hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Siloksaanit
Siloksaanit ovat polymeerisiä yhdisteitä, joiden runkona on vuorotteleva pii-happi-ketju, joka voi olla suora, haaroittunut tai syklinen. Piiatomeihin on usein myös liittynyt alkyyliryhmiä. Avoketjuisten siloksaanien rakennetta voidaan kuvata yleisellä kaavalla RSi(OSiR)OSiR ja syklisten siloksaanien rakennetta voidaan kuvata kaavalla (RSiO). R tarkoittaa hiilivetyryhmää ja n on kokonaisluku.
Molekyylimassaltaan pienet suoraketjuiset di-, tri- ja tetrasiloksaanit, esimerkiksi heksametyylidisiloksaani, ovat huoneenlämpötilassa kirkkaita nesteitä. Myös käytetyimmät sykliset siloksaanit oktametyylisyklotetrasiloksaani, dekametyylisyklopentasiloksaani ja dodekametyylisykloheksasiloksaani ovat helposti haihtuvia nestemäisiä aineita. Molekyylimassaltaan suuria polysiloksaaneja kutsutaan silikoneiksi ja ne ovat öljymäisiä tai elastomeereja. Siloksaanit ovat stabiileja yhdisteitä, jotka eivät reagoi kovin helposti, lukuun ottamatta eräitä toisiintumisreaktioita.
Siloksaaneja valmistetaan hydrolysoimalla kloorisilaaneja tai silaaniestereitä. Hydrolyysin ensimmäisessä vaiheessa muodostuu silanoleja, jotka kondensoituvat helposti happojen vaikutuksesta, jolloin niistä lohkeaa vesimolekyyli ja muodostuu siloksaaneja.
1,3-dimetyyliamyyliamiini
1,3-dimetyyliamyyliamiini (DMAA, metyyliheksamiini) on orgaaninen yhdiste, jota markkinoidaan eri nimillä ravintolisänä. Sitä ovat käyttäneet varsinkin voimalajien harrastajat. Metyyliheksamiinia käytetään myös dopingaineena.
Sitä sisältävät tuotteet on Suomessa vedetty markkinoilta, koska Eviran saamien tietojen mukaan sillä on haittavaikutuksia terveydelle erityisesti kofeiinin kanssa. Se aiheuttaa vakavia haittavaikutuksia sydämen ja aivojen toiminnalle. Sitä on myyty muun muassa tuotenimellä "Jack3D".
Yhdisteen on kehittänyt lääketehdas Eli Lilly ja patentoinut nimellä "Forthane" mutta sen patentti on vanhentunut. Nykyisin sillä ei ole lääketieteellistä käyttöä.
Vuonna 2006 se tuli Yhdysvalloissa markkinoille ravintolisänä laihduttajille ja kuntoilijoille nimellä "Geranamine".
Howard Sounes
Howard Sounes (s. 1965 Welling, Iso-Britannia) on brittiläinen kirjailija ja journalisti.
Salman bin Abdul-Aziz Al Saud
Salman bin Abdul-Aziz Al Saud (; synt. 31. joulukuuta 1935, Saudi-Arabia) on Saudi-Arabian kuningas, ja entinen varapääministeri ja puolustusministeri. Hän peri kruunun velipuolensa kuningas Abdullahin kuoltua 23. tammikuuta 2015.
Ennen kuninkuuttaan Salman toimi Saudi-Arabian puolustusministerinä marraskuusta 2011 lähtien. Hänet nimitettiin kruununprinssiksi kesäkuussa 2012 sen jälkeen, kun hänen veljensä Najef bin Abdul Aziz kuoli. Hänen arvioidaan olevan kuninkaan varovaisten uudistusten linjalla.
Kesäkuussa 2017 Salman nimitti poikansa Mohammed bin Salmanin kruununprinssiksi, ja sivuutti edellisen kruununprinssin veljenpoikansa Mohammed bin Nayefin.
Salman aloitti tiettyjä uudistuksia.
Syksyllä 2017 kuningas määräsi että naiset saavat suorittaa ajokortin ja ajaa autoa kesään 2018 mennessä.
Elokuvateatterit sallittiin 35-vuotisen kiellon jälkeen keväällä 2018.
Teräskynnet
Teräskynnet (武狀元黃飛鴻 第三集) on vuonna 1993 julkaistu hongkongilainen toimintakomedia. Elokuvan pääosia esittävät mm Jet Li, Sharla Cheung, Dicky Cheung, Bryan Leung, Anita Yuen, Natalis Chan, Alan Chui, Kingdom Yuen, Linda Cheung, Gordon Liu, Dion Lam, Wong Tin-lam ja Pak Man-biu. Elokuvan on ohjannut Wong Jing.
Valentina Cervi
Valentina Cervi on (s. 13. huhtikuuta 1976 Rooma, Italia) on italialainen näyttelijä.
Valentina Cervi syntyi Roomassa vuonna 1976. Hänen isoisänsä on "Isä Camillo" -elokuvista tunnettu näyttelijä Gino Cervi. Valentina Cervi aloitti näyttelijänuransa 10-vuotiaana italialaisessa elokuvassa "Portami la luna".
Cervi on näytellyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa Italiassa, Iso-Britanniassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Hän esiintyi englanninkielisessä roolissa ensimmäisen kerran vuonna 1996 Jane Campionin elokuvassa "Naisen muotokuva". Servi esitti pääosaa elokuvassa "Artemisia", joka perustui taiteilija Artemisia Gentileschin elämään. Vuonna 1999 hän oli ehdolla César-palkinnon saajaksi roolistaan ranskalaisessa elokuvassa "Robert-ei-saa".
Cervi näytteli italialaista etsivää Arianna BBC:n sarjassa "Zen" ja mielisairasta Berthaa "Kotiopettajattaren romaanin" filmatisoinnissa "Jane Eyre" vuonna 2011. Hän alkoi näytellä vampyyri Salomea HBO:n sarjassa "True Blood" sarjan viidennellä kaudella.
Arkadi Babtšenko
Arkadi Babtšenko (s. 18. maaliskuuta 1977) on venäläinen toimittaja ja kirjailija. Oikeustiedettä opiskellut moskovalainen työskentelee Novaja Gazeta -lehden toimittajana ja sotakirjeenvaihtajana.
Vuonna 1996 Tšetšenian sotaan joutunut Babtšenko kirjoitti neljän vuoden sotakokemuksistaan teoksen Sodan värit. Like Kustannus julkaisi kirjan suomennettuna vuonna 2010.
Helmikuussa 2017 Babtšenko muutti pois Venäjältä, ensin Prahaan ja sieltä Kiovaan. 29. toukokuuta 2018 hänen uutisoitiin tulleen ammutuksi asunnossaan Kiovassa. Se oli kuitenkin Ukrainan turvallisuuspalvelun mukaan lavastettu tapaus, jotta venäläisagentit saataisiin paljastettua. Babtšenko esiintyi seuraavana päivänä Kiovassa tiedotustilaisuudessa.
Acxiom
Acxiom on yhdysvaltalainen yritys, jonka toimialana ovat kohdennetun markkinoinnin palvelut. Yritys on listattu Nasdaqissa (), ja sen pääkonttori sijaitsee Little Rockissa, Arkansas’ssa. "Advertising Age" -lehti arvioi vuonna 2012 Acxiomin Yhdysvaltain toiseksi suurimmaksi mainostoimistoksi. Vuonna 2011 sen liikevoitto oli 77,26 miljoonaa dollaria. Analyytikoiden mukaan Acxiomilla on hallussaan maailman suurin kuluttajia koskeva kaupallinen tietokanta, joka sisältää yrityksen johtoportaan lausuntojen mukaan tietoja noin 500 miljoonasta henkilöstä eri puolilla maailmaa.
