L 231/12
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
20.9.2023.
(61)
Energoefektivitātes uzlabojumu pasākumiem ir arī pozitīva ietekme uz gaisa kvalitāti, jo energoefektīvākas ēkas palīdz samazināt pieprasījumu pēc kurināmā, tostarp pēc cietā kurināmā.
Energoefektivitātes pasākumi tāpēc palīdz uzlabot iekštelpu un ārtelpu gaisa kvalitāti un palīdz izmaksu ziņā lietderīgi sasniegt Savienības gaisa kvalitātes rīcībpolitikas mērķus, jo īpaši tos, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2016/2284 (22).
(62)
Lai nodrošinātu stabilu un paredzamu ieguldījumu Savienības enerģētikas un klimata mērķrādītāju sasniegšanā līdz 2030. gadam un klimatneitralitātes mērķa sasniegšanā līdz 2050. gadam, dalībvalstīm ir jāsasniedz visam pienākuma laikposmam līdz 2030. gadam noteiktie kumulatīva enerģijas galapatēriņa ietaupījumi, kas līdzvērtīgi jauniem ikgadējiem ietaupījumiem vismaz 0,8 % apmērā no enerģijas galapatēriņa līdz 2023. gada 31. decembrim un vismaz 1,3% apmērā no 2024. gada 1. janvāra, 1,5 % apmērā no 2026. gada 1. janvāra un 1,9 % apmērā no 2028. gada 1. janvāra.
Minēto prasību varētu izpildīt vai nu ar jauniem rīcībpolitikas pasākumiem, kas tiek pieņemti pienākuma laikposmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 2030. gada 31. decembrim, vai ar jaunām atsevišķām darbībām, kas izriet no iepriekšējā periodā vai vēl pirms tam pieņemtiem rīcībpolitikas pasākumiem, ar noteikumu, ka enerģijas ietaupījumu rosinošās darbības tiek ieviestas nākamajā laikposmā.
Minētajā nolūkā dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai izmantot energoefektivitātes pienākuma shēmu, alternatīvus rīcībpolitikas pasākumus vai arī abus no minētajiem.
(63)
Laikposmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 2023. gada 31. decembrim Kiprai un Maltai būtu jāprasa panākt tādu kumulatīvu enerģijas galapatēriņa ietaupījumu, kas ir līdzvērtīgs jaunam ietaupījumam 0,24 % apmērā no ikgadējā enerģijas galapatēriņa, aprēķinot to kā vidējo rādītāju pēdējo trīs gadu posmā pirms 2019. gada 1. janvāra.
Laikposmā no 2024. gada 1. janvāra līdz 2030. gada 31. decembrim Kiprai un Maltai būtu jāprasa panākt tādu kumulatīvu enerģijas gala patēriņa ietaupījumu 0,45 % apmērā no ikgadējā enerģijas galapatēriņa, aprēķinot to kā vidējo rādītāju pēdējo trīs gadu laikposmā pirms 2019. gada 1. janvāra.
(64)
Ja dalībvalstis izmanto pienākuma shēmu, tām, pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, būtu jāizraugās atbildīgās puses no pārvades sistēmas operatoriem, sadales sistēmas operatoriem, enerģijas sadales uzņēmumiem, enerģijas mazumtirdzniecības uzņēmumiem un transportlīdzekļu degvielas izplatītājiem vai transportlīdzekļu degvielas mazumtirdzniecības uzņēmumiem.
Dažu šādu vienību izraudzīšanās vai atbrīvošana no izraudzīšanās nebūtu jāuztver kā tāda, kas ir pretrunā nediskriminēšanas principam.
Tādēļ dalībvalstis var izvēlēties, vai par atbildīgajām pusēm tiek izraudzītas šādas vienības vai tikai dažas to kategorijas.
Lai stiprinātu un aizsargātu enerģētiskās nabadzības skartos cilvēkus, mazaizsargātos lietotājus, cilvēkus mājsaimniecībās ar zemiem ienākumiem un attiecīgā gadījumā sociālajos mājokļos dzīvojošos cilvēkus un lai rīcībpolitikas pasākumi prioritāri tiktu īstenoti šo cilvēku vidū, dalībvalstis var pieprasīt, lai atbildīgās puses panāk enerģijas ietaupījumu minēto cilvēku vidū.
Minētajā nolūkā dalībvalstis var arī ieviest enerģijas izmaksu samazināšanas mērķrādītājus.
Atbildīgās puses šos mērķrādītājus varētu sasniegt, veicinot pasākumus, kas palīdz panākt enerģijas ietaupījumu un finansiālu ietaupījumu enerģijas rēķinos, piemēram, izolācijas un apsildes ierīkošanu, un atbalstot atjaunīgās enerģijas kopienu un iedzīvotāju energokopienu enerģijas ietaupījuma iniciatīvas.
(65)
Izstrādājot rīcībpolitikas pasākumus, ar ko tiks izpildīts enerģijas ietaupījuma pienākums, dalībvalstīm būtu jāievēro Savienības standarti un prioritātes klimata un vides jomā un princips “nenodari būtisku kaitējumu” Regulas (ES) 2020/852 nozīmē.
Dalībvalstīm nevajadzētu veicināt darbības, kas ir videi neilgtspējīgas, piemēram, fosilā kurināmā izmantošanu.
Enerģijas ietaupījuma pienākuma mērķis ir stiprināt atbildes reakciju uz klimata pārmaiņām, stimulējot dalībvalstis īstenot ilgtspējīgas un tīras enerģijas rīcībpolitikas, kas ir noturīgas un mazina klimata pārmaiņas.
Tāpēc enerģijas ietaupījumu no rīcībpolitikas pasākumiem, kas attiecas uz tiešas fosilā kurināmā sadedzināšanas izmantojumu, no šīs direktīvas transponēšanas dienas atbilstoši šīs direktīvas pielikumam, ievērojot zināmus nosacījumus un uz pārejas laikposmu, var ieskaitīt enerģijas ietaupījuma pienākumā.
Tas ļaus enerģijas ietaupījuma pienākumu saskaņot ar Eiropas zaļā kursa, Klimata mērķrādītāja plāna un Renovācijas viļņa mērķiem un atspoguļos vajadzību rīkoties, uz ko savā neto nulles emisiju ziņojumā norādījusi Starptautiskā Enerģētikas aģentūra.
Šā ierobežojuma mērķis ir mudināt dalībvalstis publiskos līdzekļus veltīt tikai nākotnes prasībām atbilstošām un ilgtspējīgām tehnoloģijām.
Ir svarīgi, lai dalībvalstis tirgus dalībniekiem nodrošinātu skaidru rīcībpolitikas satvaru un pārliecību par investīcijām.
Ar aprēķina metodikas ieviešanu enerģijas ietaupījuma pienākuma satvarā būtu jādod iespēja visiem tirgus dalībniekiem saprātīgā termiņā pielāgot savas tehnoloģijas.
Ja
(22) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/2284 (2016. gada 14. decembris) par dažu gaisu piesārņojošo vielu valstu emisiju samazināšanu un ar ko groza Direktīvu 2003/35/EK un atceļ Direktīvu 2001/81/EK (OV L 344, 17.12.2016., 1. lpp.).