hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
VITJA
VITJA eli Viranomaistietojärjestelmä on Suomen kansalaisista kerättäviä tietoja yhdistelevä hyvin laaja tietojärjestelmä, jolla viranomaiset pyrkivät tehostamaan toimintaansa. Tietojärjestelmällä viranomaiset pääsevät kansalaisten tietoihin nopeammin ja helpommin käsiksi. VITJAssa on Poliisin, oikeusministerin, Rajavartiolaitoksen, Tullin ja Puolustusvoimien tietokantoja ja sitä käyttävä henkilö näkee kerralla kaikki ne tiedot, joihin tällä on käyttövaltuudet. Uusi toiminnanohjausjärjestelmä perustuu Oraclen Siebel-asiakkuudenhallintajärjestelmään ja sen toimittavat Tieto, Fujitsu ja Accenture. Tarvemäärittelyistä ja ohjauksesta vastaavat Poliisihallinto ja Hallinnon tietotekniikkakeskus, Haltik.
Järjestelmä korvaa esimerkiksi Poliisin tärkeimmän tietojärjestelmän, Poliisitietojärjestelmän (PATJA), jonka käyttämiseen poliisimiehellä kuluu jopa 20–30 % työajasta. Esimerkiksi edeltävää PATJA-järjestelmää käyttänyt poliisi joutui henkilön taustatietoja tarkistaessaan käymään läpi useita eri rekistereitä ja aikaa kului perustarkistukseen noin 2,5 tuntia. Nyt tiedot ovat saatavilla heti henkilötunnuksen syöttämällä. Poliisin oli tarkoitus ottaa VITJA käyttöön vuoden 2014 alussa, mutta halu varmistua sen toimivuudesta lykkäsi käyttöönoton ensimmäisen vaiheen tammikuun lopulle. Käyttöönotto ei tapahdu kerralla ja vanhoja järjestelmiä ylläpidetään yhä.
La Côté Feuillée
La Côté Feuillée on viiden hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Chaux-Neuvessa Ranskassa.
Vuonna 1965 aloitettiin La Côté Feuilléen rakennustyöt mutta maaperäongelmien takia rakennustyöt pysäytettiin täysin. Vuonna 1989 rakennustyöprojekti aloitettiin uudelleen ja neljä luonnonmäkeä K90, K57, K28 ja K10 valmistui vuonna 1990, normaalimäkeä lukuun ottamatta ne olivat myös muovitettuja. Vuonna 2010 normaalimäki remontoitiin suurmäeksi ja muovitettu K8-luonnonmäki rakennettiin. Kesällä 2012 myös suurmäen alastulorinteeseen asennettin muovitus.
La Côté Feuilléesta hypätään enimmäkseen yhdistetyn maailmancupia.
Alkuperäinen hyppyrimäki oli kooltaan K90 HS100. Vuoden 2010 remontissa hyppyrimäen K-piste siirrettiin 90 metristä 106 metriin ja HS-piste siirrettiin 100 metristä 118 metriin, remontin yhteydessä vauhtimäkeen asennettiin Ski-Line-latu-ura. Kesällä 2012 hyppyrimäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus.
Mäkiennätyksen 121,5 metriä on hypännyt Sandro Hauswirth.
Naisten mäkiennätyksen 113,0 metriä on hypännyt Léa Lemare.
Kesämäkiennätyksen 118,0 metriä ovat hypänneet Simon Ammann ja Alessandro Batby.
Naisten kesämäkiennätyksen 109,0 metriä on hypännyt Léa Lemare.
Vuonna 1990 valmistui muovitettu K57 HS60 -hyppyrimäki. Kesällä 2017 sitä remontoitiin, muun muassa alastulorinteen muovitus vaihdettiin ja K-piste siirrettiin 56 metriin ja HS-piste siirrettiin 64 metriin.
Mäkiennätyksen 61,5 metriä on hypännyt Luca Egloff.
Naisten mäkiennätyksen 60,0 metriä on hypännyt Agnes Reisch.
Kesämäkiennätyksen 63,0 metriä on hypännyt Enzo Milesi.
Naisten kesämäkiennätyksen 58,5 metriä on hypännyt Océane Paillard.
Neliliikemäärä
Neliliikemäärä on erityisen suhteellisuus­teorian mukainen klassisen kolmi­ulotteisen liikemäärän yleistys neliulotteisessa aika-avaruudessa. Liike­määrä on kolmi­ulotteinen vektorisuure, ja samaan tapaan nelivektori on aika-avaruuden nelivektori. Jos kolmi­ulotteinen liike­määrä on p = ("p", "p", "p") ja energia "E", sen kontra­variantti neliliikemäärä on:
Neli­liike­määrä on ­käyttö­kelpoinen suhteellisuus­teoreettisissa laskuissa, koska se on Lorentz-vektori. Se merkitsee, että on helppo jäljittää, miten se muuntuu Lorentz-muunnoksessa.
Edellä esitetty määritelmä pätee, kun koordinaatit määritellään siten, että "x" = "ct". Joskus ne määritellään siten, että "x" = "t", jolloin neli­liik­emäärän määritelmää on muutettava siten, että "P" = "E"/"c". On myös mahdollista määritellä kovariantti neli­liike­määrä "P", jossa energian etu­merkki on vaihdettu.
Kun lasketaan neliliikemäärän Minkowskin normi, saadaan Lorentz-invariantti suure, joka on suoraan verrannollinen kappaleen massan (lepomassan) neliöön:
kun noudatetaan käytäntöä, jonka mukaan
on erityisen suhteellisuus­teorian mukainen metrinen tensori. Suure ||P|| on Lorentz-invariantti, mikä merkitsee, että sen arvo ei muutu Lorentz-muunnoksissa eli siirryttäessä toiseen koordinaatistoon.
Massallisen kappaleen neli­liike­määrä on sen invariantti massa "m" kerrottuna sen neli­nopeudella:
missä nelinopeus on
Tässä
on Lorentz-tekijä ja "c" valonnopeus.
Erityisessä suhteellisuus­teoriassa on voimassa neli­liike­määrän säilymislaki. Se yhdistää kaksi klassisen fysiikan mukaista säilymis­lakia:
Koillis-Savo (lehti)
Koillis-Savo on tilattava paikallislehti, joka ilmestyy Pohjois-Savossa Kaavin kunnassa. Lehden levikkialueena on Koillis-Savon talousalueen kunnista Kaavin lisäksi Tuusniemen kunta sekä Kuopion kaupunkiin kuuluvat Juankosken ja Riistaveden alueet. Koillis-Savon levikki on 5099 kpl (2015). Lukijoita lehdellä on noin 17 000.
Koillis-Savon päätoimittaja on Pirjo Mononen (1.9. alkaen Minna-Liisa Mathalt). Lehteä julkaisee Savon Media Oy, joka kuuluu Keskisuomalainen-konserniin.
Koillis-Savoa julkaisevassa lehtiyhtiössä käytiin syksyllä 2013 yt-neuvottelut. Säästösyistä johtuen lehti on joutunut supistamaan asiakaspalveluaan. Näkyvin muutos tapahtui vuoden 2014 alussa, jolloin Koillis-Savo muuttui kaksipäiväisestä yksipäiväiseksi. Nykyisin lehti ilmestyy torstaisin.
Paperilehdellä on rinnallaan sähköisiä kanavia, kuten esimerkiksi verkkosivut. Koillis-Savoa voi lukea näköislehtenä tietokoneella tai tabletilla. Vuoden 2014 alussa Koillis-Savo otti käyttöönsä Juttuluuri-nimisen palvelun, jossa paikallislehden tuottamaa sisältöä jaetaan kuluttajille suoraan puhelimeen. Juttuluurista voi lukea uutisia sekä katsella kuvia ja videoita paikallisista aiheista.
Koillis-Savon levikki
Agaminae
Agaminae on agamien heimoon kuuluva alaheimo.
