hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Töpöhelttaotsa
Töpöhelttaotsa ("Astrapia brevicauda") on Papua-Uudessa-Guineassa tavattava paratiisilintuihin kuuluva varpuslintulaji.
Kooltaan töpöhelttaotsa on noin 23 cm. Naaras on kooltaan hieman koirasta pienempi. Selästään, siivistään ja vatsastaan laji on väriltään musta. Päälaki ja niska ovat kellertävän vihreät. Nokan alapuolella on pienet siniset heltat ja otsan suurikokoinen heltta on keltainen. Linnun pyrstö on hyvin lyhyt, lähes olematon. Töpöhelttaotsa muistuttaa ulkonäöltään helttaotsaa ("Astrapia carunculata"), mutta eroaa siitä pienemmän kokonsa ja lyhyemmän pyrstönsä perusteella.
Töpöhelttaotsaa tavataan Papua-Uuden-Guinean keski- ja länsiosissa. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja metsien reunat. Lajia tavataan metsistä, jotka sijaitsevat 1 600–2 600 metrin korkeudella merenpinnasta.
Töpöhelttaotsa pesii ympäri vuoden lukuun ottamatta maalis- ja marraskuuta. Koirailla on usein pesä useamman naaraan kanssa. Pesä on tukeva ja kuppimainen. Naaras munii yhden munan ja hautoo sitä vajaat kolme viikkoa.
Töpöhelttaotsan ravinto koostuu pääosin hedelmistä. Lisäksi laji syö pieniä selkärangattomia. Poikasia ruokitaan hyönteisillä sekä sammakoilla ja liskoilla.
Brnon kaupunginmuseo
Brnon kaupunginmuseo () on museo Brnon kaupungissa, Tšekissä. Se on nykyään Špilberkin linnassa.
Museo avattiin 18. syyskuuta 1904 Brnon pormestarin Augustin Wieserin valtaanastumisen 10-vuotispäivänä. Museo sijaitsi nykyisessä uudessa kaupungintalossa. Rakennuksessa oli aiemmin ollut rikkaan porvarin Heinrich Gomperzin luoma näyttely, josta tuli osa museota sen perustamisen jälkeen. Špilberkin linnaan museo siirtyi vuonna 1960.
Brnon kaupunginmuseo omistaa kolme merkittävää kohdetta Brnossa. Špilberkin linnan lisäksi museon hallussa on Měnínin portti, joka on säilynyt ainoana porttina keskiaikaisesta linnoituksesta, ja Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Villa Tugendhat.
Tainionvirta
Tainionvirta on joki, joka alkaa Hartolan Jääsjärvestä. Jokireitti on n. 20 km pitkä ja siinä on viisi koskea. Pudotusta koko matkalle tulee noin seitsemän metriä. Tainionvirta laskee Sysmässä Päijänteeseen.
Tainionvirta on runsas kalajoki ja sen tyypillisiä kaloja ovat taimen ja harjus. Tainionvirran kalastuskausi alkaa jo aikaisin keväällä. Virtaus on tarpeeksi hidasta, jotta kalastus onnistuu kylmän veden aikaan.
Encyclopædia Hebraica
Encyclopædia Hebraica () on hepreankielinen tietosanakirja, joka julkaistiin 1900-luvun jälkipuoliskolla.
Kustantaja Bracha Peli julkaisi yleisen ensyklopedian, jonka päätoimittajana oli professori Joseph Klausner. Bracha Pelin poika Alexander Peli halusi tehdä kattavamman tietosanakirjan.
"Encyclopædia Hebraica" alkoi edetä kesällä 1944, kun perustettiin komitea pohtimaan tietosanakirjan tavoitteita. Ensimmäisen osan painatus alkoi kesällä 1948 samaan aikaan kuin Israelin valtio perustettiin. Tietosanakirjan toteuttamisesta vastanneen työryhmän kunniapuheenjohtajana toimi Israelin presidentti, professori Chaim Weizmann.
Ensimmäinen osa sisälsi hakusanat Alef–Australia (אוסטרליה). Tietosanakirjan ensimmäinen kuva oli Israelin itsenäisyysjulistus. Tietosanakirjan viimeinen hakusana on "Tišrei" (תשרי).
Loistokaija
Loistokaija ("Polytelis swainsonii") on kaakkoisaustralialainen kaijalaji. Sen tieteellinen nimi on annettu englantilaisen lintutieteilijä William Swainsonin mukaan.
Linnun pituus on noin 40 cm ja paino 132–157 grammaa. Koiraan höyhenpuku on pääosin vihreä, alapuolelta kellanvihreä, sen otsa, posket ja kurkku ovat keltaiset, rinnan poikki kulkee leveä punainen vyö ja päälaki sinihohtoinen. Naaras on lähes kokonaan vihreä, reisihöyhet ovat oranssinkeltaiset. Nokka on korallinpunainen, koivet harmaat ja iiris kellanoranssi (koiras) tai keltainen (naaras). Nuori lintu muistuttaa naarasta, sen iiris on vaalean ruskea.
Loistokaijat elävät Australian kaakkoisosassa Uudessa Etelä-Walesissa ja Victoriassa. Kanta on keskittynyt Murrumbidgee- ja Castlereaghjokien valuma-alueille. Lajin populaation koko on noin 6 500 aikuista yksilöä. Se on uhanalainen elinympäristöjen tuhoutumisen takia, sillä metsiä on hakattu muun muassa maanviljelyn, polttopuiden keräilyn ja vieraiden puulajien kasvattamisen tieltä.
Loistokaija on suosittu häkkilintu.
Loistokaijan elinympäristöä ovat jokivarsien eukalyptusmetsiköt, esiintymisalueen itäosissa laji elää myös metsänreunoissa ja avoimissa metsissä.
Loistokaijan pesintä tapahtuu syys–joulukuussa. Pesä on tavallisesti vesistön lähellä kasvavan eukalyptuksen kolossa tai lahossa oksassa. Naaras munii neljästä kuuteen munaa, joita se hautoo keskimäärin 22 päivää. Koiras tuo hautovalle naaraalle ruokaa pari-kolme kertaa päivässä. Poikaset jättävät pesän kuukauden ikäisinä.
Lajin ruokavalio koostuu hedelmistä, pähkinöistä, siemenistä, marjoista, silmuista, kukista ja medestä. Se ruokailee usein yhdessä undulaattien kanssa.
WorldView
WorldView on yhdysvaltalaisen DigitalGlobe-yhtiön kaukokartoitussatelliittien perhe.
Satelliitteja on laukaistu kaksi. Niitä edelsi Quickbird-satelliitit.
Ball Aerospace rakensi DigitalGlobe-yhtiölle yhtiön toisen kuvaavan kaukokartoitussatelliitin, jonka pääasiallinen asiakas on Yhdysvaltain tiedusteluun liittyvä National Imagery and Mapping Agency (NIMA) organisaatio. Satelliitti pystyy ottamaan mustavalkovalokuvia 500 000 neliökilometristä vuorokaudessa. Satelliitti toimii noin 7 vuotta 450 km korkealla radallaan. Sen massa on 2500 kg.
WorldView 2 on toinen sarjan satelliitti, joka laukaistiin 8. lokakuuta 2009.
Satelliitti toimii 770 km:n korkeudessa. Se ottaa pankromaattista kuvaa puolen metrin resoluutiolla ja multispektraalista kuvaa noin kahden metrin tarkkuudella. Tarkkuus on parempi kuin ensimmäisellä satelliitilla ja tämän uskotaan lisäävän kaupallista kysyntää. Kameran optiikkaa kuvaa sen teleskoopin halkaisija: 110 cm.
Satelliitin rakensi koloradolainen Ball Aerospace. Satelliitti painaa 2800 kg ja se toimii 7 vuotta.
Teräsmyrskyssä
Teräsmyrskyssä () on saksalaisen Ernst Jüngerin kirjoittama muistelma ensimmäisestä maailmansodasta. Teos perustuu hänen omaan sotapäiväkirjaansa. "Teräsmyrskyssä" julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1920.
