2023.5.16.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
L 130/137
(16)
Azokat az üvegházhatású gázokat, amelyeket nem közvetlenül a légkörbe bocsátanak ki, az EU ETS keretében kibocsátásnak kell tekinteni, és e kibocsátások tekintetében kibocsátási egységeket kell visszaadni, kivéve, ha azokat a 2009/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (11) összhangban tárolóhelyen tárolják, vagy ha stabil kémiai kötésben vannak valamely termékben, így nem kerülhetnek be a légkörbe rendeltetésszerű használat mellett, és nem kerülhetnek be a légkörbe a termékkel élettartamának lejártát követően végzett bármely szokásos tevékenység során.
A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben meghatározza azokat a feltételeket, amelyek szerint úgy kell tekinteni, hogy az üvegházhatású gázok stabil kémiai kötésben vannak valamely termékben, így nem kerülhetnek be a légkörbe rendeltetésszerű használat mellett, és nem kerülhetnek be a légkörbe a termékkel élettartamának lejártát követően végzett bármely szokásos tevékenység során, ideértve adott esetben a szén-dioxid-eltávolítási tanúsítvány megszerzését is, a szén-dioxid-eltávolítás tanúsítására vonatkozó szabályozási fejleményekre tekintettel.
A termékkel élettartamának lejártát követően végzett szokásos tevékenységet tágan kell értelmezni, beleértve mindazon tevékenységet, amelyre a termék élettartamának lejárta után sor kerülhet, többek között az újrahasználatot, az újragyártást, az újrafeldolgozást és az ártalmatlanítást, például az elégetést és a hulladéklerakóban történő elhelyezést is.
(17)
A két különböző tagállam joghatósága alá tartozó kikötők közötti, vagy egy tagállam joghatósága alá tartozó kikötő és egy egyetlen tagállam joghatósága alá sem tartozó kikötő közötti utakból álló nemzetközi tengeri közlekedési tevékenység volt az egyetlen olyan közlekedési mód, amely nem szerepel az Uniónak az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére vonatkozó korábbi kötelezettségvállalásaiban.
Az egyik tagállamból induló és egy másik tagállamba vagy harmadik országba érkező utak tekintetében az Unióban értékesített üzemanyagokból származó kibocsátások 1990 óta mintegy 36 %-kal nőttek.
Ezek a kibocsátások az összes uniós hajózási kibocsátás közel 90 %-át teszik ki, mivel az Unióban az ugyanazon tagállamba induló és oda érkező utak tekintetében értékesített üzemanyagokból származó kibocsátás 1990 óta 26 %-kal csökkent.
Egy változatlan feltételek melletti forgatókönyv szerint a nemzetközi tengeri közlekedési tevékenységekből származó kibocsátás 2015 és 2030 között az előrejelzések alapján mintegy 14 %-kal, 2015 és 2050 között pedig 34 %-kal fog nőni.
Ha a tengeri közlekedési tevékenységek éghajlatváltozásra gyakorolt hatása az előrejelzések szerint nő, az jelentősen aláásná a más ágazatok által az éghajlatváltozás elleni küzdelem érdekében végrehajtott csökkentéseket, és ezáltal a nettó üvegházhatásúgázkibocsátás egész gazdaságra kiterjedő csökkentésére irányuló, 2030-ra vonatkozó cél, a legkésőbb 2050-ig teljesítendő uniós klímasemlegességi célkitűzés, és az azt követően elérendő, az (EU) 2021/1119 rendeletben meghatározott, negatív kibocsátásra vonatkozó cél, valamint a Párizsi Megállapodás célkitűzései elérését célzó csökkentéseket.
(18)
2013-ban a Bizottság stratégiát fogadott el a tengeri közlekedési kibocsátásoknak az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére irányuló uniós szakpolitikába történő fokozatos integrálására.
E megközelítés első lépéseként az Unió az (EU) 2015/757 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (12) létrehozott egy, a tengeri közlekedésből származó kibocsátások nyomon követésére, jelentésére és hitelesítésére szolgáló rendszert, amelyet a tengeri közlekedésre vonatkozó csökkentési célok meghatározásának és egy piaci alapú eszköz alkalmazásának kell követnie.
A társjogalkotók (EU) 2018/410 irányelvben kifejezett kötelezettségvállalásával összhangban a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) vagy az Unió fellépéseinek 2023-tól kell kezdődniük, ideértve egy olyan intézkedés elfogadására és végrehajtására vonatkozó előkészületeket, amely biztosítja, hogy az ágazat megfelelően hozzájáruljon a Párizsi Megállapodás keretében elfogadott célkitűzések eléréséhez szükséges erőfeszítésekhez, és e kérdések összes érintett fél általi kellő megfontolását is.
(19)
Az (EU) 2018/410 irányelv értelmében a Bizottságnak be kell számolnia az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak arról, hogy az IMO keretében milyen eredményeket sikerült elérni egy ambiciózus kibocsátáscsökkentési célkitűzés és az ahhoz kapcsolódó intézkedések elérése terén, annak biztosítása érdekében, hogy a Párizsi Megállapodás keretében elfogadott célkitűzések eléréséhez szükséges erőfeszítésekhez a tengeri közlekedés megfelelő módon járuljon hozzá.
Jelenleg is zajlanak erőfeszítések a nemzetközi tengeri kibocsátások IMO-n keresztüli korlátozására, amely erőfeszítéseket ösztönözni kell, ideértve a 2018-ban elfogadott, a hajókból származó üvegházhatásúgázkibocsátás csökkentésére irányuló kezdeti IMO-stratégia gyors végrehajtását, amely utal a nemzetközi hajózásból származó üvegházhatásúgáz-kibocsátások csökkentésének ösztönzését szolgáló, lehetséges piaci alapú intézkedésekre is.
Ennek ellenére, bár a közelmúltban történt előrelépés az IMO-ban, ez eddig nem volt elegendő a Párizsi Megállapodás célkitűzéseinek eléréséhez.
Tekintettel a hajózás nemzetközi jellegére, fontos, hogy a tagállamok és az Unió saját hatáskörükön belül harmadik országokkal együttműködve fokozzák a globális intézkedések megerősítésére irányuló diplomáciai erőfeszítéseket, és előrelépést érjenek el az IMO szintjén egy globális piaci alapú intézkedés kidolgozása terén.
(11) Az Európai Parlament és a Tanács 2009/31/EK irányelve (2009.
április 23.) a szén-dioxid geológiai tárolásáról, valamint a 85/337/EGK tanácsi irányelv, a 2000/60/EK, a 2001/80/EK, a 2004/35/EK, a 2006/12/EK és a 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint az 1013/2006/EK rendelet módosításáról (HL L 140., 2009.6.5., 114. o.).
(12) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/757 rendelete (2015. április 29.) a tengeri közlekedésből eredő szén-dioxid-kibocsátások nyomon követéséről, jelentéséről és hitelesítéséről, valamint a 2009/16/EK irányelv módosításáról (HL L 123., 2015.5.19., 55. o.).