jyrsittäviä kappaleita sekä erittäin vaativia ja monimutkaisia osakokonaisuuksia. Tuotteet toimitetaan asiakkaan tarpeiden mukaan pienissä tai suurissa erissä, muutaman kappaleen tai satojen kappaleiden sarjoina.Esko Matikainen perusti ITA Nordic Oy:n Imatralle vuonna 1980 nimellä Imatran Työstöasennus Oy. Aluksi yrityksessä työskenteli kolme henkilöä ja yrityksellä oli pari työstökonetta.
Yritys teki pääasiassa huolto- ja kunnossapitotöitä paikalliselle puunjalostus- ja metalliteollisuudelle.
Vuonna 1988 muutti uusiin toimitiloihin Imatran Vuoksenniskalle. 1990-luvun lopulla yrityksessä oli noin 10 työntekijää.
Ensimmäiset investoinnit CNC-koneisiin tehtiin 90-luvun lopulla. Tästä alkoivat tasaisen kasvun vuodet 2000-luvun alkupuoliskolla.
Yritys muutti jälleen uusiin toimitiloihin vuoden 2006 lopulla. Tuolloin tehtiin isoja investointeja uuteen konekantaan, esim. FMS, uudet jyrsinkoneet ja robotiikka.
Yrityksestä oli kasvanut sopimusvalmistaja useille suomalaisille nimekkäille laitevalmistajille.
Ensimmäiset merkittävät vientiasiakkaat saatiin vuonna 2010. Viennin kasvaessa yritys nimettiin ITA Nordic Oy:ksi vuonna 2014.
Tuotannon laajennus jatkui vuonna 2018, jolloin otettiin käyttöön 1000m2 uutta tuotantotilaa ja 700m2 uutta varastotilaa.
Tänä päivänä yrityksellä on moderni pitkälle automatisoitu konekanta. Tuotantohallissa on 15 CNC-konetta ja 10 teollisuusrobottia.
Henkilöstön 45 ammattilaista vastaavat yrityksen laadukkaasta toiminnasta. Laadunvarmistuksessa käytetään nykyaikaisia mittaus- ja seurantamenetelmiä,
ja käytössä on 3D CMM laite sekä särötarkastuslaitteet.
DNV Certification Oy/Ab on suorittanut laatu- ja ympäristöjärjestelmän sertifioinnin.
Laatujärjestelmä on standardin SFS-EN ISO 9001:2015 mukainen ja Ympäristöjärjestelmä on vastaavasti SFS-EN ISO 14001:2015 mukainen.
Yritys on rekisteröity Achilles Power & Tech verkostoon (Supplier # 159239).
1. laskuvarjoarmeija
Saksan 1. laskuvarjoarmeija ("1. Fallschirm-Armee") oli Saksan maavoimien toisen maailmansodan aikainen Luftwaffeen kuulunut 30 000 sotilaan jalkaväkiarmeija. Yhtymä muodostettiin 1. maaliskuuta 1943 ja sen joukot osallistuivat Operaatio Market Gardenin taisteluihin viivyttäen liittoutuneiden etenemistä Alankomaissa. Joukot taistelivat myös itärintamalla ja 18. marraskuuta 1944 1. laskuvarjoarmeija taisteli Kanadan 1. armeijaa vastaan Reichswaldin taistelussa. Myöhemmin 1. laskuvarjoarmeija taisteli Operaatio Varsityssa liittoutuneita vastaan. 1. laskuvarjoarmeija antautui liittoutuneille lopullisesti 8. toukokuuta 1945.
1. laskuarmeijan komentajina olivat:
NRP Cacine (P1140)
NRP Cacine (runkonumero P1140) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 6. toukokuuta 1969.
Alus on poistettu palveluksesta.
NRP Cunene (P1141)
NRP Cunene (runkonumero P1141) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 19. joulukuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 6. kesäkuuta 1969.
Alus on poistettu palveluksesta.
NRP Mandovi (P1142)
NRP Mandovi (runkonumero P1142) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1969 ja otettiin palvelukseen 2. syyskuuta.
Alus on poistettu palveluksesta.
NRP Rovuma (P1143)
NRP Rovuma (runkonumero P1143) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 30. toukokuuta 1969 ja otettiin palvelukseen 14. marraskuuta 1969.
