hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kakarilammi (Hämeenlinna, Oinaala)
Kakarilammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Oinaalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee viimeisen jääkauden lopulla syntyneessä sandurivyöhykkeen keskellä. Sitä sivuaa Kakarilamminharju, joka jää harjujaksolla Kinttumäenharjun ja Alimmaisenharjun väliin. Lammen pinta-ala on 3,5 ha ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee painaumaan muodostuneen suon eteläreunassa. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen pohjoisrannat ovat suomaata ja etelärannat harjun rinnettä. Lammen pohjoispuolella sijaitsee vielä Leivänsilmän suolampi. Rannoilla sijaitsee viisi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Oinaalasta.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen alaosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,0 metriä mpy. Lammella ei ole tulo-ojia eikä laskuojaa, joten se on umpijärvi.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammelle ei ollut kirjoitettu nimeä ja sen ympäristö oli autio. Sen itärannan kautta kulki etelässä sijainneilta ”Antilan” talolta polku kohti Oinaalan kylää.
Vuoden 1961 peruskartassa oli oli pohjoinen suo jo ojitettu ja lammen koillisrantaan oli rakennettu maja.
Hanhilammi (Hämeenlinna)
Hanhilammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Oinaalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee viimeisen jääkauden lopulla syntyneessä sandurivyöhykkeen keskellä. Sitä sivuaa Kakarilamminharju, joka kulkee sen ohitse etelässä. Lammen pinta-ala on 1,7 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Oinaalasta lähtevältä kylätieltä.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen alaosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,7 metriä mpy. Se sijaitsee Kupparinsuon ja Isosuon välissä eikä lammen ympäristöä ole ojitettu. Lammella ei ole tulo-ojia eikä laskuojaa, joten se on umpijärvi.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli nimetön eikä sinne johtanut tietä. Vuoden 1961 peruskartassa harjua pitkin kulki metsäpolku, joka vei lammelle. Se oli silloin autio, mutta ensimmäinen mökki oli rakennettu ennen vuotta 1979.
Leipomenlammit
Leipomenlammit , josta toista kutsutaan myös nimellä Etulammi , on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Haapamäen kylän lähellä sijaitsevat kaksi lampea.
Leipomenlammit ovat kaksi lampea, joista suuremman tiedot ovat mukana tietolaatikossa. Isomman lammen pinta-ala on 0,6 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Pienemmän lammen pituus on alle 100 metriä ja se on kaivetulla ojalla yhteydessä Etulammiin. Etulammin rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat ovat osittain avosuota. Lammet on yhdistetty kaivetulla ojalla ja Etulammilta lähtee Renkajokeen päättyvä 330 metriä pitkä laskuoja. Harjun takana sijaitsee Kiikkara.
Järven ympäristö sisältyy Renkajärvestä Rengon kautta Tunturivuorelle ja siitä edelleen kaakkoon jatkuvaan harjujakson jäätikköjokimuodostumaan. Järvi on ilmeisesti syntynyt harjun reuna-alueella olevaan painaumaan eli suppaan.
Lammet sijaitsevat Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen alaosan alue kuuluu. Lampien vedenpinnan korkeudet ovat noin 100,0 metriä mpy. Laskuoja yhtyy Renkajokeen, joka laskee seitsemän kilometrin päässä Haapajärveen.
Rapalammi (Renko, Uusikylä)
Rapalammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Rengon kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Renkajärveltä alkavan harjujakson varrella Rengon kirkonkylän, Haapamäen ja Uusikylän välissä Rautavuoren pohjoispuolella. Sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja rannat ovat etelässä Rautavuoren hiekkaisia rinteitä ja pohjoisessa peltojen reunaa. Rannassa on kaksi rakennusta, mutta lammen lähellä pohjoisessa sijaitsee Pappila. Rantaan tulee kaksi tietä kylätieltä ja Pappilasta.
Lammen ympäristö sijaitsee Renkajärvestä Rengon kautta Tunturivuorelle ja siitä edelleen kaakkoon jatkuvaan harjujakson jäätikköjokimuodostumaan. Se on ilmeisesti syntynyt harjulla olevaan painaumaan eli suppaan .
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen alaosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,1 metriä mpy. ja siitä on kaivettu laskuoja, jota kutsutaan Ollinojaksi. Se yhtyy Leipomenlammien laskuojaan, joka laskee Renkajokeen. Lampi saa pääosan vedestänsä harjujakson pohjavedestä .
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa metsäisellä lammella ei ole nimeä. Sille tulee polku kylätieltä, mutta sen lähellä ei ollut vielä Pappilaa. Lammen rannassa olevat rakennukset ilmaantuivat sinne vuoden 1979 jälkeen, jossa ne näkyvät vuoden 1989 kartassa.
Nenyenlammi
Nenyenlammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Viialan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Lampi sijaitsee Kinttumäenharjun pohjoissivulla, Viialan Vaimaroiselta Valajärven eteläpuolelle Väihikkälään kulkevan harjujakson jäätikköjokimuodostumassa . Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen etelärannat ovat harjun rinnettä ja pohjoisrannat pellon reunaa. Etäämmällä sijaitsee maatila, jonka karttanimi on Nenye. Lampi on autio, mutta sen rantaan tulee tie.
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,6 metriä mpy. Siitä on kaivettu oja, joka on johdettu etelässä Ruokojärvensuon kuivatusojaan ja joka laskee Ruokojärveen. Se ei kuitenkaan ole lammen laskuoja, vaan se on pellon salaojaan johdettuna vanha uoma, joka johtaa Heiniojaan ja joka yhtyy alempana Renkajokeen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammella ei ole nimeä, mutta sen rantoja oli raivattu niityiksi ja sen lähellä sijaitsi torppa. jonka kautta kulki polkumainen tie.
Vaimaroinen
Vaimaroinen tai myös Vaimareenjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa ja Hattulassa Viialan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 87 hehtaaria ja se on 2,8 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvi on pitkän muotoinen, vaikka länsipää onkin leveä. Saaria on viisi ja niistä suurin on Isosaari, joka on pyöreänä 300 metriä leveä. Viereistä saarta kutsutaan Pikkusaareksi ja se on muiden saarien tapaan pieni. Järven muodot selittyvät harjumaiseman monipolvisesta maastosta. Järven pokki kulkee Kuolemannummelta alkava harjujakson osa, joka jatkuu kaakkoon Viialan läpi Kintusmäenharjuna. Se on osa Viialan Vaimaroiselta Valajärven eteläpuolelle Väihikkälään kulkevan harjujakson jäätikköjokimuodostumassa . Sen rantaviivan pituus on 10,8 kilometriä ja sen rannat ovat kuivaa kangasmaastoa. Kiinteää asutusta on vain etelärannassa ja itäpäässä. Muut rakennukset ovat vapaa-ajan asuntoja. Hattulan ja Hämeenlinnan välinen kuntaraja ylittää järven länsipään Isosaaren kohdalta. Järvlle kulkee tiet Viialan kylän kautta.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,6 metriä mpy. Järveen laskevat lännestä Kakarilammi, Takalammi ja Keskilammi yhteistä laskuojaa myöten. Pohjoisessa sijaitseva Suolikkojärvi laskee pohjoisrantaan lyhyttä ojaa myöten. Laskuojan vieressä sijaitsevalla Häränsilmällä ei ole laskuojaa. Eteläpuolella sijaitsevalla Kyynäröisellä on kaksi laskuojaa järveen. Järven laskuoja on Heinioja, joka yhtyy Renkajokeen Rengon keskustaajaman eteläpuolella. Renkajoki laskee Haapajärveen.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi kirjoitettiin ”Waimare järvi”. Sen ympärillä sijaitsi neljä torppaa, joita yhdisti kävelypolut. Nykyisen Viialan peltojen paikalla näkyi niityn karttamerkki. Järven laskuojan varsi oli raivattu niityiksi.
