hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
O-Nitroanisoli
o-Nitroanisoli eli 2-nitroanisoli (CHNO) on nitrattuihin aromaattisiin yhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa muun muassa väriaineita ja lääkkeitä. o-Nitroanisoli on m- ja p-nitroanisolien isomeeri.
Huoneenlämpötilassa o-nitroanisoli on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. o-Nitroanisoli on myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aine voi aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista vereen, mistä seurauksena on ihon muuttuminen sinertäväksi. Yhdiste voi olla karsinogeenista.
o-Nitroanisolia voidaan valmistaa nitraamalla anisolia, mutta tässä reaktiossa muodostuu huomattava määrä myös p-nitroanisolia. Selektiivisempi tapa on o-kloorinitrobentseenin reaktio emäksisessä metanoliliuoksessa. o-Nitroanisolista valmistetaan muita yhdisteitä kuten o-anisidiinia, atsovärejä ja lääkeaineita.
Yhtymys
Yhtymys eli konfuusio tarkoittaa velvoiteoikeudessa velan lakkaamista sen vuoksi, että velallinen ja velkoja ovat henkilönvaihdoksen seurauksena sama henkilö.
Konfuusion taustalla voi olla vaihdos joko velallisen tai velkojan puolella. Konfuusio voi siis tapahtua silloin, kun saamisoikeus siirtyy velalliselle, tai silloin, kun velallisen asema siirtyy velkojalle esimerkiksi perimyksen tai sulautumisen kautta.
Konfuusion olemassaolo johtuu siitä, että kukaan ei voi olla itselleen velkaa. Konfuusio esiintyy oikeuskäytännössä, vaikkakaan siitä ei ilmeisesti ole Suomen laissa ainoatakaan säännöstä.
Tapa poika
Tapa poika on Pyhimyksen yhdeksäs kokopitkä sooloalbumi. Levy julkaistiin 23. helmikuuta 2018 CD.nä, LP.nä sekä suoratoistopalveluissa.
Pyhimys esitti tulevan albuminsa ennakkoon Helsingissä Valkoisessa salissa 18. marraskuuta 2017. Maaliskuussa 2018 Pyhimys aloitti "Tapa poika"-kiertueen joka kattoi 14 keikkaa ympäri Suomea.
Albumin kappaleista kaksi julkaistiin singleinä, "Kynnet, kynnet" 19. syyskuuta 2017 sekä "Jättiläinen" 12. tammikuuta 2018.
Luettelo Noel Gallagher’s High Flying Birdsin kappaleista
Tämä on luettelo Noel Gallagher’s High Flying Birds -yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
Marta Kostjuk
Marta Kostjuk (, s. 28. kesäkuuta 2002 Kiova) on ukrainalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 152 maaliskuussa 2018. Junioreiden maailmanlistalla hän on ollut parhaimmillaan toisena.
Tammikuussa 2017 Kostjuk voitti Australian avointen tyttöjen kaksinpeliturnauksen. Toukokuussa vain 14 vuoden iässä Kostjuk voitti ensimmäisen ITF-ammattilaisturnauksensa Unkarissa. Hän pääsi turnaukseen villillä kortilla. Loppuvuodesta hän voitti Olga Danilovićin kanssa Yhdysvaltain avointen tyttöjen nelinpeliturnauksen. Kostjuk pelasi ensimmäisen kerran ammattilaistason Grand Slam -turnauksessa Australian avoimissa 2018, johon hän selvitti tiensä kolmen karsintavoiton jälkeen. Kaikki hänen ottelunsa venyivät ratkaisevaan kolmanteen erään. Tämä on samalla hänen ensimmäinen kertansa WTA-tasolla pääsarjassa. Turnauksen avauskierroksella hän voitti 25:nneksi sijoitetun Peng Shuain suoraan kahdessa erässä. Toisella kierroksella hän voitti Olivia Rogowskan ja samalla hänestä tuli yli 20 vuoteen nuorin Grand Slam -turnauksessa kolmannelle kierrokselle edennyt pelaaja. Kolmannella kierroksella hän hävisi maannaiselleen Elina Svitolinalle. Huhtikuussa 2018 Kostjuk selvitti tiensä Stuttgartin WTA-turnauksen pääsarjaan voittamalla karsintojen ratkaisuottelussa maailmanlistan sijalla 35 olleen Alizé Cornetin. Turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän päihitti villin kortin saaneen Antonia Lottnerin. Toisella kierroksella Kostjuk hävisi Caroline Garcialle kolmessa erässä.
Aftermath (vuoden 2016 televisiosarja)
Aftermath on Kanadalainen 13-osainen draamasarja, jonka loivat William Laurin ja Glenn Davis. Sitä esitettiin vuoden 2016 aikana Amerikassa Spacen ja Syfyn kanavilla.
Syfy ilmoitti vuoden 2017 tammikuussa sarjan jääneen yhden kauden mittaiseksi.
Tarina seuraa Copelandin perheen matkaa post-apocalyptisessä maailmassa halki Washingtonin tavoitteenaan vain selviytyä hengissä.
Seldžuk
Seldžuk oli 1000-luvun alussa keski-Aasiassa elänyt oguz-turkkilainen sotapäällikkö, jonka mukaan seldžukit ja Seldžukkien valtakunta saivat nimensä.
900-luvun alkupuolella oguz-turkkilaiset heimot olivat asettuneet alueelle Syrdarjajoen, Araljärven ja Kaspianmeren välille. Oguz-turkkilaiset poikkesivat muista turkkilaisista heimoista kieleltään, joista polveutuvat nykyiset turkkilaiset oguz-kielet. Heimoja yhdisti myös syntytarina, jonka mukaan he polveutuivat Oguz-nimisestä khaganista. Seldžukin isä Daquq oli oguz-turkkilaisen hallitsijan ("yabghu") sotapäällikkö eli "subaşi". Seldžuk oli kääntynyt islamiin 1000-luvun alussa ja paennut kääntymistään vastustanutta yabghua Jandiin Syrdarjan varrelle.
Jandissa Seldžuk alkoi kerätä seuraajia oman valtansa alle. Sittemmät seldžukkivaltakunnan kronikoitsijat, kuten Zahir al-Din Nishapuri, kirjoittivat seldžukkien nousseen asemaansa heidän klaninsa omistusten kautta, mikä sai oguz-turkkilaiset heimot siirtymään heidän puolelleen. Seldžukilla oli kolme poikaa nimeltä Mika’il, Musa ja Arslan. Mika’il sai surmansa jo nuorena, mutta hänen kahta poikaansa Tughril Begiä ja Chaghri Begiä pidetään Seldžukkien valtakunnan perustajina.
Jillian Harris
Jillian Harris (s. 30. joulukuuta 1979 Peace River, Alberta, Kanada) on kanadalainen televisiopersoona ja sisustussuunnittelija, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjan "Remppa vai muutto" remontti- ja sisustussuunnittelijana ja "Hurja remontti" tositelevisiosarjasta. Harris on ollut myös "Unelmien poikamies" televisiosarjan 13. tuotantokaudella ja "Unelmien poikamiestyttö" televisiosarjan viidennen tuotantokauden poikamiestyttö.
Harris ja hänen poikaystävänsä Justin Pasutto saivat pojan vuonna 2016. Joulukuussa vuonna 2016 Harris ja Pasutto kihlautuivat.
Vuonna 2017 esitettiin Kanadassa Harriksen ja Pasutton neljäosainen dokumenttitelevisiosarja, jossa käsitellään parin yhteistä elämää, taloprojektia ja parin vanhemmuutta saadessaan ensimmäisen lapsensa. Suomessa sarja esitettiin nimellä "Remppa vai muutto: Jillian ja Justin".