Kesäkuussa 2012 Acxiomilla oli käytössään yli 23 000 tietokonepalvelinta, joiden tehtävänä on kerätä kuluttajia koskevia tietoja ja analysoida niitä. Julkisuuteen antamissaan haastatteluissa Acxiomin toimitusjohtaja Scott Howe on käyttänyt yrityksestä mieluummin termiä tiedonjalostaja () kuin tiedonlouhija (). Acxiomin asiakkaita ovat esimerkiksi tavarataloketjut, pankit ja Toyotan kaltaiset suuret autoalan yhtiöt.
Acxiomin tuotekatalogissa on satoja erilaisia ”elementeiksi” kutsuttuja yksityiskohtia, joita ostamalla yritysasiakkaat voivat täydentää omia tietokantojaan. Elementtien avulla yritykset pystyvät löytämään talouksia, joita esimerkiksi allergiat koskettavat. Tarjolla on myös tietoja talouksien rahatilanteesta sekä yksittäisten henkilöiden etnisestä taustasta, alkuperämaasta ja kiinnostuksen kohteista, jotka on päätelty sen perusteella, millaisia ostoksia henkilö on tehnyt ja millaisia vastauksia hän on mahdollisesti antanut mielipidetiedusteluissa. Acxiomin harjoittama tiedonkeräystoiminta on laillista, mutta jotkut yksityisyydensuojan puolustajat ovat olleet huolissaan mahdollisuuksista tietojen väärinkäyttöön.
Jan &amp; Dean
Jan & Dean oli pop/rockduo, jonka suurin suosio ajoittui 1950-luvun loppuun ja 1960-luvun alkupuoliskolle. Duon jäsenet olivat Jan Berry (s. 3. huhtikuuta 1941– k. 26. maaliskuuta 2004) ja Dean Torrence (s. 10. maaliskuuta 1940). Duo oli surfmusiikin pioneereja. Heidän menestynein kappaleensa oli Berryn ja Brian Wilsonin kirjoittama ”Surf City”, joka nousi sekä Billboardin että Cashboxin listaykköseksi vuonna 1963. Muita yhtyeen top ten -hittejä olivat ”Drag City” (1963), ”The Little Old Lady from Pasadena” (1964) ja ”Dead Man's Curve” (1964).
Suurimpien surf-menestysvuosien 1963–1964 jälkeen duo etsi musiikillista suuntaansa ja saavutti pikkuhittejä kuten ”You Really Know How to Hurt a Guy” ja ”I Found a Girl”. Aktiivinen musiikinteko duona päättyi Jan Berryn auto-onnettomuuteen 12. huhtikuuta 1966. Yhtye palasi lavoille 1970-luvun alussa ja keikkaili aina vuoteen 2004, jolloin Jan Berry kuoli.
Chris Nicholson (kilpapurjehtija)
Christopher John "Chris" Nicholson (s. 18. kesäkuuta 1969 Newcastle) on australialainen entinen kilpapurjehtija. Hänen seuransa oli Belmont Yacht Club.
Nicholson osallistui ensimmäisiin MM-kilpailuihinsa 1994, jolloin hän oli Tornado-luokassa seitsemästoista. Hän voitti kolme peräkkäistä 49er-sarjan maailmanmestaruutta vuosina 1997–1999, ja sijoittui viidenneksi MM-kisoissa 2000. Nicholson oli 49er-luokassa kuudes Sydneyn olympialaisissa 2000 ja sijoittui seitsemänneksi Ateenassa 2004.
Chris Nicholson
Chris Nicholson on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Chris Nicholson (kaukalopikaluistelija)
Christopher John "Chris" Nicholson (s. 16. maaliskuuta 1967 Bexleyheath, Iso-Britannia) on uusiseelantilainen entinen kaukalopikaluistelija, pikaluistelija, rata- ja maantiepyöräilijä.
Nicholson teki pikaluistelussa 10 000 metrin ennätyksensä 16.56,70 Methvenissä 1990, ja kyseessä on paikan rataennätys. Nicholson osallistui Albertvillen olympialaisissa 1992 1 000 metrille, jolla hän sijoittui viidenneksitoista, sekä 5 000 metrin viestiin, jossa Uusi-Seelanti oli neljäs. Hän oli kisojen avajaisissa maansa lipunkantaja. Nicholson kilpaili samana vuonna kesäolympialaisissa Barcelonassa, jossa hän oli ratapyöräilyssä Uuden-Seelannin kymmenenneksi sijoittuneen 100 kilometrin joukkuetakaa-ajoryhmän jäsen. Hän oli voittanut maansa mestaruuden maantieajossa vuonna 1991 ja aika-ajossa 1997.
Nicholson kilpaili kaukalopikaluistelussa jälleen Lillehammerin olympiakisoissa 1994, joissa hän sai parhaan sijoituksensa viestistä, jossa Uusi-Seelanti oli kahdeksas. Hän on kiertänyt kotimaassaan paikallisia kisoja vuodesta 2008 lähtien ja on saavuttanut muutamia voittoja. Nicholson myös sijoittui kolmanneksi aika-ajossa maansa mestaruuskilpailuissa 2009.
Chrisin veli Andrew on kilpaillut pikaluistelussa ja kaukalopikaluistelussa.
Syväjärvi (Myrskylä)
Syväjärvi on yksi Myrskylän suurimmista järvistä. Sen rannalla on kunnan virallinen uimapaikka ja kaksi grillikatosta. Järven ympärillä on pientaloasutusta. Syväjärven valuma-alue on pääasiassa metsäinen ja peltoja on vähän. Ulkoinen kuormitus johtuu pääasiassa haja-asutuksesta ja vapaa-ajan asutuksesta.
Suunnittelukeskus on tehnyt Syväjärven alueelle vesihuollon yleissuunnitelman 1998. Syväjärvi on luokiteltavissa rehevähköksi, mutta se on yleiseltä käyttökelpoisuudeltaan tyydyttävä ja sen tilanne on parantunut 1990-luvulla. Vesien kerrostuneisuuden kaudella alusveden happipitoisuus on vähänen.
Syväjärveä on tehokalastettu 1993 alkaen. 1998 nuottauksissa saalis oli 2 450 kg eli 74 kg vesihehtaarilta. Myös rysällä on kalastettu talkootyönä. Vesistönhoitoon järvellä osallistuu Syväjärvi-yhdistys ry.
Syväjärvellä uimisen lisäksi järjestetään kalastuskilpailuja. Myrskylän Kalakerho ja Orimattilan Kalakerho järjestivät 31.3.2012 pilkkikilpailun, jonka Orimattilan Kalakerho voitti.
Andrew Nicholson
Andrew Nicholson on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Andrew Nicholson (luistelija)
Andrew Thomas Nicholson (s. 12. heinäkuuta 1970 Auckland) on uusiseelantilainen entinen kaukalopikaluistelija ja pikaluistelija.
Nicholson osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Albertvillessä 1992, jossa hän oli mukana maansa 5 000 metrin kaukalopikaluistelujoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi. Hän osallistui Lillehammerin kisoissa 1994 kolmeen lajiin ja sai parhaan sijoituksensa jälleen viestistä, kun Uusi-Seelanti oli kahdeksas. Nicholson kilpaili Naganon olympiakisoissa 1998 pikaluistelussa 1 000 ja 1 500 metrin matkoilla.
Nicholson alkoi kilpailla pyöräilyssä lopetettuaan luistelu-uransa vuonna 1998. Hän osallistui muun muassa maantiepyöräilyn Uuden-Seelannin-mestaruuskilpailuihin 2001, mutta totesi, että kansalliselle huipulle kipuaminen olisi ollut hyvin haastavaa. Andrewin veli Chris kilpaili pyöräilyssä ja luistelussa.