Vuoden 1956 peruskartassa oli Vaimareenjärven Taipaleen talolle piirretty pellot, mutta myöhemmissä kartoissa pellot ovat metsitettyjä. Metsät olivat tuolloin pääosin ojittamattomia. Kangasmetsäänkin ilmaantui myöhemmin suo-ojia, joita ei laskenut suoraan järveen. Myöhemmissä kartoissa järven nimi oli Vaimaroinen.
Nissan X-Trail
Nissan X-Trail on Nissanin vuodesta 2000 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka sijoittuu nykyisessä mallistossa pienemmän Qashqain yläpuolelle.
Ensimmäisen sukupolven X-Trail esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2000. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin Almera- ja Primera-mallit.
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä X-Trail sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottorit olivat 2,0- (140 hv) ja 2,5-litraiset (165 hv), dieselmoottori 2,2-litrainen (115 hv).
Vuoden 2003 lopulla X-Trail sai pienen kasvojenkohotuksen, jonka näkyvin muutos oli hieman muutettu puskuri. 2,2-litrainen dieselmoottori sai uuden ruiskutusjärjestelmän ja muuttuvasiipisen turboahtimen, jolloin sen teho nousi 135 hevosvoimaan.
Keväällä 2007 Geneven autonäyttelyssä esitelty toisen sukupolven X-Trail erosi ulkoisesti vain vähän edeltäjästään, mutta perustui uudelle pohjalevylle, joka oli käytössä myös muun muassa Nissan Qashqaissa ja Renault Koleosissa.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä X-Trail sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottorit olivat edelleen 2,0- ja 2,5-litraiset, dieselmoottorina oli uusi Renault’n ja Nissanin yhteistyössä kehittämä 2,0-litrainen.
Vuonna 2010 X-Trailia uudistettiin kevyesti erityisesti keulan alueella. Taakse tuli LED-valot.
Kolmannen sukupolven X-Trail esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2013. Se perustuu Renault’n ja Nissanin modulaariselle CMF-pohjalevyrakenteelle, jota käytetään myös muun muassa Renault Kadjarissa ja Koleosissa. Pohjois-Amerikassa X-Trailia myydään nimellä Nissan Rogue.
Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä X-Trail sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2017 X-Trail koki kasvojenkohotuksen, jossa sen keulan ilmettä muokattiin vastaamaan vastikään uudistunutta Qashqaita.
Luettelo Dead or Alive -pelisarjan hahmoista
Tämä on luettelo "Dead or Alive" -pelisarjan hahmoista.
Focus (vuoden 2015 elokuva)
Focus on yhdysvaltalainen romanttinen rikos-draamakomedia, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Glen Ficarra ja John Requa. Elokuvassa näyttelevät Will Smith, Margot Robbie ja Rodrigo Santoro. Elokuva julkaistiin 27. helmikuuta 2015 ja sai erilaisia arvioita elokuvakriitikoilta, mutta oli tästä huolimatta taloudellinen menestys, saaden tuloja 159 miljoonan dollarin edestä 50 miljoonan dollarin budjetillaan. Elokuvan alkuperäisen soundtrackin julkaisi WaterTower Music 24. helmikuuta 2015.
Fly Eye Records
Fly Eye Records on brittiläinen levy-yhtiö, jonka perusti Calvin Harris vuonna 2010. Levy-yhtiön toiminta käynnistettiin toukokuussa 2010, jolloin tuotettiin DJ Mr Blinkin single ”"Gecko”". Vuonna 2014, Fly Eye Records ja musiikkikustantamo Sony/ATV Music Publishing muodostivat kumppanuussopimuksen.
Isaiah Thomas
Isaiah Jamar Thomas (s. 7. helmikuuta 1989 Tacoma, Washington) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Pelintekijänä pelaava Thomas pelasi yliopistosarjassa Washingtonin yliopiston joukkueessa. Sacramento Kings varasi Thomasin NBA:han 60. vuorolla. Thomas edusti Kingsiä ensimmäiset kolme NBA-kauttaan, ja kaudella 2014–2015 hän pelasi helmikuuhun asti Phoenix Sunsissa. Vaihtokaupan myötä Thomas siirtyi Boston Celticsiin, missä hän nousi yhdeksi NBA:n parhaista pelintekijöistä. Thomas valittiin NBA:n vuonna 2017, ja hän pelasi vuosien 2016 ja 2017 tähdistöotteluissa. Kevään 2017 pudotuspeleissä hän heitti silloisen piste-ennätyksensä 53 pistettä. Tulokaskaudellaan 2011–2012 hänet valittiin NBA:n . Helmikuussa 2018 Thomas siirtyi Los Angeles Lakersiin ja heinäkuussa 2018 Denver Nuggetsiin.
Thomas nimettiin isänsä hävittyä vedon huippukoripalloilija Isiah Thomasin mukaan. Thomas on NBA:n historian lyhyimpiä pelaajia 175 senttimetrin ilmoitetulla pituudellaan. Hän on luonut ulottuvuutensa puutetta kompensoidakseen omanlaisensa heittovalikoiman, johon kuuluu muun muassa kaatuvia korkeakaarisia hyppyheittoja ja lay-upeja oikean jalan ponnistuksesta tavallisemman vasemman jalan ponnistuksen asemasta.
Margit Pörtner
Margit Elisabeth Pörtner (16. helmikuuta 1972 Hørsholm – 26. huhtikuuta 2017) oli tanskalainen curlingpelaaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Pörtner voitti Tanskan naisten joukkueessa olympiahopeaa Naganossa 1998, kaksi MM-mitalia, Euroopan mestaruuden Sundsvallissa 1994 ja yhden EM-hopean.
Pörtner kuoli syöpään 45-vuotiaana 26. huhtikuuta 2017.
Hölmö hullu rakkaus
Hölmö hullu rakkaus ("Crazy, Stupid, Love") on yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 2011, jonka on ohjannut Glenn Ficarra ja John Requa ja käsikirjoittanut Dan Fogelman. Elokuvan päärooleissa esiintyvät Steve Carell, Ryan Gosling, Julianne Moore, Emma Stone, Marisa Tomei sekä Kevin Bacon. Elokuva kertoo vastikään eronneesta keski-ikäisestä miehestä, joka yrittää saada maskuliinisuutensa takaisin ja joka alkaa opettelemaan kuinka saada iskettyä naisia baareissa.
Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa 29. heinäkuuta 2011 ja Suomessa 9. syyskuuta 2011, tuottaen yli 142 miljoonaa dollaria 50 miljoonan budjetillaan. Gosling oli ehdokkaana Golden Globe Award -palkinnolle kategoriassa paras miespääosa musikaali- tai komediaelokuvassa.
Sampo Eskelinen
Sampo Ilmari Eskelinen (s. 7. maaliskuuta 1964 Joensuu) on suomalainen upseeri, kenraalimajuri ja ilmavoimien komentaja 1. kesäkuuta 2017 alkaen. Tätä ennen hän toimi Puolustusvoimien suunnittelupäällikkönä.
