hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Abigail de Andrade
Abigail De Andrade (1864 Rio de Janeiro – 1891) oli brasilialainen taiteilija. Hän opiskeli taidetta Liceu de Artes e Oficios -koulussa, jossa opetettiin naistaiteilijoita. Hän oli ensimmäinen nainen, jolle Imperial Academy of Fine Arts myönsi palkinnon. De Andrade kuoli vain 27 vuoden iässä Ranskassa, jonne hän oli muuttanut rakastettunsa kanssa.
De Andraden taide oli erilaista muiden aikansa naistaiteilijoiden töihin verrattuna. De Andrade kuvasi työssään usein tavallisia tilanteita sekä maalasi myös omakuvia. Tämä oli epätavallista, sillä naiset kuvasivat usein vain koristeellisia asioita. Koska De Andrella ei ollut virallista akateemista koulutusta hän ei saanut luonnostella elävästä mallista, vaan käytti usein itseään harjoitellakseen.
De Andrade halusi ihmisten arvostavan hänen taidettaan, ei ulkonäköään, ja halusi ilmaista oikeuttaan olla ammatilaistaiteilija sukupuolestaan huolimatta. Vaikka De Andraden työt voittivatkin kilpailuja, sanottiin hänen silti olevan "vain harrastelija", koska hän oli nainen. Silti Abigail De Andraden voittajatyö A Corner of My Studio kertoo De Andraden olleen vakavissaan taiteestaan.
Ei ole varmaa kuinka monta maalausta De Andrade tuotti uransa aikana, mutta töitä arvellaan olevan alle 50, ja osan maalauksista arvellaan menneen hukkaan tai olevan tunnistamatta.
De Andraden kuoli tuberkuloosiin Pariisissa Ranskassa, jonne hän oli muuttanut italialaisen miehensä ja lastensa isän, Angelo Agostinin kanssa. Miehellä oli ollut tärkeä osuus vaimon taiteilijauran alkuaikana.
Three Songs
Three Songs on alternative-duo Twenty One Pilotsin EP-levy, joka oli heidän ensimmäinen julkaisunsa levy-yhtiöllä Fueled by Ramen. EP julkaistiin 17. heinäkuuta 2012 ja siitä julkaistin tiedote levy-yhtiön kotisivuilla 29. kesäkuuta 2012.
EP:llä esiintyy kaksi uudelleennauhoitettua versiota kappaleista "Guns for Hands" ja "Ode to Sleep", jotka julkaistiin alun perin Regional at Best -albumilla. "Migraine" oli ainoa uusi kappale.
Sidibéla
Sidibéla on maalaiskunta Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Tigana sijaitsee piirin pohjoisosassa 65 kilometriä Bafoulabésta pohjoiseen. Kunnassa on 7 600 ja kylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Sidibélan kunta rajoittuu pohjoisessa ja idässä Bafoulabén piirin Tomoran, etelässä Bafoulabén ja lännessä Kayesin piirin Ségalan kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat ja tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Niistä suurin on 1 700 asukkaan Saorane.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, riisi, hirssi, bataatti, pavut ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset ja siipikarja.
Maastohiihto talviolympialaisissa 2018 – miesten yhdistelmähiihto
Maastohiihdon miesten yhdistelmähiihdon kilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 11. helmikuuta 2018 Alpensian maastohiihtokeskuksessa Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2018 – miesten pikakilpailu
Ampumahiihdon miesten pikakilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 11. helmikuuta 2018 Alpensian ampumahiihtokeskuksessa Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Tomora
Tomora on maalaiskunta Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Oussoubidiangna sijaitsee piirin pohjoisosassa 100 kilometriä Bafoulabésta koilliseen. Kunnassa on 32 200 ja kylässä 3 300 asukasta (vuonna 2009).
Tomoran kunta rajoittuu pohjoisessa Bafoulabén piirin Diakonin, idässä Diallanin, kaakossa Kontélan, lounaassa Bafoulabén sekä lännessä Sidibélan ja Kayesin piirin Ségalan kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat ja tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 35 kylää. Asukkaat ovat etupäässä khasonkoja. Lisäksi on soninkeja, fulbeja ja mandinkoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, pavut, maniokki ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Oussoubidiagnassa pidetään viikottaiset markkinat.
Mikael Hertell
Mikael Hertell (s. 22. kesäkuuta 1995) on suomalainen tubettaja. Mikael Hertellin YouTube-kanavan nimi on Deata, ja hän on tunnettu humoristisista pelivideoista. Hertell on kanavansa alusta asti kuvannut "Minecraftia", myöhemmin myös "The Sims 4", ja "Fortnitea". Hertell myös innokkaasti vlogaa ja editoi. Hertell tekee humoristisia videoita laidasta laitaan. Hänen YouTube-kanavansa lähti nousuun vuonna 2015, kun Hertellin kanava ensin rikkoi 100 000 tilaajan rajapyykin syksyllä 2015. Pian tämän jälkeen maaliskuussa 2016 kanava sai 150 000 tilaajaa. Tämän jälkeen kanava lähti nopeaan nousuun rikkoen 200 000 tilaajan rajapyykin jo kesällä 2016. Nykyäänkin hänen kanava onkin "SuomiTuben" kirkkaimpia tähtiä. Vuoden 2018 syyskuussa hänellä oli yli 300 000 tilaajaa.
Mikael Hertell teki aluksi pelivideoita ystäviensä kanssa YouTube-kanavalle "Pelikollaasi". Hän perusti kuitenkin 31. lokakuuta 2012 oman kanavansa, jonka nimeksi tuli Deataification. Nimi lyheni myöhemmin Deataksi. Aluksi kanavalle oli tarkoitus tulla ainoastaan Minecraft-videoita, mutta vielä samana vuonna alkoi kanavan aihealue laajeta.
Deatan suosio alkoi kasvaa, ja videot muuttuivat yhä editointipainotteisimmaksi.
100 000 tilaajan raja meni rikki 28. syyskuuta 2015, ja nykyään Deata on Suomen tilatuimmissa kanavissa 24. Mikaelilla on 303 000 tilaajaa.
Mikael Hertellistä julkaistiin 18. elokuuta 2017 kirja "Deata – Älä oleta". Kirjan kirjoitti Laura Friman ja kustansi Siltala.
15. lokakuuta 2015 Mikael Hertell julkaisi Deata-kanavalla ”Päivän rap” -haasterapin nimeltä ”Kusi hatussa”. Tämän jälkeen hän on tehnyt useita rap-haasteita. 31. joulukuuta 2016 kanavalle Deata tuli ”Elämäni paras vuosi” -niminen rap. Deata oli mukana myös Tubecon Allstars -rapissa ”Tippuu”.
