9.6.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
L 150/207
(5)
Biodiversitatea este esențială pentru reziliența ecosistemelor și a serviciilor aferente, atât la nivel local, cât și la nivel global.
Mai mult de jumătate din produsul intern brut mondial depinde de natură și de serviciile pe care le oferă aceasta.
Trei mari sectoare economice – construcții, agricultură, industria alimentară și a băuturilor – toate depind în mare măsură de natură.
Declinul biodiversității constituie o amenințare la adresa ciclurilor hidrologice și a sistemelor alimentare durabile, punând în pericol securitatea alimentară și nutriția.
Peste 75 % din tipurile de culturi alimentare de la nivel mondial se bazează pe zoogamie.
În plus, mai multe sectoare industriale se bazează pe diversitatea genetică și pe serviciile ecosistemice ca factori de producție esențiali, în special pentru medica­ mente, inclusiv antimicrobiene.
(6)
Schimbările climatice, declinul biodiversității și despăduririle sunt preocupări de maximă importanță la nivel mondial, care afectează supraviețuirea umanității și condițiile de viață durabile pe Pământ.
Accelerarea schim­ bărilor climatice, declinul biodiversității și degradarea mediului, asociate cu exemple concrete ale efectelor devas­ tatoare ale acestora asupra naturii, a condițiilor de viață ale oamenilor și a economiilor locale, au dus la recunoașterea tranziției verzi ca obiectiv definitoriu al epocii noastre și ca o chestiune de egalitate de gen și de echitate între generații.
(7)
Apărătorii drepturilor omului în domeniul mediului, care depun eforturi pentru a proteja și a promova drepturile omului în ceea ce privește mediul, inclusiv accesul la apă, aer și pământ curate, sunt adesea ținta persecuțiilor și a atacurilor letale.
Respectivele atacuri afectează în mod disproporționat popoarele indigene.
Potrivit rapoartelor din 2020, peste două treimi dintre victimele respectivelor atacuri militau pentru apărarea pădurilor lumii împotriva defrișărilor și a dezvoltării industriale.
(8)
Consumul la nivelul Uniunii este un important factor determinant al defrișării și degradării pădurilor la scară globală.
În cadrul evaluării impactului prezentului regulament, s-a estimat că, în lipsa unei intervenții de regle­ mentare adecvate, doar consumul și producția la nivelul Uniunii a șase produse de bază (bovine, cacao, cafea, palmier pentru ulei, soia și lemn) ar determina creșterea gradului de defrișare cu aproximativ 248 000 de hectare anual, până în 2030.
(9)
În ceea ce privește situația pădurilor la nivelul Uniunii, Raportul din 2020 privind starea pădurilor din Europa arată că, în perioada 1990-2020, suprafața pădurilor din Europa a crescut cu 9 %, cantitatea de carbon stocată în biomasă a crescut cu 50 %, iar aprovizionarea cu lemn a crescut cu 40 %.
Pădurile primare și cele care se regenerează în mod natural sunt amenințate, printre altele, de gestionarea intensivă, iar biodiversitatea și carac­ teristicile structurale unice ale acestora sunt în pericol.
În plus, Agenția Europeană de Mediu a constatat că mai puțin de 5 % din suprafețele împădurite la nivel european sunt considerate în prezent a fi neperturbate sau naturale, în timp ce 10 % din suprafețele împădurite la nivel european au fost clasificate ca fiind gestionate intensiv.
Ecosistemele forestiere trebuie să facă față unor presiuni multiple cauzate de schimbările climatice, variind de la fenomene meteorologice extreme la dăunători, precum și activităților umane care afectează în mod negativ ecosistemele și habitatele.
În special, gestionarea intensivă a pădurilor cu vârste egale prin tăierea rasă și îndepărtarea lemnului mort poate avea un efect dramatic asupra habitatelor în ansamblul lor.
(10)
În 2019, Comisia a adoptat mai multe inițiative pentru a aborda crizele de mediu la nivel mondial, inclusiv acțiuni specifice în domeniul defrișărilor.
În comunicarea sa din 23 iulie 2019 referitoare la intensificarea acțiunii UE pentru protejarea și refacerea pădurilor la nivel mondial (comunicarea intitulată „Intensificarea acțiunii UE pentru protejarea și refacerea pădurilor la nivel mondial”), Comisia a identificat ca prioritate reducerea amprentei asupra terenurilor a consumului din Uniune și a încurajat consumul de produse în Uniune provenite din lanțuri de aprovizionare care nu implică defrișări.
În comunicarea sa din 11 decembrie 2019 referitoare la „Pactul verde european”, Comisia a prezentat o nouă strategie de creștere care are drept scop transformarea Uniunii într-o societate echitabilă și prosperă, cu o economie modernă, competitivă și eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, întemeiată pe un liber schimb sustenabil și bazat pe norme, în care să nu existe emisii nete de gaze cu efect de seră în 2050 și în care creșterea economică să fie decuplată de utilizarea resurselor, niciun cetățean sau teritoriu nefiind lăsat în urmă.
Pactul urmărește, de asemenea, să protejeze, să conserve și să consolideze capitalul natural al Uniunii, precum și să protejeze sănătatea și bunăstarea cetățenilor și a generațiilor viitoare împotriva riscurilor legate de mediu și a impacturilor aferente.
În plus, Pactul verde european urmărește să ofere cetățenilor și generațiilor viitoare, printre altele, aer proaspăt, apă curată, sol sănătos și biodiversitate.
În acest scop, Comunicarea Comisiei din 20 mai 2020 referitoare la o strategie a UE privind biodiversitatea pentru 2030: Readucerea naturii în viețile noastre (denumită în continuare „strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030”), Comunicarea Comisiei din 20 mai 2020 referitoare la o strategie de la fermă la consumator pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic (strategia „De la fermă la consumator”), Comunicarea Comisiei din 16 iulie 2021 referitoare la o nouă strategie a UE pentru păduri pentru 2030, Comunicarea Comisiei din 12 mai 2021 referitoare la Calea către o planetă sănătoasă pentru toți, Planul de acțiune al UE „Către reducerea la zero a poluării aerului, apei și solului” și alte strategii relevante, cum ar fi Comunicarea Comisiei din 30 iunie 2021 referitoare la o viziune pe termen lung pentru zonele rurale ale UE – către zone rurale mai puternice, conectate, reziliente și prospere până în 2040, elaborate în cadrul Pactului verde european subliniază și mai mult importanța acțiunilor privind protecția și reziliența pădurilor.
În special, strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030 vizează protejarea naturii și inversarea tendinței de degradare a ecosistemelor.
În cele din urmă,