Eskelinen ylennettiin prikaatikenraaliksi itsenäisyyspäivänä 2015 ja kenraalimajuriksi 4. kesäkuuta 2017.
Eskelinen valmistui Kadettikoulusta 1988. Hän on toiminut muun muassa seuraavissa tehtävissä:
Yoshio Fujimoto
Yoshio Fujimoto (29. tammikuuta 1960) on japanilainen entinen ralliautoilija, joka osallistui urallaan 18 MM-osakilpailuun. Hänen parhaaksi saavutuksekseen jäi vuoden 1996 Indonesian rallin neljäs sija.
Aasian-Tyynenmeren rallisarjassa Fujimoto ajoi 23 rallia saavuttaen niissä kaksi voittoa. Voitot tulivat Malesian rallista 1997 ja 1998.
Le Bar de la Fourche
Le Bar de la Fourche (kansainvälisesti "The Bar at the Crossing") on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut Alain Leventin ohjaama ranskalainen seikkailukomediaelokuva, jonka pääosaa näyttelee Jacques Brel. Elokuva perustuu Auguste Gilbert de Voisinsin samannimiseen romaaniin "Le Bar de la Fourche" (1921), jonka pohjalta Alain Levent, Philippe Dumarçay ja François Boyer sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Gérard Beytout ja René Pignières.
"Le Bar de la Fourche" sai ensi-iltansa vuoden 1972 Berliinin elokuvajuhlilla, missä Alain Levent oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen karhun saajaksi.
"Le Bar de la Fourche" sijoittuu vuoteen 1916 ja kertoo viinasta, vapaudesta ja naisista rakastavasta Vincent van Horstista (Jacques Brel), joka lähtee ensimmäisen maailmansodan repimästä Euroopasta Kanadaan etsimään entistä rakkauttaan, Mariaa (Rosy Varte). Matkallaan Kanadaan Vincent lyöttäytyy yhteen Olivier-nimisen nuoren miehen (Pierre-François Pistorio) kanssa. Kanadassa Vincent löytää Marian, mutta rakastuukin Annie Smith -nimiseen tyttöön (Isabelle Huppert).
"Le Bar de la Fourchen" tuotantoyhtiönä oli Société Nouvelle de Cinématographie (SNC).
"Le Bar de la Fourche" sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla Länsi-Saksassa kesäkuussa 1972. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 23. elokuuta 1972, oli Société Nouvelle de Cinématographien (SNC) teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 387 757 katsojaa.
"Le Bar de la Fourche" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 15. lokakuuta 2014.
Turha ruokkia ruumiita
Turha ruokkia ruumiita on hardcore punk -yhtye Valse Tristen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin heinäkuussa 1999 levymerkillä Solardisk.
Zach Hill
Zach Hill (s. 28. joulukuuta 1979) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on työskennellyt useassa yhtyeessä. Hänet tunnetaan parhaiten Death Gripsin ja Hellan rumpalina. Hän on myös tehnyt experimental-levyjä omakustanteena, kuten Face Tat (2010).
Tuusjärvi (Rantasalmi)
Tuusjärvi on Etelä-Savossa Rantasalmella ja Juvalla sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 1 600 hehtaaria eli 16 km². Se on 10,9 kilometriä pitkä ja 3,5 kilometriä leveä. Järven yleisilme on kolmiosainen. Sen keskellä sijaitsee järvenselkä, josta erottuu luoteeseen aukeava oma järvenalue, jonka pohjukassa sijaitsee Kirjastenlahti. Tuussaaren ja Hietaniemen takana kaakossa aukeaa oma järvenosa, missä Rapiojoen leveä alku-uoma saa alkuunsa.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 94 miljoonaa m³ eli 0,094 km³. Järven keskisyvyys on 6,0 metriä ja suurin syvyys on 21,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee Tuussaaren luoteispuolella. Järvessä on monia yli 15 metrin syvänteitä.
Järvessä on laskettu olevan 14 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 46 ha, mikä on noin 2,8 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista yksi on yli hehtaarin suurinen, 11 yli aarin ja loput 2 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Suurin saari Tuussaari on 1,6 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Kaksi seuraavaksi suurinta saarta ovat 70 metriä pitkiä.
Järven rantaviivan pituus on 44 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 5,0 kilometriä. Tästä osuudesta vastaa lähes yksinään Tuussaari. Järven ympäristössä on jonkin verran maanviljelyä. Etenkin koillisrannan Tuusmäen ympäristössä on peltoja runsaasti. Ympäristö on haja-asutusaluetta eikä varsinaisia kylätaajamia esiinny järven rannoilla. Juvan kautta Savonlinnaan kulkeva valtatie 14 ylittää järven luusuan.
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueella (04.1) Kyrsyänjärven–Tuusjärven valuma-alueessa (04.17), mihin Tuusjärven alue (04.173) kuuluu.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Pahakkalanjoen valuma-alueelta (04.174), jonka laskujoki Pahakkalanjoki on. Tuusjärvi laskee Rapiojoen, Palosjärven, Melasen, Hirmujoen, Halmejärven, Kuhajärven ja Uitonvirran kautta Sulkavaan, missä vesireitti laskee Pihlajaveteen.
Tuusjärven lähialueella on 17 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Pyhäjärvi (108 ha), Syväri (39 ha), Kankaistenlampi (26 ha), Iso-Saareinen (22 ha), Vehkalampi (22 ha), Laihalampi (18 ha) ja Korppinen (18 ha).
Sundi Coop
Sundi Coop on Savonlinnan keskustassa sijaitseva musiikki- ja multimedia-alan osuuskunta ja äänitysstudio, joka perustettiin vuonna 1998. Studio tunnettiin aiemmin nimellä Walltone-studio, jonka toiminnanjohtajana ennen Sundi Coopia toimi Tuomo Valtonen, joka toimii nykyään studion masteroijana ja editoijana. Studio tuottaa yritys- ja tuote-esittelyvideoita, ääni- ja mainoslevyjä sekä suunnittelee, toteuttaa ja valmistaa levynkansia.
William Baumol
William Jack Baumol (26. helmikuuta 1922 New York – 4. toukokuuta 2017 New York) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän oli taloustieteen professori New Yorkin yliopistossa ja Princetonin yliopistossa. Baumol väitteli taloustieteen tohtoriksi London School of Economicsista vuonna 1949. Hänen tieteellinen tuotantonsa pitää sisällään kymmeniä kirjoja ja satoja tieteellisiä artikkeleita.
Taloudellinen ilmiö Baumolin tauti on nimetty William Baumolin mukaan.
Outolintu (kappale)
Outolintu on Timo Rautisen single ja kappale vuoden albumilta "Loppuun ajettu". Se julkaistiin 11. toukokuuta 2007 levymerkillä King Foo Entertainment.
Single nousi Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle.
Rockville (Maryland)
Rockville on kaupunki Yhdysvaltojen Marylandin osavaltion Montgomeryn piirikunnassa ja yksi pääkaupunki Washington D.C.:n esikaupungeista. Rockville on piirikuntansa hallintokeskus ("county seat"). Washingtonin luoteispuolella sijaitsevassa Rockvillessä oli vuonna 2008 kaikkiaan 60 734 asukasta. Kaupunki kuuluu pääkaupunkiseudun hallintoalueeseen nimeltä Baltimore–Washington Metropolitan Area.