Faija skitsoo
"Faija skitsoo" on suomalaisen popartistin Robinin toinen single hänen esikoisalbumiltaan "Koodi". Single julkaistiin 5. maaliskuuta 2012.
Robinin edelliseen, menestyssingle ”Frontside Ollieen” verrattuna ”Faija skitsoo” menestyi huonosti. Se ei sijoittunut lainkaan Suomen virallisille single- ja latauslistoille.
Kappaleeseen on tehty musiikkivideo, jonka on ohjannut Marko Mäkilaakso. Videolla Robinin isän roolissa nähdään voimamies Jouko Ahola.
Spreepark
Spreepark on Berliinin Plänterwaldissa sijaitseva entinen huvipuisto.
Huvipuisto avattiin Itä-Berliiniin vuonna 1969 nimellä "Kulturpark Plänterwald". Berliinin muurin kaatuessa vuonna 1989 huvipuiston osti Witten perhe, ja sen nimi muutettiin Spreeparkiksi. Huvipuiston vuosittainen kävijämäärä oli tuolloin noin 1,5 miljoonaa. 1990-luvun lopussa kävijämäärät romahtivat, ja lopulta Spreepark suljettiin vuonna 2001. Wittet muuttivat Peruun ja ottivat huvipuistosta mukaansa kuusi huvipuistolaitetta, joiden avulla he perustivat uuden huvipuiston Perun pääkaupunkiin Limaan. Muut laitteet jäivät Spreeparkiin.
Huvipuistoa oli yritetty myydä, mutta ostajaa sille ei löytynyt. Huvipuistolla on rasitteena sopimus, jonka mukaan alueen on oltava huvipuistokäytössä vuoteen 2061 saakka. Nykyään alueella olevat laitteet ruostuvat ja luonto valtaa sieltä itselleen tilaa. Vuodesta 2011 lähtien alueelle tehtiin maksullisia opastettuja kierroksia. mutta kun Berliinin kaupunki osti Spreeparkin maaliskuussa 2014, opastetut kierrokset lopetettiin.
Illalla 10. elokuuta 2014 huvipuistossa raivosi tulipalo, joka tuhosi suuren osan laitteista. Palomiehet havaitsivat alueella kaksi erillistä palopesäkettä, jotka yhdistyivät, sen perustella palo saattoi olla tuhopoltto.
Mana (rockmuusikko)
Mana (taiteilijanimi, s. 26. joulukuuta 1979) on suomalainen rockmuusikko ja musiikkituottaja. Mana toimii nykyisin suomalaisen hard rock -yhtyeen Lordin rumpalina.
Suurimmaksi musiikilliseksi esikuvakseen Mana on maininnut yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen.
Itävallan Grand Prix 2014
Itävallan Grand Prix 2014 (virallisesti Formula 1 Grosser Preis Von Österreich 2014) oli Formula 1 -kauden 2014 8. osakilpailu, joka ajettiin 22. kesäkuuta 2014 Red Bull Ringillä Itävallassa. Edellisen kerran radalla ajettiin kilpaa kaudella 2003, joten F1-sirkus palasi Itävaltaan 11 vuoden tauon jälkeen. Kilpailun voitti Nico Rosberg.Paalupaikalle kauden kahdeksannessa osakilpailussa ajoi Williamsin Felipe Massa ja toiseen ruutuun ajoi Massan tallikaveri Valtteri Bottas. Startissa Massa piti oman paikkansa, mutta kolmannesta ruudusta lähtenyt Mercedeksen Nico Rosberg onnistui ohittamaan Bottaksen ja nousi toiseksi, mutta seuraavalla suoralla Bottas otti paikkansa takaisin. Aika-ajoissa epäonnistunut Lewis Hamilton lähti matkaan yhdeksännestä ruudusta, mutta nousi jo avauskierroksella neljänneksi, Nico Rosbergin perään.
Toisen kierroksen alussa Red Bullin Sebastian Vettel kärsi tekniikkamurheista ja Vettel joutui pysäyttämään autonsa radan varteen. Kierrosta myöhemmin saksalainen sai kuitenkin autonsa liikkeelle, ollen jo kierroksen kärkeä perässä. Myöhemmin kilpailussa Vettel osui Sauberin Esteban Gutiérreziin ja rikkoi etusiipeään. Seuraavalta kierrokselta Vettel keskeytti Red Bullin kotiradalla. Gutiérrez pystyi jatkamaan matkaansa ilman ongelmia. Meksikolaisen ensimmäisellä varikkopysähdyksellä sattunut moka kuitenkin söi aikaa - rengas ei ollut kunnolla kiinni ja Gutiérrez lähti liikkeelle pysäyttäen autonsa varikkosuoralle. Gutiérrez sai seuraavaan kilpailuun kymmenen lähtöruudun rangaistuksen. Varikkopysähdysten yhteydessä Rosberg nousi kilpailun kärkeen, Hamilton toiseksi, ja Bottas putosi kolmanneksi. Massa pudotettiin neljänneksi. Daniil Kvjat keskeytti kierroksella 24 jousituksen petettyä. Kvjatin tallikaveri Jean-Éric Vergne keskeytti kierroksella 59 jarrujen hajottua.
Kilpailun voittoon ajoi Nico Rosberg ennen Lewis Hamiltonia. Valtteri Bottas ajoi kilpailussa kolmanneksi ja otti uransa ensimmäisen palkintosijan. Samaisessa kilpailussa hänestä tuli kautta aikojen seitsemäs suomalainen, joka on ajanut F1:ssä palkintokorokkeelle. Paalulta startannut Felipe Massa ajoi neljänneksi. Viimeisellä kierroksella Daniel Ricciardo onnistui ohittamaan Nico Hülkenbergin ja nousi kahdeksanneksi. Kimi Räikkönen ajoi kymmenenneksi. Kilpailun nopeimman kierrosajan ajoi Force Indian Sergio Pérez (1.12,142), joka sijoittui kilpailussa kuudenneksi lähdettyään ruudusta 16 Kanadan Grand Prix'sta saadun lähtöruuturangaistuksen myötä.
Olli-Pekka Tuomisalo
Olli-Pekka Tuomisalo (s. 1970) on suomalainen saksofonitaiteilija.
Tuomisalo valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi 1999 ja musiikin tohtoriksi 2009 aiheena ”Saksofoni suomalaisessa taidemusiikissa”. Tuomisalo piti Sibelius-Akatemian ensikonserttinsa syksyllä 2002 ja samana vuonna hänelle myönnettiin Suomen Saksofoniseuran Josef Kaartinen -palkinto.
Tuomisalo on uransa aikana esiintynyt yli sata kertaa eri sinfoniaorkestereiden solistina. Hänelle on omistettu noin 50 saksofonisävellystä, joita hän on esittänyt Suomen lisäksi Ruotsissa, Tanskassa, Islannissa, Venäjällä, Belgiassa, Englannissa, Espanjassa, Kiinassa, Ranskassa ja Saksassa sekä kolmella Yhdysvaltain kiertueella.
Tuomisalo toimii saksofoninsoiton lehtorina Musiikkiopisto Juvenaliassa sekä vakituisena avustajana RSO:n, HKO:n ja Avantin riveissä. Tuomisalo esiintyy säännöllisesti pianotaiteilija Risto-Matti Marinin kanssa sekä perinteisin resitaalein että raskasta kamarimusiikkia esittävänä Metallifonia-duona.
Margot Fonteyn
Margot Fonteyn (omaa sukua Margaret Hookham, koko nimi Margot Fonteyn de Arias 18. toukokuuta, 1919, Reigate, Surrey, Britannia - 21. helmikuuta 1991, Panama City, Panama) oli brittiläinen balettitanssija.
Hän oli ensimmäinen kansainvälinen balettitähti joka tuli brittiläisestä koulusta ja tanssiryhmästä. Hänen tulkintaansa Tšaikovskin Prinsessa Ruususen nimiroolissa pidetään aikakautensa parhaana.