Huhtikuussa 2018 Harris ilmoitti odottavansa toista lastaan. Harris ja Pasutto saivat tytön 28. syyskuuta 2018.
The End of the F***ing World
The End of the F***ing World on brittiläinen mustaa komediaa ja draamaa sisältävä televisiosarja. Kahdeksanosainen sarja sai ensi-iltansa Channel 4 -kanavalla Iso-Britanniassa 24. lokakuuta 2017, ja koko sarja julkaistiin Netflixissä 5. tammikuuta 2018.
Sarja seuraa 17-vuotiasta Jamesia (Alex Lawther), joka uskoo olevansa psykopaatti sekä Alyssaa (Jessica Barden), kapinallista luokkatoveria, joka näkee Jamesissa mahdollisuuden paeta myrskyisää perhe-elämää.
James on 17-vuotias, joka uskoo, että hän on psykopaatti. Hän tappaa eläimiä harrastuksen muodossa, mutta kyllästyy siihen. Hän päättää yrittää tappaa ihmisen. Hän tapaa Alyssan, perhettään pakenevaa tytön, ja yhdessä he lähtevät pakomatkalle, Jamesin tavoitteena yhä tappaa Alyssa.
X Factor (2. tuotantokausi)
X Factorin toinen tuotantokausi esitetiin MTV3-kanavalla keväällä 2018. Kauden tuomareina ovat Michael Monroe, Saara Aalto, Suvi Teräsniska ja Mikael Gabriel. X Factorin rinnakkaisohjelma on "Xtra Factor", jota esitetiin Sub-kanavalla maanantai-iltaisin.
Alle listatut kilpailijat ovat tuolihaasteesta jatkoon päässeet 16 kilpailijaa. Heidän matkansa jatkui tuomareiden tapaamiseen. Kilpailijat esiintyivät oman ryhmänsä tuomareille. Kullakin tuomarilla oli apunaan aputuomari, joka auttoi päättämään, ketkä kaksi kilpailijaa heidän ryhmästään jatkaa livelähetyksiin. Oheisessa taulukossa on listattuna tuomareiden tapaamisesta jatkoon päässeet "X Factor"-finalistit. Päivämäärä kertoo, milloin he tippuivat kisasta.15. huhtikuuta 2018, ykköshitit:22. huhtikuuta 2018, unelmat:29. huhtikuuta 2018, kaikki peliin:6. toukokuuta 2018,
Sakari Warsell
Sakari Pellervo Warsell (s. 16. toukokuuta 1943 Korpilahti) on suomalainen radiotoimittaja ja muusikko.
Warsell opiskeli Jyväskylän yliopistossa historiaa, yhteiskuntatieteitä, kansatiedettä ym. Hän suoritti FK-tutkinnon 1974 pääaineen Suomen historia. Hänen pro gradunsa käsitteli säveltäjä, seminaarinlehtori P.J. Hannikaista.
Warsell toimi vuonna 1961-1962 Suomussalmen kunnan Pesiönlahden varsinaisen kansakoulun va. opettajana. Vuonna 1971-1973 Sakari Warsell oli Hankasalmen kansalaisopiston rehtori. Opisto käsitti Hankasalmen ja Konneveden kunnat. Vuosina 1974-2006 Warsell oli Yleisradiossa toimituspäällikkönä ja toimittajana. Hän tuotti ja toimitti lähinnä populaarimusiikkiohjelmia. Warsell toimitti laajoja sarjoja musiikkielämämme merkkihenkilöistä (muun muassa sarjat Musiikki ja minä sekä Suomalaisen viihteen veteraaneja). Hän myös juonsi sunnuntaiaamuista Suomi soi - ohjelmaa.
Itseoppineena muusikkona Sakari Warsell lauloi ja soitti kitaraa ja koskettimia eri kokoonpanoissa 1960-luvulla lähinnä Jyväskylässä. Warsell on myös säveltänyt lähinnä laulumusiikkia. Vuonna 1972 hänet palkittiin Nuorten taidetapahtuman sävellyskilpailussa lied-sävelmästä Mårupin kirkko Anja Samoojan runoon. Vuonna 1973 Warsell oli kymmenen parhaan joukossa Yleisradion lied-sävellyskilpailussa teoksella Huuto (Federico Garcia Lorca, suom. Matti Rossi). Warsell oli yksi ns. uuden hengellisen musiikin uranuurtajista sävelmillä Herra on minun paimeneni ja Minä korotan ääntäni. Nämä Raamatun psalmeihin tehdyt sävellykset levytti Logos-kvartetti vuonna 1969 Kansan Raamattuseuran kustantamina. Laulut olivat sangen suosittuja. Mm. arkkipiispa emeritus Paarma toivoi kerran haastattelunsa päätteeksi radiossa soitettavaksi tätä Paimenpsalmia. Psalmin 23. on mm. levyttänyt Hannu Jurmu, tenori ja orkesteri Luiz Ramirezin johdolla. Sävelmästä on lukuisia muitakin levytyksiä.
Sakari Warsell on säveltänyt myös iskelmiä. V. 1977 hänen Jenkka-baion -sävelmänsä Illalla sillalla sijoittui Eurovision laulukilpailun kotimaisessa karsinnassa neljännelle sijalle. Laulun on levyttänyt Finntrio v. 1977. Warsell'illa on Teoston rekisterissä n. 50 sävellystä. Los Toucanos -yhtye perustettiin 1960-luvulla Jyväskylässä. Yhtye on toiminut näihin saakka. Warsell'in lisäksi yhtyeessä soittavat Erkki Pitkänen (laulu ja kitara), Yrjö Ihalainen (basso) ja Pertti "Jallu" Huohvanainen (rummut).
Warsell on eronnut ja hänellä on kaksi lasta.
Big Little Lies
Big Little Lies on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut ja käsikirjoittanut David E. Kelley. Sarja perustuu Liane Moriartyn samannimiseen romaaniin vuodelta 2014. Sarjan ensimmäisen tuotantokauden kaikki 7 jaksoa on ohjannut Jean-Marc Vallée. Sarjan pääosissa näyttelevät Reese Witherspoon, Nicole Kidman, Shailene Woodley, Alexander Skarsgård, Adam Scott, Zoë Kravitz, James Tupper, Jeffrey Nordling ja Laura Dern.
"Big Little Lies" on palkittu muun muassa viidellä Primetime Emmyllä ja neljällä Golden Globella.
Sarjaa markkinoitiin aluksi minisarjana, mutta joulukuussa 2017 HBO ilmoitti tilanneensa sarjasta toisen tuotantokauden. Tammikuussa 2018 kerrottiin Meryl Streepin näyttelevän sarjan toisella kaudella Perry Wrightin (Alexander Skarsgård) äitiä Mary Louise Wrightia.
Harjasärmäputki
Harjasärmäputki eli särmäputki ("Selinum carvifolia") on sarjakukkaiskasvien ("Apiaceae") heimoon, särmäputkien ("Selinum") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se muistuttaa jonkin verran luhtasuoputkea ("Peucedanum palustre") sekä silosärmäputkea eli palleroputkea ("Selinum dubium").
Harjasärmäputki on ruohovartinen kasvilaji, joka voi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Varsi on kasvutavaltaan pysty ja siinä on selviä harjanteita. Lehdet ovat muutamaan kertaan parilehdykkäiset sekä hienoliuskaiset, ja lehdyköiden kärjet ovat valkoiset. Lehtitupet ovat lyhyitä. Harjasärmäputken kukinto on sarja, joka koostuu monista pienistä sekä valkoisista kukista. Kukkien terälehdet ovat valkoisia tai joskus osittain vaaleanpunaisia. Harjasärmäputken hedelmä on lohkohedelmä, jonka hedelmykset ovat viisisärmäisiä.
