LT
2023 9 26
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
L 237/939
TFAAK 6-ASIS AIŠKINIMAS
Su veikla specialioje rinkoje susiję įsipareigojimai.
Elektros ir elektroninės įrangos atliekos NUORODOS
— 8-asis TAS „Apskaitos politika, apskaitinių įverčių keitimas ir klaidos“ — 37-asis TAS „Atidėjiniai, neapibrėžtieji įsipareigojimai ir neapibrėžtasis turtas“ PAGRINDINĖ INFORMACIJA
1.
37-ojo TAS 17 straipsnyje nurodoma, kad įpareigojantis įvykis yra praeities įvykis, dėl kurio atsiranda dabartinė prievolė, o subjektas neturi kitokio realaus pasirinkimo, kaip tik įvykdyti dėl to įvykio atsiradusią prievolę. 2.
37-ojo TAS 19 straipsnyje nurodoma, kad tik tos „prievolės, kurios atsiranda dėl praeities įvykių ir kurios nepri­ klauso nuo subjekto veiksmų ateityje“ pripažįstamos atidėjiniais. 3.
Europos Sąjungos direktyva dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų, kuria reglamentuojamas įrangos atliekų surinkimas, apdorojimas, utilizavimas ir jų šalinimas be žalos aplinkai, iškelti klausimai dėl to, kada turėtų būti pripažintas įsipareigojimas, susijęs su elektros ir elektroninės įrangos atliekų eksploatavimo nutraukimu.
Šioje direktyvoje skiriamos naujos ir istorinės atliekos, taip pat atliekos iš privačių namų ūkių ir iš visų kitų šaltinių.
Naujos atliekos yra susijusios su produktais, parduotais po 2005 m. rugpjūčio 13 d.
Taikant direktyvą laikoma, kad visa namų ūkių įranga, parduota iki minėtos dienos, sukuria istorines atliekas. 4.
Direktyvoje nustatyta, kad namų ūkių įrangos istorinių atliekų tvarkymo išlaidas turėtų padengti tos rūšies įrangos gamintojai, veikę rinkoje tą laikotarpį, kuris turi būti nurodytas kiekvienos valstybės narės taikytinuose teisės aktuose (vertinimo laikotarpis).
Direktyvoje nustatyta, kad kiekviena valstybė narė sukuria mechanizmą, užtikrinantį, kad gamintojai išlaidas padengtų proporcingai, „pavyzdžiui, proporcingai jų užimamai tam tikros įrangos rūšies rinkos daliai“. 5.
Keli aiškinimuose vartoti terminai, kaip antai „rinkos dalis“ ir „vertinimo laikotarpis“, gali būti labai skirtingai apibrėžiami atskirų valstybių narių taikytinuose teisės aktuose.
Pavyzdžiui, vertinimo laikotarpio trukmė gali būti vieni metai ar tik vienas mėnuo.
Analogiškai gali skirtis rinkos dalies vertinimas ir prievolės apskaičiavimo formulės skirtinguose nacionalinės teisės aktuose.
Tačiau visi šie pavyzdžiai turi įtakos tik įsipareigojimo vertinimui, kuris nėra šio aiškinimo objektas.
TAIKYMO SRITIS
6.
Šiame aiškinime pateikti nurodymai dėl atliekų tvarkymo įsipareigojimų pagal ES direktyvą dėl elektros ir elektro­ ninės įrangos atliekų, susijusių su namų ūkių istorinės įrangos pardavimu, pripažinimo gamintojų finansinėse ataskaitose. 7.
Šis aiškinimas neapima nei naujų atliekų, nei istorinių atliekų iš kitų nei privatūs namų ūkiai šaltinių.
Įsipareigojimai, susiję su tokių atliekų tvarkymu, pakankamai aprašyti 37-ajame TAS.
Tačiau jei nacionalinės teisės aktuose naujos atliekos iš privačių namų ūkių traktuojamos panašiai kaip istorinės atliekos iš privačių namų ūkių, aiškinimo principai taikomi darant nuorodą į 8-ojo TAS 10–12 straipsniuose nurodytą hierarchiją.
8-ojo TAS hierarchija taip pat taikytina kitiems reglamentuojantiems aktams, kuriais prievolės nustatomos pagal išlaidų priskyrimo metodą, panašų į nurodytąjį ES direktyvoje.
KLAUSIMAI
8.
TFAAK buvo paprašyta nustatyti, kas elektros ir elektroninės įrangos atliekų eksploatavimo nutraukimo kontekste yra įpareigojantis įvykis pagal 37-ojo TAS 14 straipsnio a punktą, kad būtų galima pripažinti atidėjinį atliekų tvarkymo išlaidoms: — istorinės namų ūkių įrangos gamyba ir pardavimas? — veikla rinkoje vertinimo laikotarpiu? — patiriamos išlaidos vykdant atliekų tvarkymo veiklą?