22.9.2023
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
L 234/51
(11)
Tämän asetuksen säännöksiä olisi sovellettava syrjimättömällä tavalla kaikkiin aluksiin riippumatta siitä, minkä lipun alla ne liikennöivät.
Jotta tämä asetus olisi johdonmukainen suhteessa meriliikennettä koskeviin unionitasoisiin ja kansainvälisiin sääntöihin ja jotta voidaan rajoittaa hallinnollista taakkaa, sitä olisi sovellettava aluksiin, joiden bruttovetoisuus (GT) on yli 5 000 tonnia, mutta ei sota-aluksiin, laivaston apualuksiin, kalastus- tai kalanjalostusaluksiin, rakenteeltaan alkeellisiin puisiin aluksiin, aluksiin, jotka eivät kulje konevoimalla, eikä valtion aluksiin, joita käytetään muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin.
Vaikka alusten, joiden bruttovetoisuus (GT) on yli 5 000 tonnia, osuus kaikista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/757 (13) mukaisesti satamissa käyvistä aluksista on vain noin 55 prosenttia, niiden osuus meriliikenteen hiilidioksidipäästöistä on noin 90 prosenttia.
Komission olisi arvioitava tilannetta säännöllisesti uudelleen, jotta tämän asetuksen soveltamisalaa voitaisiin mahdollisesti laajentaa aluksiin, joiden bruttovetoisuus on alle 5 000 tonnia.
(12)
Jäsenvaltioiden, joilla ei ole merisatamia alueellaan, ei akkreditoitua todentajaa eikä lippunsa alla liikennöiviä aluksia, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan, ja jotka eivät ole tässä asetuksessa tarkoitettuja hallinnoivia valtioita, ei tarvitse toteuttaa mitään tässä asetuksessa esitettyjä niihin liittyviä vaatimuksia koskevia toimia niin kauan kuin kyseisissä olosuhteissa ei tapahdu muutoksia.
(13)
Koska tämän asetuksen vaatimukset täyttävien alusten kustannukset ovat nousseet, maailmanlaajuisen toimenpiteen puuttuminen lisää toimenpiteiden kiertämisen riskiä.
Välttelytarkoituksessa tehtävät satamakäynnit satamiin unionin ulkopuolella ja jälleenlaivaustoiminnan siirtäminen satamiin unionin ulkopuolella vähentävät meriliikenne­ toiminnan päästöjen kustannusten sisällyttämisestä hintoihin saatavia ympäristöhyötyjä ja voivat myös johtaa lisäpäästöihin, kun tämän asetuksen soveltamista välttelevät alukset joutuvat kulkemaan pidemmän matkan.
Sen vuoksi on aiheellista jättää käyntisataman käsitteen ulkopuolelle tietyt pysähdykset unionin ulkopuolisissa satamissa.
Käsitteen ulkopuolelle jätettävien satamien olisi oltava unionin lähistöllä sijaitsevia satamia, joissa välttelyn riski on suurin.
Jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvasta satamasta mitattu 300 meripeninkulman raja on oikeasuhteinen vastaus sääntöjen välttelyyn, sillä siinä tasapainotetaan lisärasite ja sääntöjen välttelyn riski.
Käyntisataman käsitteen ulkopuolelle jättäminen olisi lisäksi kohdistettava ainoastaan konttialusten pysähdyksiin tietyissä unionin ulkopuolisissa satamissa, joissa konttien jälleenlaivaus muodostaa valtaosan konttiliikenteestä.
Jos lieventäviä toimenpiteitä ei toteuteta, tällaisissa kuljetuksissa vaatimusten kiertämisen riski aiheutuu myös silloin, kun keskussatamaksi valikoituu unionin ulkopuolinen satama, mikä pahentaa vaatimusten kiertämisen vaikutuksia.
Tämän maailmanlaajuisen toimenpiteen oikeasuhteisuuden ja tasapuolisen kohtelun varmistamiseksi olisi otettava huomioon kolmansissa maissa toteutettavat toimenpiteet, joilla on vastaava vaikutus kuin tällä asetuksella.
(14)
Jotta voidaan ottaa huomioon saarialueiden erityistilanne, kuten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn perussopimuksen (SEUT) 174 artiklassa korostetaan, ja tarve säilyttää unionin saari- ja syrjäisten alueiden väliset yhteydet unionin keskusalueisiin, olisi sallittava väliaikaiset vapautukset muiden matkustaja-alusten kuin risteilymatkustaja-alusten suorittamille matkoille jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvan käyntisataman ja sellaisen saman jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvan käyntisataman välillä, joka sijaitsee saarella, jossa on alle 200 000 vakinaista asukasta.
(15)
Ottaen huomioon unionin syrjäisimpien alueiden erityispiirteet ja rajoitukset, erityisesti niiden syrjäinen sijainti ja saaristoluonne, olisi kiinnitettävä erityistä huomiota niiden saavutettavuuden ja tehokkaiden yhteyksien säilyttämiseen meriliikenteen avulla.
Sen vuoksi tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien alusten osalta vain puolet energiasta, joka käytetään syrjäisimmällä alueella sijaitsevasta käyntisatamasta lähtevillä tai sinne saapuvilla matkoilla, olisi sisällytettävä tämän asetuksen soveltamisalaan.
Samoista syistä olisi sallittava väliaikaiset vapautukset syrjäisimmällä alueella sijaitsevan käyntisataman ja jonkin toisen syrjäisimmällä alueella sijaitsevan käyntisataman välisille matkoille sekä energialle, jota käytetään alusten ollessa vastaavien syrjäisimpien alueiden käyntisatamissa.
(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/757, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015, meriliikenteen hiilidioksidipäästöjen tarkkailusta, raportoinnista ja todentamisesta sekä direktiivin 2009/16/EY muuttamisesta (EUVL L 123, 19.5.2015, s. 55).