2023 5 16
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
L 130/137
(16)
šiltnamio efektą sukeliančios dujos, kurios nėra tiesiogiai išleidžiamos į atmosferą, ES ATLPS turėtų būti laikomos išmetamu teršalų kiekiu ir dėl tokio išmetamo teršalų kiekio apyvartinių taršos leidimų reikėtų atsisakyti, nebent jie būtų laikomi saugykloje pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/31/EB (11) arba būtų nuolat chemiškai surišti produkte ir į atmosferą nepatektų įprasto naudojimo ir bet kokios įprastos veiklos, vykdomos pasibaigus produkto gyvavimo ciklui, metu.
Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose būtų nustatytos sąlygos, kada šiltnamio efektą sukeliančias dujas reikia laikyti nuolat chemiškai surištomis produkte, kad įprasto naudojimo ir bet kokios įprastos veiklos, vykdomos pasibaigus produkto gyvavimo ciklui, metu jos nepatektų į atmosferą, įskaitant anglies dioksido absorbavimo sertifikato gavimą, kai tinkama, atsižvelgiant į anglies dioksido absorbavimo sertifikavimo reguliavimo pakeitimus.
Įprasta veikla, vykdoma pasibaigus produkto gyvavimo ciklui, turėtų būti suprantama plačiai ir apimti visą veiklą, vykdomą pasibaigus produkto gyvavimo ciklui, įskaitant šalinimą, pakartotinį naudojimą, perdarymą ir perdirbimą, pvz., deginimą ir sąvartynus;
(17)
tarptautinė jūrų transporto veikla, kurią sudaro reisai tarp dviejų skirtingų valstybių narių jurisdikcijai priklausančių uostų arba tarp valstybės narės jurisdikcijai priklausančio uosto ir valstybių narių jurisdikcijai nepriklausančio uosto, buvo vienintelė transporto rūšis, neįtraukta į ankstesnius Sąjungos įsipareigojimus sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį.
Išmetamas teršalų kiekis, susijęs su kuru, parduodamu Sąjungoje reisams, kurie prasideda vienoje valstybėje narėje ir baigiasi kitoje valstybėje narėje arba trečiojoje valstybėje, nuo 1990 m. padidėjo 36 %.
Tas išmetamas teršalų kiekis sudaro beveik 90 % viso Sąjungos laivybos sektoriuje išmetamo teršalų kiekio, nes išmetamas teršalų kiekis, susijęs su kuru, parduodamu Sąjungoje reisams, kurie prasideda ir baigiasi toje pačioje valstybėje narėje, nuo 1990 m. sumažėjo 26 %.
Pagal įprastos veiklos scenarijų prognozuojama, kad tarptautinės jūrų transporto veiklos metu išmetamas teršalų kiekis 2015–2030 m. padidės 14 %, o 2015–2050 m. – 34 %.
Jeigu su jūrų transporto veikla siejamas klimato kaitos poveikis didės, kaip prognozuojama, tai labai pakenktų pastangoms sumažinti išmetamą kiekį kituose sektoriuose kovojant su klimato kaita ir taip pasiekti tikslą iki 2030 m. sumažinti visos ekonomikos išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, Sąjungos poveikio klimatui neutralumo tikslą ne vėliau kaip 2050 m., tikslą po to užtikrinti neigiamą išmetamųjų teršalų balansą, kaip nustatyta Reglamente (ES) 2021/1119, ir Paryžiaus susitarimo tiksluose;
(18)
2013 m.
Komisija priėmė strategiją, kaip laipsniškai integruoti jūrų transporto išmetamą teršalų kiekį į Sąjungos išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo politiką.
Sąjunga padarė pirmą žingsnį šia kryptimi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2015/757 (12) sukūrusi jūrų transporto išmetamo teršalų kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo sistemą; po to numatyta nustatyti jūrų transportui skirtus mažinimo tikslus ir taikyti rinkos priemonę.
Pagal Direktyvoje (ES) 2018/410 išreikštą teisės aktų leidėjų įsipareigojimą Tarptautinės jūrų organizacijos (IMO) arba Sąjungos veiksmai turėtų būti pradėti 2023 m., įskaitant priemonės, kuria užtikrinama, kad sektorius deramai prisidėtų prie pastangų, reikalingų Paryžiaus susitarime patvirtintiems tikslams pasiekti, priėmimo ir įgyvendinimo parengiamąjį darbą, taip pat tinkamus visų suinteresuotųjų subjektų atliktus svarstymus;
(19)
pagal Direktyvą (ES) 2018/410 Komisija turėtų teikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie IMO padarytą pažangą siekiant plataus užmojo išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo tikslo ir dėl jo įgyvendinimo priemonių, siekiant užtikrinti, kad jūrų transportas deramai prisidėtų prie pastangų, kurios būtinos, kad būtų pasiekti Paryžiaus susitarimu patvirtinti tikslai.
IMO dedamos pastangos siekiant apriboti jūrų sektoriuje pasauliniu mastu išmetamą teršalų kiekį ir jos turėtų būti skatinamos, be kita ko, sparčiai įgyvendinant 2018 m. priimtą Pradinę IMO laivų išmetamo ŠESD kiekio mažinimo strategiją, kurioje taip pat nurodomos galimos rinkos priemonės, kuriomis skatinama mažinti tarptautinės laivybos sektoriuje išmetamą ŠESD kiekį.
Tačiau, nors pastaruoju metu IMO daro pažangą, to iki šiol nepakanka Paryžiaus susitarimo tikslams pasiekti.
Atsižvelgiant į tarptautinį laivybos pobūdį, svarbu, kad valstybės narės ir Sąjunga pagal savo atitinkamą kompetenciją bendradarbiautų su trečiosiomis valstybėmis, didindamos diplomatines pastangas, kad būtų sustiprintos pasaulinės priemonės ir IMO lygmeniu būtų daroma pažanga kuriant pasaulinę rinkos priemonę;
(11) 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/31/EB dėl anglies dioksido geologinio saugojimo, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 85/337/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 2000/60/EB, 2001/80/EB, 2004/35/EB, 2006/12/EB, 2008/1/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1013/2006 (OL L 140, 2009 6 5, p. 114).
(12) 2015 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2015/757 dėl jūrų transporto išmetamo anglies dioksido kiekio stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo, kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2009/16/EB (OL L 123, 2015 5 19, p. 55).