"Teräsmyrskyssä" kuvaa Jüngerin kokemuksia Saksan länsirintamalla joulukuusta 1914 elokuuhun 1918. Jünger julkaisi kirjan aluksi omakustanteena, ja hän muokkasi teosta useasti, niin että viimeinen, seitsemäs versio julkaistiin vuonna 1978. Suomennos perustuu vuoden 1978 julkaisuun.
Kirjasta tuli tavattoman suosittu Saksassa 1920-luvulla, ja se oli maan toiseksi myydyin kirja Thomas Mannin "Buddenbrookien" jälkeen. Jünger kuvaa teoksessa sotilasuraansa 73. fusilieerirykmentissä (1. hannoverilainen). Hän osallistui taisteluihin mm. Champagnessa, Les Épargesissa, Arrasissa, Guillemontissa, Ypresissä ja Cambraissa sekä Saksan kevätoffensiivissa. Hän haavoittui sodassa 14 kertaa, joista viisi luodin osumasta. Vakavin Jüngerin haavoittumistapaus sattui 23.8.1918, kun luoti lävisti hänen rintakehänsä.
Kanzashi
Nykyään kanzasheja käyttävät useimmiten morsiamet ja ammattimaiset kimonon käyttäjät kuten geishat, tayūt ja yūjot sekä perinteisten taiteenlajien taitajat. Nuoret japanilaiset naiset ovat kuitenkin alkaneet käyttää kanzasheja lisäämään elegantin osan pukuunsa.
Kanzasheja valmistetaan monista eri materiaaleista kuten lakatusta puusta, kullalla tai hopealla
päällystetystä metallista, kilpikonnankuoresta, silkistä ja muovista. Varhaiset bakeliittikanzashit ovat haluttuja keräilyesineitä.
Kanzasheja on monenlaisia ja niitä käytetään monin eri tavoin. Geisha kanzashien tyyli ja sijoitus osoittavat valistuneelle katsojalle hänen statuksensa ensi silmäykseltä. Maikot käyttävät enemmän ja koristeellisemia kanzasheja kuin geishat ja etenevät koulutuksensa mukaan kampauksesta toiseen, joihin liittyvät tietyllä tavalla puetut kanzashit.
Elmo (nukkehahmo)
Elmo on fiktiivinen hahmo lasten televisiosarjassa "Seesamtie". Hän on karvainen, punainen muppetti, jolla on isot valkoiset silmät ja oranssi nenä. Elmon paras ystävä on Zoe-niminen muppetti.
Elmo puhuu itsestään kolmannessa persoonassa, esimerkiksi Elmo ei sano, että ""minulla on kysymys"", vaan sanoo ""Elmolla on kysymys"". Se johtuu osittain siitä, että hänet kuvataan vasta kolme vuotta vanhana.
Heikki Järn
Heikki Allan Järn (s. 23. syyskuuta 1941 Karkkila) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi koko uransa HIFK:ssa vuosina 1964–1972. Järn voitti siellä kapteenina kaksi Suomen mestaruutta (1969 ja 1970) sekä kaksi SM-pronssia (1971 ja 1972).
Järn pelasi urallaan myös yhdet MM-kilpailut Sveitsissä vuonna 1971 sekä Sapporon talviolympialaisissa vuonna 1972.
Ivo Žďárek
Ivo Žďárek (6. marraskuuta 1960 – 20. syyskuuta 2008) oli tšekkiläinen diplomaatti. Hän opiskeli muun muassa Stanfordin yliopistolla. Hän oli vuosina 1995–1999 pääkonsulina Shanghaissa, Kiinassa. Vuosina 2004–2008 hän oli suurlähettiläänä Vietnamissa ja elokuusta 2008 Pakistanissa.
Žďárek kuoli terrorismin uhrina, kun Islamabadin Marriott-hotelli joutui pommituksen kohteeksi Pakistanissa syyskuussa 2008. Hänellä oli vaimo ja kaksi lasta.
Tarpon Springs
Tarpon Springs on kaupunki Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki kuuluu Pinellasin piirikuntaan. Vuonna 2007 tehdyn väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 23 074 asukasta. Pinta-alaa Tarpon Springsillä on 43,8 neliökilometriä. Kaupungin pormestarina toimii David O. Archie.
Kreikalle kuuluvat Egeanmeren saaret Sými ja Kálymnos ovat solmineet Tarpon Springsin kanssa ystävyyskaupunkisuhteet.
Vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan Tarpon Springsissä asui 23 074 ihmistä, joista naisia oli 11 796 ja miehiä 11 278. Kaupungin väestöstä 74,1 prosenttia oli valkoisia, 12,4 % mustia tai afroamerikkalaisia, 4,3 % aasialaisia, 0,8 % amerikanintiaaneja tai Alaskasta kotoisin olevia, 0,1 % Havaijilta tai muilta Tyynenmeren saarilta kotoisin olevia ja 6,2 % muiden rotujen edustajia. Kahta tai useampaa rotua edustavia oli 2,1 %. Hispaanoja ja latinoja oli 14,7 % väestöstä.
Väestön keski-ikä oli 47,7 vuotta. Alle viisivuotiaita oli vuonna 2007 860, 18 vuotta täyttäneitä 18 738 ja yli 65-vuotiaita 5 570.
Tarpon Springsissä asuu prosentuaalisesti eniten kreikkalaisperäistä väestöä kuin missään muualla Yhdysvalloissa.
Miroslav Vodovnik
Miroslav "Miran" Vodovnik (s. 11. syyskuuta 1977 Maribor, Jugoslavia) on slovenialainen kuulantyöntäjä.
Vodovnik sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 yhdenneksitoista tuloksella 19,34. Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 hän oli seitsemäs työnnettyään 19,46 ja saman vuoden Osakan MM-kilpailuissa kuudes tuloksella 20,67. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän sijoittui kahdeksanneksi työnnettyään 20,50. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010, Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui.
Vodovnik teki ennätyksensä 20,76 voittaessaan Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Thessalonikissa 2007. Hallissa hän on työntänyt parhaimmillaan 20,68 vuonna 2008. Kiekonheitossa hänen ennätyksensä on 53,61. Hän on voittanut useita Slovenian kuulantyöntömestaruuksia.
Konna ja Koukku jyrää taas
Konna ja koukku jyrää taas (DVD-julkaisussa nimellä "Konna ja koukku 2") on Hal Needhamin ohjaama "Konnan ja Koukun" jatko-osa, joka valmistui vuonna 1980. Elokuvassa ovat mukana kaikki ensimmäisen osan näyttelijät.
Tällä kertaa Iso-Enos Burdette ja hänen poikansa Pikku-Enos haluavat Bo ”Bandit” Darvillen lähtevän matkaan lastinaan tiine elefantti. Bo on kuitenkin eronnut naisystävästään Carriesta ja ratkennut juomaan. Vanha ystävä, rekkakuski Cledus ”Lumimies” Snow, houkuttelee Carrien mukaansa ja pian kolmikko onkin jo tien päällä. Matkalla he törmäävät eksyneeseen lääkäriin, joka toteaa norsun olevan tiine, ja matka mutkistuu. Lisäksi šeriffi Bufford T. Justice aikoo maksaa kalavelat Bo’lle.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano näki jatko-osassa rahastuksen makua ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, kun ensimmäinen "Konna ja Koukku" sai häneltä kolme tähteä.
The Last Kiss
The Last Kiss on rap-artisti Jadakissin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 7. huhtikuuta 2009.
Albumi sijoittui kolmannelle sijalle Billboard 200 -listalla 135 000 kappaleen viikkomyynnillään. Nyt albumia on myyty Yhdysvalloissa yli 320 000 kappaletta.
