hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Markus Haapanen
Markus Haapanen (s. 28. tammikuuta 1996 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonan GSK Hockey–joukkueessa.
Haapanen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän toimi seuran C-nuorten varakapteneenina kaudella 2010–2011. Kaudella 2012–2013 Haapanen toimi HPK:n B-nuorten varakapteenina, mutta hän vahvisti kevätkaudella myös seuran B2-nuoria, joissa Haapanen voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kaudella 2013–2014 Haapanen pelasi HPK:n A-nuorten mukana myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi hopeaan.
Kaudella 2014–2015 Haapanen debytoi HPK:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 23. syyskuuta 2014 Porin Ässiä vastaan. Haapanen merkittiin HPK:n seitsemänneksi puolustajaksi ja hän sai jääaikaa 26 sekuntia. Lokakuussa 2014 Haapanen teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan yhdeksän SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.
Syyskuussa 2015 HPK lainasi Haapasen koko kauden 2015–2016 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Loukkaantuminen pilasi kuitenkin hänen kautensa, eikä Haapanen pelannut LeKissä otteluakaan. Hän siirtyi kuntouduttuaan aivan runkosarjan viimeisillä kierroksilla HPK:n A-nuorten vahvuuteen. Haapasen kausi siellä jäi lopulta vain kahdeksan runkosarja- ja kolmen playoff-ottelun mittaiseksi.
Kaudeksi 2016–2017 Haapanen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella LeKiin. Hänen ensimmäinen kokonainen kautensa miesten peleissä toi 23 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä. Haapanen pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue KOOVEE:ssä. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksessa Suomi-sarjajoukkue Forssan Palloseuraan. Haapanen pelasi siellä yhdeksän runkosarja- ja yhden Suomen Cupin ottelun, kunnes hän siirtyi lokakuussa loppukauden kattavalla sopimuksella Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisjonissa pelaavan Grüner Ishockeyn joukkueeseen.
Haapanen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013. Hän oli myös voittamassa alle 16-vuotiaiden maajoukkueen mukana nuorten olympiakultaa Innsbruckissa 2012, jolloin Haapanen toimi Suomen varakapteenina. Hän edusti myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013 voittaen kultaa.
SMSS J031300.36-670839.3
SMSS J031300.36-670839.3 on Linnunradan tähti, joka sijaitsee noin 6 000 valovuoden päässä Maasta. Tähden arvioidaan olevan yli 13,5 miljardia vuotta vanha.
Korvenmaa
Korvenmaa on saari Naantalissa Rymättylän alueella. Saaren pinta-ala on 2,63 neliökilometriä, ja vakituisia asukkaita on neljä. Vapaa-ajan asuntoja saarella on 34, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Korvenmaa sijaitsee Pakinaisten pohjoispuolella. Saari on luode–kaakkosuunnassa pitkulainen, ja sen suurin pituus on noin 3,8 kilometriä.
Lailuoto
Lailuoto on saari Velkuassa Naantalissa. Saaren pinta-ala on 0,57 neliökilometriä ja vakituisia asukkaita on 11. Vapaa-ajan asuntoja saarella on 26 (pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi). Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Lailuoto sijaitsee Palvan eteläpuolella. Saaren suurin pituus on noin 1,3 kilometriä.
Munninmaa
Munninmaa on saari Naantalin Velkuassa. Saaren pinta-ala on 0,42 neliökilometriä, ja vakituisia asukkaita on kolme. Vapaa-ajan asuntoja saarella on viisi, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Munninmaa sijaitsee Salavaisten länsipuolella. Saaren suurin pituus on noin 1,1 kilometriä.
Adangme
Adangme on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin ihmistä Ghanassa Accran ympäristössä. Kielelle annettiin vuonna 1951 Ghanassa kansalliskielen asema. Adangmen läheinen sukukieli on niin ikään Accran ympäristössä puhuttu ga.
Vuoden työnantaja
Vuoden työnantaja -palkinto on Tammerkosken Nuorkauppakamarin vuosittain myöntämä palkinto. Palkinnon tavoite on kannustaa työllistäjiä ja työllistämistä Tampereen talousalueella. Palkittavan valinnassa kiinnitetään huomiota yrityksen työntekijöiden lukumäärän suhteelliseen lisäykseen, työntekijöiden vaihtuvuuteen ja työntekijöiden lukumäärän nettolisäykseen sekä työpaikkojen pysyvyyteen. Valintaa suoritettaessa huomioon otetaan myös yrityksen ikä, toimiala, kannattavuus ja yrityksen taloudellinen asema. Yksi valintakriteeri on myös se, millä tavoin yritys on huolehtinut henkilökuntansa kehittämisestä.
Projektissa vaaliraati antaa esitykset Vuoden Työnantajaksi ja projektitiimi haastattelee ehdokkaat esityksen pohjalta. Haastattelutulosten perusteella vaaliraati päättää Vuoden Työnantajan. Arvovaltaiseen raatiin kuuluu Työ- ja elinkeinokeskuksen, Pirkanmaan Yrittäjien, Tampereen Kauppakamarin ja Tampereen kaupungin edustaja sekä Tammerkosken Nuorkauppakamarin puheenjohtaja.
Kilpailuun voi ilmoittaa Tampereen talousalueella toimivan yrityksen kilpailu-aikana, joka on vuosittain erikseen ilmoitettava ajanjakso syksyllä.
Sunniemen kartano
Sunniemen kartano (asiakirjoissa myös "Sonnäs, Sonnenness, Sundnäs, Sunnenäs" ja "Sonnes")
on Ulvilassa Kokemäenjoen ja Harjunpään kylän välissä sijaitseva kartano.
Sunniemen kartanoa koskevat ensimmäiset tunnetut merkinnät ovat vuodelta 1330, jolloin Turun tuomiokirkko omisti tilan ja antoi sen vaihdossa Jaakko Antinpojalle ”oravametsiä lukuun ottamatta”. Kartano toimi 1400-luvulla allodiaalisäterinä, jonka ensimmäiseksi omistajaksi mainitaan Filip Kaarlenpoika Odygd. Tuolloin merenranta ulottui kartanoa ympäröiville pelloille. 1600-luvun alusta Sunniemen kartanoa isännöi Götrid Fincke.
1700-luvun alussa Sunniemen kartanoa isännöi Kaarle Kustaanpoika Horn, joka lähti Roomaan paavin kamariherraksi ja myi kartanon vuorineuvos Antti Strömmerille. Vuonna 1763 kartanon isännäksi tuli eversti Johan Hastfer, joka omisti myös muun muassa Anolan kartanon ja Leineperin. Hänen poikansa Berndt Johan Hastfer joutui myymään kartanon vuonna 1771 rahapulassa vävylleen kreivi Robert Wilhelm de Geerille, joka myi sen vuonna 1811 Kaarle Frederik Brunoulle.
1800-luvun puolenvälin vaiheilla Sunniemen kartano vaihtoi usein omistajaa, kunnes vuodesta 1877 aina 1930-luvulle saakka se oli Palinin suvun omistuksessa, 1940-luvulla Hacklinien. Vuodesta 2007 tilan on omistanut Ilkka Mattila.
