16.5.2023
SL
Uradni list Evropske unije
L 130/3
(11)
Povišanje cen fosilnih goriv lahko nesorazmerno vpliva na ranljiva gospodinjstva, ranljiva mikropodjetja in ranljive uporabnike prevoza, ki bodisi večino svojih prihodkov porabijo za energijo in prevoz bodisi v nekaterih regijah nimajo dostopa do alternativnih in cenovno dostopnih rešitev mobilnosti in prevoza ali pa morda nimajo finančnih zmožnosti za vlaganje v zmanjšanje porabe fosilnih goriv.
Geografske posebnosti, kot so otoki, najbolj oddaljene regije in ozemlja, podeželska ali oddaljena območja, manj dostopna periferija, gorska območja ali območja, ki zaostajajo, imajo lahko z vidika prevozne revščine poseben vpliv na ranljivost gospodinjstev, mikropodjetij in uporabnikov prevoza.
Zato bi bilo treba, kadar je to ustrezno in primerno, te geografske posebnosti upoštevati pri pripravi ukrepov in naložb v podporo ranljivim gospodinjstvom, ranljivim mikropodjetjem in ranljivim uporabnikom prevoza.
(12)
Del prihodkov, ustvarjenih z vključitvijo stavb, cestnega prevoza in dodatnih sektorjev na področje uporabe Direktive 2003/87/ES, bi bilo treba uporabiti za obravnavo socialnih posledic, ki izhajajo iz te vključitve, da bi bil prehod pravičen in vključujoč ter nihče ne bi bil prezrt.
V skupni vrednosti Socialnega sklada za podnebje, ki ga vzpostavlja ta uredba (v nadaljnjem besedilu: Sklad) bi se morala odražati stopnja ambicij za razogljičenje, povezanih z vključitvijo izpustov toplogrednih plinov iz stavb, cestnega prevoza in dodatnih sektorjev na področje uporabe Direktive 2003/87/ES.
(13)
Uporaba dela prihodkov za obravnavo socialnih posledic zaradi vključitve stavb, cestnega prevoza in dodatnih sektorjev na področje uporabe Direktive 2003/87/ES, je še toliko bolj pomembna glede na obstoječe ravni energetske revščine.
Energetska revščina so razmere, v katerih gospodinjstva nimajo dostopa do osnovnih energetskih storitev, ki podpirajo dostojen življenjski standard in standard zdravja, kot so zadostna toplota z ogrevanjem, hlajenje, ko se temperature dvigajo, razsvetljava in energija za delovanje gospodinjskih aparatov.
V raziskavi, ki je bila leta 2021 opravljena na ravni Unije, je približno 34 milijonov prebivalcev Unije, torej skoraj 6,9 % njenega prebivalstva, navedlo, da si ne morejo privoščiti zadostnega ogrevanja svojega doma.
Energetska revščina je zato velik izziv za Unijo.
Čeprav je s socialnimi tarifami ali začasno neposredno dohodkovno podporo kratkoročno mogoče zagotoviti takojšnjo pomoč gospodinjstvom, ki se spopadajo z energetsko revščino, se lahko le s ciljno usmerjenimi strukturnimi ukrepi, zlasti s prenovo stavb, vključno z dostopom do energije iz obnovljivih virov, ter aktivno promocijo energije iz obnovljivih virov z ukrepi obveščanja in ozaveščanja, ki so namenjeni gospodinjstvom, in s prenovo stavb, ki prispeva k ciljem iz Direktive 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta (7), zagotovijo trajne rešitve in učinkovit prispevek k boju proti energetski revščini.
Omogočiti bi bilo treba posodobitev opredelitve energetske revščine iz te uredbe, da bi odražala izid pogajanj o direktivi Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti (prenovitev).
(14)
S celostnim pristopom k prenovi stavb, ki bolj upošteva ljudi, ki jim grozi izključenost, zlasti tiste, ki v Uniji najbolj trpijo zaradi energetske revščine, bi se lahko zmanjšalo povpraševanje po energiji.
Zato bi morala biti podpora za stavbni sektor v okviru Sklada namenjena izboljšanju energetske učinkovitosti, da se v vsakem gospodinjstvu zmanjša poraba energije; ta zmanjšana poraba bi pomenila prihranek denarja in bi bila ena od možnosti za boj proti energetski revščini.
Z revizijo Direktive 2010/31/EU bi lahko postavili temelje za doseganje teh ciljev, zato bi jo bilo treba upoštevati pri izvajanju te uredbe.
(15)
Ker pojem prevozne revščine še ni opredeljen na ravni Unije, bi bilo treba za namene te uredbe uvesti opredelitev takega pojma na ravni Unije.
Prevozna revščina bi lahko postala še bolj pereča, kot je ugotovljeno v Priporočilu Sveta z dne 16. junija 2022 o zagotavljanju pravičnega prehoda na podnebno nevtralnost (8), ter bi omejila dostop do bistvenih socialno-ekonomskih dejavnosti in storitev, kot so zaposlovanje, izobraževanje ali zdravstveno varstvo, zlasti za ranljive posameznike in gospodinjstva.
Prometno revščino običajno povzroča en ali več dejavnikov naenkrat, kot so denimo nizki prihodki, visoki izdatki za gorivo ali pomanjkanje cenovno ugodnega ali dostopnega zasebnega ali javnega prevoza.
Prevozna revščina lahko še posebej prizadene posameznike in gospodinjstva na podeželskih, otoških, obrobnih, gorskih, oddaljenih in manj dostopnih območjih ali v manj razvitih regijah ali ozemljih, vključno z manj razvitimi primestnimi območji in najbolj oddaljenimi regijami.
(7) Direktiva 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb (UL L 153, 18.6.2010, str. 13).
(8) UL C 243, 27.6.2022, str. 35.