L 234/52
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
22.9.2023.
(16)
Dalībvalstis, kurām nav sauszemes robežas ar kādu citu dalībvalsti, ir īpaši atkarīgas no to jūras savienojuma ar pārējo Savienību, jo īpaši, lai uzturētu to iedzīvotājiem nepieciešamo savienojamību.
Šādām dalībvalstīm ir jāpaļaujas uz publiskiem pakalpojumu līgumiem vai sabiedrisko pakalpojumu saistībām, lai sasniegtu mērķi uzturēt savienojamību, izmantojot pasažieru kuģus.
Būtu jāatļauj pagaidu atbrīvojums, lai dalībvalstis varētu apmierināt neatliekamo vajadzību sniegt pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi un nodrošināt savienojamību, kā arī ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.
(17)
Papildus dalībvalstīm paredzētajai vispārējai iespējai piemērot atbrīvojumu reisiem, ko veic pasažieru kuģi, kas nav kruīza kuģi, uz salām, kurās ir mazāk nekā 200 000 pastāvīgo iedzīvotāju, līdzīgs atbrīvojums būtu jāatļauj saistībā ar vietējiem reisiem uz salām, ko veic saskaņā ar publisko pakalpojumu līgumu vai uz ko attiecas sabiedrisko pakalpojumu saistības.
Dalībvalstis ir izveidojušas šādus līgumus un saistības, lai par pieņemamām cenām nodrošinātu atbilstošu savienojamības līmeni ar salu reģioniem, kas citādi ar tirgus spēkiem nebūtu panākts.
Dalībvalstīm vajadzētu būt tiesīgām piemērot pagaidu atbrīvojumu šādiem reisiem, ko pasažieru kuģi veic starp dalībvalsts kontinentālo daļu un kādu tās pašas dalībvalsts salu, lai saglabātu nosacījumus, saskaņā ar kuriem tika izveidoti publisko pakalpojumu līgumi vai sabiedrisko pakalpojumu saistības, un nodrošinātu pastāvīgu savienojamību ar attiecīgo salu, kā arī tās ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.
(18)
Padomes Regulas (EEK) Nr. 3577/92 (14) 2. panta 1. punktā ir noteikts, ka ostas, kuras atrodas Seūtā un Meliljā, ir jāpielīdzina salu ostām.
Lai gan pēc būtības tās nav salu ostas, to ģeogrāfiskais novietojums kontinentālajā Āfrikā un sauszemes savienojumu trūkums ar Spāniju nozīmē, ka attiecībā pret kontinentālo Eiropu un jo īpaši attiecībā pret Spāniju minētās ostas ir pielīdzināmas salu ostām.
Tāpēc Seūta un Melilja būtu jāuzskata par salu ostām saistībā ar pagaidu atbrīvojumu jūras kabotāžai starp dalībvalsts kontinentālo daļu un tās jurisdikcijā esošajām salām.
(19)
Kuģošana ledus apstākļos, jo īpaši Baltijas jūras ziemeļu apgabalos, un ledus klases kuģu tehniskās īpašības rada papildu izmaksas jūras transportam, un šī regula šādas izmaksas varētu palielināt vēl vairāk.
Šādas ledus klases kuģu papildu izmaksas, ko rada kuģošana ledus apstākļos un kas izriet no to tehniskajām īpašībām, būtu jāsamazina, lai uzturētu vienlīdzīgus konkurences apstākļus.
Tāpēc būtu jāļauj uzņēmumiem izmantot ierobežotu koriģētu enerģijas daudzumu, ko patērē uz ledus klases kuģiem.
Turklāt uz ierobežotu laiku ar šo regulu būtu jāļauj uz konkrētiem laikposmiem, kad ledus klases kuģi saskaras ar ledus navigācijas apstākļiem, piemērot atbrīvojumu daļai papildu enerģijas, kas patērēta kuģošanai ledus apstākļos.
Minētajā nolūkā būtu jānosaka pārbaudāma metodika, lai varētu noteikt korelāciju starp to enerģijas daļu, kurai piemērots atbrīvojums, un faktiskajiem ledus navigācijas apstākļiem.
Komisijai būtu atkārtoti jāizvērtē šāda metodika, jo īpaši, ņemot vērā to datu monitoringa robustumu, kas vajadzīgi, lai ziņotu par noieto attālumu un papildu enerģiju kuģošanai ledus apstākļos, ņemot vērā minētā pasākuma iespējamu pagarināšanu.
(20)
Subjektam, kas atbild par to, lai tiktu nodrošināta atbilstība šai regulai, vajadzētu būt uzņēmumam, kas definēts kā kuģa īpašnieks, vai jebkurai citai organizācijai vai personai, piemēram, pārvaldniekam vai berbouta fraktētājam, kas no kuģa īpašnieka ir pārņēmusi atbildību par kuģa ekspluatāciju un kas, pārņemot šādu atbildību, ir piekritusi pārņemt visus pienākumus un atbildību, ko nosaka Drošas kuģu ekspluatācijas un piesārņojuma novēršanas vadības starptautiskais kodekss, kuru Savienībā īsteno ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 336/2006 (15).
Uzņēmuma definīcija šajā regulā ir saskanīga ar globālo datu vākšanas sistēmu, ko 2016. gadā izveidoja Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO).
(14) Padomes Regula (EEK) Nr. 3577/92 (1992. gada 7. decembris), ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža) (OV L 364, 12.12.1992., 7. lpp.).
(15) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 336/2006 (2006. gada 15. februāris) par Starptautiskā drošības vadības kodeksa īstenošanu Kopienā un Padomes Regulas (EK) Nr. 3051/95 atcelšanu (OV L 64, 4.3.2006., 1. lpp.).