L 152/14
SL
Uradni list Evropske unije
13.6.2023
(7)
Sekretariat koordinacijske skupine je 6. junija 2020 druge zadevne države članice in imetnika dovoljenja pozval, naj predložijo pisne pripombe na sporno točko.
Imetnik dovoljenja je predložil pisne pripombe 30. junija 2020, 6. julija 2020 in 23. julija 2020.
V koordinacijski skupini se je skupaj z imetnikom dovoljenja o sporni točki razpravljalo 6. in 23. julija 2020.
(8)
Ker v koordinacijski skupini ni bil dosežen dogovor, je Francija kot referenčna država članica za namene spremembe dovoljenja v skladu s členom 48(1), prvi pododstavek, Uredbe (EU) št.
528/2012 Komisiji v skladu s členom 36(1) navedene uredbe 21. oktobra 2020 posredovala nerešene ugovore in ji zagotovila podroben opis zadeve, o kateri države članice niso mogle doseči dogovora, ter razloge za njihovo nestrinjanje.
Navedeni opis je bil poslan zadevnim državam članicam in imetniku dovoljenja.
(9)
Finska agencija za varnost in kemikalije je maja 2021 finsko agencijo za hrano in finsko veterinarsko združenje zaprosila za mnenje o učinkih biocidnih proizvodov, ki vsebujejo alfakloralozo, na hišne živali in o potrebi po omejitvi uporabe tovrstnih proizvodov.
V navedenem mnenju, ki ga je Finska posredovala Komisiji, je navedeno, da biocidni proizvodi, ki vsebujejo alfakloralozo, povzročajo znatno škodo in trpljenje tako hišnim kot divjim živalim ter da je število zastrupitev hišnih živali, o katerih se je poročalo finski agenciji za varnost in kemikalije ter finski agenciji za hrano, znatno.
(10)
Poleg tega je švedska agencija za kemikalije pridobila dodatne informacije v obliki analiz vzorcev krvi od Univerzitetne veterinarske bolnišnice v Uppsali na Švedskem, ki so potrdile prisotnost alfakloraloze v krvi zastrupljenih živali.
(11)
V skladu s členom 19(1), točka (b)(iii), Uredbe (EU) št.
528/2012 je pogoj za izdajo dovoljenja, da biocidni proizvod sam po sebi ali zaradi svojih ostankov nima takojšnjih ali zapoznelih nesprejemljivih učinkov na zdravje ljudi, vključno z ranljivimi skupinami, ali živali bodisi neposredno ali prek pitne vode, hrane, krme, zraka ali prek drugih posrednih učinkov.
(12)
Člen 19(5), prvi pododstavek, Uredbe (EU) št.
528/2012 določa, da se biocidni proizvod lahko dovoli, če pogoji iz člena 19(1), točka (b)(iii), niso v celoti izpolnjeni, kadar bi neizdaja dovoljenja za biocidni proizvod v primerjavi s tveganjem za zdravje človeka, zdravje živali ali okolje, ki izhaja iz uporabe biocidnega proizvoda pod pogoji, določenimi v dovoljenju, imela nesorazmeren negativni učinek za družbo.
Člen 19(5), drugi pododstavek, nadalje navaja, da za uporabo biocidnega proizvoda, odobrenega v skladu z navedeno določbo, veljajo ustrezni ukrepi za zmanjšanje tveganja, da bi se zagotovila najmanjša izpostavljenost ljudi in okolja temu biocidnemu proizvodu.
Uporaba biocidnega proizvoda, odobrenega v skladu z navedenim odstavkom, se omeji na države članice, ki izpolnjujejo pogoj iz člena 19(5), prvi pododstavek.
(13)
Komisija je skrbno preučila informacije, ki so jih predložile države članice in imetnik dovoljenja za biocidni proizvod, vključno z dejstvom, da se je o primerih zastrupitve živali s proizvodi, ki vsebujejo alfakloralozo, poročalo tudi v drugih državah članicah in na Norveškem.
Komisija upošteva tudi mnenje finske agencije za hrano in finskega veterinarskega združenja ter poročili Univerzitetne živalske bolnišnice v Uppsali in švedskega veterinarskega združenja, v katerih je jasno navedeno, da ima biocidni proizvod nesprejemljive učinke na zdravje živali, in v katerih je z analitičnimi preizkusi, izvedenimi na zastrupljenih živalih, potrjeno, da je prišlo do številnih primerov sekundarne zastrupitve mačk z alfakloralozo, poleg tega upošteva vse predložene informacije in razprave v zvezi z nesoglasji glede drugih biocidnih proizvodov, ki vsebujejo alfakloralozo, ki so bili Komisiji predloženi v skladu s členom 36(1) Uredbe (EU) št.
528/2012.
(14)
Komisija priznava, da je tehnično in znanstveno nemogoče povezati prijavljene primere sekundarne zastrupitve s specifičnim biocidnim proizvodom, saj ni mogoče ugotoviti, katerega od specifičnih proizvodov je zaužila miš, ki jo je zaužila mačka.
Prisotnost aktivne snovi alfakloraloza je mogoče zaznati le v tkivu živali in včasih v trupih mrtvih glodavcev v želodcu zastrupljenih mačk.
Vendar je jasno, da so bile navedene zastrupitve povezane z biocidnimi proizvodi, ki vsebujejo alfakloralozo, vključno z biocidnim proizvodom.