Alus on poistettu palveluksesta.
Norfloksasiini
Norfloksasiini (CHNOF) on fluorokinoloneihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina useiden bakteeri-infektioiden hoidossa.
Huoneenlämpötilassa norfloksasiini on valkoista tai kellertävää hygroskooppista kiteistä ainetta. Norfloksasiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien DNA:n jakautumisessa tarvitsemia entsyymejä ja siten estää solujen jakaantumisen. Norfloksasiini on tehokas erityisesti aerobisia gramnegatiivisia bakteereja ja eräitä grampositiivisia bakteereja vastaan. Anaerobisiin bakteereihin se ei tehoa. Norfloksasiinia käytetään esimerkiksi bakteeriripulin, virtsarakontulehduksen, virtsatietulehdusten, silmätulehdusten, eturauhastulehduksen ja bakteerien aiheuttamien sukupuolitautien hoidossa. Norfloksasiini on osittain korvattu uudemmilla antibiooteilla.
Tyypillisimmät norfloksasiinin aiheuttamat haittavaikutukset ovat pääkipu, huonovointisuus, huimaus ja maksaentsyymiarvojen kohoaminen. Yhdiste voi aiheuttaa maksa- tai haimatulehduksen. Norfloksasiinin käytön ja jänteiden repeämien välillä on osoitettu olevan yhteys.
Norfloksasiinin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 3-kloori-4-fluorianiliini reagoi dietyylietoksimetyleenimalonaatin kanssa substituutioreaktiolla. Kuumennettaessa tämä tuote syklisoituu ja muodostuu kinoliinijohdannainen. Tämä yhdiste reagoi bromietaanin kanssa ja esteriryhmä hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa. Viimeisessä vaiheessa yhdiste reagoi piperatsiinin kanssa nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla.
NRP Limpopo (P1160)
NRP Limpopo (runkonumero P1160) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1972 ja otettiin palvelukseen 9. huhtikuuta 1973.
Alus on poistettu palveluksesta.
NRP Save (P1161)
NRP Save (runkonumero P1161) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus.
Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1972 ja otettiin palvelukseen 31. lokakuuta 1973.
Alus on poistettu palveluksesta.
Ford Laser
Ford Laser on Fordin vuosina 1981–2002 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka perustui koko valmistushistoriansa ajan Mazda 323 -malliin. Tämä oli seurausta Fordin ostettua 25 prosentin osuuden Mazdasta vuonna 1979. Laseria ei myyty lainkaan Euroopan tai Pohjois-Amerikan markkinoilla. Australiassa se korvasi takavetoisen Ford Escortin. Laserin seuraajaksi tuli maailmanlaajuisesti myyty Ford Focus.
Ensimmäisen sukupolven Laser esiteltiin vuonna 1981. Korimalleina olivat kolmi- ja viisioviset hatchbackit sekä neliovinen sedan, jota myytiin nimellä Ford Meteor. Se toimi Australiassa väliaikaisena seuraajana Ford Cortinalle, mutta pian esiteltiin mallin virallisesti korvannut Ford Telstar.
Moottorivalikoimassa olivat 1,1-, 1,3- (64 hv) ja 1,5-litraiset (72 hv). Voimansiirtona oli nelivaihteinen manuaalivaihteisto, lisävarusteena oli saatavana viisivaihteinen manuaali- tai kolmiportainen automaattivaihteisto. Kolmiovista tarjottiin Sport-mallina, jossa 1,5-litraisen moottorin teho oli kaksoiskaasuttimien ansiosta nostettu 81 hevosvoimaan.
Vuonna 1983 Laser koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudet ajovalot ja etusäleikön. Peräosassa takavalojen väliin tuli musta paneeli. Uudistuksen yhteydessä mallin koritunnukseksi vaihtui KB.
Toisen sukupolven esiteltiin vuonna 1985. Uusia korimalleja olivat kaksiovinen cabriolet ja viisiovinen farmari, jota myytiin Meteor-mallinimen alla. Pohjois-Amerikassa Laserin hatchback- ja farmarikorimallit tulivat vuonna 1987 myyntiin ylellisempänä Mercury Tracer -mallina.