Fontayn ja Rudolf Nurejev tanssivat yhdessä paljon sekä klassista ohjelmistoa että heille varta vasten tehtyjä teoksia.
Heidän ensimmäinen yhteinen esiintymisensä "Gisellessä" Covent Gardenissa vuonna 1962 johti mahtaviin aplodeihin ja heidät kutsuttiin lavalle kiittämään 23 kertaa.
Elokuva "Rudy & Margot" kertoo Fontaynista ja Nurejevista.
Papuanharlekiinipenkoja
Papuanharlekiinipenkoja ("Orthonyx novaeguineae") eli aiemmalta nimeltään papuanmaatimali on penkojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Papuanharlekiinipenkojaa tavataan kotoperäisenä Uuden-Guinean saarella. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen, mutta levinneisyysalueensa luoteisosissa se on paikallisesti yleinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustapenkoja
Mustapenkoja ("Orthonyx spaldingii") eli aiemmalta nimeltään mustamaatimali on penkojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustapenkojaa tavataan Australian koillisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sinilakkimaluri
Sinilakkimaluri ("Sipodotus wallacii") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sinilakkimaluria tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Charles Townshend (ulkoministeri)
Charles Townshend, Townshendin ja Raynhamin toinen varakreivi (18. huhtikuuta 1674 Raynham Hall, Norfolk – 21. kesäkuuta 1738 Raynham) oli brittiläinen valtiomies, joka johti Ison-Britannian ulkopolitiikkaa vuosina 1721–1730.
Charles Townshend peri varakreivin arvon isänltään Horatio Townshendiltä vuonna 1687. Hän oli alkuun isänsä tavoin tory, mutta kääntyi myöhemmin whigien kannattajaksi. Townshend nimitettiin 1707 valtakunnanneuvoston ja kuningattaren henkikaartin jäseneksi. Vuosina 1709–1711 hän toimi Ison-Britannian lähettiläänä Haagissa, mutta joutui jättämään paikkansa toryjen palattua kotimaassa valtaan. Noustuaan valtaistuimelle vuonna 1714 hannoverilainen kuningas Yrjö I nimitti hänet valtiosihteeriksi eli hallituksen jäseneksi. Townshend saavutti pian vaikutusvaltaisen aseman hallituksessa. Hän kannatti rauhanomaista ulkopolitiikkaa ja halusi lopettaa puolustusliiton keisarin ja Ranskan kanssa. Tämän seurauksena hän joutui vastakkain Ranskaan suuntautunutta ulkopolitiikkaa kannattaneen James Stanhopen kanssa. Lordi Sunderlandin uskoteltua kuninkaalle Townshendin juonittelevan Walesin prinssin kanssa tätä vastaan Townshend erotettiin hallituksesta joulukuussa 1716. Hänet nimitettiin tammikuussa 1717 Irlannin lordiluutnantiksi, mutta hän jätti tehtävän jo kolmen kuukauden kuluttua. Tämän jälkeen hän muodosti lankonsa Robert Walpolen kanssa whig-puolueen sisäisen opposition.
Whigien sisäiset kiistat saatiin solmittua vuonna 1720, jolloin Townshendistä tuli valtakunnanneuvoston lordipresidentti ja helmikuussa 1721 uudelleen valtiosihteeri. Vuoteen 1724 mennessä hän ja Walpole olivat hallituksen johtavat hahmot. Townshendin merkittävin saavutus oli vuonna 1725 luotu Hannoverin liitto eli Englannin, Ranskan ja Preussin liittoutuminen Itävaltaa ja Espanjaa vastaan. Kun hallituksen vahvaksi mieheksi kohonnut Walpole ei hyväksynyt hänen kannattamaansa sotaa Itävaltaa vastaan, hän erosi hallituksesta toukokuussa 1730.
Viimeisinä vuosinaan Townshend omistautui maanviljelylle. Hän sai lempinimen ”Turnipsi-Townshend”, koska hän pyrki edistämään turnipsien käyttöä vuoroviljelyssä.
Charles Townshendin pojanpoikia olivat kenraali George Townshend ja valtiovarainministeri Charles Townshend.
Naarakoski
Naarakoski sijaitsee Äänekoskella Saarijärven reitin suulla Naarajärven ja Kuhnamon välissä. Putouskorkeus on 1,93 metriä. Se on suojeltu koski koskiensuojelulain nojalla.
Nagaikka
Nagaikka, nagaika, on kasakanpiiska tai myös ruoska, kasakanpamppu, alkujaan nogaitataarien ratsupiiska.
Lotus E21
Lotus E21 on brittiläisen Formula 1 -talli Lotuksen käyttämä auto kaudella 2013. Autolla kilpailivat suomalainen Kimi Räikkönen sekä ranskalainen Romain Grosjean. Räikkösen tilalla kauden kaksi viimeistä kilpailua ajoi toinen suomalainen, Heikki Kovalainen.
Lotus E21 voitti Räikkösen ajamana debyyttikisansa Australiassa. Voitto jäi auton ainoaksi, mutta sen lisäksi kuljettajakaksikko Räikkönen – Grosjean ajoivat yhdeksän kertaa palkintopallille. Räikkönen ajoi Australian lisäksi Intiassa kilpailun nopeimman kierroksen. Lotus oli autollaan lopulta valmistajien MM-sarjan neljäs.
Auto julkaistiin 28. tammikuuta 2013, ensimmäisenä kyseisen kauden autoista.
Lotuksen edellisessä autossa, Lotus E20:ssä, oltiin kehitelty passiivista DRS-systeemiä, mutta sitä ei ikinä tuotu kilpailukäyttöön. Lotus E21:ssä kyseinen järjestelmä on kuitenkin käytössä.
Kauden 2012 autoja oltiin kutsuttu "rumaksi" niiden keulassa olleen porrastuksen vuoksi. Kaudella 2013 porrastuksen kohdalle sai laittaa paneelin, mutta E21:ssä sellaista ei ollut. Perusteluina oli, ettei paneeli tuo aerodynaamista etua sen painoon nähden.
† – Kuljettaja keskeytti, mutta onnistui ajamaan yli 90% kilpailusta mikä oikeuttaa loppusijoitukseen.
Otalammen työväentalo
Otalammen työväentalo on Vihdin Otalammella, osoitteessa Ratatie 13 sijaitseva työväentalo. Rakennustyöt aloitettiin toukokuussa 1934 ja avajaisia vietettiin jo saman vuoden syyskuun lopulla.
Nykyään talo toimii Otalammen työväenyhdistys r.y:n kokous- ja juhlatilana. Työväentalo on myös vapaasti vuokrattavissa kokous ja juhlakäyttöön. Se onkin suosittu hääpaikka ja kyläläisten kokoontumispaikka.
On the Mission
On the Mission on suomalaisen black metal -yhtye Clandestine Blazen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Northern Heritage.
Äänitteestä julkaistiin rajoitettu 200:n kappaleen painos.
Deliverers of Faith
Deliverers of Faith on Clandestine Blazen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Northern Heritage.
Nankiini
Nankiini on tiivis ja melko vahva, yleensä palttinasidoksinen puuvillakangas. Sitä käytetään esimerkiksi tyynyihin. Nankiinin valmistus on peräisin Nanjingistä jossa valmistettiin kellertävää puuvillaa. Myöhemmin se on ollut tavallista puuvilla joka on värjätty.
Oulun Wiikko-Sanomissa kerrottiin:
Charles Townshend (valtiovarainministeri)
Charles Townshend (27. elokuuta 1725 – 4. syyskuuta 1767 Lontoo) oli brittiläinen poliitikko, joka toimi vuosina 1766–1767 valtiovarainministerinä. Hänen veropolitiikkansa on sanottu lietsoneen kehitystä, joka johti Amerikan vallankumoukseen.
