L 130/138
(20)
HR
Službeni list Europske unije
16.5.2023.
Emisije ugljikova dioksida (CO2) iz pomorskog prometa čine oko 3 do 4 % emisija u Uniji.
Komisija je u europskom zelenom planu navela da namjerava poduzeti dodatne mjere radi smanjenja emisija stakleničkih plinova iz pomorskog prometa i skupom mjera omogućiti Uniji da ostvari svoje ciljeve smanjenja emisija.
U tom bi kontekstu Direktivu 2003/87/EZ trebalo izmijeniti kako bi se pomorski promet uključio u EU sustav trgovanja emisijama i kako bi se osiguralo da taj sektor razmjerno i pravedno doprinosi povećanim klimatskim ciljevima Unije i ciljevima Pariškog sporazuma, u kojem se u članku 4. stavku 4. navodi da bi razvijene zemlje trebale nastaviti predvoditi provedbu ciljeva smanjenja emisija u cijelom gospodarstvu, a zemlje u razvoju potiče se da s vremenom prijeđu na ciljeve smanjenja ili ograničavanja emisija u cijelom gospodarstvu.
Iako su emisije iz međunarodnog zrakoplovstva izvan Europe trebale biti ograničene od siječnja 2021. globalnim tržišno utemeljenim djelovanjem, još nema djelovanja kojim se ograničavaju emisije iz pomorskog prometa ili određuje cijena emisija iz pomorskog prometa.
Stoga je primjereno da EU sustav trgovanja emisijama obuhvati dio emisija iz putovanja između luke u nadležnosti države članice i luke u nadležnosti treće zemlje, pri čemu treća zemlja može odlučiti o odgovarajućem djelovanju u odnosu na drugi dio emisija.
Proširenje EU sustava trgovanja emisijama na pomorski promet stoga bi trebalo uključivati polovinu emisija iz brodova koji obavljaju putovanja u luku u nadležnosti države članice iz luke izvan nadležnosti države članice, polovinu emisija iz brodova koji obavljaju putovanja iz luke u nadležnosti države članice u luku izvan nadležnosti države članice, sve emisije iz brodova koji obavljaju putovanja u luku u nadležnosti države članice iz luke u nadležnosti države članice i sve emisije u okviru luke u nadležnosti države članice.
Taj se pristup smatra praktičnim načinom rješavanja pitanja zajedničkih ali diferenciranih odgovornosti i sposobnosti, što je već dugotrajan izazov u kontekstu UNFCCC-a.
Obuhvaćanjem dijela emisija iz dolaznih i odlaznih putovanja između Unije i trećih zemalja osigurava se djelotvornost EU sustava trgovanja emisijama, posebno jer se povećava utjecaj te mjere na okoliš u usporedbi s ograničavanjem geografskog područja primjene na putovanja unutar Unije te jer se pritom ograničavaju rizik od pristajanja u luku radi izbjegavanja i rizik od premještanja djelatnosti prekrcaja izvan Unije.
Radi osiguravanja neometanog uključivanje sektora u EU sustav trgovanja emisijama predaju emisijskih jedinica brodarskih društava trebalo bi postupno povećavati u odnosu na verificirane emisije prijavljene za godine 2024. i 2025.
Kako bi se zaštitio okolišni integritet sustava, ako se u tim godinama preda manja količina emisijskih jedinica u odnosu na verificirane emisije za pomorski promet, nakon što se svake godine utvrdi razlika između verificiranih emisija i predanih emisijskih jedinica trebalo bi poništiti iznos emisijskih jedinica koji odgovara toj razlici.
Brodarska društva trebala bi od 2026.
predati broj emisijskih jedinica koji odgovara svim njihovim verificiranim emisijama.
Iako je utjecaj pomorskog prometa na klimu uglavnom posljedica njegovih emisija CO2, emisije koje nisu CO2 čine znatan udio emisija iz brodova.
Prema četvrtoj studiji IMO-a o stakleničkim plinovima iz 2020. u razdoblju od 2012. do 2018. znatno su se povećale emisije metana.
Emisije metana i didušikova oksida vjerojatno će se s vremenom rasti, posebno zbog razvoja plovila s pogonom na ukapljeni prirodni plin ili druge izvore energije.
Uključivanje emisija metana i didušikova oksida bilo bi korisno za okolišni integritet i poticanje dobre prakse.
Te bi emisije trebalo prvo uključiti od 2024. u Uredbu (EU) 2015/757 te bi ih trebalo od 2026. uključiti u EU sustav trgovanja emisijama.
(21)
Proširenje područja primjene Direktive 2003/87/EZ na pomorski promet dovest će do promjena u troškovima takvog prometa.
To proširenje područja primjene utjecat će na sve dijelove Unije jer roba koja se pomorskim prometom prevozi u luke unutar Unije i iz njih ima podrijetlo ili odredište u različitim državama članicama, među ostalim u državama članicama bez izlaza na more.
Dodjela emisijskih jedinica koje države članice prodaju na dražbi stoga se u načelu ne bi trebala mijenjati zbog uključivanja djelatnosti pomorskog prometa te bi trebala uključivati sve države članice.
Međutim, to će u različitoj mjeri utjecati na države članice.
Posebice će države članice koje se u velikoj mjeri oslanjaju na pomorski prijevoz biti najizloženije učinku proširenja.
Proširenje EU sustava trgovanja emisijama na pomorski promet više će utjecati na države članice s velikim pomorskim sektorom u odnosu na njihovu relativnu veličinu.
Stoga je primjereno tim državama članicama pružiti vremenski ograničenu dodatnu pomoć u obliku dodatnih emisijskih jedinica za potporu dekarbonizaciji pomorskih djelatnosti i za nastale administrativne troškove.
Pomoć bi se trebala uvoditi postupno, usporedno s uvođenjem obveza predaje emisijskih jedinica i stoga s povećanim učinkom na te države članice.
U kontekstu preispitivanja Direktive 2003/87/EZ Komisija bi trebala razmotriti relevantnost te dodatne pomoći, posebno s obzirom kretanje broja brodarskih društava za koja su odgovorne različite države članice.