Laser koki vuonna 1987 kasvojenkohotuksen, jossa tehtiin uudistuksia etu- ja takavaloihin, konepeltiin ja etusäleikköön. Meteor-nimen käytöstä sedanissa ja farmarissa luovuttiin, ja niitä myytiin nyt muiden korimallien tapaan Laser-nimisenä. Kasvojenkohotuksen yhteydessä koritunnukseksi vaihtui KE.
Kolmannen sukupolven Laser esiteltiin vuonna 1989. Farmarimallista luovuttiin ja kolmiovinen muuttui muodoiltaan coupémaiseksi. Pohjois-Amerikassa mallia myytiin Ford Escort- ja Mercury Tracer -nimisinä, ja molemmista oli myös saatavana farmarimalli Laserista poiketen.
Syksyllä 1991 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä koritunnukseksi vaihtui KH.
Neljännen sukupolven Laser esiteltiin vuonna 1994. Kolmiovinen tunnettiin Laser Lynx- ja viisiovinen Laser Liata -nimisenä. Taiwanissa kolmiovista myytiin nimellä Ford Aztec ja sedanin nimenä oli Ford Liata.
Malli koki ensimmäisen kasvojenkohotuksensa vuoden 1996 lopulla (koritunnus KL) ja toisen loppuvuonna 1997 (koritunnus KM).
Viidennen sukupolven Laser esiteltiin vuoden 1998 lopussa. Malesiassa mallia myytiin nimellä Ford Lynx. Taiwanissa sedanin nimenä oli Ford Tierra ja hatchbackia myytiin Ford Life -nimisenä. Kun Tierra koki kasvojenkohotuksen, alkuperäinen malli jäi sen rinnalle mallistoon edullisempana vaihtoehtona Ford Activa -nimellä. Sitä myytiin molempina korimalleina.
Vuoden 2001 alussa Laser koki pienen kasvojenkohotuksen, jolloin koritunnukseksi vaihtui KQ. Keväällä 2002 Ford esitteli urheilullisen Laser SR2 -mallin, jossa oli 2,0-litrainen moottori. Uudessa-Seelannissa se tunnettiin nimellä Laser XRi.
Ford Telstar
Ford Telstar on Fordin vuosina 1982–1999 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka perustui koko valmistushistoriansa ajan Mazda 626 -malliin. Tämä oli seurausta Fordin ostettua 25 prosentin osuuden Mazdasta vuonna 1979. Telstaria ei myyty lainkaan Euroopan tai Pohjois-Amerikan markkinoilla. Australiassa se korvasi Ford Cortinan. Telstarin seuraajaksi tuli Ford Mondeo.
Ensimmäisen sukupolven Telstar esiteltiin vuonna 1982 korvaamaan Ford Cortina. Väliaikaisesti Cortinan korvaajana oli toiminut pienempi Ford Meteor. Telstar oli saatavana neliovisena sedanina tai viisiovisena hatchbackina.
Vuonna 1985 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä koritunnukseksi vaihtui AS.
Toisen sukupolven Telstar esiteltiin vuonna 1987. Uutena korimallina oli viisiovinen farmari.
Vuoden 1990 alussa Telstar koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa se sai uuden etusäleikön ja takavaloja uudistettiin. Uudistuksen yhteydessä koritunnukseksi vaihtui AV.
Kolmannen sukupolven Telstar esiteltiin vuoden 1991 lopussa. Siitä ei tullut lainkaan farmarimallia, vaan edellisen sukupolven farmari pysyi uuden mallin rinnalla aina vuoteen 1997 saakka.
Vuonna 1994 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jolloin koritunnukseksi vaihtui AY. Seuraavana vuonna Telstarin myynti loppui Australiassa korvaavan Ford Mondeon tultua siellä markkinoille.
Vain Japanissa myytiin kolmannen sukupolven Telstarin kanssa rinnakkain Telstar II -nimistä mallia, joka perustui Mazda Capellaan.
Viidennen sukupolven Telstar esiteltiin vuonna 1997. Sitä myytiin vain Japanissa, sillä Ford Mondeo oli tullut markkinoille useimmissa maissa, joissa Telstar oli kuulunut mallistoon.