Harjasärmäputki kasvaa kosteilla paikoilla suosien kalkkipitoisia kasvupaikkoja. Suomessa harjasärmäputki on eteläinen laji, jota tavataan Suomessa etelärannikolla sekä Ahvenanmaalla.
The Heist (albumi)
The Heist on yhdysvaltalaisen hip-hop artisti Macklemoren ja tuottaja Ryan Lewiksen muodostaman duon ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2012. Albumi voitti parhaan rap-albumin Grammy palkinnon ja vuoden albumin Grammy-palkinnon vuoden 2013 Grammy-gaalassa.
Gex (pelisarja)
Gex on Crystal Dynamicsin kehittämä tasohyppelypelien sarja, joissa ohjataan samannimistä gekkoa.
Metal Gear Survive
Metal Gear Survive on Konamin kehittämä ja julkaisema selviytymiskauhupeli. Peli on vaihtoehtoiseen todellisuuteen sijoittuva "" -pelin spinoff eikä kuulu samaan jatkumoon varsinaisen "Metal Gear" -pelisarjan kanssa. Peli on Konamin ensimmäinen "Metal Gear" -peli sarjan kehittäjän Hideo Kojiman lähdön jälkeen.
"Metal Gear Survive" on julkaistu helmikuussa 2018 PlayStation 4:lle, Microsoft Windowsille ja Xbox Onelle.
V2.fi antoi pelille 3/5 tähteä arvostelussaan.
Muropaketti antoi pelille 3,5/5 tähteä arvostelussaan.
Jo Jo White
Joseph Henry ”Jo Jo” White (16. marraskuuta 1946 Saint Louis, Missouri – 16. tammikuuta 2018 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. White oli NBA:n pelaajien parhaimmistoa 1970-luvulla: hän voitti Boston Celticsissä sarjan mestaruuden vuosina 1974 ja 1976, ja jälkimmäisenä vuonna hän oli . Lisäksi White muun muassa pelasi seitsemän kertaa peräkkäin ssa. Yhdysvaltain maajoukkueessa White voitti olympiakultaa Méxicossa 1968. Hänet on nimetty Basketball Hall of Fameen, ja Boston Celtics on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa.
White pelasi vuodet 1965–1969 Kansasin yliopiston joukkueessa ja voitti Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa olympiakultaa Méxicossa 1968 sekä Pan-Amerikan kisojen kultamitalin Winnipegissä 1967. Boston Celtics varasi Whiten NBA:han yhdeksännellä vuorolla . White edusti Celticsiä menestyksekkäästi vuodet 1969–1979, minä aikana hän voitti NBA:n mestaruuden vuosina 1974 ja 1976. Jälkimmäisenä mestaruusvuonnaan White valittiin . ssa hän pelasi vuosina 1971–1977. Vuonna 1970 White valittiin eseen ja vuosina 1975 ja 1977 . Celticsin jälkeen White pelasi NBA:ssa vielä kaudet Golden State Warriorsissa ja Kansas City Kingsissä.
Boston Celtics on jäädyttänyt Whiten pelipaidan tämän 10-numerolla. Basketball Hall of Fameen hänet nimettiin vuonna 2015. White kuoli syöpää sairastettuaan Bostonissa 71-vuotiaana 16. tammikuuta 2018.
Jessika Ponchet
Jessika Ponchet (s. 26. syyskuuta 1996) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 211 elokuussa 2018.
Ponchet pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Australian avoimissa 2018 päästyään sinne villillä kortilla. Hän hävisi turnauksen ensimmäisellä kierroksella Garbiñe Muguruzalle.
Magdalena Fręch
Magdalena Fręch (s. 15. joulukuuta 1997) on puolalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 136 toukokuussa 2018.
Fręch pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Australian avoimissa 2018 selvitettyään ensin karsinnat.
Giselle Ansley
Giselle Ansley (s. 31. maaliskuuta 1992 Kingsbridge) on brittiläinen, maajoukkuetasolla myös Englantia edustava, maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Ansley voitti Ison-Britannian maajoukkueessa olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Englannin maajoukkueessa Bray on voittanut Euroopan mestaruuden vuonna 2015, EM-hopeaa vuonna 2013 ja EM-pronssia vuonna 2017. Kansainyhteisön kisoissa hän on saavuttanut hopeaa vuonna 2014 sekä pronssia vuonna 2018.
Wang Xinyu
Wang Xinyu (s. 26. syyskuuta 2001 Guangdong) on kiinalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 641 tammikuussa 2018. Junioreiden maailmanlistalla hän on ollut parhaimmillaan neljäntenä.
Wang pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Australian avoimissa 2018 ansaittuaan sinne villin kortin Aasian ja Tyynenmeren maiden välisissä karsinnoissa.
Viktorija Tomova
Viktorija Tomova (, s. 25. helmikuuta 1995 Sofia) on bulgarialainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 130 toukokuussa 2017.
Tomova pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Australian avoimissa 2018 saatuaan pääsarjaan villin kortin. Hän hävisi karsintojen ratkaisevalla kierroksella Anna Blinkovalle, mutta sai villin kortin Ana Konjuhin vetäytymisen ansiosta.
Bernarda Pera
Bernarda Pera (s. 3. joulukuuta 1994 Zadar, Kroatia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 67 lokakuussa 2018.
Pera pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Australian avoimissa 2018 saatuaan pääsarjaan villin kortin. Hän hävisi karsintojen ratkaisevalla kierroksella Viktorija Golubicille, mutta sai villin kortin Margarita Gasparjanin vetäytymisen ansiosta.
Janette Turner Hospital
Janette Turner Hospital (s. 1942 Melbourne, Victoria, Australia) on australialaissyntyinen Yhdysvalloissa asuva kirjailija
Hospital suoritti 1965 Queenslandin yliopistossa Bachelor of Arts -tutkinnon. Hän avioitui metodistipappi ja sanskritin kielen tutkija Clifford Hospitalin kanssa , ja he muuttivat 1967 ensin Yhdysvaltoihin, jossa Clifford Hospital jatkoi opintoja, ja sitten Kanadaan, jossa Janette Turner Hospital suoritti Master of Arts -tutkinnon keskiajan kirjallisuudessa ja työskenteli opettajana kouluissa ja yliopistossa.
Hospital julkaisi ensimmäisen novellinsa 1978 Atlantic Monthlyssa. Hänen esikoisromaaninsa "Norsunluukeinu" ("The Ivory Swing", 1982) sai kanadalaisen Seal-palkinnon. Sen jälkeen hän on saanut useita australialaisia ja kanadalaisia palkintoja.
Hospitalin muutto maasta ja kulttuurista toiseen kuvastuu hänen tuotannossaan, erityisesti naisten yrityksessä selviytyä erilaisissa uskonnollisissa, kulttuurisissa ja sosiaalisissa ympäristöissä.
Jana Fett
Jana Fett (s. 2. marraskuuta 1996 Zagreb) on kroatialainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 97 lokakuussa 2017.
Fett eteni loppuotteluun tyttöjen kaksinpelissä Australian avoimissa 2014. Vuonna 2017 hän eteni kahdessa WTA-turnauksessa välieriin. Fett pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Australian avoimissa 2018.
