2023.9.15.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 228/219
(123) Ezenfelül „A tizennegyedik ötéves terv során a petrolkémiai és vegyipar magas színvonalú fejlesztésének előmozdítására vonatkozó iránymutatásokat” illetően a CCCMC és a Xinjiang XLX előadta, hogy a Bizottság nem vette figyelembe, hogy i.
ez a dokumentum egy útmutató jellegű dokumentum, nem pedig az érintett ágazatok számára részletes kötelezettségeket vagy szabályokat előíró, kötelező erejű rendelet, valamint ii.
megfogalmaz olyan célokat, amelyek ellentétesek a torzulásokra vonatkozó bizottsági következtetésekkel, úgymint: „a piac meghatározó szerepe teljeskörű érvényesülésének lehetővé tétele az erőforrások elosztásában, a kormányzat szerepének jobb érvényesülése” vagy „egy piacorientált, legalizált és nemzetközivé tett üzleti környezet megteremtése”.
Hasonlóképpen, a Bizottság által idézett ötéves tervek tekintetében a CCCMC és a Xinjiang XLX vitatta a kínai tervek alkotta rendszer bizottsági értelmezését, hangsúlyozva, hogy ezek az ötéves tervek nem azt mutatják, hogy a hatóságok kötelező erejű határozatokat hoznának, hanem azt, hogy az ötéves tervek arra törekednek, hogy tisztázzák az adott felelős feleket.
A kormányzatok szerepe külön meghatározásra kerül – „kedvező szakpolitikai, intézményi és jogi környezet megteremtése” – márpedig ez a kormányok szerepe mindenhol, így az EU-ban is.
Ugyanezen logika mentén a CCCMC és a Xinjiang megismételte azt az érvet, hogy „A tizennegyedik ötéves terv során a petrolkémiai és vegyipar magas színvonalú fejlesztésének előmozdítására vonatkozó iránymutatások” – az EU iparpolitikájához hasonló módon – a kínai vállalatokra bízzák, hogy megtegyék a megfelelő lépéseket az ágazat átalakítása és korszerűsítése érdekében.
Ezenkívül a CCCMC és a Xinjiang XLX előadta, hogy a Bizottság nem foglalkozott a korábban felvetett érvvel, nevezetesen azzal, hogy a Fellebbezési Testületnek az „Egyesült Államok – Kiegyenlítő Intézkedések” ügyben tett megállapítása szerint a vizsgálatot végző hatóságnak meg kell állapítania a kormányzati beavatkozásból fakadó ártorzulás fennállását, és megfelelő magyarázattal kell szolgálnia arra jelentésében.
A CCCMC és a Xinjiang XLX úgy értelmezi, hogy ez egy követelmény a Bizottság felé, amelynek értelmében az állítólagos kínai kormányzati beavatkozásra vonatkozóan aktuális tényadatokat és részletes elemzést kell előterjesztenie, amelyek azt mutatják, hogy e beavatkozás következményes piaci hatásokat eredményez, és befolyással van a gyártói szintű magatartásra.
Végezetül a CCCMC és a Xinjiang XLX hangsúlyozta azon álláspontját, miszerint a Bizottságnak bizonyítékot kell szolgáltatnia arról, hogy a kormányzat hogyan gyakorolta állítólagos hatáskörét a melaminpiacba történő beavatkozásra, amely tényleges és kimutatható torzulást eredményezett az érintett melamingyártók árképzésében, valamint azon álláspontját, miszerint a Bizottság által hivatkozott kínai kormányzati tervek, irányelvek vagy a kínai kormány más szakpolitikai kezdeményezései nem tekinthetők tényleges kormányzati beavatkozásnak.
(124) Ezeket az érveket nem lehet elfogadni.
Ami a Bizottságnak a jelentésre való támaszkodását és azt a tényt illeti, hogy a jelentést 2017-ben tették közzé, a Bizottság megismétli a (116) preambulumbekezdésben kifejtett álláspontját.
Ezenkívül a Bizottság emlékeztet arra, hogy a jelentős torzulások fennállásának az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti megállapítása nem függ a jelentés meglététől, nem is beszélve a közzétételének időpontjától.
A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a kínai gazdaság alaptételei, mint például a szocialista piacgazdaság paradigmája, a tervrendszer vagy a KKP gazdaság felett gyakorolt irányítása – párosulva a pártnak az egyes piaci szereplőkön belüli jelenlétével, amely magában foglalja a vezetői döntésekbe való beavatkozást is – nem változtak a jelentés közzététele óta, sőt vitathatatlanul még szembetűnőbbek.
Noha a jelentés megállapításai ezért nagyrészt továbbra is érvényesek, a Bizottság a jelen vizsgálat során mindenesetre kiegészítette azokat további bizonyítékokkal, amint azt például a (76), a (77), a (79), a (80) és a (84)–(86) preambulumbekezdés részletesen ismerteti.
Ebből fakadóan a CCCMC és a Xinjiang XLX azon érve, miszerint a Bizottság köteles az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének c) pontjával összhangban frissíteni a jelentést, szintén megalapozatlan, a Bizottság ugyanis – kifejezetten e vizsgálat céljából, figyelembe véve a rendelkezésre álló legfrissebb bizonyítékokat – megvizsgálta a jelentős torzulások fennállására vonatkozó lényeges körülményeket (82).
(125) A CCCMC és a Xinjiang XLX által a kínai politikai dokumentumok és az EU iparstratégiái között vont párhuzamokkal kapcsolatban a Bizottság megjegyzi, hogy a felek nem hoznak fel semmilyen további érvet, azon kívül, hogy ragaszkodnak az EU iparpolitikáinak állítólagos relevanciájához az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti, Kínában fennálló jelentős torzulások értékelésével összefüggésben.
Következésképpen a Bizottság megismétli a (115) preambulumbekezdésben már ismertetett álláspontját.
(126) Az arra vonatkozó érvekkel kapcsolatban, hogy a Bizottság által hivatkozott kínai szakpolitikai dokumentumok – például a (84)–(86) preambulumbekezdésekben idézettek – mennyiben útmutató jellegű dokumentumok, a kínai tervrendszer és gazdasági berendezkedés természete mennyire eredményezi azt, hogy a hatóságok határozatai kötelező érvényűek, valamint milyen mértékben hagyja a releváns szakpolitikai dokumentum az egyes vállalatokra a megfelelő intézkedések megtételét, a Bizottság megjegyzi, hogy a CCCMC és a Xinjiang XLX figyelmen kívül (82) E megközelítést megerősítette a Törvényszék 2023. június 21-én, a Guangdong Haomei New Materials és Guangdong King Metal Light Alloy Technology kontra Bizottság ügyben hozott ítéletében, T-326/21, EU:T:2023:347, 104. pont.