Vuonna 2017 Mikael Hertell solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa, ja hän julkaisi ystävänpäivänä 8. helmikuuta 2018 singlen nimeltä ”Ne haluu Deetä” artistinimellä Deata.
Deatan toinen single Apina-emoji julkaistiin Spotifyssä 18.4.2018.
Deatan kolmas single Naturaali julkaistiin Spotifyssä 17.7.2018.
Datan neljännen singlen Maanantain julkaisupäivä oli 17.12.2018
Etelä-Afrikan kansanäänestys tasavaltalaisesta perustuslaista 1960
Kansanäänestys tasavaltalaisesta perustuslaista järjestettiin Etelä-Afrikan unionissa 5. lokakuuta 1960. Vuodesta 1948 vallassa ollut afrikaanerinationalistinen Kansallispuolue tuki tasavaltaa joka korvaisi kuningatar Elisabet II:n Etelä-Afrikan valtionpäämiehenä valtiollisella presidentillä. Tämän takia puolue järjesti äänestyksen.
Äänestys oli rajattu vain valkoisille äänestäjille. 52,29% äänesti tasavallan puolesta. Etelä-Afrikasta tuli tasavalta 31. toukokuuta 1961 ja samalla kenraalikuvernööri Charles Robberts Swart vannoi virkavalansa Etelä-Afrikan 1. valtiollisena presidenttinä. Samalla Etelä-Afrikka erosi Commonwealth realmista ja Kansainyhteisöstä. Apartheidin päätyttyä maa palasi Kansainyhteisön jäseneksi vuonna 1994.
Tommy Westerlund
Tommy Westerlund (s. 29. elokuuta 1959 Tammisaari) on suomalainen päätoimittaja.
Tommy Westerlund syntyi sähköasentaja Henry Westerlundin ja konttoristi Damaris Karsltedtin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1994 on ekonomi Karin Björklöf. Westerlund valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1982 ja oli Yleisradion ruotsinkielisten radiouutisten toimittaja 1982–1985. Yle Västnylandin aluepäällikkönä hän toimi 2003–2005. Hän oli "Hufvudstadsbladetin" toimittaja, uutispäällikkö ja politiikan toimituksen päällikkö 1985–2003. "Västra Nylandin" päätoimittaja Westerlund oli 2005–2007 ja toimitusjohtaja vuodesta 2008. Hän toimi myös "Hangötidiningen-Hangonlehti" -sanomalehden päätoimittajana vuodesta 2012. "Aftonbladetin" kirjeenvaihtajana Westerlund työskenteli 1995–2000. Hänet nimitettiin "Hufvudstadsbladetin" päätoimittajaksi vuonna 2015.
Georg Luger
Georg Johann Luger (6. maaliskuuta 1849 – 22. joulukuuta 1923) oli itävaltalainen asesuunnittelija. Hän suunnitteli kuuluisan Parabellum P08 -pistoolin, joka tunnetaan Yhdysvalloissa nimeltä "Luger", sekä 9×19 mm Parabellum -patruunan.
Georg Luger syntyi Steinach am Brennerissa Tirolin herttuakunnassa Itävallan keisarikunnassa tohtori Bartholomaeus von Lugerille, joka oli kirurgi. Lugerin syntymän jälkeen perhe muutti Italiaan, jossa tohtori Luger opetti Padovan yliopistossa. Georg varttui kaksikielisenä: hänen toinen äidinkielensä oli italia. Hän suoritti "Grundschulen" ja lukion Itävallan Padovassa. Valmistumisen jälkeen hänen vanhempansa lähettivät hänet Wieniin, jossa hän opiskeli nykyisen Vienna Business Schoolin edeltäjässä "Wiener Handelsakademia" -koulussa.
19. joulukuuta 1867 17-vuotias Luger ilmoittautui vapaaehtoisesti asepalvelukseen. Hyvänä ampujana tunnetusta Lugerista tuli korpraali 1. kesäkuuta 1868.
Luger meni naimisiin Elisabeth Josefa Dufekin kanssa vuonna 1873. He muuttivat Wieniin, jossa heidän kolme lastaan syntyivät. Heidän ensimmäisestä pojastaan Georg Franzista tuli myöhemmin insinööri. Toinen poika, Julius Wilhelm Bartholomaeus, syntyi 16. maaliskuuta 1880. Hän kuoli sodassa vuonna 1914. Heidän kolmas poikansa Friedrich Alexander Georg syntyi 26. huhtikuuta 1884.
Gounfan
Gounfan on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 55 kilometriä Bafoulabésta lounaaseen. Kunnassa on 7 000 ja kylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).
Gounfanin kunta rajoittuu luoteessa Niambian, koillisessa Mahinan, kaakossa Koundianin ja lounaassa Kéniéban piirin Kassaman ja Dialafaran kuntiin.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää.
Inarin alue
Inarin alue (vesistöaluetunnus 71.1) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 4 943,64 neliökilometriä, ja josta 4 923,00 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 20,64 neliökilometriä kuuluu Norjan ja Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 29,69 %. Suomen puolisen vesistöalueen alarajana on valtakunnanraja, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 491,60 neliökilometriä. Koko vesistön pinta-ala on 14 512,34 neliökilometriä ja sen järvisyys on 12,38 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Paatarin–Mutusjärven alue
Paatarin–Mutusjärven alue (vesistöaluetunnus 71.2) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 869,83 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,12 %. Vesistön alueen alarajana on Inarijärvi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 5 214,15 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,64 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Vaskojoen valuma-alue
Vaskojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.3) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 432 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,66 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Paatari.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
Ala-Ivalojoen alue
Ala-Ivalojoen alue (vesistöaluetunnus 71.4) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 429,79 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,17 %. Vesistön alueen alarajana on Inarijärven Joensuunselkä, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 3 883,63 neliökilometriä ja sen järvisyys on 0,97 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Ylä-Ivalojoen valuma-alue
Ylä-Ivalojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.5) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 453,84 neliökilometriä, ja josta 1453,74 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 0,1 neliökilometriä kuuluu Norjan puolelle. Alueen järvisyys on 0,62 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Repojoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Toukoto
Toukoto on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee Bakoyejoen varrella 75 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 7 000 ja kylässä 4 900 asukasta (vuonna 2009).
