hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Usko Koski
Usko Sulo Toinen Koski (13. tammikuuta 1898 Helsinki – 20. joulukuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja pankinjohtaja, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä vuosina 1948–1951.
Koski kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1917. Ylemmän oikeustutkinnon hän suoritti vuonna 1928 ja varatuomariksi hän valmistui vuonna 1936. Koski teki pitkän uran Kansallis-Osake-Pankissa, minkä lisäksi hän toimi muun muassa Hyvinkään kauppalan ilmasuojelupäällikkönä vuosina 1940-1946. Kunnallispolitiikassa Koski oli mukana toimien Hyvinkään kauppalanvaltuuston varapuheenjohtajana ja jäsenenä kauppalanhallituksessa. Hän oli myös presidentin valitsijamies vuoden 1956 vaaleissa.
Kosken vanhemmat olivat suutari Villehad Koski ja Hilma Matilda Sillfors. Koski oli naimisissa Lempi Dagmar Hjeltin kanssa vuodesta 1920 lähtien.
Yrjö Antila
Yrjö Iisakki Antila (17. helmikuuta 1894 Ilmajoki – 28. kesäkuuta 1958 Ilmajoki) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1945–1951.
Antila suoritti kansakoulun jälkeen opintoja myös kansanopistossa ja maamieskoulussa. Hän työskenteli maanviljelijänä ja toimi myös hengellisenä puhujana. Kunnallispolitiikassa Antila oli mukana toimien Ilmajoella sekä kunnanvaltuustossa että kunnanhallituksessa. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1950 vaaleissa.
Antilan vanhemmat olivat maanviljelijä ja Kokoomuksen kansanedustaja Juho Erkki Antila ja Maria Margaretha Vuorenmaa. Antila oli naimisissa Edla Katariina Kortesmäen kanssa vuodesta 1918 lähtien.
Leo Böök
Leo Richard Böök (1. tammikuuta 1891 Uusikaarlepyy – 12. huhtikuuta 1969 Tampere) oli suomalainen kappalainen ja rovasti, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1933-1939.
Böök kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1909. Teologian erotutkinnon hän suoritti vuonna 1913 ja sai pappisvihkimyksen samana vuonna. Pastoraalitutkinnon Böök suoritti vuonna 1918. Hän työskenteli muun muassa vankilapastorina, merimiespastorina Lontoossa ja Hampurissa sekä kenttäpappina. Kunnallispolitiikassa Böök oli mukana toimien Tampereen kaupunginvaltuustossa. Hän oli presidentin valitsijamies vuosien 1950 ja 1956 vaaleissa.
Böökin vanhemmat olivat lehtori Albert Theodor Böök ja Anna Maria Aleksandra Borgström. Böök oli naimisissa Hanna Maria Kekonin kanssa vuodesta 1916 lähtien. Hän sai rovastin arvonimen vuonna 1945.
Anthrology: No Hit Wonders (1985–1991)
Anthrology: No Hit Wonders (1985–1991) on thrash metal -yhtye Anthraxin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Island Records.
Gaillac
Gaillac on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Tarnjoen varrella.
Kaupungin nähtävyyksiä on vuonna 972 perustettu Saint-Michelin benedikiiniläisluostari, jonka munkit ovat tehneet Gaillacista tunnetun viinintuotantoalueen. Muita nähtävyyksiä ovat Saint Pierren kirkko, keskustan vanha aukio "Place du Griffoul" sekä 1600-luvulta oleva linna "Château de Foucaud". Linna on historiallinen monumentti ja siellä on vuodesta 1934 lähtien ollut taidemuseo "Musée des beaux-arts de Gaillac". Kaupungissa on luonnontieteellinen museo "Muséum d'histoire naturelle Philadelphe Thomas", jossa on näytteillä yli 600 lintua sekä niiden munia ja pesiä sekä matelijoita, nisäkkäitä, hyönteisiä ja äyriäisiä.
Niilo Honkala
Niilo Mikael Honkala (3. lokakuuta 1906 Jokioinen – 12. tammikuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1945–1958.
Honkala kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1928. Filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi hän valmistui vuonna 1935. Hän työskenteli muun muassa Turun kaupungilla ja Yksityisoppikoulujen liitossa, minkä lisäksi hän oli Kokoomuksen puoluesihteeri vuosina 1946-1957 ja Nykypäivä-lehden päätoimittaja vuosina 1955-1962. Kunnallispoliitikassa hän oli mukana Turussa ollen jäsenenä kaupunginvaltuustossa. Honkala oli presidentin valitsijamies vuosien 1950 ja 1956 vaaleissa.
Honkalan vanhemmat olivat maanviljelijä Nikolai Rautell ja Ida Vilhelmina Pyhkö. Honkala oli naimisissa Vuokko Mirjam Mikolan kanssa vuodesta 1938 lähtien.
Senouillac
Senouillac on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella.
Kunnan nähtävyyksiä on 1200-luvulta peräisin oleva Temppeliherrain ritarikunnan linna "Château de Mauriac". Linna on kuulunut 1960-luvulta lähtien taidemaalari Bernard Bistesille, joka käyttää linnan saleja taideteostensa esittelyyn.
Mikko Hurtta
Alvar Hjalmar Mikael (Mikko) Hurtta (vuoteen 1936 Schreck; 3. joulukuuta 1896 Tampere – 13. toukokuuta 1989) oli suomalainen varatuomari, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä vuosina 1939–1945.
Hurtta kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1915. Lakitieteen kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1920 ja varatuomariksi vuonna 1923. Hurtta työskenteli muun muassa Turun hovioikeudessa ja sotaministeriössä, minkä lisäksi hän toimi Kuopion pormestarina vuosina 1936–1966. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana toimien kaupunginvaltuuston jäsenenä Kuopiossa.
Hurtan vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos, Tampereen kunnallispormestari Karl Hjalmar Schreck ja Eva Nadine Helsingius. Hurtta oli naimisissa Hellä Sylvia Soinin kansa vuodesta 1921 lähtien.
Martti O. Kölli
Martti Oskari Kölli (4. joulukuuta 1910 Urjala – 19. toukokuuta 1985 Forssa) oli suomalainen varatuomari ja maanviljelijä, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1945–1954.
Kölli kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1932. Ylemmän oikeustutkinnon hän suoritti vuonna 1942 ja varatuomariksi hän valmistui vuonna 1944. Maanviljelijänä hän työskenteli Koijärvellä, nykyisen Forssan alueella, vuodesta 1939 lähtien. Kunnallispolitiikassa Kölli oli mukana toimimalla kunnanvaltuuston jäsenenä Koijärvellä.
Köllin vanhemmat olivat maanviljelijä Martti Vihtori Kölli ja Susanna Karén. Kölli oli naimisissa Aino Annikki Huhtisen kanssa vuodesta 1948 lähtien.
S/S Vesta
S/S Vesta oli suomalainen Suomen Höyrylaiva Oy:n rahtilaiva. Laiva kaatui ja upposi kovassa myrskyssä 15. tammikuuta 1945 Örskärin majakan lähellä ollessaan vehnälastissa matkalla Norrköpingistä Helsinkiin. 18 hengen miehistöstä pelastui kuusi.
Laiva oli rakennettu Willington Quay, Tyne Iron Shipbuilding Co Ltd:in telakalla Newcastlessa Englannissa vuonna 1889. Suomen sisällissodan aikana punaiset upottivat sen Mäntyluodon satamassa 18. huhtikuuta 1918, mutta laiva nostettiin ylös ja korjattiin.