Diane de Poitiers
Diane de Poitiers (3. syyskuuta 1499 – 25. huhtikuuta 1566) oli ranskalainen aatelisnainen ja Frans I:n sekä hänen poikansa kuningas Henrik II:n hovin merkittävä hovimies. Hänestä tuli kuuluisa kuningas Henrikin rakastajattarena ja tässä asemassa hän nautti suurta vaikutusvaltaa Ranskan hovissa, joka jatkui siihen asti kunnes Henrik loukkasi itsensä kuolettavasti turnajaisissa. Turnajaisissa Henrikin peitsessä oli Dianen lempinauha hänen vaimonsa lempinauhan sijaan.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2017–2018
Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2017–2018 uudessa muodossa. Siirryttiin kaksilohkoisesta 10 joukkueen sarjasta yhteen 16 joukkueen kaksinkertaiseen sarjaan. kymmenen joukkueen lohkoissa, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Joukkueita oli vähennetty edelliseen kauteen nähden neljällä joukkueella. Uutena seurana Allsvenskaniin nousi kevään 2017 karsinnoissa Åby/Tjureda IF.
Kauden alun arvioinneissa vahvimmiksi seuroiksi nähtiin Frillesås BK, Falu BS ja Ljusdals BK. ,
Allsvenskanista nousee suoraan Elitserieniin sarjan ykkönen. Allsvenskanin 2. ja 3. karsivat Elitserienin toiseksi ja kolmanneksi viimeisen kanssa noususta Elitserieniin. Allsvenskanin kaksi viimeistä putoaa 1. Divisioonaan sekä kolmanneksi ja neljänneksi viimeinen karsivat 1. Divisioonan kärkijoukkueiden kanssa pysymisestä Allsvenskanista.
IFK Rättvik, AIK Bandy ja Katrineholm Bandy nousivat ja IFK Kungälv säilyi Allsvenskanissa.
Vuohenputket
Vuohenputket ("Aegopodium") on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi kahdeksan lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu myös 15 muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Vuohenputket ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, joilla on valkoinen, suikertava ja haarova juurakko. Varsilehdet ovat muodoltaan kolmisormisia ja alimmat lehdet useampaan kertaan kolmisormisia sekä ulkomuodoltaan kolmiomaisia. Lehdykät ovat yleensä leveitä, lyhytruotisia, useimmiten munanmuotoisa, teräväkärkisiä ja hammaslaitaisia. Lehdyköiden tyvi voi olla jokseenkin herttamainen. Vuohenputkien kukat ovat sarjakukinnoissa. Kukkien verhiöt ovat pienet ja terälehdet valkoiset. Hedelmä on munanmuotoinen, sivuilta tasainen lohkohedelmä, jonka hedelmyksissä on viisi harjannetta, mutta ei öljykanavia.
Suvun lajeista Suomessa ja Ruotsissa tavataan vain vuohenputkea ("Aegopodium podagraria"). Se on puutarhoissa usein hankalasti pois kitkettävä rikkakasvi, mutta siitä on olemassa myös koristekasvilajike kirjovuohenputki ("Aegopodium podagraria" 'Variegatum').
Kuolema (näytelmä)
Kuolema on Arvid Järnefeltin vuonna 1903 ensi-iltansa saanut näytelmä. Musiikin näytelmään sävelsi Jean Sibelius. "Kuolema" kertoo Paavalin elämästä hänen äitinsä kuoleman jälkeen. Näytelmässä käydään läpi Paavalin kaikki elämänvaiheet.
Sibeliuksen opus 44 sisältää kuusi numeroa, jotka hän sävelsi "Kuolemaa" varten. Niistä tunnetuin on ”Valse triste”. Järnefelt uudisti näytelmäänsä vuonna 1911, minkä vuoksi Sibelius muokkasi musiikkia.
Mikko Alanne
Mikko Alanne (s. 1972 Espoo) on suomalainen käsikirjoittaja. Alanne on käsikirjoittanut muun muassa Renny Harlinin ohjaaman "Viiden päivän sodan" (2011) ja Chilen kaivosonnettomuudesta kertovan "The 33" -elokuvan (2015). Alanteen käsikirjoittama "The Long Road Home" -minisarja esitettiin 
National Geographic Channel -kanavalla vuonna 2017.
Porsche Supercup Belgian Grand Prix 2013
Porsche Supercup Belgian Grand Prix 2013 oli Porsche Supercup -kauden 2013 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 25. elokuuta Circuit de Spa-Francorchamps’n moottoriradalla Belgiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Belgian GP:n ohessa.
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2013
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2013 oli Porsche Supercup -kauden 2013 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.
Bosnian ja Hertsegovinan kansallis- ja yliopistokirjasto
Bosnian ja Hertsegovinan kansallis- ja yliopistokirjasto (, , , lyh. NUBBiH, ) on Bosnian ja Hertsegovinan pääkaupungissa Sarajevossa toimiva kansallis- ja yliopistokirjasto.
Kansalliskirjasto perustettiin 31. lokakuuta 1945. Elokuun 25.-27. päivinä 1992, osana Bosnian sodan Sarajevon piiritystaisteluja, läheisiltä vuorilta tahallisesti ammutut kranaatit hajoittivat historiallisessa Sarajevon kaupungintalossa ("Vijećnica") vuodesta 1949 lähtien toimineen kansalliskirjaston ja sytyttivät siellä tulipalon, joka tuhosi kirjaston kokoelmineen miltei perinpohjaisesti. Merkittävä osa kansakunnan keskeisemmistä kirjastokokoelmasta menetettiin; esimerkiksi arvokkaasta erikoiskokoelmasta pystyttiin säilyttämään vain 19 700 alkuperäisestä 200 000 nimikkeestä.
Alkujaan vuonna 1896 avatun, Itävalta-Unkarin aikana Sarajevon kaupungintalona toiminut rakennus avattiin suurelta osin uudelleenrakennettuna virallisesti uudelleen 9. toukokuuta 2014. Artikkelin koordinaatit osoittavat tähän taloon (postiosoite toisaalla, yliopistokampuksella).
Valtteri Lipiäinen
Valtteri Lipiäinen (s. 2. syyskuuta 1997 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Imatran Ketterässä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Lipiäinen laukoo oikealta.
Lipiäinen on Saimaan Pallon kasvatti. Hän toimi kaudella 2012–2013 seuran C-nuorten varakapteenina. Lipiäinen oli C-nuorten Mestiskarsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 13+15=28. C-nuorten Mestiksen runkosarjassa hän oli SaiPan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 13+21=34. Pudotuspeleissä Lipiäinen oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 7+4=11. Hän jakoi koko pudotuspelien maalipörssin voiton Warkiksen ja PiPS:n yhdistelmäjoukkueen Tatu Kokkolan kanssa.
Kaudella 2013–2014 Lipiäinen oli B-nuorten SM-sarjassa SaiPan paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 15+12=27. Kaudella 2015–2016 hän jakoi tehoilla 14+27=41 seuran A-nuorten sisäisen syöttöpörssin voiton Adam Zbořilin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä toiseksi hänen jälkeensä. Lipiäinen debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue Imatran Ketterässä marraskuussa 2015.
Kaudeksi 2016–2017 Lipiäinen teki vuoden mittaisen sopimuksen Mestikseen perustetun Espoo Unitedin kanssa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin joukkueen yhteistyöseura Espoo Bluesin A-nuorissa. Lipiäinen oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Tatu Kanervan jälkeen tehoilla 13+31=44. Hän pelasi kauden aikana viisi Mestis-ottelua Espoo Unitedissa.