Musta syyskuu
Musta syyskuu tarkoittaa seuraavia asioita
Mikael Hedlund
Mikael Hedlund (s. 1976) on ruotsalaisen Hypocrisy-yhtyeen basisti. Hän liittyi Hypocrisyyn vuonna 1992 ja on soittanut yhtyeen jokaisella levyllä.
Hedlund asuu Saksassa.
Adam Goldstein
Adam Michael Goldstein (30. maaliskuuta 1973 Philadelphia – 28. elokuuta 2009 New York) oli yhdysvaltalainen DJ ja remixaaja. Hänet tunnettiin myös hänen taiteilijanimellään DJ AM. Hän työsti muun muassa Papa Roachin, Madonnan ja Will Smithin albumeita. Hän kuului myös Crazy Town -ja TRV$DJAM -yhtyeisiin ja toimi rumpalina Time in Malta -yhtyeessä.
Goldstein syntyi Philadelphiassa, Pennsylvanian osavaltiossa 30. maaliskuuta 1973. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä käytti erilaisia lääkkeitä päihtymistarkoitukseen ja oli salaa homoseksuaali. Hänen isänsä joutui myös vankilaan syyllistyttyään pankkipetokseen. Hän kuoli vankilassa myöhemmin AIDSiin. Myöhemmin myös Adam alkoi käyttää huumeita ja hänen äitinsä vei hänet hoitoon.
20-vuotiaana Adam aloitti DJ-uransa, nähdessään Herbie Hancockin esittämässä kappalettaan "Rockit" Grammy Awardsissa. Adam myös taisteli huumeriippuvuuttaan, erityisesti crackia vastaan. Hän yritti myös itsemurhaa, mutta epäonnistui siinä, koska ase ei lauennut. Pian sen jälkeen Adam raitistui hieman ja meni AA-tapaamisiin ja keskittyi DJ:n uraansa. Adam katkaisi myös välinsä ystäviinsä, jotka yhä käyttivät lääkkeitä. Hän sai myös töitä eri klubeilta DJ:nä. Raitistuttuaan hän menetti painostaan 60 paunaa. Adam pysyi myös 11 vuotta raittiina.
Perjantaina 28. elokuuta 2009 kello 17.20 Goldstein löydettiin kuolleena hänen New Yorkin asunnostaan. Kuolinsyyksi todettiin "akuutti päihtymistila". Hän oli kuollut kokaiinin, oksikodonin, hydrokodonin, loratsepaamin, klonatsepaamin, alpratsolaamin, difenhydramiinin (Benadryl) ja levamisolin yhteisvaikutukseen.
Adam Goldsteiniä parodioitiin komediasarja South Parkin 13. tuotantokauden kahdeksannessa "Dead Celebrities" -jaksossa, jossa Kyle Broflovskiin veli Ike näkee kuolleita julkkiksia mukaan lukien Michael Jacksonin haamu.
Alice in den Städten
Alice in den Städten (esitetty Suomessa myös nimellä "Alice kaupungissa") on Wim Wendersin ohjaama saksalainen road movie vuodelta 1974. Se on ensimmäinen osa Wendersin kolmiosaisesta tie-elokuvien sarjasta, johon kuuluvat lisäksi elokuvat "Väärä liike" (1975) ja "Kings of the Road" (1976).
Mustavalkoisena kuvattu "Alice in den Städten" oli ensimmäinen Wendersin ohjaustyö, jonka kuvaukset tehtiin osittain Yhdysvalloissa. Elokuva voitti vuoden 1974 Saksan kriitikoiden palkinnon. Sitä on verrattu usein elokuvaan "Chaplinin poika".
Valokuvaaja-journalisti Phillip Winterille (Rüdiger Vogler) on annettu tehtäväksi kirjoittaa Yhdysvaltoja käsittelevä artikkeli, mutta tehtyään matkan maahan hän ei onnistukaan kirjoittamaan siellä näkemistään asioista. Niinpä Winter päättää palata kotiin. Sattuman oikusta hänen matkaansa tarttuu Alice-niminen yhdeksänvuotias pikkutyttö, jonka kanssa hän matkustaa ympäri Saksaa tavoitteenaan löytää tytön isoäiti. Alicella (Yella Rottländer) ei ole minkäänlaista käsitystä siitä, missä tämä asuu, ja ainoana vihjeenä isoäidin olinpaikasta heillä onkin kuva tämän asunnon etuovesta, jossa ei näy talon numeroa.
Kairon sopimus
Kairon sopimus oli 27. syyskuuta 1970 Jordanian sisällissodan lopettamiseksi solmittu sopimus. 27. syyskuuta solmittiin rauhansopimus Kairossa Jordanian kuningas Husseinin ja Palestiinan vapautusjärjestön johtajan Jasser Arafatin välille.
Nasserin johtama Egypti ja monet muuta arabimaat halusivat säilyttää arabien yhtenäisyyden ja sen takia tukivat sopimuksen tekoa. Sopimuksen solmimisen takia PFLP vapautti kaappaamiensa lentokoneiden matkustajat. Sopimus syntyi Egyptin presidentti Gamal Abdel Nasserin aloitteesta. Nasser itse kuoli sydänkohtaukseen seuraavana päivänä. Hajaannus arabimaailmassa olisi merkinnyt Nasserille uutta suurta takaiskua.
Kairon arabivaltioiden kokoukseen osallistui yhdeksän arabivaltiota. Joukossa oli muun muassa Sudanin presidentti Jaafar Nimeiry, joka oli ollut mukana välitysprosessia valmisteltaessa sekä Saudi-Arabian kuningas Faisal, Kuwaitin emiiri Sabah III Al-Salim Al-Sabah, Libyan johtaja Muammar Gaddafi, Libanonin presidentti Suleiman Franjeh, Tunisian pääministeri Bahi Ladgham sekä Pohjois-Jemenin edustaja Ahmed al-Shami.
Nasser oli vedonnut tulitaukoon Jordanian ja PLO:n välille. Neljätoistakohtaisessa sopimuksessa määrättiin sotilaalliset operaatiot lopettavaksi ja sotavankien vapautus sekä joukkojen vetäminen normaaleihin tukikohtiinsa. Sopimuksessa määriteltiin myös aselevon valvontakomission valtuudet ja velvoitteet.
Kuningas Hussein nimitti 26. syyskuuta Jordaniaan uuden hallituksen, jonka pääministeriksi tuli palestiinalainen Ahmed Toukan, mutta hallituksessa istuvien sotilashenkilöiden läsnäolo ei vedonnut vastapuoleen ja 70-vuotiaalla Toukanilla ei ollut palestiinalaisten täyttä tukea. Jordanian kuningas ja Palestiinan vapautusjärjestön johtaja Jasser Arafat allekirjoittivat 13. marraskuuta Ammanissa sopimuksen, jonka laatijana oli tunisialainen diplomaatti Bahi Ladgham.
Maikkulan koulu
Maikkulan koulu on Oulussa sijaitseva yhtenäiskoulu, joka on perustettu vuonna 2010. Maikkulan yhtenäiskoulu kattaa peruskoulun kaikki vuosiluokat yhdestä yhdeksään. Vuosiluokat 1-6 saavat opetusta vuonna 1989 valmistuneessa Maikkulanraitin alakoulussa ja vuosiluokat 7-9 viereisessä kaksi vuotta myöhemmin valmistuneessa Maikkulan yläkoulussa. Koulun rehtorina toimii Mauno Hiltunen.
Leon Jackson
Leon Jackson (s. 30. joulukuuta 1988 Whitburn, West Lothian, Skotlanti) on skotlantilainen laulaja, joka voitti brittiläisen "The X Factor" -kykyjenetsintäohjelman neljännen tuotantokauden vuonna 2007. Hänen esikoisalbuminsa "Right Now" ilmestyi lokakuussa 2008.
Uvis Helmanis
Uvis Helmanis (s. 10. kesäkuuta 1972) on Latvian koripallomaajoukkueen kapteeni sekä pelaaja. Seuratasolla hänen joukkueensa on Barons LMT.