Charles Townshendin isoisä oli merkittävä ulkopoliitikko Charles Townshend. Hän oli Townshendin 3. varakreivin toinen poika, ja hänen isoveljensä oli kenraali George Townshend. Charles Townshend valittiin vuonna 1747 parlamentin alahuoneeseen. Toimiessaan 1749–1754 ulkomaankaupan johtokunnan (Board of Trade) jäsenenä hän osoitti kiinnostusta brittiläisten siirtokuntien verotuksen laajentamiseen. Sen jälkeen hän kuului 1754–1755 amiraliteetin johtokuntaan, mutta joutui eroamaan arvosteltuaan voimakkaasti maan hallitusta. William Pittin hallituksen aikana Townshend oli valtakunnanneuvoston jäsenenä. Vuosina 1761–1762 hän oli sotaministeri, keväällä 1763 siirtokuntien ministeri, 1765–1766 valtion kassaministeri ("Paymaster General") sekä kesäkuusta 1766 kuolemaansa asti valtiovarainministeri. Pääministeri Pittin terveyden heikennyttyä Townshend sai vahvan otteen maan hallinnosta.
Townshendin tarmokkuus brittien Amerikan-siirtokuntien verotusasioissa johti lopulta tapahtumaketjuun, jonka seurauksena siirtokunnat menetettiin. Jo siirtokuntaministerinä vuonna 1763 hän halusi siirtää siirtokuntien verotuksesta päättämisen Britannian parlamentille. Vuonna 1765 hän auttoi George Grenvilleä kuuluisan leimaverolain läpiviemisessä. Vähän ennen kuolemaansa Townshend ajoi kesä–heinäkuussa 1767 läpi neljä säädöstä, jotka tunnetaan nimellä Townshendin lait, ja joiden tarkoitus oli lisätä kruunun tuloja 40 000 punnalla vuodessa. Ne kavensivat siirtokuntien itsehallintoa ja asettivat tuontitullin monille siirtokunnille välttämättömille hyödykkeille, kuten lasille ja paperille. Siirtokuntalaisia huoletti etenkin säädös, jonka mukaan virkamiesten palkat maksettaisiin jatkossa tullimaksuista, minkä jälkeen he olisivat siirtokuntalaisten kokouksista riippumattomia. Varsinkin tuontitullit johtivat siirtokunnissa väkivaltaiseen vastareaktioon.
Break (yhtye)
Break oli suomalainen rockyhtye Pietarsaaresta, joka teki kaksi pitkäsoittoa.. Toisen levyn yhtye teki CBS-levymerkille, toisen kustantajana toimi Sonet.
Reviens Moi
Reviens Moi on saksalaisartisti Starbreezen kappale. Sen julkaisi High Five Records artistin toistaiseksi ainoana singlenä 8. lokakuuta 2012. Kappaleesta on tehty myös remix-versioita, jotka julkaistiin samana päivänä singlen kanssa. Vaikka kappaleen esittäjä on saksalainen, sen sanoitukset ovat ranskan kieliset. "Reviens Moi" ei päässyt edes kotimaassaan listoille.
Digitaalinen lataus
Nativistiset liikkeet
Nativistiset liikkeet ovat uskonnollisia ja sosiaalisia liikkeitä, joiden keskeinen idea on vastustaa vieraiden kulttuurien vaikutuksia. Ne tähdentävät oman kulttuurin merkitystä ja erityispiirteitä. Nativistisia liikkeitä ovat esimerkiksi voimakkaasti uskonnolliset cargokultti ja peyotismi. Niihin liittyy myös profeetallisia ja messiaanisia piirteitä.
Vihervesiagama
Vihervesiagama ("Physignathus cocincinus") on agamien heimoon kuuluva liskolaji. Se liikkuu päiväaikaan.
Yksilön pituus on 0,8–1 m. Vihervesiagama on väriltään vihreän tai ruskean sävyinen. Sen poskissa on valkoisia suomuja. Hännässä, joka on litteä, on valkoisia raitoja. Sen niskassa on piikkinen harjas.
Vihervesiagamaa tavataan Kaukoidässä. Sitä esiintyy metsien jokiympäristöissä.
Munia on yhdessä pesueessa 8–12.
Laji syö hyönteisiä, joskus myös pieniä lintuja, sammakkoeläimiä ja matelijoita ja myös hedelmiä.
Natt och Dag
Natt och Dag on ruotsalainen aatelissuku, joka tunnetaan 1200-luvulta. Sen jäseniä oli mukana unionitaisteluissa 1400-luvulla. Suvun vapaaherrallinen haara hallitsi 1652–1675 läänityksenä Iin vapaaherrakuntaa.
Rudolf Gesellius
Rudolf Johan Henrik Gesellius (28. tammikuuta 1875 Helsinki – 18. syyskuuta 1938 Tukholma) oli liikemies ja lahjoittaja, joka sai kauppaneuvoksen arvon.
Geselliuksen vanhemmat olivat liikemies Herman Otto Gesellius ja Emilie Struckmann. Opiskeltuaan sekä kotimaassa että ulkomailla Gesellius ryhtyi työskentelemään 1897 isänsä siirtomaatavaroiden ja viljan tukkuliikkeessä, jonka johtajaksi hän tuli 1903 ja myöhemmin yksinomistajaksi. Gesellius kuului useiden eri pankkien, vakuutuslaitosten ja liikeyritysten, samoin kuin taloudellisten järjestöjen johtoelimiin. Kauppaneuvoksen arvon hän sai 1929.
Geselliuksen puoliso vuodesta 1913 oli Emilie Lindholm (k. 1941). Gesellius perusti puolisonsa kanssa 1928 säätiön lääketieteen, kemian ja fysiikan alan tutkimustyön tukemiseen. Säätiö, joka toimii yhä ja jonka jonka alkupääoma oli 3,5 miljoonaa markkaa, myönsi aikoinaan huomattavan suuria apurahoja. Geselliukset tukivat taloudellisesti myös ruotsalaista vanhainkotia Helsingissä.
Rudolf Geselliuksen veli oli arkkitehti Herman Gesellius ja sisar tekstiilitaiteilija Loja Saarinen.
Townshendin lait
Townshendin lait () on nimitys neljälle säädökselle, jotka Ison-Britannian parlamentti hyväksyi kesä–heinäkuussa 1767. Ne asettivat brittiläisten Amerikan siirtokuntien asukkaiden maksettaviksi epäsuoria kulutusveroja tuontitullien muodossa ja siten siirtokuntalaisten mielestä loukkasivat heidän itsehallintoaan. Siirtokunnissa päätökset olivat hyvin epäsuosittuja, ja ne edistivät Amerikan vallankumouksen puhkeamista. Lakipaketti sai nimensä hankkeen isän, valtiovarainministeri Charles Townshendin mukaan.
Ensimmäinen kokonaisuuteen kuuluneista säädöksistä oli "Suspending Act" (”keskeytyslaki”), jonka mukaan New Yorkin provinssin maakuntakokouksen oli keskeytettävä kaikki toimintansa, kunnes se täyttäisi vuoden 1765 majoituslain ("Quartering Act") määräykset brittijoukkojen majoituskulujen maksamisesta. Toinen säädös (”Townshendin vero”) määräsi tuontitullin maksettavaksi kaikesta siirtokuntiin tuotavasta lyijystä, paperista, lasista, maalista ja teestä. Maksut oli suoritettava satamissa. Tullimaksut oli avoimesti tarkoitettu vain tulojen keräämiseen kruunulle eikä niinkään kaupan säätelyyn. Kolmas säädös asetti tullimaksuja perimään viranomaiskoneiston, jolle annettiin siirtokunnissa lähes mielivaltaiset oikeudet käyttää esimerkiksi kotietsintöjä, vakoojia, rannikkovartioaluksia ja auttamismääräyksiä, ja jonka kulut rahoitettaisiin kokonaan tullimaksuista. Neljäs säädös korotti teestä perittävää tullimaksua, mutta vapautti samalla veroista teen viennin emämaasta siirtokuntiin.