Ford Tempo
Ford Tempo on Fordin vuosina 1983–1994 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Ford Fairmontin. Se perustuu tekniikaltaan pohjoisamerikkalaiseen Ford Escortiin. Tempon ylellisempi sisarmalli oli nimeltään Mercury Topaz. Mallin seuraajaksi tuli Ford Contour.
Ensimmäisen sukupolven Tempo esiteltiin vuonna 1983. Etuvetoisuutensa ansiosta autossa oli suuremmat sisätilat kuin takavetoisessa edeltäjässään Fairmontissa, vaikka ulkomitoiltaan Tempo olikin pienempi. Muotoilultaan malli edusti Fordin uutta tyylisuuntaa, joka näkyi myös myöhemmin esitellyssä Ford Tauruksessa.
Vuonna 1986 Tempo koki kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin sen keulan ja perän ilmeitä. Näkyvin muutos oli uudet ajovaloumpiot. Mallivalikoimaa täydennettiin nelivetoisella versiolla.
Toisen sukupolven Tempo esiteltiin vuonna 1988. Autoa oli päällisin puolin uudistettu, mutta se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin alkuperäinen malli.
Nelivetoinen versio poistui mallivuoden 1991 valikoimasta. Vuonna 1992 Tempo koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa se sai uuden etusäleikön sekä korinväriset puskurit ja kylkilistat.
Chevrolet Cavalier (2016)
Chevrolet Cavalier on Chevroletin vuodesta 2016 lähtien valmistama keskiluokan neliovinen sedan, jota myydään Kiinassa ja Meksikossa. Se esiteltiin Chengdun autonäyttelyssä syksyllä 2016. Auto perustuu samalle General Motorsin Delta II -pohjalevylle kuin esimerkiksi ensimmäisen sukupolven Chevrolet Cruze.
Cavalierissa on 1,5-litrainen (113 hv) bensiinimoottori ja viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai kuusiportainen automaattivaihteisto.
Kehäkettu &amp; Setä Koponen: EP
Kehäkettu & Setä Koponen EP on suomalaisen rap-duon Edu Kehäkettusen ja Setä Koposen debyyttialbumi, jonka julkaisi 21" Produktio vuonna 2000. Albumi on myyty loppuun, ja on keräilyharvinaisuus.
Uncontrollably Fond
Uncontrollably Fond () on televisioyhtiö KBS2:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Woo-bin ja Bae Suzy.
Kirjeshakin Suomen-mestaruus
Kirjeshakin Suomen-mestaruus on kilpailu, jossa pelataan kirješakin Suomen mestaruudesta. Turnauksia on järjestetty vuodesta 1951 lähtien.
Alkuaikoina pelien siirrot välitettiin lähettämällä kirje postissa vastapelaajalle. Ensimmäisen, mutta tuolloin vielä epävirallisen Suomen mestaruuden (vuosina 1944–1946) voitti Eino Heilimo. Virallisia mestaruusturnauksia on pelattu 1950-luvun alusta lähtien. Ensimmäisen virallisen mestaruusturnauksen voittaja oli Antti G. Ojanen vuonna 1951. Viimeinen perinteisesti kirjeiden välityksellä pelattu turnaus päättyi 2007 ja sen voitti Pauli Aulaskari.
Vuosina 2002–2007 perinteisen turnausmuodon rinnalla kilpailtiin sähköpostitse pelattavan SM-turnauksen mestaruudesta. Ensimmäisen sähköpostitse pelatun turnauksen voitti Pertti Peuraniemi. Vuodesta 2008 alkaen turnaukset on pelattu kansainvälisen kirješakkiliiton (ICCF) palvelinta käyttämällä. Vuonna 2016 kilpailtiin Suomen mestaruudesta jo 66. kerran. Eniten mitaleita vuoteen 2008 mennessä oli voittanut Bo Jäderholm (5 kultaa, 2 hopeaa ja yksi pronssi). Yksi voitoista oli jaettu mestaruus.
Yleisen sarjan Suomen mestaruuden ohella pelataan myös naisten ja veteraanien SM-turnauksia.
Kirješakin Suomen mestaruuden ovat voittaneet:
Sähköpostin välityksellä pelattujen SM-turnausten voittajat:
Palvelimella pelattujen SM-turnausten voittajat vuodesta 2008:
Mestarien liigan kauden 2018–2019 lohkovaihe
Mestarien liigan kauden 2018–2019 lohkovaihe alkoi 18. syyskuuta ja päättyy 12. joulukuuta 2018.