The Elder Scrolls Adventures: Redguard
The Elder Scrolls Adventures: Redguard on Bethesda Softworksin kehittämä ja julkaisema "The Elder Scrolls" -pelisarjaan kuuluva toimintaroolipeli. Peli julkaistiin MS-DOS:lle vuonna 1998.
Pelin tapahtumat sijoittuvat Tamrieliin toisen aikakauden vuoteen 864, noin 400 vuotta ennen "n" tapahtumia. Tarina kertoo Cyrus-nimisestä nuoresta Redguardista, joka saapuu Stros M’kai -saarelle etsimään kadonnutta sisartaan, Iszaraa, mutta löytää itsensä keskeltä poliittista juonittelua.
Tuomas Tyystälä
Tuomas Tyystälä (s. 20. marraskuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Seuratasolla hän edustanut pääosin PS Kemiä. Tyystälä aloitti jalkapalloilun kemiläisen FC-88:n riveissä ja pelasi juniorina myös Kemin Palloseuran riveissä. Kaudeksi 2008 hän nousi PS Kemin edustusjoukkueeseen ja pelasi siellä neljän kauden ajan Ykköstä. Kauden 2011 päätteeksi PS Kemi putosi Kakkoseen, ja Tyystälä siirtyi Rovaniemen Palloseuraan. Tyystälän RoPS-pelaaminen oli loukkaantumisten sävyttämä. Keväällä 2013 Tyystälä loukkaantui keväisen Liigacupin aikaan. Sen jälkeen pelaaminen jäi vähiin. Kaudella 2013 hän pelasi RoPS:n reservijoukkueessa FC Santa Clausissa. Kaudeksi 2014 Tyystälä palasi Kakkosessa pelanneen PS Kemin riveihin ja oli nostamassa seuraa kauden jälkeen Ykköseen.,
Tyystälä on edustanut Suomea eri ikäkausimaajoukkueissa, viimeksi alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Kaikkiaan ikäkausimaaotteluita on ollut 15.
Andrew Nicholson (ratsastaja)
Andrew Clifton Nicholson (s. 1. elokuuta 1961 Te Awamutu) on uusiseelantilainen entinen kenttäratsastaja ja olympiamitalisti.
Nicholson osallistui olympialaisiin uransa aikana viisi kertaa ja voitti kaksi mitalia. Hän kilpaili joka kerta sekä henkilökohtaisessa kilpailussa, jossa hänen paras sijoituksensa oli 16. tila Barcelonasta 1992, sekä joukkuekisassa, jossa Uusi-Seelanti sai hopeaa vuonna 1992 ja pronssia Atlantassa 1996. Nicholson voitti joukkuekilpailun MM-kultaa 1990, ja 2010 hän sai henkilökohtaisen kisan pronssia Lexingtonissa pidetyissä kisoissa, joissa Uusi-Seelanti voitti joukkuekisan pronssimitalin.
Ebrima Sohna
Ebrima Sohna (s. 14. joulukuuta 1988) on gambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Seuratasolla hän edustai viimeksi Rovaniemen Palloseuraa, jonne hän siirtyi kesken kauden 2012. Sohna on aikaisemmin pelannut kotimaansa lisäksi norjalaisessa Sandefjordissa Norjan kahdella korkeimmalla sarjatasolla.
Sohna on edustanut Gambian jalkapallomaajoukkuetta ja toiminut myös joukkueen kapteenina. Hän teki avausmaalinsa maajoukkuessa Meksikoa vastaan toukokuussa 2010.
Minna Laukka
Minna Marianne Laukka (s. 21. toukokuuta 1987 Jyväskylä) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja häntä on valmentanut vuodesta 2009 Petteri Jouste. Vuoteen 2008 häntä valmensi Miska Viiri ja vuosina 2008–2009 Jarmo Saastamoinen.
Laukka on saavuttanut Kalevan kisoissa 200 metrin juoksussa pronssia Vaasassa 2013 ja Kuopiossa 2014.
Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 60 metrillä pronssia 2012 ja 2013, 200 metrillä kultaa 2012 ja pronssia 2011, 2013, 2014 ja 2017 sekä viesteissä kultaa 4 × kierroksen viestissä 2014 ja 4 × 300 metrin viestissä 2016 ja hopeaa 4 × 200 metrillä 2013 ja 2017.
Viestijuoksun SM-kilpailuissa Laukka on saanut 4 × 100 metrin viestissä kultaa vuosina 2008, 2012 ja 2014 sekä hopeaa 2007, 2011 ja 2013. 4 × 400 metrin viestissä Laukka on saavuttanut kultaa 2014 ja 2016, hopeaa 2012 ja pronssia 2013.
Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 Laukka karsiutui sekä 200 metrin juoksun että 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Aikuisten maaotteluissa hän on kilpaillut vuodesta 2010 lähtien.
Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Laukka osallistui Suomen joukkueessa 4 × 100 metrin viestiin, mutta joukkue karsiutui finaalista ajalla 44,65. Hän juoksi pikaviestijoukkueessa myös Zürichin EM-kilpailuissa 2014.
Ford TW -sarja
Ford TW -sarja oli sarja suuria traktoreita, joita Ford valmisti vuosina 1979-1989. Traktorit perustuivat aiempiin malleihin 8700 ja 9700, mutta ne olivat aiempaa tehokkaampia ja vahvempirakenteisia. Uusien mallien suunnittelussa oli myös otettu huomioon nelivetomallit.
1970-luvun aikana Fordin traktoriosastolla mietittiin tapoja saada lisää tehoa 6,6-litraisesta moottorista, jota käytettiin 100 -sarjassa. Ratkaisuksi löydettiin välijäähdytys ja Garrett AiResearchin kanssa kehitettiin uusi välijäähdytin, jonka avulla moottorista saatiin tehoa 188 hevosvoimaa.
Uusien mallien voimansiirtoa vahvistettiin ja sähköjärjestelmää parannettiin. Mallissa TW-30 oli tehostetut jarrut, lisäpolttoainesäiliö ja yleisesti pienempiä malleja järeämpi rakenne.
Esa Salminen
Esa Petteri Salminen (s. 20. heinäkuuta 1976 Espoo) on helsinkiläinen kirjailija ja kehitysyhteistyön ammattilainen. Salmisen esikoisteos "Köyhyyden ammattilainen" ilmestyi Johnny Knigan kustantamana 2008. Hänen toinen romaaninsa "Leposija Kilimakitossa" ilmestyi Johnny Knigalta 2010. Salmisen kolmas romaani "Mohammed, suomalainen" ilmestyi syyskuussa 2012. Se on yhteistuotantoa somalialaistaustaisen Saeed Warsamen kanssa. Lokakuussa 2013 Salminen julkaisi Suvi Westin ja Anne Kirste Aikion kanssa tietokirjan Märät säpikkäät - Sápmi underground. Oman kirjoittamisensa ohella Salminen on toiminut useiden Madventures-kirjojen tausta- ja kustannustoimittajana.
Salminen työskentelee viestinnän asiantuntijana Viestintä ja kehitys -säätiö Vikesissä. Hän on koulutukseltaan antropologiaa pääaineenaan opiskellut valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Hän on työskennellyt Kepan palveluksessa myös Sambiassa ja Mosambikissa.
Kielletty rakkaus (televisiosarja)
Kielletty rakkaus ("Skilda världar") on ruotsalaisella TV4-kanavalla vuosina 1996–2002 esitetty ruotsalainen saippuasarja. "Kielletty rakkaus" on ruotsalainen versio australialaisesta "Sons and Daughters" saippusarjasta. Sarja on ruotsin pitkäkestoisin yhtä mittaan jatkunut sarja, sitä tehtiin yhteensä kuusi tuotantokautta ja 500 osaa.
Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3 kesällä 2004. Suomessa samalla konseptilla on tehty "Salatut elämät"-televisiosarjaa.