Toukoton kunta rajoittuu luoteessa Kitan piirin Séféto Ouestin, pohjoisessa ja idässä Saboulan, kaakossa Boudofon, etelässä Tambagan, Kobrin ja Niantanson ja lännessä Bafoulabén piirin Oualian kuntiin. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Kunnan läpi virtaavat Bakoye- ja Baouléjoet. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita, wolofeja, soninkeja ja khasonkoja.
Toukoton kautta kulkee Bamakon ja Dakarin välinen rautatie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, pienimuotoinen kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myyntiin kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Toukotossa pidetään viikottaiset markkinat.
Palveluihin kuuluu kuusi alakoulua ja heikkotasoinen terveyskeskus. Vesihuollon taso on riittämätön. Vain rautatieasemalla on sähkö.
Kirakkajoen valuma-alue
Kirakkajoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.6) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 470,92 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 10,45 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kirakkakönkään voimalaitos.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta :
Jonas Flodager Rasmussen
Jonas Flodager Rasmussen (s. 28. marraskuuta 1985 Viborg, Tanska), tunnetaan paremmin nimellä Rasmussen, on tanskalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Tanskaa kappaleella "Higher Ground" vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Rasmussen syntyi Viborgissa, Tanskassa. Hän asuu itse Langåssa yhdessä vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa. Hän opiskeli näytelmätiedettä ja musiikkia Aarhusin yliopistossa, ja työskentelee opettajana Viborgissa.
Rasmussen on "Hair Metal Heröes" -nimisen coverbändin päälaulaja ja keulamies. He laulavat coverversioita muun muassa Elton Johnin ABBA:n sekä Rugsted & Kreutzfeldtin kappaleista. Hän on myös työskennellyt lavanäyttelijänä, näytellen musikaaleissa "West Side Story", "Rent" sekä "Les Misérables" Aarhusissa ja Holstebrossa. Tammikuussa 2018 vahvistettiin, että Rasmussen kilpailisi Dansk Melodi Grand Prix 2018 -kilpailussa (Kilpailu, jossa valitaan Tanskan euroviisuedustaja ja -kappale) kappaleella "Higher Ground". Kappale julkaistiin 5. helmikuuta 2018. Rasmussen voitti kilpailun 10. helmikuuta ja edusti näin Tanskaa vuoden 2018 Euroviisuissa.
Menesjoen valuma-alue
Menesjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.7) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 468,28 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,09 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Paatari.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta :
Lemmenjoen valuma-alue
Lemmenjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.8) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 686,77 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,96 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Paatari.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
Kaamasjoen valuma-alue
Kaamasjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.9) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 757,27 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,07 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kamanen.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Gisaengit
Gisaengit olivat oma ammattikuntansa Koreassa, joka koostui esimerkiksi kuninkaan hovissa vieraita viihdyttäneistä naisista. Vieraita viihdyttääkseen gisaengit opiskelivat esimerkiksi runoutta, tanssia, musiikkia ja tarinankerrontaa. Osa toimi myös kurtisaanien tavoin. Korean gisaengit muistuttivat toiminnaltaan esimerkiksi Japanin geishat, mutta Korean gisaenglaitos on varhaisempaa alkuperää. Gisaengit katosivat 1940-lukuun mennessä, mutta tapoja on sittemmin elvytetty.
Gisaeng-laitoksen on arveltu syntyneen Korean Goryeo-dynastian valtakaudella. Esikuva saatiin mahdollisesti Kiinassa, jossa vastaavia liehittelijälaitoksia oli jo Tang-dynastian valtakaudella. Japanin geishat saivat alkunsa joitakin vuosisatoja myöhemmin. Gisaeng-laitoksen syntyyn vaikuttivat muutokset yhteiskunnassa. Yhteiskuntaan syntyi luokkarajoja ja kotityöt alettiin pitää piilossa. Kotityöt tehtiin ovien takana talojen sisimmässä huoneessa. Avioliitot perustuivat harvoin rakkaudelle ja miehet päätyivät etsimään seuraa kodin ulkopuolelta. Omana selkeästi erottuvana ryhmänään gisaengit säilyivät aina 1930-luvulle saakka ja laitos katosi 1940-luvun aikana. Nykyisin vanhoja tapoja on elvytetty ja Koreassa toimii tuhansia gisaengin virkaa toimittavia ravintolaemäntiä.
Gisaengit saatettiin jakaa kolmeen erilliseen luokkaan. Ensimmäisen luokan gisaengit viihdyttivät hovissa kuninkaan läsnä ollessa ja toimivat korkea-arvoisten vieraiden, kuten esimerkiksi Kiinasta saapuvien lähettiläiden kanssa. Toisen luokan gisaengit viihdyttivät hieman alempiarvoisia ministereitä ja muita virkamiehiä ja kolmanteen alimpaan luokkaan kuuluneet tavallisia kansalaisia. Kolmannen luokan gisaengien toiminta ei juuri poikennut tavallisista prostituoiduista, mutta heilläkin oli koulutusta esimerkiksi kiinalaisessa lääketieteessä, runoudessa, kirjoittamisessa ja käytöstavoissa. Korealaisessa yhteiskunnassa miehet eivät saaneet olla tekemisissä naisten kanssa, joten gisaengit toimivat usein myös heidän välskäreinään.
Gisaengiksi tulivat usein köyhistä perheistä ja usein gisaengiksi ryhtyvän tytön äiti oli itse gisaeng. Gisanegin ammattia arvostettu urana, vaan siihen päädyttiin enneminkin pakon edessä. Yleensä perheet pyrkivät naittamaan tyttärensä sopivalle puolisolle, mutta jos tämä ei olut mahdollista vanhemmat saattoivat myydä tyttärensä gisaengin oppiin kahdeksan tai kymmen vuoden ikäisenä. Gisaengin koulutukseen kuului tanssia, laulua, soittoa, kirjoitusta ja erityisesti puhetaitoja. Gisangin tuli pystyä lausumaan runoja, kertomaan tarinoita ja keskustella monista eri aiheista viihdytettäviensä kanssa. Myös tanssin opettelu oli tärkeää ja gisaengit esittivät niin hyvin muodollista hovitanssia, kuin osittain improvisoituja yksityistanssejakin. Gisaengit eivät erityisemmin laittaneet tukkaansa, mutta he pitivät kauniita pukuja, pääkoristeita ja koruja. Esimerkiksi geishoista poiketen he eivät käyttäneet raskasta meikkiä.
Higher Ground (Rasmussenin kappale)
Higher Ground on tanskalaisen laulajan Rasmussenin esittämä kappale, jolla hän edusti Tanskaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta sijalle 9. 226 pisteellä.
