hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Timo Kietäväinen
Timo Päivö Kalervo Kietäväinen (s. 31. tammikuuta 1957 Juva) on suomalainen virkamies ja poliitikko. Hän toimi keskustan kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä 1983–1991. Kietäväinen valittiin Kevan toimitusjohtajaksi helmikuussa 2016. Hän aloitti tehtävässä toukokuussa 2016. Aiemmin Kietäväinen oli Kuntaliiton varatoimitusjohtaja vuodesta 1993.
Kietäväinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1976, valtiotieteiden kandidaatiksi 1981 ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1982. Valmistuttuaan hän toimi Juvan kunnan suunnittelusihteerinä. Vuosina 1989–1990 Kietäväinen toimi Juvan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Eduskuntaan Kietäväinen valittiin vuoden 1983 vaaleissa. Kansanedustajana hän oli jäsen laki- ja talousvaliokunnassa (1983–1986) ja talousvaliokunnassa (1985–1986). Presidentin valitsijamiehenä Kietäväinen oli vuosien 1982 ja 1988 vaaleissa.
Eduskuntauransa Kietäväinen toimi Suomen Kunnallisliiton (nyk. Kuntaliitto) toimitusjohtajana 1992–1993. Vuodesta 1993 hän on ollut Kuntaliiton varatoimitusjohtaja. Kietäväisen vastuualueena ovat kuntatalousasiat, alue- ja elinkeinoasiat sekä EU:n rakennepolitiikka, työllisyys ja maahanmuuttoasiat, työmarkkina- ja henkilöstöasiat (mukaan lukien kehittäminen ja eläkepolitiikka) sekä yhdyskunta-, tekniikka- ja ympäristöasiat. Hän toimii myös toimitusjohtajan varamiehenä.
Kietäväinen on toiminut myös Osuuskunta Suomen Asuntomessujen hallituksen puheenjohtajana sekä Osuuspankkien Keskuspankin (OKO) ja Osuuspankkien keskusjärjestön hallintoneuvostojen jäsenenä.
Vuonna 2018 presidentti Sauli Niinistö myönsi Kietäväiselle maaneuvoksen arvonimen.
István Sándorfi
István Sándorfi (Ranskassa Étienne Sandorfi; 12. kesäkuuta 1948 Budapest, Unkari — 26. joulukuuta 2007 Pariisi, Ranska) oli Ranskassa asunut unkarilainen taidemaalari.
Sándorfin isä työskenteli Unkarissa toimineelle amerikkalaiselle yritykselle, minkä vuoksi hänet tuomittiin vankeuteen viideksi vuodeksi vuonna 1950. Hän vapautui vain muutamaa päivää ennen Unkarin kansannousua vuonna 1956. Istvánin ollessa 8-vuotias hän muutti perheensä mukana Unkarista ensin Saksaan jossa asui vuoteen 1958 asti ja myöhemmin Ranskaan. Hän opiskeli Pariisissa École des Beaux-Arts -taidekoulussa ja kävi myös École des Arts décoratifs -koulua.
Sándorfi kuoli nopeasti edenneeseen sairauteen Pariisissa 26. joulukuuta 2007. Hänet haudattiin Budapestiin.
Hänellä oli kaksi tytärtä, Ange (s. 1974) ja Eve (s. 1979).
Sándorfi aloitti öljyväreillä maalaamisen 12-vuotiaana. 1970-luvulta lähtien 15 vuoden ajan hän toimi itse omana mallinaan, sillä hän ei halunnut muiden näkevän työskentelyään. Sándorfin ensimmäinen näyttelynsä pidettiin pienessä pariisilaisessa galleriassa hänen ollessaan 17-vuotias. Ensimmäinen merkittävä näyttely järjestettiin vuonna 1973 Pariisin modernin taiteen museossa. Sen jälkeen hänen töitään oli näytteillä Euroopan ja Yhdysvaltojen eri kaupungeissa, kuten Pariisissa ja New Yorkissa.
Vuodesta 1988 alkaen Sándorfi maalasi etupäässä naisia. Malleina olivat useimmiten hänen omat tyttärensä. Naisten vartaloiden viereen oli asetettu epätavallisia esineitä. Tämän lisäksi hän maalasi muutamia asetelmia, joissa oli pulloja ja hedelmiä.
Unkarissa hänen töistään järjestettiin kaksi näyttelyä, vuonna 2006 Budapestissa ja vuonna 2007 Debrecenissä.
Andrea Maffei
Andrea Maffei (1798–1885) oli italialainen runoilija ja libretisti. Hän myös käänsi muun muassa Schilleriä. Hän kirjoitti Schillerin "Rosvojen" pohjalta libreton Verdin oopperaan "I masnadieri". Vanhalla iällään hänestä tuli senaattori.
Maffei oli naimisissa kreivitär Clara Maffein kanssa, mutta erosi.
Käyränokka
Käyränokka ("Drepanornis albertisi") on Papua-Uudessa-Guineassa tavattava paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Laji luokitellaan usein sirppinokkien ("Epimachus") sukuun, mutta BirdLife Suomi katsoo sen kuuluvan käyränokkien ("Drepanornis") sukuun.
Kooltaan käyränökka on noin 35 cm. Koiraan selkä ja siivet ovat väritykseltään ruskeat. Rinta on harmaa ja kaulassa on oransseista höyhenistä koostuva viuhkamainen muodostelma. Lajin musta ja pitkä nokka kaartuu voimakkaasti alaspäin. Nokan tyvessä on kaksi sarvimaista höyhentä. Naaras on ruskea ja vatsastaan voimakkaasti mustaviiruinen.
Käyränokka elää Papua-Uudessa-Guineassa. Linnun elinympäristöä ovat metsät. Laji oleskelee latvuskerroksissa yleensä yksinään. Lintu käyttää ravintonaan hyönteisiä, hyönteisten toukkia sekä hedelmiä. Käyränokan puussa sijaitseva pesä on avoin, kuppimainen ja rakennettu tikuista ja sammalista.
Kivitalo
Kivitalo on talo, jossa kantavat rakenteet on tehty kivestä, tiilestä, betonista tai muusta niihin verrattavasta kovasta materiaalista. Kivitaloja ovat mm. harkko- ja betonielementtitalot. Kivitalojen sanotaan olevan puutaloihin verrattuna hyvin paloturvallisia, varsinkin jos myös yläpohja tehdään kivestä. Kuitenkin tulipaloissa palaa irtaimisto, joten tappavia tulipaloja voi syttyä mistä tahansa materiaalista valmistetussa talossa.
Kivitalo on ollut tyypillinen Välimeren maissa jo antiikin ajoista asti. Esimerkiksi Pompeijin talot oli tyypillisesti tehty kivestä, ja niiden lattiat betonista.
Kivitaloja on rakennettu Suomessa yli 250 vuoden ajan. Helsingin ensimmäinen kivitalo Burgmanin talo rakennettiin 1600-luvun lopulla, ja vanhin säilynyt kivitalo on Sederholmin talo, joka valmistui 1757.
Järvsöfaks
Järvsöfaks on erittäin menestynyt ruotsalainen kylmäverinen ravihevonen. Sillä on kylmäveristen ravureiden maailmanennätys voitettujen lähtöjen määrässä, perättäisten voittojen määrässä (42) ja kylmäveriravureiden nopeusmaailmanennätys (1.17,9 kilometrillä).
Järvsöfaksia valmentaa ja ajaa Jan-Olov Persson. Ori on Ruotsissa myös palkittu siitosori, ja sillä on miljoonia kruunuja voittaneita jälkeläisiä kuten Åkre Lurifax, derbyvoittaja Hallsta Lotus, Sundbo Kravall, Fakse ja Faksen J:R.
Järvsöfaks syntyi 23. kesäkuuta 1994. Sen emä on Järvsö Anna ja isä Trollfaks. Järsvsöfak tutustui heti syntymänsä jälkeen kasvattajaansa ja omistajaansa Perssoniin, josta tuli sen valmentaja ja ajaja.