Laivan pituus oli 66,45 metriä, leveys 9,60 metriä ja syväys 4,93 metriä. Kuollut paino oli 1 256 tonnia ja höyrykoneen teho 700 hevosvoimaa.
Suomen Höyrylaivalla oli myöhemmin vuosina 1952–1973 M/S Vesta -niminen moottorirahtilaiva, joka oli rakennettu 1952 Hollannissa.
Alive 2
Alive 2 on thrash metal -yhtye Anthraxin livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Sanctuary Records.
Vangshylla
Vangshylla on kylä Inderøyn kunnassa Pohjois-Trøndelagin läänissä Norjassa. Se sijaitsee Skarnsundetin salmen eteläpuolisessa osassa. Vuoteen 1991 saakka, kun Skarnsundin silta avautui, Vangshylla tomi lautta- ja kalasatamana.
Caught in a Mosh: BBC Live in Concert
Caught in a Mosh: BBC Live in Concert on thrash metal -yhtye Anthraxin livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Universal Music.
S/S Kaleva
S/S Kaleva oli suomalainen John Nurminen Oy:n rahtilaiva. Laiva ajoi miinaan Ison Beltin salmessa Langelandin edustalla 10. huhtikuuta 1943 ollessaan kalkkilastissa matkalla Tanskan Aalborgista Turkuun. Laivan ensimmäinen konemestari kuoli, muut miehistön jäsenet pelastuivat Langelandiin.
Laiva oli rakennettu Dumbarton Burrell & Son:in telakalla Skotlannissa vuonna 1883, tilaajana oli glasgowlainen Strathness Steamship Co. Laivan nimenä oli vuoteen 1889 "Strathness" ja sen jälkeen "Onyx". Vuonna 1912 laivan osti tallinnalainen Tallinna Laevaühisus - Reval Shipping Co varustamo ja sen nimeksi tuli "Eestimaa". Vuonna 1916 laivan osti John Nurmisen omistama Höyrylaiva Oy Otava Ab ja se sai "Kaleva" nimen. Suomen sisällissodan aikana punaiset polttivat ja upottivat sen Mäntyluodon satamassa mutta laiva nostettiin ylös ja korjattiin.
Laivan omistajana oli 1924–1934 Diesen Wood Companys Rederi Ab Impilahdelta ja 1934-1939 Pitkärannan Laiva Oy Pitkärannasta. Laiva palasi vuonna 1939 John Nurminen Oy:n varustamon Laiva Oy Kalevan omistukseen.
Laivan pituus oli 50,69 metriä, leveys 7,70 metriä ja syväys 3,96 metriä. Kuollut paino oli 480 tonnia ja höyrykoneen teho 450 hevosvoimaa.
Chile on Hell
Chile on Hell on thrash metal -yhtye Anthraxin livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2014 levymerkillä Nuclear Blast Records.
Greatest Hits (Remo Drive)
Greatest Hits on minnesotalaisen Remo Driven albumi, joka julkaistiin 16. maaliskuuta 2017 Rolling Green Recordsin kautta sen jälkeen kun bändin musiikkivideot olivat saaneet huomiota YouTubessa. Minnesotalainen Izzy Commers kuvasi albumin kansikuvan
Kappaleille "Art School", "Crash Test Rating" ja "Yer Killin' Me" on julkaistu musiikkivideot.
Kesämaitiainen
Kesämaitiainen ("Leontodon hispidus") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, maitiaisten ("Leontodon") sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa paljolti Suomessa selvästi yleisempää sukulaislajiaan syysmaitiaista ("Leontodon autumnalis"). Sen lisäksi kesämaitiainen muistuttaa myös suunnilleen yhtä yleistä harjuhäränsilmää ("Hypochaeris maculata") sekä selvästi edellistä harvinaisempaa liuskalehtihäränsilmää ("Hypochaeris radicata").
Kesämaitiainen kasvaa noin 30 cm korkeaksi ja sen varsi on lehdetön sekä useimmiten karvainen tai joskus vaaleasuomuinen. Kesämaitiaisen lehdet ovat suikeat ja mutkalaitaiset tai jonkin verran epäsäännöllisesti liuskoittuneet sekä karkeakarvaiset. Kesämaitiaisen kukinnot ovat keltaisia mykerökukintoja, kuten syysmaitiaisellakin. Kesämaitiaisen mykeröt ovat noin 3 cm leveitä ja sijaitsevat yksittäin varsien päissä. Kesämaitiaisen hedelmä on soikea ja haivenellinen.
Kesämaitiainen kasvaa kuivilla paikoilla, kuten niityillä, laidunmailla ja tienpientareilla. Suomessa kesämaitiainen on jokseenkin yleinen idässä, lähinnä Pohjois-Karjalassa, sekä paikoin muualla eteläisessä Suomessa. Ahvenanmaalla, länsirannikolla, Pohjanmaalla, Kainuussa sekä Lapissa kesämaitiaista ei tavata juuri lainkaan. Laji on kuitenkin melko yleinen Etelä-Ruotsissa.
Quebecin kansalliskirjasto ja -arkisto
Quebecin kansalliskirjasto ja -arkisto (, BAnQ) on Kanada Quebecin provinssissa toimiva kansalliskirjasto ja arkisto. Sen pääkirjasto sijaitsee Montréalissa, mutta kaikkiaan BAnQ:lla on 12 yleisölle avoinna olevaa toimipistettä Quebecin provinssin alueella.
Vaikka Kanadan pääkaupungissa Ottawassa toimii Kanadan kansalliskirjasto ja -arkisto, myös BAnQ on kansalliskirjasto ja -arkisto, koska quebecilaisille on tunnustettu itsenäisen kansakunnan asema Kanadan sisällä. Organisaationa BAnQ on perustettu 31.1.2006 yhdistämällä erillisinä toimineet Quebecin kansalliskirjasto ja Quebecin kansallisarkisto.
BaAnQ on eräs VIAF-auktoriteettitunnisteita tukevista organisaatioista.
Zach Aston-Reese
Zachary Aston-Reese (s. 10. elokuuta 1994 Staten Island, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa. Hän aloittanee kauden 2017–2018 AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Aston-Reese on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. Penguinsin toimitusjohtaja Jim Rutherford on verrannut Aston-Reesea pelityyliltään Patric Hörnqvistiin hänen fyysisyytensä ja maalinedustapelaamisensa myötä. Aston-Reese itse on nimennyt vertauskuvakseen Chris Kunitzin.
Aston-Reese pelasi kaudella 2009–2010 MetJHL-junioriliigan New Jersey Rocketsissa, jonka jälkeen Sault Ste. Marie Greyhounds varasi hänet 274. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2010. Aston-Reese ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Aston-Reese aloitti kauden 2010–2011 New Jersey Rocketsin AtJHL-joukkueessa, mutta kesken kauden hän siirtyi varaamattomana pelaajana eli "tender-sopimuksella" USHL-junioriliigan Des Moines Buccaneersiin ja sieltä kahden ottelun jälkeen edelleen Lincoln Starsiin. Kaudella 2011–2012 Aston-Reese pelasi USHL Top Prospects Gamessa. Kaudella 2012–2013 hän oli pudotuspeleissä Starsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5.