Paatsjoen alaosan alue (Norjan tai Venäjän puolella)
Paatsjoen alaosan alue (Norjan tai Venäjän puolella) (vesistöaluetunnus 71.000N) on pääasiassa Suomessa sijaitsevan, mutta alajuoksulla myös Norjan ja Venäjän puolilla sijaitsevan, vesistöaluee se hallinnollinen osa, joka jää ulkomaille. Paatsjoki on vesistön laskujoki, joka laskee Barentsinmereen, ja sen vesistöalueen koko pinta-ala on 14512,34 neliökilometriä, josta 20,74 neliökilometriä kuuluu Norjan ja Venäjän puolelle. Vesitöalueenn järvisyys on 12,38 %.
Bruno Rossetti
Bruno Mario Rossetti (9. lokakuuta 1960 Troyes, Ranska – 9. helmikuuta 2018) oli italialainen ampuja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Rossetti voitti päälajissaan skeetissä olympiapronssia Barcelonassa 1992. Hän kilpaili myös Atlantan kesäolympialaisissa 1996. Rossetti voitti skeetissä maailmanmestaruudet Perthissä 1991 ja Fagnanossa 1994 sekä muita MM- ja EM-mitaleita.
Rossettin poika Gabriele Rossetti on myös skeetin olympiavoittaja. Rossetti kuoli 57-vuotiaana 9. helmikuuta 2018.
Saratov Airlinesin lento 703
Saratov Airlinesin lento 703 oli Saratov Airlinesin reittilento Moskovan Domodedovon lentoasemalta Orskiin. Lennolla 11. helmikuuta 2018 käytetty Antonov An-148-100:n syöksyi maahan lähellä Argunovoa, noin 80 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Lennolla oli 65 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Eräiden silminnäkijöiden mukaan kone oli jo liekeissä pudotessaan maahan. Joidenkin mukaan koneessa tapahtui räjähdys jo ilmassa. Koneesta löydettiin osia kilometrin päästä itse onnettomuuspaikalta, joten onnettomuuden todennäköinen syy on ilmassa tapahtunut räjähdys.
Toinen mahdollinen syy turmalle on lentäjän virhe. Tutkinnan mukaan miehistö unohti käynnistää nopeusanturien lämmityksen, ja tämän johdosta anturi antoi vääriä tietoja miehistölle. Miehistö reagoi tämän jälkeen liiallisilla käännöksillä ja vahingossa käänsivät koneen noin 30-35 asteen syöksyyn.
Non mi avete fatto niente
Non mi avete fatto niente on Ermal Metan ja Fabrizio Moron esittämä kappale, jolla he voittivat San Remon musiikkifestivaalit 2018 ja edustivat Italiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa 12. toukokuuta, jossa se sai 308 pistettä ja saavutti sijan 5.
Forever (kuntosaliketju)
Forever (viralliselta toiminimeltään FD Group Oy ) on suomalainen liikuntakeskusketju. Helmikuussa 2018 Pihlajalinna ilmoitti ostavansa enemmistön Forever-ketjusta.
P. V. Sindhu
Pusarla Venkata Sindhu (; ) (s. 5. heinäkuuta 1995) on intialainen sulkapalloilija. Sindhu voitti hopeaa naisten kaksinpelissä Rion olympialaisissa 2016. Sindhu on ensimmäinen olympiahopeaa voittanut intialainen nainen.
Tornionjoen alaosan alue
Tornionjoen alaosan alue (vesistöaluetunnus 67.1) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 882,81 neliökilometriä, ja josta 938,21 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 944,6 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 0,32 %. Vesistön alueen alarajana on Perämeri, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 40 131,35 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,63 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
Tornionjoen keskiosan alue
Tornionjoen keskiosan alue (vesistöaluetunnus 67.2) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 19 303,35 neliökilometriä, ja josta 611,19 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 18 692,16 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 1,78 %. 
Vesistön alueen alarajana on Tengeliönjoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 35 130,85 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,26 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
Kolarin–Äkäsjoen alue
Kolarin–Äkäsjoen alue (vesistöaluetunnus 67.3) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 897 neliökilometriä, ja josta 1 716,32 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 180,68 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 1,43 %. Vesistön alueen alarajana on Tornionjoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 561,31 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,18 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Kangosjärven–Muonion alue
Kangosjärven–Muonion alue (vesistöaluetunnus 67.4) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 3 839,82 neliökilometriä, ja josta 1 853,22 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 986,6 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 4,15 %. Vesistön alueen alarajana on Pakajoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 11 664,31 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,58 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Kuttasen–Kaaresuvannon alue
Kuttasen–Kaaresuvannon alue (vesistöaluetunnus 67.5) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 2 943,09 neliökilometriä, ja josta 1 677,65 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 265,44 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 3,86 %. 
Vesistön alueen alarajana on Palojoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 824,49 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,3 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Könkämäenon valuma-alue
Könkämäenon valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.6) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 729,31 neliökilometriä, ja josta 1 060,35 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 668,96 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 4,65 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Lätäseno.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Lätäsenon valuma-alue
Lätäsenon valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.7) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 152,09 neliökilometriä, ja josta 2 039,18 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 112,91 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 3,21 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Könkämäeno.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
Naamijoen valuma-alue
Naamijoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.8) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 266,19 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,88 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tornionjoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Tengeliönjoen valuma-alue
Tengeliönjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.9) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 3 117,69 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 8,65 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tornionjoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Tornionjoen valuma-alue (Ruotsin puolella)
Tornionjoen valuma-alue (Ruotsin puolella) (vesistöaluetunnus 67.000K) on Ruotsin ja Suomen välisen valtakunnan rajan Ruotsin puolella sijaitsevan vesistöalueen hallinnollinen osa. Sen pinta-ala on 19 303,35 neliökilometriä ja alueen järvisyyson 1,78 %. Tornionjoki yhtyy Muonionjokeen ja vedet jatkavat siitä Tornionjoen alaosan alueella (67.1) alaspäin.
Carlijn Achtereekte
Carlijn Achtereekte (s. 29. tammikuuta 1990) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän voitti olympiakultaa 3 000 metrillä Pyeongchangissa 2018. Vuonna 2015 hän saavutti MM-hopeaa 5 000 metrillä ja vuonna 2018 EM-hopeaa 3 000 metrillä.