Sarja alussa Daniel Toivonen ja Sandra Bovalius törmäävät toisiinsa Tukholman Cityterminalenissa ja rakastuvat toisiinsa. Sarjan edetessä paljastuu, että he ovatkin keskenään kaksosia, jotka ovat erotettu toisistaan heidän ollessa pieniä. Bovaliukset olivat yläluokkaa ja Toivoset kuuluivat alempaan työväenluokkaan, mikä aiheutti perheiden välille kitkaa.
Sarjaa esitettiin sen ensimmäisellä tuotantokaudella viisi kertaa viikossa, maanantaista perjantaihin. Toinen tuotantokausi ja kolmannen tuotantokauden syksy esitettiin neljä kertaa viikossa, maanantaista torstaihin. Kolmannen kauden kevätkausi esittiin jälleen viisi kertaa viikossa. Neljännestä kaudesta sarjan loppuun saakka sitä esittiin enää vain kerran viikossa, mutta yhden jakson kesto tuplaantui.
Sarja keräsi keskimäärin 1,3 miljoonaa katsojaa päivittäin. Sarjan kaikkien aikojen katsotuin jakso esitettiin 23. toukokuuta 1997. Jaksoa seurasi yli 1,5 miljoonaa katsojaa.
Ensimmäinen jakso esitettiin ennakkoon lauantaina 21. syyskuuta 1996, mutta jakson todellinen ensi-ilta oli maanantaina 23. syyskuuta 1996.
Nordisk Film aloitti sarjan julkaisemisen DVD:lle maaliskuussa 2011, jolloin ensimmäisessä erässä julkaistiin sarjan 45 ensimmäistä osaa. Tähän mennessä DVD-kokoelmia on julkaistu jaksoon 455 saakka.
Lokakuussa 2013 aiemmin julkaistuja DVD-julkaisuja aloitettiin julkaisemaan myös kokoelmabokseissa, joihin on yhdistetty aiemmin julkaistuja bokseja.
Tim Krabbé
Tim Krabbé (s. 13. huhtikuuta 1943 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen toimittaja ja kirjailija. Psykologiaa Amsterdamin yliopistossa opiskellut Krabbé on työskennellyt toimittajana ja kirjailijana vuodesta 1967 alkaen. Hänen kirjallinen tuotantonsa on pääosin fiktiivistä lukuun ottamatta hänen harrastustaan shakkia käsitteleviä teoksia. Lisäksi häneltä ilmestyi vuonna 2012 Columbinen koulusurmia käsittelevä tietoteos.
Krabbén tunnetuin romaani on "Jäljettömiin" ("Het gouden ei", 1984), josta George Sluizer on tehnyt kahdesti elokuvan. Kirja on Krabbén teoksista ainoa suomennettu. Hollantilaiseen elokuvaan "Kadonnut" Krabbé on laatinut käsikirjoituksen. Myös hänen teoksistaan "Flanagan of het einde van een beest" (1970), "Red Desert Penitentiary (1975)" ja "De grot" (1997) on tehty elokuvat.
Krabbé on peräisin taiteilijasuvusta. Hänen isänsä ja isoisänsä olivat taidemaalareita ja äiti kirjailija ja kääntäjä. Veli Jeroen Krabbé on näyttelijä.
Kreikan parlamenttivaalit 2012 (toukokuu)
Kreikan vuoden 2012 toukokuun parlamenttivaalit käytiin 6. toukokuuta 2012. Vaalit olivat ennenaikaiset ja ne jouduttiin järjestämään Kreikan väliaikaishallitusta johtaneen Loukas Papadimosin jätettyä eronpyyntönsä huhtikuussa 2012. Papadimos halusi uusia vaaleja, jotta parlamentilla olisi vaikeiden talousratkaisujen tekemiselle kansan tuki.
Vaaleissa radikaalivasemmiston SYRIZA nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Eniten paikkoja parlamenttiin sai Uusi Demokratia. Vaalien jälkeen hallitusta ei kuitenkaan saatu kasattua, joten Kreikassa järjestettiin uusintavaalit kesäkuussa.
"Lähde"
Kreikan parlamenttivaalit 2012 (kesäkuu)
Kreikan kesäkuun 2012 parlamenttivaalit pidettiin sunnuntaina 17. kesäkuuta 2012. Vaalit jouduttiin järjestämään, sillä toukokuun ennenaikaisten parlamenttivaalien jälkeiset hallitusneuvottelut kariutuivat. Vaaleissa kannatustaan nostivat keskustaoikeistolainen Uusi Demokratia, sekä vasemmistoradikaali SYRIZA. Uusi Demokratia tuli kuitenkin ensimmäiseksi 29,7 % äänisaaliilla ja hallitusneuvotteluiden vetovastuu oli puolueen puheenjohtajalla. Neuvottelut olivat nopeat ja Uuden Demokratian ja PASOK:n muodostama hallitus aloitti toimintansa jo keskiviikkona 20.6. Demokraattisen Vasemmiston tukemana.
"Lähde"
Dhanush
Dhanush (oik. Venkatesh Prabhu Kasthuri Raja, s. 28. heinäkuuta 1983) on intialainen näyttelijä, laulaja, sanoittaja ja tuottaja, joka työskentelee pääasiassa tamilinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän voitti parhaan miespääosan National Film Awards -palkinnon elokuvasta "Aadukalam" (2011). Dhanush teki ensiesiintymisensä hindinkielisessä elokuvateollisuudessa menestyselokuvassa "Raanjhanaa" (2013), mistä hän voitti parhaan miestulokkaan Filmfare Awards -palkinnon.
Dhanush on elokuvaohjaaja Kasthuri Rajan poika ja elokuvaohjaaja Selvaraghavanin veli. Hän meni naimisiin näyttelijä Rajinikanthin tyttären Aishwaryan kanssa 18. marraskuuta 2004. Heillä on kaksi poikaa.
Vertaistuotanto
Vertaistuotanto () on tuotantoa, jonka perustana on toimijoiden epähierarkkisesti organisoituva yhteistyö. Vertaistuotannon edellytyksenä toimivat yhteisresurssit eli commonsit, jollaisia voivat olla esimerkiksi vapaat tietovarannot tai yhteiset luonnonvarat. Konkreettisimmillaan vertaistuotantoa on toteuttu avoimen lähdekoodin ohjelmissa ja Wikipediassa.
Christian Siefkes määrittelee artikkelissaan The Commons of the Future vertaistuotannolle viisi keskeistä elementtiä, jotka ovat:
Slovenialainen filosofi Slavoj Žižek on jakanut commonsit kolmeen resurssiulottuvuuteen, jotka ovat ekologinen, sosiaalinen ja verkostollinen. Žižek kannustaa puolustamaan yhteisresursseja, koska hän arvioi näistä resursseista jokaisen olevan uhattuna ympäristökriisin, sosiaali- ja terveyspalveluiden heikon saatavuuden ja tiedon rajaamisen vuoksi.
Suomessa vertaistuotantoa ovat tutkineet ja selvittäneet mm. Sitra ja Ajatuspaja e2 valtioneuvoston kanslian tilaamana. Molemmissa raporteissa vertaistuotanto nähtiin mahdollisuutena kehittää erityisesti palvelutuotantoa käyttäjälähtöisempään suuntaan ja parantaa yhteisöllisyyttä.
Töyhtölintuhaukka
Töyhtölintuhaukka ("Accipiter trivirgatus") on haukkojen heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Bhutanissa, Bruneissa, Kambodžassa, Kiinassa, Intiassa, Indonesiassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Nepalissa, Filippiineillä, Singaporessa, Sri Lankassa, Taiwanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa.
Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät sekä maaseudun puutarhat.