Vuodet 2013–2017 Aston-Reese kävi Northeastern Universityn yliopistoa. "Sophomore -vuotenaan" 2014–2015 hän oli 13 osumallaan joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Mike Szmatulan kanssa. "Junior -vuotenaan" 2015–2016 Aston-Reese nousi Northeasternin kapteenistoon. Hän voitti joukkueensa sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 14+29=43, joilla Aston-Reese sijoittui Hockey Eastin syöttöpörssissä kolmanneksi ja jakoi pistepörssin viidennen sijan Boston Collegen Colin Whiten kanssa. Hän voitti myös Northeasternin sisäisen tehotilaston lukemalla +19. Aston-Reese voitti kauden päätteeksi Hockey Eastin mestaruuden, valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen sekä turnauksen tähdistökentälliseen.
"Senior -vuotenaan" 2016–2017 Aston-Reese voitti koko Hockey Eastin maalipörssin ja jakoi pistepörssin voiton UNH:n Tyler Kelleherin kanssa tehoilla 31+32=63. Hän voitti myös koko NCAA:n maalipörssin sekä jakoi pistepörssin voiton Kelleherin ja Union Collegen Mike Vecchionen kanssa. Aston-Reese jakoi myös Northeasternin sisäisen tehotilaston voiton Nolan Stevensin ja Ryan Shean kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin vuoden pelaajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Aston-Reese oli ehdolla myös koko NCAA:n parhalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin Denverin yliopiston Will Butcherille.
Viimeisen yliopistokautensa 2016–2017 päätteeksi, maaliskuussa 2017 Aston-Reese teki vapaana agenttina kaksivuotisen tulokassopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin, jossa Aston-Reese teki kymmenessä ottelussa tehot 3+5=8.
Söderskärin ja Långörenin saaristo
Söderskärin ja Långörenin saaristo on Natura-2000 -suojelualue, jonka tunnus on FI0100077. Alueeseen kuuluvat Söderskärin luonnonsuojelualue, Långörenin luonnonsuojelualue ympäröivine vesialueineen, Kölhällen ja Stora Kölhällen vesialueineen Långörenistä etelään, Pellingin ulkosaaristoa, mm. Tunnholmenin luonnonsuojelualue, Sandkallan, Yttre Hällkallan, Yttergrundet, Storgrundet ja Inre Hällkallan ympäröivine vesialueineen.
Söderskärin luonnonsuojelualue
Söderskärin luonnonsuojelualue on osa Söderskärin ja Långörenin saaristo -nimistä Natura-2000 -luonnonsuojelualuetta, sen osa-alue. Alueeseen kuuluvat Söderskärin saaret vesialueineen ja lähisaarineen. Söderskärin luonnonsuojeluealue perustettiin 1930 Uudenmaan lääninhallituksen päätöksellä. Söderskärin luonnonsuojelaluen on myös lintujensuojelualue Ramsarin sopimuksen mukaan.
Euroopan unionin, aikaisemman Euroopan talousyhteisön neuvoston lintudirektiivin erityisesti suojelutavia lintuja Söderskärin luonnonsuojelualueella ovat kalatiira, lapintiira ja räyskä. Lisäksi Söderskärin majakkaan liittyvän matkailun osalta on Uudenmaan ympäristökeskuksessa osoitettu mielenkiintoa Aurasaaren riskilöitä kohtaan.
Fabrizio Piccareta
Fabrizio Piccareta (s. 15. marraskuuta 1965 Genova, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja, joka toimi Veikkausliigassa pelaavan FC Interin päävalmentajana elokuusta 2017 kesäkuuhun 2018. Hän aloitti joukkueen apuvalmentajana tammikuussa 2017 ja nousi sen päävalmentajaksi edeltäjänsä Shefki Kuqin saatua potkut. Lokakuussa 2017 Inter ilmoitti Piccaretan yksivuotisesta jatkosopimuksesta. Hän jätti seuran kesken kauden 2018 ”henkilökohtaisista sekä valmennuksellisista syistä” ja palasi kotimaahansa.
Piccareta valmensi FC Interiä ensimmäisen kerran 4. elokuuta 2017, jolloin se voitti HIFK Fotbollin lukemin 3–0. Joukkue voitti hänen valmennuksessaan jalkapallon Suomen Cupin 2018. Inter voitti 12. toukokuuta 2018 pelatussa loppuottelussa HJK:n lukemin 1–0.
Aikaisemmin Piccaretta on ollut apuvalmentajana Swindon Townissa Englannin kakkosliigassa (2011–2012) ja ykkösliigassa (2012–2013), Sunderlandissa Englannin Valioliigassa (2013) ja SC Olhanensessa Portugalin LigaProssa (2015). Swindonin ja Sunderlandin päävalmentajana hänen apuvalmentaja-aikanaan oli Paolo Di Canio.
Pyhän Laurin kappeli (Kolari)
Pyhän Laurin kappeli on kirkkorakennus Kolarin Äkäslompolossa. Se on yksi neljästä Lapin tunturikappelista ja palvelee Yllästunturin matkailijoita. Kappelin on suunnitellut arkkitehti Kari Poskiparta ja se vihittiin käyttöön 19. joulukuuta 1999.
Modernissa kappelissa on tilaa 200 henkilölle. Kirkossa ei ole alttaritaulua, vaan sen tilalla on koko kirkkosalin korkuinen ikkuna, josta avautuu näkymä Ylläksen tuntureille. Vilkkaimpaan matkailuaikaan kappeli on avoinna lähes joka päivä, siellä päivystää tunturipappi ja kappelissa järjestetään viikoittain jumalanpalveluksia ja myös konsertteja. Sesongin ulkopuolella eli toukokuun alusta heinäkuun puoliväliin ja lokakuun alusta marraskuun puoliväliin kappeli on muutoin suljettu, mutta siellä järjestetään kuitenkin tapahtumia. Pyhän Laurin kappelissa voidaan järjestää kaikkia kirkollisia toimituksia.
Kappelin nimi viittaa kahteen merkittävään Lauriin: Pyhään Laurentiukseen ja Lars Levi Laestadiukseen. Epävirallisesti kappelia kutsutaan myös Ylläskappeliksi. Pyhän Laurin kappelin lisäksi Kolarin seurakunnalla on kolme muuta vihittyä kirkkoa: Kolarin kirkko, Kolarinsaaren kirkko ja Sieppijärven kirkko.
Kappeli sijaitsee aivan kylän keskustassa, Äkäsjokisuusta Äkäsjärvelle johtavan seututie 940:n varrella ja on rakennettu lahjoituksena saadulle tontille.
Vomeronasaalielin
Vomeronasaalielin eli Jacobsonin elin on hajuja aistiva, perifeerinen parillinen elin, joka sijaitsee monien nisäkkäiden, sammakkoeläinten ja matelijoiden nenän väliseinämässä tai suulaessa.
Eläimet aistivat vomeronasaalielimellä etenkin feromoneja. Käärmeet vievät hajumolekyylit elimeensä kaksihaaraisella kielellään, ja ne käyttävät vomeronasaalielintä saaliinsa jäljittämiseen ilmeisesti feromoneista riippumattomasti.
Ihmisen sikiöllä on vomeronasaalielin, jossa on samanlaisia bipolaarisia soluja kuin muidenkin nisäkkäiden elimessä. Joidenkin tutkijoiden mielestä elin häviää 19. sikiöviikon jälkeen, mutta toisten mielestä se kasvaa 30. viikolle asti. Aikuisella ihmisellä elin sijaitsee umpipussina nenän väliseinän limakalvossa noin senttimetrin päässä columellasta ja millimetrin korkeudella nenäkäytävän pohjasta. Rakenne löytyy ainakin toisesta nenäkäytävästä 50–90 prosentilla aikuisista.