Kimmo Kontula
Kimmo Kaleva Kontula (s- 13. lokakuuta 1950 Helsinki) on suomalainen sisätauteihin ja endokrinologiaan erikoistunut lääkäri ja professori.
Kontula valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1975. Hänet nimitettiin vuonna 1996 Helsingin yliopiston sisätautiopin professoriksi. Hän on julkaissut endokrinologiaan, metabolismiin ja molekyyligenetiikan kliiniseen soveltamiseen liittyviä tutkimuksia. Kontula sai vuonna 2005 Matti Äyräpään palkinnon sydän- ja verisuonitautien taustalla olevien geenien ja geenimuutosten tutkimuksista. Hän on toiminut vuodesta 2001 Suomen Kulttuurirahaston puheenjohtajana. Kontula on myös Yrjö Jahnssonin säätiön hallituksen puheenjohtaja.
Petri Kovanen
Petri Tapani Kovanen (s. 21. joulukuuta 1944 Helsinki) on suomalainen sisätauteihin erikoistunut lääkäri ja professori.
Kovanen suoritti lääketieteen tohtoritutkinnon Baselin yliopistossa Sveitsissä 1970 ja valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1975. Hän toimi Wihurin tutkimuslaitoksen tieteellisenä johtajana 1984–1997 ja johtajana 1997–2012. Kovanen sai vuonna 2004 Matti Äyräpään palkinnon sydän- ja verisuonitautien tutkimuksista. Hän sai professorin arvonimen 1998.
Jorma Viikari
Jorma Viikari (s- 16. huhtikuuta 1947) on suomalainen sisätauteihin erikoistunut lääkäri ja professori.
Viikari on toiminut Turun yliopiston sisätautiopin professorina ja TYKSin sisätautien klinikan ylilääkärinä. Hän sai vuonna 2010 Matti Äyräpään palkinnon lasten ja nuorten sepelvaltimotaudin riskitekijöiden tutkimuksista.
Martat-lehti
Martat-lehti on Marttojen jäsenlehti. Se ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1902 nimellä Emäntälehti.
Marttojen jäsenlehdeksi Martat-lehti tuli vuoden 2007 alussa. Ennen lehden uudistamista jäsenlehdeksi säästäväiset martat tilasivat usein yhden lehden koko yhdistykselle, ja lehteä kierrätettiin jäsenten keskuudessa.
Vuonna 2017 tehdyn lukijatutkimuksen mukaan lehti on Marttojen jäsenille keskeinen jäsenetu. Lähes kaikki jäsenet (97 %) vähintään selailivat lehteä, ja vain kolme prosenttia jätti lehden lukematta. Martat-lehteä luetaankin tarkemmin kuin järjestölehtiä keskimäärin. Lukijat ovat lehdelle uskollisia, sillä kaikkien lukijoiden lukijanaoloaika on keskimäärin 9,2 vuotta. Lähes kaikki (96 %) lukivat lehden mieluiten painettuna. Lukijatutkimukseen vastanneet myös kokivat, että lehti antaa myönteisen kuvan marttajärjestöstä. Lehti koettiin luotettavana tietolähteenä, jonka artikkelit ovat asiantuntevia.
Aloitteen lehden perustamisesta teki Sippolan marttayhdistyksen puheenjohtaja Alma Forstén. Emäntälehden näytenumero sai painoluvan ainoastaan sillä perusteella, että sen sisältö oli täysin sama kuin samana vuonna ilmestyneen ruotsinkielisen Husmodern-lehden. Näytenumeroa painettiin 10 000 kappaletta. Järjestön jakaantuessa suomenkieliseen Marttaliittoon ja ruotsinkieliseen Marthaförbundetiin myös lehti eriytyi, ja Husmodern ja Emäntälehti alkoivat muotoutua omiksi lehdikseen. Husmodern-lehdestä tuli myöhemmin Martha-lehti.
Lehden ensimmäiseen toimituskuntaan kuuluivat Fanny Hult ja Alli Nissinen, ja Nissinen toimi lopulta lehden päätoimittajana aina vuoteen 1926 saakka. Päätoimittajan palkka oli alkuun 100 markkaa (374 euroa) lehteä kohden.
Vuodesta 1936 lähtien Martat-lehden päätoimittajana on toiminut Marttaliiton kulloinenkin pääsihteeri. Lehteä julkaistiin pitkään ainoastaan järjestön oman henkilöstön ja satunnaisten asiantuntijoiden toimittamana. Vuodesta 1969 lähtien lehteen on palkattu tekijöiksi myös ammattitoimittajia.
Lehden pitkäaikaisin pakinoitsija on ollut Hilja Lahti, joka kirjoitti lehteen nimimerkillä Eliina Oravakorpi. Hän viihdytti kirjoituksilla Retuperän ja myöhemmin Etuperän Marttojen toiminnasta 50 vuoden ajan vuosina 1938–1988.
Mordvan kansalliskirjasto
Mordvan kansalliskirjasto eli täydellisemmin Mordvan tasavallan A. S. Puškinin kansalliskirjasto (, ) on Venäjällä, Mordvan pääkaupungissa Saranskissa toimiva tasavaltansa kansalliskirjasto.
Kansalliskirjaston toiminnan lähtökohtana pidetään 14. syyskuuta 1899 Saranskin kaupungin älymystön aloitteesta avattua maksutonta Saranskin kansankirjastoa ja lukusalia.
Iijoen alaosan alue
Iijoen alaosan alue (vesistöaluetunnus 61.1) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 1 618,53 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 3,96 %. 
Vesistön alueen alarajana on Raasakan voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 190,68 neliökilometriä ja sen järvisyys on 5,67 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Iijoen keskiosan alue
Iijoen keskiosan alue (vesistöaluetunnus 61.2) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 1 568,44 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,55 %. 
Vesistön alueen alarajana on Ylilampi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 933,58 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,94 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Iijoen yläosan valuma-alue
Iijoen yläosan valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.3) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 824,95 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,25 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kostonjoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Siuruanjoen valuma-alue
Siuruanjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.4) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 386,77 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,81 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Iijoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Livojoen valuma-alue
Livojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.5) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 251,8 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,96 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Iijoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Kostonjoen valuma-alue
Kostonjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.6) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 938,178 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 8,88 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Iijoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Korpijoen valuma-alue
Korpijoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.7) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, 
jonka pinta-ala on 2 602,01 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,56 %. 
Vesistön valuma-alueen alarajana on Jonku.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Veikko Huotarinen
Veikko Huotarinen (s. 18. elokuuta 1937 Suomussalmi) on suomalainen opettaja ja kirjailija.