Töyhtölintuhaukalla on lyhyet leveät siivet ja pitkä pyrstö, jotka molemmat ovat sopeutumia liikkumiseen puiden välissä. Sen pituus on 30–46 cm, ja naaras on paljon suurempi kuin koiras. Suurempi koko ja lyhyt töyhtö, joka näkyy sivusta selvästi, ovat parhaita keinoja tunnista se sukulaisestaan ruostevarpushaukasta ("A. virgatus").
Koiraalla on tummanruskea kruunu, harmaat posket ja mustat viiksi- ja kaularaidat. Vaaleaa alapuolta kuvioittavat ruosteenruskeat juovat rinnassa ja raidat vatsassa. Suuremman naaraan pää on ruskeampi, ja alapuolessa on ruskeita raitoja ja juovia. Nuorella linnulla on pääsulissa vaaleat reunukset, ja alapuolella sen perusväri on pikemminkin vaaleanruskea kuin valkoinen.
Sen lento on luonteenomaisesti ”hidasta räpyttelyä, suoraa liukumista”, kuten muillakin "Accipiter"-suvun lajeilla, esimerkiksi kanahaukalla.
Töyhtölintuhaukka pesii Etelä-Aasiassa. Se on etupäässä alavien seutujen lintu eikä se ole muuttolintu, edes talvisin ylävillä alueilla Bhutanissa Himalajan esivuoristossa ja Intian Dehradunin piirin Sal-metsissä ("Shorea robusta"). Näissä maissa esiintymisalueensa pohjoisrajoilla se on kuitenkin hyvin harvinainen. Sitä tavataan lähinnä subtrooppisilla ja lämpimillä trooppisilla alueilla.
Sukulaistensa tavoin tämä salamyhkäinen metsälintu saalistaa metsän lintuja, nisäkkäitä ja matelijoita turvautuen yllätykseen, kun se lentää oksalta huomaamatta saaliinsa kimppuun. Sen rakentaa puuhun risupesän ja munii kaksi tai kolme munaa.
Töyhtölintuhaukan loisena esiintyy "ischnoceran" alalahkoon kuuluva täilaji "Degeeriella storeri"; ja toistaiseksi se on kyseisen täin ainoa tunnettu isäntälaji. Toisaalta "Kurodaia fulvofasciataa", töyhtölintuhaukassa loisivaa amblycera-alaheimoon kuuluvaa täitä, tavataan yleisesti petolinnuissa kaikkialla holarktisella alueella.
Töyhtölintuhaukka on Hongkongissa suojelun piiriin kuuluva laji. Sitä tavataan siellä Kam Shan Country Parkissa.
Se jakautuu yhteentoista alalajiin:
Brighton Rock
Brighton Rock voi tarkoittaa seuraavia:
Robert Ullner
August Robert Fredrik Ullner (13. syyskuuta 1831 Helsingin pitäjä – 8. lokakuuta 1897 Helsinki) oli suomalainen tilanomistaja, kunnallisneuvos ja liikemies.
Ullnerin vanhemmat olivat tilanomistaja, kapteeni Karl Gustaf Ullner ja hänen ensimmäinen puolisonsa Constance Augusta Hisinger. Ullner kävi Helsingfors lyceumia ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Hän opiskeli oikeustiedettä Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa ja suoritti tuomarintutkinnon sekä suuremman kameraalitutkinnon 1852 sekä sai varatuomarin arvon 1853. Ullner opiskeli sen jälkeen metsänhoitoa Tharantin metsänhoitoakatemiassa ja valmistui metsänhoitajaksi ja metsäkonduktööriksi 1859. Hän toimi Lopen hoitoalueen vt. metsänhoitajana 1861–1864.
Ullner omisti isältään perinnöksi saamansa Helsingin pitäjässä sijainneen Königstedtin kartanon. Hän oli Helsingin pitäjän vt. kruununvoutina 1867, toimi Helsingin pitäjän ensimmäisen pitäjänkokouksen puheenjohtajana ja hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1869. Vuosina 1869–1872 Ullner toimi metsänhoitohallituksen kamreerina.
Ullner perusti Königstedtin kartanon maille 1864 Königstedtin lasitehtaan ja hän perusti myös 1872 Köningstedtin kartanon kansakoulun. Hän toimi 1870-luvun alussa urakoitsijana Hanko–Hyvinkää-rautatien rakennustyömaalla ja 1870 hänellä oli myös kultavaltaus Ivalojoen Kultalan alueella. Vuonna 1871 Ullner sai luvan aloittaa rautatien rakentamisen Turun ja Tampereen sekä Toijalan ja Hämeenlinnan välillä mutta tästä hankkeesta ei tullut siinä vaiheessa mitään.
Ullner teki epäonnistuneiden suolakaivossijoitustensa takia konkurssin 1879 ja menetti siinä yhteydessä myös Königstedtin kartanon. Hän muutti Venäjälle 1880 ja oli siellä muun muassa Finland Wood Companyn palveluksessa. Hieman ennen kuolemaansa hän palasi Suomeen 1897. Robert Ullner on haudattu Hisingerin suvun hautaholviin Helsingin pitäjän vanhan kirkon viereen.
Robert Ullner oli naimisissa 1854–1880 Anna Augusta von Kothenin (k. 1880) kanssa. Hän meni 1892 uudestaan naimisiin Johanna Elisabet Reilinin kanssa. Eläinsuojelun uranuurtaja ja kirjailija Constance Ullner oli hänen tyttärensä ensimmäisestä avioliitosta.
Wuchereria bancrofti
Wuchereria bancrofti on ihmisparasiitti, jonka vektoreina toimivat hyttyset. "Wuchereria bancrofti" on yksi kolmesta rihmamadosta, joka aiheuttaa ihmisessä elefanttitautia eli elefantiaasia. Kyseinen tartunta arvioidaan olevan noin 200 miljoonalla ihmisellä maapallon trooppisella ja subtrooppisella alueilla lähinnä Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Tauti on invalidisoiva, eikä siihen ole rokotetta.
Kriketin Euroopan-liiga 2012
Euroopan krikettiliigassa pelattiin kaudella 2012 T20-muotoisia otteluita eli normaalia lyhempiä 20 syöttövuoron pelejä.
Kolmas divisioona pelattiin Virossa 14. - 16. kesäkuuta.
Toinen divisioona pelattiin Kreikassa 3.–8. syyskuuta.
Osallistuvat joukkueet: Kreikka, Kroatia, Israel, Man-saari, Portugali, Espanja, Suomi, Luxemburg, Malta, Kypros, Ruotsi ja Viro.
Lohko A
Lohko B
Semifnaaleissa Mansaari voitti Istraelin ja Ruotsi Espanjan. Mansaari ja Ruotsi selisivät näin ollen kaudella 2013 käytävään 1. divisioonan turnaukseen. Loppuottelussa Mansaari voitti Ruotsin. Espanja sijoittui kolmanneksi voitettuaan pronssiottelussa Israelin. Viidennestä sijasta pelattaessa Kreikka voitti Suomen 46 juoksulla ja seitsemännen sijan otti Portugali voitettuaan Viron. Yhdeksäs oli Luxemburg, kymmenes Kroatia, yhdestoista Kypros ja peränpitäjäksi jätettiin Maltan joukkue.
Paakkilan kaivos
Paakkilan asbestikaivos toimi 1904–1975 Tuusniemen kunnan Paakkilan kylässä. Se oli aikanaan Euroopan merkittävin asbestikaivos ja sieltä louhittiin yhteensä 586 076 tonnia antofylliittiasbestimalmia. Paakkilassa toimi myös asbestinrikastuslaitos. Kaivoksen omistanut Partek lopetti kaivoksen 1975 kannattamattomana.
Paakkilan asbestiesiintymä on tunnettu jo varhaisina aikoina sillä Juojärven seuduilta on löydetty kivikaudelta peräisin olevia saviastian sirpalaeita joissa on sideaineena asbestia.