Gan kieli
Ga on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin ihmistä Ghanassa Accran ympäristössä. Kielelle annettiin vuonna 1951 Ghanassa kansalliskielen asema. Gan läheinen sukukieli on niin ikään Accran ympäristössä puhuttu adangme.
Vipava (joki)
Vipava (, ) on Länsi-Sloveniassa ja Pohjois-Italiassa virtaava joki. Joen pituus on 49 kilometriä. Joki yhdistyy Isonzojokeen Italiassa. Frigiduksen taistelu käytiin joella vuonna 394.
Arawakin kieli
Arawak eli lokono on Etelä-Amerikassa asuvien arawakkien puhuma uhanalainen kieli, joka kuuluu arawakkikielten kielikuntaan. Sitä puhuu äidinkielenään yhteensä noin 2750 ihmistä Guyanassa, Venezuelassa, Surinamessa ja Ranskan Guayanassa. Arawakin läheinen sukukieli on taino.
Iztaccihuatl
Iztaccihuatl on 5 230 metriä korkea tulivuori Meksikossa. Se on maan kolmanneksi korkein vuori Pico de Orizaban (5 636 m) ja Popocatépetlin (5 426 m) jälkeen.
Miira Tuominen
Miira Tuominen on suomalainen filosofi, joka on perehtynyt erityisesti antiikin filosofiaan. Tuominen työskentelee filosofian yliopistolehtorina Jyväskylän yliopistossa.
Tuominen väitteli Helsingin yliopistosta vuonna 2001. Hänen väitöskirjansa otsikko on "Ancient Philosophers on Principles of Knowledge and Argumentation". Vuodesta 2013 asti hän on toiminut Tiede & edistys -lehden päätoimittajana.Tuominen Jyväskylän yliopiston sivuilla
Nimityksestä Tieteen ja edistyksen päätoimittajaksi
Jalmari Kahri
Jalmari Kahri (21. elokuuta 1906 Kymi – 19. tammikuuta 2006 Kauniainen) oli suomalainen kuoronjohtaja ja musiikinopettaja.
Kahri syntyi Kymin pitäjässä nykyisin Kotkaan kuuluvassa Sutelan kylässä. Hänen kiinnostuksensa musiikkia kohtaan heräsi jo lapsuudessa, kun maalaistalon tuvassa oli urkuharmoni. Työura kuitenkin alkoi tehdastyössä sokeritehtaalla ja lautatarhan yövahtina. Kahri pääsi 1920-luvun loppupuolella Jyväskylän seminaariin, jossa ryhtyi soittamaan selloa seminaarin orkesterissa. Kahri valmistui opettajaksi 1933 ja suoritti kaksi vuotta myöhemmin erillisen musiikinopettajan pätevyyden. Kahri työskenteli Maija-puolisoineen ensin Hämeenlinnan keskuskansakoululla ja tämän lisäksi musiikinopettajana Hämeenlinnan lyseossa, jossa johti myös koulun orkesteria.
Jalmari Kahri osallistui keväällä 1939 Heikki Klemetin johtaman mieskuoro Finlandian konserttimatkaan Britanniaan, Yhdysvaltoihin, Ranskaan ja Saksaan. Finlandia-kuoron perinneyhdistyksen puheenjohtajana Kahri jatkoi yhdistyksen toiminnan loppuun asti. 99-vuotiaaksi elänyt Kahri oli viimeinen Finlandia-kuoron matkalla mukana ollut ja myös yksi viimeisistä Heikki Klemetin johdolla laulaneista suomalaisista kuorolaisista.
Sekä talvi- että jatkosotien syttyessä Jalmari Kahri lähti rintamalle. Jatkosodan myöhemmässä vaiheessa hänet kuitenkin siirrettiin kotirintamalle henkisen huollon tehtäviin. Sodan jälkeen Kahrit muuttivat Helsinkiin, jossa Jalmarin uusi työpaikka oli Kallion kansakoulun musiikinopettajana. Vuonna 1950 hän aloitti Töölön yhteislyseon musiikinopettajana ja hoiti tätä tehtävää eläkkeelle siirtymiseensä 1975 saakka.
Kahri piti omia konsertteja ja lausuntailtoja, mutta opettajan työ ja kirkkomusiikki muodostuivat hänen pääasiallisiksi elämäntehtävikseen. Vuonna 1951 hän suoritti kanttori-urkurin tutkinnon ja toimi opettajantoimensa ohessa useiden Helsingin seurakuntien kanttori-urkurina. Hän oli myös taitava sovittaja ja sanoittaja ja teki runsaasti kuorosävellyksiä. Hänen tunnetuin sävellyksensä lienee Immi Hellenin runoon sävelletty "Betlehem". Omasta genrestään hän poikkesi eniten tehdessään kuorosovituksen Reino Helismaan ”Päivänsäteestä ja menninkäisestä”.
Jalmari Kahri liittyi vuonna 1948 Laulu-Miehiin, jossa hänestä tehtiin varajohtaja. Pian hän päätyi useiden muidenkin kuorojen, muun muassa Kilven Kuoron, johtoon.
Eläkkeellä oleva työmarkkinajohtaja Tapani Kahri ja arkkitehti Esko Kahri ovat hänen poikiaan.
Christopher Bochmann
Christopher Bochmann (s. 8. marraskuuta 1950 Chipping Norton, West Oxfordshire) on brittiläinen säveltäjä, joka asettui vuonna 1980 vakituisesti Portugaliin.
Bochmann sai lapsena sellonsoiton opetusta isältään. Hän asui vuosina 1952–60 Turkissa. Hän opiskeli kontrapunktia ja harmoniaa Radley Collegessa vuosina 1964–67 ja sai yksityistä opetusta sävellyksessä ja kontrapunktissa Nadia Boulangerilta Pariisissa 1967–1971 sekä sävellyksessä lisäksi Richard Rodney Bennettiltä Lontoossa 1969–72. Bochmann sai Oxfordin yliopistosta taiteiden kandidaatin (1971), musiikin kandidaatin (1972), taiteiden maisterin (1976) ja musiikin tohtorin (1999) arvot. Hänen opettajiaan Oxfordissa olivat Kenneth Leighton, David Lumsden ja Robert Sherlaw Johnson.
Bochmann on saanut urallaan lukuisia palkintoja ja tunnustuksia eri maissa. Vuonna 2004 hänelle myönnettiin Portugalin hallituksen Medalha de Mérito Cultural, ja vuonna 2005 hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri Portugalin ja Ison-Britannian välisten kulttuurisuhteiden puolesta tekemänsä työn ansiosta.
Bochmann on sävellystyönsä ohessa toiminut kapellimestarina; hän alkoi johtaa Orquestra Sinfónica Juvenilia vuonna 1984, ja hän on myös esiintynyt vierailevana kapellimestarina varsinkin Madeiran klassisen orkesterin johdossa. Hän on perustanut useita kuoroja ja nykymusiikkikokoonpanoja. Lisäksi hän on kirjoittanut artikkeleita ja kirjan "A Linguagem Harmónica do Tonalismo" (2003). Bochmann on opettanut muun muassa Escola Superior de Música de Lisboassa (1984–2006), jossa hän johti sävellyksen laitosta vuodesta 1991. Tämän jälkeen hän on työskennellyt Évoran yliopistossa. Hän on myös pitänyt kesäkursseja Brasiliassa ja opettanut vierailevana professorina Saksassa.
