L 191/14
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2023.7.28.
(77)
A természetes ásványkincskészletek kitermelése, feldolgozása és kereskedelme alapvető fontossággal bír az elemek, illetve akkumulátorok előállításához szükséges nyersanyagok biztosítása szempontjából.
Az elem-, illetve akku­ mulátor-előállítók – tekintet nélkül a helyzetükre vagy a beszállítók feletti befolyásukra, valamint a földrajzi helyükre – akaratlanul hozzájárulhatnak az ásványok ellátási láncában jelentkező káros hatásokhoz.
Bizonyos nyersanyagok esetében a globális termelés több mint felét elemekkel, illetve akkumulátorokkal kapcsolatos alkal­ mazásokban való felhasználásra szánják.
Például a globális kobaltkereslet több mint 50 %-át és a világ lítiumának több mint 60 %-át elem-, illetve akkumulátor-előállításhoz használják fel.
A természetes grafit globális termelé­ sének mintegy 8 %-a és a globális nikkeltermelés 6 %-a az elem-, illetve akkumulátorgyártásban kerül felhaszná­ lásra.
(78)
Az elem-, illetve akkumulátorgyártásban használt anyagokat csak néhány ország szállítja, és bizonyos esetekben a kormányzás alacsony színvonala az említett országokban súlyosbíthatja a környezeti és társadalmi problémákat.
A kobalt és a nikkel bányászata és finomítása egyaránt társadalmi és környezetvédelmi problémák széles körével áll összefüggésben.
Miközben a természetes grafit társadalmi és környezeti hatásai kevésbé súlyosak, a természetes grafit bányászata súlyos egészségi és környezeti hatásokkal járhat, mivel azt főleg kisipari és kisüzemi tevékeny­ ségek keretében végzik, többnyire informális környezetben.
Ez – a rendszeresen frissített bányabezárási tervek és a rehabilitáció hiányával együtt – az ökoszisztémák és a talajok pusztulását eredményezheti.
A lítiumnak az elem-, illetve akkumulátorgyártás során várható fokozott felhasználása valószínűleg további nyomás alá helyezi a kiter­ melési és finomítási műveleteket.
Helyénvaló ezért, hogy a lítiumot bevonják az elemekkel, illetve akkumuláto­ rokkal kapcsolatos kellő gondosságra vonatkozó kötelezettségek hatálya alá.
Az elemek, illetve akkumulátorok iránti kereslet várhatóan jelentős mértékű unióbeli növekedésének nem szabad hozzájárulnia az ilyen környezeti és társadalmi kockázatok növeléséhez.
(79)
Az elem-, illetve akkumulátorgyártásban használt nyersanyagok közül néhány – így például a kobalt, a lítium és a természetes grafit – kritikus fontosságú nyersanyagnak minősül az Unió számára, amint azt a Bizottság a 2020. szeptember 3-i, „Reziliencia a kritikus fontosságú nyersanyagok terén: a nagyobb biztonsághoz és fenntartható­ sághoz vezető út feltérképezése” című közleményében jelezte, és az uniós elem-, illetve akkumulátor-ökoszisztéma megfelelő működéséhez szükség van ezek fenntartható beszerzésére.
(80)
Az elemek, illetve akkumulátorok ellátási láncának szereplői részéről már több önkéntes erőfeszítés is megvalósult a fenntartható beszerzési gyakorlatok követésének ösztönzése érdekében; ezek között említhető a felelősségteljes bányászat biztosítására vonatkozó kezdeményezés (Initiative for Responsible Mining Assurance), a felelős módon szerzett ásványokra vonatkozó kezdeményezés (Responsible Minerals Initiative) és a kobaltipar felelős értékelési keretrendszere (Cobalt Industry Responsible Assessment Framework).
Nem biztos azonban, hogy a kellő gondos­ ságra vonatkozó rendszerek létrehozására irányuló önkéntes erőfeszítések biztosítani fogják azt, hogy az uniós piacon elemeket, illetve akkumulátorokat forgalomba hozó valamennyi gazdasági szereplő ugyanazon minimum­ szabályokhoz tartsa magát.
(81)
Az Unióban a kellő gondosságra vonatkozó általános követelményeket bizonyos ásványokkal és fémekkel össze­ függésben az (EU) 2017/821 európai parlamenti és tanácsi rendelet (23) vezette be.
Az említett rendelet azonban nem foglalkozik az elem-, illetve akkumulátor-előállítás során használt ásványokkal és anyagokkal.
(82)
Ezért, tekintettel az elemek, illetve akkumulátorok iránti unióbeli kereslet várható exponenciális növekedésére, az uniós piacon elemet, illetve akkumulátort forgalomba hozó gazdasági szereplőnek ki kell dolgoznia az elemekkel, illetve akkumulátorokkal kapcsolatos kellő gondosságra vonatkozó politikát.
Ezért e rendeletben követelményeket kell meghatározni az elem-, illetve akkumulátorgyártás céljából használt bizonyos nyersanyagok és másodnyers­ anyagok kitermelésével, feldolgozásával és kereskedelmével járó társadalmi és környezeti kockázatok kezelése érdekében.
Az ilyen politikának ki kell terjednie az ellátási láncban lévő valamennyi szereplőre, valamint azok leányvállalataira és alvállalkozóira, amelyek bizonyos nyersanyagokat és másodnyersanyagokat kitermelnek, feldol­ goznak és azokkal kereskednek.
(83)
Az elemekre, illetve akkumulátorokra irányuló kellő gondosságra vonatkozó, kockázatalapú politika bevezeté­ sekor a gazdasági szereplőnek azt olyan nemzetközileg elismert kellő gondossági normákra és elvekre kell alapoznia, mint például amelyek a következőkben szerepelnek: az üzleti és emberi jogokra vonatkozó ENSZ irányadó alapelvek, az ENSZ Globális Megállapodásában foglalt tíz alapelv, az ENSZ Környezetvédelmi Program­ jának (UNEP) iránymutatásai a termékek társadalmi életciklusának értékeléséhez, az ILO háromoldalú nyilatkozata a multinacionális vállalatokra és a szociálpolitikára vonatkozó elvekről, az OECD multinacionális vállalkozásokra vonatkozó irányelvei, valamint az OECD útmutatása a felelős üzleti magatartáshoz szükséges kellő gondosságról.
Az említett normák és elvek, amelyeket az egyes gazdasági szereplőknek a sajátságos helyzetükhöz és körülmé­ nyeikhez kell igazítaniuk, a kormányok és az érdekelt felek közötti egyetértést tükrözik.
Az elem-, illetve akku­ mulátor-előállításhoz használt természetes ásványkincskészletek kitermelésével, feldolgozásával és kereskedelmével összefüggésben a konfliktusok által érintett vagy nagy kockázatot jelentő térségekből származó ásványok felelős­ ségteljes ellátási lánca tekintetében követendő kellő gondosságról szóló OECD-útmutatás a súlyos emberi jogi jogsértések konkrét kockázatainak kezeléséről szóló nemzetközileg elismert normát jelent, valamint a kormá­ nyoknak és az érdekelt feleknek az e területen fennálló bevált gyakorlatok megállapítására irányuló régóta tartó erőfeszítését képezi.
(23) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/821 rendelete (2017. május 17.) a konfliktusok által érintett és nagy kockázatot jelentő térségekből származó ón, tantál, volfrám, ezek ércei és arany uniós importőrei körében a kellő gondosság elvének megfelelő ellátási láncra vonatkozó kötelezettségek megállapításáról (HL L 130., 2017.5.19., 1. o.).