Lipiäinen siirtyi kaudeksi 2017–2018 jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Heinolan Peliittoihin. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+29=40. 16. tammikuuta 2018 Lipiäinen nostettiin seuran yhteistyöjoukkueen, SM-liigajoukkue Pelicansin vahvuuteen otteluun Vaasan Sportia vastaan, kun joukkueelta joutui edellisen ottelun jälkeen sivuun sekä Hannes Björninen, Jesse Mankinen että Jonne Jantunen. Lipiäisen lisäksi Pelicans nosti Peliitoista myös lainapelaajansa Severi Lahtisen ja Roope Mäkitalon, joiden kanssa hän muodosti Pelicansin nelosketjun, jonka oikeaan laitaan Lipiäinen merkittiin. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.52 minuuttia. Lipiäinen keräsi ottelussa myös yhden kahden minuutin jäähyn huitomisesta. Jonni Vauhkonen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Vauhkosen muut tähdistövalinnat menivät muulle nelosketjulle (Lahtinen ykköstähti, Mäkitalo kolmostähti). Lipiäinen pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua.
Kaudeksi 2018–2019 Lipiäinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Imatran Ketterän Mestis-joukkueeseen.
Lipiäinen on pelannut yhden poikien maaottelun.
Lipiäisen isoveli Santeri pelaa maalivahtina Valtterin joukkuetoverina Ketterässä.
Metyyli-isoeugenoli
Metyyli-isoeugenoli eli isoeugenolin metyylieetteri (CHO) on aromaattisiin tyydyttymättömiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteiden valmistamiseen. Metyyli-isoeugenoli on metyylieugenolin isomeeri.
Metyyli-isoeugenolia esiintyy useiden kasvien eteerisissä öljyissä muun muassa sitrusheiniin ("Cymbopogon") kuuluvista lajeista jäkkisitrusheinä ("C. nardus") ja "C. microstachys" ja tuberosasta ("Polianthes tuberosus"). Huoneenlämpötilassa metyyli-isoeugenoli on väritöntä tai kellertävää nestettä ja sillä on heikko neilikankaltainen tuoksu. Yhdiste liukenee muun muassa etanoliin.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Metyyli-isoeugenolia valmistetaan metyloimalla isoeugenolia emäksisissä olosuhteissa dimetyylisulfaatilla. Yhdistettä käytetään hajusteissa tuomaan niihin neilikan hajua.
R.Smg. Archimede (1933)
R.Smg. Archimede () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1933 vesillelaskettu Archimede-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin Cantiere navale Franco Tosilta Tarantosta. Alus laskettiin vesille 10. joulukuuta 1933.
Espanjan sisällissodassa Italia luovutti huhtikuussa 1937 aluksen kansallismielisille, jotka liittivät sen laivastoonsa nimellä "General Mola".
Alus upotti 26. heinäkuuta 1937 tasavaltalaisten kuljetusalus "Cabo Paloksen" ja alankomaalaisen rahtialuksen "Hannan" 2. tammikuuta 1938. Lisäksi alus vaurioitti 30. maaliskuuta kreikkalaista "Lenaa", jonka vauriot osoittautuivat korjauskelvottomiksi. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1959.
Ruth Vega Fernandez
Ruth Vega Fernandez (s. 12. huhtikuuta 1977 Santa Cruz de Tenerife, Teneriffa, Espanja) on ruotsalais-espanjalainen näyttelijä, joka on esiintynyt Johan Falk -elokuvissa Marie Lindellin roolissa.
Meliz Karlge
Meliz Karlge (s. 23. joulukuuta 1973 Bankeryd, Småland, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä, joka on esiintynyt Johan Falk -elokuvissa Sophie Nordhin roolissa.
Lähde:
Caprica
Caprica on yhdysvaltalainen tieteissarja, joka on spin-off sarjasta "Taisteluplaneetta Galactica". "Caprica" sijoittuu 58 vuotta ennen ihmiskunnan tuhoa ja "Taisteluplaneetta Galactican" tapahtumia toimien samalla sen esiosana.
Sarja keskittyy kuvaamaan Adaman ja Greystonen perheitä ja kertoo, kuinka ihmiskunta ensi kertaa loi cylonit. Sen pääosissa näyttelevät muun muassa Eric Stoltz, Esai Morales, Paula Malcomson ja Polly Walker.
Sarjan pilottijakso julkaistiin DVD:llä ja digitaalisena latauksena 24. huhtikuuta 2009. Televisiosarja alkoi Syfy-kanavalla Yhdysvalloissa 22. tammikuuta 2010.
Syfy kertoi lopettavansa sarjan yhteen kauteen alhaisten katsojalukujen myötä.
"Caprica" on saanut pääosin positiivisia arvosteluja. "Home Media Magazinen" John Latchem ylisti sarjan hahmojenkehitystä sanoen "Taisteluplaneetta Galactica" -fanien saavan mitä odottavatkin. Wired-aikakauslehden Lewis Wallace antoi sarjan pilotille arvosanaksi 8/10 pistettä. Entertainment Weeklyn Ken Tucker listasi "Caprican" ”10 Best Shows on Now” -listalle.
Arvostelusivustoilla Metacriticin arvosana sarjalle on 71 pistettä ja Rotten Tomatoesin 80 %.
Vuonna 2011 Caprica sai VES Awardsin ”Outstanding Visual Effects in a Broadcast Series” -kategoriassa palkinnon visuaalisista tehosteistaan.
Josh Archibald
Josh Archibald (s. 6. lokakuuta 1992 Regina, Saskatchewan, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Arizona Coyotesin organisaatiota. Pelipaikaltaan hän on oikea laitahyökkääjä. Pittsburgh Penguins varasi Archibaldin kuudennella kierroksella .
Archibaldin isä Jim Archibald oli myös jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan NHL:ssä 16 ottelua Minnesota North Starsin joukkueessa.
Archibald siirtyi kaudeksi 2011–2012 USHS-liigasta yliopistosarja NCAA:han, jossa hän edusti nebraskalaista Omahan yliopistoa. Tulokaskaudellaan Archibald teki 36 ottelussa tehot 10+5=15. Kauden pääteeksi hänet valittiin edustamaan Yhdysvaltojen alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin. Archibald sai kisoissa kuudessa pelaamassaan ottelussa kaksi syöttöpistettä sekä kärsi kolme kahden minuutin rangaistusta.
Toisella kaudellaan Omahassa Archibald oli joukkueensa sisäisen maalipörssin toinen sekä koko liigan 20 parhaan joukossa 19 osumallaan. Viimeisellä yliopistokaudellaan Archibald teki 37 ottelussa tehot 29+14=43 ollen liigan maalipörssin kolmas ja tullen valituksi ehdokkaaksi Pohjois-Amerikan parhaalle yliopistopelaajalle annettavan Hobey Baker Awardin saajaksi. Lisäksi hänet palkittiin NCAA:n vuoden parhaana hyökkääjänä sekä parhaana pelaajana ja hänet valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kolmannen yliopistokauden jälkeen Archibald solmi kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet kuudennella kierroksella varanneen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Loppukauden aikana Archibald teki ammattilaisdebyyttinsä pelaten seitsemän runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua Penguinsin AHL-farmiseura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Kausi 2014–2015 oli Archibaldin ensimmäinen aikuisten tasolla. Hän pelasi AHL:ssä 45 ottelua tehoin 5+8=13. Lisäksi hän edusti ECHL-joukkue Wheeling Nailersia yhdeksässä pelissä.
Kaudella 2015–2016 Archibald pelasi suurimmaksi osaksi AHL:ssä, jossa hän teki 69 pelissä yhdeksän maalia sekä yhdeksän syöttöpistettä. 5. maaliskuuta 2016 hän pääsi tekemään NHL-debyyttinsä Penguinsin paidassa ottelussa Calgary Flamesia vastaan. Kaudella 2016–2017 Archibald pelasi kymmenen NHL-ottelua, joiden aikana teki kolme ensimmäistä maaliaan. Hän pelasi lisäksi myös neljä pudotuspeliottelua, joissa jäi pisteittä.
