SL
29.9.2023
Uradni list Evropske unije
L 242/541
Splošno
1.
pozdravlja, da je Računsko sodišče v poročilu o zaključnem računu skupnega podjetja za proračunsko leto 2021 (v nadaljnjem besedilu: poročilo Računskega sodišča) navedlo, da zaključni račun skupnega podjetja v vseh pomembnih pogledih pošteno predstavlja njegov finančni položaj na dan 31. decembra 2021 ter njegov poslovni izid, denarne tokove in spremembe čistih sredstev za proračunsko leto 2021 v skladu z njegovimi finančnimi predpisi in računovodskimi pravili, ki jih je sprejel računovodja Komisije; poudarja tudi, da so transakcije, povezane z zaključnim računom skupnega podjetja za proračunsko leto 2021, v vseh pomembnih pogledih zakonite in pravilne;
2.
vendar obžaluje, da Računsko sodišče v svojem poročilu opozarja na dejstvo, da zaključni račun skupnega podjetja za proračunsko leto 2021 razkriva oceno skupnega podjetja glede skupnih stroškov za izpolnitev obveznosti izvajanja projekta ITER, ki so bili ocenjeni na 18,3 milijarde EUR (v vrednostih iz leta 2021), in na dejstvo, da bi spremembe ključnih predpostavk za oceno in izpostavljenost tveganju lahko povzročile znatno povečanje stroškov in/ali dodatne zamude pri izvajanju projekta ITER;
3.
priznava, da Obzorje Evropa za skupno podjetje določa ambiciozne cilje, ki jih bo moč doseči le, če bodo zasnovane in izvedene učinkovite rešitve za odpravo pomanjkljivosti v sistemih notranje kontrole in pripravo na prihodnje izzive, ki izhajajo iz večjih pristojnosti, na primer na področju upravljanja človeških virov in načrtovanja; v zvezi s tem poudarja, da zelo zapleteni in obremenjujoči izračuni in zahteve glede poročanja predstavljajo veliko tveganje napak, zato poziva, naj se preučijo možnosti poenostavitev, kjer je to mogoče in združljivo z obstoječim pravnim okvirom;
4.
z zaskrbljenostjo ugotavlja, da dejstvo, da je Rusija članica organizacije ITER-IO, ki ima obveznost, da v sestavljalni obrat ITER v Franciji (Cadarache) dobavi več sestavnih delov za projekte ITER ter zagotovi letne prispevke za organizacijo ITER-IO, pomeni tveganje nadaljnjih zamud in višjih stroškov za projekt ITER;
5.
je seznanjen, da skupno podjetje vodi evidenco, koliko bi znašali skupni stroški izpolnjevanja njegovih obveznosti za projekt ITER (ocena ob zaključku), ki vključuje stroške gradbene in operativne faze do leta 2035 ter faze razgradnje in deaktivacije do leta 2042; poleg tega ugotavlja, da je skupno podjetje konec leta 2021 te skupne stroške ocenilo na 18,3 milijarde EUR (v vrednostih iz leta 2021), kar je sestavljeno iz skupnih plačil, izvršenih ob koncu leta 2021, v višini 8,3 milijarde EUR in ocene prihodnjih plačil, ocenjenih na 10 milijard EUR (v vrednostih iz leta 2021);
6.
poudarja, da lahko spremembe ključnih predpostavk za zgornjo oceno in izpostavljenost tveganju povzročijo dodatno povečanje stroškov in zamude pri projektih, za leto 2021 pa meni, da bi bilo treba na podlagi poročila Računskega sodišča posebno pozornost nameniti dogodkom, ki bi lahko pomembno vplivali na oceno ob zaključku; poudarja tudi, da ključne predpostavke vključujejo novo referenčno osnovo za projekt ITER, načrtovano za prvo četrtletje 2023, pozno dobavo sestavnih delov, sankcije proti Rusiji, odobritev francoske agencije za jedrsko varnost za sestavljanje sestavnih delov naprave tokamak, ki še ni bila izdana, in pričakovano revizijo ocene stroškov za kompleks vroče celice; poudarja, da bi bilo treba v primeru težav pri dobavi, ki bi privedle do pomanjkanja ključnih elementov za nadaljevanje projekta, preučiti alternativne dobavne tokove;
7.
želi spomniti, da ITER uradno pričakuje prvi preizkus delovanja leta 2025 in da bo do leta 2035 dosegel polno fuzijsko energijo; vendar ugotavlja, da je bilo to izhodišče sprejeto leta 2016 in da je odtlej zaradi zamud pri gradnji in proizvodnji ter pandemije covida-19 rok leta 2025 vse manj verjeten; poleg tega poudarja, da iz poročila Računskega sodišča izhaja, da obstaja tveganje za nadaljnje zamude zaradi kombinacije različnih konstrukcijskih težav, začenši s težavami pri varjenju delov vakuumskih posod, ki tvorijo jekleno komoro, v kateri se bodo izvajali fuzijski poskusi, do problema korozije, ki povzroča do 2,2 milimetra globoke razpoke na ploščah toplotnega ščita, kar vpliva na vseh 23 kilometrov hladilnih cevi, varjenih na površino sestavnih delov; ugotavlja, da se je vodstvo projekta ITER, ker bi utegnilo biti vprašanje razpok v hladilnih ceveh sistemske narave in vplivati na vse sestavne dele toplotnega ščita naprave tokamak, usmerilo v strategijo popravila panelov termalnega ščita in vakuumske posode;