Bochmannin varhaisia palkittuja teoksia ovat "De Profundis" (viululle, sellolle ja pianolle, 1970), "Complainte de la Lune en Province" (tenorille ja kitaralle, 1974), "Snakes of Silver Throat" (8 puhaltimelle, 1976). Hänen kamarimusiikkituotantoonsa kuuluu myös jousikvartettoja. Lisäksi hän on säveltänyt muun muassa orkesteriteoksia (kuten sinfonia, 2004–05), kamarioopperan "Corpo e Alma" (2008), lukuisia kuorosävellyksiä ja pianokappaleita.
FS Duguay-Trouin (D611)
Duguay-Trouin (runkonumero D611) oli Ranskan laivaston 1975 palvelukseen otettu Tourville-luokan hävittäjä, joka poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1999.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 26. helmikuuta 1971 ja alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1973. Alus otettiin palvelukseen 17. syyskuuta 1975.
Alus poistettiin palveluksesta 13. heinäkuuta 1999.
FS De Grasse (D612)
De Grasse (runkonumero D612) oli Ranskan laivaston 1975 palvelukseen otettu Tourville-luokan hävittäjä, joka poistettiin palveluksesta toukokuussa 2013.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 14. kesäkuuta 1972 ja alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1974. Alus otettiin palvelukseen 25. lokakuuta 1975.
Alus poistettiin palveluksesta 5. toukokuuta 2013.
Paolo Negro
Paolo Negro (s. 16. huhtikuuta 1972 Arzignano, Italia) on italialainen uransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Peliuransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.
Negro pelasi urallaan yhteensä 363 ottelua Italian pääsarjassa Serie A:ssa edustaen Bolognaa, Laziota ja Sienaa. Suurimman osan urastaan hän pelasi Laziossa, jossa hän voitti Italian-mestaruuden kaudella 1999–2000 ja Italian cupin kausina 1997–1998, 1999–2000 ja 2003–2004. Hän pelasi lisäksi 26 ottelua Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie B:ssä edustaen Bresciaa.
Italian maajoukkueessa Negro pelasi yhteensä seitsemän A-maaottelua vuosina 1994–1995 ja 1999–2000. Hän edusti Italiaa EM-kilpailuissa 2000.
FS Aconit (D609)
Aconit (runkonumerot F703 ja D609) oli Ranskan laivaston 1973 palvelukseen otettu hävittäjä, joka poistettiin palveluksesta helmikuussa 1997.
Tyypin C65 korvetin oli tarkoitus olla vastine 1960-luvulla tapahtuneelle sukellusveneiden kehitykselle ja alus suunniteltiin käyttämään kahta uutta järjestelmää: hinattavaa aktiivista kaikuluotainta DUBV43 ja Malafon-sukellusveneentorjuntaohjusta. Vaikka alusta pidettiin T45 tyypin paranneltuna versiona sen suorituskyky ei vastannut odotuksia ja propulsiojärjestelmän valmistus kesti paljon odotettua pidempään. Helikopterien käytön vaatimien tilojen puuttuminen heikensi sukellusveneiden torjunnan suorituskykyä merkittävästi ja alus olikin viimeinen Ranskan laivaston suurempi alus ilman helikopterien laskeutumisalustaa. Lopulta suunnitelmaan kuuluneiden viiden aluksen tilaukset peruutettiin.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 22. maaliskuuta 1968 ja alus laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1970. Alus otettiin palvelukseen 30. maaliskuuta 1973.
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Touloniin, josta se siirrettiin 1975 Brestiin. Aluksen runkonumero vaihdettiin D609:ksi 1. tammikuuta 1974.
Aluksen järjestelmiä modernisoitiin useaan kertaan. 1970-luvulla alukselle asennettiin tutkailmaisin ARBR-16 ja kaksi Syllex-suojasoihtuheitintä. Aluksen sukellusveneentorjuntaheitin korvattiin 1984-1985 kahdeksalla Exocet MM40 -ohjuksella. Samalla aluksen DRBV-13 tutka korvattiin DRBV-15A:lla. Alus luokiteltiin uudelleen 1988 tyypin F65 fregatiksi.
Vuonna 1992 alukselle asennettiin hinattava passiivikaikuluotain DSBV62C, kaksi Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä, kaksi 12,7 mm konekivääriä sekä Inmarsat ja Syracyse satelliittiviestijärjestelmät. Lisäksi merenkulkututka Decca 1226 korvattiin DRBN34A:lla ja DRBC-32A tutka korvattiin DRBC-32D:llä.
Vaikka alus oli tarkoitus pitää palveluksessa vuoteen 2004, se poistettiin palveluksesta jo 27. helmikuuta 1997 osana laivaston supistamisohjelmaa. Vuonna 2010 alus oli Lanvéocissa odottamassa romuttamista.
Asun kieli
Asu on Tansaniassa Kilimanjaron alueella asuvien parejen puhuma bantukieli. Sitä puhuu äidinkielenä noin ihmistä, minkä lisäksi gwenon ja mbugun puhujat osaavat sitä toisena kielenä.
Juhani Ahon bibliografia
Tämä on luettelo Juhani Ahon kirjoittamista kaunokirjallisista teoksista.
Salalit
Salalit ("Gaultheria") on kanervakasvien heimoon kuuluva suku. Suvun lajeja tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Uudessa-Seelannissa, Australiassa ja Malesiassa. Ne ovat pensaita, jotka ovat ainavihantia.
Wave Engine
Wave Engine on ilmainen avoimen lähdekoodin 2D/3D cross-platform pelimoottori C#, VB, F# -kielille. Moottorin rakenne on modulaarinen. Tämänhetkinen versio on 1.4.1
Wave Enginen ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 2012 tavoitteena olla helppo pelimoottori mobiilipelien julkaisua varten. Nykyisin Wave Enginellä on tuki Windowsille, Windows Phonelle, iOSille, Linuxille, Androidille ja OUYAlle.
Ominaisuudet
N-klooributaani-imidi
"N"-klooributaani-imidi (CHClNO) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste ja meripihkaimidin kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä klooraavana reagenssina tai mietona hapettimena.
Huoneenlämpötilassa "N"-klooributaani-imidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen, asetoniin sekä jääetikkaan ja hieman tetrakloorimetaaniin sekä bentseeniin, mutta ei dietyylieetteriin.
"N"-klooributaani-imidiä valmistetaan johtamalla klooria meripihkaimidin vesipitoiseen etanoliliuokseen.
"N"-klooributaani-imidiä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä klooraamaan amiineja, ketoneja, tioeettereitä, sulfoksideja ja allyylisiä ja bentsyylisiä alkoholeja. Sitä voidaan käyttää myös primääristen alkoholien hapettamiseen aldehydeiksi ja sekundääristen alkoholien hapettamiseen ketoneiksi. Sitä voidaan käyttää myös aminohappojen ja peptidien tutkimuksessa sekä bakterisidina ja veden klooraukseen.
