20.9.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 231/11
(55)
Ņemot vērā to, ka ēkas ir atbildīgas par SEG emisijām, kas rodas pirms un pēc to ekspluatācijas laika, dalībvalstīm būtu jāņem vērā arī viss ēku oglekļa emisiju dzīves cikls.
Tam būtu jānotiek saistībā ar centieniem palielināt uzmanības pievēršanu sniegumam visā dzīves ciklā, aprites ekonomikas aspektiem un ietekmei uz vidi, kas ir daļa no publiskā sektora uzdevuma kalpot par paraugu.
Tādējādi publiskais iepirkums var kalpot par izdevību pievērsties jautājumam par ēku ietverto oglekli visā to dzīves ciklā.
Šajā sakarā līgumslēdzējas iestādes ir svarīgi dalībnieki, kas savu rīcību var demonstrēt iepirkuma procedūru ietvaros, iegādājoties jaunas ēkas, kurās uzmanība pievērsta globālās sasilšanas potenciālam visā dzīves ciklā.
(56)
Globālās sasilšanas potenciāls visā dzīves ciklā mēra ar ēku saistītās SEG emisijas dažādos tās dzīves cikla posmos.
Tāpēc ar to mēra ēkas kopējo emisiju devumu, kas izraisa klimata pārmaiņas.
Dažkārt to dēvē par oglekļa pēdas novērtējumu vai visa dzīves cikla oglekļa mērīšanu.
Tajā tiek uzskaitītas gan būvmateriālos ietvertās oglekļa emisijas, gan tiešās un netiešās oglekļa emisijas no izmantošanas posma.
Ēkas ir nozīmīgas materiālu glabātājas, kurās daudzus gadu desmitus glabājas oglekļietilpīgi resursi, tāpēc ir svarīgi izpētīt projektus, kas veicina tālāku atkalizmantošanu un reciklēšanu pēc ekspluatācijas laika beigām, kā tas paredzēts jaunajā aprites ekonomikas rīcības plānā.
Dalībvalstīm būtu jāveicina būvmateriālu apritīgums, noturība un pielāgojamība, lai pievērstos būvizstrādājumu ilgtspējas sniegumam.
(57)
Globālās sasilšanas potenciālu izsaka kā skaitlisku rādītāju kgCO2eq/m2 (no lietderīgās iekšējās platības) katram dzīves cikla posmam, kas aprēķināts kā vidējā vērtība vienam gadam 50 gadu ilgā atsauces pētījuma periodā.
Datu atlasi, scenāriju definēšanu un aprēķinus veic saskaņā ar standartu EN 15978.
Būvelementu un tehniskā aprīkojuma tvērums ir noteikts Savienības kopīgās sistēmas Level(s) 1.2. rādītājā.
Ja ir izveidots nacionāls aprēķinu rīks vai tas ir vajadzīgs informācijas atklāšanai vai būvatļauju saņemšanai, prasītās informācijas sniegšanai vajadzētu varēt izmantot šo nacionālo rīku.
Vajadzētu būt iespējai izmantot citus aprēķina rīkus, ja tie atbilst minimālajiem kritērijiem, kas noteikti Savienības kopīgajā sistēmā Level(s).
(58)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/75/ES (21) nosaka noteikumus attiecībā uz iekārtām, kas palīdz ražot enerģiju vai izmanto enerģiju ražošanas vajadzībām, un paredz, ka informācija par iekārtā izmantoto vai saražoto enerģiju ir jāiekļauj integrēto atļauju pieteikumos saskaņā ar minētās direktīvas 12. panta 1. punkta b) apakšpunktu.
Turklāt minētās direktīvas 11. pantā ir paredzēts, ka enerģijas efektīvs izmantojums ir viens no vispārīgajiem principiem, kas reglamentē operatora pamatpienākumus, un viens no kritērijiem, pēc kuriem nosaka labākos pieejamos tehniskos paņēmienus saskaņā ar minētās direktīvas III pielikumu.
Energosistēmu darbības efektivitāti konkrētajā brīdī ietekmē spēja netraucēti un elastīgi piegādāt tīklā enerģiju, kas ražota no dažādiem avotiem – ar dažādas pakāpes inerci un darbības uzsākšanas laikiem.
Uzlabojot efektivitāti, varēs labāk izmantot atjaunīgo enerģiju.
(59)
Energoefektivitātes uzlabojumi var palīdzēt sasniegt augstāku ekonomikas produktivitāti.
Dalībvalstīm un Savienībai būtu jātiecas enerģijas patēriņu samazināt neatkarīgi no ekonomiskās izaugsmes līmeņa.
(60)
Šajā direktīvā noteiktais enerģijas ietaupījuma pienākums būtu jāpalielina un būtu jāpiemēro arī pēc 2030. gada.
Tas nodrošinās lielāku stabilitāti investoriem un tādējādi veicinās ilgtermiņa investīcijas un ilgtermiņa energoefektivitātes pasākumus, piemēram, ēku dziļo renovāciju, lai sasniegtu ilgtermiņa mērķi – veicināt esošo ēku izmaksu ziņā lietderīgu pārveidi par gandrīz nulles enerģijas ēkām.
Enerģijas ietaupījuma pienākumam ir svarīga loma, radot vietēju izaugsmi, darbvietas, konkurenci un mazinot enerģētisko nabadzību.
Tam būtu jānodrošina, ka Savienība var sasniegt savus enerģētikas un klimata mērķus, radot papildu iespējas un saraujot saikni starp energopatēriņu un izaugsmi.
Sadarbība ar privāto sektoru ir svarīga, lai novērtētu, kādos apstākļos varētu izvērst privātas investīcijas energoefektivitātes projektos un attīstīt jaunus ieņēmumu modeļus inovācijai energoefektivitātes jomā.
(21) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/75/ES (2010. gada 24. novembris) par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (OV L 334, 17.12.2010., 17. lpp.).