2023.9.15.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 228/145
rendelkezésre, műszakilag nem kivitelezhetők vagy észszerűtlen költségekkel járnának, az adatsornak a 2. pont szerinti meghatározására közvetett módszereket lehet alkalmazni.
Amennyiben ezek a módszerek nem állnak rendelkezésre, műszakilag nem kivitelezhetők vagy észszerűtlen költségekkel járnának, a Bizottság által az átmeneti időszakra rendelkezésre bocsátott és közzétett alapértelmezett értékek az e rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében meghatározott feltételek mellett alkalmazhatók.
b) A közvetlen vagy közvetett meghatározási módszerek esetében a módszer akkor tekinthető megfelelőnek, ha biztosított, hogy az egyedi adatsor meghatározására szolgáló méréseket, elemzéseket, mintavételeket, kalibrálásokat és hitelesítéseket a vonatkozó EN vagy ISO szabványokban meghatározott módszerek alkalmazásával végzik.
Amennyiben ilyen szabványok nem állnak rendelkezésre, nemzeti szabványok is alkalmazhatók.
Amennyiben nincsenek közzétett alkalmazható szabványok, megfelelő szabványtervezeteket, a legjobb ipari gyakorlatról szóló iránymutatásokat vagy más, tudományosan igazolt módszereket kell alkalmazni, ezáltal korlátozva a mintavételi és mérési hibák előfordulását.
c) Az üzemeltető ellenőrzése alatt álló mérőműszereket vagy laboratóriumi elemzéseket egy, az a) pontban említett módszeren belül a termelt áruk tekintetében előnyben kell részesíteni a más jogi személyek – például a tüzelőanyag vagy anyagok szállítója vagy kereskedelmi partnerek – ellenőrzése alatt álló mérőműszerekkel vagy elemzésekkel szemben.
d) A mérőműszereket úgy kell kiválasztani, hogy használatuk során észszerűtlen költségek mellett a lehető legkisebb legyen a bizonytalanságuk.
Előnyben kell részesíteni a jogszabályban előírt metrológiai ellenőrzés alá eső műszereket, kivéve, ha más, lényegesen kisebb bizonytalansággal rendelkező műszerek is rendelkezésre állnak.
A műszereket csak a használati előírásuknak megfelelő környezetben szabad használni.
e) Amennyiben laboratóriumi elemzéseket alkalmaznak, vagy ha a laboratóriumok mintakezelést, kalibrálást, módszerhitelesítést vagy folyamatos kibocsátásméréssel kapcsolatos tevékenységeket végeznek, e melléklet B.5.4.3.
szakaszának követelményeit kell alkalmazni.
2.
Közvetett meghatározási módszerek: Amennyiben egy előírt adatsorhoz nem áll rendelkezésre közvetlen meghatározási módszer, különösen azokban az esetekben, amikor különböző termelési folyamatokba kerülő nettó mérhető hőt kell meghatározni, közvetett meghatározási módszer is alkalmazható, például: a) ismert kémiai vagy fizikai eljárás alapján végzett számítás, az érintett anyagok kémiai és fizikai tulajdonságaira vonatkozó megfelelő, a szakirodalomban elfogadott értékek, megfelelő sztöchiometriai tényezők és termodinamikai jellemzők, például reakcióentalpiás érték felhasználásával; b) a létesítmény tervezési adatain, például a műszaki egységek energiahatékonyságán vagy a termékegységre számított energiafogyasztáson alapuló számítás; c) a nem kalibrált berendezésből vagy a gyártási protokollokban dokumentált adatokból származó adatokra vonatkozó becslési értékek meghatározására szolgáló, empirikus vizsgálatokon alapuló korrelációk.
E célból gondoskodni kell arról, hogy a korreláció megfeleljen a helyes mérnöki gyakorlat követelményeinek, és azt csak a korreláció érvényességi tartományába eső értékek meghatározása céljából alkalmazzák.
Az ilyen korrelációk érvényességét legalább évente egyszer értékelni kell.
3.
A rendelkezésre álló legjobb adatforrások meghatározásához az 1. pont szerinti rangsorban a legmagasabb és a létesítményben már rendelkezésre álló adatforrást kell kiválasztani.
Ha azonban műszakilag kivitelezhető, hogy a rangsorolásban magasabb adatforrást alkalmazzanak anélkül, hogy indokolatlan költségek merülnének fel, akkor ezt a jobb adatforrást kell alkalmazni indokolatlan késedelem nélkül.
Amennyiben ugyanazon adatsorhoz különböző adatforrások állnak rendelkezésre az 1. pont szerinti rangsor azonos szintjén, azt az adatforrást kell választani, amely a legegyértelműbb adatkezelést biztosítja, és a valótlanságokkal kapcsolatos legkisebb eredendő kockázattal és ellenőrzési kockázattal jár.
4.
A 3. pontban kiválasztott adatforrásokat kell használni a beágyazott kibocsátások meghatározásához és jelentéséhez.
5.
Az e melléklet H. szakasza szerinti ellenőrzési rendszer céljából – amennyire ez észszerűtlen költségek nélkül megvalósítható – további adatforrásokat vagy az adatsorok meghatározására szolgáló módszereket kell azonosítani a 3. pont szerinti adatforrások megerősítésének lehetővé tétele érdekében.
A kiválasztott adatforrásokat, ha vannak ilyenek, meg kell határozni a nyomonkövetési módszertan dokumentációjában.