L 152/14
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
13.6.2023.
(7)
Koordinācijas grupas sekretariāts 2020. gada 6. jūnijā aicināja citas attiecīgās dalībvalstis un atļaujas turētāju par izskatīšanai nodotajiem jautājumiem iesniegt rakstiskus komentārus.
Atļaujas turētājs 2020. gada 30. jūnijā, 2020. gada 6. jūlijā un 2020. gada 23. jūlijā iesniedza rakstiskus komentārus.
Izskatīšanai nodotie jautājumi koordinācijas grupā, piedaloties atļaujas turētājam, tika apspriesti 2020. gada 6. un 23. jūlijā.
(8)
Koordinācijas grupā vienošanās netika panākta, tāpēc 2020. gada 21. oktobrī Francija, kā atsauces dalībvalsts atļaujas grozīšanai saskaņā ar Regulas (ES) Nr.
528/2012 48. panta 1. punkta pirmo daļu, neatrisinātos iebildumus nodeva Komisijai saskaņā ar minētās regulas 36. panta 1. punktu un iesniedza Komisijai detalizētu izklāstu par jautājumu, kurā dalībvalstis nespēja panākt vienošanos, kā arī domstarpību iemeslus.
Šis izklāsts tika pārsūtīts arī attiecīgajām dalībvalstīm un atļaujas turētājam.
(9)
Somijas Drošības un ķīmisko vielu aģentūra 2021. gada maijā lūdza Somijas Pārtikas iestādei un Somijas Veterinārajai asociācijai sniegt atzinumu par alfahloralozi saturošu biocīdu ietekmi uz lolojumdzīvniekiem un nepieciešamību ierobežot šādu biocīdu lietošanu.
Minētajā atzinumā, ko Somija iesniedza Komisijai, bija norādīts, ka alfahloralozi saturoši biocīdi rada būtisku kaitējumu un ciešanas gan lolojumdzīvniekiem, gan savvaļas dzīvniekiem un ka Somijas Drošības un ķīmisko vielu aģentūrai un Somijas Pārtikas iestādei ziņotais lolojumdzīvnieku saindēšanās gadījumu skaits ir ievērojams.
(10)
Turklāt Zviedrijas Ķimikāliju aģentūra no Universitātes veterinārās klīnikas Upsalā, Zviedrijā, ieguva papildu informāciju, proti, asins paraugu analīzes, kas apstiprināja alfahloralozes klātbūtni to dzīvnieku asinīs, kuri saindējušies.
(11)
Saskaņā ar Regulas (ES) Nr.
528/2012 19. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktu viens no atļaujas piešķiršanas nosacījumiem ir tāds, ka ne pašam biocīdam, ne arī tā atliekām nav tūlītējas vai vēlākas nepieņemamas ietekmes nedz uz cilvēku, tostarp mazāk aizsargātu grupu, nedz uz dzīvnieku veselību tieši vai ar dzeramā ūdens, pārtikas, dzīvnieku barības, gaisa vai citas netiešas ietekmes starpniecību.
(12)
Regulas (ES) Nr.
528/2012 19. panta 5. punkta pirmajā daļā noteikts, ka biocīdam var piešķirt atļauju, pat ja 19. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktā noteiktie nosacījumi nav izpildīti pilnībā, ja atļaujas nepiešķiršana biocīdam radītu nesamērīgi negatīvas sekas sabiedrībai, salīdzinot ar tādu risku cilvēka veselībai, dzīvnieku veselībai vai videi, ko rada biocīda lietošana saskaņā ar atļaujā paredzētajiem nosacījumiem.
Turklāt 19. panta 5. punkta otrajā daļā ir precizēts, ka uz tāda biocīda lietošanu, kam piešķirta atļauja saskaņā ar šo noteikumu, attiecas pienācīgi riska mazināšanas pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt, ka cilvēku un vides eksponētība šādam biocīdam ir pēc iespējas mazāka.
Biocīds, kam atļauja piešķirta atbilstīgi minētajam punktam, jāizmanto tikai dalībvalstīs, kurās ir izpildīti 19. panta 5. punkta pirmajā daļā noteiktie nosacījumi.
(13)
Komisija ir rūpīgi pārbaudījusi dalībvalstu un biocīda atļaujas turētāja iesniegto informāciju, kā arī to, ka ir saņemti ziņojumi par dzīvnieku saindēšanos ar alfahloralozi saturošiem biocīdiem arī citās dalībvalstīs un Norvēģijā.
Komisija ņem vērā arī Somijas Pārtikas iestādes un Somijas Veterinārās asociācijas atzinumu, kā arī Universitātes veterinārās klīnikas Upsalā un Zviedrijas Veterinārās asociācijas ziņojumus, kuros pārliecinoši norādīts, ka biocīdam ir nepieņemama ietekme uz dzīvnieku veselību, un kuri ar analītiskajiem testiem, kas veikti ar dzīvniekiem, kuri saindējušies, apstiprina, ka ir ievērojams skaits alfahloralozes izraisītu sekundārās saindēšanās gadījumu attiecībā uz kaķiem, kā arī visu sniegto informāciju un diskusijas saistībā ar domstarpībām par citiem alfahloralozi saturošiem biocīdiem, par kuriem Komisijai tika ziņots saskaņā ar Regulas (ES) Nr.
528/2012 36. panta 1. punktu.
(14)
Komisija atzīst, ka tehniski un zinātniski nav iespējams saistīt paziņotos sekundārās saindēšanās gadījumus ar konkrētu biocīdu, jo nav iespējams noteikt, kuru konkrēto biocīdu ir uzņēmusi pele, ko pēc tam apēdis kaķis.
Aktīvās vielas alfahloralozes klātbūtni ir iespējams noteikt tikai dzīvnieku audos un dažkārt mirušu grauzēju liemeņos saindētā kaķa kuņģī.
Tomēr ir skaidrs, ka šie saindēšanās gadījumi bija saistīti ar alfahloralozi saturošiem biocīdiem, to vidū ar konkrēto biocīdu.