Vomeronasaalielimen toimintaa ihmisellä ei ymmärretä. Siihen kohdistettu stimulus aiheuttaa muutosta verenpaineeseen, sydämen syketaajuuteen, hormonitasoihin ja mielialaan. Vaikka ihminen viestii kemiallisesti ilman kautta, ei ole näyttöä siitä, että viestintä tapahtuisi vomeronasaalielimen kautta. On mahdollista että ihmisen hajuaistin merkityksen väheneminen on johtanut vomeronasaalisen järjestelmän rappeutumisen.
Sallan kunnankirjasto
Sallan kunnankirjasto toimii Sallan alueella. Kirjaston lisäksi kirjastopalveluja tarjoaa kirjastoauto.
Tornion kaupunginkirjasto
Tornion kaupunginkirjasto toimii Tornion alueella. Kirjaston perustamisajankohdaksi on esitetty sekä vuotta 1804 että vuotta 1805. Torniolaiset porvarit anoivat 18. heinäkuuta 1804 päivätyssä kirjeessä maistraatilta lupaa perustaa suljettu seura, jossa tarkoituksena oli käydä keskusteluja ja pitää luentoja. Tätä anomusta on tulkittu Tornion Lukuseuran perustamisasiakirjaksi. Toisaalta vuonna 1805 Tornioon muutti Henrik Deutsch, jota on pidetty Tornion Lukuseuran perustajana.
Lukuseuraa voi pitää Tornion kaupunginkirjaston esiasteena, koska tuon ajan lukuseurat saivat yleisen luonteen. Lukuseurojen säilyneissä säännöissä annetaan mahdollisuus myös muille kuin jäsenille lainata kirjoja pientä maksua vastaan. Voidaan olettaa, että Tornion Lukuseura tuskin poikkesi muista.
Huhtikuussa 1899 kansakoulun johtokunta esitti varojen myöntämistä kansankirjaston perustamiseen, johon kirjastoon ennestään löytyvä lainakirjasto yhdistettäisiin. Lainaustoiminta aloitettiin 8. syyskuuta 1900.
Kirjastotoiminta ammattimaistui 1930-luvun lopulla kirjastonhoitaja Sirkka Siven astuttua virkaan.
Kirjaston lisäksi kirjastopalveluja tarjoaa kirjastoauto.
Pedar Jalvi -kirjasto
Pedar Jalvi -kirjasto on yleinen kirjasto, joka toimii Utsjoella. Kirjaston lisäksi kirjastopalveluja tarjoaa kirjastoauto, joka on yhteinen Kaarasjoen ja Porsangin kanssa. Kirjasto oli aiemmalta nimeltään Utsjoen kunnankirjasto. Utsjoen kunta päätti nimenmuutoksesta 27. syyskuuta 2017. Pedar Jalvi oli kotoisin Utsjoelta.
Hailuodon kirjasto
Hailuodon kirjasto on Hailuodon saaressa toimiva kirjasto.
Kirjasto päätettiin pitäjän kokouksessa perustaa, kun rovasti K. R. Heikel ehdotti kirjaston perustamista. Kirjasto toimi aluksi pappilassa, kirkon sakastissa ja kirkonkylän koululla. 1920-luvulla kirjasto muutettiin kantakirjastoksi ja vuonna 1926 kantakirjasto oli postinhoitaja Saimi Kilpisen hoidossa ja toimi hänen kotonaan. Syksyllä 1982 kirjasto muutti entisen alakoulun tiloihin.
Musiikkivuosi 1996
Musiikkivuosi 1996 käsittelee vuoden 1996 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1995
Musiikkivuosi 1995 käsittelee vuoden 1995 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1994
Musiikkivuosi 1994 käsittelee vuoden 1994 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Maantielakso
Maantielakso on Karvianjoen vesistöalueeseen kuuluva lampi Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuistossa Karviassa Satakunnan maakunnassa. Lammen pinta-ala on SYKEn Järviwikin viranomaistiedon mukaan 2,67 hehtaaria. Sen korkeus merenpinnasta on 166,0 metriä ja se kuuluu Karvianjoen vesistön sisällä Aunesluoman valuma-alueeseen. Lampi on yhdessä siitä noin kilometri pohjoiseen sijaitsevan Kauhalammin ja tästä noin kilometri pohjoiseen sijatsevan Lapinkaivon kanssa yksi Kauhanevan–Pohjankankaan Natura 2000 -suojelualueen kolmesta pienvesiksi luokiteltavasta lammesta. Lampi on reunoiltaan umpeenkasvanut. Avovettä on lammen keski- ja luoteisosassa. Lampi rajoittuu pohjoisessa Laksonevaan, joka on osa Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuistoon kuuluvaa Kauhanevan suokompleksia. Muista suunnista sitä ympäröivät harjumuodostuman rinteet. Historiallinen Kyröskankaan tie kulkee lammen sivuitse.
Etelä-Pohjanmaalla arokosteikkojen kansanomaisena nimityksenä on "lakso".
Musiikkivuosi 1969
Musiikkivuosi 1969 käsittelee vuoden 1969 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1967
Musiikkivuosi 1967 käsittelee vuoden 1967 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1970
Musiikkivuosi 1970 käsittelee vuoden 1970 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Merilahden peruskoulu
Merilahden peruskoulu on peruskoulu Helsingin Vuosaaressa. Siihen kuuluu Kallvikinniementien toimipiste ja Jaluspolun toimipiste. Koulussa painotetaan liikuntaa 3. ja 7. luokilta alkaen, sekä luonnontiedettä 7. luokalta alkaen. Koulun nimi tulee kahden aikaisemman koulun nimestä, Meri-Rastilan ala-asteesta ja Kallahden peruskoulusta. Luokat 1–2 ovat Kallvikinniementien ja Jaluspolun toimipisteissä, luokat 3–4 Jaluspolun toimipisteessä ja luokat 5–9 Kallvikinniementien toimipistessä.
Musiikkivuosi 1971
Musiikkivuosi 1971 käsittelee vuoden 1971 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Puistopolun peruskoulu
Puistopolun peruskoulu on peruskoulu Helsingin Vuosaaressa. Siihen kuuluu Punakiventien ja Pohjavedenkadun toimipisteet. Koulussa painotetaan liikuntaa ja taideilmaisua. Koulun rehtorina toimii Pertti Tossavainen. Luokat 1–6 ovat Punakiventien toimipisteessä ja luokat 7–9 Pohjavedenkadun toimipisteessä.
Musiikkivuosi 1968
Musiikkivuosi 1968 käsittelee vuoden 1968 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1972
Musiikkivuosi 1972 käsittelee vuoden 1972 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Lapin kirjasto
Lapin kirjastot on Pohjois-Suomen kaupungin- ja kunnankirjastojen muodostama seudullinen verkosto eli kirjastokimppa. Lapin kirjastoihin kuuluvat seuraavat kunnat
Kirjastoilla on yhteinen asiakas- ja aineistorekisteri sekä kirjastojärjestelmä. Lapin kirjastot ottivat käyttöön avoimen lähdekoodin kirjastojärjestelmän Kohan vuonna 2017 alussa.
