15.9.2023
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
L 228/145
mahdottomia tai niistä aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia, voidaan datakokonaisuuksien määrittämisessä käyttää epäsuoria menetelmiä 2 kohdan mukaisesti.
Jos tällaisia menetelmiä ei ole saatavilla, ne ovat teknisesti mahdottomia tai niistä aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia, voidaan myös käyttää komission siirtymäkautta varten saataville asettamia ja julkaisemia oletusarvoja tämän asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa täsmennetyin edellytyksin.
b) Suorien tai epäsuorien määritysmenetelmien osalta menetelmä katsotaan sopivaksi, jos on varmistettu, että kaikki datakokonaisuuksien määrittämisessä käytettävät mittaukset, analyysit, näytteenotot, kalibroinnit ja validoinnit suoritetaan soveltamalla asiaa koskevissa EN- tai ISO-standardeissa määriteltyjä menetelmiä.
Jos tällaisia standardeja ei ole, voidaan käyttää kansallisia standardeja.
Jos soveltuvia julkaistuja standardeja ei ole, on käytettävä soveltuvia standardiluonnoksia, toimialan parhaita käytäntöjä koskevia ohjeita tai muita tieteellisesti todistettuja menetelmiä, joilla rajoitetaan näytteenottoon ja mittauksiin liittyvää harhaa.
c) Yhdessä a alakohdassa tarkoitetuista menetelmistä on asetettava toiminnanharjoittajan hallinnassa olevat mittauslaitteet tai laboratorioanalyysit etusijalle suhteessa mittauslaitteisiin tai analyyseihin, jotka ovat jonkin muun oikeushenkilön, kuten tuotettuihin tavaroihin liittyvien polttoaine- tai materiaalitoimittajien tai kauppakumppaneiden, hallinnassa.
d) Mittauslaitteet on valittava siten, että niiden epävarmuus on mahdollisimman pieni ilman kohtuuttomia kustannuksia.
Lakisääteisen metrologisen valvonnan piiriin kuuluvia laitteita suositellaan, paitsi jos käytettävissä on muita laitteita, joiden epävarmuus on huomattavasti pienempi.
Mittauslaitteita saa käyttää ainoastaan niiden käyttöeritelmien mukaisissa ympäristöissä.
e) Jos käytetään laboratorioanalyysejä tai jos laboratoriot suorittavat näytteiden käsittelyä, kalibrointeja, menetelmien validointeja tai jatkuvatoimisiin päästömittauksiin liittyviä toimia, sovelletaan tämän liitteen B.5.4.3 kohdan vaatimuksia.
2.
Epäsuorat määritysmenetelmät: Jos vaadittuja datakokonaisuuksia varten ei ole käytettävissä suoraa määritysme­ netelmää, erityisesti tapauksissa, joissa on määritettävä eri tuotantoprosesseihin menevät mitattavissa olevan lämmön nettomäärät, voidaan käyttää epäsuoraa määritysmenetelmää, kuten: a) laskentaa, joka perustuu tunnettuun kemialliseen tai fysikaaliseen prosessiin, käyttäen hyväksyttyjä kirjallisuusarvoja aineiden kemiallisia ja fysikaalisia ominaisuuksia varten, stoikiometrisiä tekijöitä sekä termodynaamisia ominaisuuksia, kuten reaktioentalpioita, tilanteen mukaan; b) laskentaa, joka perustuu laitoksen suunnitteludataan, kuten teknisten yksiköiden energiatehokkuuteen tai laskettuun energiankulutukseen tuoteyksikköä kohti; c) korrelaatiokertoimia, jotka perustuvat empiirisiin testeihin estimoitujen arvojen määrittämiseksi vaadittua datakokonaisuutta varten kalibroimattomasta laitteistosta tai tuotantomenetelmissä dokumentoidusta datasta; tätä varten on varmistettava, että korrelaatiokerroin on hyvien teknisten käytäntöjen mukainen ja että sitä sovelletaan vain sillä alueella oleviin arvojen määrittämiseen, jolla se on määritetty; tällaisten korrelaatiokertoimien validiteetti on arvioitava vähintään kerran vuodessa.
3.
Parhaan käytettävissä olevan datalähteen määrittämiseksi valitaan 1 kohdassa esitetyssä ensisijaisuusjärjestyksessä korkeimmalle sijoittunut datalähde, joka on jo käytettävissä laitoksessa.
Jos on kuitenkin teknisesti mahdollista käyttää parempaa datalähdettä ilman kohtuuttomia kustannuksia, kyseinen datalähde on otettava käyttöön ilman aiheetonta viivytystä.
Jos saman datakokonaisuuden osalta on käytettävissä useita 1 kohdassa esitetyssä ensisijaisuusjärjestyksessä samalle tasolle sijoittunutta datalähdettä, niistä on valittava se, joka takaa selkeimmän datavirran ja johon liittyy pienin väärintulkintoihin liittyvä luontainen riski ja kontrolliriski.
4.
Edellä olevan 3 kohdan mukaisesti valittuja datalähteitä on käytettävä tuotesidonnaisten päästöjen määrittämisessä ja raportoinnissa.
5.
Siltä osin kuin se on mahdollista ilman kohtuuttomia kustannuksia, tässä liitteessä olevan H jakson mukaista kontrolli­ järjestelmää varten on yksilöitävä myös lisädatalähteitä tai muita datakokonaisuuksien määritysmenetelmiä, jotta 3 kohdassa tarkoitettujen datalähteiden tiedot voidaan vahvistaa.
Mahdolliset valitut datalähteet on vahvistettava tarkkailumenetelmiä koskevissa asiakirjoissa.