9.6.2023
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
L 150/207
(5)
Luonnon monimuotoisuus on olennaisen tärkeä tekijä ekosysteemien ja ekosysteemipalvelujen sietokyvyn kan­ nalta niin paikallisella kuin maailmanlaajuisella tasolla.
Yli puolet maailman bruttokansantuotteesta on luonnosta ja sen tarjoamista palveluista riippuvaista.
Kolme merkittävää talouden alaa – rakennusala, maatalous ja elintar­ vike- ja juomateollisuus – ovat kaikki vahvasti riippuvaisia luonnosta.
Luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen uhkaa kestävää veden kiertokulkua ja elintarvikejärjestelmiä ja vaarantaa elintarviketurvan ja ravitsemuksen.
Yli 75 prosenttia maailman ravintokasvityypeistä on riippuvaisia eläinten suorittamasta pölytyksestä.
Lisäksi monet teollisuuden alat ovat riippuvaisia geneettisestä monimuotoisuudesta ja ekosysteemipalveluista, jotka ovat ratkai­ sevan tärkeitä tuotantopanoksia etenkin lääkkeiden, myös mikrobilääkkeiden, tuotannossa.
(6)
Ilmastonmuutos, luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen ja metsäkato ovat äärimmäisen vakavia maailmanlaa­ juisia huolenaiheita, jotka vaikuttavat ihmiskunnan selviytymiseen ja kestäviin elinolosuhteisiin maapallolla.
Il­ mastonmuutoksen kiihtyminen, luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen ja ympäristön tilan heikkeneminen sekä konkreettiset esimerkit niiden tuhoisista vaikutuksista luontoon, ihmisten elinoloihin ja paikallisiin talouksiin ovat johtaneet siihen, että vihreä siirtymä on tunnustettu aikamme keskeiseksi tavoitteeksi ja sukupuolten tasaarvoon ja sukupolvien väliseen oikeudenmukaisuuteen liittyväksi kysymykseksi.
(7)
Ympäristöön liittyvien ihmisoikeuksien puolustajat, jotka pyrkivät suojelemaan ja edistämään ympäristöön liitty­ viä ihmisoikeuksia, myös puhtaan veden, ilman ja maan saatavuutta, ovat usein vainoamisen ja kuolemaan johtavien hyökkäysten kohteena.
Nämä hyökkäykset vaikuttavat suhteettomasti alkuperäiskansoihin.
Vuoden 2020 raporttien mukaan yli kaksi kolmasosaa kyseisten hyökkäysten uhreista työskenteli puolustaakseen maa­ ilman metsiä metsäkadolta ja teolliselta kehittämiseltä.
(8)
Unionin kulutus on maailmanlaajuisesti merkittävä metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen aiheuttaja.
Tämän asetuksen vaikutustenarvioinnissa arvioitiin, että unionin kulutus ja tuotanto aiheuttaisivat ilman asianmukaisia sääntelytoimia pelkästään kuuden hyödykkeen (nautaeläimet, kaakao, kahvi, öljypalmu, soija ja puu) osalta vuosittain noin 248 000 hehtaaria metsäkatoa vuoteen 2030 mennessä.
(9)
Euroopan metsien tilaa koskevassa vuoden 2020 raportissa todetaan unionin metsien tilanteesta, että vuosina 1990–2020 metsien pinta-ala Euroopassa on kasvanut 9 prosentilla, biomassaan varastoituneen hiilen määrä 50 prosentilla ja puun tarjonta 40 prosentilla.
Ikimetsät ja luontaisesti uudistuvat metsät ovat vaarassa muun muassa tehometsätalouden vuoksi, ja niiden ainutkertainen luonnon monimuotoisuus ja rakenteelliset piirteet ovat vaa­ rassa.
Lisäksi Euroopan ympäristökeskus on todennut, että vajaat viisi prosenttia Euroopan metsäalueista katso­ taan tällä hetkellä koskemattomiksi tai luonnonmetsiksi, kun taas 10 prosenttia Euroopan metsäalueista on luokiteltu tehometsätalouden piiriin kuuluviksi.
Metsien ekosysteemien on selvittävä monista paineista, joita aiheuttaa ilmastonmuutos ja jotka ulottuvat äärimmäisistä sääilmiöistä tuholaisiin, sekä ihmisen toiminnasta, joka vaikuttaa kielteisesti ekosysteemeihin ja elinympäristöihin.
Erityisesti tehometsätalouden piirissä olevilla tasaikäisillä metsillä voi avohakkuiden ja kuolleen puuaineksen poistamisen vuoksi olla vakavia vaikutuksia kokonaisiin elinympäristöihin.
(10)
Komissio esitti vuonna 2019 monia aloitteita, joilla puututaan maailmanlaajuisiin ympäristökriiseihin ja joihin sisältyy metsäkatoa koskevia erityistoimia.
Heinäkuun 23 päivänä 2019 antamassaan tiedonannossa EU:n toimien tehostamisesta maailman metsien suojelemiseksi ja ennallistamiseksi, jäljempänä ’EU:n toimien tehostamisesta maailman metsien suojelemiseksi ja ennallistamiseksi annettu tiedonanto’, komissio määritteli yhdeksi päätavoit­ teeksi maankäyttöön kohdistuvan unionin kulutusjalanjäljen pienentämisen ja kannusti kuluttamaan unionissa tuotteita, joiden toimitusketjut ovat metsäkatoa aiheuttamattomia.
Komissio esitteli 11 päivänä joulukuuta 2019 antamassaan tiedonannossa ”Euroopan vihreän kehityksen ohjelma” uuden kasvustrategian, jonka tavoitteena on tehdä unionista oikeudenmukainen ja vauras yhteiskunta, jonka talous on moderni, resurssitehokas ja kilpailu­ kykyinen ja rakentuu kestävän ja sääntöihin perustuvan vapaakaupan varaan, samalla kun kasvihuonekaasujen nettopäästöistä pyritään eroon vuoteen 2050 mennessä, talouskasvuun pyritään resurssien käyttöä lisäämättä eikä yhtäkään ihmistä tai aluetta jätetä jälkeen.
Tavoitteena on suojella, hoitaa ja lisätä unionin luonnonpääomaa sekä suojella kansalaisten ja tulevien sukupolvien terveyttä ja hyvinvointia ympäristöön liittyviltä riskeiltä ja ympäris­ tövaikutuksilta.
Lisäksi Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteena on muun muassa puhtaan ilman, puhtaan veden, terveen maaperän ja luonnon monimuotoisuuden tarjoaminen kansalaisille ja tuleville sukupol­ ville.
Tämän vuoksi 20 päivänä toukokuuta 2020 annetussa komission tiedonannossa ”Vuoteen 2030 ulottuva EU:n biodiversiteettistrategia: Luonto takaisin osaksi elämäämme”, jäljempänä ’vuoteen 2030 ulottuva EU:n bio­ diversiteettistrategia ’, 20 päivänä toukokuuta 2020 annetussa komission tiedonannossa ”Pellolta pöytään -strategia oikeudenmukaista, terveyttä edistävää ja ympäristöä säästävää elintarvikejärjestelmää varten”, jäljempänä ’Pellolta pöytään -strategia’, 16 päivänä heinäkuuta 2021 annetussa komission tiedonannossa ”Uusi EU:n metsästrategia 2030”, 12 päivänä toukokuuta 2021 annetussa komission tiedonannossa ”Terve maapallo kaikille – EU:n toimin­ tasuunnitelma ’Kohti ilman, veden ja maaperän saasteettomuutta ’ ” ja muissa Euroopan vihreän kehityksen ohjelman puitteissa laadituissa asiaan liittyvissä strategioissa, kuten 30 päivänä kesäkuuta 2021 annetussa komis­ sion tiedonannossa ”EU:n pitkän aikavälin maaseutuvisio – Vahvat, verkottuneet, selviytymiskykyiset ja vauraat maaseutualueet” korostetaan entisestään metsien suojelua ja selviytymiskykyä koskevien toimien merkitystä.
Etenkin vuoteen 2030 ulottuvan EU:n biodiversiteettistrategian tavoitteena on suojella luontoa ja kääntää eko­