Lohkovaiheen arvontatilaisuus pidettiin 30. elokuuta 2018 Monacossa. Joukkueet oli jaettu neljään samansuuruiseen arvontakoriin seuraavin perustein:Samoista maista olevia joukkueita ei voi arpoa samaan lohkoon. Yhdellä ottelukierroksella on kaksi ottelupäivää, joista toisena pelaavat lohkojen A–D joukkueet ja toisena lohkojen E–H joukkueet. 17. heinäkuuta 2014 UEFA:n hätäpaneelin pitämässä kokouksessa päätettiin, että venäläisiä eikä ukrainalaisia joukkueita voida arpoa samaan alkulohkoon maiden välisen poliittisesti epävakaan tilanteen johdosta.
Seuraavat 32 joukkuetta selviytyivät lohkovaiheeseen:
Joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigan kauden 2018–2019 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putoavat pois.
Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
Olavi Lampela
Olavi Lampela (8. syyskuuta 1919 Siikainen – 18. huhtikuuta 1976 Pori) oli suomalainen shakinpelaaja. Hän on pelannut sekä lähishakkia että kirjeshakkia. Lampela voitti kirjeshakin suomenmestaruuden vuonna 1971.
Lampela oli lähishakissa I luokan pelaaja. Hän voitti Porin mestaruuden 1950 ja Satakunnan mestaruuden vuonna 1953. Vuodesta 1958 lähtien Lampela pelasi kirjeshakkia. Sen jälkeen lähishakin pelaaminen alkoi vähentyä. Kirjepelaajana Lampela osallistui useisiin kotimaisiin arvokisoihin ja maaotteluihin.
Olavi Lampela osallistui useita kertoja kirjeshakin SM-kisoihin. Hän on vuonna 2008 julkaistussa mitalitilastossa eräs eniten mitaleita kirjepelin SM-turnauksista keränneitä pelaajia (1 kulta ja 3 pronssia). Ensimmäisen pronssimitalin Lampela voitti vuoden 1964 SM-turnauksessa, jossa hän jakoi 2. sijaa. Hän jakoi jälleen 2. sijaa vuoden 1965 SM-turnauksessa, mutta vertailun ansiosta jälleen sai pronssimitalin. Kolmannen pronssimitalin Lampela voitti 1967.
Vuonna 1966 kirjeshakin SM-turnaukseen osallistui 14 pelaajaa. Siihen osallistui muutamia tulevia kotimaisia huippupelaajia. Näistä voidaan mainita kirjeshakin suurmestarin tittelin vuonna 1980 saanut Pentti Palmo sekä kirjeshakin kansainväliset mestarit Reino Miettinen (KKvM 1975) ja Pauli Hietanen (KKvM 2000). Mestaruuden voitti Järvenpään Shakkikerhoa (JärvSK) edustanut shakkimestari Leo Hällström. Lampela sijoittui 7.:nneksi.
Olavi Lampela voitti kirjeshakin Suomen mestaruuden vuonna 1971. Kirjeshakin järjestyksessään 15. SM-turnaus käynnistyi 21. syyskuuta 1970. Alun perin se oli järjestyksessä 10. SM-turnaus, mutta nykyisin viisi epävirallista SM-turnausta tunnustetaan virallisiksi mestaruuskisoiksi. 15. SM-turnaukseen osallistui 12 pelaajaa: Lampelan lisäksi kisassa pelasivat Matti Uitto, Allan Kiviaho, Armas Björkvist, Günter Hesse, Erkki Aaltio, Veli-Matti Huuskonen, Arvo Kaasalainen, Matti Piuva, Göran Lågland, Olav Harald sekä Unto Venäläinen. Näistä Kiviaho (vuonna 1960), Piuva (1974) ja Venäläinen (1967) ovat lähishakissa saaneet shakkimestarin arvon.
Vuoden 1972 SM-turnaus oli erittäin tiukka. Olavi Lampela keräsi yhtä paljon pisteitä kuin kisan voittaja, mutta jäi vertailulla 4. sijalle. Mestaruuden voitti Unto Venäläinen.