Musiikkivuosi 1973
Musiikkivuosi 1973 käsittelee vuoden 1973 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1977
Musiikkivuosi 1977 käsittelee vuoden 1977 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1974
Musiikkivuosi 1974 käsittelee vuoden 1974 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1983
Musiikkivuosi 1983 käsittelee vuoden 1983 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1984
Musiikkivuosi 1984 käsittelee vuoden 1984 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Josep Puig i Cadafalch
Josep Puig i Cadafalch (17. lokakuuta 1867, Mataró – 23. marraskuuta 1956, Barcelona) oli espanjalainen arkkitehti, historioitsija, poliitikko ja kulttuurin edistäjä. Josep Puig i Cadafalch on yksi tärkeimmistä katalonialaisen jugendin ("modernisme") edustajista yhdessä Antoni Gaudín ja Domènech i Montanerin kanssa.
Josep Puig i Cadafalchin suunnittelemia rakennuksia on paljon Barcelonassa. Hän suunnitteli myös esimerkiksi Barcelonan maailmannäyttelyyn vuonna 1929 valmistuneen Palau Nacionalin näköalapaikan, kaksi paviljonkia, portaat ja neljä joonialaista pylvästä. Jotkut merkittävät työt, kuten Hotel Terminus ja Casa Trinxet, on hävitetty.
Casa Martí oli hänen ensimmäisiä merkittäviä töitään. Vuonna 1897 Els Quatre Gats -ravintola avattiin rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa. Ravintolasta tuli sen ajan intellektuellien, taiteilijoiden ja näytelmäkirjailijoiden, kuten Picasso, Opisso, Nonell, Santiago Rusiñol ja Isaac Albéniz, kohtauspaikka. Els Quatre Gats sijaitsee yhä samalla paikalla Barcelonan vanhassa kaupungissa. 
Barcelonan lisäksi hän suunnitteli rakennuksia syntymäkaupunkiinsa Mataróon ja kesälomapaikkaan Argentonaan, joka sijaitsee noin 35 kilometrin päässä Barcelonasta.
Kreikka lasten Eurovision laulukilpailussa
Kreikka on osallistunut Lasten Eurovision laulukilpailuun kuusi kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 2003. Kreikan paras sijoitus on vuodelta 2005, jolloin se sijoittui kuudenneksi Alexandrosin ja Kallin esittämällä kappaleella "Tora Einai I Seira Mas".
Musiikkivuosi 1989
Musiikkivuosi 1989 käsittelee vuoden 1989 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1992
Musiikkivuosi 1992 käsittelee vuoden 1992 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1991
Musiikkivuosi 1991 käsittelee vuoden 1991 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1990
Musiikkivuosi 1990 käsittelee vuoden 1990 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1993
Musiikkivuosi 1993 käsittelee vuoden 1993 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kuparifosfaatti
Kuparifosfaatti (Cu(PO)) on kupari- ja fosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa muiden kupariyhdisteiden valmistamiseen, korroosionestoaineena ja fungisidina.
Kuparifosfaatti tunnetaan sekä kidevedettömänä yhdisteenä että kidevedellisenä trihydraattina (Cu(PO))·3HO). Nämä molemmat ovat väriltään vaaleansinisiä kiteisiä aineita, joista kidevedetön on veteen täysin liukenematonta ja trihydraatti liukenee vähäisessä määrin kuumaan veteen. Kuparifosfaatti liukenee happoliuokseen ja komplekseja muodostaen ammoniakkiin. Kuparifosfaatin alkeiskoppi on rombinen.
Kuparifosfaattia valmistetaan saostamalla vesiliukoisen kuparisuolan, kuten kuparisufaatin, vesiliuoksesta esimerkiksi natriumfosfaatin avulla. Näin muodostuu geelimäinen saostuma, joka voidaan suodattaa.
Kuparifosfaatista voidaan valmistaa muita kupariyhdisteitä kuten kuparihydroksidia ja keraameja. Lisäksi sitä voidaan käyttää fungisidina, estämään metallien korroosiota, katalyyttinä ja reagenssina analyyttisessä kemiassa.
Kroatia lasten Eurovision laulukilpailussa
Kroatia on osallistunut Lasten Eurovision laulukilpailuun viisi kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 2003. Kroatian paras sijoitus on vuodelta 2003, jolloin se voitti kilpailun Dino Jelusićin esittämällä kappaleella "Ti Si Moja Prva Ljubav".
Musiikkivuosi 1975
Musiikkivuosi 1975 käsittelee vuoden 1975 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1976
Musiikkivuosi 1976 käsittelee vuoden 1976 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1980
Musiikkivuosi 1980 käsittelee vuoden 1980 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kuopion viulukilpailun voittajiksi selviytyivät Kaija Saarikettu ja Pyry Mikkola.
Suomen eduskunta kumosi keväällä 1980 niin sanotun huviveron eli viihdetilaisuuksien pääsylipuista perityn veron vuoden 1981 alusta alkaen. Levymyynnissä yhä suuremman jalansijan ovat saaneet pienet äänitetuottajat (punk ja rockabilly) sekä ulkomaisten äänitteiden myynti huoltoasemilla ja market-myyntinä. Kotimaisista artisteista olivat vahvasti esillä Kojo, Maukka Perusjätkä, Tarja Ylitalo sekä Vesa-Matti Loirin albumit Eino Leino (levymerkillä Gold Disk, 1978) ja Eino Leino 2 (Gold Disk, 1980).
Musiikkivuosi 1988
Musiikkivuosi 1988 käsittelee vuoden 1988 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1987
Musiikkivuosi 1987 käsittelee vuoden 1987 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Aeneas ja Dido
Aeneas ja Dido (, ”Hylätty Dido”) on vuonna 1910 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Vergiliuksen "Aeneikseen" perustuvan lyhyen elokuvan on ohjannut Luigi Maggi.
Myrsky ajaa paenneet troijalaiset Afrikan rannikolle, jossa he jäävät Karthagon kuningattaren Didon amatsonien vangeiksi. Dido rakastuu troijalaisten johtajaan Aeneakseen ja hylkää Numidian kuninkaan Iarbaksen kosintayrityksen. Ankhises ilmestyy unessa Aeneakselle ja kehoittaa häntä jatkamaan matkaa. Kun Iarbas hyökkää Karthagoon, Aeneas lähtee salaa purjehtimaan kohti Roomaa. Karthagossa syttyy kapina ja hylätty Dido heittäytyy palatsinsa liekkeihin.
Ambrosio Filmin tuottama "Aeneas ja Dido" on yksi 1910-luvun vaihteessa tehdyistä antiikin mytologiaan perustuvista elokuvista. Sen varsinainen tekstilähde on Pietro Metastasion oopperalibretto "Didone abbandonata", josta on useita sovituksia. Arrigo Frustan käsikirjoittama ja Luigi Maggin ohjaama "Aeneas ja Dido" oli elokuvahistorian ensimmäinen "Aeneis"-filmatisointi.
Kolmiulotteisen vaikutelman antavaa teatterilavastusta käytettiin myös Maggin elokuvissa "Lo schiavo di Cartagine" (1910), "La vergine di Babilonia" (1910), "Salambò" (1911) ja "Delenda Carthago!" (1914). Se sisältää itämaisia aineksia, jotka viittaavat muinaiseen Persiaan ja Assyriaan. Dido ja Aeneas on puettu kreikkalais-roomalaisiin asuihin, kun taas Didon amatsonit käyttävät leopardinnahkoja ja kartiomaisia kypäriä. Afrikkalaisten palvelijoiden kasvot on meikattu mustiksi.