Uudet säädökset herättivät jyrkkää vastarintaa siirtokunnissa, sillä ne uhkasivat siirtokuntien perinteistä itsehallintoa, erityisesti maakunnallisten edustajakokousten oikeutta päättää verotuksesta. Säädöksiä vastustettiin paitsi kiertämällä niitä, myös väkivaltaisesti. Erityisesti Bostonissa toimineet brittiviranomaiset joutuivat hyökkäysten kohteeksi. Maaliskuussa 1770 tapahtuneen Bostonin verilöylyn päivänä kaikki Townshendin lakeihin sisältyneet tullimaksut teetullia lukuun ottamatta kumottiin, vuoden 1765 majoituslakia muutettiin ja brittiläiset miehitysjoukot kutsuttiin pois Bostonista. Tämä rauhoitti tilapäisesti levottomuudet. Jäljelle jäänyt teetullia koskenut laki korvattiin vuonna 1773 niin sanotulla teelailla, joka muodostui uudeksi kiistojen aiheeksi.
Fist of the Northern Destroyer
Fist of the Northern Destroyer on Clandestine Blazen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Northern Heritage.
Night of the Unholy Flames
Night of the Unholy Flames on Clandestine Blazen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä Northern Heritage.
Natur och Miljö
Natur och Miljö r.y on Suomen ruotsinkielisten alueiden luonnonsuojelu- ja ympäristönsuojelujärjestö. Se on puoluepoliittisesti sitoutumaton järjestö, johon kuuluu 20 paikallisyhdistystä ja 12 kuntajäsentä.
Vuonna 1956 perustettiin jaosto nimeltään Delegationen för hembygdsvård, jonka tehtävänä oli toimia linkkinä kuntien ja päättäjien välillä. Vuonna 1969 tehtiin uudistus "", jolloin puheenjohtaja Johan Standertsköljd ehdotti, että se muutettaisiin itsenäiseksi yhdistykseksi. Yhdistyksen toiminta alkoi vuonna 1970. Samana vuonna Suomen Luonnonsuojeluliitto aloitti toimintansa. Silloin yhdistyksen nimeksi tuli Hembygdsvård r.f., mutta vuonna 1980 se sai nykyisen nimensä Natur och Miljö.
Natur och Miljö työskentelee ympäristönsuojelun ja ympäristöpolitiikan piirissä. Se konsultoi päättäjiä muun muassa ympäristölakien valmistelussa ja tarjoaa tietoa luonnonsuojelusta jäsenilleen.
Natur och Miljö kannattaa Itämeren säilyttämistä. Vuonna 2016 se järjesti Helsingin kaupungin ja Luonto-Liiton kanssa Lasten Itämeriprotestin.
Iso osa sen toiminnasta on suunnattu lapsille ja nuorille. Vuonna 1986 se perusti Suomeen ensimmäisen luontokoulun nimeltään Naturskolan Uttern. Nykyään sen lisäksi järjestö ylläpitää kolmea muuta luontokoulua rannikkoseudulla.
Natur och Miljö julkaisee aikakausilehteä nimeltä Finlands Natur. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1941. Se ilmestyy neljä kertaa vuodessa sisältäen reportaaseja ja mielipidekirjoituksia luonnosta ja ekologisesta elämäntavasta. Päätoimittaja on Magnus Östman.
Tillipioni
Tillipioni ("Paeonia tenuifolia") kuuluu pionikasvien ("Paeoniaceae") heimoon. Tillipioni on matalakasvuinen, 40 senttimetrin korkuinen. Sen lehdykät ovat hyvin hienoliuskaiset. Niiden leveys vaihtelee puolesta kuuteen millimetriin. Lajin nimen mukaisesti ne ovat tillimäiset, mutta melko jäykät. Kirkkaan punaisen kukan leveys on neljästä viiteen senttiä. Tuoksu on miellyttävä. Juurakossa on usein perunamaisia mukuloita. Tillipionin kotiseutua ovat Kaukasus, Transsilvania, Ukraina ja Unkari. Se kasvaa siellä kuivilla niityillä. Puutarhassa tillipioni menestyy parhaiten syvämultaisissa kivikoissa ja rinteissä.
Kari Hautamäki
Kari Hautamäki (s. 18. maaliskuuta 1946) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripallovalmentaja ja koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Hautamäki pelasi miesten SM-sarjassa yhden kauden Oulun NMKY:ssä ja tämän jälkeen yhden kauden Pyrinnössä. Pyrinnön päävalmentajana Hautamäki toimi kaksi SM-sarjakautta. Hänen johdollaan Pyrintö voitti Suomen cupin vuonna 1969.
Gustaf Gisselkors
Gustaf Gisselkors (n. 1693 Pohjanmaa – 22. elokuuta 1769) oli suomalainen sotilas ja uskonnollinen vaikuttaja.
Gisselkors kuului inkeriläiseen pappissukuun. Hän otti osaa Suuren Pohjan sodan sotatoimiin Pohjanmaan rykmentin aliupseerina ja seurasi 1714 Tapani Löfvingiä tämän partioretkillä. Vuoden 1718 Norjan sotaretkellä Gisselkorsista tuli vänrikki, 1750 hänet korotettiin kapteeniksi ja Ilmajoen komppanian päälliköksi. Armeijasta Gisselkors erosi 1761. Hän oli liittynyt veljesten Jaakko ja Eerik Erikssonin separatistiseen uskonliikkeeseen ja näiden poistuttua maasta oli liikkeen huomattavimpia edustajia Pohjanmaalla. Vuonna 1736 ja myöhemminkin Gisselkors oli syytettynä epäkirkollisuudesta mutta selvisi tuomiotta. Hänen 1767 uskonystävilleen kirjoittamansa kirje osoittaa silti, että hänen uskonnollinen kantansa oli muuttunut ajan myötä vain jyrkemmäksi.
Fire Burns in Our Hearts
Fire Burns in Our Hearts on suomalaisen black metal -yhtye Clandestine Blazen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Northern Heritage.
Tony Musante
Anthony Peter ”Tony” Musante (30. kesäkuuta 1936 – 26. marraskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan mm. Nino Schibettan roolista HBO:n vankiladraamassa "Kylmä rinki" sekä Peten roolista elokuvassa "New Yorkin unelmia" (1984).
Tony Musante menehtyi 26. marraskuuta 2013 leikkausta seuranneisiin komplikaatioihin.
Church of Atrocity
Church of Atrocity on Clandestine Blazen viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Northern Heritage.
Let Go (Redraman kappale)
"Let Go" on suomalaisartisti Redraman kappale, jonka Sony Music julkaisi singlenä 17. tammikuuta 2014. Kappaleella laulaa myös yhdysvaltalaisartisti Kristinia DeBarge. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa singlen julkaisupäivänä. Sami Joensuun ohjaama video on kuvattu Los Angelesin vanhassa vankilassa.
Peder Waldemar Granberg
Peder Waldemar Granberg (13. syyskuuta 1864 Tampere – 11. marraskuuta 1938 Viipuri) oli suomalainen lääkäri.
Granbergin vanhemmat olivat apteekkari Edvard Granberg ja Paulina Gustafva Sacklén. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1886 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1893, toimi Helsingin yliopiston kirurgisen klinikan assistenttina 1895-1897 ja sen jälkeen vuoteen 1933 saakka eli yli kolmekymmentä vuotta Viipurin lääninsairaalan ylilääkärinä. Granbergia pidettiin erittäin etevänä kirurgina ja lisäksi taitavana sairaalan johtajana. Viipurin lääninsairaala oli Pohjoismaiden suurimpia ja moderneimpia yleissairaaloita hänen erotessaan sen johtajan toimesta. Granberg tunnettiin lisäksi nuorten lääkäreiden tieteellistä ja käytännöllistä toimintaa sairaalassaan merkittävästi edistäneenä henkilönä. Hän otti myös osaa liike-elämään, toimien muun muassa Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n ja Walkiakoski Oy:n johtokunnissa. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1905.