Vuonna 2004 Järvsöfaks sairastui harvinaiseen Baron Gruff -taudiksi kutsuttuun sisäelinsairauteen. Baron Gruff -tauti alkaa äkisti ja etenee nopeasti, mutta Järvsöfaks ehti saada nopeasti hoitoa ja parani. Se palasi kilparadoille saman vuoden lopussa.
Toipumisen jälkeen Järvsöfaksia on muun muassa lainattu Ruotsin kuninkaalliseen ratsuvartiostoon ja osallistunut muun muassa Golden Horse Show'hun. Toimittaja Robert Opku kirjoitti yhdessä Jan-Olov Perssonin kanssa kirjan Järvsöfaksista vuonna 2005. Kirja valmistui vain päiviä sen jälkeen kun ori oli rikkonut maailmanennätyksen Gävltravet-raveissa 12. heinäkuuta ajalla 1.17,9aly yli 1640 metrin matkalla. Aiempi maailmanennätys 1.18,6aly oli ollut norjalaisen Spikeldin hallussa.
Järvsöfaks on äänestetty Vuoden hevoseksi (Årets häst) neljänä perättäisenä vuonna 2002—2005. Se sai Vuoden kylmäverinen 2008 -tittelin (Årets kallblod 2008) Göteborgissa järjestetyssä gaalassa 16. tammikuuta 2009. Järvsöfaks on Ruotsin menestyneimpiä ja suosituimpia ravihevosia. Sillä on ennätys sekä nopeudessa että perättäisissä voitoissa. Nykyään se on kilpauransa ohella siitoskäytössä ja on saanut Ruotsissa yli 350 jälkeläistä, jotka ovat yhteensä voittaneet yli 400 lähtöä. Orin parhaita jälkeläisiä ovat Åkre Lurifax, Faksen Jr. ja Fakse, jotka ovat kaikki myös voittaneet isänsä ravilähdössä.
5. joulukuuta 2008 Järvsöfaks sivusi Sabinin ruotsinennätystä ja 26. joulukuuta rikkoi Alm Svartenin maailmanennätyksen 184:nnellä voitollaan Bergsåkerin raviradalla.
Iloveyou
Iloveyou on sähköpostimato, jonka saastuttamia viestejä levisi ensimmäisen kerran Aasiassa, Euroopassa ja Yhdysvalloissa toukokuussa 2000. Mato sai alkunsa Filippiineissä 4.5.2000. Kahdeksan päivän päästä 50 miljoonaa infektiota oli raportoitu.
Mato leviää lähettämällä käyttäjän koneelta sähköpostia Microsoft Outlookin ensimmäiseen 50 sähköpostiosoitteeseen. Sähköpostin otsikkona on "ILOVEYOU" ().
Viestissä on mukana tiedosto LOVE-LETTER-FOR-YOU.txt.vbs (rakkauskirje sinulle). Tiedosto on Microsoftin VBScriptillä kirjoitettu madon koodi. Oletusasetuksilla Microsoft Windows piilottaa tiedostojen päätteet, joten käyttäjä voi luulla tiedoston oleva tekstitiedosto (pääte .txt) ja yrittää avata sen klikkaamalla sitä, jolloin mato käynnistyy. Tämän jälkeen mato asettaa itsensä käynnistymään koneen käynnistyessä ja lähettää itsensä edelleen.
Se hakee myös verkkolevyiltä tietyntyyppisiä tiedostoja, jotka se korvasi itsensä kopiolla, tavoitteena levitä edelleen toisille koneille toisten käyttäjien yrittäessä avata tiedostoja.
Pesäpallon Välisarja 1940
Vuonna 1940 pelattiin Välisarjan kolmas kausi. Sarjajärjestely ei sodan jälkimainingeissa onnistunut suunnitellulla tavalla, mutta sarja saatiin kuitenkin pelatuksi loppuun saakka. Hämeenlinnan Pallokerho voitti mestaruuden.
Itä-Suomen repaleisen tilanteen vuoksi välisarjaan saatiin vain kaksi joukkuetta mukaan suunnitellun 8-10 joukkueen asemesta. Sarjan ainoa ottelu pelattiin 15.9. Lapinlahdella.
Pohjoislohko Ylihärmässä 24-25.8.
Etelälohko
Loimaata edusti kakkosjoukkue sen ykkösen pelatessa mestaruussarjaa.
Lopputurnaus Seinäjoella 21.-22.9.
HPK nousi Suursarjaan 1941. ESK ja HNMKY karsivat keväällä toisesta paikasta.
Liinamaa
Liinamaa on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pesäpallon Valtakunnansarja 1940
Valtakunnansarjaa pelattiin myös talvisodan jälkeen. Sekavissa oloissa pystyttiin ratkaisemaan yhdeksän alueen mestarit.
Sointiväri
Sointiväri (sointi, äänenväri, äänensävy) on se ominaisuus, jonka perusteella kaksi korkeudeltaan, voimakkuudeltaan sekä kestoltaan samankaltaista ääntä kuulostaa erilaiselta. Esimerkiksi d1-sävel soitettuna kitaralla ja pianolla kuulostavat erilaiselta. Sointivärien perusteella erotamme äänilähteet toisistaan ja voimme tunnistaa äänilähteen. Sointiväreistä puhutaan metaforisesti; sointivärit eivät ole nähtävien värien tavoin ”objektiivisia” kvaliteetteja. Sointiväriä ei yleensä kuvailla väritermeillä esimerkiksi sininen, vaan muun muassa kirkas, kuulas, tumma, pehmeä, lämmin. Sointivärin fysikaaliset osatekijät voidaan jakaa harmonisen spektrin avulla tarkasteltaviin yläsävelsarjan ominaisuuksiin sekä verhokäyrän avulla tarkasteltaviin ajan suhteen muuttuviin ominaisuuksiin.
Sävelen sointiväri syntyy pääosin niin sanottujen osavärähtelyjen aiheuttamien osaäänesten lukumäärän ja voimakkuuden perusteella. Luonnolliset äänet sisältävät aina useamman kuin yhden värähtelytaajuuden. Kaikissa sävelissä on mukana välittömästi kuultavan perussävelen lisäksi vaihteleva määrä sitä korkeampia osaääneksiä: yläsäveliä, jotka noudattavat tiettyä intervallirakennetta (yläsävelsarja). Äänessä soivat ja korostuvat erilaiset ylä-äänet vaikuttavat sointiväriin. Ylä-äänten voimakkuussuhteita kuvataan harmonisen spektrin avulla.
Sointivärin havaitsemiseen liittyvät myös kriittiset kaistat. Jos vähintään kaksi voimakasta ylä-ääntä osuu samalle kriittiselle kaistalle, auditorinen systeemi käsittelee näitä yhtenä äänenä. Mitä useampia tällaisia saman kaistan jakavia ylä-ääniä on ja mitä voimakkaampia ne ovat, sitä ”karkeampana” äänenväri koetaan.
Formantti on spektrissä todettavissa oleva vahvistunut osavärähtelyalue tai tämän taustalla vaikuttava siirtofunktio-ominaisuus. Formantit ovat useiden äänteiden kvalitatiivisten erojen perusta.
Verhokäyrä eli vaippakäyrä kuvaa äänen amplitudin muutoksia aikatasossa. Transientti eli äänen aluke määrittelee pitkälti sen, millaisena ihminen äänen kokee.
Sointiväritutkimuksessa pyritään muun muassa löytämään akustisia ominaisuuksia, jotka korreloivat havaitun sointivärin kanssa. Sointivärien luokittelussa käytetään hyväksi annotointia, jossa koehenkilöt kuvailevat ääninäytteiden sointiväriominaisuuksia. Annotointiin kuuluvat esimerkiksi tunnistustehtävät (nimeä sointiväri), luokittelutehtävät (yhdistä samalta kuulostavat sointivärit), erittelytehtävät (ovatko kaksi sointiväriä samanlaisia vai erilaisia), sekä samanlaisuuden arviointi (arvioi, kuinka samanlaiselta kaksi eri sointiväriä kuulostavat).