Alkuaan Paakkilan alueen hankki omistukseensa vuonna 1900 perustettu "Suomen Asbesti Oy". Vuosina 1901–1903 saksalainen Krusenberg louhi alueelta kiveä koemielessä mutta toiminta loppui kannattamattomana. Seuraavaksi asbestia louhi 1907–1910 tanskalainen "Smith & Co" toiminimi joka koetti myös rikastaa asbestia Tanskanniemeen perustamassaan rikastuslaitoksessa. Asbestikuitu ei kuitenkin ollut sopivaa yhtiön tarpeisiin ja rikastuslaitos purettiin.
Suomen Mineraali Oy osti Paakkilan alueen 1917 ja aloitti siellä sitten uudelleen asbestin louhinnan ja rikastuksen joka jatkui sitten keskeytyksettä vuoteen 1975 saakka. Ensimmäinen rikastuslaitos valmistui 1920 ja se oli käytössä aina 1940-luvun lopulle saakka. Toinen tehdas rakennettiin 1931 ja se oli toiminnassa vuoteen 1950 saakka jolloin se tuhoutui tulipalossa. Kolmas aputehdas valmistui 1938 ja se toimi päätehtaana vuodesta 1950 alkaen aina uuden rikastamon valmistumiseen saakka. Uusin rikastuslaitos valmistui 1956 ja se oli sitten toiminnassa aina kaivoksen sulkemiseen saakka vuonna 1975.
Paakkilasta louhittiin 1950–1970-luvuilla keskimäärin 15–20 000 tonnia asbestia vuodessa. Louhittu kivi pienittiin murskaajassa, kuivattiin ja murskattiin sitten kuulamyllyssä noin 10mm raesuuruuteen. Murske meni sitten seuloihin joissa kevyt asbestikuitu erotettiin siitä imurien avulla edelleen puhdistettavaksi ja lajiteltavaksi kuitujen pituuden mukaan. Lajitellut kuidut säkitettiin ja lähetettiin sitten eteenpäin muun muassa Suomen Mineraali Oy:n Tapanilan tehtaalle.
Vuonna 1959 kaivoksen omistajaksi tuli "Paraisten Kalkkivuori Oy" (myöhempi Partek).
Kaivoksen kaksi avolouhosta sijaitsevat noin 100 metrin päässä toisistaan ja niitä yhdistää tunneli. Avolouhokset ovat nykyisin täyttyneet vedellä ja paikka on suosittu urheilusukelluskohde muun muassa kirkkaan veden ansiosta. Isommassa avolouhoksessa on kaivostoiminnan jäljiltä vielä pieni rautatievaunu, ajoramppeja ja muita pienempiä rakennelmia. Kaivoksen ympäristössä on edelleen maastossa pieniä määriä asbestia joka saattaa pölytä kuivalla säällä. Vedessä oleva asbesti ei ole vaarallista.
Kaivoksella työskennelleillä henkilöillä on todettu keuhkomuutoksia, asbestoosia ja myöhemmin keuhkosyöpää. Miesten keskimääräinen elinikä Paakkilassa oli 1970-luvulla 57 vuotta, kun koko maassa se oli 67 vuotta.
Jaana Partanen
Jaana Partanen (s. 3. huhtikuuta 1967) on Kuopiossa asuva ja työskentelevä taiteilija. Hän on naimisissa arkkitehti Heikki Lamusuon kanssa ja heillä on yksi tytär. Partanen työskentelee taiteellisena johtajana Kuopiossa toimivassa arkkitehtuuri-, taide- ja muotoilustudiossa Partanen & Lamusuo Oy. Hän on toteuttanut useita julkisia taidehankintoja muun muassa Vuokattiin Satuvakan päiväkotiin ja Kajaanin elokuvakeskus Bio Rexiin. Hänen teoksiaan kuuluu useisiin julkisiin kokoelmiin. Partanen on Ars Libera Kuopion kuvataiteilijat ry:n ja Valokuvataiteilijoiden liiton jäsen. Vuonna 2010 Partanen palkittiin Kuopion kaupunginjohtajan tunnustuspalkinnolla ja kuvataiteen Minna-palkinnolla.
Jaana Partanen on syntynyt Kuopiossa. Vuosina 1987–1997 hän opiskeli Helsingissä Taideteollisessa korkeakoulussa sekä Valokuvataiteen että Elokuvataiteen osastolla. Hän opiskeli myös Espanjassa vuosina 1993–1994 Universidad de Bellas Artes -yliopistossa Barcelonassa kuvataiteita. Vuonna 1997 hän valmistui taiteiden maisteriksi.
Partasen teoksia on nähty viimeisen viidentoista vuoden aikana lukuisissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä aina Etelä-Afrikkaa ja Latinalaista Amerikkaa myöten. Partanen on tehnyt useampia laajoja teoskokonaisuuksia, kuten Arjen alkemiaa ja Mielen alkemiaa. Näistä ensimmäinen sisälsi kokonaisuudet Tuhkimo, Ruusunen ja Oikea prinsessa. Se valmistui vaiheittain vuosien 2000–2007 aikana ja sen kaikki osat liittyvät kysymykseen muutoksesta, luopumisesta ja uuden löytämisestä.
Mielen alkemiaa sen sijaan käsittelee mielen ja intuition mahdollisuuksia, teknologian ja inhimillisyyden suhdetta, virtuaalisuutta ja illuusiota sekä luonnon kätketettyjä voimavaroja. Kokonaisuuteen kuuluu niin 3D-valokuvateoksia, ääniteoksia kuin mediateoskin.
Vuonna 2010 Partanen osallistui yhdessä yrityksensä Partanen & Lamusuo Oy:n kanssa Shanghain maailmannäyttelyn Suomen paviljongin sisällön tuottamiseen. Päävastuualuieina mediateokset, äänimaailma sekä oppaiden puvustus. Näyttelysisällön teemana oli "Sharing Inspiration" ja se esitteli suomalaista osaamista tarinan keinoin luoden positiivista mielikuvaa innovatiivisesta ja luovasta Suomesta. Jaana Partasen ja hänen miehensä ideoi maailmannäyttelyyn myös valtakunnallisen Artistiopas – hankkeen pääyhteistyötahona Finpro. Hanke mahdollisti 16 taiteilijan esiintymisen Shanghain maailmannäyttelyssä. Hankkeen tarkoituksena oli myös tuoda uusia toimintatapoja sekä malleja taiteilijoiden työskentelyyn sekä edesauttaa taiteilijoita kansainvälistymisessä. Artistiopas® on rekisteröity tavaramerkki, jonka omistaa Partanen & Lamusuo Oy.
Partanen tunnetaan myös lukuisista julkisista taidetta ja arkkitehtuuria yhdistävistä teoksista, jotka sulautuvat erottuviksi mutta erottamattomiksi osiksi rakennuksia. Yhdessä miehensä Heikki Lamusuon kanssa he ovat suunnitelleet kiinteitä teoksia niin päiväkoteihin, vanhainkoteihin, elokuvateattereihin kuin valtatie 5:n varrelle.
Osaan toteutuksista liittyy toiminnallinen ulottuvuus: teosta voi esimerkiksi kosketella tai sitä pitkin voi jopa kiipeillä. Tällainen teos löytyy esimerkiksi Satuvakan päiväkodista Vuokatista. Teoksen nimi on "Maailmannapa" (2004).
Rolf Dobelli
Rolf Dobelli (s. 15. heinäkuuta 1966 Luzern) on sveitsiläinen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 2011 ilmestynyt "Selkeän ajattelun taito", joka nousi ilmestyessään Saksan bestseller-listan kärkeen. Hän kirjoittaa vakituisesti myös muun muassa Die Zeit- ja The Washington Post -lehtiin.
