L 231/6
SK
Úradný vestník Európskej únie
20.9.2023
(25)
Dosiahnutie ambiciózneho cieľa energetickej efektívnosti si vyžaduje odstránenie prekážok, aby sa uľahčilo investovanie do opatrení energetickej efektívnosti.
Z podprogramu Prechod na čistú energiu, ktorý je súčasťou programu Únie LIFE zriadeného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/783 (17), budú plynúť osobitne vyčlenené finančné prostriedky na podporu vývoja najlepších postupov Únie pri vykonávaní politiky energetickej efektívnosti so zameraním na behaviorálne, trhové a regulačné prekážky energetickej efektívnosti.
(26)
Európska rada vo svojich záveroch z 23. a 24. októbra 2014 podporila cieľ energetickej efektívnosti do roku 2030 vo výške 27 % na úrovni Únie, ktorý sa má do roku 2020 preskúmať so zreteľom na cieľ vo výške 30 % na úrovni Únie.
Európsky parlament vo svojom uznesení z 15. decembra 2015 s názvom „Na ceste k európskej energetickej únii“ vyzval Komisiu, aby posúdila navyše realistickosť cieľa dosiahnuť v rovnakom období energetickú efektívnosť vo výške 40 %.
(27)
Komisia vo svojom oznámení z 28. novembra 2018 s názvom „Čistá planéta pre všetkých – Európska dlhodobá strategická vízia pre prosperujúce, moderné, konkurencieschopné a klimaticky neutrálne hospodárstvo“ predpokladá, že dosiahnutie cieľa Únie v oblasti energetickej efektívnosti vo výške 32,5 % do roku 2030 a využitie ostatných politických nástrojov existujúceho rámca povedú k 45 % zníženiu emisií skleníkových plynov do roku 2030.
Posúdenie vplyvu plánu cieľov v oblasti klímy na účely zvýšenej ambície v oblasti klímy, teda dosiahnuť 55 % zníženie emisií skleníkových plynov do roku 2030, bolo zamerané na otázku, aká úroveň úsilia by bola potrebná v rôznych oblastiach politiky.
Dospelo sa v ňom k záveru, že v porovnaní so základným scenárom by dosiahnutie cieľovej hodnoty emisií skleníkových plynov nákladovo optimálnym spôsobom znamenalo, že primárnu energetickú spotrebu treba znížiť o minimálne 39 až 41 % a konečnú energetickú spotrebu o 36 až 37 %.
(28)
Cieľ Únie v oblasti energetickej efektívnosti sa pôvodne stanovil a vypočítal pomocou prognóz v referenčnom scenári EÚ z roku 2007 na rok 2030 ako základný scenár.
Zmena metodiky Eurostatu na výpočet energetickej bilancie a zlepšenia v následných modelových prognózach si vyžadujú zmenu základného scenára.
Pomocou tej istej koncepcie na stanovenie cieľa, konkrétne jej porovnaním s prognózami budúcich základných scenárov, sa teda ambícia Únie v podobe cieľa energetickej efektívnosti do roku 2030 stanovuje na základe porovnania s projekciami v referenčnom scenári EÚ z roku 2020 na rok 2030, pričom sa zvážili aj národné príspevky z národných energetických a klimatických plánov.
Vychádzajúc z tohto aktualizovaného základného scenára bude Únia musieť ešte zvýšiť svoju ambíciu energetickej efektívnosti o minimálne 11,7 % v roku 2030 v porovnaní s úrovňou úsilia podľa referenčného scenára EÚ z roku 2020.
Nový spôsob vyjadrenia úrovne ambície pri cieľoch Únie nemá vplyv na skutočnú potrebnú mieru úsilia a v porovnaní s projekciami v referenčnom scenári EÚ z roku 2007 na rok 2030 zodpovedá zníženiu primárnej energetickej spotreby o 40,5 % a zníženiu konečnej energetickej spotreby o 38 %.
(29)
Metodika výpočtu primárnej energetickej spotreby a konečnej energetickej spotreby sa zlaďuje s novou metodikou Eurostatu, ale ukazovatele používané na účely tejto smernice majú odlišný rozsah pôsobnosti, pretože je z nich vylúčená energia z okolitého prostredia a zahŕňajú spotrebu energie v medzinárodnom letectve na účely cieľov primárnej energetickej spotreby a konečnej energetickej spotreby.
Používanie nových ukazovateľov takisto znamená, že akékoľvek zmeny spotreby energie vysokých pecí sa teraz prejavujú len v primárnej energetickej spotrebe.
(30)
Potreba Únie zlepšiť svoju energetickú efektívnosť by sa mala vyjadriť v primárnej energetickej spotrebe a konečnej energetickej spotrebe, ktoré sa majú dosiahnuť v roku 2030, a mali by sa uviesť dodatočné úrovne úsilia potrebného v porovnaní so zavedenými opatreniami alebo opatreniami plánovanými v národných energetických a klimatických plánoch.
Podľa projekcií referenčného scenára EÚ z roku 2020 sa má do roku 2030 dosiahnuť konečná energetická spotreba vo výške 864 Mtoe a primárna energetická spotreba vo výške 1 124 Mtoe (s výnimkou energie z okolitého prostredia a vrátane medzinárodného letectva).
Dodatočné 11,7 % zníženie povedie k hodnotám 763 Mtoe a 992,5 Mtoe v roku 2030.
V porovnaní s úrovňami z roku 2005 to znamená, že konečná energetická spotreba v Únii by sa mala znížiť o približne 25 % a primárna energetická spotreba by sa mala znížiť o približne 34 %.
Neexistujú žiadne záväzné ciele na úrovni členských štátov v perspektívach na roky 2020 a 2030 a členské štáty by mali stanoviť
(17) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/783 z 29. apríla 2021, ktorým sa zriaďuje Program pre životné prostredie a ochranu klímy (LIFE) a zrušuje nariadenie (EÚ) č. 1293/2013 (Ú. v.
EÚ L 172, 17.5.2021, s. 53).