"Aeneas ja Dido" sai ensi-iltansa Italiassa tammikuussa 1911, mutta sitä oli levitetty Yhdysvalloissa jo edellisen vuoden joulukuussa. Aikalaiskritiikki kiitti varsinkin sen lavastusta, puvustusta ja kuvausta. Suomessa elokuvaa esitettiin helmikuussa 1911. Lehtimainosten mukaan ”loistava taidefilmi” oli ”hyvin jännittävä ja liikuttava”.
Aeneas nähtiin seuraavan kerran valkokankaalla Steve Reevesin esittämänä elokuvissa "Troijan urhot" (1961) ja "La leggenda di Enea" (1962), joista kumpikaan ei varsinaisesti perustu Vergiliuksen alkutekstiin. Alkuperäisteokselle uskollisin filmatisointi on Franco Rossin tv-sarja "Eneide" (1971), joka sisältää myös Didon henkilöhahmon.
Elokuvasta on säilynyt ruotsinkielisillä väliteksteillä varustettu sävytetty nitraattikopio, joka on restauroitu Bolognan elokuva-arkistossa vuonna 2010. Alkuperäisestä 275 tai 319 metrin pituudesta on jäljellä 246 metriä. Restaurointi on nähtävissä Torinon elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
Musiikkivuosi 1981
Musiikkivuosi 1981 käsittelee vuoden 1981 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1985
Musiikkivuosi 1985 käsittelee vuoden 1985 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1982
Musiikkivuosi 1982 käsittelee vuoden 1982 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1986
Musiikkivuosi 1986 käsittelee vuoden 1986 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kypros lasten Eurovision laulukilpailussa
Kypros on osallistunut Lasten Eurovision laulukilpailuun yhdeksän kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 2003. Kyproksen paras sijoitus on kahdeksas, jonka se on saavuttanut vuosina 2004 ja 2006.
Kypros järjesti vuoden 2008 kilpailun.
Musiikkivuosi 1979
Musiikkivuosi 1979 käsittelee vuoden 1979 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Suomalaisilla sinfoniaorkestereilla oli yhteensä 1 255 esiintymistä ja niissä oli 601 361 kuulijaa. Pianisti Olli Mustonen esitti 12-vuotiaana oman pianokonserttonsa. Asiaan vaikutti sekin, että lapsen käsi on liian pieni Mustosen lempisäveltäjien Beethovenin ja Ravelin pianokonserttojen soittamiseen. Säveltäjä Kalevi Ahon ooppera Avain kantaesitettiin syyskuussa. Aulis Sallisen oopperoista Punainen viiva tuli ohjelmistoon Göteborgissa ja Ratsumies Kielissä.
Musiikkivuosi 1978
Musiikkivuosi 1978 käsittelee vuoden 1978 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Musiikkivuosi 1966
Musiikkivuosi 1966 käsittelee vuoden 1966 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Eeli J. Hakala
Eeli Johannes Hakala (24. huhtikuuta 1886 Veteli – 20. maaliskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen rovasti, evankelisen herätysliikkeen vaikuttaja ja kristillinen kirjailija.
Hakalan vanhemmat olivat maanviljelijä Henrik Kustaa Hakala ja Maria Laasanen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kokkolan suomalaisesta yhteiskoulusta 1906 ja suoritti teologian erotutkinnon 1909 sekä pastoraalitutkinnon 1912. Hakala vihittiin papiksi 1909. Hän teki vuonna 1916 kolme kuukautta kestäneen opintomatkan Amerikassa asuneiden suomalaisten siirtolaisten keskuuteen.
Hakala oli Haapaveden kirkkoherran apulaisena 1909, Suomen Merimieslähetyksen siirtolaissaarnaajana 1909–1912, matkasaarnaajana kotimaassa 1912, Janakkalan vt. kappalaisena ja kirkkoherran apulaisena 1912–1913, Mouhijärven kappalaisena 1913–1917 sekä Huittisten kappalaisena 1917–1923. Hän toimi viimeksi Suomen Lähetysseuran pappina 1923–1933, Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen pappina 1933–1946 ja Kurikan kirkkoherrana 1946–1955. Hakala sai rovastin arvon 1944. Hän toimitti myös 10 vuoden ajan Sanansaattaja-lehteä.
Eeli Hakala oli naimisissa vuodesta 1909 Eeva Katariina Ulénin kanssa. Heidän tyttärensä oli opettaja ja kirjaiija Mirja Suomela.
Musiikkivuosi 1965
Musiikkivuosi 1965 käsittelee vuoden 1965 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
LPRHC Fest
LPRHC Fest on kaksipäiväinen punk-, hardcore- ja rapmusiikkiin keskittynyt festivaali Lappeenrannassa. Festivaali on järjestetty vuosina 2006–2008 ja uudelleen vuodesta 2012 alkaen.
Alkuvuosina festivaalin järjestelyistä vastasi silloinen Lappeenrannan elävän musiikin yhdistys Lelmu, joka oli järjestänyt punk-keikkoja nuorisotila Monarilla ja ravintola Husaarissa 1990-luvun lopulta alkaen. Yhdistyksen toiminnanjohtaja Vesa Hellsten piti punk-kulttuuria yllä julkaisemalla levyjä Hellstone Recordsin kautta ja zineä. Omaa festivaalia yritettiin järjestää menestyksettä jo vuonna 2005. Silloin paikaksi suunniteltiin Taipalsaaren Saimaanharjun kiekkokaukaloa, jossa kunnallishallinto esti tapahtuman perättömien huume-epäilyjen vuoksi, sekä Risulahden lavaa Luumäellä ja Lappeenrannan ravirataa.
Festivaali järjestettiin ensimmäisen kerran lopulta vuonna 2006 nimellä Lappeenranta Hardcore Summerfest. Tapahtumapaikkana oli Lappeenrannan teknillisen yliopiston kenttä Skinnarilan Laserkadulla, ja festivaalilla oli noin 500 kävijää. Lelmun toiminta hiipui jäsenten muutettua eri puolille Suomea, minkä myötä päättyi myös festivaalin järjestäminen väliaikaisesti vuonna 2008. Hellstenin lisäksi festivaalin alkuaikojen aktiiveja olivat muun muassa Olli Wetterstrand, Pekka Multaharju ja Tanja Uusitalo.
Tapahtuma teki paluun nimellä LPRHC Fest vuonna 2012, josta lähtien järjestämisestä on vastannut Pro Punk & Hardcore -yhdistys. Yhdistys on helsinkiläinen, mutta koostuu osin vanhoista aktiiveista. Kesäksi 2014 festivaali joutui vaihtamaan aluetta, kun vanhalle paikalle Skinnarilaan kaavoitettiin Lappeenrannan seudun opiskelija-asuntosäätiön asuntoja. Uusi paikka löytyi Huhtiniemen liikuntakeskuksen hiekkakentältä, jonka lisäksi ehdolla olivat muun muassa Myllysaari ja ravirata. Vuonna 2016 siirryttiin sata metriä itään Huhtiniemen laskettelurinteen nurmialueelle. Vuoden 2016 LPRHC Festissä oli noin 900 maksanutta kävijää kahden päivän aikana.
Vuonna 2017 LPRHC Fest pääsi valtion tuen piiriin, kun se sai 7 000 euron avustuksen opetus- ja kulttuuriministeriöltä.
