16.5.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 130/3
(11)
Fosilo degvielu cenas pieaugums var nesamērīgi ietekmēt mazaizsargātas mājsaimniecības, mazaizsargātus mikrouzņēmumus un mazaizsargātus transporta lietotājus, kuri lielāku savu ienākumu daļu izdod par enerģiju un transportu, kuri noteiktos reģionos nevar piekļūt alternatīviem, cenas ziņā pieejamiem mobilitātes un transporta risinājumiem un kuriem var nebūt finansiālas spējas investēt fosilās degvielas patēriņa samazināšanā.
Mājsaimniecību, mikrouzņēmumu un transporta lietotāju neaizsargātību saistībā ar transporta nabadzību īpaši var ietekmēt ģeogrāfiskās īpatnības, piemēram, salas, tālākie reģioni un teritorijas, lauku vai attāli apgabali, mazāk pieejamas perifērijas, kalnu apgabali vai atpalikuši apgabali.
Tāpēc minētās ģeogrāfiskās īpatnības, ja tas ir piemērojami un attiecīgi, būtu jāņem vērā, izstrādājot pasākumus un investīcijas mazaizsargātu mājsaimniecību, mazaizsargātu mikrouzņēmumu un mazaizsargātu transporta lietotāju atbalstam.
(12)
Daļa ieņēmumu, kas gūti no ēku, autotransporta un vēl citu sektoru iekļaušanas Direktīvas 2003/87/EK darbības jomā, būtu jāizmanto, lai pievērstos sociālajai ietekmei, ko rada šāda iekļaušana, lai pārkārtošanās būtu taisnīga un iekļaujoša un lai neviens nebūtu atstāts novārtā.
Saskaņā ar šo regulu izveidotā Sociālā klimata fonda (“fonds”) kopējai summai būtu jāatspoguļo dekarbonizācijas ieceres vērienīgums, ko paredz ēku, autotransporta un vēl citos sektoros radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas iekļaušana Direktīvas 2003/87/EK darbības jomā.
(13)
Ņemot vērā pašreizējo enerģētiskās nabadzības līmeni, ir vēl jo svarīgāk izmantot daļu no ieņēmumiem, lai novērstu sociālo ietekmi, ko rada ēku, autotransporta un vēl citu sektoru iekļaušana Direktīvas 2003/87/EK darbības jomā.
Enerģētiskā nabadzība ir situācija, kurā mājsaimniecības nespēj piekļūt tādiem pamata energopakalpojumiem, kas ir pienācīga dzīves un veselības standarta pamatā, kā pienācīgs siltums, ko saņem caur siltumapgādi, aukstumapgāde (paaugstinoties temperatūrai), apgaisme un enerģija ierīču darbināšanai.
2021. gada Savienības mēroga apsekojumā aptuveni 34 miljoni eiropiešu jeb gandrīz 6,9 % Savienības iedzīvotāju norādīja, ka nevar atļauties pietiekami apsildīt mājokli.
Tāpēc enerģētiskā nabadzība Savienībai ir būtiska problēma.
Kaut arī sociālie tarifi vai pagaidu tiešs ienākumu atbalsts var īstermiņā sniegt tūlītēju palīdzību mājsaimniecībām, kas saskaras ar enerģētisko nabadzību, ilgstošus risinājumus spēj nodrošināt un cīņā pret enerģētisko nabadzību efektīvi var palīdzēt vienīgi mērķorientēti, strukturāli pasākumi, jo īpaši ēku renovācija, cita starpā nodrošinot piekļuvi no atjaunīgajiem energoresursiem iegūtajai enerģijai un aktīvi popularizējot atjaunīgos energoresursus ar mājsaimniecībām paredzētiem informatīviem un izpratni veicinošiem pasākumiem, un ēku renovācija, kas palīdz sasniegt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2010/31/ES (7) noteiktos mērķus.
Vajadzētu būt iespējai atjaunināt šajā regulā noteikto enerģētiskās nabadzības definīciju, lai atspoguļotu iznākumu sarunās par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu par energoefektivitāti (pārstrādāta redakcija).
(14)
Holistiska pieeja ēku renovācijai, kurā efektīvākā veidā tiktu ņemti vērā atstumtības riskam pakļautie cilvēki, proti, tie, kuri Savienībā visvairāk cieš no enerģētiskās nabadzības, varētu samazināt pieprasījumu pēc enerģijas.
Tāpēc atbalstam ēku sektorā saskaņā ar fondu vajadzētu būt vērstam uz energoefektivitātes uzlabošanu, tādējādi samazinot katras mājsaimniecības enerģijas patēriņu, kas izpaustos līdzekļu ietaupījumā un attiecīgi būtu viens no veidiem, kā cīnīties pret enerģētisko nabadzību.
Direktīvas 2010/31/ES pārskatīšana liktu pamatu minēto mērķu sasniegšanai, un tāpēc tā būtu jāņem vērā, īstenojot šo regulu.
(15)
Tā kā transporta nabadzība Savienības līmenī vēl nav definēta, šajā regulā būtu jāievieš šāda definīcija.
Transporta nabadzība varētu kļūt par vēl sāpīgāku problēmu, kā atzīts Padomes 2022. gada 16. jūnija Ieteikumā par to, kā nodrošināt taisnīgu pārkārtošanos uz klimatneitralitāti (8), un tās dēļ varētu samazināties piekļuve būtiskām sociālekonomiskām aktivitātēm un pakalpojumiem, piemēram, nodarbinātībai, izglītībai vai veselības aprūpei, jo īpaši mazaizsargātām personām un mājsaimniecībām.
Transporta nabadzību parasti izraisa viens faktors vai vairāku faktoru kombinācija, piemēram, zemi ienākumi, lieli izdevumi par degvielu, cenas ziņā pieejama privātā vai sabiedriskā transporta neesamība vai tā nepieejamība.
Transporta nabadzība īpaši var skart personas un mājsaimniecības lauku, salu, perifēros, kalnu, attālos un mazāk pieejamos apgabalos vai mazāk attīstītos reģionos vai teritorijās, tostarp mazāk attīstītās piepilsētu teritorijās un tālākajos reģionos.
(7) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/31/ES (2010. gada 19. maijs) par ēku energoefektivitāti (OV L 153, 18.6.2010., 13. lpp.).
(8) OV C 243, 27.6.2022., 35. lpp.