Jouni Haikonen
Jouni Haikonen on suomalainen entinen koripalloilija. Haikonen voitti pelaajaurallaan kolme Suomen mestaruutta Helsingin NMKY:n paidassa vuosina 1984, 1985 ja 1987. Hän on ensimmäinen pelaaja Suomen koripallomaajoukkueessa, joka on onnistunut kolmen pisteen heitossa maaottelussa. Ensimmäisessä maaottelussaan hän heitti 19 pistettä, joka on historian toiseksi paras maaotteludebyytti.
Kim Kye-gwan
Kim Kye-gwan (; s. 6. heinäkuuta 1943 Pohjois-P’yŏngan, Korea) on Pohjois-Korean varaulkoministeri. Hän on ollut johtava hahmo maiden välisissä neuvotteluissa, kuten Pohjois-Korean, Kiinan, Etelä-Korean, Yhdysvaltain, Venäjän ja Japanin välisissä kuusikantaneuvotteluissa Pohjois-Korean joukkotuhoaseista.
Elokuussa 2009 Kim Kye-gwan tuli tervehtimään Bill Clintonia lentokentälle tämän tultua Pjongjangiin neuvottelemaan Laura Lingin ja Euna Leen vapauttamisesta.
Jacob Pitman
Jacob Pitman (1810–1890) oli englantilainen arkkitehti. Hän muutti nuorena Australiaan, ja toimi siellä arkkitehtina ja rakentajana, perusti swedenborgilaisen seurakunnan ja opetti veljensä Isaac Pitmanin kehittämää pikakirjoitusjärjestelmää.
Pitman lähti Australiaan vuonna 1837, samana vuonna jolloin hänen veljensä Isaac Pitman julkaisi pikakirjoitusjärjestelmänsä. Hän toi mukanaan Isaacin laatimia oppikirjoja ja opetti järjestelmää Australiassa.
Pitman oli syvästi uskonnollinen: hän perusti Adelaideen vuonna 1844 swedenborgilaisen seurakunnan ja toimi sen johtajana vuoteen 1859 asti.
Yhdystie 9572
Yhdystie 9572 on yhdystie, joka kulkee Muonion ja Kittilän kuntien alueella Lapissa. Tien pituus on 10,6 km.
Yhdystie 9572 eroaa Kittilän Rauhalassa kantatiestä 79, kulkee luoteeseen Jerisjärven itäreunaa ja päättyy Muonion puolella tielle 957. Tie on normaali päällystetty kapeapientareinen kaksikaistainen maantie.
Tien kummassakin päässä oli jo aiemmin päällystämättömät tiet paikallista liikennettä varten, mutta päiden välissä oli vain merkitsemätön vaelluspolku. 1990-luvun alussa tieyhteys rakennettiin kiistelyn jälkeen kansallispuiston läpi. Tiehanke oli tullut vireille jo vuonna 1982. Rakentamispäätöstä vastustivat muun muassa Nuorten Naisten Kristillinen Yhdistys, jolla on Tunturikeimiö-niminen maja tien läheisyydessä ja Suomen luonnonsuojeluliitto. Tietyömaalla tien rakentamisen vastustajat kahlitsivat itsensä kaivinkoneisiin.
Erityisesti matkailuyrittäjät kannattivat tien rakentamista, sillä se lyhentää matka-aikaa Kittilästä Hotelli Jerikseen ja Pallakselle noin kymmenen minuuttia. Aiempi reitti kiertää Jerisjärven etelä- ja länsipuolelta kantatietä 79 ja seututietä 957 pitkin; matka on noin 20 km pidempi.
Samantha Ronson
Samantha Ronson (s. 7. elokuuta 1977 Lontoo) on brittiläissyntyinen DJ ja laulaja-lauluntekijä. Hän asuu tällä hetkellä Los Angelesissa.
Ronson syntyi Lontoossa 7.8.1977 ja kasvoi kaupungin St John's Woodin alueella. Kun hän oli kuuden vanha, hänen vanhempansa erosivat. Samantha muutti sisarustensa, äitinsä ja äidin uuden miesystävän, Foreigner-kitaristi Mick Jonesin kanssa New York Cityyn. Hänen vanhempansa ovat aškenasijuutalaisia, ja perheellä on esi-isiä Itävallasta, Liettuasta ja Venäjältä. Ronsoneiden alkuperäinen sukunimi oli Aaronson, mutta Samanthan isoisä Henry Ronson muutti sen Ronsoniksi. Hän on juutalainen. Hänen kaksoissiskonsa on muotisuunnittelija Charlotte Ronson ja isoveli musiikkituottaja Mark Ronson.
16-vuotiaana hän kuului "Low Lifes" -nimiseen yhtyeeseen.
Ronson soitti levyjä MTV:n vuoden 2001 uuden vuoden aatto -showssa Times Squarella. Vuonna 2002 Duncan Sheikin ilmoitettiin olevan yksi Ronsonin keväällä ilmestyvän albumin tuottajista. Vuonna 2004 Ronson toimi DJ Chazesin lämppärinä tämän Schizophrenic-kiertueella.
Ronsonista tuli ensimmäinen rock-artisti hiphopiin erikoistuneen Roc-A-Fella Records -levy-yhtiön listoille. Ronson julkaisi neljä laulua, "Pull My Hair Out", "Fool", "If It's Gonna Rain" ja "Built This Way, jotka eivät kuitenkaan saavuttaneet sen suurempaa menestystä, ja kirjoitti ja nauhoitti ensimmäisen albuminsa "Red". Sitä ei ikinä virallisesti julkaistu, mutta kappaleita saattoi ladata Ronsonin MySpace-sivuilta. "Built This Way" -kappaletta kuullaan myös Mean Girls -elokuvassa, jossa pääosissa olivat Lindsay Lohan ja Rachel McAdams.
Vuonna 2011 ilmestyi Broken Toys Records -levy-yhtiön nimissä Samantha Ronson & The Undertakersin albumi "Chasing the Reds".
Akim Tamiroff
Akim Tamiroff (29. lokakuuta 1899 – 17. syyskuuta 1972) oli venäläinen näyttelijä, joka näytteli yhdysvaltalaisissa, ranskalaisissa ja italialaisissa elokuvissa. Hän sai kaikkien aikojen ensimmäisen parhaan miessivuosan Golden Globe -palkinnon, elokuvasta "Kenelle kellot soivat" (1943). Hän sai myös parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuudet elokuvista "Idässä palaa" (1936) ja "Kenelle kellot soivat".
Tamiroff muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1923, ja aloitti näyttelemisen elokuvissa vuonna 1932. Hän esiintyi muun muassa elokuvissa "Bengalin sankarit" (1935), "The Great McGinty" (1940), "Tyhjäntoimittajien kerho" (1942), "Pahan kosketus" (1958), "Kovat kaverit" (1960) ja "Topkapi" (1964). Hän oli naimisissa Tamara Shaynen kanssa kuolemaansa 17. syyskuuta 1972 asti, jolloin hän kuoli syöpään. Tamiroffille on myönnetty tähti Hollywood Walk of Famelle.
Demjan Bednyi
Demjan Bednyi (, oikealta nimeltään Jefim Aleksejevitš Pridvorov, Ефи́м Алексе́евич Придво́ров; 13. huhtikuuta 1883 H’ersonin läänin Gubovkan kylä – 25. toukokuuta 1945 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija.
Jefim Pridvorov syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Kyläkoulun jälkeen hän opiskeli armeijan lääkintäkoulussa (1896–1900), palveli armeijassa (1900–1904) ja opiskeli Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa (1904–1908). Vuosina 1914–1915 hän oli armeijassa lääkintämiehenä.
Runoilijan ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1899. Vuodesta 1911 lähtien hän käytti tekijänimeä "Demjan Bednyi". Vuonna 1912 hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen ja alkoi toimi Pravdan avustajana. Vuonna 1913 ilmestyi Ivan Krylovia jäljittelevä kokoelma "Basni" (”Eläinsatuja”).