Suomussalmella syntynyt Huotarinen asuu Nurmeksessa. Opettajana hän työskenteli 35 vuotta, valmistuttuaan Kajaanin seminaarista 1958. Huotarinen toimi opettajana Suomussalmella valmistumisensa jälkeen vuoteen 1988, uskonnon ja musiikin luokanopettajan erikoistumisopinnot hän suoritti 1969–1970. Nurmeksen Lehtovaaran koulun opettajana Huotarinen toimi 1988–1993, ennen eläkkeelle jäämistään. Huotarinen on Pohjois-Karjalan kirjailijayhdistys Ukrin kunniajäsen ja Suomen Maakuntakirjailijat -yhdistyksen jäsen.
Huotarinen on julkaissut sekä romaaneja että runo- ja novellikokoelmia. Monet hänen teoksistaan liittyvät Vienan Karjalaan:
Lajikompleksi
Lajikompleksi on eliöiden tieteellisessä luokittelussa lajiryhmä, jotka ovat päällisin puolin erittäin samankaltaisia, mutta eroavat geneettisesti niin merkittävästi, että niitä voidaan pitää eri lajeina. Saman lajinimen alla
piileviä lajeja sanotaan kryptisiksi lajeiksi. Niiden tunnistamisessa hyödynnetään huolellisten morfologisten tutkimusten ohella geneettisten merkkialueiden vertailua ja eläimillä käyttäytymispiirteiden havainnointia. Lajikomplekseja tunnetaan useita esimerkiksi hyönteistutkimuksessa, missä lajinmääritys saattaa vaatia mikroskooppisten piirteiden havainnointia.
Leif Groop
Leif Christer Groop (s. 1. heinäkuuta 1947 Ylimarkku) on suomalainen sisätauteihin ja endokrinologiaan erikoistunut lääkäri ja Lundin yliopiston professori.
Groop valmistui lääkäriksi Bernin yliopistosta Sveitsistä jolla oli sopimus kouluttaa lääkäreitä Suomeen. Hän toimi sitten lääkärinä Närpiössä, Groop valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1981 ja hän on toiminut vuodesta 1993 alkaen ylilääkärinä ja endokrinologian professorina Lundin yliopistossa Ruotsissa. Groop sai vuonna 2014 Matti Äyräpään palkinnon aikuistyypin diabeteksen tutkimuksista. Hän on saanut Ruotsissa Fernströmin palkinnon 2013 ja Söderbergin lääketieteen palkinnon 2014.
Kyproksen kansalliskirjasto
Kyproksen kansalliskirjasto (, , ) on Kyproksen pääkaupungissa Nikosiassa toimiva kansalliskirjasto.
Kansalliskirjaston alkuna pidetään vuonna 1927 perustettua Kyproksen yleisestä kirjastoa (Cyprus Public Library).
Mikael Knip
Jan Mikael Knip (s. 28. syyskuuta 1950 Koivulahti) on suomalainen lastentauteihin erikoistunut ylilääkäri ja Helsingin yliopiston professori.
Knip valmistui Oulun yliopistosta lääketieteen tohtoriksi 1976 ja filosofian tohtoriksi 1983. Hän on toiminut vuodesta 2000 alkaen lastentautien professorina Helsingin yliopistossa. Hän toimii ylilääkärinä HYKS:n lastenklinikalla sekä projektipäällikkönä TAYS:n lastenklinikalla. Knip sai vuonna 2017 Matti Äyräpään palkinnon lapsuusiän diabeteksen syntytapojen tutkimuksista. Hän on saanut myös Tarton yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan kunniatohtorin arvon, Johnny Ludvigsson ‑tiedepalkinnon tunnustuksena pitkäaikaisesta ja tuloksellisesta lapsuusiän diabeteksen tutkimuksesta sekä Maud Kuistilan palkinnon lääketieteen tutkijoiden ansioituneelle kouluttajalle.
Kuusamon keskustaajama
Kuusamon keskustaajama (myös "Kuusamon kirkonkylä" ennen vuonna 2000 tapahtunutta kaupunkinimityksen käyttöönottoa) on Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsevan Kuusamon kaupungin hallinnollinen keskus. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli asukasta, ja sen maapinta-ala oli 16,39 neliökilometriä. Kuusamon keskustaajaman välittömässä läheisyydessä kaakon suunnassa sijaitsee Tolpanniemi, joka muodostaa keskustaajamasta erillisen taajaman. Tolpanniemen asukasluku on ja maapinta-ala 2,07 neliökilometriä. Keskustaajaman asuinalueita ovat etelässä Toranki ja Torangintaus, pohjoisessa Nilonkangas.
Taajamassa ja sen läheisyydessä on useita järviä. Kuusamon Pyhän Ristin kirkko sijaitsee Kuusamojärven ja Torangin välisellä alueella. Taajaman länsipuolella on Nilonjärvi, joka tunnetaan myös nimellä Leskelänjärvi. Taajaman halki tästä järvestä Kuusamojärveen virtaa lyhyt Nilonjoki. Pidempi Kolvanginjoki yhdistää taajaman koillispuolella olevan Kolvangin Kuusamojärveen. Keskustaajaman pohjoispuolella on useita pieniä lampia.
Merkittävimmät tieyhteydet Kuusamon keskustaajamaan ovat kaksi valtatietä ja yksi kantatie. Etelästä Suomussalmelta tulee valtatie 5, joka jatkuu keskustaajaman ohi pohjoiseen Kemijärvelle. Lounaasta Oulun ja Taivalkosken suunnasta Kuusamoon tulee valtatie 20, joka yhtyy valtatiehen 5 keskustaajaman eteläosassa. Valtatiestä 5 erkanee hiukan keskustaajaman pohjoispuolella länteen Posiolle ja edelleen Rovaniemelle vievä kantatie 81. Pienempi tieyhteys on keskustaajamasta Kuusamon itäosiin vievä seututie 8690. Keskustaajamasta koilliseen sijaitsee Kuusamon lentoasema.
Kirkon lisäksi Kuusamon keskustaajaman palveluita ovat Kuusamon kaupungintalo, posti, ammattioppilaitos, useat koulut ja Kuusamon terveyskeskus. Virkistyskohteita ovat urheilukenttä, lintutorni, kuntorata, hyppyrimäki, kesäteatteri ja taajaman pohjoisosassa sijaitseva kylpylä. Ravirata sijaitsee Hirsikankaalla keskustaajamasta koilliseen.
