L 231/12
CS
Úřední věstník Evropské unie
20.9.2023
(61)
Opatření ke zvýšení energetické účinnosti rovněž příznivě ovlivní kvalitu ovzduší, protože vyšším počtem energeticky účinných budov se přispěje ke snížení poptávky po topných palivech, včetně pevných.
Opatření v oblasti energetické účinnosti tudíž přispívají ke zlepšení kvality vnitřního i vnějšího ovzduší a pomáhají dosahovat nákladově efektivním způsobem cílů politiky Unie v oblasti kvality ovzduší, zejména cílů stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2284 (22).
(62)
S cílem zajistit stabilní a předvídatelný příspěvek k dosažení cílů Unie v oblasti energetiky a klimatu pro rok 2030 a cíle klimatické neutrality do roku 2050 se vyžaduje, aby členské státy dosahovaly kumulativních úspor v konečném využití energie po celé období, po které povinnost platí, až do roku 2030, odpovídajících novým úsporám ve výši nejméně 0,8 % konečné spotřeby energie ročně do 31. prosince 2023 a alespoň 1,3 % od 1. ledna 2024, 1,5 % od 1. ledna 2026 a 1,9 % od 1. ledna 2028.
Tento požadavek by mohl být splněn prostřednictvím nových politických opatření, která budou přijata během období, po které povinnost platí, od 1. ledna 2021 do 31. prosince 2030, nebo pomocí nových individuálních opatření vedoucích k úsporám energie, která vycházejí z politických opatření přijatých během předchozího období nebo před ním, pokud jsou uvedená individuální opatření zaváděna během následujícího období.
Za tímto účelem by členské státy měly mít možnost využít systémů povinného zvyšování energetické účinnosti nebo alternativních politických opatření či obojího.
(63)
Během období od 1. ledna 2021 do 31. prosince 2023 by Kypr a Malta měly mít povinnost dosáhnout kumulativních úspor energie v konečné spotřebě odpovídajících novým úsporám ve výši 0,24 % roční konečné spotřeby energie zprůměrované za poslední tříleté období předcházející 1. lednu 2019.
Pro období od 1. ledna 2024 do 31. prosince 2030 by Kypr a Malta měly mít povinnost dosáhnout kumulativních úspor energie v konečné spotřebě ve výši 0,45 % roční konečné spotřeby energie zprůměrované za poslední tříleté období předcházející 1. lednu 2019.
(64)
Použijí-li členské státy systém povinného zvyšování, měly by na základě objektivních a nediskriminačních kritérií určit povinné strany mezi provozovateli přenosových nebo přepravních soustav, provozovateli distribučních soustav, distributory energie nebo maloobchodními prodejci energie a distributory pohonných hmot nebo maloobchodními prodejci pohonných hmot.
Určení nebo neurčení určitých kategorií takových subjektů by se nemělo chápat jako neslučitelné se zásadou nediskriminace.
Členské státy si proto mohou zvolit, zda mají být za povinné strany určeny všechny takové subjekty, nebo jen některé jejich kategorie.
Pro posílení postavení a ochranu osob postižených energetickou chudobou, zranitelných zákazníků, osob v nízkopříjmových domácnostech a případně lidí žijících v sociálním bydlení a pro přednostní provedení politických opatření u těchto lidí by členské státy mohly požadovat, aby povinné strany dosáhly u těchto lidí úspor energie.
Za tímto účelem mohou členské státy rovněž stanovit cíle snížení nákladů na energii.
Povinné strany by mohly uvedených cílů dosáhnout podporou instalace opatření, která povedou k úsporám energie a finančním úsporám na účtech za energii, jako je instalace izolačních a topných opatření, a podporou iniciativ společenství pro obnovitelné zdroje a občanských energetických společenství, jejichž účelem jsou úspory energie.
(65)
Při navrhování politických opatření ke splnění povinných úspor energie by členské státy měly dodržovat klimatické a environmentální normy a priority Unie a dodržovat zásadu „významně nepoškozovat“ ve smyslu nařízení (EU) 2020/852.
Členské státy by neměly podporovat činnosti, které nejsou environmentálně udržitelné, jako je využívání fosilních paliv.
Cílem povinných úspor energie je posílit reakci na změnu klimatu podporou pobídek pro členské státy, aby realizovaly kombinaci udržitelných a čistých politik, které jsou odolné a zmírňují změnu klimatu.
Úspory energie dosažené díky politickým opatřením týkajícím se přímého spalování fosilních paliv proto mohou být za určitých podmínek a po přechodné období po provedení této směrnice způsobilými úsporami energie v rámci povinných úspor energie v souladu s přílohou této směrnice.
Tím se umožní sladění povinných úspor energie s cíli Zelené dohody pro Evropu, plánem dosažení cíle v oblasti klimatu a strategií „Renovační vlna“ a zohlední se potřeba opatření, jak stanovila Mezinárodní energetická agentura ve své zprávě o nulové energetické bilanci.
Cílem tohoto omezení je motivovat členské státy k tomu, aby veřejné prostředky vynakládaly pouze na udržitelné technologie, které obstojí i v budoucnosti.
Je důležité, aby členské státy poskytly účastníkům trhu jasný politický rámec a investiční jistotu.
Provádění metodiky výpočtu v rámci povinných úspor energie by mělo umožnit všem účastníkům trhu přizpůsobit své technologie v přiměřeném časovém rámci.
Pokud členské státy
(22) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2284 ze dne 14. prosince 2016 o snížení národních emisí některých látek znečišťujících ovzduší, o změně směrnice 2003/35/ES a o zrušení směrnice 2001/81/ES (Úř. věst.
L 344, 17.12.2016, s. 1).