Mike Vecchione
Michael Vecchione (s. 25. helmikuuta 1993 Saugus, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Elite Prospects -sivuston Curtis Joen mukaan Vecchione on kahden suunnan hyökkääjä,
jolla on hyvät kiekonhallinta- ja syöttötaidot. Vecchione on pelinrakemintamisen lisäksi myös hyvä viimeistelemään. Hän kykenee pelaamaan monipuolisesti eri hyökkääjän rooleissa sekä on rauhallinen ja vastuullinen.
Vecchione kävi high schoolin Malden Catholic High Schoolissa. Hän toimi kaudella 2010–2011 joukkueensa kapteenina. Kesällä 2010 Vecchionen varasi sekä Tri-City Storm 233. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa että Halifax Mooseheads 213. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa. Koska hän halusi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa, Vecchione siirtyi vuotta myöhemmin Tri-City Stormin USHL-joukkueeseen kaudeksi 2011–2012. Kaudella 2012–2013 hän oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 26+34=60.
Vuodet 2013–2017 Vecchione kävi Union Collegen yliopistoa. "Freshman -vuotensa" 2013–2014 päätteeksi hän voitti koko NCAA:n mestaruuden. Vecchione valittiin ECAC Hockeyn tulokkaiden tähdistökentälliseen ja turnauksen tähdistökentälliseen. "Sophomore- vuotenaan" hän jakoi tehoilla 19+31=50 koko sarjan syöttöpörssin voiton Harvardin Kyle Cricuolon kanssa ja pistepörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Daniel Ciampinin kanssa edellään vain Harvardin Jimmy Vesey. "Junior -vuotenaan" 2015–2016 Vecchione teki edelliseen kauteensa nähden vähäiset tehot 9+20=29, mutta ne riittivät kuitenkin Unionin sisäisen piste- ja syöttöpörssin voittoon. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECAC:n kolmanteen tähdistökentälliseen.
Kesällä Vecchione osallistui Philadelphia Flyersin kehitysleirille. "Senior -vuotenaan" 2016–2017 hän voitti koko ECAC:n piste- ja maalipörssin tehoilla 29+34=63. Vecchione jakoi myös koko NCAA:n pistepörssin voiton Northeasternin Zach Aston-Reesen ja UNH:n Tyler Kelleherin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECAC:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Vecchione oli ehdolla myös koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin Denverin Will Butcherille.
Viimeisen yliopistokautensa 2016–2017 päätteeksi, maaliskuun 2017 lopulla Vecchione teki vapaana agenttina kaksivuotisen tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Hän liittyi heti seuran NHL-joukkueen vahvuuteen ja pelasi loppukaudella kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Vecchione teki NHL-debyyttinsä runkosarjan kolmanneksi viimeisellä kierroksella 4. huhtikuuta 2017 vieraissa New Jersey Devilsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.15 minuuttia.
A. E. Koskenniemi
Anton Einari Koskenniemi, aik. "Lindgren" (12. tammikuuta 1881 Padasjoki – 11. elokuuta 1957 Turku) oli suomalainen rovasti, evankelisen herätysliikkeen vaikuttaja ja Martti Lutherin teosten suomentaja.
Koskenniemen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Adam Lindgren ja Ida Maria Slöör. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta 1899 ja suoritti teologian erotutkinnon 1905 sekä pastoraalitutkinnon 1919. Koskenniemi vihittiin papiksi 1906.
Koskenniemi oli Elimäen vt. kirkkoherrana 1906 ja sitten Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen palveluksessa 1906–1920 matkasaarnaajana ja lähetyskoulun opettajana sekä vuosina 1907–1912 lähetyssaarnaajana Japanissa. Hän toimi Helsingin kuritushuoneen saarnaaja-apulaisena 1915–1920, Turun tuomiokirkkoseurakunnan 4. kappalaisena 1920–1923 ja Turun Martin seurakunnan kappalaisena 1923–1953. Lisäksi Koskenniemi opetti musiikin historiaa Turun Kirkkomusiikkiopistossa 1924–1928, uskontoa muutamissa Turun oppikouluissa sekä pikakirjoitusta Turun kauppaopistossa ja Turun kauppakorkeakoulussa. Koskenniemi sai rovastin arvon 1938.
Koskenniemi oli naimisissa 1906–1954 Ruth Hilja Enrothin (1882–1954) kanssa.
Long Melfordin rautatieasema
Long Melfordin rautatieasema oli rautatieasema Long Melfordissa, Suffolkissa. Se oli Stour Valley Railwayn varrella ja toimi lisäksi Long Melford–Bury St. Edmonds-radan toisena pääteasemana. Se oli käytössä vuosina 1865–1967.
Asema avattiin 9. elokuuta 1865 nimellä Melford. Nimi vaihtui Long Melfordiksi 1. helmikuuta 1884. Matkustajaliikenne Bury St. Edmondsin radalla loppui vuonna 1961, jolloin Long Melfordin asema jäi vain Stour Valley Railwayn käyttöön.
Stour Valley Railwayta ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkauksissa. Lopullinen sulkemispäätös tehtiin vuonna 1965, joskin sulkeminen viivästyi paikallisneuvostojen harkitessa taloudellisen tuen myöntämistä, jotta liikenne jatkuisi. Kustannukset olisivat kuitenkin olleet liian suuret, ja niinpä liikenne linjalla lakkasi 6. maaliskuuta 1967. Long Melfordin asema suljettiin samana päivänä.
Asemasta ovat jäljellä asemarakennukset ja laiturien keskimmäiset osat, jotka kuuluvat yksityisasumukseen.
Luettelo Sierra Leonen kansallismonumenteista
Tämä on luettelo Sierra Leonen kansallismonumenteista. Listaan on valittu 18 kohdetta, joista suurin osa valittiin jo Sierra Leonen siirtomaakaudella. Alle olevassa listauksessa on lueteltu 16 vielä olemassaolevaa kansallismonumentiksi valittua kohdetta. Kaksi Freetownissa ollutta kohdetta on sittemmin tuhoutunut.
Kuluttajavirasto (Ruotsi)
Kuluttajavirasto () on Ruotsissa toimiva, valtiollinen, kuluttajaneuvontaan erikoistunut hallintoviranomainen. Sen toiminnasta vastaa finanssiministeriö.Kuluttaja-asioista vastaavana hallintoviranomaisena Kuluttajaviraston tehtäviin kuuluu valvoa kuluttajan oikeuksia tukevien sääntöjen noudattamista ja lisäksi sitä, että kuluttajilla on mahdollisuus saada heille kuuluvaa tietoa. Se toimii myös muita viranomaisia konsultoivana viranomaisena kuluttajakysymyksissä.
Kuluttajaviraston tiedotusosasto julkisti verkossa listan yrityksistä, joiden toiminnasta kuluttajat ovat jättäneet eniten valituksia. Karlstadin hallinto-oikeuden alustavan, ja listan tuomitsevan päätöksen perusteella virasto poisti listan verkosta.
Kuluttajaviraston ylin virkamies on titteliltään pääjohtaja. Viranomaisen toimintaa valvoo sisäisesti valvontaneuvosto. Pääjohtaja on myös Ruotsin konsumentombudsman (KO).
Kuluttajan Eurooppa () on Kuluttajaviraston alla toimiva erillinen yksikkö, jonka toimintaa rahoittaa Euroopan komissio. Kuluttajavirasto kuuluu Eurooppalaisen kuluttajakeskuksen verkostoon.