Commandant Rivière -luokka
Commandant Rivière -luokka oli Ranskan laivaston yhdeksän 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa valmistetun aluksen muodostama fregattiluokka (). Alukset oli suunniteltu merentakaisten alueiden valvontaan rauhan aikana ja sukellusveneidentorjuntakykyisiksi saattajiksi sodan aikana.
Portugalin laivastolle valmistettiin neljä samankaltaista alusta João Belo -luokkana.
Luokan pääaseistuksena oli kolme 100 millimetrin tykkiä yksiputkisissa torneissa, joista yksi etukannella ja kaksi takana. Vesijäähdytteiset myös ilmatorjuntaan soveltuvat automaattitykit kykenivät ampumaan pinta-maaliin 13,5 kg ammuksen 12000 metriin ja 6000 metriin ilmamaaliin. Tulinopeus tykillä oli 60 laukausta minuutissa. Neliputkinen 305 millimetrin sukellusveneentorjuntaheitin oli asennettu etukannelle tykkitornin taakse kansirakenteiden etupuolelle. Se kykeni ampumaan 230 kg syvyyspommin 3000 metriin tai maakohteita ammuttaessa 100 kg ammuksen 6000 metriin. Sukellusveneidentorjuntatorpedoita varten oli asennettu kaksi kolmen torpedon putkisarjaa. Alusten aseistuksen täydensivät kaksi 30 millimetrin pikatykkiä.
Aluksilla oli majoitustilat 80 miehen kommando-osastolle sekä sen tarvitsemille kahdelle maihinnousuveneelle, jotka kumpikin kykenivät kuljettamaan maihin 25 miestä.
Aiemmista Le Corse - ja Le Normand -luokista poiketen alukset oli varustettu 16000 hevosvoiman dieselmoottorein. Tähän oli syynä vaatimuksena olleet pitkät toimintamatkat merentakaisilla alueilla. Koneet mahdollistivat 26 solmun nopeuden.
Panu (romaani)
Panu: kuvauksia kristinuskon ja pakanuuden lopputaistelusta Suomessa on Juhani Ahon historiallinen romaani vuodelta 1897. Sen on julkaissut WSOY.
Teos kertoo vanhan suomalaisen uskonnon ja kristinuskon yhteentörmäyksestä. Teoksen päähenkilöitä ovat Korpivaaran Isäntä Panu ja naapuripitäjän uusi pappi. Papin tehtävänä on käännyttää korpiseutujen ihmiset kristinuskoon. Panu taas haluaa kaikin keinoin pitää kiinni omasta uskostaan ja samalla vallastaan alueella. Panun poika Jouko joutuu molempien puolien painostamaksi ja joutuu tekemään raskaita valintoja.
FS Commandant Bory (F726)
Commandant Bory (runkonumero F726) oli Ranskan laivaston 1964 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti, joka poistettiin palveluksesta syyskuussa 1996.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin toukokuussa 1958 ja alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 11. lokakuuta. Alus otettiin palvelukseen 5. maaliskuuta 1964.
Alus poistettiin palveluksesta 1. syyskuuta 1996.
FS Protet (F748)
Protet (runkonumero F748) oli Ranskan laivaston 1964 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti, joka poistettiin palveluksesta syyskuussa 1992.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin syyskuussa 1961 ja alus laskettiin vesille 7. joulukuuta 1962. Alus otettiin palvelukseen 1. toukokuuta 1964.
Alus poistettiin palveluksesta 1992.
FS Doudart de Lagrée (F728)
Doudart de Lagrée (runkonumero F728) oli Ranskan laivaston 1963 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti, joka poistettiin palveluksesta syyskuussa 1991.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin maaliskuussa 1960 ja alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1961. Alus otettiin palvelukseen 1. toukokuuta 1963.
Alus poistettiin palveluksesta 1991.
FS Balny (F729)
Balny (runkonumero F729) oli Ranskan laivaston 1970 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti, joka poistettiin palveluksesta syyskuussa 1994.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin maaliskuussa 1960 ja alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1962. Alus otettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1970.
Alus poistettiin palveluksesta 1994.
FS Commandant Rivière (F733)
Commandant Rivière (runkonumero F733) oli Ranskan laivaston 1962 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin huhtikuussa 1957 ja alus laskettiin vesille 11. lokakuuta 1958. Alus otettiin palvelukseen 4. joulukuuta 1962.
Alus on poistettu palveluksesta.
FS Enseigne de vaisseau Henry (F749)
Enseigne de vaisseau Henry (runkonumero F749) oli Ranskan laivaston 1965 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti, joka poistettiin palveluksesta syyskuussa 1994.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin syyskuussa 1962 ja alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1963. Alus otettiin palvelukseen 1. tammikuuta 1965.
Alus poistettiin palveluksesta 1994.
Pirkko Siklander
Pirkko Tellervo Siklander (ent. Hyvönen, synt. Rapakko) on yliopistotutkija ja dosentti Oulun yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnassa, LET-yksikössä. Hän väitteli kasvatustieteen tohtoriksi Lapin yliopistossa vuonna 2008 ja on tutkinut yhteisöllisyyttä, luovuutta ja leikillisiä oppimisympäristöjä.
Rovaniemeltä kotoisin olevan Siklanderin opiskelu- ja työurassa yhdistyvät ravitsemis- ja talousala sekä oppiminen ja opettaminen. Hän valmistui ravitsemis- ja talousalan opettajaksi vuonna 1986 Jyväskylän ammatillisesta opettajaopistosta (nyk. AMK) ja myöhemmin vielä restonomiksi erityisesti talousalan opettajille suunnatusta koulutuksesta Rovaniemen ammattikorkeakoulussa 2002. Tutkielman aihe "Ruoka modernin ajan elämäntapana" liittyi ruuan sosiologiaan ja erityisesti ruokakulttuurin ilmenemiseen ekspattiperheissä eli ulkomailla asuvien suomalaisperheiden talouksissa.
Siklander valmistui kasvatustieteiden maisteriksi vuonna 2002 Lapin yliopiston Mediapedagogiikkakeskuksesta. Hän tarkasteli pro gradu -tutkielmassaan eläkkeellä olevien opettajien tietokoneen käyttöä ja käytön oppimista. Tukielman otsikko on "Tietoverkot ikääntyneen oppijan voimaantumisessa" ("Networks in the empowerment process of elderly people)"
Siklander väitteli kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 2008. Hänen englanninkielisen artikkeliväitöskirjansa otsikko on: "Affordances of playful learning environment for tutoring, playing and learning."
Siklander on saanut dosentin arvonimen Lapin yliopistosta vuonna 2014. Hänen dosentuurinsa ala on teknologiatuettu oppiminen ja opettaminen (technology-enhanced learning and teaching, TELT).