Heinäkuussa 2017 Archibald solmi Penguinsin kanssa kaksivuotisen ja yksisuuntaisen jatkosopimuksen. Archibald ehti pelata Pittsburghissa kolme NHL-ottelua sekä farmijoukkueessa kuusi ottelua ennen kuin hänet joulukuussa kaupattiin Arizona Coyotesiin yhdessä Sean Maguiren kanssa vaihdossa Michael Leightoniin.
David Rittich
David Rittich (s. 19. elokuuta 1992 Jihlava, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-seura Calgary Flamesin organisaatiota.
Rittich on HC Dukla Jihlavan kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa kaudella 2011–2012 Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 24 ottelua torjuntaprosentilla 92,1. Kaudella 2013–2014 Rittich pelasi 41 ottelua torjuntaprosentilla 92,7. Hän oli koko liigan eniten voittoja torjunut maalivahti 29 voitolla. Yhdeksässä pudotuspeliottelussa Rittichin torjuntaprosentti oli 93,5.
Kaudeksi 2014–2015 Rittich teki sopimuksen pääsarjatasolla pelanneeseen BK Mladá Boleslaviin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 23 ottelua. Hän pelasi myös seitsemässä runkosarja- ja kuudessa pudotuspeliottelussa lainalla Jihlavassa. Kaudella 2015–2016 Rittich vakiinnutti paikkansa joukkueensa pelaavana maalivahtina. Hän torjui 48 runkosarjaottelussa torjuntaprosentilla 91,9 ja kymmenessä pudotuspeliottelussa prosentilla 90,3.
Kauden jälkeen Rittich solmi kesäkuussa 2016 yhden vuoden mittaisen sopimuksen NHL-seura Calgary Flamesin kanssa. Hän pääsi ensimmäisellä kaudella debytoimaan pelaten yhden erän Flamesin kauden viimeisessä runkosarjaottelussa San Jose Sharksia vastaan. Kauden aikana Rittich pelasi Flamesin AHL-farmijoukkue Stockton Heatissa 31 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 92,4. Hän torjui myös neljässä ottelussa pudotuspeleissä.
Flames ja Rittich solmivat kesällä 2017 yksivuotisen jatkosopimuksen.
Iglooghost
Iglooghost, oikealta nimeltään Seamus Malliagh (s. 1997) on irlantilainen elektronisen musiikin tuottaja, joka sai merkittävästi huomiota vuoden 2017 Neo Wax Bloom -albumillaan. Hänen musiikkinsa on tyyliltään maksimalistista ja albuminsa kertoo tarinan kahdesta silmämunasta, jotka seikkailevat Mamu - mielikuvitusmaailmassa.
Iglooghost on tuottanut hip-hop artisti Milon esikoisalbumin, A Toothpaste Suburb kokonaan.
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1996
Vuoden 1996 yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut kilpailtiin Inzellissä, Saksassa 2.-4. helmikuuta 1996. Kisapaikka oli Ludwig-Schwabl-Stadion. Mestaruuden voittivat Alankomaiden Rintje Ritsma ja Saksan Gunda Niemann. Japanin Hiroyuki Noake oli nopein miesten 500 ja 1 500 metrillä, Alankomaiden Bart Veldkamp 5 000 metrillä sekä Ritsma 10 000 metrillä. Yhdysvaltain Becky Sundstrom oli paras naisten 500 metrillä, Saksan Claudia Pechstein 5 000 metrillä sekä Niemann välimatkoilla.
Karleby Sogn
Karlebyn seurakunta () on Lolland-Falsterin hiippakuntaan ja Falsterin rovastikuntaan kuuluva Tanskan kansankirkon seurakunta, joka toimii Guldborgsundin kunnan alueella. Seurakunta kuuluu Karleby-Horreby-Sønder Alslevin pastoraattiin.
Ernest Paananen
Ernest Paananen (26. joulukuuta 1879 Pihtipudas – 12. tammikuuta 1951 New York) oli amerikansuomalainen laulaja, viulisti ja sanoittaja. Paananen oli Tuulikki Paanasen isä.
Paananen teki laulajana sekä viulistina 17 levystä New Yorkissa Antti Kosolan orkesterin kanssa vuosina 1929–1930. Hän sanoitti myös valssin "Muistatko vielä illan sen", eli "Älä unhoita minua", jonka hän ja Kosola levyttivät vuonna 1930.
John Hayden
John Hayden (s. 14. helmikuuta 1995 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Chicago Blackhawksin organisaatiota. Hän on Blackhawksin kolmannen kierroksen varaus .
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 2017
Vuoden 2017 yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut kilpailtiin Hamarissa, Norjassa 4.–5. maaliskuuta 2017. Kisapaikka oli Olympiahalli. Mestaruuden voittivat alankomaalaiset Sven Kramer ja Ireen Wüst. Japanin Shouta Nakamura oli nopein miesten 500 metrillä, Venäjän Denis Juskov 1 500 metrillä sekä Kramer pisimmillä matkoilla. Japanin Miho Takagi oli paras naisten 500 metrillä, Wüst 1 500 metrillä sekä Tšekin Martina Sáblíková pisimmillä matkoilla. Kilpailuihin osallistui 24 mies- ja 24 naisluistelijaa 14 maasta.
Kramerille mestaruus oli yhdeksäs ja Wüstille kuudes.
Australian avoin tennisturnaus 2018 – sekanelinpeli
Abigail Spears ja Juan Sebastián Cabal olivat puolustavat mestarit, mutta he hävisivät puolivälierissä Tímea Babosille ja Rohan Bopannalle. Turnauksen voittivat Gabriela Dabrowski ja Mate Pavić.
Jake Paul
Jake Joseph Paul (s. 17. tammikuuta 1997) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Internet-videoiden tekijä, joka nousi julkisuuteen Vine-videopalvelussa.
Paul syntyi Clevelandissa, Ohiossa. Hän on Pamela Ann Stepnickin ("os" Meredith) ja kiinteistönvälittäjä Gregory Allan Paulin poika. Paul on YouTube-tähti Logan Paulin veli.
Paul aloitti uransa syyskuussa 2013 Vinessä. Kun Vine suljettiin, Paulilla oli 5.3 miljoonaa seuraajaa ja 2 miljardia toistoa sovelluksessa.
Vuonna 2015, ilmoitettiin, että Paul olisi Dirk Disney Channelin uudessa komediasarjassa "Bizaardvark".
30. toukokuuta 2017, Paul julkaisi musiikkivideon otsikolla "It's Everyday Bro", joka saavutti yli 70 miljoonaa katselukertaa YouTubessa ensimmäisen kuukauden aikana. Kappale oli korkeimmillaan 91. "Billboard" Hot 100 kaaviolla 16. joulukuuta 2017.
22. heinäkuuta 2017, "Bizaardvarkin" toisen kauden kuvaamisen aikana, Disney Channel ilmoitti, että Paul olisi lähdössä sarjasta. Disney Channel ilmoitti lausunnossaan, että he olivat yhteisesti sopineet, että Jake Paul jättää roolinsa Bizaardvarkissa. Lausunto seurasi KTLA 5 uutisraporttia. Paulin naapureiden valituksista, jotka koskevat Paulin juhlista syntyvää melua, tulipalovaaroja sekä naapurustoon kokoontuvia suuria väkijoukkoja. Paul myöhemmin vahvisti uutiset Twitter-sivullaan sanoen, että hänen pitäisi keskittyä enemmän hänen henkilökohtaiseen brändiinsä, hänen YouTube-kanavaansa, hänen yrityshankkeihinsa, ja enemmän aikuisten rooleihin.
Taipei Songshanin lentoasema
Taipei Songshanin lentoasema on Taipeissa, Taiwanissa sijaitseva julkinen lentoasema, joka valmistui vuonna 1936.
Lentoasema rakennettin vuonna 1936, Japanin käyttäessä tätä Taihokun lentotukikohtana. Kiinan ilmavoimat otti lentoaseman haltuunsa toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1946. Kiinan sisällissodan jälkeen lentoasema muutettiin siviililentoasemaksi 16. huhtikuuta 1950. Ensimmäiset kansainväliset lentoyhtiöt jotka käyttivät lentoasemaa, olivat Northwest Airlines, Pan Am, ja Hong Kong Airways.
Lentoasemalla on yksi ainoa kiitotie, 10/28, joka on 2 600 metriä pitkä ja 60 metriä leveä. .
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1996
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1996 järjestettiin 3.–11. helmikuuta Ruhpoldingissa, Saksassa. Kisojen menestynein maa oli Venäjä, joka voitti kahdeksasta lajista neljä kultamitalia.
Robert Ingpen
Robert Roger Ingpen (s. 13. lokakuuta 1936 Geelong, Victoria, Australia) on australialainen kirjailija, kuvittaja ja graafinen suunnittelija.
Ingpen opiskeli kuvittamista 1955–1958 RMIT-yliopistossa. Hän on työskennellyt freelancerina sen jälkeen, kun hän oli ollut 1958–1967 CSIRO:ssa graafisena suunnittelijana. Hän on suunnitellut Pohjoisterritorion lipun ja vaakunan, mitaleita ja niin edelleen, maalannut muraaleja ja tehnyt suunnittelutöitä Yhdistyneille kansakunnille.
Ingpen on tehnyt kuvituksia moniin englanninkielisiin lastenkirjaklassikoihin, esimerkiksi kirjoihin "Viidakkokirja", "Maailman ympäri 80 päivässä", "Peter Pan" ja "Kaislikossa suhisee". Hän hyödyntää mielikuvitusmaailmaa, ja kuvituksista ilmenee kiinnostus kulttuuriperintöön ja ympäristöasioihin.
Henkilökohtaiset palkinnot:
Lil Pump
Gazzy Garcia (s. 17. elokuuta 2000), joka tunnetaan taiteilijanimeltään Lil Pump, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja lauluntekijä. Hän alkoi lataamaan laulujaan SoundCloudiin vuonna 2016, ansaiten yhteensä melkein 100 miljoonaa toistoa palvelussa. Garcia tunnetaan parhaiten "Gucci Gang" -kappaleestaan, joka oli huipussaan kolmantena Billboard Hot 100 -listalla. Hän julkaisi debyytti-mixtapensa 6. lokakuuta 2017. Hänellä on muitakin suosittuja kappaleita kuten ”ESSKEETIT”, ”Drug Addicts” ”D Rose”, ”Boss”, ”Flex Like Ouu”, "I Love It" ja ”Molly”.
Galleria Academica (kirja)
Galleria Academica. Yliopistomiesten muotokuvia on vuonna 1961 ilmestynyt kirja Helsingin yliopiston muotokuvakokoelmasta, jossa on esillä myös joukko osakuntien hallussa olevia muotokuvia. Alanimestään huolimatta se ei sisällä pelkästään miespuolisten henkilöiden muotokuvien esittelyjä.
Teoksen kustansi WSOY ja sen toimitti Matti Malmberg. Helsingin yliopisto otatti teokseen sisältyvät mustavalkoiset valokuvat muotokuvista. Johdannoksi Onni Okkonen laati 59-sivuisen katsauksen muotokuvataiteen kehittymisestä Suomessa ja Galleria Academica -kokoelmasta. Teoksen henkilöhakemiston tarkasti Yrjö Blomstedt ja kuvaluettelon Aimo Reitala.
Kirjassa on johdannon jälkeen 388 muotokuvaa lyhyine tietoineen muotokuvan henkilön syntymävuoden mukaisessa järjestyksessä sekä kuvaluettelo ja henkilö- ja taiteilijahakemistot. Muotokuvista esitetään teoksessa käytetty järjestysnumero, kohteena olevan henkilön nimi ja syntymä- sekä edesmenneestä henkilöstä kuolinvuosi, taiteilijan nimi tai merkintä "tuntematon", muotokuvan valmistumisvuosi ja aiemmasta muotokuvasta uudelleen tehdyn työn tapauksessa merkintä "kopio".
Ensimmäinen teoksessa esitelty muotokuva on tuntemattoman taiteilijan maalaus Isak Rothoviuksesta ja viimeinen Aarre Heinosen vuonna 1959 maalaama muotokuva professori Eeva Jalavistosta. Muotokuvien esittelysivuja ei ole teoksessa numeroitu, mutta ne ovat sivuilla 61–448. Keisari Aleksanteri I:stä, Edvard Jonas Wilhelm af Brunérista, Matthias Alexander Castrénista, Anders Donnerista, Fredrik Elfvingistä, Pentti Eskolasta, Harry Federleystä, Frans Mikael Franzénista, Johannes Gezelius nuoremmasta, Ivar Heikelistä, Heikki Klemetistä, Kaarle Krohnista, Iivari Leiviskästä, Edwin Linkomiehestä, Erik Lönnrothista, Adolf Mobergsta, Johan Jakob Nervanderista, Johan Axel Palménista, Johan Philip Palménista, Henrik Gabriel Porthanista, Karl Gabriel Thiodolf Reinistä, Waldemar Ruinista, Johan Ludvig Runebergistä, Maximus af Schulténista, E. N. Setälästä, Gunnar Suolahdesta, Hugo Suolahdesta, Werner Söderhjelmistä, Zachris Topeliuksesta, Antti Tulenheimosta ja Arvo Ylpöstä teoksessa esitellään kaksi muotokuvaa, J. V. Snellmanista kolme muotokuvaa.
Kuvaluettelo on laadittu muotokuvien esittelyn numerojärjestyksessä. Muotokuvista ilmoitetaan kohteen nimi, taiteilijan nimi, valmistumisvuosi, kopion tapauksessa alkuperäisen tekijän nimi, koko, sijaintipaikka yliopistolla sekä muun kuin öljyvärimaalauksen tapauksessa muotokuvan tyyppi, kuten Alpo Sailon vuonna 1911 valmistuneesta Viktor Heikeliä esittävästä työstä numero 115. tieto "pronssinen rintakuva".
Aakkosellinen henkilöhakemisto muotokuvien kohteista sisältää muotokuvan kohteena olevan henkilön nimen ja syntymä- sekä mahdollisen kuolinvuoden, henkilöä esittävän kuvan tai kuvien numeron teoksessa sekä lyhyet tiedot henkilön yliopistotehtävistä – pienin poikkeuksin, vuosilukuineen suomeksi ja ruotsiksi. Esimerkiksi Toivo Kivimäen, joka oli myös poliitikko ja moninkertainen ministeri ja kansanedustaja, todetaan olleen siviilioikeuden professori 1931–1956. Aakkosellinen taiteilijahakemisto sisältää puolestaan muotokuvien tunnetut tekijät ja heidän teoksessa esitettyjen töidensä numerot.
Valto Järvi
Valto Järvi (15. syyskuuta 1906 Ylihärmä – 8. elokuuta 1987 Espoo) oli suomalainen pesäpalloilija ja pesäpallovaikuttaja. Järvi pelasi pesäpallon pääsarjassa 1930-luvun alussa. Vuonna 1934 Järvi valittiin pesäpallon arvo-ottelu Itä–Länteen Lännen joukkueeseen. Ulkopelipaikaltaan Järvi toimi kolmosvahtina. Järven kasvattajaseura oli Ylihärmän Junkkarit.
Järvi oli perustamassa Seinäjoen Maila-Jusseja ja hänet valittiin seuran järjestyksessä toiseksi puheenjohtajaksi vuonna 1933. SMJ:n puheenjohtajana Järvi toimi vuosina 1933–1935.
Antti Alho
Antti Alho (23. lokakuuta 1921 Loimaa – 10. kesäkuuta 1944 Terijoki) oli suomalainen pesäpalloilija. Alho pelasi vuosina pesäpallon pääsarjassa vuosina 1939–1941 Loimaan Palloilijoiden ja vuosina 1942–1943 Seinäjoen Maila-Jussien joukkueissa. Alho valittiin vuonna 1943 Seinäjoella pelattuun Itä-Länsi-otteluun lännen joukkueeseen.
Alho palveli jatkosodassa Jalkaväkirykmentti 58:ssa. Alho kaatui Kannaksen suurhyökkäyksessä 10. kesäkuuta 1944 Terijoella. Sotilasarvoltaan Alho oli luutnantti.
Jaakko Antila
Jaakko Antila (s. 24. lokakuuta 1980) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Antilan kasvattajaseura on Lapuan Virkiä, jonka Suomensarjajoukkueessa Antila pelasi vuosina 1999–2000.
Antila pelasi pääsarja Superpesiksessä vuosina 2001–2010 yhteensä 218 runkosarjaottelua ja 69 pudotuspeliottelua. Antila edusti pääsarjaurallaan Koskenkorvan Urheilijoiden, Ulvilan Pesä-Veikkojen, Seinäjoen Maila-Jussien, Oulun Lipon, Vimpelin Vedon, Nurmon Jymyn ja Kouvolan Pallonlyöjien joukkueita. Antila pelasi lisäksi vuosina 2008–2009 Suomensarjassa Puna-Mustien joukkueessa.
Antila voitti urallaan yhden pesäpallon SM-hopean (2010) ja kaksi SM-pronssia (2004 ja 2008). Antila valittiin kaksi kertaa Itä–Länsi-otteluun vuosina 2004 ja 2006.
Olavi Kuusisto
Olavi Kuusisto (s. 9. lokakuuta 1916 Ilmajoki) oli suomalainen pesäpalloilija. Kuusisto pelasi vuosina 1940–1951 pesäpallon mestaruussarjassa ja suomensarjassa Seinäjoen Maila-Jussien ja Ilmajoen Kisailijoiden joukkueissa. Kuusisto valittiin vuonna 1943 Seinäjoella pelattuun Itä–Länsi-otteluun. Ulkopelissä Kuusisto toimi kakkosvahtina.
Kuusisto oli vuonna 1932 perustamassa Seinäjoen Maila-Jusseja ja toimi perustamistyöryhmän sihteerinä.
Taisto Tikkanen
Taisto Tikkanen (s. 8. toukokuuta 1940 Nurmo) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Tikkanen pelasi vuosina 1955–1967 pesäpallon mestaruussarjassa ja suomensarjassa Seinäjoen Maila-Jussien, Helsingin Pallo-Tovereiden ja Nurmon Jymyn joukkueissa. Tikkanen valittiin kolmesti Itä–Länsi-otteluun vuosina 1958, 1964 ja 1966. Pelipaikaltaan Tikkanen toimi kopparina.
Tikkanen sai kaudella 1959 pelikieltoa, kun hänen pelaajasiirtoaan puitiin Pesäpalloliitossa Puna-Mustien toimesta, kun Tikkanen liittyi naapuriseura Pallo-Toverieden joukkueeseen. Jupakan taustalla oli mahdolliset rahapalkkiot siirron taustalla.
Ville Lehmus
Ville Lehmus (s. 5. tammikuuta 1936 Seinäjoki) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Lehmus pelasi vuosina 1952–1964 pääasiassa Suomensarjassa Seinäjoen Maila-Jussien, Puna-Mustien ja Hämeenlinnan Paukun joukkueissa. Kaudella 1958 Lehmus pelasi mestaruussarjassa. Kaudella 1959 Lehmus valittiin Itä–Länsi-otteluun. Pelipaikaltaan Lehmus toimi kakkosvahtina.
Raimo Rajala
Raimo Rajala (s. 16. marraskuuta 1945) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija, pelinjohtaja ja pesäpallovaikuttaja. Vuosina 1969–1976 Rajala pelasi pesäpallon SM-sarjassa Seinäjoen Maila-Jussien ja Alajärven Ankkureiden joukkueissa. Rajala voitti pelaajaurallaan yhden SM-hopean ja edusti Itä–Länsi-ottelussa vuonna 1969 ja kahdesti Liitto–Lehdistö-ottelussa 1970 ja 1971. Pelipaikaltaan Rajala toimi kopparina.
Pelinjohtajana Rajala toimi vuonna 1977 SMJ:n SM-sarjajoukkueessa ja vuonna 1981 Nurmon Jymyn Ykköspesisjoukkueessa.
Vuosina 1993-1995 Rajala toimi Pesäpalloliiton 1. varapuheenjohtajana ja vuosina 1996–2000 puheenjohtajana.
Markku Vainio
Markku Vainio (s. 6. kesäkuuta 1944 Alajärvi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja pelinjohtaja. Vuosina 1962–1981 Vainio pelasi SM-sarjassa, Ykkössarjassa ja Suomensarjassa pääsääntöisesti Alajärven Ankkureiden ja Seinäjoen Maila-Jussien. Lisäksi Vainio pelasi myös Lahden Mailaveikkojen ja Vaasan Mailan joukkueissa 1963 ja 1981. Vainio valittiin viisi kertaa Itä–Länsi-otteluun ja kuudesti Liitto–Lehdistö-otteluun.
Pelinjohtajana Vainio toimi vuosina 1996–1997 Nurmon Jymyn Ykköspesis-joukkuessa ja vuosina 2003 ja 2006 Lapuan Virkiän Naisten Superpesis-joukkueessa. Vuonna 1999 Vainio valittiin Vuoden nuorisovalmentajaksi.
Veijo Parhiala
Veijo Parhiala (s. 15. marraskuuta 1946) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1964–1981 Parhiala pelasi SM-sarjassa ja Suomensarjassa Seinäjoen Maila-Jussien, Ilmajoen Kisailijoiden, Halsuan Toivon ja Kokkolan Kirin joukkueissa. Parhiala valittiin 9 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 8 kertaa Liitto-Lehdistö-otteluun. Parhiala valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi vuonna 1973. Pelipaikaltaan Parhiala toimi kopparina.
Hannu Södervik
Hannu-Jaakko Södervik (s. 16. heinäkuuta 1948) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1966–1980 Södervik pelasi pesäpallon SM-sarjassa Vimpelin Vedon, Seinäjoen Maila-Jussien ja Alajärven Ankkureiden joukkueissa sekä vuosina 1981–1982 Kokkolan Kirin Ykkössarjajoukkueessa. Södervik valittiin pelaajaurallaan kahdesti Itä–Länsi- ja Liitto–Lehdistö-otteluihin.
Pelaajauransa jälkeen Södervik on toiminut lääkärinä ja osallistunut Vedon taustajoukkoihin.