Granberg kuoli naimattomana.
NLL-kausi 2013
NLL-kausi 2013 oli National Lacrosse Leaguen historian 27. kausi. Kauteen osallistui yhdeksän joukkuetta, jotka pelasivat 16:n ottelun mittaisen runkosarjan. Runkosarjan jälkeen kahdeksan joukkuetta jatkoi pudotuspeleihin, jotka pelattiin paras yhdestä menetelmällä.
Mestariksi kruunattiin toista kertaa peräkkäin Rochester Knighthawks, joka loppuottelussa voitti Washington Stealthin. Kausi jäi Washington viimeiseksi, sillä kaudella 2014 joukkue toimii nimellä Vancouver Stealth.
Runkosarjan voitti tilastoin 10–6 (10 voittoa, kuusi tappiota) Itäisen divisioonan Toronto Rock. Läntisen divisioonan voittajaksi kruunattiin lopulta tilastoin 9–7 pelannut Calgary Roughnecks. Läntisen divisioonan joukkueista samoihin tilastoihin ylsivät myös Washington Stealth sekä Edmonton Rush. Itäisen divisioonan Buffalo Bandits oli ainoa joukkue, joka ei selvinnyt pudostuspeleihin.
Runkosarjan arvokkaimmaksi valittiin Calgaryn Shawn Evans.
Pudotuspelien avauskierroksella runkosarjan voittanut Toronto hävisi Läntisen divisioonan viimeiselle, Minnesota Swarmille. Avauskierroksella jatkoon selvisivät Idän toinen, Rochester Knighthawks, sekä Lännen kaksi parasta, Calgary ja Washington.
Toisella kierroksella Rochester onnistui niukasti voittamaan Minnesota, edeten loppuotteluun. Toiseksi joukkueeksi finaaliin eteni Washington, voitettuaan Calgaryn ainoastaan maalin erolla.
Loppuottelussa Rochester voitti Washington maalein 11–10, ja uusi näin edellisen kauden mestaruutensa. Rochesterista tuli NLL:n ensimmäinen tuplamestari sitten Toronto kausien 2002–2003 mestaruuksien.
Eero Neva
Eero Neva on suomalainen koripallovalmentaja.
Neva valmensi Tampereen Pyrintöä miesten SM-sarjassa kaksi kautta vuosina 1983–1985. Ensimmäisellä Nevan-kaudellaan Pyrintö sijoittui SM-sarjassa neljänneksi ja toisella kuudenneksi. Seuraavalla kaudella Neva oli Tapiolan Hongan päävalmentaja. Myöhemmin hän on valmentanut muun muassa Suomen joukkuetta koululaisten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Neva on vaikuttanut Tapiolan Hongassa muun muassa nuorisovalmentajana ja seuran hallituksessa. Neva toimi myös Suomen Koripalloliiton liittovaltuustossa. Hänet palkittiin vuonna 2011 liiton kultaisella ansiomerkillä.
Kaudelle 2014-2015 Neva valittiin Hongan Korisliigajoukkueen apuvalmentajaksi.
Falling Monuments
Falling Monuments on Clandestine Blazen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Northern Heritage.
Hugh Gough
Hugh Gough, Goughin ensimmäinen varakreivi (3. marraskuuta 1779 Limerick, Irlanti – 2. maaliskuuta 1869 St. Helens, lähellä Dublinia, Irlanti) oli brittiläinen sotapäällikkö. Hänen on sanottu johtaneen useampia operaatioita kuin kukaan muu brittiläinen sotilas lordi Wellingtonia lukuun ottamatta.
Goughin isä oli everstiluutnantti Limerickin kaupungin kansalaismiliisissä. Gough liittyi armeijaan 13-vuotiaana. Hän oli brittiläisten miehitysjoukkojen mukana Etelä-Amerikassa ja Länsi-Intiassa 1796–1800. Ostettuaan itselleen majurin arvon 25-vuotiaana Gough kunnostautui Espanjan sotaretkellä 1808–1814, jossa hän komensi Irlannin kuninkaallista musketöörirykmenttiä. Hän osallistui muun muassa Talaveran (1809), Barrosan (1811) ja Vitorian taisteluihin (1813) sekä piiritetyn Tarifan puolustukseen. Gough lyötiin ritariksi vuonna 1815, minkä jälkeen hän oli pitkään rauhanomaisissa tehtävissä, lukuun ottamatta talonpoikien levottomuuksien kukistamista Etelä-Irlannissa 1821–1824. Hänet ylennettiin 1830 kenraalimajuriksi ja nimitettiin 1837 Mysoren armeijan komentajaksi Intiaan.
Gough toimi Kiinan vastaisen sotaretken ylipäällikkönä ensimmäisessä oopiumisodassa 1839–1842. Vuonna 1842 hänet korotettiin baronetiksi ja ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Seuraavana vuonna hänestä tuli Intian joukkojen komentaja. Gough löi Maratin Maharajporen taistelussa 1843 sekä sikhit kahdessa sikhisodassa 1845–1846 ja 1848–1849. Ensimmäisen sikhisodan jälkeen hän sai 1846 päärinarvon ja hänestä tuli paroni Gough. Toisessa sikhisodassa Gough kärsi raskaita tappioita sikhejä vastaan ja sai osakseen kritiikkiä, minkä vuoksi hänet määrättiin korvattavaksi Charles Napierilla. Liitettyään kuitenkin sodan päätteeksi Punjabin kokonaan brittiläiseen Intiaan Goughia ylistettiin ja hänestä tehtiin 1849 varakreivi nimellä "Gough of Goojerat and Limerick". Vuonna 1862 hänet ylennettiin sotamarsalkaksi.
Harmony of Struggle
Harmony of Struggle on Clandestine Blazen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Northern Heritage.
Albumin kansikuvan maalauksen on toteuttanut Jukka Siikala.
Primitive Finland
Primitive Finland on levy-yhtiö Northern Heritagen vuonna 2003 julkaisema split-albumi. Albumi sisältää suomalaisten black metal -yhtyeiden Clandestine Blazen, Annihilatusin, Baptismin, Bloodhammerin, Incriminatedin sekä Blasphemous Evilin kappaleita.
Äänitteen CD-versiosta julkaistiin 1000:n kappaleen painos, ja 10" vinyylejä julkaistiin 333 kappaletta.
Sam Houser
Sam Houser (s. 24. toukokuuta 1971 Lontoo, Englanti) on brittiläinen videopelituottaja sekä Rockstar Gamesin toinen perustaja yhdessä veljensä Dan Houserin kanssa. Sam toimii Rockstar Gamesin johtajana. Sam on toiminut tunnetun Grand Theft Auto pelisarjan toisena tuottajana ja on tehnyt peleihin myös muutaman ääniroolin. Hän on saanut Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 2007.
Fairfax (Oklahoma)
Fairfax on pieni kaupunki Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuonna 2010 sen asukasluku oli 1 380.
Fairfaxin historia alkaa vuodesta 1903 jolloin seudulle vedettiin rautatie. Kaupunki kasvoi tasaisesti, sen tärkeimmät tulonlähteet olivat karjankasvatus, maanviljely ja öljy. Vuonna 1940 kaupungissa oli yli 2400 asukasta. Sen jälkeen, kun öljylähteet ovat alkaneet tyrehtyä, kaupungin väkiluku on kääntynyt laskuun.
John Burgoyne
John Burgoyne (1722 Sutton, Bedfordshire – 4. kesäkuuta 1792 Lontoo) oli brittiläinen kenraali, joka muistetaan parhaiten tappiostaan siirtokuntien armeijalle Yhdysvaltain vapaussodan Saratogan taisteluissa vuonna 1777.
