9.6.2023.
HR
Službeni list Europske unije
L 150/207
(5)
Bioraznolikost je ključna za otpornost ekosustava i njihovih usluga i na lokalnoj i na globalnoj razini.
Više od polovice svjetskog bruto domaćeg proizvoda ovisi o prirodi i uslugama ona koje pruža.
Tri važna gospodarska sektora – građevinarstvo, poljoprivreda te hrana i piće – snažno ovise o prirodi.
Gubitak bioraznolikosti ugrožava održive vodne cikluse i prehrambene sustave te narušava sigurnost opskrbe hranom i prehranu.
Više od 75 % prehrambenih kultura na svijetu oprašuju životinje.
Nadalje, nekoliko industrijskih sektora oslanja se na genetsku raznolikost i usluge ekosustava kao ključne sirovine za proizvodnju, posebno kad je riječ o lijekovima, uključujući antimikrobna sredstva.
(6)
Klimatske promjene, gubitak bioraznolikosti i deforestacija problemi su od najveće globalne važnosti koji utječu na opstanak čovječanstva i trajne uvjete života na Zemlji.
Zbog ubrzanja klimatskih promjena, gubitka bioraz­ nolikosti i degradacije okoliša te konkretnih primjera njihovih razornih učinaka na prirodu, uvjete života ljudi te lokalna gospodarstva, zelena tranzicija prepoznata je kao ključni cilj našeg vremena i kao pitanje rodne ravno­ pravnosti i međugeneracijske pravičnosti.
(7)
Borci za ljudska prava u području okoliša, koji nastoje zaštititi i promicati ljudska prava povezana s okolišem, uključujući pristup čistoj vodi, zraku i tlu, često su cilj progona i smrtonosnih napada.
Ti napadi nerazmjerno ugrožavaju autohtone narode.
Prema izvješćima iz 2020. više od dvije trećine žrtava tih napada borilo se za obranu svjetskih šuma od deforestacije i industrijskog razvoja.
(8)
Potrošnja u Uniji važan je pokretač deforestacije i degradacije šuma na globalnoj razini.
U procjeni učinka ove Uredbe procijenjeno je da bi bez odgovarajuće regulatorne intervencije deforestacija povezana s potrošnjom i proizvodnjom samo šest vrsta robe (goveda, kakao, kava, palma uljarica, soja i drvo) u Uniji do 2030.
porasla do približno 248 000 hektara šuma godišnje.
(9)
Kad je riječ o stanju šuma u Uniji, u izvješću o stanju europskih šuma za 2020. navodi se da se u razdoblju 1990.–2020. površina šuma u Europi povećala za 9 %, dok se ugljik koji se skladišti u biomasi povećao za 50 %, a opskrba drvom za 40 %.
Primarne šume i šume koje se prirodno obnavljaju nalaze se u opasnosti, među ostalim, zbog intenzivnog gospodarenja, a njihova jedinstvena bioraznolikost i strukturna obilježja ugroženi su.
Nadalje, Europska agencija za okoliš navela je da se trenutačno za manje od 5 % europskih šumskih područja smatra da se nalaze u nenarušenom ili prirodnom stanju, dok se 10 % europskih šumskih područja svrstava u šume kojima se intenzivno gospodari.
Šumski ekosustavi suočavaju se s višestrukim pritiscima uzrokovanima klimatskim promjenama, od ekstremnih vremenskih obrazaca do štetnih organizama, i s ljudskim djelovanjem, koji negativno utječu na ekosustave i staništa.
Posebice, jednodobne šume kojima se intenzivno gospodari putem potpunog krčenja i uklanjanja mrtvog drva mogu snažno utjecati na cijela staništa.
(10)
Komisija je 2019. donijela nekoliko inicijativa za odgovor na globalne krize povezane s okolišem, uključujući posebne mjere u vezi s deforestacijom.
U svojoj Komunikaciji od 23. srpnja 2019. naslovljenoj „Pojačanje djelovanja EU-a za zaštitu i obnovu svjetskih šuma” („Komunikacija o pojačanju djelovanja EU-a za zaštitu i obnovu svjetskih šuma”) Komisija je kao prioritet utvrdila smanjenje učinka potrošačkog otiska Unije na zemljište i poticanje potrošnje proizvoda iz lanaca opskrbe u Uniji koji nisu povezani s deforestacijom.
U Komunikaciji od 11. prosinca 2019. naslovljenoj „Europski zeleni plan” Komisija je uspostavila novu strategiju rasta čiji je cilj Uniju preobraziti u pravedno i prosperitetno društvo sa suvremenim, resursno učinkovitim i konkurentnim gospodarstvom koje se oslanja na održivu slobodnu trgovinu utemeljenu na pravilima u kojem 2050. neće biti neto emisija stakleničkih plinova i u kojem gospodarski rast nije povezan s upotrebom resursa, a nijedna osoba ni mjesto nije zaboravljeno.
Europskim zelenim planom nastoji se zaštititi, očuvati i povećati prirodni kapital Unije te zaštititi zdravlje i dobrobit građana i budućih generacija od rizika i učinaka povezanih s okolišem.
Osim toga, cilj je europskog zelenog plana građanima i budućim generacijama osigurati, među ostalim, svjež zrak, čistu vodu, zdravo tlo i bioraznolikost.
U tu se svrhu u Komunikaciji Komisije od 20. svibnja 2020. naslovljenoj „Strategija EU-a za bioraznolikost do 2030.: Vraćanje prirode u naše živote” („Strategija EU-a za bioraznolikost do 2030.”), Komunikaciji Komisije od 20. svibnja 2020. o strategiji „od polja do stola” za pravedan, zdrav i ekološki prihvatljiv prehrambeni sustav („strategija ‚od polja do stola’”), Komunikaciji Komisije od 16. srpnja 2021. o novoj strategiji EU-a za šume do 2030., Komunikaciji Komisije od 12. svibnja 2021. naslovljenoj „Put prema zdravom planetu za sve, Akcijski plan EU-a: Prema postizanju nulte stope onečišćenja zraka, vode i tla” i drugim rele­ vantnim strategijama, kao što je Komunikacija Komisije od 30. lipnja 2021. o dugoročnoj viziji za ruralna područja EU-a – Prema jačim, povezanim, otpornim i prosperitetnim ruralnim područjima do 2040., razvijenima u okviru europskog zelenog plana, dodatno naglašava važnost djelovanja u pogledu zaštite i otpornosti šuma.