Timo Otonkoski
Timo Pyry Juhani Otonkoski (s. 23. helmikuuta 1956 Helsinki) on suomalainen kantasolututkimuksiin erikoistunut ylilääkäri ja Helsingin yliopiston professori.
Otonkoski valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1981 ja lääketieteen tohtoriksi 1989. Hän on toiminut vuodesta 2012 alkaen lääketieteellisen kantasolututkimuksen professorina Helsingin yliopistossa. Otonkoski on toiminut Helsingin yliopiston lastensairaalan ylilääkärinä vuodesta 2007 lähtien. Otonkoski sai vuonna 2018 Matti Äyräpään palkinnon tyypin 1 diabeteksen kantasolututkimuksista.
Järvikylä (tuotemerkki)
Järvikylä on Famifarm Oy:n omistama elintarvikemerkki, jolla markkinoidaan salaatteja ja yrttejä. Famifarmin perusti Järvikylän kartanon Grotenfelt omistajasuvun 10. isäntä Karl Grotenfelt vuonna 1987. Yritys toimii Järvikylän kartanon tilalla Joroisissa.
Karl Grotenfelt perusti Famifarmin vuonna 1987. Järvikylän kartanon navetan katto oli huonossa kunnossa ja vaati kunnostusta. Grotenfelt ei halunnut kallista remonttia vaan keksi, että navetan vintille voisi rakentaa kasvihuoneen. 1200 neliöinen kasvihuone on yhä toiminnassa.
1980-luvulla ruukuissa myytävät yrtit ja salaatit olivat vielä suomalaisille uutta ja outoa, markkinoitiin tuotteita ruokakaupoille, jotta he ottaisivat ruukut valikoimiinsa.
1990-luvusta alkaen yrttien osuus tuotannossa on kasvanut, mutta salaattien tuotanto oli vielä vuonna 2014 yli puolet yrityksen tuotannosta.
Vuonna 2015 liikevaihto oli 22,5 miljoonaa euroa ja työllisti noin 120 ihmistä. Kasvihuoneiden pinta-ala oli 55 000 neliötä.
Vuonna 2016 yrityksellä oli yli 50 yrtti- ja salaattilaatua ja kartanolta lähti päivittäin 85 000 ruukkua eri puolille Suomea.
Kasvituotantotilan lisäksi Järvikylän tilan pelloilla kasvatetaan viljoja ja öljykasveja. Kartanolla on myös siirtonurmea viljelevä, vuonna 1979 perustettu Finnurmi Oy.
Jahn Otto Johansen
Jahn Otto Johansen (3. toukokuuta 1934 Porsgrunn – 1. tammikuuta 2018 Oslo) oli norjalainen toimittaja ja päivätyönsä ohella tuottelias kirjailija sekä poleemikko. Hän työskenteli Morgenpostenilla 1956–1966, NRK:lla 1966–1977 sekä oli Dagbladetin päätoimittaja 1977–1984. Hän toimi NRK:n ulkomaankirjeenvaihtajana Moskovassa, Washingtonissa ja Berliinissä. Johansen kirjoitti noin kuusikymmentä kirjaa mukaan lukien muutaman bestsellerin. Vuonna 1982 hän sai Cappelen-kirjallisuuspalkinnon yhdessä Bjørg Vikin kanssa.
Tolpanniemi
Tolpanniemi on taajama Kuusamon kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli asukasta, ja sen maapinta-ala oli 2,07 neliökilometriä. Tolpanniemi sijaitsee sitä paljon suuremman Kuusamon keskustaajaman välittömässä läheisyydessä, mutta määritellään silti erilliseksi taajamaksi.
Tolpanniemeä rajaavat pohjoisessa, idässä ja etelässä Kuusamojärvi ja lännessä Toranki. Pohjoisen suunnalla Vihtasalmi erottaa Tolpanniemen Vihtasaaresta. Tolpanniemellä sijaitsee Isosuo-niminen suo. Soiden ja taajama-alueen asuinrakennusten lisäksi Tolpanniemellä on jonkin verran maataloutta, mutta muutoin alue on metsäistä.
Tolpanniemeltä johtaa länteen Kuusamon keskustaajamaan kaksi tieyhteyttä, jotka kulkevat melko kapeita järvien välisiä kannaksia pitkin. Pohjoinen tieyhteys vie luoteen suunnassa sijaitsevaan Kuusamon keskustaan, jossa on muun muassa Kuusamon kirkko. Eteläinen tieyhteys kulkee Taivallahdenkannaksen kautta ja vie Torangintaukseen Kuusamon keskustaajaman eteläosaan.
Tolpanniemessä on koulu, kaksi lintutornia ja uimaranta.
Andy Wilman
Andrew Neville "Andy" Wilman (s. 16. elokuuta 1962 Glossop, Derbyshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen televisiotuottaja. Hän on tuottanut menestyneet auto-ohjelmat, "Top Gear" ja "The Grand Tour".
Alajärven suojeluskuntatalo
Alajärven suojeluskuntatalo on Alvar Aallon suunnittelema puurakennus Alajärvellä. Aalto suunnitteli rakennuksen opiskeluaikanaan vuonna 1919, ja se valmistui 1920. Talo on aumakattoinen ja linnamainen.
Nykyisin talo on nuorisoseuran käytössä. Sitä on laajennettu useita kertoja. Rakennus vaurioitui tulipalossa 1983 ja palautettiin alkuperäiseen ulkoasuunsa.
Kassakreditiivi
Kassakreditiivi tai kassakreditiivitili oli pankin lainatili. Pankin asiakas sai nostaa tililtä lainaa sovituissa rajoissa. Asiakas sai myös lyhentää lainaa haluamallaan tavalla lainakauden kestäessä. Korko perittiin ainoastaan lainassa olleesta rahasummasta.
Kassakreditiivi oli vakuudellinen luotto. Tiliä käytettiin pienissä erissä sekeillä. Laina-aina oli tavallisesti puolesta vuodesta vuoteen. Tili vastasi lähinnä luotollista sekkitiliä.
Kassakreditiivi poistui Suomessa käytöstä 1930-luvun alussa. Tuolloin kassakreditiivit, konttokurantit ja juoksevat talletustilit yhdistettiin sekkitileiksi, jotka jakautuivat luotollisiin ja luotottomiin.
Peruutuskamera
Peruutuskamera on videokamera, joka on asennettu ajoneuvon peräosaan helpottamaan peruuttamista. Peruutuskameran näytöllä näkyy ajoneuvon takana oleva alue, johon kuljettajalla ei muutoin ole näköyhteyttä.