Burgoyne palveli seitsenvuotisessa sodassa (1756–1763) ja komensi 1762 armeijakuntaa Portugalissa. Hän oli myös parlamentin jäsen 1761–1792. Vuonna 1776 kenraalimajuri Burgoyne lähetettiin Kanadaan. Siirtokuntien kapinan puhjettua hän sai komentoonsa 10 000 miehen suuruisen armeijan. Pohjoisesta hyökkäävien Burgoynen joukkojen oli tarkoitus kohdata etelästä hyökkäävät kenraali William Howen joukot ja lännestä hyökkäävät eversti Barry St. Legerin joukot Albanyssa, jolloin Uusi Englanti olisi joutunut eristetyksi muista kapinallisista siirtokunnista. Burgoynen joukot saavuttivat Fort Ticonderogan New Yorkissa 6. heinäkuuta 1777 ja etenivät Hudson-joelle, mutta Philip Schuylerin, Horatio Gatesin ja Benedict Arnoldin komentamat ylivoimaiset siirtokuntien joukot pakottivat hänet pysäyttämään etenemisensä. Howe ja St. Leger eivät päässeet tulemaan Burgoynen avuksi, joten muonan ja ammusten ehtyessä Burgoyne joutui lopulta antautumaan Gatesille Saratoga Springsissä 17. lokakuuta 1777. 5 500–5 700 brittisotilasta jäi vangiksi. Kapinallisten suurvoitto muodostui koko sodan käännekohdaksi.
Amerikkalaiset vapauttivat Burgoynen ja hänen miehensä sillä ehdolla, että he palaisivat Englantiin. Kotimaahan palattuaan hän joutui voimakkaan kritiikin kohteeksi. Hän toimi vielä 1782–1783 ylipäällikkönä Irlannissa, mutta jätti sen jälkeen sotilaspalveluksen. Burgoyne onnistui vielä pääsemään suosioon Lontoon seurapiireissä, ja kirjoitti useita menestysnäytelmiä. Burgoynen näytelmistä suosituin oli 1786 julkaistu "The Heiress" (”Perijätär”) – esimerkiksi Horace Walpole piti sitä aikakauden parhaana komediana.
Marsalkka John Fox Burgoyne (1782–1871) oli John Burgoynen avioton lapsi.
Jarmo Hakanen
Jarmo Hakanen (s. 21. heinäkuuta 1953 Teisko) on suomalainen urheiluvaikuttaja ja liikuntaneuvos. Hänet tunnetaan etenkin yleisurheilun eteen tekemästään työstä. Hän on aktiivinen ja palkittu toimija myös muun muassa koripallossa.
Hakanen on toiminut Tampereen Pyrinnön toiminnanjohtajana vuodesta 1987 lähtien. Suomen Urheiluliiton liittovaltuustoon hän on kuulunut vuodesta 1985, ja sen puheenjohtajana hän on toiminut vuodesta 2013 lähtien.
Hakanen syntyi Teiskossa vuonna 1953, ja vuonna 1965 hän muutti Aitolahdelle. Ylioppilaaksi hän valmistui Messukylän yhteiskoulusta vuonna 1974. Hakanen työskenteli koko lukioaikansa Aamulehden lehdenjakajana koska tarvitsi rahaa. Hän oli työssään omien sanojensa mukaan liiankin tunnollinen. Lisäksi Hakanen harrasti yleisurheilua TU-38:ssa. Hakanen avioitui vuonna 1977, ja liitosta syntyi kaksi tytärtä, Pyrinnön seurajohdossa kunnostautunut Elisa Hakanen (s. 1982) ja yleisurheilun SM-mitalisti Tiina Hakanen (s. 1985). Vuonna 1985 Hakaset muuttivat asumaan Härmälään.
Hakanen aloitti järjestötoiminnan vuonna 1972 toimien SVUL:n Hä­meen pii­rin nuo­ri­so­työ­noh­jaa­ja­na. Viisi vuotta tästä hän oli edennyt piirin yleisurheilujaoston sihteeriksi. Valtakunnallisissa toimissa hän aloitti vuonna 1985. Vuonna 1986 taloudellisissa vaikeuksissa ollut tamperelainen perinteikäs urheilun yleisseura Tampereen Pyrintö valitsi puheenjohtajakseen Mauno Koivulan, joka oli nähnyt Hakasen innon tämän toimittua Tampereen kaupungin vapaa-ajan lautakunnassa vuosina 1976–1985. Koivula pyysi Hakasta hakemaan töitä Pyrinnöstä, ja Hakanen aloittikin työnsä seurassa toimistosihteerinä. Vuodesta 1987 alkaen Hakanen on toiminut Pyrinnön toiminnanjohtajana ja on kyseisessä toimenkuvassa Pyrinnön historian pitkäaikaisin. Hän on suunnitellut jäävänsä eläkkeelle 68-vuotiaana hoidettuaan Tampereella järjestettävät vuoden 2021 Kalevan kisat.
Koripallossa Hakanen on valittu vuoden seurajohtajaksi vuosina 2010 ja 2011. Yleisurheilussa hän oli päätekijöitä muun muassa Tampereen eliittikisaosakilpailun ja Tähtien kisojen luomisessa. Vuonna 2011 Euroopan yleisurheiluliitto palkitsi Hakasen tunnustuspalkinnolla ja opetus- ja kulttuuriministeriö Liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisella ansioristillä. 
Tammikuussa 2014 Hakanen valittiin Suomen urheilugaalassa vuoden urheiluvaikuttajaksi. Hänellä on oma nimilaatta Pyynikin palloiluhallissa. Loppuvuodesta 2018 Hakaselle myönnettiin liikuntaneuvoksen arvonimi.
Hakanen on tunnettu Pyrinnön tarkasta taloudenpidosta, ja hän kritisoi julkisesti etenkin Korisliigan herrasmiessopimusta ulkomaalaispelaajien määrän nostamisesta neljään sekä muita seuroja pitkäjänteisen toimintatavan puutteesta, mikä tuli erityisen ajankohtaiseksi asiaksi vuosina 2015–2016 usean pääsarjaseuran ajauduttua pahoihin talousvaikeuksiin.
Eternal Winter’s Prophecy
Eternal Winter’s Prophecy on Catamenian kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. elokuuta 2000.
John Dalberg-Acton
John Emerich Edward Dalberg-Acton, KCVO, DL (10. tammikuuta 1834 – 19. kesäkuuta 1902)— tunnettu nimellä Sir John Dalberg-Acton, kahdeksas vuodesta 1837 vuoteen 1869 pelkästään Lord Acton—oli englantilainen roomalais­katolisen kirkon historiantutkija, poliitikko ja kirjailija. Hän oli sir Ferdinand Dalberg-Actonin, seitsemännen paronin ainoa poika ja amiraali Sir John Actonin pojanpoika.
Dalberg-Actonin vuonna 1887 kirjeeseen kirjoittamansa ajatelmat, "Valta turmelee, ja absoluuttinen valta turmelee absoluuttisesti" ja "Merkittävät miehet ovat melkein aina pahoja miehiä"; ovat yleisesti tunnettuja.
Nerva (täsmennyssivu)
Nerva voi tarkoittaa seuraavia asioita:
New Year’s Day
New Year’s Day on irlantilaisen rockyhtye U2:n esikoissingle albumilta "War" (1983). Kappale julkaistiin maailmanlaajuisesti singlenä ja se sijoittui Ison-Britannian singlelistalla sijalle 10. Kappaleessa on tunnettu Adam Claytonin bassokuvio.
Kappale käsittelee konflikteja ja Puolan sotatilan kumoamista 1982 uudenvuodenpäivänä.