Monet asukkaista ovat hyvätuloisia pääkaupungissa työssä käyviä virkamiehiä. Rockvilleen kulkee Washingtonin metron punainen linja. Rockvillessä on Marylandin suurimpiin kuuluvat juutalaisten ja kiinalaisten yhteisöt.
Rockvillen suurimpia työnantajia ovat piirikuntahallinnon (5 000 työntekijää) ja julkisten koulujen (2 500 työntekijää) ohella puolustusvälineyhtiö Lockheed Martin (2 000), yhteiskunnallinen tutkimuslaitos Westat (2 000), yrityskonsulttiyhtiö Booz Allen Hamilton (1 300) ja Montgomery College (1 000 työntekijää). Videopeliyhtiö Bethesda Softworks perustettiin 1986 naapurikaupunki Bethesdassa, mutta muutti jo vuonna 1990 Rockvilleen. Bethesdan tavoin Rockvillessä toimii monia terveydenhoitoalan suuryrityksiä ja tutkimuslaitoksia.
2010-luvulla Movoto-kiinteistövälitysyhtiö arvioi Rockvillen Washingtonin pääkaupunkiseudun kuudenneksi parhaaksi asuinalueeksi.
Nissan 370Z
Nissan 370Z on Nissanin vuodesta 2009 lähtien valmistama urheiluautomalli, joka korvasi edeltäneen Nissan 350Z:n. Japanissa sitä myydään nimellä Nissan Fairlady Z.
Nissan 370Z:ssa on moottorina vapaasti hengittävä 3,7-litrainen V6, jonka teho on 328 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai seitsenportainen automaattivaihteisto. Nissan 370Z Nismo -versiossa moottorin teho on nostettu 344 hevosvoimaan.
Vuonna 2012 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa se sai etupuskuriinsa LED-päiväajovalot. Uudistunut malli esiteltiin Chicagon autonäyttelyssä helmikuussa.
Saksan kansallinen tiedeakatemia Leopoldina
Saksan kansallinen tiedeakatemia Leopoldina () on vuonna 1652 perustettu saksankielisen kulttuuripiirin tiedeakatemia. Saksassa tulkitaan Leopoldina-tiedeakatemian olevan maailman vanhin yhtäjaksoisesti toiminut luonnon- ja lääketieteellinen tiedeakatemia. Leopoldina-tiedeakatemialla on noin 1 500 jäsentä; se on jäsenmäärältään Saksan suurin tiedeakatemia. Saksan Hallessa kotipaikkaansa pitävä tiedeakatemia nimettiin kansalliseksi tiedeakatemiaksi vuonna 2008. Tiedeakatemian rahoituksesta vastaa Saksan opetus- ja tutkimusministeriö yhdessä Saksi-Anhaltin osavaltion kanssa suhteessa 80:20.
Leopoldina-akatemian jäsenhaun mukaan tiedeakatemiaan on kuulunut vuoden 1963 (nobelisti A.I.Virtanen jäseneksi) ja toukokuun 2017 välillä yhteensä 13 jäsentä, joiden kotipaikka on Suomi. Heistä seitsemän lueteltiin jäseneksi toukokuussa 2017.
Jääkiekon SM-liigakausi 2017–2018
Jääkiekon SM-liigakausi 2017–2018 oli jääkiekon SM-liigan 43. kausi. Kauden runkosarja alkoi 8. syyskuuta 2017 ja se päättyi 10. maaliskuuta 2018, jonka jälkeen alkoivat pudotuspelit 13. maaliskuuta. Puolustavana mestarina kauteen lähti Tappara. SM-liigakaudella 2017–2018 pelattiin ennätyksellisen paljon otteluita perjantaisin ja lauantaisin. Viikonlopun otteluista on katsomokäyttäytymisen osalta tullut hyvää palautetta.
Syyskaudella ohjelmassa oli perinteinen maajoukkuetauko 5.–13. marraskuuta välisenä aikana. Joulutauko pidettiin 20.–25. joulukuuta. Talviolympialaiset Etelä-Korean Pyeongchangissa alkoivat Suomen maajoukkueen osalta 14. helmikuuta 2018. Liigassa pelattiin täysi kierros vielä lauantaina 17. helmikuuta, jonka jälkeen käynnistyi olympiatauko. Peleihin palattiin tiistaina 27. helmikuuta.
Kauden erikoisuuksiin kuuluivat ensimmäistä kertaa Liigassa pelattavat tuplapelit KooKoon ja Sportin välillä. Joukkueet kohtasivat lokakuussa peräkkäisinä iltoina Kouvolassa ja helmikuussa kahdesti peräkkäin Vaasassa. Joulukuussa HIFK ja Kärpät pelasivat ulkoilmaottelussa Helsingin Kaisaniemessä.
Pudotuspelit käynnistyvät 1. kierroksen otteluilla tiistaina 13. maaliskuuta. Puolivälierät kahdeksan parhaan kesken alkoivat tiistaina 20. maaliskuuta. Loppuottelusarja Suomen mestaruudesta Kärppien ja Tapparan välillä pelattiin 17.–26. huhtikuuta 2018.
SM-liigassa pelataan 60 ottelun runkosarja, jonka kuusi parasta joukkuetta selviytyvät suoraan puolivälieriin ja sijoille 7.–10. sijoittuneet joukkueet pelaavat pudotuspeliottelut puolivälieriin pääsystä. Sijoille 11.–15. sijoittuneiden joukkueiden kausi päättyy runkosarjaan.
Runkosarjassa joukkueet ovat jaettuina viiteen kolmen seuran lohkoon. Lohkon muodostavat HIFK, HPK ja Kärpät, Pelicans, KooKoo ja SaiPa, Ilves, Tappara ja Sport, Jukurit, JYP ja KalPa sekä Lukko, TPS ja Ässät. Jokainen joukkue kohtaa kunkin lohkotoverinsa kuusi kertaa: kolmesti kotikentällä ja kolmesti vieraskentällä. Muita seuroja vastaan joukkueet pelaavat neljä kertaa.
Pudotuspelien 1. kierroksella pelasivat runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet: SaiPa, Ässät, Lukko ja Pelicans. Kierros pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä, jossa kahdella voitolla joukkue eteni puolivälieriin.
Punainen viiva (kappale)
Punainen viiva on Timo Rautiaisen kappale ja single albumilta "Sarvivuori".
Single debytoi Suomen virallisen listan piikkipaikalla, ja se pysyi listalla yhteensä 8 viikkoa.
Sinulle (kappale)
Sinulle on Timo Rautiaisen kappale ja single albumilta "Sarvivuori".
Kappale debutoi Suomen virallisen singlelistan kolmannella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.
Uskonnonpastori
Uskonnonpastori on Timo Rautiaisen kappale ja maxi-single albumilta "Sarvivuori". Single debytoi Suomen virallisen singlelistan sijalla 13, ja se pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa.
Kappaleet 2-4 äänitetty livenä vuoden 2006 Ankkarockissa. Singlen kansikuvan on toteuttanut Jarkko Martikainen.
Cities XL (pelisarja)
Cities XL on Monte Criston kehittämä kaupunginrakennuspelien sarja.
Utopia (täsmennyssivu)
Utopia voi tarkoittaa jotain seuraavista:
SimCity DS
SimCity DS on Nintendo DS:lle julkaistu "SimCity" -kaupunginrakennuspeli. Pelin on julkaissut Electronic Arts vuonna .