Siklanderin yliopistotyöura sijoittuu sekä Lapin että Oulun yliopistoon. Tällä hetkellä (2017-) hän toimii yliopistotutkijan vakanssilla Oulun yliopistossa kasvatustieteiden tiedekunnassa, Oppimisen ja koulutusteknologian tutkimusyksikössä (LET). Tätä ennen Siklander työskenteli Lapin yliopistossa kasvatustieteen, erityisesti yhteisöllisen oppimisen ja erilaisten oppimisympäristöjen apulaisprofessorina (2015–2017). Vuosina 2007–2015 hän toimi tutkijatohtorina Oulun yliopistossa kasvatustieteiden tiedekunnassa, LET-tutkimusyksikössä, jossa hän vastasi muun muassa LET:n kansainvälisen maisteriohjelman toteuttamisesta ja kehittämisestä. Lisäksi hän toimi toista kautta koulutusdekaanin johtamassa koulutustoimikunnassa.
Aiemmin Siklander on työskennellyt muun muassa suunnittelijana, projektipäällikkönä, tutkijana ja opettajana Lapin yliopiston Mediapedagogiikkakeskuksessa, hotelli- ja ravintola-alan oppilaitoksessa, sosiaali- ja terveysalan oppilaitoksessa ja ammattioppilaitoksissa.Curriculum vitae: Curriculum Vitae 2018
Verkkosivu: https://pirkkohyvonen.wordpress.com/
Arttu Soininen
Arttu Soininen (s. 8. joulukuuta 1967) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti koko uransa ajan Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimi Juhani Markkanen. Ulkoratojen SM-kisoista Soininen saavutti hopeaa maratonilta vuonna 1990. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2007 jälkeen.
Mikko Kalajoki
Mikko Kalajoki (s. 1972 Rovaniemi) on Raisiossa asuva suomalainen kirjailija. Turun yliopistosta valmistunut Kalajoki on koulutukseltaan filosofian maisteri ja hän on työskennellyt 1990-luvun lopulta alkaen mainonnan ja viestinnän suunnittelijana. Kalajoki on myös kirjoittanut pakinointa ja kolumneja sekä piirtänyt sarjakuvia useisiin lehtiin. Keväällä 2015 Kalajoki voitti Lorukilpailu Onnimannin ensimmäisen palkinnon.
Kalajoen ensimmäinen kaunokirjallinen teos oli aikuiseksi kasvamista ja nuorten mielenterveysongelmia kuvaava nuortenkirja "Taas mua pohjaan" (2005). Kriitikko Tommi Aition mukaan kirjan aiheena oli "nykypäivän nuoren suomalaismiehen pelko, moderni muunnelma klassisesta miehisen häpeän teemasta".
Elokuussa 2014 ilmestynyt romaani "Kolme tärkeintä asiaa" kertoi perheen hajoamisesta ja ihmisten tavoista selvitä siitä kolmen eri henkilön näkökulmasta. Kriitikko Antti Majander totesi Helsingin Sanomissa, että "Kalajoen tapaisia näkijöitä ei ole koskaan liikaa". Majanderin mukaan "Kolme tärkeintä asiaa asettuu luontevasti humaanin realismin pitkään jatkumoon". Kalajoki on itse määritellyt olevansa kirjailijana ulkopuolinen tarkkailija.
Mikko Kalajoen isoisä oli oululainen kirjailija, kamarineuvos Atte Kalajoki (1914–2004).
Sauli Harjamäki
Sauli Aatos Harjamäki (s. 14. elokuuta 1958 Kurikka) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Uransa aikana hän edusti Peräseinäjoen Toivetta, Kauhajoen Karhua sekä Seinäjoen Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi vuosien 1975-1991 aikana Pentti Koskiaho. Ulkoratojen SM-kisoista Harjamäki saavutti maratonilta kolme pronssia vuosina 1986, 1989 ja 1990. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2009 jälkeen.
Stuba Nikula
Jaakko Tuomas Stuba Nikula (s. 1972 Helsinki) on Helsingin kaupungin kulttuurijohtaja. Hän on toiminut tehtävässä marraskuusta 2013 alkaen. Joulukuun 2018 alusta Nikula toimii uuden Helsingin tapahtumasäätiön (ent. Helsinki-viikon säätiö) toimitusjohtajana.
Aiemmin Nikula on ollut muun muassa toimitusjohtajana Kaapelitehdasta ja Suvilahden kulttuurikeskusta hallinnoivassa Kiinteistö Oy Kaapelitalossa, Finnish Metal Eventsissä ja Elmu-Yhtiössä.
Stuba Nikulan vanhemmat ovat entinen oikeuskansleri Paavo Nikula ja emeritaprofessori Riitta Nikula. Hänen veljensä on Jone Nikula.
Stuba Nikula toimii Taideyliopiston hallituksessa 2018–2021.
Atšoli
Atšoli on nilosaharalainen kieli, jota puhutaan Ugandassa ja Etelä-Sudanissa. Sillä oli vuoden 2002 väestönlaskennassa äidinkielistä puhujaa Ugandassa. Etelä-Sudanissa asui SIL Internationalin vuonna 2000 tekemän tutkimuksen mukaan atšolin puhujaa.
Atšoli sijoittuu luo-kielten ryhmään niloottisten kielten läntisessä haarassa. Sen läheisimpiä sukulaiskieliä ovat adhola, alur, kumam, lango ja luo.
Atšolin kirjoittamiseen on käytetty latinalaista kirjaimistoa vuodesta 1947 lähtien. Atšolin aakkostoon kuuluu 16 konsonanttia, viisi vokaalia ja kaksi puolivokaalia. Vokaaleilla on kaksi eri äännearvoa, joiden sekoittaminen voi muuttaa sanan merkitystä, mutta tätä eroa ei ilmaista oikeinkirjoituksessa millään tavalla.
Gianni Comandini
Gianni Comandini (s. 18. toukokuuta 1977 Cesena, Italia) on italialainen uransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Comandini pelasi urallaan Serie A:ssa yhteensä 55 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Hänen seuransa pääsarjatasolla olivat Milan ja Atalanta. Serie B:ssä Comandini edusti Cesenaa, Vicenzaa, Genoaa, Atalantaa ja Ternanaa pelaten yhteensä 94 ottelua, joissa hän teki 37 maalia.
Comandini edusti Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta 19:ssä ottelussa, joissa hän teki kuusi maalia. Hän kuului Italian joukkueeseen kesäolympialaisissa 2000, jossa hän pelasi neljä ottelua ja teki kaksi maalia. Molemmat maalit Comandini teki Italian 3–1-voittoon päättynessä Hondurasia vastaan pelatussa ottelussa, jossa hän teki myös oman maalin.
Kurjenkanervat
Kurjenkanervat ("Phyllodoce") on kanervakasvien heimoon kuuluva suku. Tunnetuin laji on tunturikurjenkanerva eli kurjenkanerva ("Phyllodoce caerulea"). Suvussa on kaikkiaan noin 20 lajia. Sukuun kuuluvia lajeja ovat myös "Phyllodoce breweri" ja kellokurjenkanerva ("Phyllodoce empetriformis"). Lehdet ovat neulasmaisia, ainavihantia ja nahkamaisia ja ne sijaitsevat versossa limittäin.
Paola Livorsi
Paola Livorsi (s. 1967 Alessandria) on Suomessa asuva italialainen säveltäjä.
