L 130/138
(20)
SK
Úradný vestník Európskej únie
16.5.2023
Emisie oxidu uhličitého (ďalej len „CO2“) z námornej dopravy predstavujú približne 3 % až 4 % emisií Únie.
V európskej zelenej dohode Komisia vyjadrila svoj zámer prijať dodatočné opatrenia na riešenie problému emisií skleníkových plynov z námornej dopravy prostredníctvom súboru opatrení, ktoré Únii umožnia dosiahnuť jej ciele v oblasti znižovania emisií.
V tejto súvislosti by sa smernica 2003/87/ES mala zmeniť tak, aby sa ňou do systému EU ETS zahrnula námorná doprava s cieľom zabezpečiť, aby uvedené odvetvie prispievalo svojím spravodlivým podielom k plneniu zvýšených klimatických cieľov Únie, ako aj cieľov Parížskej dohody, v ktorej sa v článku 4 ods.
4 uvádza, že rozvinuté krajiny by mali naďalej mať vedúcu úlohu spočívajúcu v realizovaní celohospodárskych cieľov v oblasti znižovania emisií, pričom rozvojové krajiny sa vyzývajú k tomu, aby postupne smerovali k dosahovaniu celohospodárskych cieľov v podobe znižovania či obmedzovania emisií.
Hoci emisie z medzinárodnej leteckej dopravy mimo Európy mali byť od januára 2021 zastropované v dôsledku globálnych trhových opatrení, ešte nie je zavedené žiadne opatrenie, ktoré by zastropovalo alebo stanovovalo ceny emisií z námornej dopravy.
Je preto vhodné, aby sa systém EU ETS vzťahoval na podiel emisií z plavieb medzi prístavom podliehajúcim právomoci členského štátu a prístavom podliehajúcim právomoci tretej krajiny, pričom daná tretia krajina má možnosť rozhodnúť o vhodných opatreniach v súvislosti s druhým podielom emisií.
Rozšírenie systému EU ETS na námornú dopravu by preto malo zahŕňať polovicu emisií z lodí vykonávajúcich plavby, ktoré prichádzajú do prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu z prístavu mimo právomoci členského štátu, polovicu emisií z lodí vykonávajúcich plavby, ktoré odchádzajú z prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu a prichádzajú do prístavu mimo právomoci členského štátu, všetky emisie z lodí vykonávajúcich plavby, ktoré prichádzajú do prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu z prístavu podliehajúceho právomoci členského štátu, a všetky emisie v prístave podliehajúcom právomoci členského štátu.
Tento prístup sa pokladá za praktický spôsob riešenia otázky spoločných, ale diferencovaných povinností a spôsobilostí, ktorá je v kontexte UNFCCC dlhodobou výzvou.
Pokrytím podielu emisií z prichádzajúcich, ako aj odchádzajúcich plavieb medzi Úniou a tretími krajinami sa zabezpečuje účinnosť systému EU ETS, a to najmä vďaka zintenzívneniu vplyvu predmetného opatrenia na životné prostredie v porovnaní s geografickým rozsahom, ktorý je obmedzený na plavby v rámci Únie, pričom sa tak obmedzuje riziko tzv. evazívnych (vyhýbacích) zastavení v prístavoch a riziko premiestnenia prekládkových činností mimo Únie.
S cieľom zabezpečiť bezproblémové začlenenie tohto odvetvia do systému EU ETS by sa malo postupne zvyšovať odovzdávanie kvót zo strany lodných spoločností, pokiaľ ide o overené emisie nahlásené za roky 2024 a 2025.
V záujme ochrany environmentálnej integrity systému, ak sa v priebehu uvedených rokov odovzdá menej kvót v porovnaní s overenými emisiami z námornej dopravy, malo by sa po každoročnom stanovení rozdielu medzi overenými emisiami a odovzdanými kvótami zrušiť množstvo kvót zodpovedajúce uvedenému rozdielu.
Od roku 2026 by mali lodné spoločnosti odovzdať množstvo kvót zodpovedajúce všetkým overeným emisiám, ktoré spôsobili.
Zatiaľ čo vplyv námornej dopravy na klímu je spôsobený najmä jej emisiami CO2, emisie iných látok ako CO2 predstavujú významný podiel emisií z lodí.
Podľa Štvrtej štúdie IMO o skleníkových plynoch z roku 2020 sa emisie metánu v rokoch 2012 až 2018 výrazne zvýšili.
Emisie metánu a oxidu dusného budú časom pravdepodobne rásť, a to najmä v dôsledku rozvoja plavidiel poháňaných skvapalneným zemným plynom alebo inými zdrojmi energie.
Začlenenie emisií metánu a oxidu dusného by bolo prospešné pre environmentálnu integritu a stimulovanie osvedčených postupov.
Uvedené emisie by sa mali zahrnúť najskôr do nariadenia (EÚ) 2015/757 od roku 2024 a od roku 2026 by sa mali zahrnúť do systému EU ETS.
(21)
Rozšírenie rozsahu pôsobnosti smernice 2003/87/ES na námornú dopravu bude mať za následok zmeny v nákladoch na takúto dopravu.
Uvedené rozšírenie rozsahu pôsobnosti ovplyvní všetky časti Únie, keďže tovar prepravovaný námornou dopravou do prístavov a z prístavov v rámci Únie má pôvod alebo miesto určenia v rôznych členských štátoch vrátane vnútrozemských členských štátov.
Prideľovanie kvót, s ktorými majú členské štáty obchodovať formou aukcie, by sa preto v zásade v dôsledku zahrnutia činností námornej dopravy nemalo meniť a malo by sa vzťahovať na všetky členské štáty.
Členské štáty však budú ovplyvnené v rôznej miere.
Vplyv rozšírenia pôsobnosti pocítia najmä tie členské štáty, ktoré od lodnej dopravy závisia vo veľkej miere.
Rozšírenie systému EU ETS na námornú dopravu viac ovplyvní členské štáty, ktoré majú v porovnaní so svojou relatívnou veľkosťou významné odvetvie námornej dopravy.
Týmto členským štátom je preto vhodné poskytnúť dodatočnú časovo obmedzenú pomoc vo forme dodatočných kvót na podporu dekarbonizácie námorných činností a na vzniknuté administratívne náklady.
Pomoc by sa mala zavádzať postupne a súbežne so zavedením povinností odovzdávania kvót, čím by mala byť pre tieto štáty účinnejšia.
V kontexte preskúmania smernice 2003/87/ES by Komisia mala zvážiť relevantnosť uvedenej dodatočnej pomoci najmä vzhľadom na vývoj počtu lodných spoločností, za ktoré zodpovedajú jednotlivé členské štáty.