16.5.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 130/153
(87)
Dažās dalībvalstīs jau ir ieviesti valsts oglekļa nodokļi, ko piemēro ēkām, autotransportam un citiem sektoriem, uz kuriem attiecas Direktīvas 2003/87/EK III pielikums.
Tāpēc līdz 2030. gada beigām būtu jāievieš pagaidu atkāpe.
Lai nodrošinātu Direktīvas 2003/87/EK mērķu sasniegšanu un jaunās emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas saskaņotību, iespējai piemērot minēto atkāpi vajadzētu būt pieejamai tikai tad, ja valsts nodokļu likme ir augstāka par vidējo izsoles cenu attiecīgajā gadā, un tā būtu jāpiemēro tikai to regulēto subjektu nodošanas pienākumam, kuri maksā šādu nodokli.
Lai nodrošinātu sistēmas stabilitāti un pārredzamību, valsts nodoklis, tostarp attiecīgās nodokļa likmes, šīs direktīvas transponēšanas perioda beigās būtu jāpaziņo Komisijai.
Atkāpei nebūtu jāietekmē ārēji piešķirtie ieņēmumi no Sociālā klimata fonda vai, ja tie noteikti saskaņā ar LESD 311. panta trešo daļu, pašu resursi, kuru pamatā ir ieņēmumi no emisijas kvotu tirdzniecības ēku, autotransporta un papildu sektoros.
(88)
Emisijas kvotu tirdzniecība ēku, autotransporta un papildu sektoros būs efektīva tikai tad, ja būs iespējams monitorēt emisijas ar lielu noteiktību un saprātīgām izmaksām.
Emisijas uz regulētajiem subjektiem būtu jāattiecina, pamatojoties uz patēriņam nodoto degvielu daudzumu kombinācijā ar emisijas faktoru.
Regulētajiem subjektiem vajadzētu spēt ticami un pareizi identificēt un nošķirt gan to, kādos sektoros degvielas nodotas patēriņam, gan to, kas ir degvielu galalietotāji, lai tā izvairītos no nevēlamām sekām, piemēram, divkārša sloga.
Nedaudzos gadījumos, ja esošajā ES ETS un ēku, autotransporta un papildu sektoru jaunajā emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā nav iespējams izvairīties no emisijas kvotu dubultas uzskaites vai ja izmaksas rada kvotu nodošana par emisijām no darbībām, uz kurām neattiecas Direktīva 2003/87/EK, dalībvalstīm šādi ieņēmumi būtu jāizmanto, lai kompensētu nenovēršamo dubulto uzskaiti vai citas šādas izmaksas ārpus ēku, autotransporta un papildu sektoriem saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.
Tāpēc īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai, lai nodrošinātu vienādus nosacījumus, lai izvairītos no dubultas uzskaites un no kvotu nodošanas par emisijām, uz kurām neattiecas emisijas kvotu tirdzniecības sistēma ēkām, autotransportam un papildu nozarēm, un lai sniegtu finansiālu kompensāciju.
Lai vēl vairāk mazinātu jebkādas ar dubultu uzskaiti saistītas problēmas, monitoringa un nodošanas termiņi jaunajā emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā būtu jānosaka vienu mēnesi pēc termiņiem, kādi noteikti pašreizējā sistēmā, ko piemēro stacionārām iekārtām un aviācijai.
Lai būtu pietiekami daudz datu, kas nepieciešami, lai noteiktu kvotu daudzumu laikposmam no 2028. līdz 2030. gadam, regulētajiem subjektiem, kas jau 2025. gadā, kad sistēma sāks darboties, ir saņēmuši atļauju, vajadzētu ziņot par savām saistītajām vēsturiskajām emisijām no 2024. gada.
(89)
Oglekļa izmaksu pārredzamība un apmērs, kādā tās nodod patērētājiem, ir būtisks aspekts, lai strauji un izmaksefektīvi varētu samazināt emisijas visos ekonomikas sektoros.
Tas ir īpaši svarīgi emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā, kas balstīta uz augšupējām saistībām.
Jaunās emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas mērķis ir stimulēt regulētos subjektus samazināt oglekļa saturu degvielās, un šādiem subjektiem nevajadzētu gūt nepamatotu peļņu, novirzot uz patērētājiem oglekļa izmaksu daļu, kas ir lielāka nekā faktiski radušās izmaksas.
Lai gan emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā emisijas kvotu pilnīga izsolīšana ēku, autotransporta un papildu sektoros jau ierobežo šādas nepamatotas peļņas rašanos, Komisijai būtu jāuzrauga, cik lielā mērā regulētie subjekti pārnes oglekļa izmaksas, lai nepieļautu negaidītu papildu peļņu.
Saistībā ar IVa nodaļu Komisijai ik gadu būtu jāziņo par to oglekļa izmaksu vidējo līmeni, kas pārnestas uz patērētājiem Savienībā, un, ja iespējams, jāziņo atsevišķi par katru degvielas veidu.
(90)
Ir lietderīgi ieviest pasākumus, ar ko novērš pārmērīga cenu pieauguma risku, jo, ja šis risks ir augsts, jo sevišķi jaunās emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas sākumā, tas var mazināt mājsaimniecību un privātpersonu gatavību investēt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanā.
Minētajiem pasākumiem būtu jāpapildina aizsardzības pasākumi, ko paredz tirgus stabilitātes rezerve, kura sāka darboties 2019. gadā.
Lai gan tirgus būs tas, kas noteiks oglekļa cenu, aizsardzības pasākumus sāks ar noteikumos balstītu automātisku mehānismu, saskaņā ar kuru kvotas tiks atbrīvotas no tirgus stabilitātes rezerves tikai tad, ja būs izpildīts viens vai vairāki iedarbināšanas nosacījumi, kuru pamatā ir vidējās kvotu cenas pieaugums.
Šim papildu mehānismam vajadzētu būt tādam, kas spēj strauji reaģēt uz pārmērīgu svārstīgumu, ko izraisījuši kādi citi faktori, nevis pašu tirgus pamatnosacījumu maiņa.
Pasākumi būtu jāpielāgo dažādiem pārmērīga cenu pieauguma līmeņiem, kas nozīmē arī dažādas pakāpes intervenci.
Komisijai būtu cieši jāseko līdzi iedarbināšanas nosacījumiem, un brīdī, kad tie ir realizējušies, Komisijai pasākumi būtu jāpieņem steidzamības kārtā.
Tam nebūtu jāskar nekādus papildu pasākumus, ko dalībvalstis varētu pieņemt, lai novērstu nelabvēlīgu sociālo ietekmi.