Bednyin tuotanto on bolševikkipuolueen linjaa noudattelevaa vallankumouksellista agitaatio- ja propagandarunoutta. Hänen satiiriset, ajankohtaisiin tapahtumiin perustuvat eläinsatunsa, runoelmansa, runomuotoiset pakinansa ja pamflettinsa saivat valtavan suosion erityisesti Venäjän kansalaissodan aikana. Lenin arvosti Bednyitä agitaattorina, mutta kiinnitti huomiota hänen karkeaan kansanomaiseen tyyliinsä.
1930-luvulla Bednyin teokset saivat osakseen murskaavaa kritiikkiä. Näytelmää "Bogatyri" (”Sankarit”, 1936) arvosteltiin Venäjän historian ja venäläisen kansanluonteen vääristelystä. Vuonna 1938 Bednyi erotettiin Neuvostoliiton kirjailijaliitosta ja kommunistipuolueesta, mutta toisen maailmansodan aikana hän toimi jälleen propagandarunoilijana. Vuonna 1952 julkaistussa NKP:n päätöksessä Bednyin teoksien uudelleenjulkaisuja arvosteltiin ”mitä karkeimmista poliittisista vääristelyistä”, mutta myöhemmin häntä pidettiin ”yhtenä sosialistisen realismin perustanlaskijoista”, joka ”vaikutti neuvostorunouden kehitykseen, kansanomaisti runouden kieltä ja uudisti eläinsadun lajityyppiä”. Runoilija on palkittu Leninin ja Punalipun kunniamerkeillä.
Cinema 180
Cinema 180 oli vuosina 1981–2004 toiminut elokuvateatteri Särkänniemen elämyspuistossa Tampereella.
Cineman ensimmäisinä kesinä se sijaitsi niemen toisessa päässä nykyisen Troikan paikalla, kunnes se muutti Korkkiruuvi-radan ympäröimäksi vuonna 1988. Cinema 180 -teatterista on jäljellä enää teltta, valkokangas, siniset pressuverhot oviaukoissa sekä maalaus jossa lukee: Super Cinema 3D (joka antaa kuvan siitä, että Cinema oli joskus ollut kolmiulotteinen). Maalaus koostuu parista hevosella ratsastavasta cowboysta, joista kummatkin tähtäävät revolvereilla vasemmalle puolelleen ja ampuvat. Maalauksen oikeassa laidassa mustan aidan päällä istuskelee oranki. Katsojilla saattoi huomata 3D-lasit päässään.
Teltassa esitettiin simulaattorifilmejä, jotka koostuivat eri jaksoista, joissa muun muassa lenneltiin vuoriston kielekkeillä ja ajeltiin vuoristoradassa. Kuvaa heijastettiin 70 mm filmiltä valkokankaalle pyöreänmuotoisessa teltassa. Erikoisinta teatterissa oli se että siellä ei ollut istuimia, jolloin tasapaino oli koetuksella ajelufilmin peittäessä näkökentän. Ensimmäisinä kesinä teatterissa jaettiin 3D-laseja näytöksen ajaksi, myöhemmin kuva muuttui kuitenkin kaksiulotteiseksi. Pituusrajaa ei ollut, mutta näytöksiä ei suositeltu perheen pienimmille.
Jim Bakker
James Orsen ”Jim” Bakker (s. 2. tammikuuta 1940 Muskegon, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiosaarnaaja. Hän on entinen Assemblies of God -pastori. Hän juonsi "The PTL Club" -ohjelmaa silloisen vaimonsa Tammy Faye Bakkerin kanssa ja perusti Etelä-Carolinaan kristillisen huvipuisto Heritage USA:n.
Bakker tapasi vaimonsa Tammy Fayen vuonna 1960 Minnesotassa opiskellessaan. Pari meni naimisiin vuonna 1961 ja sai kaksi lasta, joista nuorempi on pastori Jay Bakker. Vuonna 1992 pari erosi. Vuonna 1998 Bakker meni uusiin naimisiin Lori Bakkerin kanssa.
Vuonna 1989 Bakker tuomittiin 45 vuoden vankeuteen ja 500 000 dollarin sakkoihin. Hänet todettiin syylliseksi 24 syytekohtaan, muun muassa kahdeksaan postipetokseen. Hän istui Minnesotassa Federal Medical Centerissä, jossa hän oli Lyndon LaRouchen sellikaveri. Marraskuussa 1992 Bakkerin tuomio lyhennettiin vain kahdeksanvuotiseksi. Elokuussa 1993 hänet siirrettiin toiseen vankilaan Jesupiin, Georgiaan. Hänet armahdettiin kesällä 1994.
Bakker joutui myös seksiskandaaliin sihteerinsä Jessica Hahnin kanssa. Jimmy Swaggart tuomitsi Bakkerin toimet, vaikka joutui sitten itse skandaalien keskelle.
Bakker saarnasi menestysteologiaa, mutta luopui siitä sittemmin. Hän kertoi asiasta kirjassaan "I Was Wrong" (1996). Vuonna 2003 hän aloitti uuden televisio-ohjelman "Jim Bakker Show'n".
Lawrence Berkeley National Laboratory
Lawrence Berkeley National Laboratory (LBNL) on valtiollinen tutkimuslaitos, jota rahoittaa Yhdysvaltain energiaministeriö ja johtaa Kalifornian yliopisto. Laitos suorittaa tieteellistä tutkimusta monilla eri aloilla ja työllistää noin 4000 henkilöä. LBNL sijaitsee lähellä Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampusta kukkulalla noin 0,8 km alueella. Toimitusjohtajana on toiminut A. Paul Alivisatos 21. huhtikuuta 2009 lähtien.
Vuonna 1928 Yalen yliopiston professoria Ernest Lawrencea pyydettiin työskentelemään Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampukselle, jossa ollessaan hän keksi syklotronin ja sai siitä vuonna 1939 Nobelin palkinnon. Hän perusti LBNL:n vuonna 1931. Tuolloin hän perusti Berkeleyn kampuksella säteilylaboratorion. Myöhemmin hän siirsi laboratorion ylös kukkulalle LBNL:n nykyiseen sijaintipaikkaan, koska tahtoi lisää tilaa isommalle syklotronille.
Vasta Lawrencen kuoleman jälkeen vuonna 1959 laboratorio nimettiin virallisesti "Ernest O. Lawrence Berkeley Laboratoryksi".
Nobel-palkinnon on saanut kaikkiaan 11 laitoksen tutkijaa:
Vuonna 1999 LBNL:ssä väitettiin löytyneen raskaat alkuaineet 116 ja 118. Pari vuotta myöhemmin laitos kuitenkin veti väitteensä takaisin, koska ilmeni, että yksi tutkijoista oli väärentänyt todisteet löydöstä.
William Mason (arkkitehti)
William Mason (24. helmikuuta 1810 – 22. kesäkuuta 1897) oli uusiseelantilainen arkkitehti ja poliitikko. Hän oli aikanaan keskeinen arkkitehti, vaikka harvat hänen rakennuksistaan ovat säilyneet. Poliittisella urallaan hän istui parlamentin jäsenenä ja toimi vuosina 1865–1866 Dunedinin pormestarina.
Mason oli syntyjään englantilainen ja opiskeli Lontoossa. Hän lähti vuonna 1838 Uuteen Etelä-Walesiin ja sieltä vuonna 1840 Uuteen-Seelantiin. Hän kuoli Dunedinissa.
Auvo Kurvinen
Auvo Kurvinen (18. tammikuuta 1916 Pirkkala – 25. marraskuuta 1979) oli englantilaisen kirjallisuuden professori Helsingin yliopistossa vuosina 1972–1979. Toisin kuin nykyisin etunimen perusteella voisi olettaa, Kurvinen oli nainen. Hänen lapsuudessaan Auvo ei vielä ollut vakiintunut miehen nimeksi.