Peli perustuu "SimCity 3000" -peliin, mutta on muokattu huomattavasti ja tukee muun muassa DS:n osoitinkynää ja kaksoisnäyttöä.
Peli sai 7.0/10 IGN:n arvostelussa.
SimCity 64
SimCity 64 on Nintendo 64:lle vuonna julkaistu "SimCity"-sarjan kaupunginrakennuspeli.
Pelin on kehittänyt HAL Laboratory ja julkaissut Nintendo.
Peli on yksi harvoista Nintendo 64DD-diskettiasemalaajennukselle julkaistuista peleistä.
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanan 6.0/10. Pelin grafiikkamoottori sai huomattavasti negatiivisia kommentteja.
SimCity Creator
SimCity Creator on "SimCity"-sarjan kaupunginrakennuspeli.
Pelin on kehittänyt Hudson Soft ja julkaissut Electronic Arts Wiille vuonna . AKI Corporation on kehittänyt pelistä Nintendo DS:lle julkaistun version, joka tunnetaan myös nimellä SimCity DS 2.
Wiille julkaistu versio sai IGN:n arvostelussa 5.9/10 pistettä.
Mykyta Ševtšenko
Mykyta Ruslanovytš Ševtšenko (, s. 26. tammikuuta 1993 Horlivka, Ukraina) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ukrainan jalkapalloliigassa pelaavaa FK Šah’tar Donetskin joukkuetta ja on pelipaikaltaan maalivahti.
Martin X-23 PRIME
Martin X-23 PRIME ("PRIME", ) on nostavan rungon tutkimusalusta, joka tunnetaan myös yhtenä X-lentokoneena.
Alustaa on käytetty kaasukehään syöksyn () tutkimukseen. Lämpökilpi suojasi alusta kauttaaltaan. Kone oli miehittämätön.
Mallia seurasi miehitetty Martin Marietta X-24.
Putkisarvinokka
Putkisarvinokka eli aikaisemmalta nimeltään nigeriansarvinokka ("Bycanistes cylindricus") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Afrikassa seuraavissa maissa: Norsunluurannikko, Ghana, Guinea, Liberia, Sierra Leone ja Togo.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta se on nopeasti pienenemässä, mikä johtuu sen elinalueiden tuhoutumisesta ja heikentymisestä.
Sen elinpiiriä ovat vanhat metsät ja kypsät sekundaarimetsät. Myös sitä tavataan viljelmillä, ja se on yleistynyt niillä muita sarvinokkia enemmän, mutta ei tiedetä ovatko ne elinvoimaisia pesiviä populaatioita. Golan metsässä Sierra Leonessa sen levinneisyysalue on sama kuin pussisarvinokan, joten nämä lajit ehkä suosivat samanlaisia elinympäristöjä.
Muiden suurten sarvinokkien tapaan se voi olla riippuvainen pesinnässään suurista nuorista puista ja pystyssä olevista kuolleista puista. Se munii Liberiassa luultavasti syys–marraskuussa, mutta muualla muninta saattaa tapahtua joko tammi–huhtikuussa, kesä–elokuussa tai loka–joulukuussa. Pesät ovat puunkoloissa 20–25 metrin korkeudessa. Se ei pesi joka vuosi.
Sen ravintoa ovat latvuston hedelmät, mutta se syö myös hyönteisiä.
Linnun pituus on 60–70 cm. Se on suuri sarvinokka, ja sillä on vaaleankeltainen nokka ja siinä ontto rakenne. Pää on musta, (alalajilla cylindricus on poskissa punaista), samoin rinta, selkä ja alapuolen yläosa, kun taas alapuolen alaosa on valkoinen, ja siivissä on valkoista. Pyrstö on valkoinen, ja siinä on musta raita. Naarailla nokka ja sen ontto rakenne on pienempi.
Sukkulaheinät
Sukkulaheinät ("Cutandia") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi kuusi lajia.
Hokkaido Air System
Hokkaido Air System (, "Kabushiki-gaisha Hokkaidō Ea Shisutemu"; IATA: HC, ICAO: NTH) eli HAC on japanilainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka on Okadaman lentoasema Sapporossa. Se lentää reittilentoja Hokkaidōn saarella.
Hokkaido Air System perustettiin vuonna 1997. Japan Air System omisti yhtiöstä 51 prosenttia ja Hokkaidōn prefektuuri loput. Se aloitti lentonsa vuonna 1998 kahdella Saab 340 -koneella. Kun Japan Air System myöhemmin liitettiin Japan Airlinesiin, Hokkaido Air Systemistä tuli osa JAL Groupia. Osana JAL Groupin uudelleenjärjestelyä Japan Air System irrotettiin sen alaisuudesta maaliskuussa 2011. Japan Airlines on edelleen yhtiön vähemmistöomistaja, mutta ei vastaa enää sen lipunmyynnistä tai varausjärjestelmistä.
Hokkaido Air System lentää reittilentoja kuuteen kohteeseen.Hokkaido Air Systemin laivastoon kuului lokakuussa 2017 kolme Saab 340B+ -lentokonetta.
Leukotrieenit
Leukotrieenit ovat eikosanoideihin kuuluvia lipidejä. Leukotrieenejä muodostuu eliöissä rasvahapoista ja eläimissä ne ovat tärkeitä välittäjäaineita tulehdustiloissa esimerkiksi astmassa ja allergisissa reaktioissa.
Leukotrieenien biosynteesin lähtöaineita ovat tyydyttymättömät rasvahapot. Tyypillisin on arakidonihappo eli eikosatetraeenihappo. Leukotrieenejä voi muodostua myös Meadin haposta eli eikosatrieenihaposta tai eikosapentaeenihaposta. Leukotrieenien rakenteessa on kolme konjugoitunutta kaksoissidosta. Arakidonihaposta muodostuneissa leukotriineissä on myös neljäs kaksoissidos, joka on konjugoitumaton kolmen muun kaksoissidoksen kanssa. Meadin haposta muodostuneissa leukotrieeneissä ei tätä kaksoissidosta ole ja eikosapentaeenihaposta muodostuneissa leukotrieeneissä niitä on kaksi. Leukotrieenien biosynteesi on aktiivista valkosoluissa ja erityisesti jyvässoluissa, syöttösoluissa ja makrofageissa.
Leukotrieenin biosynteesin ensimmäisessä vaiheessa rasvahappo, esimerkiksi arakidonihappo, hapettuu lipoksigenaasientsyymin vaikutuksesta epoksidirenkaan sisältäväksi LTA:ksi. Tämä yhdiste on hyvin reaktiivinen ja reagoi veden kanssa leukotrieeni-A-hydrolaasin katalysoimana LTB:ksi. Tämä leukotrieeni on rakenteeltaan tyydyttymätön dihydroksikarboksyylihappo. LTB toimii esiasteena niin kutsuttujen kysteinyylileukotrieenien eli LTC:n, LTD:n ja LTE:n muodostumiselle. LTC:ää muodostuu, kun glutationi-S-transferaasi liittää glutationin LTB:ään. LTD:ä ja LTE:ä muodostuvat LTC:stä peptidaasientsyymien vaikutuksesta.