Peruutuskamerat on yleensä liitetty ajoneuvon keskikonsolin näyttöön, mutta joissain automalleissa kameran kuva näytetään taustapeilissä.
Peruutuskameroiden kuva eroaa muista kameroista sillä, että kuva on käännetty vaakatasossa, niin että näkymä on peilikuva. Tämä on tarpeen, koska kamera ja kuljettajan kasvot ovat vastakkaisiin suuntiin, ja ilman sitä kameran vasen olisi kuljettajan oikea ja päinvastoin.
Vuodesta 2018 lähtien peruutuskamera on pakollinen varuste kaikissa uusissa Yhdysvalloissa myytävissä henkilöautoissa.
Konttokurantti
Konttokurantti tai konttokuranttitili oli luotollinen pankkitili. Pankin asiakas oli oikeutettu nostamaan tililtä rahaa sovittuun summaan asti. Hän voi myös tallettaa tilille rahaa. Jos tilille oli talletettu rahaa, asiakas sai korkoa, mutta jos tilillä oli velkasaldoa, asiakas joutui maksamaan korkoa.
Konttokurantti oli lähinnä suurteollisuuden ja kaupan käyttämä vakuudellinen luottomuoto. Tiliä käytettiin sekeillä ja se vastasi luotollista sekkitiliä. Luotto oli pitkäaikainen, jopa useita vuosia.
Konttokurantti poistui Suomessa käytöstä 1930-luvun alussa. Tuolloin konttokurantit, kassakreditiivit ja juoksevat talletustilit yhdistettiin sekkitileiksi, jotka jakautuivat luotollisiin ja luotottomiin. Käytännössä aiempi konttokurantti oli sama kuin uusi luotollinen sekkitili.
IBM Selectric
IBM Selectric oli erittäin suosittu sähköinen kirjoituskone -malli, jonka IBM esitteli 31. heinäkuuta 1961.
IBM SSEC
IBM Selective Sequence Electronic Calculator (SSEC) oli IBM:n suunnittelema sähkömekaaninen tietokone. Sen suunnittelu aloitettiin loppuvuodesta 1944, ja se oli toiminnassa tammikuusta 1948 vuoteen 1952. Se oli viimeinen suuri sähkömekaaninen tietokone, jonka pian syrjäyttivät täyselektroniset tietokoneet.
Toisen mailmansodan aika IBM rahoitti ja rakensi Automatic Sequence Controlled Calculator (ASCC):n Howard H. Aikenille Harvardin yliopistossa.
Veden viemää
Veden viemää (alkuperäinen nimi "Fallvatten") on ruotsalaisen kirjailijan Mikael Niemen seitsemäs kirja, joka julkaistiin Ruotsissa vuonna 2012, Suomessa vuonna 2013. Kirjan suomennoksen on kustantanut Like, ja kirjan on suomentanut Jaana Nikula.
Kirja on dystopia, joka sisältää monta tarinaa luvuittain, niin että yksi luku kertoo aina yhdestä tarinasta ja seuraava toisesta. Tarinoita yhdistää Vattenfall-yrityksen omistaman padon murtuminen Pohjois-Ruotsissa, ja seurauksena on suuri tulva. Lähialueen kaupunkeja joudutaan evakuoimaan, ja tarinoiden henkilöt yrittävät selviytyä tulvasta.
Tarinat kuvaavat muun muassa helikopterilentäjän perhettä, voimalaitostyöntekijöitä, taiteilijoita joen varrella ja kahvilantyöntekijää.
Villa Väinölä
Villa Väinölä on vuonna 1926 valmistunut Alvar Aallon suunnittelema kaksikerroksinen asuintalo Alajärvellä. Aalto suunnitteli talon veljelleen Väinö Aallolle ja tämän perheelle.
Talossa on doorilaisia ja joonialaisia pylväitä, ja siinä on nähty piirteitä jotka ennakoivat Aallon tulevaa tyyliä.
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2018 – joukkuekilpailu
Ohjaskelkkailun joukkuekilpailu järjestettiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa Alpensia Sliding Centressä 15. helmikuuta 2018.
Kilpailun voittaja ratkaistiin viestimuotoisessa kilpailussa kolmen laskun yhteisajan perusteella.
Risto Eronen
Risto Eronen (s. 27. maaliskuuta 1963 Joensuu) on suomalainen kirjailija ja toimittaja.
Eronen pääsi ylioppilaaksi Joensuun yhteiskoulun lukiosta 1982 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta pääaineena tiedotusoppi. Eronen on toiminut muun muassa teurastajan apulaisena, lautapoikana, jääkaapintäyttäjänä, opettajana, toimittajana, tutkijana, mediakriitikkona, työttömänä ja virkamiehenä. Hän oli 1990-luvulla vetämässä Maailma sanojen vankina-ajankohtaisohjelmaa yhdessä toimittaja Erkki Saksan kanssa.
San Marinon valtionkirjasto
San Marinon valtionkirjasto eli "San Marinon tasavallan valtionkirjasto ja kirjallisen perinnön (kokoelma)" () on San Marinon kääpiötasavallan pääkaupungissa San Marinossa toimiva kansalliskirjasto. Samassa palatsirakennuksessa Palazzo Vallonissa toimii myös San Marinon valtionarkisto, joten jotkin lähteet käsittelevät näitä kahta laitosta yhdessä (erimerkiksi ilmaisu "Biblioteca di Stato e Archivio di Stato").
Kansalliskirjaston kokoelma saatiin alkuun vuonna 1839 tehdyllä Onofrin perheen kirjastokokoelman hankkimisella, ja sitä täydennettiin vuonna 1846 Palazzo Vallonissa sijainneen Vallonin perheen kirjaston kokoelmilla. Kokoelmat sijoitettiin Palazzo Valloniin. Vapaakappaleoikeus kirjastolla on ollut vuodesta 1957. Kokoelmiin kuuluu noin 120 000 volyymia vanhoja ja nykyajan teoksia. Kirjastoon tilataan monia sarjajulkaisuja, kuten 17 italialaista ja sanmarinolaista sanomalehteä.
Kymijoen alue
Kymijoen alue (vesistöaluetunnus 14.1) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 4 866,14 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,4 %. Vesistön alueen alarajana on Suomenlahti, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 37 158,74 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,34 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Suur-Päijänteen alue
Suur-Päijänteen alue (vesistöaluetunnus 14.2) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 5 473,69 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 26,75 %. Vesistön alueen alarajana on Kalkkinen, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 26 459,34 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,87 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :