L 231/4
SK
Úradný vestník Európskej únie
20.9.2023
(16)
Energetická efektívnosť by sa mala považovať za kľúčový prvok a prioritu v budúcich investičných rozhodnutiach o energetickej infraštruktúre Únie.
Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti by sa mala uplatňovať tak, že v prvom rade by sa mal zohľadniť prístup k efektívnosti systému a spoločenskému a zdravotnému hľadisku, pričom pozornosť by sa mala venovať aj bezpečnosti dodávok, integrácii energetického systému a prechodu ku klimatickej neutralite.
Následne by zásada prvoradosti energetickej efektívnosti mala pomôcť zvýšiť efektívnosť jednotlivých odvetví konečnej spotreby a celého energetického systému.
Uplatňovanie tejto zásady by takisto malo podporovať investície do energeticky efektívnych riešení prispievajúcich k environmentálnym cieľom nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/852 (6).
(17)
Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti je uvedená v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1999 (7) a tvorí jadro stratégie integrácie energetického systému EÚ stanovenej v oznámení Komisie z 8. júla 2022.
V prípadoch, keď je zásada založená na nákladovej efektívnosti, jej uplatňovanie má širšie dôsledky zo spoločenského hľadiska.
Tieto dôsledky sa môžu líšiť v závislosti od okolností a mali by sa starostlivo vyhodnotiť prostredníctvom spoľahlivých metodík analýzy nákladov a prínosov, v ktorých sa zohľadnia viaceré prínosy energetickej efektívnosti.
Komisia vypracovala špecializované usmernenia k prevádzke a uplatňovaniu zásady a navrhla v nich konkrétne nástroje a príklady uplatňovania v rozmanitých odvetviach.
Komisia tiež vydala odporúčanie členským štátom, ktoré vychádza z požiadaviek stanovených v tejto smernici a vyžaduje si konkrétne opatrenia v súvislosti s uplatňovaním tejto zásady.
Členské štáty by mali v čo najväčšej miere zohľadniť toto odporúčanie a riadiť sa ním pri uplatňovaní zásady energetickej efektívnosti v praxi.
(18)
Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti nepriamo znamená prijatie celostného prístupu, v ktorom sa zohľadňuje celková účinnosť integrovaného energetického systému, bezpečnosť dodávky a nákladová efektívnosť a podporujú sa najefektívnejšie riešenia týkajúce sa klimatickej neutrality v celom hodnotovom reťazci, a to od výroby energie, sieťovej prepravy po konečnú energetickú spotrebu, aby sa efektívnosť dosiahla aj v primárnej energetickej spotrebe a aj v konečnej energetickej spotrebe.
Pri tomto prístupe by sa malo prihliadať na výkon sústavy a dynamické využívanie energie, pri ktorom sa zdroje na strane dopytu a flexibilita systému považujú za riešenia energetickej efektívnosti.
(19)
Ak má mať zásada prvoradosti energetickej efektívnosti nejaký vplyv, musia ju uplatňovať konzistentným spôsobom vnútroštátni, regionálni, miestni a sektoroví aktéri s rozhodovacími právomocami pri všetkých relevantných scenároch a politických, plánovacích a významných investičných rozhodnutiach, ktoré ovplyvnia spotrebu alebo dodávku energie, teda pri veľkých investíciách s hodnotou vyše 100 000 000 EUR alebo 175 000 000 EUR v prípade projektov dopravnej infraštruktúry.
Riadne uplatňovanie tejto zásady si vyžaduje správnu metodiku analýzy nákladov a prínosov, stanovenie základných podmienok energeticky efektívnych riešení a správne monitorovanie.
Mali by sa systematicky vypracúvať a vykonávať analýzy nákladov a prínosov, tieto by mali vychádzať z najaktuálnejších informácií o cenách energie a mali by zahŕňať scenáre rastúcich cien, napríklad v dôsledku znižovania kvót v rámci systému Únie na obchodovanie s emisiami (ďalej len „EU ETS“) podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (8), aby sa vytvoril stimul na uplatňovanie opatrení v oblasti energetickej efektívnosti.
Mali by sa uprednostniť riešenia na strane dopytu, keď sú pri plnení cieľov politiky nákladovo efektívnejšie než investície do infraštruktúry na dodávku energií.
Flexibilita na strane dopytu môže priniesť širšie hospodárske, environmentálne a spoločenské výhody pre spotrebiteľov a spoločnosť v širšom zmysle vrátane miestnych komunít a môže zvýšiť efektívnosť energetického systému a znížiť náklady na energiu, napríklad znížením nákladov na prevádzku systému, výsledkom čoho by bolo zníženie taríf pre všetkých spotrebiteľov.
Členské štáty by mali pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti zohľadniť možné výhody spojené s flexibilitou na strane dopytu a v relevantných prípadoch zvážiť reakciu na strane dopytu na centralizovanej aj decentralizovanej úrovni, uskladňovanie energie a inteligentné riešenia ako súčasť svojho úsilia zvýšiť efektívnosť integrovaného energetického systému.
(6) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/852 z 18. júna 2020 o vytvorení rámca na uľahčenie udržateľných investícií a o zmene nariadenia (EÚ) 2019/2088 (Ú. v.
EÚ L 198, 22.6.2020, s. 13).
(7) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1999 z 11. decembra 2018 o riadení energetickej únie a opatrení v oblasti klímy, ktorým sa menia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 a (ES) č. 715/2009, smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EÚ, 2012/27/EÚ a 2013/30/EÚ, smernice Rady 2009/119/ES a (EÚ) 2015/652 a ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 525/2013 (Ú. v.
EÚ L 328, 21.12.2018, s. 1).
(8) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v.
EÚ L 275, 25.10.2003, s. 32).