2023.6.9.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 150/207
(5)
A biológiai sokféleség elengedhetetlen az ökoszisztémák és szolgáltatásaik rezilienciájához, helyi és globális szinten egyaránt.
A világ bruttó hazai termékének több mint fele a természettől és az általa nyújtott szolgálta­ tásoktól függ.
Három fő gazdasági ágazat – az építőipar, a mezőgazdaság, valamint az élelmiszer- és italágazat – nagymértékben függ a természettől.
A biológiai sokféleség csökkenése veszélyezteti a fenntartható hidrológiai ciklusokat és az élelmiszerrendszereket, veszélybe sodorva az élelmezésbiztonságot és a táplálkozást.
A világ élelmiszernövényeinek több mint 75 %-a állati beporzást igényel.
Emellett számos ipari ágazat támaszkodik a genetikai sokféleségre és az ökoszisztéma-szolgáltatásokra, amelyek kritikus fontosságú tényezők a termelés, különösen a gyógyszerek – beleértve az antimikrobiális szereket is – tekintetében.
(6)
Az éghajlatváltozás, a biológiai sokféleség csökkenése és az erdőirtás kiemelt globális jelentőségű problémák, amelyek kihatnak mind az emberiség fennmaradására, mind a Földön uralkodó életkörülményekre.
Az éghajlat­ változásnak, a biológiai sokféleség csökkenésének és a környezetkárosodásnak a felgyorsulása – a természetre, az emberek életkörülményeire és a helyi gazdaságokra gyakorolt pusztító hatásaik kézzelfogható példáival együtt – ahhoz vezetett, hogy a zöld átállást korunk meghatározó célkitűzéseként, valamint a nemek közötti egyenlőség és a generációk közötti méltányosság kérdéseként ismerték el.
(7)
A környezettel kapcsolatos emberi jogok védelmezői, akik a környezettel kapcsolatos emberi jogok – többek között a tiszta vízhez, a levegőhöz és a földhöz való hozzáférés jogának – védelmére és előmozdítására töre­ kednek, gyakran válnak üldöztetés és halálos támadások célpontjaivá.
Az említett támadások aránytalan mértékben érintik az őslakos népeket.
A 2020. évi jelentések szerint az említett támadások áldozatainak több mint kétharmada azon munkálkodott, hogy megvédje a világ erdeit az erdőirtástól és az ipari fejlesztéstől.
(8)
Az uniós fogyasztás globális szinten jelentős mozgatórugója az erdőirtásnak és az erdőpusztulásnak.
Az e rendelethez készített hatásvizsgálat becslése szerint megfelelő szabályozási beavatkozás hiányában önmagában hat árunak (szarvasmarha, kakaó, kávé, olajpálma, szója és fa) az uniós fogyasztása és előállítása 2030-ra mintegy évi 248 000 hektárnyi erdőirtást okozó szintre emelkedne.
(9)
Ami az Unióban lévő erdők helyzetét illeti, az európai erdők állapotáról szóló 2020.
évi jelentés megállapítja, hogy 1990 és 2020 között az európai erdők területe 9 %-kal bővült, a biomasszában tárolt szén mennyisége 50 %-kal nőtt, a fakínálat pedig 40 %-kal megemelkedett.
A természetes és a természetesen regenerálódó erdőket többek között az intenzív gazdálkodás is veszélyezteti, emellett veszélyben van az egyedülálló biológiai sokféle­ ségük, továbbá a szerkezeti jellemzőik is.
Ezen túlmenően az Európai Környezetvédelmi Ügynökség megálla­ pította, hogy jelenleg az európai erdőterületek kevesebb mint 5 %-a tekinthető természetközeli állapotúnak vagy természetesnek, míg az európai erdőterületek 10 %-a intenzív gazdálkodás alatt álló területnek minősül.
Az erdei ökoszisztémáknak meg kell birkózniuk az éghajlatváltozás okozta többszörös terheléssel – a szélsőséges időjárási jelenségektől a kártevőkig –, valamint az ökoszisztémákat és az élőhelyeket hátrányosan érintő, emberrel össze­ függő tevékenységekkel.
Különösen az intenzíven kezelt egykorú erdők lehetnek - a tarvágások és a holtfák eltávolítása miatt - súlyos hatással teljes élőhelyekre.
(10)
2019-ben a Bizottság számos kezdeményezést fogadott el a globális környezeti válságok kezelése érdekében, köztük az erdőirtással kapcsolatos konkrét intézkedéseket is.
A világ erdőinek védelmére és helyreállítására irányuló uniós fellépés fokozásáról szóló, 2019. július 23-i közleményében (a továbbiakban: a világ erdőinek védelmére és helyreállítására irányuló uniós fellépés fokozásáról című közlemény) a Bizottság prioritásként hatá­ rozta meg az uniós fogyasztás szárazföldi lábnyomának mérséklését, és ösztönözte az erdőirtásmentes ellátási láncokból származó termékek fogyasztását az Unióban.
2019. december 11-i, az európai zöld megállapodásról szóló közleményében a Bizottság új növekedési stratégiát határozott meg, amellyel az Uniót olyan igazságos és virágzó társadalommá kívánja alakítani, amely modern, erőforrás-hatékony és versenyképes, fenntartható és szabályokon alapuló szabad kereskedelemre épült gazdasággal rendelkezik, ahol 2050-re megszűnik a nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás, ahol a gazdaság növekedése nem erőforrásfelhasználástól függ, és amely egyetlen személyt vagy helyet sem hagy hátra.
Célja az Unió természeti tőkéjének védelme, megőrzése és fejlesztése, valamint a polgárok és a jövőbeli generációk egészségének és jóllétének védelme a környezettel kapcsolatos kockázatokkal és hatásokkal szemben.
Az európai zöld megállapodás célja továbbá, hogy a polgárok és a jövőbeli generációk számára biztosítsa többek között a friss levegőt, a tiszta vizet, az egészséges talajt és a biológiai sokféleséget.
E célból „A 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégia: Hozzuk vissza a természetet az életünkbe!”
című, 2020. május 20-i bizottsági közlemény (a továbbiakban: a 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégia), az „A »termelőtől a fogyasztóig« stratégia a méltányos, egészséges és környezetbarát élelmiszerrendszerért ” című, 2020. május 20-i bizottsági közlemény (a továbbiakban: a „termelőtől a fogyasztóig” stratégia), a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó új uniós erdőstratégiáról szóló, 2021. július 16-i bizottsági közlemény, a „Bolygónk egészségessé tétele mindenki számára uniós cselekvési terv: „Út a szennyező anyagmentes levegő, víz és talaj felé” ”című, 2021. május 12-i bizottsági közlemény és az európai zöld megállapodás keretében kidolgozott más releváns stratégiák, mint például a „Hosszú távú jövőkép az EU vidéki területei számára – Az erősebb, összekapcsolt, reziliens és virágzó vidéki területek 2040-ig történő megvalósítása felé” című, 2021. június 30-i bizottsági közlemény, még inkább hangsúlyozzák az erdők védelmére és rezilienciájára irányuló intézkedések fontosságát.
A 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégia célja különösen a természet védelme és az ökoszisztémák pusztulásának visszafordítása.
Végezetül, a „Fenntartható biogazdaság