Kurvinen oli Karkun evankelisen opiston johtajien rovasti Pietari J. I. Kurvisen ja Ilma Maria Konkolan tytär, seitsenhenkisen sisarusparven keskimmäinen. Hän kirjoitti vuonna 1934 ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1941. Kurvinen opiskeli British Councilin tukemana stipendiaattina pari vuotta Englannissa Oxfordin yliopiston St Anne’s Societyssa (nykyään St Anne's College) ja suoritti Bachelor of Letters -tutkinnon vuonna 1949. Kotimaassa hän valmistui lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1951. Hän jatkoi myös Oxfordin-opintojaan valmistellen sikäläistä tohtorinväitöskirjaansa aiheenaan pyhän Katariina Aleksandrialaisen elämä keskienglanninkielisissä teksteissä. Väitöskirjaansa varten Kurvinen kokosi Katariinan pyhimyselämäkerran tekstikriittisen edition seitsemän käsikirjoituskappaleen perusteella. Väitöskirjan ohjaajana toimi professori J. R. R. Tolkien, joka oli ohjannut myös hänen aiempaa opinnäytetyötään. Väitöskirja valmistui vuonna 1962.
Kurvinen teki 1940-luvulla sanoituksia moniin serkkunsa Toivo Kärjen iskelmäsävellyksiin, mutta sanoitukset merkittiin hänen omasta toivomuksestaan Kärjen nimiin. Mahdollisesti Kurvinen pelkäsi, että sanoittajan maineesta voisi olla haittaa akateemisella uralla. Kurvisen osuus paljastui vasta 1990-luvulla hänen jäämistöstään löytyneiden tietojen perusteella.
RFactor
rFactor on Image Space Incorpotated -yhtiön luoma ajosimulaatiopeli. Peli perustuu eri autoluokkiin, joista voi valita mopoauton tai Formula 1 -auton väliltä haluamansa menopelin radalle. Peli sisältää useita Formula 1 -ratoja, jotka ovat Monza, Nürburgring, Shanghai, Silverstone, Barcelona ja Montreal.
rFactor on tunnettu pelin realistisuudesta, muokattavuudesta ja online pelaamisen mahdollisuuksistaan.
Peliin on julkaistu monia pelaajien kehittämiä lisäratoja ja -autoja. Suurin yksittäinen jakelusivusto rfactorcentral.com tarjoaa ilmaiseksi satoja autoja ja ratoja.
rFactor 2 julkaistiin vuonna 2013.
H-E-Double Hockey Sticks
H-E-Double Hockey Sticks on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Walt Disney Televisionin tuottama yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka perustuu saksalaisen Lukas Fossin luomaan oopperaan Griffelkin. Elokuvan ohjasi Randall Miller ja käsikirjoituksesta vastasivat David Kukoff ja Matt Roshkow. Pääosassa näyttelevät Will Friedle ja Matthew Lawrence.
Elokuva huomioitiin Golden Reel -ehdokkuudella vuonna 2000 parhaista äänitehosteista televisioelokuvan kategoriassa.
Saatana on tekeytynyt rouva Beezlebubiksi, joka opettaa Hadesin ammattikoulussa nuorille paholaisille tulevaa ammattia varten. Beezlebuk päättää että on aika lähettää jälleen yksi oppilaista maanpäälle suorittamaan tehtävää. Valituksi tulee Griffelkin, jonka tehtävänä on saada nuori lupaava jääkiekkoilija Dave Heinrich antamaan sielunsa voittaakseen Stanley Cupin. Griffelkin viettää aikaa Heinrichin kanssa, joka pelaa sarjan heikoimmassa joukkueessa. Samalla Griffelkin alkaa epäiröimään haluaisiko hän pettää uutta ystäväänsä. Maanpäälle on kuitenkin lähetetty toinen demoniopettaja Gabby, jonka tehtävänä on pitää Griffelkin oikealla tiellä.
Alttotorvi
Alttotorvi on kolmiventtiilinen puhallinsoitin, joka muistuttaa baritonitorvea, mutta se on äänialaltaan Es-vireinen. Sitä soitetaan lähinnä puhallinorkestereissa.
Soitin keksittiin Itävallassa 1800-luvun alkupuolella. Niitä on eri muotoisia: trumpetin, tuuban tai metsästystorven mallisia.
Ball Aerospace
Ball Aerospace & Technologies Corp. (yleisesti käytetään lyhyempää muotoa Ball Aerospace) on yhdysvaltalainen avaruusalusten valmistaja. Se on Ball Corporationin osa. Yhtiö toimii Boulderissa, Koloradossa. Sillä on 3000 työntekijää ja sen myynti oli vuonna 2008 746,5 miljoonaa dollaria.
Ball Aerospace aloitti sotilaallisten rakettien suuntausjärjestelmien rakentajana vuonna 1956. Sen jälkeen se on rakentanut muun muassa NASAlle useita satelliitteja.
VV Brown
Vanessa Brown (s. 24. lokakuuta 1983), tunnettu nimellä VV Brown, on englantilainen levyttävä artisti, lauluntekijä ja tuottaja.
Vanessa syntyi Northamptonissa. Hän on vanhin kuudesta sisaruksesta. Hänen äitinsä on jamaikalainen ja isä on Puerto Ricosta. Hän kävi Overstone Park koulua lähellä Northamptonia. Brown opetteli soittamaan pianoa, kehittyi laulajana ja otti klassista ja jazz pianotunteja musiikillisesta taidekoulusta jossa hän kävi viikonloppuisin.
Kurun Lehti
Kurun Lehti on Ylöjärven kaupungin Kurun alueella vuodesta 2009 lähtien ilmestynyt puolueista riippumaton ja sitoutumaton paikallislehti, jota kustantaa kotiseutuyhdistys Kuru-Seura ry. Lehti ilmestyy torstaisin ja sen levikki on noin 1 500. Lehden päätoimittaja on Karoliina Laikio.
SciTE
SciTE on pääasiassa ohjelmointiin tarkoitettu tekstieditori. Sisäisesti se käyttää Scintilla-komponenttia lähdekoodin käsittelyyn. Alun perin SciTE kehitettiin demonstroimaan Scintillaa.
SciTE on vapaa ohjelmisto ja saatavilla Microsoft Windowsille sekä Linuxille.
Helios (avaruusluotain)
Helios oli Saksan liittotasavallan toteuttama aurinkoluotainpari 1970-luvun alussa.
Heliokset olivat Saksan ensimmäisiä pyrkimyksiä luoda kansallinen kyky toteuttaa avaruusaluksia. Se joutui käyttämään avaruusalusten rakentamisessa Boeingin apua. Alukset laukaisi NASA.
Avaruusalukset mittaavat aurinkotuulta, magneettikenttää, sähkökenttää, kosmista säteilyä ja partikkeleita.
Helios I ja Helios II laukaistiin Auringon kiertoradalle, ja ne saavuttivat 70,2 km/s nopeuden, joka on maailmanennätys alallaan. Alukset olivat lähimmillään 0,3 AU:n etäisyydellä Auringosta. Ne toimivat vuoteen 1985 asti. Alukset eivät enää toimi mutta ovat yhä Aurinkoa kiertävillä radoillaan.
Mauno Kajamaa
Mauno Daniel Kajamaa (vuoteen 1929 "Cajander", 2. elokuuta 1907 Leppävirta – 23. maaliskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tohtori ja Maanmittaushallituksen kartastotöiden osaston topografisen toimiston ja kivipainon pitkäaikainen johtaja, joka tunnetaan erityisesti Suomen peruskartoituksen uudistajana.
Saatuaan vuonna 1938 nimityksen Maanmittaushallituksen topografisen toimiston johtajaksi Kajamaa kiinnitti huomiota siihen, että laitoksen eri yksiköt valmistivat lähes toisistaan riippumatta kahta 1:20 000 -mittakaavaista karttaa: pitäjänkarttaa ja topografista karttaa. Kajamaa otti tehtäväkseen näiden yhdistämisen, ja keväällä 1943 häneltä ilmestyi julkaisu "Topografisen kartoituksen perusteista erityisesti Suomen oloja silmälläpitäen", joka vuonna 1944 hyväksyttiin hänen väitöskirjanaan tekniikan tohtorin tutkintoa varten. Tuloksena työstä oli aiemmat pitäjänkartan ja topografisen kartan yhdistävä nykyaikainen suomalainen peruskartta, jonka valtakunnallinen tuotanto tarvittavien lisäselvitysten jälkeen alkoi Kajamaan johdolla vuonna 1949. Koko Suomi saatiin kertaalleen kartoitettua elokuussa 1975, vain muutama kuukausi Kajamaan kuoleman jälkeen.
Työssään Kajamaa sai tukea muun muassa Maanmittaushallituksen pääjohtajana vuosina 1929–1950 toimineelta Väinö Ahlalta.
Ajan mittaan
Ajan mittaan () on Wim Wendersin ohjaama saksalainen road movie vuodelta 1976. Se on kolmas osa Wendersin tie-elokuvien trilogiasta, johon kuuluvat myös elokuvat "Alice kaupungeissa" (1974) ja "Väärä liike" (1975).
Mustavalkoisena kuvatun elokuvan pääosia esittävät Rüdiger Vogler ja Hanns Zischler. "Ajan mittaan" valittiin yksimielisesti FIPRESCI-palkinnon saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla 1976.
Elokuvaprojektoreiden korjaaja Bruno Winter (Rüdiger Vogler) ja juuri vaimostaan eronnut masentunut Robert Lander (Hanns Zischler) matkustavat yhdessä pitkin Länsi- ja Itä-Saksan rajaa sen länsipuolitse ja tekevät vierailuja henkitoreissaan oleviin elokuvateattereihin.
Inspec
Inspec on luonnontieteiden ja tekniikan julkaisutietokanta, jota ylläpitää brittiläinen The Institution of Engineering and Technology. Vuonna 1969 perustettu tietokanta indeksoi 4 000 tieteellisen julkaisusarjan sisällön, yli 2 500 konferenssijulkaisua, ja useita kirjoja. Vuosittain tietokanta kasvaa noin 700 tuhannella julkaisuelementillä, joista suurin osa on julkaisusarjoissa julkaistuja tiedejulkaisuja.
O-Fenyylifenoli
o-Fenyylifenoli eli 2-hydroksibifenyyli on fenoli, jonka kemiallinen kaava on CHO. Sitä käytetään säilöntäaineena ja desinfiointiin. Sen E-koodi on E231.
Al Secord
Al William Secord (s. 3. maaliskuuta 1958 Sudbury, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ennen NHL-uraansa Secord pelasi OMJHL-liigassa Hamilton Fincupsissa ja voitti kaudella 1975–1976 Memorial Cupin. Boston Bruins varasi Secordin ensimmäisellä kierroksella varausvuorolla 16.
Secord teki debyyttinsä NHL:ssä kaudella 1978–1979. Hän teki ensimmäisellä kaudellaan NHL:ssä 71:ssä ottelussa tehopisteet 16+7=23. Secord pelasi Bostonissa kaksi ja puoli kautta ennen kuin hänet kaupattiin 18. joulukuuta 1980 Chicago Black Hawksiin vaihdossa puolustaja Mike O'Connelliin. Secord pelasi Chicagossa kuusi kautta ja teki kaudella 1982–1983 runkosarjassa 54 maalia. Hän pelasi ssa vuosina 1982 ja 1983.
Secord kaupattiin 3. syyskuuta 1987 Toronto Maple Leafsiin yhdessä Ed Olczykin kanssa vaihdossa Rick Vaiveen, Steve Thomasiin ja Bob McGilliin. Secord pelasi Torontossa puolitoista kautta ennen siirtymistään Philadelphia Flyersiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon . Yhden Philadelphian kauden jälkeen Secord palasi vuodeksi Chicago Blackhawksiin, jossa pelasi viimeisen kautensa NHL:ssä.
Neljän kauden pelaamattomuuden jälkeen Secord teki paluun pelikentille kaudella 1994–1995 IHL:n Chicago Wolvesissa. Hän pelasi Wolvesissa kaudet 1994–1996 ennen kuin lopetti lopullisesti uransa.
Nykyään Secord toimii liikennelentäjänä United Airlinesilla ja asuu Southlaken kaupungissa Teksasissa. Hänellä on kolme lasta.
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 1950
Vuoden 1950 telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut käytiin Sveitsin Baselissa 14.–16. heinäkuuta. Kyseessä olivat ensimmäiset MM-kilpailut toisen maailmansodan jälkeen.
Miesten telinevoimistelussa isäntämaa Sveitsin joukkue oli erittäin vakuuttava, ja myös Suomen joukkueen panos oli vahva. Naisten telinevoimistelussa vahvimmin esiintyi Helena Rakoczyn johdolla Puola.
Baselin MM-kilpailut oli ensimmäinen kerta, kun suomalainen telinevoimistelija selviytyi virallisille MM-mitaleille (Heikki Savolainen voitti moniottelun ja rekin epävirallisissa MM-kilpailuissa 1931), ja seuraavan kerran samaan saavutukseen ylsi Jani Tanskanen 47 vuotta myöhemmin.
Saulo Kepsu
Saulo Kepsu on erityisesti paikannimien tutkimukseen erikoistunut suomalainen historiantutkija ja tietokirjailija. Kepsu väitteli vuonna 1981 Pohjois-Kymenlaakson kylännimiä koskevalla tutkimuksella ja on sen jälkeen julkaissut useita tutkimuksia ja tietokirjoja.
Vuonna 1996 Kepsu sai Pietarin paikallishistoriaa koskevista tutkimuksista myönnettävän Antsiferov-palkinnon teoksestaan "Pietari ennen Pietaria". Teos käännettiin sen jälkeen myös venäjäksi.
Lainvalvojat
Lainvalvojat on suomalainen dokumentaarinen televisiosarja, joka seuraa Helsingin poliisilaitoksen väkivalta-, huume- ja joukkojenhallintayksiköiden sekä järjestys- ja koirapoliisin toimintaa. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi alkoi 7. lokakuuta 2009, toinen kausi 11. helmikuuta 2011, kolmas kausi 3. huhtikuuta 2012 ja neljäs kausi 15. lokakuuta 2013.
Century Filmsin tuottamaa sarjaa esittää Sub-kanava. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi on julkaistu DVD:nä.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi sisältää 12 jaksoa, toinen kausi 8 jaksoa, kolmas kausi 12 jaksoa ja neljäs kausi 34 jaksoa.
Poliisit
Valkotupakka
Valkotupakka ("Nicotiana alata") on Etelä-Amerikasta kotoisin oleva kasvilaji. Siitä on jalostettu isokukkainen lajike koristekasviksi. Se on yksivuotinen kukkakasvi, joka on perhosten suosiossa.
Krugerin luonnonpuisto
Krugerin luonnonpuisto on suurin metsästyskäyttöön tarkoitettu puisto Etelä-Afrikassa. Puiston pinta-ala on 18 989 km² ja se on yksi maailman suurimmista. Kokonaisuutena suojeltu alue on vieläkin suurempi, sillä puisto yhdistyy Gonarezhoun luonnonpuistoon Zimbabwen puolella sekä Limpopon luonnonpuistoon Mosambikin puolella. Lähin kaupunki on Nelspruit. Puistoon pääsee yhdeksää pääporttia pitkin. Portit ovat Paul Kruger, Numbi, Malelane, Crocodile Bridge, Punda Maria, Orpen, Phabeni, Phalaborwa ja Pafuri.