Livorsi opiskeli musiikin historiaa Giorgio Pestellin johdolla Torinon yliopistossa ja sai sieltä diplomin. Tämän jälkeen hän suoritti sävellysopintoja opettajanaan Riccardo Piacentini Torinon Giuseppe Verdi -konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1996. Vuonna 1997 Livorsi opiskeli CIMO:n apurahan turvin Helsingissä elektronista musiikkia opettajanaan Kaija Saariaho ja sävellystä Jean-Baptiste Barrièren johdolla. Saariaholta hän sai opetusta myös Pariisissa 1999–2001. Tietokonemusiikkia Livorsi opiskeli vielä De Sono Associazione per la Musican apurahan turvin Pariisin CCMIX:ssä (1999–2000) ja IRCAM:ssa (2000–01).
Livorsi on asunut vuodesta 2001 Suomessa. Hänen teoksiaan on Suomen ja Italian lisäksi esitetty myös Ranskassa ja Saksassa. Vuonna 1996 hän aloitti työskentelyn "Il Giornale della Musican" ulkomaankirjeenvaihtajana. Hänen saamiensa palkintojen ja tunnustusten joukossa on ensipalkinto kansallisessa lapsille sävelletyn vokaali- ja soitinmusiikin kilpailussa Comossa (1994, teoksesta "Il Gatto dal serraglio").
Etelä-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue
Etelä-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Etelä-Koreaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue pelaa Etelä-Korean jääkiekkoliiton alaisuudessa ja sitä valmentaa Sarah Murray.
Etelä-Korealla on noin 260 naisjääkiekkoilijaa.
Joukkue pääsee ensimmäisiin olympialaisiin kun Etelä-Koreassa järjestetään talviolympialaiset 2018.
Alibaba Group
Alibaba Group Holding Limited (阿里巴巴集团) on kiinalainen verkkokauppayritys, joka on listattu New Yorkin pörssiin vuonna 2014.
Yhtiöllä on kaksi verkkokauppaa, joista Alibaba.com on suunnattu ensisijaisesti yrityksille ja kauppiaille, ja kuluttajille suunnattu verkkokauppa AliExpress.com.
Yrityksen liikevaihto vuonna 2013 oli 7,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Maaliskuussa 2014 yrityksellä oli 22 000 työntekijää. Vuoden 2017 lopussa konsernilla oli jo lähes 64 000 työntekijää.
Yrityksen on perustanut vuonna 1999 kiinalainen liikemies Jack Ma yhdessä 17 muun henkilön kanssa. Ennen yrityksen perustamista Jack Ma työskenteli englanninopettajana. Alibaba Group on myös perustanut nettikaupan AliExpress, joka on suunnattu kuluttajille.
Alibaballa on Hema-ketju, joka on futuristisia supermarketteja.
Claude Lenners
Claude Lenners (s. 1956 Luxemburg) on luxemburgilainen säveltäjä. Hän opiskeli Luxemburgin konservatoriossa ja lisäksi Strasbourgissa; hänen opettajiaan olivat François-Bernard Mâche ja Alexander Müllenbach. Lenners pääsi stipendillä Rooman Villa Mediciin, jossa hän oli vuosina 1989–91. Hän kävi myös Darmstadtin Ferienkursella vuonna 1992. Hän sai ensipalkinnon Henri Dutilleux -kilpailussa (1991), kamarimusiikin Irino-palkinnon (Tokio, 1993) ja Prix de Lionsin (Luxemburg, 1997).
Lenners perusti elektronisen musiikin yhdistyksen Pyramiden ja toimi Rainy Days -nykymusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana vuonna 2000. Hän on opettanut analyysiä, sävellystä ja tietokonemusiikkia Luxemburgin konservatoriossa vuodesta 1992. Hänen kustantajansa on Éditions Henry Lemoine.
Lennersin teosten joukossa ovat "Pentagramma" (oboelle, klarinetille, saksofonille, fagotille, harpulle, pianolle, lyömäsoittimille, 2 jousiorkesterille, 1985), "Nachtschattengesänge" (orkesterille, 1989), "Buch der Unruhe" (orkesterille, 1997), "Unter fremden Sternen" (sellolle, orkesterille, 1998) ja "Phaeton" (pianolle, jousiorkesterille, 1999). Lenners on säveltänyt myös runsaasti kamarimusiikkia ja soolosoitinteoksia sekä vokaalimusiikkia.
Litteähukankorento
Litteähukankorento ("Libellula depressa") on hukankorentoihin kuuluva sudenkorento, jolla on leveä ja litteä takaruumis.
Sukukypsällä koiraalla on väriltään selkäpuolelta sininen takaruumis, ja takaruumiin selkäpuolen reunoilla on keltaisia laikkuja. Naaras ja nuori koiras ovat väriltään keltaisia. Korennon takaruumis on muodoltaan litteä ja huomattavan leveä. Siipien tyviosissa on laajat ruskeat värialueet, mutta muuten siivet ovat kirkkaat.
Litteähukankorento muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran muita hukankorentolajeja ja jossakin määrin merisinikorentoa, mutta on helposti tunnistettavissa.
Litteähukankorennon takaruumiin pituus on 25–29 mm ja takasiiven pituus 33–37 mm.
Litteähukankorentoa tavataan yleisenä laajalla alueella Euroopassa sekä Länsi- ja Keski-Aasiassa. Se kuuluu monin paikoin elinalueensa yleisimpiin sudenkorentolajeihin. Levinneisyysalue rajoittuu idässä Iranin pohjoisosiin ja Turkmenistaniin. Laji ei elä aivan Euroopan pohjoisimmilla alueilla.
Laji on saapunut Suomeen alkujaan 1910-luvulla kaakosta. Nykyään se on maassa jokseenkin harvinainen ja paikoittainen. Kannan suuruudessa kuitenkin esiintyy vaihtelua, ja silloin tällöin laji on ollut yleisempi. Lajin esiintymisalue rajoittuu Suomessa maan eteläosiin.
Litteähukankorento elää useanlaisissa seisovissa ja hitaasti virtaavissa pienissä vesistöissä. Erityisen yleisiä asuinpaikkoja ovat ihmistoiminnasta syntyneet ojat, tuoreet pihalammikot ja sorakuoppien lampareet. Korennot voivat usein vaeltaa etäälle vedestä.
Lajin lentoaika Suomessa ajoittuu touko-kesäkuun vaihteesta elokuun alkupuolelle. Päälentoaika on kesäkuun alkupuoliskolta heinäkuun puoleenväliin.
Litteähukankorento parittelee hyvin lyhyesti ilmassa lentäessään.
Ophelia Lovibond
Ophelia Lucy Lovibond (s. 19. helmikuuta 1986 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Nowhere Boy" (2009), "4.3.2.1" (2010), "Herra Popper ja pingviinit" (2011) ja "Guardians of the Galaxy" (2014). Lisäksi hän on näytellyt monissa brittiläisissä draamasarjoissa ja tilannekomedioissa. Lovibond tunnetaan myös roolistaan yhdysvaltalaisessa tv-sarjassa "Holmes NYC".
