9.6.2023 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
L 150/207
(5)
Биологичното разнообразие е от съществено значение за устойчивостта на екосистемите и техните услуги както на местно, така и на световно равнище.
Повече от половината от световния брутен вътрешен продукт зависи от природата и услугите, които се предоставят благодарение на нея.
Три основни икономически сектора – строи­ телство, селско стопанство и хранително-вкусова промишленост – са силно зависими от природата.
Загубата на биологично разнообразие застрашава устойчивите водни цикли и продоволствените системи и излага на риск продоволствената сигурност и изхранването.
Опрашването на над 75 % от видовете култури в световен мащаб се извършва от животни.
Освен това в няколко промишлени сектора се разчита на генетичното разнообразие и екосистемните услуги като критични източници на производствени суровини, по-специално на производството на лекарства, включително на антимикробни средства.
(6)
Изменението на климата, загубата на биологично разнообразие и обезлесяването са глобални проблеми от найголямо значение, които засягат оцеляването на човечеството и устойчивите условия на живот на Земята.
Ускоря­ ването на изменението на климата, загубата на биологично разнообразие и деградация на околната среда, съчетани с конкретни примери за тяхното опустошително въздействие върху природата, условията на живот на хората и местните икономики, доведоха до признаването на екологичния преход като определящата цел на нашето време и като въпрос на равенство между половете и на равнопоставеност на поколенията.
(7)
Защитниците на правата на човека в областта на околната среда, които се стремят да защитават и утвърждават правата на човека, свързани с околната среда, включително достъпа до чиста вода, въздух и земя, често са обект на преследване и смъртоносни нападения.
Тези нападения засягат непропорционално коренното население.
Според докладите от 2020 г. повече от две трети от жертвите на тези нападения са работили срещу обезлесяването и промишленото развитие в защита на горите по света.
(8)
Потреблението в Съюза е значителен фактор за обезлесяването и деградацията на горите в световен мащаб.
Според оценката на въздействието на настоящия регламент без подходяща регулаторна намеса само потреблението и производството в Съюза на шест стоки (едър рогат добитък, какао, кафе, палмово масло, соя и дървен материал) би довело до 2030 г. до нарастване на обезлесяването приблизително до 248 000 хектара годишно.
(9)
Що се отнася до състоянието на горите в Съюза, в Доклада за състоянието на горите в Европа за 2020 г. се посочва, че между 1990 г. и 2020 г. площта на горите в Европа се е увеличила с 9 %, съхраняваният в биомасата въглерод е нараснал с 50 %, а доставките на дървен материал са се увеличили с 40 %.
Първичните и естествено възобновяващите се гори са изложени на риск, inter alia, в резултат на интензивното управление, а уникалното им биологично разнообразие и структурни характеристики са застрашени.
Освен това Европейската агенция за околна среда отбеляза, че по-малко от 5 % от европейските горски площи понастоящем се считат за незасегнати или естествени, докато 10 % от европейските горски площи са класифицирани като интензивно управлявани.
Горските екосистеми трябва да противостоят на многостранен натиск, причинен от изменението на климата и вариращ от екстремни метеорологични модели до вредители и от антропогенни дейности, които оказват отрицателно въздействие върху екосистемите и местообитанията .
По-специално, интензивното управление на гори с дървета от един клас на възраст чрез гола сеч и премахване на мъртвата дървесина могат да окажат сериозно въздействие върху цели местообитания .
(10)
През 2019 г. Комисията прие няколко инициативи за справяне с глобалните екологични кризи, включително конкретни действия във връзка с обезлесяването .
В своето съобщение от 23 юли 2019 г. „Засилване на действията на ЕС за опазване и възстановяване на горите в световен мащаб“ (наричано по-нататък „съобщение „Засилване на действията на ЕС за опазване и възстановяване на горите в световен мащаб“) Комисията определя като приоритет намаляването на последиците, които потреблението в Съюза оказва върху земята, и насърчава потреблението в Съюза на продукти от несвързани с обезлесяване вериги на доставки.
В своето съобщение от 11 декември 2019 г., „Европейският зелен пакт“, Комисията определи нова стратегия за растеж, която има за цел превръщането на Съюза в справедливо и благоденстващо общество с модерна, ресурсно ефективна и конкурентоспособна икономика, изградена върху устойчива и основана на правила свободна търговия, в която през 2050 г. няма да има нетни емисии на парникови газове и където икономическият растеж не зависи от използването на ресурси и не се пренебрегват нито хора, нито територии.
Пактът има за цел опазването, съхранението и увеличаването на природния капитал на Съюза, както и защитата на здравето и благосъстоянието на гражданите и бъдещите поколения от свързани с околната среда рискове и въздействия.
Освен това Европейският зелен пакт цели да осигури на гражданите и на бъдещите поколения, inter alia, чист въздух, чиста вода, здрава почва и биологично разнообразие.
За тази цел съобщението на Комисията от 20 май 2020 г. относно Стратегията на ЕС за биоло­ гичното разнообразие до 2030 г.: Да осигурим полагащото се място на природата в нашия живот (наричана понататък „Стратегия на ЕС за биологичното разнообразие за 2030 г.“), съобщението на Комисията от 20 май 2020 г. относно стратегията От фермата до трапезата за справедлива, здравословна и екологосъобразна продоволствена система (наричана по-нататък „Стратегия “От фермата до трапезата“), съобщението на Комисията от 16 юли 2021 г. относно Нова стратегия на ЕС за горите за 2030 г., съобщението на Комисията от 12 май 2021 г. относно Път към здравословна планета за всички, План за действие на ЕС: „Към нулево замърсяване на въздуха, водата и почвата“ и други важни стратегии, като например съобщението на Комисията от 30 юни 2021 г. относно Дългосрочна визия за селските райони на ЕС – към по-силни, свързани, устойчиви и проспериращи селски райони до 2040 г., разработени в рамките на Европейския зелен пакт, допълнително подчертават значението на действията за