Puisto oli alun perin Jakob Louis van Wykin idea, hän ehdotti Transvaalin tuolloiselle parlamentille eli Volksraadille metsästyskäyttöön tarkoitetun luonnonpuiston perustamista alueelle. Ehdotus hyväksyttiin vuonna 1895 yhden äänen enemmistöllä ja pantiin toimeen muutama vuosi myöhemmin 1898, kun Transvaalin silloinen presidentti Paul Kruger julisti sen perustetuksi. Puiston tarkoituksena oli saada villieläinten metsästys valvonnan alle.
Kaikki "viisi suurta" eläintä esiintyvät puistossa. Puiston nisäkäslajien määrä on suurempi kuin missään muussa afrikkalaisessa luonnonpuistossa, niitä on yhteensä 147. Luonnonpuistolla on ollut ongelmia suuren afrikannorsupopulaation kanssa. Puistossa oli vuoden 2009 arvion mukaan 11 672 norsua, vaikka sen on arvioitu kestävän vain 8 000 yksilön suuruisen kannan. Kantaa onkin harvennettu metsästyksellä ja siirtämällä norsuja muille alueille. Nisäkkäiden lisäksi puistossa on 517 lintu-, 114 matelija- sekä 1 982 kasvilajia.
Guy Laliberté
Guy Laliberté, OC, CQ (s. 2. syyskuuta 1959 Québec, Kanada) on kanadanranskalainen yrittäjä, hyväntekeväisyyden harrastaja, miljardööri, avaruusturisti ja Cirque du Soleil -sirkuksen perustaja ja entinen toimitusjohtaja ja pääomistaja. Vuonna 2015 Cirque du Soleil myytiin yhdysvaltalaiselle pääomasijoitusyhtiö TPG Capitalille ja kiinalaiselle Fosun International -yhtiölle 1,5 miljardilla dollarilla, jonka jälkeen Lalibertélle jäi vähemmistöosuus Cirque du Soleil'sta. Laliberté aloitti sirkusuransa harmonikansoittajana, puujaloilla kävelijänä ja tulennielejänä; Lalibertén luoma sirkus on synteesi maailman eri sirkustyyleistä. Laliberté voitti Ernst & Youngin vuoden 2007 maailman parhaan kasvuyrittäjän Entrepreneur of the Year -palkinnon.
Laliberté lähti Kansainväliselle avaruusasemalle avaruuslennolle osallistujana lennolla Sojuz TMA-16 30. syyskuuta 2009. Lalibertén tavoite oli olla ensimmäinen klovni avaruudessa. Kaksitoistapäiväisestä matkasta avaruusasemalle Laliberté maksoi yli 20 miljoonaa euroa. Hän palasi Maahan 11. lokakuuta 2009 lennolla Sojuz TMA-14. Laliberté käytti punaista klovnin tekonenää laukaisualustalle lähtiessään ja myös laskeutuessaan takaisin Maahan. Hän vietti avaruudessa 10 päivää, 21 tuntia ja 17 minuuttia.
Avaruusasemalla ollessaan Laliberté viihdytti muita avaruuslentäjiä sirkustempuillaan. Laliberté on maailman 261. rikkain mies.
Laliberté on tunnettu myös pokerinpelaajana ja One Drop -säätiön keulakuvana.
Guy Lalibertéllä on brasilialaisen Rizia Moreiran kanssa kolme lasta ja Claudia Barillan kanssa kaksi lasta. Hän seurusteli myös Naomi Campbellin kanssa.
Sergio Romero
Sergio Germán Romero (s. 22. helmikuuta 1987 Bernardo de Irigoyen, Misionesin maakunta, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia.
Romero aloitti uransa vuonna 2007 Argentiinan pääsarjassa Racing Club -joukkueessa. Hän pelasi joukkueessa tuolloin viisi ottelua. Vuonna 2007 Romero solmi 1,5 miljoonan euron sopimuksen Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessä pelaavan AZ Alkmaarin kanssa. Hän pelasi debyyttinsä joukkueessa 31. elokuuta 2008 NAC Bredaa vastaan. Romero oli kaudella 2008–2009 joukkueensa selvä ykkösmaalivahti olemalla avauskokoonpanosta pois vain kahdessa ottelussa. Kauden aikana hän pelasi 18 ottelua peräkkäin päästämättä maalin maalia.
Maaliskuussa 2009 cup-ottelussa NAC Bredaa vastaan Romero loukkaantui ja joutui olemaan sivussa noin kuusi viikkoa. Huhtikuussa Alkmaar voitti maan pääsarjamestaruuden. Romerosta on ollut kiinnostunut Italian Serie A -seura Juventus. Romero debytoi Mestarien liigassa kaudella 2009–2010 Romero pelasi Alkmaarin avausottelussa Olympiakosta vastaan.
Romero edusti Argentiinaa myös alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2007. Alkusarjan kolmessa ottelussa hän ei päästänyt yhtään maalia. Pudotuspeleissä hän johdatti Argentiinan finaaleihin päästämällä tätä ennen vain kaksi maalia. Finaalissa Argentiina voitti Romeron pelatessa 2-1.
Vuonna 2008 Romero sai kutsun Argentiinan joukkueeseen vuoden 2008 kesäolympialaisiin. Hän lähti turnaukseen Oscar Ustarin varamiehenä, mutta raivasi tiensä ykkösmaalivahdiksi, kun Ustari loukkaantui puolivälierässä Alankomaita vastaan. Tätä ennen Romero oli esiittänyt turnauksessa vakuuttavia esityksiä pelaamalla nollapelin Serbiaa vastaan. Romero pelasikin nollapelin Brasiliaa vastaan johdattamalla Argentiinan finaaliin Nigeriaa vastaan, jonka se voitti 1-0.
Diego Maradona valitsi Romeron ykkösmaalivahdiksi vuoden 2010 MM-kilpailuihin, ja hän pelasi kaikki ottelut. Romero valittiin myös vuoden 2018 MM-kilpailuihin, mutta hän loukkaantui toukokuussa 2018 eikä pystynyt osallistumaan kisoihin.
Romero on naimisissa malli/näyttelijä Eliana Guercion kanssa. Sergion vanhempi veli Diego Romero on ammattilaiskoripalloilija Argentiinassa. 16. helmikuuta 2010 Sergiosta tuli isä hänen saadessaan Yazmín-nimisen tytön.
AZ Alkmaar
Maajoukkue
Nimistöntutkimus
Nimistöntutkimus eli "onomastiikka" on kielitieteellinen tutkimusala, joka tutkii erisnimiä. Nimistöntutkimuksen keskeisiä tutkimuskohteita ovat paikannimet ja henkilönnimet.
Suomessa nimistöntutkimuksen keskeisiä tutkijoita ovat olleet 1900-luvun alkupuolella Viljo Nissilä, puolivälistä lähtien Pertti Virtaranta ja loppupuolella kansainvälisestikin uraauurtavat Eero Kiviniemi, Kurt Zilliacus ja Lars Huldén.
Väärä liike
Väärä liike (, tai "Wrong Movement") on Wim Wendersin ohjaama saksalainen road movie vuodelta 1975. Se on toinen osa Wendersin kolmiosaisesta tie-elokuvien sarjasta, johon kuuluvat myös elokuvat "Alice in den Städten" (1974) ja "Kings of the Road" (1976). Edellä mainituista poiketen "Väärä liike" on värielokuva.
Elokuvassa seurataan aloittelevan kirjailijan, Wilhelmin (Rüdiger Vogler), ja hänen kumppaniensa matkantekoa. Käsikirjoituksen sitä varten laati itävaltalainen kirjailija Peter Handke, ja se perustuu Goethen romaaniin "Wilhelm Meisterin oppivuodet". "Väärä liike" voitti Saksan elokuvapalkinnon 1975 kategorioissa paras ohjaaja, käsikirjoitus, leikkaaja, pääkuvaaja, musiikki ja näyttelijät. Se oli myös elokuva, jossa Nastassja Kinski teki ensiesiintymisensä valkokankaalla. Hänet tunnettiin tuolloin nimellä Nastassja Nakszynski, ja hän esitti roolihahmoa Mignon.