Dobelli on perustanut ZURICH.MINDS-yhteisön tunnetuille ajattelijoille, tieteilijöille, taiteilijoille ja yrittäjille, sekä kirjatiivistelmien tuottajan getAbstract-palvelun.
978-952-5557-53-4
Siilinjärven kaivos
Siilinjärven apatiittikaivos on Siilinjärvellä sijaitseva fosfaattikaivos. Kaivoksen omistaa norjalainen lannoitevalmistaja Yara. Apatiittikaivos aloitti tuotannon 1980 ja se on Suomen suurin avolouhos. Louhoksen pituus on kolme kilometriä ja syvyys 150 metriä. Kaikkiaan Siilinjärven kaivos- ja tehdasalue on kooltaan noin 3 000 hehtaaria ja sen pituus 12 kilometriä ja leveys 2–3 kilometriä.
Siilinjärven esiintymä löytyi 1950 rakennusmestari Jorma Hakalan lähettämän kalkkikivinäytteen perusteella. Koerikastusta tehtiin paikalla 1966 sekä suuremmassa mittakaavassa 1975–1979. Vuoteen 2001 mennessä malmia oli louhittu yhteensä 144 miljoonaa tonnia.
Kaivos tuottaa apatiittirikastetta jota käytetään kaivoksen vieressä olevan, 1969 perustetun fosforihappo- ja lannoitetehtaan raaka-aineena. Sivutuotteina syntyy myös maatalouskalkkina käytettävää kalsiittirikastetta sekä jonkin verran kiillerikastetta.
Kaivoksen vuosituotanto nousi vuonna 2009 valmistuneiden investointien jälkeen 850 000 tonnista miljoonaan tonniin ja sitä on tarkoitus vielä kasvattaa 1,3 miljoonaan tonniin. Malmin rikastuksen sivutuotteena syntyy myös flogopiittia ja karbonaattimineraaleja sisältävää rikastushiekkaa, josta osa jalostetaan maanparannusaineeksi ja loput läjitetään kaivosalueen pohjoispäässä sijaitsevalle Mustin rikastushiekan läjitysalueelle.
Kuutiointi
Kuutiointi on ajattelun kokonaisuuksien jäsennystapa, jonka avulla jokin uusi, ongelmallinen tai jäsentymätön ilmiö tai asia asetetaan kontekstiinsa, kuvataan ja palastellaan. Kuutiointi sisältää alustavan toimintasuunnitelman, eli ensiaskeleet siitä, miten käsillä olevaa pulmaa ryhdytään ratkomaan.
Kuutioinnissa asiaa tai aihealuetta käsitellään usealta kantilta. Selkeitä, jo valmiiksi jäsentyneitä asioita ei tarvitse kuutioida. Kun ilmiö oli samankaltainen eilen, tänään ja näyttäisi pysyvän sellaisena myös huomenna, ei kuutioinnille ole tarvetta.
Kuutiointia tarvitaan erityisesti silloin, kun käsitellään muuttuvaa ilmiötä. Esimerkiksi inkluusio tarkoittaa liikunnan kontekstissa kaikille avointa ja vammaisten liikkujien kontekstissa mahdollisuuksien tasa-arvon toteutumista. Kuutioidessa inkluusiota on kuvattava erillisten mekanismien syntyä, vammaisuuden malleja, YK-sopimuksia, pedagogiikan ja sosiaalipolitiikan tulkintoja jne. Kuutioinnin lopputulemana voidaan esittää oma tulkinta siitä, miten ”inkluusion ongelmaa” ratkotaan. Kuutiointi on siis aina jossain määrin subjektiivista toimintaa ja sen taustalla on arvolataus.
Kuutioinnilla voidaan tarkoittaa myös luovan kirjoittamisen menetelmää, jossa kirjoitetaan samasta aiheesta kuudesta eri näkökulmasta.
Jaželbitsy
Jaželbitsy () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Valdain piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä 18 kilometriä Valdain kaupungista länteen. Kylässä on 1 600 ja kunnassa 2 200 asukasta (vuonna 2010).
Jaželbitsyn kunnan pinta-ala on 408 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kresttsyn piiriin ja Valdain piirin Kostkovon kuntaan, idässä Roštšinoon, Valdain kaupunkiin ja Korotskoon, etelässä Ivantejevoon ja Semjonovštšinaan sekä lännessä Ljubnitsaan. Pinta-alasta 77 % on metsää ja 18,2 % maatalousmaata. Alueella sijaitsee Valdain kansallispuisto ja luonnonmuistomerkiksi luokiteltu Moisejevskoje-järvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat keraaminen savi, kalkkikivi, dolomiitti, hiekka, sora ja turve.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 35 kylää: Aksentjevo, Apanitsy, Bortsovo, Dolgije Gory, Dvorets, Goruški, Jelniki, Jeremina Gora, Ižitsy, Kiselevka, Knjažovo, Krestovaja, Kuznetsovka, Mironegi, Mironuška, Moisejevitši, Mosolino, Nemtšinova Gora, Objezdno, Ovintšištše, Paršino, Pestovo, Poddubje, Polomjat, Potšep, Rjabinovka, Rjabki, Šilovo, Šugino, Tšavnitsy, Tširki, Ugrivo, Varnitsy, Veliki Dvor ja Zagorje. Keskuskylässä asuu 72,8 % väestöstä. 50–100 asukkaan kyliä ovat Aksentjevo, Dvorets ja Goruški. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Jaželbitsyn ohi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie. Kunnan alueella on myös Bologojen ja Dnon välinen rautatie, josta haarautuu tavaraliikenteen sivurata Kresttsyyn. Dvoretsin kylässä on rautatieasema. Jaželbitsyn, Moisejevitšin, Zagorjen ja Dvoretsin kylistä on linja-autoyhteydet Valdaihin.
Kunnan pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous (44,3 %) sekä kaupankäynti (24,4 %). Jaželbitsyssa toimii suurkanala, Goruškissa karjanhoitoon erikoistunut maatalousyritys ja Varnitsyssa yksityinen karjatila. Lisäksi on kalankasvatuslaitos. Lähes puolet työvoimasta käy töissä kunnan ulkopuolella. Jaželbitsyssa on lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, säästökassa, posti ja paikallissairaala.
Seudun nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat, Jaželbitsyn 1700-luvun lopulla rakennettu matkapalatsi ja Aleksanteri Nevskin kirkko (1805), Moisejevitšin kylän kirkko (1851), Goruškin tsasouna sekä toisen maailmansodan muistomerkit. Jeremina Gorassa on lomakylä.
Valdain alueella on aikaisemmin ollut 1600-luvulla muodostunutta karjalaisasutusta. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa valdainkarjalaisia asui vielä Bortsovon, Jeremina Goran, Ovintšištšen, Pestovon, Ugrivon ja Zagorjen kylissä, mutta jo tuolloin he osasivat karjalan lisäksi myös venäjää.
Jussarön kaivos
Jussarön kaivos oli Jussaaressa vuosina 1834–1861 ja uudelleen 1961–1967 toiminut rautakaivos. Viimeksi kaivoksen omisti Vuoksenniska Oy.
Jussaaren rautamalmiesiintymää alettiin tutkia 1830-luvulla ja kaivostoiminta jatkui aina vuoteen 1861 saakka jolloin se oli lopetettava kannattamattomana siitä huolimatta että kaivoksen työvoimana oli käytetty irtolaisuudesta tuomittuja vankeja.
Jussarön kaivos avattiin 1961 uudelleen ja sen tuottamaa rikastetta jalostettiin 1960-luvun alussa perustetulla Koverharin terässulatolla. Osittain meren alla ollut kaivos lopetettiin 1967 kannattamattomana. Tämän jälkeen saari siirtyi puolustusvoimien käyttöön.
