Vaasan Sähkö
Vaasan Sähkö Oy (Vasa Elektriska Ab) on lämpö- ja sähköenergiaa toimittava energiayhtiö. Energian hankinta katetaan pääasiassa itse ja voimalaitosyhtiöiden osakkuuksien kautta tuotetulla energialla. Vaasan Sähkö Oy:n tytäryhtiöitä ovat Vaasan Sähköverkko Oy ja Ravera Oy. Vaasan kaupunki omistaa 99,9 prosenttia yhtiön osakekannasta. Yhtiön toimitusjohtajana on vuodesta 2018 toiminut Stefan Damlin. Vaasan Sähkö Oy myy sähköä koko Manner-Suomeen, mutta suurin osa asiakkaista on Vaasan seudulla.
Vaasan Sähkön hankkimasta sähköstä yli 90 prosenttia tulee EPV Energia Oy:ltä voimaosuuksien kautta. Vaasan Sähkö omistaa EPV Energiasta noin 43 prosenttia. Loppuosa sähkönhankinnasta koostuu tuotannosta Korsnäsin tuulivoimapuistossa, Hiirikosken vesivoimalaitoksella ja Westenergyn jätteenpolttolaitoksella sekä ostoista sähköpörssistä ja alueen teollisuudelta ja pientuottajilta. Hankittava sähkö koostuu monista läheistä: uusiutuvia energialähteitä on 20 %, ydinvoimaa 36 % ja fossiilisia energialähteitä 44 %.
Vaasan Sähkön kaukolämpö kattaa lähes 90 prosenttia Vaasan kaupunkialueen lämmitystarpeesta. Vaskiluodon Voiman bioenergiaa hyödyntävä kaasutinlaitos ja Westenergyn kierrätyskelvotonta jätettä hyödyntävä jätteenpolttolaitos takaavat, että yli 50 % Vaasan kaukolämpötuotannosta on hiilidioksidivapaata. Valtaosa kaukolämmöstä tuotetaan sähkön ja lämmön yhteistuotannolla.
Sähkövalot syttyivät Vaasan kirkossa 1887. Tämän jälkeen alettiin puhua katujen valaisemisesta sähköllä. Suunnitelmaan kuului, että vain keskusta valaistaisiin sähköllä, laitaosat saisivat edelleen tulla toimeen öljylampuilla. Päätettiin, että kaupunki perustaa yhtiön sähkön hankkimista varten. Syksyllä 1891 esiteltiin valtuustolle uuden yhtiön ohjelma. Osakepääomaksi vahvistettiin vähintään 150 000 markkaa ja enintään 300 000 markkaa. Osakkeet eivät menneet odotetulla tavalla kaupaksi, joten yhtiön perustamiskokousta siirrettiin, ja se pidettiin 12. päivänä huhtikuuta 1892. Valtuusto teki päätöksensä huhtikuun 13. päivänä. Yhtiön nimeksi tuli Elektriska Aktiebolaget, sillä Vaasa, eli silloinen Nikolainkaupunki, oli pääasiassa ruotsinkielisten asuttamaa.
Yhtiö sai tontin nykyisen pääkonttorin paikalta Kirkkopuistikon alkupäästä. Toiminta alkoi voimalaitoksen rakentamisella. Kaksi höyrykonetta dynamoineen tilattiin Oerlikonin tehtailta Sveitsistä. Sama yhtiö sai myös rakentaa sähköaseman ja -verkon. Yhtiö ilmoitti paikallisissa sanomalehdissä, että yhtiön toiminta alkaa vuoden 1893 alussa ja kuulutti sellaisten henkilöiden perään, jotka haluavat sähkövalon myös asuntoihin. Hinnatkin tiedotettiin. Jos kirkon sähkövaloa ei oteta huomioon, niin tammikuun 25. päivänä 1893 syttyivät sähkövalot ensimmäisen kerran Vaasassa. Ensimmäinen yksityiskoti, johon hankittiin sähkövalo, lienee ollut kauppias Joachim Kurténin koti osoitteessa Kirkkopuistikko 15. Varsin nopeasti sähkön kuluttajien määrä sitten lisääntyi.
Sähköyhtiön johdossa olevat näkivät, että yhtiön on vakiinnutettava asemansa, sen on laajennuttava ja sen on palveltava mahdollisimman laajasti. Vakiinnuttamisen vuosina edettiin järjestelmällisesti eri kaupunginosiin.
Ensimmäisenä toimintavuonna ei sähköä tuotettu kesän aikana ollenkaan. Muutaman vuoden kuluttua voimalaitosta ryhdyttiin laajentamaan, sillä yksityishenkilöt sähköistivät kotejaan varsin nopeaan tahtiin. Polttoaineena käytettiin aluksi ainoastaan puuta. Kun halkojen kulutus kasvoi ja halkojen hinta nousi, vuonna 1908 tultiin siihen tulokseen, että on edullisempaa siirtyä kivihiilen käyttöön. Kivihiiltä käytetään edelleen polttoaineena. Nykyisin Vaasan Sähkö hankkii myös turpeella sekä vesi-, tuuli- ja ydinvoimalla tuotettua sähköä.
Vaasassa on tuotettu kaukolämpöä vuodesta 1962. Ensimmäinen putki vedettiin voimalaitokselta Palokatua pitkin Hovioikeudenpuistikolle. Ensimmäinen kaukolämmitetty talo oli osoitteessa Kirkkopuistikko 20. Kaukolämmitysveden toimittamista varten tilattiin kaksi lämmönvaihdinta ja kaksi kiertovesipumppua. Keskus oli käyttövalmis 1963. Polttoaineena käytettiin raskasta polttoöljyä ja siksi vuonna 1964 rakennettiin 1,2 miljoonan litran polttoöljysäiliö.
Aluksi suurin osa kuluttajista oli kouluja ja julkisia laitoksia, mutta joukossa oli myös yksityisiä kuluttajia. Vuosittain kaukolämpöjohtoa rakennettiin tuhansia metrejä. Polttoainetta säästävä sähkön ja lämmön yhteistuotanto voimalaitoksessa alkoi vuonna 1967. Vuonna 1981 ylitettiin tuhannen kuluttajan raja. Nopean kehityksen takasivat siirrettävät lämpökeskukset. Verkoston laajeneminen jatkuu.