Viraston päätoimitilat sijaitsevat Karlstad, ja se työllistää noin 135 ihmistä. Karlstadissa pääkonttorin osoite on Tage Erlandergatan 8A, jossa sijaitsee myös Karlstad Congress Culture Centre.
Sonfon
Sonfon, joka tunnetaan myös nimellä Confon, on järvi Diangissa, Sierra Leonessa. Läheisimmät kaupungit ovat Kabala, joka sijaitsee 60 kilometriä Sonfonista pohjoiseen sekä Benugu, joka sijaitsee 40 kilometriä Sonfonista etelään.
Perinteisissä uskonnoissa Sonfonia pidetään pyhänä ja monet ihmiset pitävät kulttuurillisia seremonioita sen rannalla.
Voltron – Universumin soturi
Voltron – Universumin soturi () on amerikkalainen internetissä julkaistu piirrossarja, jonka on tuottanut DreamWorks Animation ja World Events Productions, sekä animoinut Studio Mir. Sarja on uudelleenkäynnistys sekä "Beast King GoLion" -animelle että "n" mediafranchiselle, ja sen animaatiossa yhdistyvät animevaikutteiset hahmot ja tausta sekä Voltronin tietokoneanimoidut toimintakohtaukset. Ensimmäinen kausi esitettiin maailmanlaajuisesti Netflixissä 10. kesäkuuta 2016, ja se sisälsi 11 jaksoa. Toinen kausi alkoi Netflixissä 20. tammikuuta 2017, ja kolmas 4. elokuuta 2017. Neljäs kausi on tulossa 13. lokakuuta 2017. Viides kausi on tulossa 2. maaliskuuta 2018. Kuudes kausi on tulossa 15. kesäkuuta 2018. Seitsemäs kausi on tulossa 10. elokuuta 2018, ja kahdeksas kausi on tulossa 14. joulukuuta 2018.
Manojoen unioni
Manojoen unioni (, ) on Sierra Leonen (4) ja Liberian (3) vuonna 1973 perustama valtioiden välinen liitto, jonka tarkoituksena on kehittää jäsenvaltioiden taloutta ja järjestää yhteisiä kehityshankkeita. Sierra Leonen ja Liberian lisäksi liittoon kuuluvat Guinea (2) ja Norsunluurannikko (1).
Sierra Leone ja Liberia tekivät 3. lokakuuta 1973 Manojoen julistuksen tulliliiton perustamiseksi ja taloudellisen yhteistyön vahvistamiseksi. Julistuksen allekirjoittivat Sierra Leonen presidentti Siaka Stevens ja Liberian presidentti William Tolbert. Guinea liittyi unioniin 1980 ja Norsunluurannikko 2008. Unionin alkuperäisenä tarkoituksena edistää taloutta ja alueellista yhtenäisyyttä.
Unioni toimi tehokkaasti sen alkuvuosina. Se toteutti monia yhteisiä projekteja ja perusti Manojoen metsätieteellisen instituutin ja Manojoen tietoliikenne- ja posti-instituutin. Se otti lokakuussa 1977 käyttöönsä ulkoisen tariffin ja vapautti vuonna 1981 sisäisen kaupan.
Unioni ajautui 1980-luvun puolivälissä vaikeuksiin, kun nopeasti kasvanut henkilökunta söi ison osan budjetista eivätkä jäsenvaltiot pystyneet maksamaan jäsenmaksujaan. Liberian ja Sierra Leone sisällissodat sekä jäsenvaltioiden taloudelliset vaikeudet rampauttivat unionin. Sen toiminta jäädytettiin 1991 ja seuraava kokous järjestettiin vasta 1994, jolloin käsiteltiin lähinnä turvallisuusasioita.
Jäsenvaltiot tapasivat vuonna 2000 Monroviassa aloittaakseen uudelleen unionin toiminnan. Ne lupasivat järjestää Freetowniin unionin sihteeristölle pienen henkilökunnan. Unionin toiminta laajeni edelleen vuonna 2008, kun Norsunluurannikko liittyi siihen ja jäsenvaltiot lupasivat palauttaa täysimittaisen toiminnan.
Missä on suuri pohjoinen
Missä on suuri pohjoinen on Yle TV1:n teatteritoimituksen tuottama, vuonna 1991 ensiesitetty televisioelokuva.
Elokuvassa nuori, Ruotsissa äitinsä kanssa asuva punkkarityttö (Outi Alanen) lähtee helsinkiläisisänsä luota ja liftaa hiljaisen rekkamiehen (Paavo Pentikäinen) kyydissä kohti pohjoista. Aluksi rääväsuinen tyttö sanoo jäävänsä pois Jyväskylässä, sitten Oulussa, sitten Rovaniemellä, kunnes pian ollaankin jo Jäämeren rannalla.
Ylen tallennepalvelu julkaisi elokuvan tuoreeltaan VHS-videona kirjastoja varten. Elokuva on katsottavissa Yle Areenassa toukokuusta 2017 toukokuuhun 2018 saakka.
Pohjois-Haagan yhteiskoulu
Pohjois-Haagan yhteiskoulu on yläasteesta ja lukiosta koostuva noin 850 oppilaan koulukokonaisuus. Koulu sijaitsee Helsingin Haagassa osoitteessa Pietari Hannikaisen tie 6. Koulun yläaste koostuu yleislinjasta, liikuntalinjasta, matematiikkalinjasta, liikunta-matematiikkalinjasta ja uudesta urheiluyläkoulun kokeiluluokasta. Lukio on urheilu- ja yleislukio.
Pohjois-Haagan yhteiskoulu on perustettu vuonna 1956.
Koulun rehtorina toimii Tuomas Raja.
Kaarle Knuutinpoika Bonde lähdössä Viipurin linnasta Tukholmaan kuninkaanvaaliin 1448
Kaarle Knuutinpoika Bonde lähdössä Viipurin linnasta Tukholmaan kuninkaanvaaliin 1448 () on Suomessa asuneen ruotsalaissyntyisen taidemaalarin Severin Falkmanin vuonna 1886 valmistunut historiamaalaus. Se on Falkmanin tunnetuin työ.
Maalaus esittää pääosaa Suomesta hallinneen Kaarle Knuutinpoika Bonden värikästä saattuetta lähdössä Viipurin linnasta vuonna 1448. Kaarle Knuutinpoika on itse keskellä valkoisella hevosella ratsastava vaaleatukkainen ja haarniskoitu mies. Maalauksen aihe perustuu tositapahtumiin, sillä Kaarle Knuutinpojan saattueessa on kerrottu olleen mukana 800 miestä. Hänet myös valittiin Ruotsin kuninkaaksi. Maalauksen asettelusta ilmenee Falkmanin erikoistuminen historiallisten näyttämökuvaelmien suunnitteluun.
Falkman työskenteli maalauksen parissa useita vuosia ja teki huolellisen taustatutkimuksen. Ensimmäiset luonnokset aiheesta ovat jo 1870-luvun lopulta, mutta maalaus valmistui vasta vuonna 1886. Helsingissä asunut Falkman oli 1880-luvulla innostunut karelianismista ja perehtynyt sen jälkeen Itä-Suomeen.
Maalaus ostettiin jo valmistumisvuonnaan Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Se on nykyään sijoitettu Presidentinlinnan keltaiseen saliin.