L 130/136
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2023.5.16.
(10)
Az EU ETS-nek ösztönöznie kell az olyan létesítményekből származó termelést, amelyek csökkentik vagy teljes mértékben megszüntetik az üvegházhatású gázok kibocsátását.
Ezért a 2003/87/EK irányelv I. mellékletében szereplő egyes tevékenységi kategóriák leírását módosítani kell annak érdekében, hogy az említett I. mellékletben felsorolt valamely tevékenységet végző olyan létesítmények, amelyek bár elérik a szóban forgó tevékenységhez kapcsolódó teljesítmény-küszöbértéket, de nem bocsátanak ki üvegházhatású gázokat, az EU ETS hatálya alá kerüljenek, és ezáltal biztosított legyen az érintett ágazatokban működő létesítményekkel szembeni egyenlő bánásmód.
Emellett a valamely termék előállításához juttatott ingyenes kiosztásnak irányadó elvként figyelembe kell vennie az anyagok körforgásos felhasználási potenciálját, és azt a tényt, hogy a referenciaértéknek függetlennek kell lennie az alapanyagtól vagy az előállítási folyamat típusától, amennyiben az előállítási folyamatok célja megegyezik.
Ezért egyes referenciaértékek esetében módosítani kell az érintett termékek, folyamatok és kibocsátások meghatározását, hogy egyenlő versenyfeltételek legyenek biztosítottak az üvegházhatású gázok kibocsátását csökkentő vagy megszüntető új technológiákat használó létesítmények és a meglévő technológiákat használó létesítmények számára.
Az említett irányadó elvek ellenére a 2026–2030-as időszakra vonatkozó felülvizsgált referenciaértékeknek továbbra is különbséget kell tenniük az elsődleges és másodlagos acél- és alumíniumtermelés között.
Emellett el kell különíteni a finomítókra és a hidrogénre vonatkozó referenciaértékek aktualizálását annak érdekében, hogy az tükrözze a hidrogén – ezen belül a zöld hidrogén – termelésének a finomítói ágazaton kívüli növekvő jelentőségét.
(11)
Az egyes referenciaértékek esetében az érintett termékek, folyamatok és kibocsátások meghatározásának módosítását követően biztosítani kell, hogy a gyártók ugyanazon kibocsátások fejében ne részesüljenek kettős kompenzációban, azaz mind ingyenes kiosztásban, mind a közvetett költségkompenzációban, és ennek megfelelően ki kell igazítani a pénzügyi intézkedéseket a villamosenergia-árakban megjelenő közvetett költségek kompenzálása érdekében.
(12)
A 96/61/EK tanácsi irányelvet (8) a 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) hatályon kívül helyezte.
A 96/61/EK irányelvre való hivatkozásokat a 2003/87/EK irányelv 2. cikkében és IV. mellékletében ennek megfelelően naprakésszé kell tenni.
Tekintettel arra, hogy sürgősen szükség van a gazdaság egészére kiterjedő kibocsátáscsökkentésekre, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy a 2010/75/EU irányelv alapján elfogadott kibocsátási határértékektől eltérő szakpolitikák révén is fellépjenek az EU ETS hatálya alá tartozó üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentése érdekében.
(13)
A Bizottság „Bolygónk egészségessé tétele mindenki számára – Uniós cselekvési terv: Út a szennyezőanyag-mentes levegő, víz és talaj felé” című, 2021. május 12-i közleményében felszólít az Unió szennyezőanyag-mentesség felé történő elmozdítására azáltal, hogy 2050-re olyan szintekre csökkentik a lég-, az édesvízi, a tengeri és a talajszennyezést, amelyek várhatóan már nem lesznek ártalmasak az egészségre és a természetes ökoszisztémákra.
A 2010/75/EU irányelv – mint a levegő-, víz- és talajszennyezőanyag-kibocsátást szabályozó fő eszköz – szerinti intézkedések gyakran lehetővé fogják tenni az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentését is.
A 2003/87/EK irányelv 8. cikkével összhangban a tagállamoknak biztosítaniuk kell a 2003/87/EK irányelv és a 2010/75/EU irányelv engedélyezési követelményei közötti koordinációt.
(14)
Felismerve, hogy az új innovatív technológiák gyakran lehetővé teszik mind az üvegházhatású gázok, mind a szennyező anyagok kibocsátásának csökkentését, fontos biztosítani a mind az üvegházhatású gázok, mind a szennyező anyagok kibocsátásának csökkentését eredményező intézkedések – így különösen a 2010/75/EU irányelv – közötti szinergiákat, és felül kell vizsgálni hatékonyságukat e tekintetben.
(15)
A 2013 és 2020 közötti időszakban a villamosenergia-termelők fogalommeghatározását használták az ipar számára biztosított ingyenes kiosztás maximális mennyiségének meghatározásához, de ez az ipari létesítményekhez képest eltérő bánásmódhoz vezetett a kapcsolt energiatermelő erőművek körében.
A nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés alkalmazásának ösztönzése, valamint a hőtermelés és a távfűtés tekintetében ingyenes kiosztásban részesülő valamennyi létesítmény számára egyenlő versenyfeltételek biztosítása érdekében a 2003/87/EK irányelvből el kell hagyni a villamosenergia-termelőkre vonatkozó valamennyi hivatkozást.
Emellett az (EU) 2019/331 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (10) meghatározza az összes ipari folyamat ingyenes kiosztásra való jogosultságával kapcsolatos részleteket.
Ezért a 2003/87/EK irányelv 10a. cikke (3) bekezdésének a szén-dioxid-leválasztásra és -tárolásra vonatkozó rendelkezései elavulttá váltak, így azokat el kell hagyni.
(8) A Tanács 96/61/EK irányelve (1996.
szeptember 24.) a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről (HL L 257., 1996.10.10., 26. o.).
(9) Az Európai Parlament és a Tanács 2010/75/EU irányelve (2010. november 24.) az ipari kibocsátásokról (a környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése) (HL L 334., 2010.12.17., 17. o.).
(10) A Bizottság (EU) 2019/331 felhatalmazáson alapuló rendelete (2018. december 19.) a kibocsátási egységek harmonizált ingyenes kiosztására vonatkozó uniós szintű átmeneti szabályoknak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról (HL L 59., 2019.2.27., 8. o.).