1800-luvun kaivostoiminnasta on säilynyt jäänteinä noin kymmenen avolouhosta saaren pohjoisosassa. 1960-luvulla saaren eteläosassa toimineesta uudesta kaivoksesta on säilynyt 250 metriä syvä kaivoskuilu sekä noin kymmenkunta erilaista rakennusta kuten murskaamo, rikastamo, konepaja, konttori ja varastorakennuksia.
Ford 1000 -sarja
Ford 1000 -sarja oli sarja traktoreita, joita Ford valmisti vuosina 1964-1975. Vuonna 1975 traktorit korvattiin uusilla 100 -sarjan malleilla.
Projekti 6X, jonka tuloksena kehitettiin mallit 2000, 3000, 4000 ja 5000, aloitettiin 1960-luvun alussa. Projektin alussa Fordin erilliset Yhdysvaltain ja Euroopan suunnitteluryhmät pitivät monia kokouksia, joissa päätettiin projektin tavoite: Kehittää samoista osista valikoima traktoreita, joita on mahdollista valmistaa kolmessa maassa, jotka vastaavat kaikkiin maatalouden vaatimuksiin ympäri maailman, ja jotka korvaavat Fordin erilliset Amerikan ja Euroopan traktorimallistot.
Mallien 2000 ja 3000 tarkoituksena oli korvata Amerikkalaiset Workmaster ja Powermaster sekä Englantilainen Dexta. Englantilainen Super Major korvattaisiin mallilla 5000.
Malleille 2000 ja 3000 kehitettiin uusi 8+2 -vaihteinen vaihteisto Dextan 6+2 -vaihteiston pohjalta ja samaa vaihteistoa käytettiin myös 5000:ssa. 2000:ssa ja 3000:ssa käytettiin vanhaa taka-akselia, joka muistutti Dextan taka-akselia. 5000:een kehitettiin uusi planeetta-tyyppisillä vähennyspyörästöillä varustettu akseli.
Kaikkissa maleissa käytettiin samanlaista muotoilua, mutta 5000:en konepeitto oli pitempi 4-sylinterisen moottorin takia. Muotoilun viimeisteli Fordin muotoilustudio Dearbornissa.
Aluksi uusissa traktoreissa oli tarkoitus käyttää vanhoja Dagenhamissa koottuja moottoreita, jotka olivat käytössä Fordsoneissa. Pitkien neuvotteluiden jälkeen päätettiin kuitenkin suunnitella täysin uusi moottoriperhe, jossa olisi suuri sylinterin halkaisija ja pieni iskun pituus. Tämä aiheutti huonon kylmäkäynnistyvyden, koska sylinterissä oli paljon lämpöä poisjohtavaa pinta-alaa. Moottoreiden sylinteriryhmät suunniteltiin korkeiksi ja öljypohjat osaksi kantavaa rakennetta, jolloin ei tarvittu erillistä runkoa moottorin kohdalle. Eri moottoreissa pyrittiin käyttämään mahdollisimman paljon samoja osia, jotta valmistuskustannukset saatiin pidettyä pieninä.
Karl Vernon
Karl Vernon (19. kesäkuuta 1880 Neuenahr, Saksan keisarikunta – 11. heinäkuuta 1973 Worthing) oli brittiläinen soutaja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Thames Rowing Clubia. Vernon osallistui Tukholman olympialaisissa 1912 perämiehellisiin nelikkoihin, joista Thames Rowing Club voitti hopeaa.
Vernon sulatutti voittamansa soutupalkinnot vuonna 1954 Vernon Trophy -palkinnoksi, joka jaetaan Head of the River -kilpailussa. Hän oli myös kuvataiteilija.
Tiina Leppäkoski
Tiinamaari (Tiina) Leppäkoski (s. 28. huhtikuuta 1990 Lahti) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Lahden Ahkeraa ja häntä valmentaa Mika Salminen. Aiemmin valmennuksessa oli mukana myös Anukaisa Järvinen.
Leppäkoski karsiutui Novi Sadin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 100 metrin juoksun välierissä ja 200 metrin alkuerissä. Hän on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2009 lähtien. Hän saavutti Kalevan kisoissa 100 metrin juoksussa hopeaa 2013 ja pronssia 2012 ja sisäratojen SM-kilpailuissa pronssia 60 metrin juoksussa 2010. Viestijuoksun SM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa 4 × 100 metrin viestissä.
Nils Jørgensen
Nils Anton Jørgensen (19. kesäkuuta 1911 Kristiania – 15. tammikuuta 1996 Oslo) oli norjalainen miekkailija. Hän osallistui Berliinin olympialaisissa 1936 floretin henkilökohtaiseen ja joukkuekilpailuun. Jørgensen putosi henkilökohtaisessa kilpailussa ensimmäisellä kierroksella, ja myös Norjan joukkue karsiutui.
Urheilu-uransa jälkeen Jørgensen toimi diplomaattina. Hän oli vuodesta 1965 Norjan EEC-suurlähettiläänä. ja myöhemmin suurlähettiläänä Bernissä, Islamabadissa, Teheranissa ja Kabulissa.
Maria Räsänen
Maria Katariina Räsänen (s. 11. maaliskuuta 1992 Kuopio) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 2011 asti Kuopion NMKY:tä, vuoteen 2016 Kuopion Reipasta ja sittemmin Lapinlahden Vetoa. Häntä valmentaa Sami Länsivuori.
Kalevan kisoissa Räsänen on voittanut SM-hopeaa 100 metrillä vuosina 2012 ja 2017 sekä pronssia 2011 ja 2013. Vuonna 2012 hän voitti pronssia myös 200 metrillä. SM-hallikisoissa 2012 Räsänen saavutti hopeaa 60 metrillä ajalla 7,53. SM-hallikisoissa 2013 hän uusi 60 metrillä hopeansa ajalla 7,45.
Vuonna 2011 Räsänen karsiutui Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 100 metrin välierissä ja 200 metrin alkuerissä. Hän on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2011. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Räsänen juoksi avausosuuden naisten 4 × 100 metrin viestissä. Joukkue karsiutui loppukilpailusta ajalla 44,65. Heinäkuussa 2012 Räsänen voitti alle 23-vuotiaiden Pohjois- ja Baltian maiden mestaruuskisoissa Norjan Ullensakerissa kultaa 100 metrillä ajalla 11,69 ja 4 × 100 metrin viestissä sekä hopeaa 200 metrillä 2,2 metrin myötätuuliajalla 24,05. Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 hän selviytyi 100 metrillä välieriin ja oli Suomen joukkueessa seitsemäs 4 × 100 metrin viestissä.
Kaudella 2014 Räsänen kärsi loukkaantumisista.
Kärpälän kaivos
Kärpälän grafiittikaivos toimi Mäntyharjulla Peruveden rannalla vuosina 1850–1947. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 600 tonnia grafiittimalmia.
Suomessa on grafiittia louhittu Kärpälän kaivoksen lisäksi noin 30 pienemmästä kaivoksesta. Näistä merkittävimpiä ovat olleet 1917 toiminut Soukon kaivos Vammalassa sekä Leppävirran Haapamäen kylässä 1860- ja 1870-luvuilla sekä 1900-luvun alussa toiminut kaivos.
Michal Dobroň
Michal Dobroň (s. 29. syyskuuta 1979 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Ranskan liigassa Morzine-Avoriaz-Les Getsissä.
Adios Rosario
Adios Rosario on Dingon single, joka julkaistiin 18. kesäkuuta 2012. Se oli ensimmäinen singlejulkaisu 15. maaliskuuta 2013 julkaistulta "Oma Waterloo" -albumilta, jonka piti alun perin olla Dingon albumi. Paljastui kuitenkin, etteivät Dingon jäsenet soitakaan albumilla ja levy-yhtiö päätyi julkaisemaan albumin Pertti Neumannin soololevynä.