Lovibond on kotoisin Lontoosta. Hän aloitti näyttelemisen paikallisessa teatteriryhmässä kymmenvuotiaana. 12-vuotiaana hän sai ensimmäisen roolinsa televisiosarjasta "The Wilsons" – valehdeltuaan olevansa kaksi vuotta vanhempi. Elokuvadebyyttinsä hän teki Roman Polańskin "Oliver Twistissä" vuonna 2005. Hän on valmistunut Sussexin yliopistosta.
Libyanarabia
Libyanarabia on Libyassa puhuttu arabian puhekielimuoto. Sitä puhuu äidinkielenään noin neljä miljoonaa ihmistä, minkä lisäksi Libyan berberikielten kuten awijilah’n puhujat käyttävät sitä toisena kielenä. Libyanarabia on hyvin samanlaista kuin Tunisian eteläosassa asuvien beduiinien puhuma tunisianarabia. Libyan lisäksi libyanarabiaa puhutaan Egyptin länsiosassa ja Nigerissä.
Dominic Garcia Quejada
Dominic Garcia Quejada (s. 1978 Manila) on filippiiniläinen säveltäjä. Hän on säveltänyt enimmäkseen kamarimusiikkia. Hänen teoksiaan on esitetty Filippiinien lisäksi myös Kiinassa, Saksassa, Unkarissa, Indonesiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Garcia Quejada opiskeli sävellystä Jonas Baesin ja Ramón Pagayon Santosin johdolla Filippiinien yliopistossa, Dilimanissa (Quezon City) vuosina 2000–10. Hän sai sieltä musiikin kandidaatin arvon ja opiskeli myös orkestraatiota opettajanaan Josefino Chino Toledo vuosina 2005–07. Vuonna 2012 Garcia Quejada pääsi Deutscher Akademischer Austauschdienstin stipendillä opiskelemaan Lyypekin musiikkiakatemiaan Dieter Mackin johdolla.
Vuonna 2007 Garcia Quejada oli ehdolla International Society for Contemporary Musicin nuorten säveltäjien palkinnon saajaksi teoksella "Movement as Stasis".
Vapaakirja
Vapaakirja tarkoittaa Suomen vakuutustoimessa maksutonta vakuutusta.
Käsite liittyy sellaisiin henkivakuutuksiin, jotka vakuutuksenottaja päättää takaisinoston sijasta muuttaa vapaakirjaksi. Tämä tarkoittaa, että vakuutus pysyy voimassa mutta vakuutusmaksuja ei tarvitse enää maksaa, koska vakuutuksenottaja on maksanut enemmän vakuutusmaksuja sopimuksen voimassaoloaikana kuin kuolemisriskin varalta on ollut tarpeen.
Nok-kulttuuri
Nok-kulttuuri oli Nigerian Benuen ylätasangolla noin 500–200 eaa. vallinnut rauta-aikainen kulttuuri. Nok-kulttuurin esineistöä löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1928 pienestä Nokin tinakaivoskaupungista, ja sille ominaisia saviveistoksia on sen jälkeen löydetty noin 300 × 500 kilometrin laajuiselta alueelta. Veistokset esittävät yleisimmin eläinten päitä tai tyyliteltyjä ihmispäitä, joissa on rei'itetyt soikionmuotoiset tai kolmionmuotoiset silmät. Kulttuurin esineistöön kuuluu myös rautatyökaluja, kivikirveitä ja muita kivityökaluja sekä kiviornamentteja.
Sejad Salihović
Sejad Salihović (s. 8. lokakuuta 1984 Zvornik) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kiinan Superliigassa pelaavaa Guizhou Renheä. Pelipaikaltaan Salihović on keskikenttäpelaaja. Hän pelaa myös Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa. Salihović muutti perheineen Saksaan kahdeksanvuotiaana juuri ennen Bosnian sodan alkua.
Salihovićin kasvattajaseura on Hertha BSC. Hän aloitti ammattilaisuransa seuran kakkosjoukkueessa, jossa vastuuta ja maaleja tuli hyvin, mutta ykkösjoukkueessa Bundesliigassa Salihović pelasi vain viiden ottelun verran eikä hänelle ollut käyttöä.
Vuonna 2006 hän siirtyi tuolloin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen TSG Hoffenheimiin, jossa hän oppi elämään jalkapalloilijan ammatille sopivalla tavalla. Hoffenheim nousi sensaatiomaisesti kahdessa vuodessa kolmosliigasta Bundesliigaan. Vakiopelaajaksi seurassa noussut Salihović piti seuran Bundesliigassa kaudella 2012-13, kun hän teki viime hetkillä kaksi rankkarimaalia Borussia Dortmundia vastaan. Hän toimi myös pitkään Hoffenheimin kapteenina. Salihović pelasi Hoffenheimissä yhteensä 229 liigaottelua tehden 62 maalia.
Kesäkuussa 2015 Salihović allekirjoitti sopimuksen Kiinan Superliigan Guizhou Renhen kanssa.
Nuorten maajoukkueessa pelannut Salihović debytoi Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa lokakuussa 2007. Hän oli mukana, kun Bosnia ja Hertsegovina selviytyi lyhyen historiansa ensimmäiseen arvoturnaukseen, vuoden 2014 MM-kisoihin. Itse kisoissa Salihović pelasi kahdessa ottelussa ja saavutti yhden syöttöpisteen, kun Bosnia ja Hertsegovinan tie päättyi alkulohkoon.
Roberto Firmino
Roberto Firmino Barbosa de Oliveira, tunnetaan nimellä Firmino tai Roberto Firmino (s. 2. lokakuuta 1991 Maceió), on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Liverpoolia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Firmino on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Firmino siirtyi Hoffenheimiin brasilialaisesta Figueirensesta, jonka edustusjoukkueessa hän oli pelannut vuodet 2009-2010, talvella 2011. Debyyttinsä Bundesliigassa hän teki helmikuussa 2011 Mainzia vastaan. Avausmaali syntyi saman vuoden toukokuussa Nürnbergin verkkoon. Kaudella 2013-2014 Firmino teki Bundesliigassa 16 maalia ja 12 syöttöä ollen liigan maalipörssin neljäs ja syöttöpörssin toinen. Hänet valittiin kauden jälkeen kauden läpimurroksi. Kaudella 2014–2015 Firmino pelasi Bundesliigassa 33 ottelua tehden seitsemän maalia.
Heinäkuussa 2015 Firmino siirtyi Englannin Valioliigan Liverpooliin. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa Stoke Cityä vastaan. Avausmaali syntyi marraskuussa 2015 Manchester Cityn verkkoon.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Firmino debytoi marraskuussa 2014 Turkkia vastaan. Avausmaali maajoukkueessa syntyi muutama päivä myöhemmin Itävallan verkkoon. Toukokuussa 2015 maajoukkueen päävalmentaja Dunga nimesi Firminon Brasilian joukkueeseen vuoden 2015 Copa Américaan. Copa Américassa Firmino pelasi neljässä ottelussa tehden yhden maalin.
Bafia
Bafia on Kamerunin keskiosassa asuvien bekpakien puhuma bantukieli. Sen läheisiä sukulaiskieliä ovat lefa ja dimbong. Vuonna 1991 bafiaa puhui äidinkielenään ihmistä.