1900-luvun musiikissa sointiväri alkoi saavuttaa asemaa itsenäisenä ilmaisullisena elementtinä melodian ja harmonian rinnalla. Edgar Varèsen näkemys musiikista organisoituna äänenä, hänen hälyääniä ja säveliä tasaveroisena yhdistelevä musiikkinsa sekä Arnold Schönbergin esittelemä sointivärimelodian käsite olivat tärkeitä askeleita uuden tyylin löytymiseen.
Sosiaalioikeus
Sosiaalioikeus on oikeudenala, joka sääntelee ja tutkii kansalaisten oikeutta toimeentuloturvaan, hoito- ja huolenpitopalveluihin sekä perhe-etuuksiin. Se liittyy melko läheisesti sosiaalipolitiikkaan ja molemmilla on keskeinen asema eurooppalaisissa yhteiskunnissa. Sosiaalioikeuden piiriin kuuluu asuminen, koulutuksen tukeminen, terveyden suojelu, työllisyys ja sosiaaliturva, jonka osa-alueita ovat huolenpito, perheen tukeminen, terveydenhoito ja toimeentulon turvaaminen.
Sosiaaliset oikeudet koostuvat kansallisesta lainsäädännöstä, Euroopan unionin yhteisöoikeudesta ja kansainvälisistä sopimuksista. Suomen sosiaalioikeudellinen lainsäädäntö on varsin laaja. "Suomen laki" -teoksen eripainos "Sosiaali- ja terveydenhuoltolainsäädäntö 2009" sisältää 921 sivua. Näin laajaa kokonaisuutta kansalaisten on vaikea hallita.
Pohjoismaiselle sosiaaliturvalle on leimallista, että palvelut rahoitetaan verovaroin eikä vakuutuspohjaisesti. Järjestelmän menonlisäykset ilmenevät kansalaisten verojen korotuksina, joita seuraamalla he voivat valvoa kustannuksia. Vakuutuspohjaisissa järjestelmissä valvonta on välillistä ja etäämpää eli sen suorittaa vakuutustarkastus. Sosiaalioikeus on syntynyt teollistuneen yhteiskunnan myötä. Se syntyi 1881 Saksassa, jossa Otto von Bismarck loi sosiaalivakuutusjärjestelmän. Suomen ensimmäiset sosiaalilait olivat asetus teollisuusammateissa olevain työntekijäin suojelemisesta (18/1889) ja laki koskeva työnantajan vastuunalaisuutta työntekijää kohtaavasta ruumiinvammasta (44/1895).
Taurian palatsi
Taurian palatsi () on Pietarin keskustan ja Smolnan välillä sijaitseva klassistisen arkkitehtuurin muistomerkki. Katariina II rakennutti palatsin vuosina 1783–1789 suosikilleen, Taurian ruhtinaalle Grigori Potjomkinille. Sen on suunnitellut arkkitehti Ivan Starov.
Yksikerroksiset käytävät liittävät doorilaisen pylväikön ja matalan kupolin koristaman päärakennuksen kaksikerroksisiin sivurakennuksiin, jotka muodostavat leveän etupihan. Alun perin piha oli yhdistetty kanavalla suoraan Nevaan, mutta vuosina 1858–1863 palatsin eteen pystytettiin Pietarin vesilaitoksen rakennusryhmä.
Palatsi toimi aikanaan lukuisten maalaiskartanoiden mallina. Sen vaatimattoman arvokkaan ulkoasun vastapainona olivat loistokkaat sisätilat, joissa järjestettiin upeita juhlia. Kahdeksankulmaisen kupolisalin yhdisti valtavaan talvipuutarhaan suurenmoinen joonialaisten pylväiden reunustama valkoinen pylvässali. Palatsin takana sijaitsee samaan aikaan rakennettu maisematyyppinen Taurian puisto.
Potjomkinin kuoltua Taurian palatsi toimi yhtenä Katariina II:n suosikkiresidensseistä. Paavali I:n aikana siitä tehtiin ratsukaartin kasarmi. Vuonna 1801 palatsi palautui tsaariperheen käyttöön, ja arkkitehti Luigi Rusca uudisti osan sen sisätiloista. Samaan aikaan taiteilija I. Scotti teki palatsin yhä jäljellä olevat kattomaalaukset.
Talvipuutarhasta tehtiin vuosina 1906–1907 Venäjän valtakunnanduuman istuntosali. Helmikuun vallankumouksen jälkeen palatsi toimi väliaikaisen hallituksen, Pietarin työläisneuvoston ja Venäjän neuvostojen toimeenpanevan keskuskomitean kokouspaikkana. Tammikuun 18. päivänä 1918 siellä ehti kokoontua Venäjän perustuslakia säätävä kokous. Myöhemmin palatsissa pidettiin neuvostojen, VKP(b):n ja Kominternin edustajakokouksia ja kongresseja. Vuonna 1918 se nimettiin Moisei Uritskin mukaan, mutta nimitys ei vakiintunut käyttöön. 1930-luvulla palatsiin oli sijoitettu Neuvostoliiton kommunistinen maatalousyliopisto ja toisen maailmansodan jälkeen vuoteen 1990 saakka Leningradin puoluekorkeakoulu. Nykyään siellä toimii IVY-maiden parlamenttien yhteistyöelin.
Taurian palatsin osoite on Špalernaja-katu 47. Lähin metroasema on Tšernyševskaja.
Pesäpallon Välisarja 1941
Pesäpallon välisarjasta 1941 ei loppujen lopuksi tullut mitään. Seuraavat joukkueet olivat kelpuutettuja sarjaan:Sarjan piti käynnistyä 15.6. Namikan ja Lahden välisellä kamppailulla. Vaikkei ensimmäistäkään ottelua tiettävästi pelattu, Lentokonetehtaan ja Seinäjoen joukkueet nostettiin Suursarjaan kesäksi 1942.
Vero-oikeus
Vero-oikeus on julkisoikeuden piiriin kuuluva oikeudenala, joka käsittelee verojen keräämistä julkisyhteisöille. Finanssioikeus on yläkäsite, jonka alaan kuuluvat vero-oikeus ja finanssihallinto-oikeus. Finanssioikeus on oppi julkisyhteisöjen varainkäytöstä eli talouden suunnittelusta, budjeteista, määrärahoista, tilinpidosta ja valvonnasta.
Vero-oikeus on hyvin kansallinen oikeudenala, sillä valtiot haluavat itse päättää verojärjestelmästään ja verotuksen tasosta. Euroopan unionin piirissä on kuitenkin sovittu teknisesti varsin yhtenäisestä arvonlisäverotuksesta ja osittain valmisteverotuksesta. Vero-oikeuteen liittyvä kansainvälinen näkökohta on kaksinkertainen verotus, jota on pyritty estämään valtioiden välisillä kahdenkeskisillä ja monenkeskisillä sopimuksilla tai yksipuolisesti valtion sisäisillä laeilla.
Vero-oikeudella ja yksityisoikeudella on useita yhtymäkohtia, sillä monia verovelvollisen yksityisoikeudellisia toimia verotetaan (esimerkiksi kauppaa) tai veron kohteesta säännellään yksityisoikeudessa (esimerkiksi perinnöstä). Yleensä tällaiset tapahtumat ymmärretään samalla tavoin sekä vero-oikeudessa että yksityisoikeudessa eli tapahtumalla ei ole erillistä vero-oikeudellista sisältöä.
Benelli M4 Super 90
Benelli M4 Super 90 on italialaisen Benelli Armin suunnittelema ja valmistama kaasumäntätoiminen itselataava haulikko. Yhdysvaltain merijalkaväki otti sen vuonna 2001 palveluskäyttöön nimikkeellä M1014.
Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Kulitsa ja pasha)
Pyhän Kolminaisuuden kirkko () on klassismia edustava kirkkorakennus Pietarin kaakkoisosassa lähellä Nevan rantaa. Omaperäisen ulkomuotonsa takia kirkko ja siihen liittyvä kellotorni ovat saaneet nimityksen Kulitsa ja pasha (Кули́ч и Па́сха, "Kulitš i Pasha").
Ruhtinas Aleksandr Vjazemski rakennutti kirkon Pietarin lähellä omistamaansa Aleksandrovskojen kylään Katariina II:n lahjoittamilla varoilla vuosina 1785–1787. Arkkitehti Nikolai Lvov loi erikoisen rakennuskokonaisuuden, joka on samalla hienostunut ja runollinen. Kirkon muodostaa joonialaisten pylväiden reunustama kupolikattoinen rotunda (”kulitsa”). Sen vieressä on korkea pyramidimainen kellotapuli (”pasha”). Tarinan mukaan arkkitehti oli saanut innoituksensa Roomassa sijaitsevasta Vestan pyörötemppelistä ja preettori Gaius Cestius Epulon haudalle pystytetystä Cestiuksen pyramidista. Samat yksinkertaiset geometriset muodot toistuvat usein hänen tuotannossaan. Alkuperäistä sommitelmaa häiritsee jonkin verran vuosina 1857–1859 pystytetty lisärakennus.
Kirkon sisätilaa koristavat korinttilaiset pylväät ja alttarisyvennyksen yllä leijuvat enkelit. 1700-luvun puolivälistä oleva ikonostaasi on siirretty Vasilinsaarella sijainneesta Marian ilmestyksen kirkosta.
Nykyään rakennus on toimiva ortodoksinen kirkko. Sen osoite on Obuhovskoi oborony -prospekti 235. Lähin metroasema on Proletarskaja.
Jokikylä (Petsamo)
Jokikylä oli kylä Suomeen vuosina 1920–1944 kuuluneen Petsamon kunnan keskiosassa, Neuvostoliitolle sodan jälkeen luovutetulla alueella. Jokikylä muodostettiin vuonna 1930 valtioneuvoston vahvistamassa Petsamon uudessa kyläjaossa yhdistämällä yhdeksi kyläkunnaksi useampia aiempia kyliä; näin yhdistyneet kylät olivat Alaluostari, Yläluostari, Moskova ja Puska. Nimitys Jokikylä tuli siitä, että kylä käsitti Petsamonjoen alueen joen suulla sijainneen Petsamon kirkonkylän eteläpuolelta. Jokikylän alueella sijaitsivat Petsamon ortodoksinen luostari, Petsamon luterilainen kirkko ja Petsamon lentokenttä.
Martin O’Malley
Martin Joseph O’Malley (s. 18. tammikuuta 1963) on yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän toimi Marylandin osavaltion kuvernöörinä vuosina 2007–2015. Ennen kuvernööriksi tuloa hän työskenteli Baltimoren pormestarina 1999–2007. O’Malley oli Baltimoren kaupunginvaltuuston jäsen 1991–1999.
O’Malley valmistui kandidaatiksi Amerikan katolisesta yliopistosta vuonna 1985 ja juristiksi (J.D.) Marylandin yliopiston 1988. Hän sai oikeuden toimia asianajajana samana vuonna.
Toukokuussa 2015 O’Malley ilmoitti asettuvansa demokraattien esivaaliehdokkaaksi vuoden 2016 presidentinvaaleihin. Hän vetäytyi ehdokkuudesta helmikuussa 2016 saatuaan Iowan esivaalissa vain noin viiden prosentin kannatuksen.
OpenCL
OpenCL () on Khronos Groupin kehittämä rinnakkaisohjelmointiin tarkoitettu viitekehys, jonka tarkoitus on mahdollistaa ohjelmistojen hajauttaminen erilaisille laskenta-alustoille verrattain helposti.
OpenCL koostuu kohdelaitteilla suoritettavista ydinfunktioista (kernel) sekä isäntälaitteella suoritettavista ohjauskäskyistä. Isäntälaitteet ovat tyypillisesti tavanomaisia CPU-laitteita, joissa suoritettava koodi voidaan kirjoittaa eri ohjelmointikielillä, kunhan ne tukevat OpenCL APIa (esimerkiksi C/C++, C#, Java, Fortran, Python, ...). OpenCL on pyritty suunnittelemaan siten, että kohdealustana voivat toimia hyvinkin erilaiset suoritusympäristöt, kuten CPU, GPU, DSP... Rinnakkaistaminen on mahdollista toteuttaa myös useammalla alustalla yhtä aikaa (esim NxCPU + MxGPU). OpenCL skaalautuu aina sulautetuista alustoista supertietokoneisiin. Suurimpia laitevalmistajia jotka tukevat OpenCL-rajapintaa ovat esimerkiksi NVIDIA, AMD, Apple ja Intel.
Kernel-sovellukset kehitetään OpenCL C -kielellä, joka perustuu C99-kieleen ja sisältää laajennuksia, jotka helpottavat rinnakkaissuorituksen hallittavuutta. Tällaisia laajennuksia ovat esimerkiksi osoiteavaruuden indeksointi globaalisti sekä lokaalisti rinnakkaistetussa tehtävälohkossa.
OpenCL-alustoista huomattava osa koostuu erilaisista grafiikkapiireistä ja siksi on kieleen lisätty myös liittymärajapinnat sekä OpenGL- että DirectX-muistiobjekteihin. Käytännössä tämä näkyy siten, että esimerkiksi OpenGL-tekstuureita voidaan käsitellä suoraan OpenCL-kerneleillä.
OpenCL mahdollistaa sekä dataperusteisen rinnakkaistamisen että tehtävälähtöisen rinnakkaistamisen. Datalähtöisessä ohjelmointimallissa kernel-funktiot suorittavat samaa käskysarjaa eri tietolohkoilla yhtä aikaa (SIMD). Tehtävälähtöisessä tapauksessa työ voidaan jakaa eri kerneleihin, joiden työryhmiä suoritetaan yhtä aikaa (task parallel). Kernel-työryhmien suoritusta voidaan synkronoida tehtäväjonoilla ja näihin syötettävillä synkronointikäskyillä.
Kohdelaitteiden suuren määrän ja vaihtelevuuden vuoksi OpenCL -ohjelmakoodi käännetään välimuotoiselle SPIR () muodolle. SPIR käännetään kohdelaitteella alustakohtaiselle käskykannalle ja arkkitehtuurille. SPIR voidaan verrata myös HSAIL-käännökseen.
SPIR-V on avoin alustariippumaton standardi.
Ensimmäinen versio OpenCL 1.0 julkaistiin joulukuussa 2008.
Kesäkuussa 2010 esiteltiin laajennus 1.1, jota useat laitevalmistajat tukevat.
Spesifikaatiot laajennukseen OpenCL 1.2 esiteltiin marraskuussa 2011.
Viimeisin julkaistu versio tammikuussa 2017 on OpenCL 2.1.
Tämä esimerkki toteuttaa Fourier’n muunnos (FFT).
Todellinen laskelma:
Linja 3 (Pariisin metro)
Paris Métro Ligne 3 on yksi Pariisin metron 16 linjasta Pariisissa, Ranskassa. Se yhdistää Levallois-Perretin ja Bagnoletin Saint Lazaren rautatieaseman, Républiquen ja suurten bulevardien ("Grands Boulevards") kautta. Linjan pituus on noin 11,7 km ja asemia on 25. Keskimääräinen aseman väli on 488 m. 91,6 miljoonalla käyttäjällään linja on Pariisin metron kymmenenneksi käytetyin. Linja 3bis oli vuoteen 1967 asti osana linjaa 3. Linjan kalustona on 5 yksikköä MF 67-vaunuja. Linja 3 kulkee seuraavien turistinähtävyyksien läheltä:
Redemption (Agnesin albumi)
Redemption on Agnes Pihlavan 21. lokakuuta 2009 julkaistu albumi.
Se ainoa oikea
Se ainoa oikea ("She’s the One") on vuonna 1996 valmistunut komediallinen elokuva. Pääosissa ovat Edward Burns, Mike McGlone, Jennifer Aniston, Cameron Diaz ja Maxine Bahns.
Elokuva kertoo veljeksistä Mickeystä ja Francisista. Veljekset Mickey ja Francis ovat todella erilaisia. Isoveli Mickey on taksikuski New Yorkissa, ja on mennyt naimisiin naisen kanssa, johon tutustui vain päivän ennen liittoa. Francis on taas pörssimeklari Wall Streetilla. Hän pyrkii suunnittelemaan kaikki tekonsa etukäteen. Mutta hän ei pystykään suunnittelemaan sitä, että rakastuu veljensä ex-morsiameen. Mickey ottaa taksiinsa Hopen, joka on matkalla ystävänsä häihin. Mickey lähtee seuralaiseksi, ja he menevät naimisiin tanssilattialla. Mickey muuttaa Hopen ahtaaseen asuntoon, jossa on kylppärin katossa reikä ja kuuma vesi sekä sähköt vaihtelevat. Franciksen vaimo Renée on kyllästynyt siihen, ettei Francis enää harrasta seksiä hänen kanssaan, joten hän rupeaa tiedustelemaan hänen sukulaisiltansa, onko Francis mahdollisesti homo. Francis tapaa Wall Streetilla Heatherin, Mickeyn exän, ja pettää Renéetä Heatherin kanssa. Francista myös huolettaa se, että Heather maksoi opiskelunsa olemalla prostituoitu, ja se, että Heatherin ystävä Papa antaa hänelle parempaa seksiä, vaikka Papa on Heatherin isää vanhempi. Hope kertoo lähtevänsä Ranskaan opiskelemaan, eikä Mickey oikein tiedä lähtisikö mukaan. Hän kuitenkin päättää lähteä. Francis jättää vaimonsa, ja kosii Heatheria, joka onkin mennyt juuri naimisiin Papan kanssa. Francis soittaa imelän anteeksipyyntöpuhelun Renéelle, joka onkin palannut yhteen vähän ylipainoisen koulupoikaystävänsä kanssa. Kun Francis kertoo erostansa äidillensä, hän lähtee rukoilemaan, mitä hän on tehnyt todella paljon. Käykin ilmi, että hänellä on ollut suhde rautakaupan pitäjän kanssa.
Falsnesfjellet
Falsnesfjellet on Skandeilla sijaitseva vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Omasvuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee lähellä Yykeänperää. Huipun korkeus on 1 157 metriä merenpinnasta.
Punk Goes Pop
Punk Goes Pop on kokoelmalevy ja osa "Punk Goes..."-sarjaa jota tekee Fearless Records. Se koostuu pop-kappaleista tehdyistä covereista, joita ovat tehneet eri punk esittäjät. Levy on julkaistu 3. huhtikuuta vuonna 2002
Reppiniemenvaara
Reppiniemenvaara (, ) on Skandeilla sijaitseva vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Omasvuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Bentsjorddalenin eteläpuolella. Vuoren korkein kohta on 1 349 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.
Punk Goes Metal
Punk Goes Metal on kokoelmalevy ja osa "Punk Goes..."-sarjaa jota tekee Fearless Records. Se koostuu heavy metal-kappaleista tehdyistä covereista, joita ovat tehneet eri punk esittäjät. Levy on julkaistu 1. elokuuta vuonna 2000
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1971
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1971 Sofiassa, Bulgariassa. Kisojen ajankohta oli 13.–14. maaliskuuta. Kisapaikkana oli Festivalna-halli, jonka juoksurata oli 200 metrin mittainen.
Arianne Zucker
Arianne Bethene Zucker (s. 3. kesäkuuta 1974 Northridge, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli, joka tunnetaan parhaiten Nicole Walkerin roolista saippuasarjassa "Päivien viemää".
Zucker syntyi Northridgessä, Kaliforniassa, mutta kasvoi Chatsworthissa, Kaliforniassa. Hänen äitinsä Barbara on kemisti ja isänsä Barry putkimies. Hänellä on myös isoveli Todd.
Zucker alkoi tehdä mallintöitä 16-vuotiaana. Hän valmistui Chatsworth High Schoolista vuonna 1992 ja alkoi opiskella näyttelemistä Pierce Collegessa. Ensimmäisen televisioroolinsa hän sai vuonna 1998, sarjasta "Päivien viemää" Nicole Walkerina.
Arianne Zucker on ollut vuodesta 2002 naimisissa näyttelijäkollegansa Kyle Lowderin kanssa. Pariskunnan esikoistytär syntyi 7. joulukuuta 2009.
Stephen Nichols
Stephen Earl Nicols (s. 19. helmikuuta 1951 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Steve Johnsona televisiosarjassa "Päivien viemää". Stephen on saanut kolme Drama-Logue palkintoa.
Hatunvaara
Hatunvaara (, ) on Skandeilla sijaitseva vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Omasvuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Kitdalenin pohjoispuolella. Vuoren korkein kohta on 1 205 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.
Darin Brooks
Darin Lee Brooks (s. 27. toukokuuta 1984 Maui, Havaiji, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Max Bradyna televisiosarjasta "Päivien viemää". Darin on pituudeltaan 178 cm. Darin Brooks esitti myös Alex Morania päähenkilönä sarjassa Blue Mountain State.
Toukokuussa 2013 julkaistiin Brooksin saaneen Wyatt Fullerin roolin Kauniit ja rohkeat -sarjasta. Hän esiintyy ensimmäistä kertaa 21. kesäkuuta 2013 nähtävässä jaksossa.
Drake Hogestyn
Donald "Drake" Hogestyn (s. 29. syyskuuta 1953 Fort Wayne, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten John Blackina televisiosarjassa "Päivien viemää". Drake on naimisissa Victoria Postin kanssa, parilla on kaksi lasta Whitney ja Alexandra.
Nadia Bjorlin
Nadia Alexandra Bjorlin (s. 2. elokuuta 1980) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli, joka on syntyjuuriltaan ruotsalainen sekä iranilainen. Hänet tunnetaan Chloe Lanena televisiosarjassa "Päivien viemää". Nadia tuli toiseksi perintöprinsessaksi Miss Flodira Teen -missikisoissa. Nadia on kaunistanut useiden muotilehtien kansia. Nadia seurustelee Brandon Beemerin kanssa.
Varhaisvaiheet
Bjorlin syntyi Yhdysvaltain Connecticutissa, Bethelissä, mutta asui Ruotsissa seitsemänteen ikävuoteen saakka. Hänen isänsä oli ruotsalainen säveltäjä ja ohjaaja Ulf Björlin (1933-1993). Hänen äitinsä, Fary, on sisustaja Iranista.
Nadia puhuu ruotsia, persiaa, englantia ja laulaa myös muilla kielillä. Hän on myös tunnettu sopraanoäänestään. Kun hänen perheensä muutti West Palm Beachille Floridaan, Nadia ilmoittautui Palm Beach County School of the Arts (nykyään Dreyfoos School of the Arts) -kouluun veljiensä Ulfin ja Jean Paulin kanssa. Siellä Nadia erikoistui musiikkiin ja teatteriin. Kaikki kolme sisarusta ovat menestyneet viihdealalla valmistumisensa jälkeen.
Björlin osallistui missikisaan vuonna 1998, ja sijoittui toiseksi perintöprinsessaksi Miss Florida Teen USA -missikisoissa.
Nadia Bjorlinin suurin saavutus on ollut saippuasarja Päivien viemää, missä hän on esittänyt hahmoa nimeltä Chloe Lane joulukuusta 1999 saakka. Ensin Chloe oli nörttimäinen tyttö isojen lasien kanssa. Yht'äkkiä hänen hahmonsa kuitenkin muuttui hiljaiseksi kaunottareksi, joka myös lauloi. Chloe rakastui rikkaaseen ja suosittuun poikaan nimeltä Philip Kiriakis, jota esitti näyttelijä Jay Kenneth Johnson. Pian heidän romanssi kuitenkin muuttui kivikkoiseksi, ja Chloe yllättäen ihastuukin Brady Blackiin, jota esittää Kyle Lowder.
Alun perin Nadia Björlin jätti Päivien viemää -sarjan kesäkuussa 2003 keskittyäkseen laulu-uraansa. Sarjassa hänen hahmonsa muutti ollakseen oopperatähti. Nadia kuitenkin palasi sarjaan marraskuussa 2004 sen jälkeen, kun hänen hahmonsa oli yllättäen joutunut auto-onnettomuuteen ja mennyt naimisiin Brady Blackin kanssa. Syyskuussa 2005 Nadia jätti Päivien viemää -sarjan uudelleen ja liittyi sarjaan Sex, Love & Secrets. Sarja peruutettiin, mutta Bjorlin jatkoi vierailevia näyttäytymisiä sarjoissa kuten Jake in Progress ja Out of Practice. Kesän 2005 aikaan Bjorlin teki vierailevia esiintymisiä Fishbowlin radio-ohjelmassa 'Coming Out with Reichen', jota veti Reichen Lehmkuhl.
Nadia palasi Päivien viemään Chloena 29. marraskuuta 2007.
Bjorlin oli kihloissa Daniel Sadekin kanssa. Nadia oli myös romanttisessa mielessä liitetty näyttelijä James Stevnsoniin. Tällä hetkellä Nadia seurustelee näyttelijä Brandon Beemerin kanssa.
Olmavaara
Olmavaara (, ) on Skandeilla sijaitseva vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Omasvuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Signaldalenin pohjoispuolella. Vuoren korkein kohta on 1 552 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.
Mannfjelletin huipulla on myös jäätikköä. Lisäksi rinteiltä ja sen useilta tasanteilta laskee lukuisia "puroja" sekä Signaldaleniin että koillisessa sijaitsevaan Sørdaleniin.
Paavo Pystynen
Paavo Kalervo Pystynen (s. 3. helmikuuta 1932 Hirvensalmi) on entinen suomalainen kestävyysjuoksija.
Pystynen sijoittui Tokion 1964 olympialaisissa maratonilla 20:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa vuonna 1963 sekä pronssia vuosina 1965 ja 1968. Hän edusti Suomea kymmenessä maaottelussa. Hän sijoittui Bostonin maratonilla toiseksi vuonna 1962 ja neljänneksi vuonna 1964. Hän saavutti voittoja 25 kilometrin pituisilla Kaivopuiston maratonilla (vuosina 1958 ja 1959) ja Suomen Urheilulehden maratonilla (vuonna 1961).
Pystynen voitti Suomen mestaruuden maastojuoksussa vuosina 1960 ja 1961, 10 000 metrin juoksussa vuonna 1961 sekä maratonilla vuonna 1963. Hän saavutti SM-hopeaa maastojuoksussa vuonna 1963 ja maratonilla vuonna 1964 sekä SM-pronssia 10 000 metrillä vuonna 1958 ja maratonilla vuosina 1962, 1965 ja 1966. Hän edusti yleisurheilijana seuratasolla Parikkalan Urheilijoita ja Lappeenrannan Urheilu-Miehiä.
"Pate" Pystynen julkaisi vuonna 1999 omaelämäkerran "Valoa ja varjoa".
Arno Ahosniemi
Arno Mikael Ahosniemi (s. 4. joulukuuta 1977 Mäntsälä) on "Kauppalehden" vastaava päätoimittaja. Ahosniemi on myös Päätoimittajien yhdistyksen johtokunnan puheenjohtaja.
Ahoniemi oli kokoomuksen ehdokas kunnallisvaaleissa 1996. Hän toimi Mäntsälän kunnanvaltuutettuna 1996–2000.
Ahosniemi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1996 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2002. Hän opiskeli vuonna 2000 Ludwig-Maximilians-Universität Münchenissä ja oli vuoden ulkoministeriön harjoittelijana Kapkaupungissa vuonna 2001. Hän työskenteli lukuvuoden 2002–2003 tutkijana Helsingin yliopistossa.
Uransa alkuvaiheessa Ahosniemi työskenteli toimittajana ilmaisjakelulehti "Mäntsälän Uutisten" (1994–1998) ja "Yliopisto"-lehdessä (1999–2001) sekä avustajana "Ylioppilaslehdessä" (1998–2002). Vuonna 1999 hän työskenteli "Etelä-Suomen Sanomien" toimittajana, vuonna 2001 "Helsingin Sanomien" taloustoimittajana ja vuonna 2002 "Ulkopolitiikka"-lehden toimituspäällikkönä.
"Kauppalehden" toimittajana Ahosniemi aloitti vuonna 2002. Vuodet 2007–2009 hän oli lehden Brysselin kirjeenvaihtaja. Hän toimi lehden uutispäätoimittajana ja vastaavan päätoimittajan varamiehenä syyskuusta 2009. Vuonna 2009 Ahosniemi toimi lyhyen aikaa myös sanomalehti "Pohjalaisen" päätoimittajana. Ahosniemi nimitettiin "Kauppalehden" vastaavaksi päätoimittajaksi vuonna 2012. Hän on Alma Talentin yhteistoimituksen esimies.
Ahosniemen puoliso on toimittaja Emilia Kullas. Heillä on kaksi lasta. Kullas on Talouselämän päätoimittaja. Talouselämän ja Kauppalehden toimitukset ovat kumpikin osa Alma Talentin yhteistä toimitusta, jonka esimies Ahosniemi on.
Alexander Cajan
Alexander Cajan (20. lokakuuta 1767 Sotkamo – 23. helmikuuta 1810 Ilomantsi) oli suomalainen sotilas, rykmentinpastori ja sotarovasti.
Alexander Cajanin vanhemmat olivat Brita Elisabeth Snicker ja Sotkamon nimismies ja suorituskomissaari Johan Cajanus. Alexander kävi Oulun triviaalikoulun, jonka jälkeen hän lähti opiskelemaan Turun Akatemiaan 1785. Vuonna 1789 hän keskeytti opintonsa ja meni lippumieheksi Kajaanin pataljoonaan, missä hän otti sotilasnimekseen Cajan'in, jota hän sen jälkeen käytti. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1791. Hän otti virkavapaata ja palasi Turkuun 1796 suorittamaan opintonsa päätökseen, ja erosi armeijan palveluksesta 1797.
Cajan väitteli joulukuussa 1797 Henrik Gabriel Porthanin johdolla, sai maisterin paperit helmikuussa 1798, puolusti väitöskirjaansa lintujen värien vaihtelusta Carl Niclas Helleniuksen johdolla kesäkuussa 1798, ja vihittiin papiksi heinäkuussa 1798. Pian tämän jälkeen hän palasi armeijan leipiin ja siirtyi ylimääräiseksi saarnaajaksi Kajaanin pataljoonaan. Helmikuussa 1799 hän sai opettajan paikan Haapaniemen sotakoulusta ja huhtikuussa 1800 hänestä tuli Savon jääkärirykmentin pastori. Samana vuonna Cajan määrättiin Karjalan kevyen rakuunarykmentin rykmentinpastoriksi. Hän osallistui sotaan Venäjää vastaan vuonna 1790 ja Suomen sotaan 1808–1809, ja tunnustukseksi ansioista hänelle myönnettiin sotarovastin arvonimi.
Cajan ja Brita Christina Hjerppe (s. 27. syyskuuta 1773 Ilomantsi) vihittiin avioliittoon Ilomantsissa 4. maaliskuuta 1804. Vaimo oli Ilomantsin kappalaisen Christian Hjerppen ja Anna Brigitta Lindenian tytär. Heille syntyi Ilomantsissa ainakin kaksi lasta, tytär Anna Charlotta ja poika Christian.
Efraim Carenius
Efraim Carenius (8. tammikuuta 1739 Huittinen – 18. marraskuuta 1802 Loimaa) oli suomalainen pappismies.
Careniuksen vanhemmat olivat Catarina Christina Tackou ja Huittisten seurakunnan kappalainen Jakob Carenius. Keväällä 1754 Carenius tuli opiskelemaan Turun Akatemiaan, missä hän väitteli Huittisten pitäjän fysio-ekonomisista oloista ("Physico-Oeconomisk beskrifning öfver Hvittis sokn i Björneborgs län") Pehr Adrian Gaddin johdolla vuonna 1759, ja sai filosofian kandidaatin todistuksen samana vuonna. Toukokuussa 1760 hän puolusti pro gradu-väitöstään professori Martin Johan Walleniuksen toimiessa preesensinä. Pappisvihkiminen tapahtui toukokuussa 1763 Turun hiippakunnassa.
Carenius sai paikan Huittisten kirkkoherran apulaisena 1763. Ylimääräiseksi saarnaajaksi henkirakuunarykmenttiin hän pääsi kolme vuotta myöhemmin 1766, sittemmin hän sai vakinaisen pataljoonansaarnaajan paikan, ja vuonna 1776 hänet nimitettiin rykmentinpastoriksi. Loimaan kirkkoherrana Carenius toimi vuodesta 1782 lähtien ja nimitettiin rovastiksi 1793.
Careniuksen puoliso oli Ulrica Widberg ja heille syntyi Loimaalla ainakin yksi lapsi, tytär Catharina Ulrica.
Alavuden Peli-Veikot
Alavuden Peli-Veikot eli APV on vuonna 1953 perustettu alavutelainen urheiluseura. Seuralla on useita juniorijoukkueita jääkiekossa ja jalkapallossa. Muita lajeja ovat futsal ja pesäpallo. Jääkiekossa miesten edustusjoukkue pelaa II-divisioonassa ja pesäpallossa Suomensarjassa.
Jalkapalloa pelattiin Alavudella jo 1940-luvulla, kun laji saapui maaseudulle Vaasasta ja Tampereelta. Lajia harrastettiin Alavuden Urheilijat ry:ssä ja sen perustetussa lajijaostossa. Ensimmäiset jalkapallo-ottelut Alavudella pelattiin vuonna 1947. Lajia harjoiteltiin laitumilla ja heinäpelloilla. Asemanseudulla oli kuitenkin myös kaksi hyvää kenttää; Rajalan ja Heinosen kentät. Jo varhain jalkapalloilijoiden keskuudessa heräsi ajatus oman erikoisseuran perustamisesta, mutta suunnitelma venyi taloudellisten asioiden vuoksi. Taloudelliset asiat estivät myös AU:n jalkapallotoiminnan kehittymisen. Suunnitelma seuran perustamisesta alkoi kuitenkin toteutua, kun aseman urheilukenttä siityi Alavuden kunnan omistukseen.
19. huhtikuuta vuonna 1953 kello 13 pidettiin perustamiskokous Osuuskauppa Kyntäjän aseman ravintolan kabinetissa. Virallisesti paikalla oli 22 henkilöä, mutta oikeasti pitkä jono ihmisiä pyrki kokoukseen. Suomen Palloliittoa kokouksessa edusti Anselm Anttila, josta APV sai tukijan vuosiksi eteenpäin. Alavuden Peli-Veikot ry:stä tuli ensimmäinen jalkapallon erikoisseura maaseudulla. Alavuden Urheilijat luovutti perustetulle seuralle kaikki pelivälineet ja -puvut sekä pallot.
Suomen Palloliittoon APV hyväksyttiin 18. toukokuuta 1953 ja virallisesti seura rekisteröitiin yhdistysrekisteriin 14. syyskuuta samana vuonna.
Kaudella 2013–2014 miesten edustusjoukkue pelaa II-divisioonassa Keskimaan lohkossa. Kaudella 2012-2013 APV voitti aluemestaruuden ja eteni kevään Suomi-Sarja -karsintoihin asti. APV:n naisten jääkiekkojoukkue pelasi kaudella 2009–2010 SM-sarjassa ja seuran junioreista kolmasosa on tyttöjä. Seuran kotihalli Alavus Areena valmistui vuonna 2008. Hallissa on 421 istumapaikkaa. Tunnetuimpia APV:n kasvatteja ovat maalivahti Pekka Tuokkola, paremmin valmentajana tunnettu Tuomas Tuokkola ja Lauri Taipalus. Myös ralliautoilija Jari-Matti Latvala pelasi juniori-ikäisenä APV:ssä.
Aska (täsmennyssivu)
Aska voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Linja 3bis (Pariisin metro)
Paris Métro ligne 3bis on Pariisin metron lyhyin linja. Se on ainoastaan 1,3 km pitkä ja siinä on vain neljä asemaa. Keskimääräinen asemanväli on 433 m. Linja kuului aluksi linjaan 3, mutta se erotettiin vuonna 1971 omaksi linjakseen. Linjan kalustona on sen pienuudesta ja vähäisestä käytöstä johtuen lyhennettyjä 3-vaunuisia MF 67-yksikköjä.Linjan 3bis ja Linjan 7bis yhdistämistä uudeksi linjaksi 15 harkitaan. Se olisi mahdollista sillä linjoja yhdistää tunneli jota ei ole otettu käyttöön. Tunnelissa on myös hylätty asema (Haxo) jonka avaaminen käyttöön olisi myös mahdollista. Samalla linjaa voitaisiin jatkaa asemalla länteen Château Landoniin. Uusi linja 15 olisi mahdollista ottaa käyttöön vuosien 2013 ja 2020 välillä.
Kakkosen kausi 2001
Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2001 sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkojen voittajat nousivat suoraan Ykköseen. Toiseksi sijoittuneet karsivat noususta keskenään ja näiden otteluparien voittajat Ykkösen lohkojen kolmanneksi viimeisten kanssa. Lohkojen kolme viimeistä putosivat suoraan Kolmoseen, lukuun ottamatta 11 joukkueen pohjoislohkoa, josta putosi kaksi viimeistä.
IF Gnistan säilytti Ykkösen paikkansaPP-70 nousi Ykköseen
EtelälohkoItälohkoLänsilohkoPohjoislohko
Mic Michaeli
Mic Michaeli (oik. "Gunnar Mathias Michaeli", s. 11. marraskuuta 1962 Upplands Väsby, Ruotsi) on hard rock -yhtye Europen kosketinsoittaja.
Yōko Takahashi
Yōko Takahashi (, s. 28. elokuuta 1966) on japanilainen laulaja. Hän on esittänyt muun muassa Neon Genesis Evangelion -televisiosarjan tunnuskappaleen.
Teräskukastaja
Teräskukastaja ("Dicaeum ignipectus") on pienikokoinen aasialainen varpuslintu.
Linnun pituus on noin seitsemän senttimetriä ja paino 7–9 g, ja se on kaikkein pienimpiä kukastajia. Sukupuolet ovat erivärisiä: koiraan selkä on kiiltävän sinimusta, vatsapuoli kellahtava, rinnassa punainen täplä ja keskellä vatsaa erottuu kapea musta raita. Naaras on päältä tumman oliivinvärinen ja alapuolelta kellahtava.
Teräskukastajan laaja esiintymisalue ulottuu Himalajan eteläpuolella Intiasta Kiinaan, Kaakkois-Aasiaan ja Filippiineille. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Nepalista ja Bhutanista saaduista näytteistä. Lajista tunnetaan 8 alalajia.
Vuoristometsät.
Kuten muutkin kukastajat, myös teräskukastajat syövät mistelinmarjoja.
Ruotsin käsipallomaajoukkue
Ruotsin käsipallomaajoukkue edustaa Ruotsia käsipallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Ruotsin käsipalloliitto.
Ruotsin maajoukkue on saavuttanut olympialaisissa neljä hopeaa. Barcelonassa 1992 se voitti välieräottelussa Ranskan maalein 25–22 ennen kuin hävisi loppuottelussa IVY:n jäsenmaiden ja Georgian muodostamalle yhdistyneelle joukkueelle 20–22. Atlantan olympialaisissa 1996 Ruotsi kukisti välierässä Espanjan 25–20, mutta hävisi finaalissa Kroatialle maalein 26–27. Sydneyssä 2000 Ruotsi voitti välieräottelussa jälleen Espanjan, mutta kärsi loppuottelussa 26–28-tappion Venäjälle. Lontoossa 2012 Ruotsi saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Ranskalle 21–22.
Ruotsi on menestynein maa käsipallon miesten MM-kilpailuissa. Se on voittanut neljä kultaa, kolme hopeaa ja neljä pronssia. Ruotsi sai mitalin viisissä ensimmäisissä MM-kilpailuissa. Saksassa 1938 se sai pronssia. Ensimmäisen mestaruutensa se voitti kotikisoissaan 1954 kukistettuaan loppuottelussa Saksan maalein 17–14. Saksan demokraattisessa tasavallassa pelatuissa MM-kisoissa 1958 Ruotsi voitti loppuottelussa Tšekkoslovakian 22–12. Seuraavissa kisoissa Saksan liittotasavallassa 1961 se sai pronssia. Tšekkoslovakian kisoissa 1964 Ruotsi sai hopeaa hävittyään loppuottelussa Romanialle 22–25.
Seuraavan kerran Ruotsi sai MM-mitalin voitettuaan kultaa Tšekkoslovakian kisoissa 1990 – loppuottelussa se kukisti Neuvostoliiton maalein 27–23. Kotikisoissaan 1993 ja Islannissa 1995 Ruotsi sai pronssia. Japanin MM-kilpailuissa 1997 se sai hopeaa hävittyään finaalissa Venäjälle 21–23. Kaksi vuotta myöhemmin Egyptissä järjestetyissä MM-kilpailuissa Ruotsi voitti neljännen maailmanmestaruutensa kukistettuaan loppuottelussa Venäjän 25–24. Toistaiseksi viimeisimmän MM-mitalinsa Ruotsi sai Rankassa 2001, jossa se hävisi loppuottelussa isäntäjoukkueelle 25–28.
Ruotsi on myös miesten EM-kilpailujen menestyksekkäin maa. Se voitti kultaa ensimmäisissä EM-kilpailuissa Portugalissa 1994 kukistettuaan loppuottelussa Venäjän maalein 34–21. Vuosituhannen vaihteen molemmin puolin Ruotsi voitti kolme peräkkäistä Euroopan-mestaruutta: Italiassa 1998 se voitti loppuottelussa Espanjan 25–23, Kroatiassa 2000 Venäjän 32–31 ja kotikisoissaan 2002 Saksan 33–31.
Käsipalloa pelattiin aiemmin myös 11-miehisillä joukkueilla nurmikentällä. Ruotsi menestyi myös tämän ulkolajin MM-kilpailuissa. Ranskassa 1948 se voitti kultaa kukistettuaan loppuottelussa Tanskan maalein 11–4. Sveitsissä 1952 Ruotsi sai hopeaa hävittyään loppuottelussa Saksan liittotasavallalle. Itävallan kisoissa 1959 Ruotsi sai pronssia.
Polvartinden
Polvartinden on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Omasvuonon kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Signaldalenin varrella. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 275 metriä.
Bárrás
Bárrás, suomeksi Paras, on Skandeihin kuuluva vuori Omasvuonon kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Lyngenvuonon eteläpäästä alkavan laakson, Signaldalenin (pohjoissaameksi Čieknalvuovdi ja suomeksi Singalanouta) eteläpäässä. Signaldalen haarautuu Stordaleniksi ja Barasdaleniksi ja Paras on näiden jyrkkäseinäisten laaksojen välissä. Vuoren korkeus merenpinnan tasosta on 1 419 metriä. Vuoren jyrkkyyttä kuvaa parhaiten korkeusero noin 100 metrin korkeudella merenpinnasta olevan Signaldalenin eteläpään ja Paraksen huipun välillä. Tällä alle kolmen kilometrin matkalla on korkeuseroa noin 1 300 metriä.
Paraksen jyrkkäpiirteinen yläosa näkyy Kilpisjärvelle Suomen puolelle saakka. Vuoren huipulla on vieraskirja, jossa pääosa merkinnöistä on suomalaisten vaeltajien tekemiä. Huipulle pääsee ilman kiipeilyvarusteita, vaikka seinämä näyttää suomalaisiin loivapiirteisiin tuntureihin tottuneelle hyvin jyrkältä.
Helpoimmin Parakselle pääsee ajamalla autolla Signaldalenin eteläpäähän, josta on vain muutaman kilometrin matka vuoren huipulle. Nousu on kuitenkin hyvin jyrkkä ja yläosasta vuoren pohjoisrinne on lähes pystysuora. Matka Suomesta on varsin pitkä, sillä autolla Kilpisjärveltä lähtiessä joutuu kiertämään Skibotnin ja Storfjordin (Hatteng) kautta ja matkaa kertyy Paraksen juurelle lähes 100km.
Useimmat suomalaiset vaeltajat aloittavat matkansa Kilpisjärveltä kulkien kalottireittiä kolmen valtakunnan rajapyykin kautta Gappojoen ja Gappohytan suuntaan ja edelleen Parakselle. Matkaa kertyy yhteen suuntaan reittivalinnoista riippuen noin 32- 35km. Pääosa reitistä on varsin helppokulkuista ja loivapiirteistä tunturinummea, paljakkaa. Paikoin maasto on kuitenkin raskasta mm. Indre Skaerdalenin kohdalla. Koska reitti on "kaukana kaikesta", on kulkijan selviydyttävä omin voimin. Matkalla voi tukeutua Kuohkimajärven autio- ja varaustupiin Suomen puolella kolmen valtakunnan rajapyykin välittömässä läheisyydessä, sekä Norjan puolella Goldahytan ja Gappohytan maksullisiin autiotupiin.
Kilpisjärven synnystä kertovassa tarinassa "Tarujen tunturit" Paras on vanha tietäjä, jonka tehtävänä on vihkiä Malla-neito ja Saana.
Multimedia Super Corridor
Multimedia Super Corridor on Kuala Lumpurissa sijaitseva malesialainen teknologiakeskus. Sen tarkoituksella on nopeuttaa Malesian kehittymista tietotekniikkavaltioksi.
Se luonnosteltiin vuonna 1996. Nykyään alueella toimii yli 900 yritystä.
Vassdalstinden (Signaldalen)
Vassdalstinden on Skandeilla sijaitseva vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Omasvuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Signaldalenin eteläpuolella. Vuoren korkein kohta on 1 467 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.
Annett Renneberg
Annett Renneberg (s. 16. maaliskuuta 1978 Rudolstadt, Thüringen, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista "Stolberg", "Kettu", "Donna Leon", "Tatort", "Kahden keikka", "Poliisikoira Rex" ja "Siska". Hänet tunnetaan myös elokuvasta "Der Mann aus der Pfalz" (2009), joka on elämäkertaelokuva Helmut Kohlista.
Renneberg aloitti näyttelemisen 13-vuotiaana, hän ei ole ottanut lainkaan oppitunteja.
Vassdalstinden (täsmennyssivu)
Vassdalstinden tarkoittaa seuraavia:
Bálggesvárri (Manndalen)
Bálggesvárri on Skandeihin kuuluva vuori Omasvuonon ja Kaivuonon kuntien rajalla Pohjois-Norjassa. Vuoren korkein kohta nousee 1 210 metriä merenpinnan tason yläpuolelle.
Larsbergfjellet
Larsbergfjellet on Skandeihin kuuluva vuori Omasvuonon kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Storfjorden-vuonon rannalla. Vuoren korkein kohta nousee 1 117 metriä merenpinnan tason yläpuolelle.