Leukotrieenit sitoutuvat niille erikoistuneisiin reseptoreihin soluissa. LTB on tärkeä tulehduksen välittäjäaine. Se muun muassa aktivoi T-imusoluja ja jyvässoluja, ohjaa näitä kohti tulehduspesäkkeitä soluissa ja aktivoi eräiden entsyymien ja välittäjäaineiden vapautumista. Kysteinyylileukotrieenien tärkein vaikutusmekanismi on lihasten supistuksen aikaansaaminen. Allergisen reaktion ja erityisesti astman yhteydessä kysteinyylileukotrieenien tuotanto on suurta ja tämä aiheuttaa keuhkoputken ahtautumista ja hengitysoireita. Leukotrieenien synteesiä estäviä ja leukotrieenireseptoreihin vaikuttavia yhdisteitä käytetään astmalääkkeinä. Tällaisia ovat esimerkiksi montelukasti ja tsafirlukasti.
Lakikirja
Lakikirja oli jatkuvasti ilmestyvä, kronologisesti järjestetty ja ajantasainen, asiahakemistolla varustettu suomenkielinen lakiteos, joka sisälsi Suomessa voimassa olleet osat vuoden 1734 Ruotsin valtakunnan lakia sekä myöhemmin julkaistuja lakeja ja asetuksia. Lakikirjaa kustansi ja julkaisi Suomalaisen kirjallisuuden seura vuosien 1920-1951 välisenä aikana. Yleisemmässä merkityksessä nimitystä lakikirja käytetään myös sen edeltäjästä, teoksesta Ruotsin valtakunnan laki vuodelta 1734 täydennettynä myöhemmällä lainsäädännöllä. Lakikirjan seuraaja on Suomen laki -teos.
Ensimmäinen painettu kattava suomenkielinen lakikirja Ruodzin valdakunnan laki ilmestyi vuonna 1759. Sen oli suomentanut lääninsihteeri Samuel Forseen vuonna 1736 ilmestyneestä ruotsinkielisestä alkuperäisteoksesta Sweriges Rikes Lag, joka sisälsi vuoden 1734 lain. Käännöstä muokkasivat myös hovioikeudenasessori Gabriel Theuvonius ja reistraattori Erik af Palén.
Ennen tätä tehdyt maanlain ja kaupunginlain suomennokset olivat jääneet käsikirjoituksiksi  Ainoastaan erilliset kirkkolain ja Kustaa II Aadolfin sota-artiklojen suomennokset oli julkaistu painettuina.
Vuoden 1759 suomenkielinen lakikirja ei saanut virallista asemaa, mutta lukutaidon yleistyessä suomenkieliset oikeudenhakijat saattoivat sen avulla itsenäisesti ottaa selvää oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan ja virkamiestenkin työ helpottui.
Vuonna 1887 Suomalaisen kirjallisuuden seura (SKS) julkaisi ensimmäisen virallisen ja täydellisen suomenkielisen lakikirjan. Suomennoksen, joka perustui vuoden 1734 lakiin täydennettynä myöhemmällä lainsäädännöllä, teki Sääksmäen kirkkoherra Gustaf Cannelin. Suomennoksen tarkasti ja toimitti professori Jaakko Forsman. SKS julkaisi ja kustansi vuoden 1734 lain suomennoksesta täydennyksineen kaikkiaan kaksi korjattua laitosta ja neljä painosta sekä taskupainoksen
Ensimmäinen Suomen itsenäistymisen jälkeen ilmestynyt lakikirja julkaistiin vuonna 1920. Lakikirja sisälsi tuolloin voimassa olleet osat vuoden 1734 laista sekä myöhemmin ilmestyneitä lakeja ja asetuksia. Se sisälsi myös oikeustapauksia. Lakikirjan toimitti kihlakunnantuomari A. E. Andersen. Tästä kustantamastaan suomalaisesta lakikirjasta SKS julkaisi edelleen samaa käytäntöä seuraten seitsemän painosta vuosina 1927, 1934, 1936, 1941, 1944, 1947 ja 1951. Ne toimitti professori Bruno Salmiala, hänen lisäkseen valmistelutyössä olivat mukana oikeussihteeri Lauri Ailio, oikeusneuvos Filip Jaatinen ja lainsäädäntöneuvos Marjos Rapola..
Lakikirja, joka perustui vuoden 1734 lain pohjalle, kävi vähitellen riittämättömäksi käyttäjien tarpeisiin. Sen julkaisuoikeudet luovutettiin vuonna 1954 Suomen lakimiesliitolle, joka alkoi vuodesta 1955 alkaen julkaista aiheenmukaisesti järjestettyä Suomen laki –nimistä teosta.
Arktos Media
Arktos Media on Budapestissä toimiva alt-right -kustantamo.
Arktos Mediaa pidetään yleisesti, niin liikkeen jäsenten ja sitä tutkivien asiantuntijoiden keskuudessa, alt-rightin johtavana kustantamona. Se toimii Budapestin identitaarisen, nationalistisen ja äärioikeiston liikehdinnän keskiössä. Kustantamo on julkaissut useita englanninkielisiä käännöksiä alt-rightin keskeisistä teoksia, muun muassa Aleksandr Duginin tekstejä. Arktosin teokset edustavat yleisesti vaihtoehtoa modernille yhteiskunnalle ja suhtautuvat kriittisesti liberalismiin, ihmisoikeuksiin ja nykyaikaiseen demokratiaan. Kustantamo on julkaissut yli 130 nimikettä kymmenellä eri kielellä.
John Morgan perusti muutaman ystävänsä kanssa Integral Tradition Publishing -kustantamon vuonna 2006. Sen oli tarkoitus keskittyä traditionalistiseen, radikaaliin ja antimoderniin kirjallisuuteen. Kustantamo julkaisi vain yksi tai kaksi nimikettä vuodessa. Yhtiö avasi vuonna 2009 toimiston Intiassa. Loppuvuodesta 2009 Integral Tradition Publishingin henkilöstö sai tietää ruotsalaisesta ryhmästä, joka suunnitteli hyvin samanlaista hanketta. He päättivät yhdistää voimansa. Vuonna 2010 Morgan ja Daniel Friberg lanseerasivat Arktos Median toiminnan Intiassa. Friberg ja Morgan muuttivat Intiasta Budapestiin alkuvuodesta 2014. Morgan on sittemmin poistunut yhtiöstä ja Friberg on nykyään sen toimitusjohtaja.
Arktosille on keskeistä Fribergin visio metapolitiikan muuttamisesta: Fribergin mukaanmonikulttuurisuus ja liberaalit ihmisoikeudet, joita hän nimittää "kulttuurimarxismiksi", ovat olleet hallitsevia kansallissosialismin kaatumisen jälkeen. Hänen mukaansa kulttuuri-ilmapiirin muuttaminen on välttämätöntä, jotta poliittinen ja sosiaalinen muutos olisi mahdollinen.
Arktosilla on useita yhteyksiä Jobbikin: kumpikin vastustaa monikulttuurisuutta ja kannattaa tiukkoja maahanmuuttolakeja, jotka perustuvat etnisyyteen ja rodun säilyttämiseen. Puolueen puheenjohtaja Gábor Vona on kirjoittanut johdannon Arktosin käännökseen Julius Evolan esseekokoelmasta. Friberg on esiintynyt useasti julkisuudessa Vonan ja Jobbik-poliitikko Márton Gyöngyösin kanssa. Gyöngyösi on kuitenkin kiistänyt, että Arktosilla olisi vaikutusvaltaa puolueen toimintaan.