Alexándreia
Alexándreia () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αλεξάνδρειας, "Dímos Alexándreias"), joka sijaitsee Imathian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 473,4 neliökilometriä ja väkiluku 41 570. Varsinaisen Alexándreian kaupungin väkiluku on 14 821 (vuonna 2011).
Alexándreian kaupungin nimi oli aiemmin "Gidás" (Γιδάς). Kaupunki nimettiin uudelleen Aleksanteri Suuren kunniaksi vuonna 1953. Aleksanterin syntymäpaikka sijaitsee lähellä kaupunkia, eikä hänen mukaansa ollut aiemmin nimetty Kreikassa sijaitsevaa kaupunkia. Nykyinen Alexándreian kunta muodostui, kun Alexándreia, Antigonídes, Melíki ja Platý yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Alexándreian kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Robert Muteba Kidiaba
Robert Muteba Kidiaba (s. 1. helmikuuta 1976) on kinshasankongolainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa TP Mazembea. Kidiaba on pelannut seurassa vuodesta 2002. Samasta vuodesta asti hän on myös pelannut Kongon demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueessa. Kidiaba on voittanut kaksi kertaa Mazemben kanssa Afrikan Mestarien liigan ja selviytynyt seurajoukkueiden MM-kisojen loppuotteluun joulukuussa 2010, jossa Inter Milan kuitenkin oli parempi.
Kidiaba tunnetaan erikoisesta tuuletuksestaan, jonka hän on tehnyt muun muassa 2010 seurajoukkueiden MM-kisojen välierissä ja vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa Ghanaa vastaan. Tuuletuksessa Kidiaba pomppii takamuksellaan ja liikuttelee käsiään kuten Gangnam Stylessä, kun oma joukkue tekee maalin.
Luonnos
Luonnos tarkoittaa kuvataiteessa nopeasti tehtyä tutkielmaa. Se voi olla pohjana myöhemmin tehtävälle työlle, kun taiteilija hakee omasta luonnoskokoelmastaan sommitteluideoita tai tarkistaa jonkin näkymän yksityiskohtia. Taiteilijamestari voi tehdä luonnoksiaan myös apulaistensa työn pohjaksi. Luonnos voi joskus olla itsessäänkin taiteellisesti arvokas teos.
Luonnos kuvaa yleensä näkymän laajempaa sommitelmaa ja vaikutelmaa. Luonnoksia tehdään usein kartuusipaperista tehtyyn luonnoslehtiöön. Luonnoksia tehdään esimerkiksi lyijykynillä, värikynillä tai tusseilla. Luonnokseen voi myös kirjoittaa tarpeellisia muistiinpanoja esimerkiksi näkymän värejä tai valoisuutta koskien.
Perinteistä luonnosta on kolmea tyyppiä. "Croquis" on nopea piirustus, jonka tarkoitus on muistuttaa taiteilijaa näkemästään, jonka hän aikoo tallentaa pysyvämpään muotoon myöhemmin. "Pochade" on yleensä värillinen vaikutelma maisemasta. Kolmas luonnostyyppi on mallista tehty nopea ilmeen, pään asennon ja muiden ominaispiirteiden tallennus.
1700-luvulta lähtien luonnoksia on alettu nähdä myös itsenäisinä teoksina, jotka vangitsevat visuaalisen kokemuksen vaatimattomasti yksinkertaisin välinein. Esimerkiksi John Constablen luonnoksia arvostetaan nykyisin yhtä korkealle kuin hänen valmiita töitään.
Oikeudenkäynneissä on vuosisatojen ajan nähty taiteilijoita, jotka tallentavat tapahtumia nopein ja kuvaavin luonnoksin. Ennen helppokäyttöisten kameroiden käyttöönottoa tämä oli ainoa tapa tallentaa näkymiä oikeussalissa, mutta taiteilijoita käytetään nykyisinkin, kun valokuvaaminen on kielletty.
Almopía
Almopía ( eli Δήμος Αλμωπίας, "Dímos Almopías") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Péllan alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 980,9 neliökilometriä ja väkiluku 27 556 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Aridaía.
Almopían kunta on ottanut nimensä samalla seudulla sijainneelta antiikin aikaiselta Almopian alueelta, joka oli yksi Makedonian valtakunnan osista. Almopían kunta syntyi, kun Aridaía ja Exaplátanos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Almopían kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Almopia
Almopia () oli antiikin aikainen Makedonian valtakunnan osa. Se sijaitsi valtakunnan rajalla sen luoteisosassa, ja sen kaakkoispuolella sijaitsi Bottiaia, lounaispuolella Eordaia ja Lynkestis, länsipuolella Derriopos, pohjoispuolella Pelagonia ja Paionia ja koillispuolella Parorbelia.
Almopiaa asutti almopien heimo ("Almōpes", ). Antiikin lähteiden mukaan seutu oli Argeadien ("Temenidai") varhaisia valloituksia alueella. Ptolemaioksen mukaan Almopiassa sijaitsivat kaupungit Horma, Europos ja Apsalos.
Kreikan nykyinen, samalla alueella sijaitseva Almopían kunta on ottanut nimensä antiikin aikaisesta alueesta.
Amfípoli
Amfípoli (; ) on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Αμφίπολης, "Dímos Amfípolis"), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 414,3 neliökilometriä ja väkiluku 9 182. Varsinaisen Amfípolin kylän väkiluku on 147 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Rodolívos.
Amfípolin kylä ja kunta ovat ottaneet nimensä antiikin ajan Amfipoliin kaupungista, joka sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat Amfipoliin raunioiden lisäksi uudelleen pystytetty Amfipoliin leijonapatsas sekä Amfípolin arkeologinen museo.
Nykyinen Amfípolin kunta muodostui, kun Amfípoli, Kormísta, Próti ja Rodolívos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Amfípolin kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Dío-Ólympos
Dío-Ólympos ( eli Δήμος Δίου-Ολύμπου, "Dímos Díou-Olýmpou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 493,2 neliökilometriä ja väkiluku 25 668 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Litóchoro.
Dío-Ólympoksen kunta syntyi, kun Anatolikós Ólympos, Dío ja Litóchoro yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta sijaitsee Kreikan korkeimman vuoren Olympoksen juurella. Vuoren itäosa on kunnan alueella. Muihin alueen nähtävyyksiin kuuluu antiikin aikaisen Dionin arkeologinen alue. Kunta on saanut nimensä näistä kahdesta paikasta.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Dío-Ólympoksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Emmanouíl Pappás (kunta)
Emmanouíl Pappás () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Εμμανουήλ Παππά, "Dímos Emmanouíl Pappá"), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 338,8 neliökilometriä ja väkiluku 14 664. Varsinaisen Emmanouíl Pappáksen kylän väkiluku on 601 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Chrysó.
Kylä ja kunta on nimetty Kreikan vapaussodan sankareihin luetun Emmanouíl Pappáksen mukaan. Nykyinen Emmanouíl Pappáksen kunta muodostui, kun Emmanouíl Pappás ja Strymónas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Emmanouíl Pappáksen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: