hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gloria Blondell
Gloria Blondell (16. elokuuta 1910 New York City, New York – 25. maaliskuuta 1986 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi niin elokuvissa, televisiossa, teatterissa kuin radiossakin. Blondell oli Joan Blondellin nuorempi sisar.
Blondell aloitti uransa teatterissa New Yorkin Broadwaylla vuonna 1935, ja elokuvissa hän alkoi esiintyä vuodesta 1938 alkaen. Vuosina 1939–1944 Blondell esitti Jeri Bookeria radiokuunnelmassa "I Love a Mystery". Blondell ääninäytteli Iines Ankkaa Walt Disney Picturesin lyhytanimaatioelokuvissa vuosina 1945–1950. Blondell tunnetaan ehkä parhaiten roolistaan Honeybee Gillisinä tilannekomediasarjassa "Riemuperhe Riley" (1953–1958). Uransa Blondell päätti vuonna 1962.
Blondell oli elämänsä aikana kahdesti aviossa. Hänen ensimmäinen aviopuolisonsa oli Albert R. Broccoli vuosina 1940–1945 ja toinen Victor Hunter vuosina 1962–1980. Avioliitto Broccolin kanssa päättyi eroon, ja Hunterin kanssa avioliitto päättyi miehen kuolemaan. Gloria Blondell kuoli syöpään 75-vuotiaana Santa Monicassa vuonna 1986, ja hänet haudattiin Glendalen Forest Lawn Memorial Parkiin.
Intian tiibetiläiset
Intian tiibetiläiset ovat Intiaan pääasiassa pakolaisina tulleita tiibetiläisiä. Heitä saapui etenkin Kiinan liitettyä aiemmin de facto itsenäisen Tiibetin itseensä. Intiassa toimii nykyisin muun muassa Tiibetin pakolaishallitus.
Intiassa on 37 tiibetiläisten asutuskeskusta, joissa on yhteensä noin 70 000 tiibetiläistä. 22 niistä sijaitsee Pohjois-Intiassa, 7 Itä-Intiassa ja Sikkimissä, 3 Keski-Intiassa ja 5 Etelä-Intiassa. Tiibetiläisiä on muuttanut myös näiden keskusten ulkopuolelle, jossa heitä on noin 33 000. Koko Intian niemimaalla on yhteensä arviolta 121 000 tiibetiläistä, mutta tarkkoja lukumääriä ei kuitenkaan tiedetä väestönlaskentojen puutteessa.
Tiibet oli 1900-luvun alussa käytännössä itsenäinen valtio. Kommunistien noustua valtaan Kiinassa sisällissodan jälkeen vuonna 1949 he alkoivat suunnitella Tiibetin liittämistä kiinteämmin Kiinaan. Kiinan virallinen kanta tosin on, että Tiibet on aina ollut osa Kiina. Kiinan armeijan joukot saapuivat Tiibetiin Kiinan–Tiibetin sodan yhteydessä vuonna 1950. Yhdeksää vuotta myöhemmin syttyi kansannousu, jonka yhteydessä 14. dalai lama Tenzin Gyatso pakeni Intian puolelle. Seuraavien kuukausien aikana rajan yli pakeni myös eri arvioiden mukaan 60 000–85 000 tavallista tiibetiläistä. He saivat Intiassa pakolaisstatuksen, mutteivät kansalaisuutta. Seuraavien 20 vuoden aikana Kiinan ja Intian raja oli vahvasti vartioitu ja linnoitettu, eikä edestakaisin kulkevaa liikennettä juuri ollut. Vasta 1980-luvulla osan pakolaisista annettiin palata Tiibetin puolelle. Harva kuitenkin muutti kokonaan takaisin. Sitä vastoin Tiibetistä alkoi jälleen tulla pakolaisia Intian puolelle. 1990-luvulta eteenpäin heitä on tullut 2 500-4 000 vuosittain. Intia lopetti henkilöpapereiden jaon tiibetiläisille pakolaisille vuonna 1994, minkä takia uudet tulijat ovat jatkaneet Intiasta muualle maailmaan.
Noin 80 % tiibetiläisten jälkikasvusta käy tiibetiläisissä kouluissa loppujen osallistuessa tavallisten koulujen toimintaan. Tiibetiläisten saapuessa Intiaan he asuivat lähellä rajaa väliaikaisissa teltta-asumuksissa, mutta sittemmin Intia loi heille taloudellisesti itsenäiseksi suunniteltuja asutuskeskuksia. Tiibetin kiellä julkaistaan esimerkiksi Rangzen-lehteä, joka ilmestyy myös ympäri maailmaa. Tiibetiläisjärjestöt julkaisevat lehtiä myös englanniksi, kiinaksi ja hindiksi. Tiibetin pakolaishallituksen kuukausittain ilmestyvä englanninkielinen julkaisu on "Tibetan Bulletin".
Tiibetiläiset harjoittavat mahajana-buddhalaisuuden neljää eri suuntausta. Pakolaisyhteisön keskuudessa toimii noin 200 luostaria joissa asuu noin 18 000 henkilöä. Monet hiljattain Tiibetistä paenneet ovat munkkeja ja uskonnollisten yhteisöjen määrä onkin moninkertaistunut viime vuosien aikana. 1950-luvulla tulleiden pakolaisten joukossa oli myös tiibetiläisiä muslimeja.
Ivan Kirejevski
Ivan Vasiljevitš Kirejevski (; 3. huhtikuuta 1806 Moskova – 23. kesäkuuta 1856 Pietari) oli venäläinen kirjailija, filosofi ja kirjallisuuskriitikko, jota pidetään Aleksei Homjakovin ohella slavofiilisen ajatussuuntauksen toisena perustajana.
Kirejevski oli lähtöisin aatelissuvusta. Hän työskenteli nuorena jonkin aikaa Venäjän sisäministeriön arkistossa Moskovassa. Vuonna 1830 hän teki Saksaan opintomatkan, jonka aikana hän muun muassa opiskeli metafysiikkaa Hegelin ja Schellingin johdolla. Palattuaan Venäjälle Kirejevski perusti vuonna 1832 "Jevropejets" (”Eurooppalainen”) -nimisen kirjallisuuslehden, jonka viranomaiset lakkauttivat kahden ensimmäisen numeron jälkeen. Seuraavien vuosien aikana hän tuli uskoon ja hylkäsi nuoruutensa länsimaihin suuntautuneen aatemaailman. Kirejevski toimitti 1840-luvulla jonkin aikaa Mihail Pogodinin lehtiä "Moskvitjanin" ja "Moskovski Sbornik", kunnes nekin lakkautettiin. Näiden lehtien sivuilla hän esitti ensimmäisten joukossa slavofiilisia ajatuksia, samoihin aikoihin Homjakovin kirjoitusten kanssa. Kirejevskin mukaan perinteinen venäläinen elämäntapa oli länsimaista parempi ja Venäjää pitäisi kehittää sen omaa tietä, joka perustuisi itsevaltaiseen monarkiaan, entisajan yhteisöllisyyteen ja erityisesti ortodoksiseen uskoon. Homjakovin tavoin Kirejevski kritisoi länsimaista sekulaaria humanismia, joka hänen mielestään oli syynä yhteiskunnallisiin ristiriitoihin ja levottomuuksiin sekä turmeltuneeseen materialistiseen ajatteluun.
Folkloristi Pjotr Kirejevski oli Ivan Kirejevskin nuorempi veli.
Euroopan tietosuojavaltuutettu
Euroopan tietosuojavaltuutettu, lyhenne EDPS () on Euroopan unionin toimielin, jonka tehtävänä on valvoa, että kaikki Euroopan unionin elimet noudattavat määräyksiä ihmisten oikeudesta yksityisyyteen niiden käsitellessä henkilötietoja. Euroopan tietosuojavaltuutettu antaa myös ohjeita muille Euroopan unionin elimille henkilötietojen käsittelystä, antaa lausuntoja tietosuojaa koskevasta lainsäädännöstä, ottaa vastaan yksityisten henkilöiden valituksia Euroopan unionin elinten toimista henkilötietojen käsittelyssä, sekä tekee yhteistyötä muiden vastaavien viranomaisten kanssa. Euroopan tietosuojavaltuutettu voi havaitessaan tai saadessaan valituksen esimerkiksi määrätä määräyksiä rikkonutta toimielintä korjaamaan, hävittämään tai estämään määräyksiä rikkoneen tiedon käytön.
Euroopan tietosuojavaltuutettua avustaa tehtävissään apulaistietosuojavaltuutettu. Lisäksi jokaiseen Euroopan unionin toimielimen, myös Euroopan tietosuojavaltuutetun, on nimitettävä oma tietosuojavaltuutettunsa (DPO, ), joka avustaa Euroopan tietosuojavaltuutettua yksityisyysmääräysten noudattamisessa.
Euroopan tietosuojavaltuutetun virka perustettiin vuonna 2001. Nykyinen Euroopan tietosuojavaltuutettu on Giovanni Buttarelli, joka nimitettiin virkaan vuonna 2014. Apulaistietosuojavaltuutettu on Wojciech Wiewiórowski. Tietosuojavaltuutetun toimipaikka on Brysselissä, Belgiassa.
Asko Uusimäki
Asko Uusimäki (s. 5. kesäkuuta 1955) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti vuoteen 1978 saakka Teuvan Rivakkaa, jolloin siirtyi urheilemaan Kenttäurheilijat -58:n riveihin. Uusimäki vastasi itse omasta valmennuksestaan. Ulkoratojen SM-kilpailuista Uusimäki saavutti kultaa maratonilta vuonna 1987. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1990 jälkeen.
Jari Matinolli
Jari Matinolli (s. 8. kesäkuuta 1965) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen moukarinheittäjä. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Tyrnävän Tempaus ja hänen valmentajanaan toimi Antti Matinolli. Kalevan kisoista Matinolli saavutti moukarinheiton pronssia vuonna 1987. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1990 jälkeen.
Intian Superliiga
Intian Superliiga (virallisesti Hero Indian Super League pääsponsorin mukaan) on toinen Intian jalkapallon pääsarjoista (toinen on I-League). Intian Superliiga perustettiin vuonna 2013 lisäämään jalkapallon kiinnostusta Intiassa. Sarjassa on kahdeksan joukkuetta, jotka pelaavat toisiaan vastaan kahdesti lokakuusta joulukuuhun kestävällä kaudella. Ensimmäinen kausi alkoi lokakuussa 2014 ja historian ensimmäinen Intian Superliigan mestari oli Atlético de Kolkata.
Liiga perustettiin lokakuussa 2013 toiseksi Intian jalkapallon pääsarjaksi I-Leaguen ohella. Sarjan kahdeksan joukkuetta onnistuivat hankkimaan kukin joukkueihinsa menestyneitä jalkapalloilijoita, kuten Delhi Dynamos FC Alessandro Del Pieron, maailmanmestarin vuodelta 2006 ja Mumbai City FC entisen ruotsalaispelaajan Fredrik Ljungbergin.
Ensimmäinen Intian Superliigan kausi starttasi lokakuussa 2014 Atlético de Kolkatan ja Mumbai City FC:n välisellä ottelulla. Tuo peli päättyi Kolkatan hyväksi 3-0 ja kaikkien aikojen ensimmäisen Superliiga-maalin teki etiopialainen Fikru Teferra. Kaudella 2014 mestariksi selviytyi Atlético de Kolkata. Sarjan parhaaksi pelaajaksi valittiin voittajajoukkueen kanadalainen Iain Hume.
Tunilla
Tunilla on kaktuskasveihin kuuluva, opuntioille ("Opuntia") läheinen suku.
Kasvit ovat matalakasvuisia, nivelikkäitä, usein mätästäviä ja pienikokoisia opuntioita muistuttavia. Varsinivelet ovat pallomaisia, lieriömäisiä tai litistyneitä ja kyhmyisiä. Areolit ovat valkoisia tai ruskeita, yhden tai kahden sentin etäisyydellä toisistaan. Niissä on väkäskarvoja eli glokidioita ja runsaasti neulamaisia piikkejä. Kukissa on keltainen, punainen tai violetti, toisinaan valkoinen kehä. Hedelmä on mehevä, ohutseinäinen ja avautuu sivuraoilla. Siemenet ovat omaleimaisia: pieniä, sivulta litistyneitä, epäsäännöllisen munuaismaisia ja pinnaltaan ryppyisiä; siemenvaippa on pehmeä ja melkein kalju.
Suku kasvaa Etelä-Perussa, Boliviassa, Chilessä ja Argentiinan luoteisosassa.
Suvussa on noin yhdeksän lajia, joista monet ovat huonosti tunnettuja.
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Francis Suárez
Francisco Manuel "Francis" Suárez Arteaga (s. 6. tammikuuta 1987 Las Palmas, Kanariansaaret, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Oikeajalkainen Suárez on pelipaikaltaan laituri. Hän edusti kasvattajaseuraansa UD Las Palmasta Segunda Divisiónissa vuodesta 2007 vuoteen 2013 asti. Välillä hän kävi lainalla muissa espanjalaisseuroissa Castillossa ja Ponferradinassa. Turkuun Suárez siirtyi kesällä 2014. Hän debytoi Veikkausliigassa ja samalla pääsarjatasolla kesäkuussa 2014 MYPAa vastaan. Loppukauden hän oli yksi turkulaisten avainpelaajista pelattuaan 16 ottelussa ja tehtyään 2 maalia. Suárez on 181 senttimetriä pitkä.
Vesa Puukari
Vesa Pekka Puukari (s. 1. helmikuuta 1965 Tuusula) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Turun Weikot ja hänen valmentajanaan toimi Reima Salonen. Ulkoratojen SM-kilpailuista Puukari saavutti 20 kilometrin kävelyssä kolme hopeaa vuosina 1984, 1986 ja 1987 sekä 50 kilometrin kävelyssä hopeaa vuonna 1987. Lisäksi hän oli mukana voittamassa kultaa 3 x 5 000 metrin kävelyviestistä vuonna 1986. Sisäratojen SM-kisoista Puukari voitti kultaa 5 000 metrin kävelyssä vuonna 1987.
Puukari edusti Suomea arvokisoissa yhden kerran. Hän oli mukana Roomassa järjestyissä yleisurheilun MM-kilpailuissa vuonna 1987, jonne hänet valittiin sekä 20 kilometrin että 50 kilometrin matkoille. 20 kilometrin matkalla Puukari ylsi sijalle 30 ja 50 kilometrin matkalla hänet hylättiin.
Virallisissa kilpailuissa Puukari ei ole esiintynyt vuoden 1987 jälkeen.
Puukari oli 20 vuotta naimisissa laulaja Milana Misicin kanssa.
Francisco Suárez (täsmennyssivu)
Francisco Suárez on seuraavien henkilöiden nimi:
Tom Tits Experiment
Tom Tits Experiment on Ruotsissa Södertäljen kunnassa sijaitseva tiedekeskus. Se aloitti tilapäisenä näyttelynä Södertäljen taidehallissa vuonna 1985. Kaksi vuotta myöhemmin avattiin pysyvä näyttely nykyisissä tiloissa, jotka ovat olleet aikaisemmin Alfa Lavalilla teollisuuskäytössä. Nimi Tom Tit tulee ranskalaisesta kirjasta, joka sisältää pseudonyymillä Tom Tit ranskalaisessa lehdessä julkaistuja erilaisia kokeita.
Tuomo Kuusisto
Tuomo Heikki Kuusisto (s. 19. tammikuuta 1964 Jalasjärvi) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen seiväshyppääjä. Hänen seuranaan oli lähes koko hänen uransa ajan Jalasjärven Jalas ja hänen valmentajanaan toimi Jorma Junttila. Kalevan kisoista Kuusisto saavutti seiväshypyn pronssia vuonna 1987. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista seiväshypyn pronssia vuonna 1992.
Kuusisto edusti Suomea junioreiden arvokisoissa yhden kerran. Hän oli mukana alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa Itävallassa vuonna 1983, jossa hän sijoittui jaetulle sijalle 6.
Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1992 jälkeen.
Akhat
Akhat ovat etninen ryhmä Burman, Kiinan, Thaimaan, Laosin ja Vietnamin alueilla. Heitä on yhteensä noin 430 000, joista 180 000 asuu Burmassa, 150 000 Kiinassa, 59 000 Laosissa, 34 000 Thaimaassa ja 10 000 Vietnamissa. Akhan kieli kuuluu lolo-burmalaisiin kieliin.
Akhojen perimätietoon liittyy heidän muuttoaaltonsa useiden jokien yli. Tutkijat ovat yhtä mieltä siitä, että jonkinlainen muuttoliike tapahtui, mutta lähtöpaikka on epäselvä. Jotkut pitävät lähtöpaikkana Tiibetin rajaseutua ja toiset taas Yunnania, joka on nykyisin akhojen pohjoisinta asuinseutua. Osa tutkijoista pitää akhoja hanien alaryhmänä. Heidän tiedetään paikallisen kuninkaan akhojen kanssa solmiman sopimuksen perusteella saapuneen Burman puoliseen Shanin osavaltioon 1860-luvulla tai hieman aikaisemmin. Sieltä käsin heitä tuli myös Thaimaahan vielä saman vuosisadan aikana.
Akhojen ruokavalion perustan muodostaa riisi, jota viljellään kaskiviljelyllä. Riisiä ei näin viljellä tunnetumpaan tapaan vesialtaissa, vaan riittävä kosteus saadaan yksinomaan sadevedestä. Vesialtaitakin on tosin rakennettu paikoille joilla vettä riittää. Metsästystä harjoittavat miehet, kun taas naiset valmistavat esimerkiksi vaatteet. Naiset valmistavat myös ruuaksi käytettävän riisin miesten valmistaessa metsästämänsä lihat.
Akhojen perinteinen usko eli "zah" on sekoitus animismia ja esi-isien palvontaa. Esi-isiltä pyydetään siunauksia, joilla voidaan vaikuttaa esimerkiksi hedelmällisyyteen sekä ihmisten, viljakasvien ja kotieläinten terveyteen. Uskontoon kuuluu myös jumaluus, joka loi taivaan ja maan, sekä säännöt joiden mukaan akhat elävät. Tähän jumaluuteen ei kuitenkaan pyritä saamaan samalla tapaa yhteyttä kuin esi-isiin. Lähetyssaarnaajien vaikutuksesta akhoja on myös kääntynyt protestanttisiksi ja katolilaisiksi kristityiksi, jotka asuvat usein erillään perinteistä uskoaan harjoittavista akhoista.
Keijukaktukset
Keijukaktukset ("Turbinicarpus") on kaktuskasvien heimoon kuuluva suku.
Kasvit ovat pienikokoisia, enimmäkseen pallomaisia, tavallisesti yksivartisia, toisinaan mätästäviä. Varsi on uurteeton tai uurteen reuna on jakautunut kyhmyiksi, jotka ovat enimmäkseen matalia, pyöreitä, eräissä tapauksissa keilamaisia. Areolit sijaitsevat kyhmyjen kärjissä ja ovat usein villakarvaisia ja valkoisia. Niissä on muutama tavallisesti taipuisa piikki, joka ei ole teräväkärkinen. Kukat kehittyvät varren kärkeen, ja kasvit kukkivat päiväaikaan. Kehälehdet ovat valkoisia, ruusun- tai magentanpunaisia. Kukkapohjus on kalju, tai sen yläosassa on muutama suomu. Hedelmä on marjamainen ja avautuva. Siementen pinta on kyhmyinen ja kannattimen kiinnityskohdan arpi (hilum) on kookas; siemenet ovat mustia.
Suvun levinneisyysalue on Pohjois-Meksiko Coahuilasta etelään Guanajuatoon asti.
Lajit kasvavat kalkkikivi- tai kipsikallioilla.
Suku käsittää 25 lajia, joista yksi on luonnosta tavattu risteymä.
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Metsäjärvi (Köyliö)
Metsäjärvi sijaitsee Säkylän Köyliössä Kankaanpään kylän itäpuolella Satakunnassa ja se kuuluu Eurajoen vesistöön. Metsälampi kuuluu Säkylänharjuun ja se saattaa olla sen vuoksi suppa.
Metsäjärvi on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lähes ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 6,2 hehtaaria. Järvellä ei varsinaisesti ole vain yhksi luusuaa, vaan sen rannat on ojitettu sekä ala- että ylärinteeseen. Alarinteen ojat kootaan suoalueen alareunassa poikittaisella ojalla, joka laskee yksittäistä ojaa myöten alemmaksi rinnettä ja päätyy pieneen lampeen. Tästä lammesta vesi ei enää jatka eteenpäin uomaa myöten, vaan se suotuu hiekkaharun maa-aineksen läpi.
Järvellä on rantaviivaa kilometrin verran. Ranta päättyy suohon lukuun ottamatta koilliskulmaa, missä järveä reunaustaa mäntyinen kangasmaasto. Tähän kohtaan on rakennettu laavu. Hieman kauempana on kaksi rakennusta lisää. Metsäjärvestä 100 metriä lounaaseen on toinen nimetön lampi, jonka vedenpinta on 81,6 metriä merenpinnan yläpuolella.
Konstantin Aksakov
Konstantin Sergejevitš Aksakov (; 10. huhtikuuta 1817 Novo-Aksakovo, Orenburgin kuvernementti – 19. joulukuuta 1860 Zákynthos, Kreikka) oli varhaisiin slavofiileihin kuulunut venäläinen kirjailija.
Konstantin Aksakov kuului vanhaan venäläiseen Aksakovin sukuun. Hänen isänsä oli kirjailija Sergei Aksakov. Konstantin Aksakov opiskeli Moskovan yliopistossa ja kiinnostui nuorena Hegelin filosofiasta. Hän kehitteli 1830-luvun puolivälistä alkaen Aleksei Homjakovin ja Juri Samarinin rinnalla slavofiili-ideologiaa. Aksakov uskoi, että perinteisen hengellisyyden ja turmeltumattomien talonpoikaisten arvojen pitäisi johdattaa Venäjää, kun taas yläluokka oli Pietari Suuren reformien seurauksena vähitellen etääntynyt venäläisyydestä. Aksakov valmistui vuonna 1841 maisteriksi ja hänet tultiin pian tuntemaan yhtenä slavofiilien piirin johtavista historioitsijoista, vaikka hänen kuvauksensa entisajan Venäjästä olivatkin romantisoituja ja mielikuvituksen värittämiä. Aksakov kirjoitteli säännöllisesti aikansa kirjallisuuslehtiin. Hän myös kirjoitti poliittisia huvinäytelmiä ja käänsi venäjäksi Goethen ja Schillerin tekstejä.
Lehtimies ja poliittinen vaikuttaja Ivan Aksakov oli Konstantin Aksakovin veli.
Salme Pasi
Salme Pasi on näyttelijä Joonas Nordmanin esittämä ja luoma sketsihahmo. Sen ensiesiintyminen tapahtui Putouksen kuudennen tuotantokauden avausjaksossa lokakuussa 2014. Salme Pasi on porilainen liitto-orava ja ay-jyrsijä. Hän kertoo olevansa myös Kemiran luottamusmies. Hän on oravan ja porilaisen miehen risteytys. Salme Pasin hokemia ovat "Pehmeet touhuu", "Sillai kai", "Millai muute" ja "Mää oon vähä tällanen". Hahmo voitti Putouksen kuudennen kauden sketsihahmokilpailun ohjelman finaalissa.
Ryan Reaves
Ryan Reaves (s. 20. tammikuuta 1987) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Vegas Golden Knightsissa.
Reavesin isä Willard Reaves on entinen NFL-pelaaja.
Reaves varattiin St. Louis Bluesiin viidennellä kierroksella numerolla 156 . 10. lokakuuta 2010 hänet kutsuttiin St. Louisiin farmijoukkueesta Peoria Rivermenistä. Hän teki NHL-debyyttinsä 11. lokakuuta ja sai heti ensimmäisessä ottelussaan 15 rangaistusminuuttia. Blues voitti ottelussa Anaheim Ducksin 5–1. Reaves palasi Peoriaan kahden Blues -pelin jälkeen. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa 12. tammikuuta 2011 Anaheim Ducksia vastaan.
Kaudeksi 2017–2018 Reaves siirtyi Pittsburgh Penguinsiin, josta siirtotakarajalla helmikuussa 2018 edelleen Vegas Golden Knightsiin.
Timo Kiviniemi
Timo Iisakki Kiviniemi (s. 20. marraskuuta 1961 Kurikka) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Kurikan Ryhti. Kalevan kisoista Kiviniemi saavutti pronssia 400 metrin juoksussa vuonna 1987. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kilpailuissa voittamassa kolmea mitalia 4 x 400 metrin viestijuoksusta; kultaa vuonna 1986 sekä kahta hopeaa vuosina 1987 ja 1988. Sisäratojen SM-kisoista Kiviniemi voitti kaikkiaan viisi mitalia; 400 metrin juoksussa kaksi hopeaa vuonna 1986 ja 1987 sekä kaksi pronssia vuosina 1988 ja 1991 ja pronssia 4 x 300 metrin viestijuoksussa vuonna 1991.
Arvokisoissa Kiviniemi on edustanut Suomea yhden kerran. Hän oli mukana sisäratojen EM-kilpailuissa Madridissa vuonna 1986, joissa hän osallistui 400 metrin juoksuun. Kiviniemi ei kuitenkaan selviytynyt alkukilpailuista jatkoon.
Virallisissa kilpailuissa Kiviniemi ei ole esiintynyt vuoden 1992 jälkeen.
Julayi
Julayi on vuonna 2012 ilmestynyt, Trivikram Srinivasin ohjaama ja käsikirjoittama intialainen telugunkielinen elokuva, jossa esiintyvät Allu Arjun, Ileana D’Cruz, Rajendra Prasad ja Sonu Sood. Elokuvan on tuottanut S. Radha Krishna.
"Julayi" on dubattu malajalamiksi nimellä "Gajapokkiri" ja hindiksi nimellä "Dangerous Khiladi". Lisäksi elokuva uudelleenfilmatisoidaan tamiliksi nimellä "Saahasam".
"Julayi" voitti kaksi Etelä-Intian kansainvälistä elokuvapalkintoa vuoden 2012 telugunkielisten elokuvien sarjassa: Rajendra Prasad sai parhaan sivuosan ja Sekhar parhaan tanssikoreografin palkinnon.
Ruotana
Ruotana on suojärvi, joka sijaitsee Ruotanansuolla Säkylän Köyliössä Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistön Köyliönjärven alueen Mustaojan valuma-alueeseen.
Ruotana on pinta-alaltaan 9,4 hehtaarin suojärvi, jonka pituus on 650 metriä ja suurin leveys noin 200 metriä. Järven keksikohdassa on 50-metrinen kaventuma, joka jakaa järven kahdeksi pyöreäksi altaaksi. Järven rantaviivaa on 1,6 kilometriä, joka on kokonaan suota. Se sijaitsee suuren Ruotanansuon keskellä, joka on ojitettu melko tiheästi lukuun ottamatta järven lounaiskulmassa olevaa pienempaa Rookinsuon aluetta. Laskuojan Ruotananojan luusua sijaitsee järven lounaiskulmassa ja se kulkee kaivettuna ojana suon laitaan suorana. Koivumäen pellolla se yhtyy Mustaojaan, joka kulkee ensin luoteeseen ja sitten etelään 6,5 kilometriä. Se virtaa Köyliönjärveen sen pohjoispäässä Järvenpään kylässä.
Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 5620–5500 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 5180–5040 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan laskukynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 62,9 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Laihianjärvi
Laihianjärvi on Eurajoen vesistöön kuuluva järvi Kiukaisten Laihian kylässä Eurassa Satakunnassa.
Järvi sijaitsee keskellä lehtipuuvaltaista suota ja on halkaisijaltaan noin 200 metriä. Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria ja sen luusuana toimii lounaaseen laskeva kaksi kilometriä pitkä kaivettu "Järvioja". Se yhtyy Köyliönjokeen 1,7 kilometriä Eurajoen yhtymäkohdastaan. Järvioja alittaa kantatien 43.
Laihanjärvi on aikaisemmin ollut suurempikin, mutta vedenpinnan laskun takia se on pienentynyt ja soistunut. Tämä on tapahtunut 1810-luvulla. Rusthollarit Isotalo ja Järvenpää Laihialta vaativat vuonna 1822, että Köylypolven talolliset Knuutila, Kuusiston, Kallin, Männistön ja Tuumin olisivat pidättäydyttävä heinäteosta Laihianjärven osaksi kuivatetuilla niityillä siihen asti, että järvi olisi kuivannut loppuun ja vesijättömaat jaettu.
Jarmo Korhonen (juoksija)
Jarmo Korhonen (s. 7. maaliskuuta 1964) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen aitajuoksija. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Paltamon Urheilijat ja hänen valmentajanaan toimi Esa Leinonen. Kalevan kisoista Korhonen saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1987. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1990 jälkeen.
George Barnes (elokuvaaja)
George Scott Barnes, A.S.C. (16. lokakuuta 1892 Pasadena, Kalifornia – 30. toukokuuta 1953 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kahdeksan kertaa Oscar-ehdokkaana ollut elokuvaaja. Hänen uransa elokuvaajana kesti 1910-luvun mykkäelokuvan aikakaudesta aina kuolemaansa 1953 asti.
Barnes aloitti Thomas H. Incen avustajana vuonna 1918, jolloin hän elokuvasi ensimmäisen elokuvansa. Uransa aikana Barnes elokuvasi melkein 150 elokuvaa ja hän voitti parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon elokuvasta "Rebekka" vuonna 1941. Barnes työskenteli jokaiselle Hollywoodin suurelle elokuvayhtiölle, joita olivat Paramount Pictures, Metro-Goldwyn-Mayer, 20th Century Fox ja Warner Brothers.
Barnes oli elämänsä aikana seitsemän kertaa aviossa, ja hänellä oli neljä lasta. Barnes kuoli sydäninfarktiin, joka tuli komplikaationa vatsaleikkauksesta. Hänet haudattiin Hollywood Forever -hautausmaalle Los Angelesiin.
IPhone 6 Plus
iPhone 6 Plus on Applen syksyllä 2014 samaan aikaan iPhone 6:n kanssa julkaisema älypuhelin.
iPhone 6 Plus -puhelimessa on 5,5 tuuman kapasitiivinen Retina HD -kosketusnäyttö, joka on Applen ensimmäinen Full HD -näyttö iPhone-malleissa. Näytössä on 401 pikseliä per tuuma. Koska puhelimessa on suurempi näyttö ja resoluutio kuin aikaisemmissa iPhoneissa on ollut, jotkin sovellukset saattoivat aluksi skaalautua virheellisesti ennen niiden päivittymistä. Puhelimessa on yksi gigatavu muistia, kolme vaihtoehtoa tallennustilaan (16, 64 ja 128 GB) sekä Applen 64-bittinen kaksiytiminen A8-prosessori, joka toimii 1,4 gigahertsin kellotaajuudella.
iPhone 6 Plussan kamera on muuten sama kuin iPhone 6:ssa, mutta se sisältää myös kuvainvakaimen. Kennon koko on kahdeksan megapikseliä ja se pystyy parhaimmillaan Full HD -kuvaukseen. Akun koko 2915 milliampeerituntia, joka on noin puolet enemmän kuin iPhone 5s:ssä. iPhone 6 Plus sisältää NFC:n, mutta sen käyttö on rajattu ainoastaan Apple Payn käyttöön, joka ei ole ainakaan alkuvuonna 2015 käytössä Suomessa. Langatonta latausta puhelin ei tue. Puhelimessa on sormenjälkitunnistin, joka toimii salasanan korvaajana. Laitteen alkuperäinen käyttöjärjestelmä oli iOS 8.0 ja huhtikuussa 2015 iOS 8.3. iPhone 6 Plus julkaistiin 19. syyskuuta 2014 kymmenessä maassa. Suomessa se julkaistiin viikkoa myöhemmin. Puhelimen kanssa markkinoitiin Apple Watch -rannekelloa, joka on yhteydessä puhelimeen.
iPhone 6 Plussan näyttö oli julkaisuaikana yksi suurimmista markkinoilla olevista puhelinten näytöistä. Puhelin on saatavilla harmaana, hopeana ja kultaisena. iPhone 6:n ja 6 Plussan yhteinen slogan on "Bigger than bigger" ().
Junckerin komissio
Junckerin komissio on Jean-Claude Junckerin johtama Euroopan komissio, jonka toimikausi kestää 1. marraskuuta 2014 – 31. lokakuuta 2019. Se seurasi tehtävässä Barroson komissiota.
Euroopan parlamentti valitsi Junckerin Euroopan komission puheenjohtajaksi 15. heinäkuuta 2014. Hän esitteli uuden komission kokoonpanon ja komissaarien salkut 10. syyskuuta.
Komission komissaarit ja heidän vastuualueensa.
Paltamon Urheilijat
Paltamon Urheilijat on Paltamon kunnassa toimiva urheilun yleisseura. Seura perustettiin vuonna 1924, kun kuntaan haluttiin saada kattavaa urheilutoimintaa Mieslahden Teräksen ja Uuran Jehun aloittaman toiminnan jatkoksi. Seura toimi aluksi tiiviissä yhteistyössä paikallisen suojeluskunnan kanssa.
Paltamon Urheilijoiden toiminta muotoutui aluksi hiihdon ympärille ja seura saavuttikin lajissa myös kansallista menestystä. Toisena vahvana lajina seurassa oli alusta alkaen yleisurheilu, minkä lisäksi lajivalikoimassa ovat vuosien saatossa olleet mukana suunnistus, pesäpallo, lentopallo, koripallo sekä jääkiekko.
Paltamon Urheilijoiden rakentamista urheilupaikoista tärkeimmät lienevät vuonna 1965 talkoovoimin valmistunut hiihtomaja sekä vuonna 1985 valmistunut yleisurheilukenttä.
Nykyisin Paltamon Urheilijoiden lajivalikoimaan kuuluvat hiihto, pesäpallo, yleisurheilu, kuntoliikunta sekä lentopallo. Tämän lisäksi Mieslahden Teräs järjestää edelleen toimintaa seuran kautta.
De’angit
De’angit eli palaungit ovat etninen ryhmä pääasiassa Burman Shanin osavaltiossa ja Kiinan Yunnanissa. Heidän kokonaislukumäärästään ei ole hiljattaisia tietoja, mutta vuonna 1931 heitä oli Burmassa 130 000. Kiinassa heitä on arviolta 15 000. De’angin kieli kuuluu austroaasialaisiin kieliin.
De’angit asuttivat alueitaan todennäköisesti jo ennen kuin alueelle saapuivat shanit ja kachinit. Burman kuningaskunnalla olki vain vähän todellista vaikutusvaltaa de’angien alueilla. Enemmän vaikutteita he saivatkin naapureiltaan shaneilta. De’angit käyttävätkin shania kirjoitettuna kielenään ja lingua francana paitsi muiden etnisten ryhmien, mutta myös eri de’angimurreryhmien välillä. Muutamat säilyneet de’angeja kronikoivat teokset on kirjoitettu shaniksi. Kiinalaiset tutkijat pitävät de’angeja pu-kansan jälkeläisinä, joista ensimmäiset maininnat ovat historiallisissa lähteissä jo kahden vuosituhannen takaa. Qing-dynastian aikana heistä käytettiin nimitystä "benlong".
De’angit asuvat tiiviissä kylissä mäkien päällä tai niiden välissä. Kylien koko vaihtelee parista talosta viitiseenkymmeneen. Aikanaan kyliä ympäröivät suojamuurit, joiden portit ovat joissain kylissä pystyssä edelleen. De’angien pääelinkeino on maanviljelys ja metsästyksen tai keräilyn harjoittaminen on ollut vähäistä. Heidän ruokavalionsa koostuukin lähes yksinomaan kasvisravinnosta, joskin he harjoittavat myös pienimuotoista kalastusta. Kotieläimiä ei juurikaan ruuaksi kasvateta. Riisi on pääasiallinen viljelyskasvi ja sitä viljellään kaskien. Myös teetä kasvatetaan myyntiä varten.
De’angit harjoittavat buddhalaisuutta, jonka ohella uskotaan henkiuskontoa. Hengille tarjotuilla uhreilla muun muassa parannetaan sairauksia.
O-rengas
O-rengas tai o-rengastiiviste on mekaaninen tiiviste, joka on muodoltaan toruspinnan mukainen. Toisin sanoen se on pyöreä rengas ja renkaan poikkipinta on myös ympyrä. Valmistusmateriaali on elastomeeri, esimerkiksi luonnonkumi tai synteettinen kumi. Elastomeerimateriaaleissa on tarjolla hyvin laaja valikoima materiaaleja erilaisiin kemiallisen kestävyyden, lämmönkestävyyden tai muihin vaatimuksiin. O-rengasta käytetään yleensä kiinteänä, esimerkiksi putkien laippaliitoksissa, mutta sitä voidaan käyttää myös pyörivissä tai liukuvissa tiivistepinnoissa. O-rengas sijoitetaan mitoitukseltaan o-renkaan kokoa vastaavaan suunniteltuun o-rengasuraan, jossa siihen kohdistuu tiivistymisen kannalta oikea puristusvoima. Tyyppillisenä koneenelimenä o-rengaskoot ovat standardisoitu ja näitä kokoja löytyy useilta valmistajilta.
Ensimmäisenä o-renkaan patentoi vuonna 1896 J.O.Lundberg Ruotsissa. Yhdysvaltain patentti myönnettiin vuonna 1937 tanskalaissyntyiselle koneenrakentajalle Niels Christensenille. Christensen muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1891. O-renkaan hän patentoi 72-vuotiaana. Hän ei pystynyt pitämään patenttioikeuksia itsellään, vaikka yritti sitä lakiteitse, vaan oikeudet siirtyivät yrityksiltä toisille ja päätyivät lopulta Westinghouselle. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain hallitus julisti o-renkaan sodankäynnin kannalta kriittiseksi koneenelimeksi ja antoi valmistusoikeuden useille yrityksille. Yhdysvaltain hallitus maksoi tästä vuonna 1971 100 000 dollarin korvauksen Christensenin perillisille.
Hanko–Hyvinkää-rata
Hanko–Hyvinkää-rata on vuonna 1873 valmistunut, alun perin yksityinen rautatie, joka johtaa Hangosta pääradan varrelle Hyvinkäälle. Sen rakentamisen rahoittivat pietarilaiset liikemiehet. Hankkeen etuna nähtiin Hangon edullinen sijainti talvisatamana, joka pysyi pitkään jäätymättömänä ja mahdollisti siten ­ulko­maan­kaupan talvi­aikanakin. Toiminta osoittautui kuitenkin tappiolliseksi, ja rata päätyi valtion omistukseen parin vuoden kuluttua.
Sen jälkeen kun Helsingistä Karjaan kautta Turkuun johtava rantarata vuonna 1903 valmistui, Hanko–Hyvinkää-rata jakautuu selvästi kahteen osaan, Hyvinkää–Karjaa-rataan sekä Karjaalta Hankoon johtavaan Hangon rataan. Hyvinkään ja Karjaan välillä on nykyisin vain tavara­liikennettä ja kalustonsiirtoliikennettä, Karjaan ja Hangon välillä sen sijaan myös matkustaja­liikennettä.
Liikennevirasto on laatinut Hanko–Hyvinkää-radan sähköistämisestä suunnitelman, joka oli nähtävillä kunnissa syksyllä 2013. Hanko–Hyvinkää-radan sähköistyshankkeeseen kuuluvat yksiraiteiset rataosat ja yksityisraiteet Kirkniemeen, Hangon satamaan ja Lappohjaan. Yhteensä raiteiden pituus on 165 kilometriä.
Kuntia Hanko–Hyvinkää-radan varrella ovat Hyvinkää, Nurmijärvi, Vihti, Lohja, Raasepori ja Hanko.
Hangon satamasta lähtee paperijunia Lohjan Kirkniemeen ja Riihimäelle ja traileri- ja konttijunia Hämeenlinnaan ja Koverharista lähtee maakaasuputkijunia Riihimäelle. Tavarajunat kulkevat lähinnä yöaikaan.
Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto
Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto (, aiemmin ) on Ukrainan Harkovassa sijaitseva kansallinen, lääketieteeseen keskittynyt yliopisto.
Harkovan lääketieteellinen yliopisto pohjautuu Harkovan yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan ja lukee aloitusvuodekseen 1805, jolloin lääketieteellinen opetus alkoi Harkovan yliopistossa. Harkovan yliopiston lääketieteellinen tiedekunta rakensi vuonna 1887 opetustilat anatomialle ja 1896 seurasi neljä uutta yliopiston klinikkaa. Nämä rakennukset ovat nykyisin Harkovan kansallisen lääketieteellisen yliopiston käytössä. Vuonna 1910 perustettiin naisille ylempää opetusta antanut Naisten lääketieteellinen instutuutti. Tämä yhdistettiin vuonna 1920 lääketietellisen tiedekunnan kanssa Harkovan lääketieteelliseksi akatemiaksi, joka uudelleennimettiin 1921 Harkovan lääketieteelliseksi instituutiksi. Vuonna 1994 Ukrainan hallitus päätti perustaa Harkovan lääketieteellisen valtionyliopiston aiemman lääketieteellisen instituutin pohjalta. Vuonna 2007 tälle myönnettiin kansallisen yliopiston asema ja yliopisto sai nykynimensä.
Harkovan lääketieteellisessä yliopistossa opiskelee noin 7 000 perus- tai jatko-opiskelijaa. Näistä runsas 2 000 on ulkomaalaisia, kotoisin 70 eri maasta. Yliopistolla on 65 ainelaitosta. Näissä työskentelee noin 800 henkeä, joista 130 on professorin arvo. 
Vuonna 2013 suoritetussa ukrainalaisten yliopistojen vertailussa Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto pisteytettiin Ukrainan 46. parhaaksi yliopistoksi 200 arvioidun korkeakoulun joukosta. Lääketieteellisistä yliopistoista se sijoittui 6. sijalle maassaan.
Penny Arcade
Penny Arcade on Marie Baumerin kirjoittama yhdysvaltalainen näytelmä vuodelta 1930. "Penny Arcade" on kolminäytöksinen draama, joka sijoittuu New Yorkin lähellä olevaan huvipuistoon.
"Penny Arcade" sai ensi-iltansa New Yorkin Broadwayn Fulton-teatterissa 10. maaliskuuta vuonna 1930. Tällöin näytelmän ohjasi William Keighley, joka myös tuotti sen W. P. Tannerin kanssa. Näytelmää esitettiin vain kolme viikkoa 24:n esityksen ajan. Al Jolson osti näytelmän elokuvaoikeudet ja myi ne 20 000 dollarilla Warner Bros. -elokuvayhtiölle. Näytelmän elokuvaversio "Sinners’ Holiday" sai ensi-iltansa vuonna 1930.
Krim Belkacem
Krim Belkacem (tai Belkacem Krim, 14. syyskuuta 1922 Aït Yahia Moussa, Ranskan Algeria – 18. lokakuuta 1970) oli algerialainen sotilas ja poliitikko. Hän oli merkittävässä roolissa Algerian kansallisen vapautusrintaman valtuuskunnan johtajana Algerian itsenäistymisneuvotteluissa 1961.
Krim taisteli jo nuorena toisessa maailmansodassa tarkka-ampujana. Vuonna 1947 hän alkoi organisoida kapinaliikettä, josta sai useaan kertaan kuolemantuomion. Hän siirtyi Tunisiaan 1957 ja valittiin seuraavana vuonna väliaikaishallituksen varapääministeriksi ja 1960 ulkoasiainministeriksi asemapaikkanaan Kairo Egyptissä.
Krim oli ainoa "Club de neuf" -nimellä tunnetuista yhdeksästä Algerian kapinallisesta, jonka onnistui säilyttää vapautensa. Hän oli kansallisen vapautusrintaman (FNL) valtuuskunnan johtaja Evianin rauhanneuvotteluissa 1961, mutta ei menestynyt yhtä hyvin taistelussa sisäpoliittisesta vallasta Algerian itsenäistymisen jälkeen.
Kun Houari Boumédiènne kaappasi vallan 1965, Krimiä syytettiin häntä kohtaan tehdystä murhayrityksestä. Hänet tuomittiin poissaolevana kuolemaan ja löydettiin murhattuna 1970 hotellihuoneesta Saksan Frankfurtissa. 1980-luvulla hänen maineensa palautettiin hautaamalla hänet El Alian hautausmaan marttyyrien aukiolle. Yksi maan lentokentistä on nimetty hänen mukaansa.
Ōmura Masujirō
Ōmura Masujirō (1824 (tai 1825) – 7. joulukuuta 1869 Osaka) oli japanilainen oppinut ja sotilas, joka tunnetaan ”Japanin modernin armeijan isänä”.
Ōmura oli Chōshū-klaaniin kuuluneen lääkärin poika Suōn provinssista. Hän opiskeli 19-vuotiaasta alkaen rangakua eli hollanniksi opetettua länsimaista tiedettä ja aloitti 23-vuotiaana lääketieteen opinnot Osakan Tekijukussa eli länsimaisessa oppilaitoksessa. Häntä opetti muun muassa Ogata Kōan. Ōmura palasi vuonna 1850 kotiseudulleen lääkäriksi, mutta ei menestynyt tässä ammatissa. Hän pääsi 1853 Iyon provinssin Uwajima-klaanin "rangakun" opettajaksi ja kiinnostui samalla sotilasasioista. Opiskeltuaan pari vuotta länsimaista merenkulkua Nagasakissa hän saapui 1856 Edoon (nyk. Tokio) ja sai pian työpaikan Bansho Shirabeshosta, valtion laitoksesta, jonka tehtävä oli tutkia länsimaista kirjallisuutta. Ōmura pääsi myös opettajaksi sotakoulu Kōbushoon. Samanaikaisesti hän opiskeli englannin kieltä James Curtis Hepburnin johdolla ja perehtyi länsimaiseen sotilasstrategiaoppiin.
Vuonna 1860 Ōmurasta tuli Chōshū-klaanin samurai ja hän ryhtyi toimimaan klaanin sotilasneuvonantajana. Hän saavutti mainetta strategina ensimmäisen ja varsinkin toisen Chōshūn sotaretken aikana 1864 ja 1865, jotka olivat taisteluita klaanin ja Japania hallinneen shōgunaatin välillä. Vuoden 1868 Meiji-restauraation jälkeen Ōmura siirtyi Japanin keisarillisen hallituksen palvelukseen. Hänet nimitettiin 1869 apulaissotaministeriksi ja hän ryhtyi välittömästi toteuttamaan kauaskantoisia reformeja maan asevoimissa. Hänen suunnitelmaansa sisälyi muun muassa yleisen asevelvollisuuden käyttönotto ja vanhan samurailuokan täydellinen lakkauttaminen. Kun Ōmura oli myöhemmin samana vuonna Kiotossa tarkistamassa tuleville sotakouluille suunniteltuja paikkoja, eräs katkera samurai hyökkäsi hänen kimppuunsa haavoittaen häntä kuolettavasti. Hän kuoli myöhemmin saamiinsa haavoihin.
Ōmuralle on pystytetty patsas Yasukuni-temppelin edustalle.
Tongué
Tongué on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 40 kilometriä Macinasta etelään. Kunnassa on 5 600 asukasta (vuonna 2009).
Tonguén kunta rajoittuu pohjoisessa Macinan piirin Saloban ja koillisessa Folomanan, kaakossa Sanin piirin Siadougoun sekä etelässä ja lännessä Ségoun piirin Fatinén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, markoja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet ja naudat. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Tonguéssa pidetään viikoittaiset markkinat.
Tonguésta on tieyhteydet lähikuntiin. Palveluihin kuuluvat kaksi alakoulua ja terveysasema.
Souleye
Souleye on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen reunalla 15 kilometriä Macinasta kaakkoon. Kunnassa on 9 900 asukasta (vuonna 2009).
Souleyen kunta rajoittuu idässä Macinan piirin Sanan, etelässä Saloban ja lännessä Macinan sekä pohjoisessa Moptin alueen Ténenkoun piirin Diafarabén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää ja kaksitoista pikkukylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, bozoja ja dogoneja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Palveluihin kuuluvat kahdeksan alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä terveysasema.
Timo Halonen
Timo Antero Halonen (s. 19. maaliskuuta 1960 Kemijärvi) on Mikkelin kaupunginjohtaja. Mikkelin kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan keväällä 2015 hän voitti Olli Naukkarisen äänin 33–26. Halonen aloitti tehtävässä alkusyksyllä 2015.
Aiemmin Halonen oli vuodesta 1995 Kiuruveden kaupunginjohtaja. Kuusamon kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan kesäkuussa 2003 hän voitti istuvan kaupunginjohtajan Kyösti Tornbergin luvuin 18–24. Hän toimi Kuusamon kaupunginjohtajana, kunnes siirtyi Mikkelin kaupunginjohtajaksi 2015. Vuonna 2009 Halonen haki Kajaanin kaupunginjohtajaksi. Jari Tolonen voitti hänet äänin 28-23. Vuonna 2009 Halonen haki myös Kouvolan kaupunginjohtajaksi.
Halonen valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1986. Työuransa hän aloitti Kalajoen viransijaisena kunnansihteerina 1985–1986, jatkoi Huittisten apulaiskaupunginsihteerinä 1986–1988, Kajaanin kaupungin kansliapäällikkönä 1988–1995, minkä jälkeen hän siirtyi Kiuruveden kaupunginjohtajaksi.
Halonen oli Kuopion yliopiston neuvottelukunnan jäsen vuosina 1996–2003, Suomen kuntaliiton valtuuston jäsen vuosina 1997–2001, Hiidenhirvi oy:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 2001–2006, Iisalmen sahat oy:n hallituksen jäsen vuosina 2001–2003, Suomen kuntajohtajat ry:n hallituksen jäsen vuosina 2003–2004, Rukan kokouskeskuksen hallituksen jäsen vuosina 2004–2010, Koillis-Suomen kehittämisyhtiö Naturpoliksen hallituksen puheenjohtaja vuosina 2005–2013 ja 5-tie ry:n hallituksen jäsen vuosina 2006–2013.
Halonen on naimisissa, ja hänellä on neljä tytärtä, jotka ovat syntyneet vuosina 1998, 1999, 2001 ja 2003. Sotilasarvoltaan Halonen on majuri.
Halonen on myös aktiiviuransa päättänyt suomalainen estejuoksija. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Nivalan Urheilijat ja hänen valmentajanaan toimi Kari Tenhunen. Kalevan kisoista Halonen saavutti pronssia 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 1987. Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1995 jälkeen.
Sana (Mali)
Sana on maalaiskunta Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Saye sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen reunalla 45 kilometriä Macinasta kaakkoon. Kunnassa on 28 400 asukasta (vuonna 2009).
Sanan kunta rajoittuu lännessä Macinan piirin Folomanan, Saloban ja Souleyen ja koillisessa Matomon, etelässä Sanin piirin Syn, pohjoisessa Moptin alueen Ténenkoun piirin Diafarabén ja kaakossa Djennén piirin Néma-Badenyakafon kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasankoa.
Kuntaan kuuluu 27 kylää ja 49 pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, markoja, bozoja ja moseja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Lisäksi kasvatetaan durraa, riisiä ja papuja sekä myytäväksi maapähkinää ja sipulia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset ja siipikarja. Kunnan ainoat markkinat pidetään Koèn kylässä.
Sayesta on tieyhteydet Saniin, Djennéen ja Ségou’un. Palveluihin kuuluvat 14 alakoulua, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä Sayen ja Koèn terveysasemat.
Keskuskylän nähtävyyksiä ovat kaunis moskeija, fetisistien talo ja entisen oikeustalon eteishalli.
Virva Rajakallio
Virva Rajakallio (s. 5. huhtikuuta 1967) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Kihniön Urheilijat ja hänen valmentajinaan toimivat Antero Kuivanen sekä Matti Yrjölä. Kalevan kisoista Rajakallio saavutti kuulantyönnön hopeaa vuonna 1987. Samana vuonna hän oli kuulantyönnön hopealla myös sisäratojen SM-kilpailuissa. Virallisissa kilpailuissa Rajakallio ei ole esiintynyt vuoden 1989 jälkeen.
Saloba
Saloba on maalaiskunta Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sarro sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 30 kilometriä Macinasta kaakkoon. Kunnassa on 35 300 asukasta (vuonna 2009).
Saloban kunta rajoittuu pohjoisessa Macinan ja Souleyen, idässä Sanan, etelässä Folomanan ja Tonguén sekä lännessä Ségoun piirin Kamiandougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymävyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 45 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bozoja, bambaroita, markoja ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio, maapähkinä ja pavut.
Sarrosta on huonokuntoiset tieyhteydet Macinaan, Saniin ja Ségou’un. Palveluihin kuuluvat koulut sekä Sarron ja Golokounan kylien terveysasemat.
Monimpebougou
Monimpebougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen länsipuolisella tasangolla 25 kilometriä Macinasta luoteeseen. Kunnassa on 32 900 asukasta (vuonna 2009).
Monimpebougoun kunnan pinta-ala on 2 600 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Macinan, Kokry centren ja Bokyweren, lännessä Nionon piirin Pogon, Nionon, Yeredon Sanionan ja Toridaga-kon sekä pohjoisessa ja idässä Moptin alueen Ténenkoun piirin Karérin ja Diakan kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasankoa. Kunnan eteläosaan ulottuu Nigerin sivuhaara Bokywèrè.
Kuntaan kuuluu 33 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroja, markoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on riisi. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Monimpebougoussa ja Nonon kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Monimpebougoun kautta kulkevat huonokuntoiset tiet Macinasta Nionoon sekä Bokyweresta Diouraan. Palveluihin kuuluvat 19 alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä terveysasema.
Pyhän Marian kirkko (Hadlow)
Pyhän Marian kirkko () on Hadlowissa Englannissa sijaitseva kirkko, jonka English Heritage on luokitellut Grade II* -luokan rakennussuojelukohteeksi. Vanhimmat osat ovat 1100-luvun lopulta.
Kirkon pihalla on suojeltu muistomerkki 30 humalanpoimijalle, jotka hukkuivat 20. lokakuuta 1853 Hart Laken sillalla Medway-joen tulvan aikana. English Heritage on listannut monumentin Grade II -luokan rakennussuojelukohteeksi
Mirja Kangasniemi
Mirja-Liisa Kangasniemi (ent. Järvenpää, s. 13. maaliskuuta 1962 Hämeenkyrö) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen seitsenottelija. Hänen seuranaan oli vuoteen 1986 saakka Kyröskosken Ponsi, jonka jälkeen hän siirtyi urheilemaan Pori Track & Fieldin riveihin. Hänen valmentajanaan toimi Petri Vilkko. Ulkoratojen SM-kilpailuista Kangasniemi saavutti seitsenottelusta kultaa vuonna 1984, kaksi hopeaa vuosina 1981 ja 1983 sekä pronssia vuonna 1987. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista viisiottelussa kaksi kultaa vuosina 1984 ja 1987 sekä pronssia vuonna 1980. Virallisissa kilpailuissa Kangasniemi ei ole esiintynyt vuoden 1994 jälkeen.
Matomo
Matomo on maalaiskunta Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Matomo Marka sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 45 kilometriä Macinasta kaakkoon. Kunnassa on 10 800 asukasta (vuonna 2009).
Matomon kunta rajoittuu etelässä ja lounaassa Macinan piirin Sanan, luoteessa Moptin alueen Ténenkoun piirin Diafarabén sekä idässä Djennén piirin Kéwan ja Néma-Badenyakafon kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 14 kylää ja yksi pikkukylä. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, markoja, bozoja ja songhaita. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on riisi. Matomo Markassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Matomosta on tieyhteydet Saniin, Macinaan, Diafarabéen ja Djennéen. Ainoastaan Sanin tie on liikennöintikelpoinen ympäri vuoden. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua ja terveysasema.