Tammikuussa 2017 Arktos ja Richard B. Spencer perustivat yhdessä AltRight.comin.
Patty Jenkins
Patricia Lea ”Patty” Jenkins on yhdysvaltalainen ohjaaja, jonka elokuvia ovat "Monster – Aileen Wuornos" (2003) ja "Wonder Woman" (2017). Lisäksi hän on ohjannut televisioon.
Jenkinsin äiti on ympäristötieteilijä ja isä Yhdysvaltain ilmavoimien kapteeni, joten perhe asui hänen lapsuudessaan ilmavoimien tukikohdissa eri puolilla maailmaa, muun muassa Thaimaassa ja Saksassa. Aikanaan he asettuivat Kansasiin. Jenkins aloitti Cooper Unionissa maalaustaiteen opinnot ja innostui siellä elokuvanteosta. Hän työskenteli useita vuosia kameramiehenä mainoskuvauksissa, mutta päätti sitten hakeutua losangelesilaiseen AFI Conservatoryyn opiskelemaan ohjaamista.
Jenkinsin esikoisohjaus "Monster – Aileen Wuornos" sai alkunsa, kun hän tapasi AFI Conservatorysta valmistuttuaan tuottaja Brad Wymanin. Wyman oli tuottanut joitakin pienen budjetin sarjamurhaajaelokuvia, ja Jenkins ehdotti aiheeksi Aileen Wuornosia. Wyman kehotti häntä laatimaan aiheesta käsikirjoituksen. Lopulta Jenkins päätyi käsikirjoittamisen lisäksi myös ohjaamaan elokuvan, joka tehtiin pienellä 1,5 miljoonan budjetilla ja suoraan videolle julkaisuun tähdäten. Wuornosia näytellyt Charlize Theron sai roolistaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon ja Jenkins muun muassa Independent Spirit Awardin parhaasta esikoiselokuvasta.
"Monsterin" jälkeen Jenkins työskenteli television puolella ohjaten sarjoihin "Sukuvika" ja "Entourage". Hän piti myös vuoden tauon työnteosta poikansa syntymän aikoihin. Vuoden 2011 "Jälkiä jättämättä" -sarjan pilottijaksosta Jenkins sai Directors Guild of American palkinnon parhaasta ohjauksesta draamasarjassa.
Lokakuussa 2011 Jenkins valittiin Marvel Studiosin "Thor"-elokuvan ohjaajaksi, mutta hän luopui tehtävästä vain kaksi kuukautta myöhemmin taiteellisten erimielisyyksien vuoksi. Huhtikuussa 2015 Jenkins sai toisen tilaisuuden supersankarigenressä, kun hänet valittiin ohjaamaan DC-kustantamon sarjakuvahahmosta Ihmenaisesta kertova "Wonder Woman" – ohjaajaksi alun perin valitun Michelle MacLarenin erottua taiteellisten erimielisyyksien vuoksi. Jenkins oli tosin tarjonnut studiolle ideaansa Ihmenaisesta kertovaksi elokuvaksi jo vuonna 2010, mutta tuolloin sitä ei vielä kelpuutettu.
"Wonder Woman" sai ensi-iltansa touko-kesäkuun vaihteessa 2017, ja kriitikoiden ensiarviot olivat laajalti myönteisiä. Elokuva sai erinomaisen vastaanoton myös yleisöltä, ja avausviikonloppunaan se tuotti Yhdysvalloissa 103,3 miljoonaa dollaria, mikä on ennätys naisohjaajalta. Vielä ensi-illan aikaan Jenkins ei ollut tehnyt sopimusta jatko-osan ohjaamisesta; sopimus solmittiin lopulta syyskuussa 2017, ja elokuvan on tarkoitus saada ensi-iltansa 13. joulukuuta 2019. "Wonder Womanin" menestyksen ja kulttuurisen vaikutuksen vuoksi Time-lehti sijoitti Jenkinsin seitsemännelle sijalle vuoden henkilö -listallaan joulukuussa 2017.
Márton Gyöngyösi
Márton Gyöngyösi (8. kesäkuuta 1977 Kecskemét) on unkarilainen poliitikko.
Gyöngyösi valittiin Unkarin parlamenttiin vuoden 2010 ja 2014 vaaleissa. Hänen puolueensa on Jobbik.
Gyöngyösi on Jobbikin ulkopoliittinen edustaja. Hänen mukaansa ”Venäjä on Euroopan luontainen liittolainen”. Helsingin Sanomien mukaan Gyöngyösi ”puhuu kuin Venäjän valtiontelevisio”. Hän tarkkaili Donetskin kansantasavallan vaaleja vuonna 2014 ja pitää Krimin valtaamista oikeutettuna.
Mushi Production
Mushi Production () on japanilainen animaatiostudio. Sen päämaja sijaitsee Nerimassa, Tokiossa.
Salibandyn naisten III-divisioona
Naisten III-divisioona on Suomen neljänneksi korkein salibandyn sarjataso. Sarjaa pelataan alueittain kuudella Salibandyliiton alueilla: Etelä-Suomessa, Länsirannikolla, Sisä-Suomessa, Savo-Karjalassa, Pohjanmaalla ja Pohjois-Suomessa. III-divisioonassa ottelut pelataan turnausmuotoisena ja ottelu kestää 3 x 15 minuuttia.
Salibandyn naisten IV-divisioona
Naisten IV-divisioona on Suomen alimmaisin salibandyn sarjataso. Sarjaa pelataan alueittain kolmella Salibandyliiton alueilla: Etelä-Suomessa, Länsirannikolla ja Sisä-Suomessa. IV-divisioonassa ottelut pelataan turnausmuotoisena ja ottelu kestää 3 x 15 minuuttia.
Tōru Gotō
Tōru Gotō (, s. 26. kesäkuuta 1934 Fukuokan prefektuuri) on japanilainen kilpauransa päättänyt uimari.
Gotō saavutti Helsingin kesäolympialaisissa 1952 olympiahopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Samoissa kisoissa hän sijoittui 100 metrin vapaauinnissa neljänneksi.
Yoshihiro Hamaguchi
Yoshihiro Hamaguchi (, 23. kesäkuuta 1926 Takamatsu, Kagawan prefektuuri – 10. elokuuta 2011 Tokio) oli japanilainen uinnin olympiamitalisti ja näyttelijä.
Yamaguchi saavutti Helsingin kesäolympialaisissa 1952 olympiahopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Samoissa kisoissa hän kilpaili myös 100 metrin vapaauinnissa. Yamaguchi oli myös mittavan uran tehnyt näyttelijä. Hän esitti muun muassa japanilaista versiota Tarzanista.