Hoover Company
Hoover Company on North Canton, Ohiossa perustettu yritys, joka vuonna 1908 aloitti pölynimureiden valmistuksen. Imurin oli kehittänyt ja patentoinut James Murray Spangler. Tuotteen menestyksen vuoksi Yhdysvalloissa "hoover"-sanaa käytetään pölynimureista yleensä.
James Murray Spangler (1848-1915) oli eläessään tehnyt useita maatalouskoneiden patentteja mutta ei huonojen liikemiestaitojensa vuoksi menestynyt niillä. Vuonna 1907 hän oli päätynyt talonmieheksi tavarataloon. Hänen tehtäviinsä kuului siivous, mutta astmaa sairastavalle miehelle se oli ongelmallista, minkä vuoksi hän yritti rakentaa sähköisen lakaisukoneen imemään pölyt pussiin. Moottorin hän otti ompelukoneesta ja pyöritti sillä hihnavälityksellä harjaa ja tuuletinta. Pölypussina hän käytti tyynyliinaa. Saatuaan laitteen toimimaan haluamallaan tavalla hän haki sille vuonna 1907 patenttia, joka myönnettiin seuraavana vuonna. Samana vuonna hän perusti Electric Suction Sweeper Companyn.
Spangler ei onnistunut löytämään rahoitusta laitteidensa sarjatuotannon aloittamiseksi. Susan Hoover oli Spangelerin serkku, joka nähtyään koneen esittelyn kertoi siitä aviomiehelleen William Hooverille (1849-1932). William Hoover oli kauppias, joka myi valjaita hevosille. Näiden myynti oli alkanut kuihtua autojen yleistyessä. Hoover osti Spanglerilta oikeudet patenttiin ja investoi hänen yritykseensä, jonka nimi myöhemmin muutettiin Hoover Companyksi. Spangler jatkoi yrityksessä kuolemaansa vuoteen 1915 saakka kehittäen tuotetaan.
Pelkästään toimiva tekniikka ei tehnyt Hoover-pölynimurista menestystä, vaan myyntiä edisti suuresti uusi myyntimenetelmä. Hoover tarjosi asiakkaille 10 päivän koekäyttöajan. Jos tämä ei ollut tyytyväinen, tämä sai palauttaa laitteen postituskulujen hinnalla. Naisten roolin muuttuminen yhteiskunnassa auttoi myös myyntiä. Ensimmäisen maailmansodan aikana naisia tarvittiin helpottamaan työvoimapulaa, joten kotityön helpottamiseen oli tarvetta.
Ensimmäinen Hoover-pölynimuri painoi lähes 20 kiloa, ja sen liikuttaminen vaati voimaa. Se oli silti pienempi kuin aikaisemmat hevosvetoiset imurit. Vuosien mittaan imurin tehoa kasvatettiin ja painoa vähennettiin. Hooverin pystysuoramalli säilyi samankaltaisena 1900-luvun loppupuolelle saakka.
Hoover Company on nykyään osa Candy-yritystä.
Lasse Rantala
Lasse Rantala (s. 27. heinäkuuta 1974) on suomalainen koripallovalmentaja.
Koripalloilijana Kouvojen Rantala esiintyi seuran edustusjoukkueessa kahdessa ottelussa kaudella 1993–1994.
Kaudella 2005–2006 Rantala toimi BC Nokian päävalmentajana. Kesällä 2013 Pieti Poikolan siirryttyä Tanskan maajoukkueen päävalmentajaksi tuli Rantalasta maajoukkueen apuvalmentaja. Syksystä 2013 lähtien Rantala toimi Poikolan apuvalmentajana myös Tampereen Pyrinnössä päävastuullaan joukkueen hyökkäys. Ensimmäisellä Pyrinnön-kaudellaan Rantala voitti joukkueessa Suomen mestaruuden, ja Baltian liigassa joukkue sijoittui neljänneksi. Kauden aikana Rantala teki myös henkilökohtaista valmennustyötä Petri Heinosen kanssa, ja Heinonen kehittyi kauden aikana ollen muun muassa ensimmäisen loppuottelun ratkaisuhahmoja. Pyrinnön valmennusryhmä teki vuoden jatkosopimuksen heinäkuussa 2014.
Säräjärvi
Säräjärvi on kylä Kiikalassa Salossa Varsinais-Suomen maakunnassa. Kylä sijaitsee sille nimensä antaneen Säräjärven rannalla Kiikalan Johannislundin kulmakunnalla, Lohjan, aiemmin Nummen, rajalla. Sen historiallisia rajanaapureita ovat olleet lännessä Kiikalan Hidoisenpyöli (vuodesta 1963 vir. "Lasikylä") ja idässä Nummen Leppäkorpi.
Historialtaan Säräjärvi on eräs Varsinais-Suomen maakunnan vajaasta neljästäkymmenestä keskiajalla muodostuneesta autiopyölistä eli ulkoveromaasta, jotka olivat varsinaisista kylistä erillisiä, asumattomia mutta silti verolle pantuja maakappaleita. Ainakin osa niistä on saattanut syntyä keskiajan uudisasutuskaudella syntyneitten uudisasutusten autioituessa.
Autiopyölinä nykyisen Säräjärven kylän alue tunnettiin nimillä "Haitonpyöli" tai "Säräkoskenmaa". 1500-luvun alussa sen omisti Kiikalan Saaren kylä, sittemmin se kuului Kiikalan Rekijoen kylän Perttulin talolle, ja 1600-luvulla siellä ollutta myllynpaikkaa vuokrasivat myös Someron Kaskiston ja Suojoen kylien asukkaat. Historialtaan samanlainen autiopyöli oli myös Säräkoskenmaahan lännessä rajoittunut Hidoisenpyöli, jonka omistuksesta eri aikoina olivat käräjöineet useat lähiseudun kylät sekä eräät Perniössä sijainneet kartanot.
Asutus alueella sai alkunsa, kun Säräkoskenmaan ulkoveromaalle vuonna 1757 syntyi Säräjärven torppa joka kuului Kiikalan Saarenkylän Mikolan talolle. Vuonna 1826 Säräjärvestä tuli verollepantu uudistalo, joka luettiin Nummen Leppäkorven kylään. Vuonna 1858 Säräjärvi erotettiin Leppäkorvesta yksinäistaloksi ja tuli taas kuulumaan Kiikalaan. 1860-luvun puolivälissä Säräjärven eli Särämäen yksinäistalon osti viereiselle Hidoisenpyölin ulkoveromaalle vuonna 1813 perustettu Johannislundin lasitehdas, jolla oli käyttöä etenkin talon viljelyksille yhdyskunnan ruokahuollon turvaamiseksi.
Kun Johannislundin lasitehdas vuonna 1960 lopetettiin, muodostettiin pian tämän jälkeen vuonna 1963 varsinaisesta tehdasalueesta Hidoisenpyölin ja Säräjärven kylissä uusi Johannislund-niminen maarekisterikylä. Tämän seurauksena aiemman Säräjärven kylän historiallisesta alueesta pääosa tuli kuulumaan muodostettuun Johannislund-nimiseen yksinäistaloon, ja vain pieni osa kylän historiallisesta alueesta jäi kuulumaan jäljelle jääneeseen Säräjärvi-nimiseen maarekisterikylään.
Birsfelden
Birsfelden on kaupunki Basel-Landschaftin kantonissa Sveitsissä. Kaupungissa on runsaat 10 000 vakinaista, pääosin saksankielistä asukasta.
Birsfelden sijaitsee Birsjoen ja Reinin yhtymäkohdassa, Reinin etelärannalla, noin pari kilometriä Baselista itään muodostaen yhtenäisen taajaman Baselin ja muun muassa Muttenzin kanssa.
Moottoritiet A2 ja A3 ohittavat Birsfeldenin länsi- ja eteläpuolelta.
Rein on koko Sveitsille tärkeä tavarankuljetusreitti. Birsfeldenissä sijaitsee osa kansainvälisen Baselin sataman alueista.