L 229/2
SV
Europeiska unionens officiella tidning
18.9.2023
(3)
Denna ram har två allmänna mål.
Det första målet är att säkerställa de nödvändiga förutsättningarna för unionens konkurrenskraft och innovationsförmåga och att säkerställa att industrin kan anpassa sig till strukturella förändringar till följd av snabba innovationscykler och behovet av hållbarhet, samtidigt som det unionsomfattande halvledarekosystemet stärks med samlad kunskap, samlad expertis och samlade resurser liksom gemensamma styrkor.
Det andra målet, som är separat från och kompletterar det första, är att förbättra den inre marknadens funktion genom att fastställa en enhetlig rättslig unionsram för att öka unionens långsiktiga resiliens och dess förmåga att nyskapa och tillhandahålla försörjningstrygghet på området halvledarteknik i syfte att öka robusticiteten mot störningar.
(4)
Det är nödvändigt att vidta åtgärder för att bygga upp kapacitet och stärka unionens halvledarekosystem i enlighet med artikel 173.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).
Dessa åtgärder bör inte innebära någon harmonisering av nationella lagar och andra författningar.
I detta avseende bör unionen stärka konkurrenskraften och resiliensen hos den tekniska och industriella basen för halvledare och samtidigt stärka innovationskapaciteten inom halvledarekosystemet i hela unionen, minska beroendet av ett begränsat antal företag och geografiska områden i tredjeländer och stärka sin kapacitet att utforma och tillverka, kapsla in, återanvända och återvinna avancerade halvledare.
Initiativet chip för Europa (initiativet) som inrättas genom denna förordning bör stödja dessa mål genom att överbrygga klyftan mellan unionens avancerade forsknings- och innovationsförmåga och dess hållbara industriella utnyttjande.
Initiativet bör främja kapacitetsuppbyggnad för att möjliggöra design, produktion och systemintegration i nästa generations halvledarteknik och bör förbättra samarbetet mellan nyckelaktörer i hela unionen, stärka unionens försörjnings- och värdekedjor för halvledare, tjäna viktiga industrisektorer och skapa nya marknader.
(5)
Eftersom halvledare finns överallt har den senaste tidens brister direkt eller indirekt påverkat företag i hela unionen negativt och gett starka ekonomiska återverkningar.
De ekonomiska och sociala effekterna har lett till en ökad medvetenhet hos allmänheten och de ekonomiska aktörerna, vilket har satt press på medlemsstaterna att ta itu med de strategiska beroendeförhållandena när det gäller halvledare.
Samtidigt kännetecknas halvledarsektorn av ömsesidigt beroende i hela värdekedjan, där inget enskilt geografiskt område dominerar alla steg i värdekedjan.
Denna gränsöverskridande karaktär understryks ytterligare av halvledarprodukternas karaktär som en möjliggörande faktor för industrier i senare led.
Tillverkningen av halvledare kan vara koncentrerad till vissa regioner, men användarindustrin är spridd över hela unionen.
Mot denna bakgrund kan försörjningstryggheten för halvledare och resiliensen i halvledarekosystemet bäst hanteras genom unionens harmoniserande rätt på grundval av artikel 114 i EUF-fördraget.
Det måste finnas ett enda enhetligt regelverk som harmoniserar vissa villkor för operatörer vid genomförandet av specifika projekt som bidrar till försörjningstryggheten och resiliensen i unionens halvledarekosystem.
Dessutom bör man inrätta en samordnad mekanism för övervakning, strategisk kartläggning, krisförebyggande och krishantering för att ta itu med brister i försörjningen, förebygga hinder för den inre marknadens enhetlighet och undvika skillnader mellan medlemsstaternas åtgärder.
(6)
För att stärka unionens kritiska infrastruktur och säkerhet samt dess tekniska ledarskap krävs både banbrytande och mogna chip, särskilt för framtidssäkring av strategiska sektorer.
(7)
En styrningsmekanism bör understödja strävandena att uppnå dessa mål.
Genom denna förordning bör en europeisk nämnd för halvledare på unionsnivå, som består av företrädare för medlemsstaterna och som leds av kommissionen, inrättas för att underlätta ett smidigt, ändamålsenligt och harmoniserat genomförande av denna förordning, samarbete och informationsutbyte.
Europeiska nämnden för halvledare bör ge råd till och bistå kommissionen i specifika frågor, inbegripet om ett konsekvent genomförande av denna förordning, underlätta samarbetet mellan medlemsstaterna och utbyta information om frågor som rör denna förordning.
Europeiska nämnden för halvledare bör också ge råd till kommissionen om det internationella samarbetet på halvledarområdet.
Europeiska nämnden för halvledare bör hålla separata möten för sina uppgifter enligt de olika kapitlen i denna förordning.
De olika mötena kan omfatta olika sammansättningar av företrädare på hög nivå, och kommissionen får inrätta arbetsgrupper.