Kuvansi (järvi)
Kuvansi on Pohjois-Savossa Suonenjoella ja Leppävirralla sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 1 600 hehtaaria eli 16 km². Se on 15 kilometriä pitkä ja 4,3 kilometriä leveä. Vaikka sillä on pitkiä järvenselkiä, eivät ne järven muodon vuoksi ole leveitä. Siitä voidaan osoittaa viisi järvenaluetta. Järvi lakautuu kahdeksi järvenseläksi, joita yhdistää järven keskiosissa Markkalansaaren ja Ukonniemen välinen 700 metriä leveä kohta. Läntinen järvenselkä on kahdeksan kilometriä pitkä, mutta se kapenee pohjoisessa ja muodostaa Suurisaaren takana Vehvilänlahden. Selän keskivaiheilta työntyy länteen Levälahti, jossa sijaitsee Kuivataipaleen museokanava, ja selän eteläpäässä on vielä niemien ja saarten muodostama sokkeloinen järvenosa. Itäinen järvenselkä on 15 kilometriä pitkä, sillä sen pituutta lisäävät pohjoisessa Tattariniemen takana oleva pitkä lahti, jonka perällä sijaitsee lahdenpohjukka Ryönä, ja etelässä sen pituutta lisää Partaharjunniemen takana kapea mutta 3,5 kilometriä pitkä Herralanlahti.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 121 miljoonaa m³ eli 0,121 km³. Järven keskisyvyys on 7,5 metriä ja suurin syvyys on 41 metriä. Syvin kohta sijaitsee Tattarinniemen ja Huutovuoren välisessä lahdensuussa. Muita syviä kohtia ovat Ukonniemen itäpuolella oleva 34 metrinen syvänne, Ukonniemen pohjoispuolinen 32 metrinen syvänne ja Markkalansaaren vieressä Uittosalmessa oleva 29 metrinen syvänne.
Järvessä on laskettu olevan 111 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 1 310 ha, mikä on noin 45 % järven kokonaispinta-alasta. Huomattavimmat saaret länsipuolen järvialtaassa ovat 500 metrinen Suurisaari, 550 metrinen Ukonsaari ja 400 metrinen Kuusikkosaari. Itäpuolen altaassa ne ovat Markkalansaari, joka on 2,3 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä, 600 metrinen Puukkosaari, 400 metrinen Lammassaari, Ryönässä 600 metrinen Isosaari ja Herralanlahdessa 300 metrinen Lahdenpohjasaari.
Järven rantaviivan pituus on 105 kilometriä, mikä kertoo rantaviivan mutkaisuudesta. Rannat ovat pääasiassa metsämaata, jossa suon tai peltojen osuus on pieni. Vehvilänlahden pohjukassa sijaitsee pieni Vehvilän kylä, mutta muuten alue on haja-asutusta. Leppävirran puolelle jää järven eteläosat Ukonniemestä Kiiluniemeen.
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueella (04.2) Sorsaveden valuma-alueessa (04.26), johon Kuvansin alue (04.264) kuuluu.
Valuma-alue saa pääosan vedestänsä kolmesta vesistöalueesta. Litmasenjoki, joka on Litmasenjoen valuma-alueen (04.267) laskujoki, sekä Jylängin laskuoja, joka on Jylängin valuma-alueen (04.268) lasku-uoma, laskevat kumpikin Vehvilänlahteen. Kolmas on Kutunjoki, joka on Kutunjoen valuma-alueen (04.265) laskujoki, laskee Ryönään. Näiden alueilla olevat Jylänki, Litmanen ja Iso Lapinjärvi sijaitsevat Kuvansin lähettyvillä. Kuvansin lasku-uoma on itäisen järvialtaan kaakkoispäässä sijaitseva Kilpikoski, joka laskee Pyöräsalmen kautta Sorsaveteen.
Kuvansin lähialueella on 11 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Pitkäjärvi (20 ha), Säyneinen (5 ha) ja Iso Vehkalampi (5 ha).
Portugalin Guinean escudo
Portugalin Guinean escudo () oli Portugalin Guineassa vuodesta 1914 lähtien ja Guinea-Bissaussa vuoteen 1976 saakka käytetty rahayksikkö. Yksi escudo jakautui sataan centavoon.
Portugalin hallituksen vuonna 1913 tekemällä päätöksellä sen afrikkalaiset siirtomaat siirtyivät emämaan tavoin realista escudoon. Yksi Guinean escudo vastasi tuhatta Guinean realia ja oli saman arvoinen kuin Portugalin escudo.
Keskuspankkina toiminut Banco Nacional Ultramarino alkoi laskea liikkelle setelejä vuonna 1914 ja kolikkoja vuonna 1933. Setelien arvot olivat 10, 20 ja 50 centavoa sekä 1, 2½, 5, 10, 20, 50, 100, 500 ja 1000 escudoa. Kolikot olivat 5, 10, 20 ja 50 centavon sekä 1, 2½, 5, 10 ja 20 escudon arvoisia.
Guinea Bissaun itsenäistyttyä maa siirtyi käyttämään valuuttanaan Guinea-Bissaun pesoa. Setelit vaihdettiin maaliskuussa 1976 suhteessa yksi yhteen. Vanhat kolikot jäivät edelleen käyttöön.
Valko-Venäjän alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Valko-Venäjän alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2015 joukkue pelasi pääsarjatasolla, mutta tippui vuodeksi 2016 1. divisioonan nousten vuodeksi 2017 takaisin pääsarjatasolle. Joukkuetta valmentaa Dimitri Silenosti.
Keinottelu
Keinottelu tarkoittaa keplottelua, jonkin tekemistä epätavallisin, usein kyseenalaisin tai epärehellisin keinoin. Sijoittamisesta puhuttaessa sanalla tarkoitetaan "spekulointia" eli spekulaatiota, voiton hankkimista odotettuja hinnanvaihteluja hyväksi käyttäen."
Keinottelussa pyritään tekemään voittoa lyhytaikaisilla sijoituksilla. Keinottelumahdollisuudet paranevat, jos pörssikursseissa, hinnoissa, koroissa tai valuuttakursseissa on tapahtumassa suuria muutoksia. Sijoittaja voi keinotella kohteella, jonka arvon hän aavistaa muuttuvan (ostamalla tai myymällä sitä).
Keinottelua tapahtuu myös pörssin ulkopuolella. Niinpä jonkin tuotteen hinnan nopeasti noustessa sen myyntiä kannattaa välttää, koska hinta on myöhemmin korkeampi. Hintojen nousu tai tavarapula voi johtaa esimerkiksi elintarvikkeiden ostoryntäykseen eli hamstraukseen, jolloin niistä tulee pulaa.
Sirkka-Liisa Valle
Sirkka-Liisa Valle (o.s. Järvenkylä; s. 20. heinäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäri, joka tuli tunnetuksi AIDS-epidemian alkuaikana 1980-luvulla HIV-infektion asiantuntijana. Hän diagnosoi Suomen ensimmäisen HIV-tartunnan vuonna 1983.
Valle valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1966, väitteli siellä tohtoriksi vuonna 1988 ja sai dosentuurin vuonna 1994. Hän teki pitkän työuran eri sairaaloissa sekä Suomen Akatemian AIDS-tutkijana (1986–1992). Hän piti myös yksityisvastaanottoa Helsingissä vuodesta 1972 alkaen, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2007. Hän on julkaissut tutkimuksia sukupuolitaudeista.
Vallen saamista huomionosoituksista voidaan mainita Helsingin yliopiston tiedonjulkistamispalkinto (1988). Hänet valittiin Vuoden uusmaalaiseksi 1991.
Sirkka-Liisa Vallen vanhemmat olivat Teknos-Tehtaat Oy:n toimitusjohtaja Yrjö Järvenkylä ja oopperalaulaja Malmi Vilppula. Valle oli avioliitossa lääketieteen ja kirurgian tohtori Matti Vallen kanssa. Myös heidän kolme lastaan ovat lääkäreitä: Tuuli (s. 1964), Timo (s. 1966) ja Teppo Valle (s. 1970).
Comeback (täsmennyssivu)
Comeback voi tarkoittaa ainakin seuraavia: