16.5.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
L 130/137
(16)
Siltumnīcefekta gāzes, kas netiek tieši emitētas atmosfērā, būtu jāuzskata par ES ETS aptvertām emisijām un par šīm emisijām būtu jānodod kvotas, izņemot gadījumus, kad šīs emisijas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/31/EK (11) tiek uzglabātas krātuvē vai kad tās ir ķīmiski saistītas produktā tā, ka normālas lietošanas gaitā un jebkuras normālas darbības laikā, ko veic pēc attiecīgā produkta kalpošanas laika beigām, tās atmosfērā nenonāk.
Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt deleģētos aktus, kuri paredz, saskaņā ar kādiem nosacījumiem siltumnīcefekta gāzes ir uzskatāmas par pastāvīgi ķīmiski saistītām produktā tā, ka normālas lietošanas gaitā un jebkuras normālas darbības laikā, ko veic pēc produkta kalpošanas laika beigām, tās nenonāk atmosfērā, un, ņemot vērā regulatīvās norises saistībā ar oglekļa piesaistījumu sertificēšanu, kā attiecīgā gadījumā saņemt oglekļa piesaistījumu sertifikātu.
Jēdziens “normāla darbība pēc produkta kalpošanas laika beigām” būtu jāinterpretē plaši, aptverot visas darbības, kas notiek pēc produkta kalpošanas laika beigām, tostarp atkārtota izmantošana, pārražošana, reciklēšana un likvidēšana, piemēram, sadedzināšana un apglabāšana poligonā.
(17)
Starptautiskais jūras transports, proti, reisi starp ostām, kas ir divu dažādu dalībvalstu jurisdikcijā, vai starp kādas dalībvalsts jurisdikcijā esošu ostu un ostu, kas nav nevienas dalībvalsts jurisdikcijā, ir vienīgais transporta veids, uz ko līdz šim nav attiecinātas Savienības saistības samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas.
Emisijas no Savienībā pārdotas degvielas, ko izmanto reisos, kas sākas vienā dalībvalstī un noslēdzas citā dalībvalstī vai trešā valstī, kopš 1990. gada ir pieaugušas aptuveni par 36 %.
Minētās emisijas veido teju 90 % no visām Savienības kuģošanas emisijām, jo emisijas, kuras rada Savienībā pārdotā degviela, ko izmanto reisos, kas sākas un noslēdzas tajā pašā dalībvalstī, kopš 1990. gada ir sarukušas par 26 %.
Prognozēts, ka status quo scenārijā starptautiskā jūras transporta radītās emisijas no 2015. līdz 2030. gadam pieaugs par 14 %, bet no 2015. līdz 2050. gadam – par 34 %.
Ja, kā tiek prognozēts, jūras transporta ietekme uz klimata pārmaiņām pieaugs, tas lielā mērā padarīs veltus citos sektoros panāktos samazinājumus, kuru nolūks ir apkarot klimata pārmaiņas, un līdz ar to būs apdraudēts mērķis līdz 2030. gadam panākt siltumnīcefekta gāzu neto emisiju samazinājumu visas ekonomikas mērogā, Savienības mērķis ne vēlāk kā līdz 2050. gadam panākt klimatneitralitāti un pēc tam negatīvu emisiju bilanci, kā noteikts Regulā (ES) 2021/1119, kā arī Parīzes nolīguma mērķos.
(18)
Komisija 2013. gadā pieņēma stratēģiju, kā jūras transporta emisijas pakāpeniski integrēt Savienības siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju samazināšanas rīcībpolitikā.
Pirmais solis šajā pieejā bija Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/757 (12), ar ko Savienība izveidoja jūras transporta emisiju monitoringa, ziņošanas un verifikācijas sistēmu; nākamie soļi ir nospraust samazināšanas mērķrādītājus jūras transportam un piemērot tirgus instrumentu.
Saskaņā ar apņemšanos, ko likumdevēji pauduši Direktīvā (ES) 2018/410, Starptautiskajai Jūrniecības organizācijai (SJO) vai Savienībai no 2023. gada ir jāsāk rīkoties, tostarp jāsāk sagatavošanās darbs pie tāda pasākuma pieņemšanas un īstenošanas, kas nodrošina, ka sektors dod pienācīgu ieguldījumu pūliņos, ko prasa saskaņā ar Parīzes nolīgumu nosprausto mērķu sasniegšana, un ka visas ieinteresētās personas tam velta pienācīgu ievērību.
(19)
Saskaņā ar Direktīvu (ES) 2018/410 Komisijai vismaz reizi gadā ir jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par progresu, kas panākts SJO virzībā uz vērienīgu emisiju samazināšanas mērķi, un par papildu pasākumiem, lai nodrošinātu, ka jūras transports sniedz pienācīgu ieguldījumu centienos, kas nepieciešami, lai sasniegtu mērķus, par kuriem panākta vienošanās saskaņā ar Parīzes nolīgumu.
Ir vērojami centieni ar SJO starpniecību samazināt globālās jūras transporta emisijas, un tie būtu jāveicina, tostarp centieni strauji īstenot 2018. gadā pieņemto sākotnējo SJO stratēģiju par kuģu radīto siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu, kas attiecas arī uz iespējamiem tirgus pasākumiem, ar ko stimulētu starptautiskās kuģošanas radīto siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu.
Tomēr, lai gan pēdējā laikā SJO satvarā panākts zināms progress, līdz šim ar to nav pieticis, lai sasniegtu Parīzes nolīguma mērķus.
Ņemot vērā kuģošanas starptautisko būtību, ir svarīgi, ka dalībvalstis un Savienība saskaņā ar savām attiecīgajām kompetencēm strādā ar trešām valstīm, lai daudzkāršotu diplomātiskos centienus nolūkā stiprināt globālos pasākumus un panākt progresu globāla tirgus pasākuma izstrādē SJO līmenī.
(11) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/31/EK (2009. gada 23. aprīlis) par oglekļa dioksīda ģeoloģisko uzglabāšanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 85/337/EEK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 2000/60/EK, 2001/80/EK, 2004/35/EK, 2006/12/EK, 2008/1/EK un Regulā (EK) Nr. 1013/2006 (OV L 140, 5.6.2009., 114. lpp.).
(12) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/757 (2015. gada 29. aprīlis) par jūras transporta oglekļa dioksīda emisiju monitoringu, ziņošanu un verifikāciju un ar ko groza Direktīvu 2009/16/EK (OV L 123, 19.5.2015., 55. lpp.).