16.5.2023
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
L 130/53
(3)
Ilmastohaasteiden ja muiden ympäristöön liittyvien haasteiden ratkaiseminen ja Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttaminen ovat keskeisellä sijalla Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa.
Euroopan vihreän kehityksen ohjelman arvo on vain kasvanut, kun otetaan huomioon covid-19-pandemian erittäin vakavat vaikutukset unionin kansalaisten terveyteen ja taloudelliseen hyvinvointiin.
(4)
Unioni on sitoutunut vähentämään unionin koko talouden kasvihuonekaasujen nettopäästöjä vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä, mikä todetaan UNFCCC:lle Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta toimitetussa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden päivitetyssä kansallisesti määritellyssä panoksessa.
(5)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2021/1119 (5) lainsäädäntöön on kirjattu tavoite saavuttaa koko talouden ilmastoneutraalius viimeistään vuoteen 2050 mennessä.
Mainitussa asetuksessa myös vahvistetaan sitovaksi unionin sisäiseksi tavoitteeksi kasvihuonekaasujen nettopäästöjen (päästöt poistumien vähentämisen jälkeen) vähentäminen vähintään 55 prosentilla vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä.
(6)
Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) vuonna 2018 antama erityisraportti vaikutuksista, joita aiheutuu maapallon lämpötilan noususta 1,5 celsiusasteella suhteessa esiteolliseen aikaan, ja niihin liittyvistä maailmanlaajuisten kasvihuonekaasupäästöjen kehityspoluista tarjoaa vahvan tieteellisen perustan ilmastonmuutoksen torjumiselle ja osoittaa, että ilmastotoimia on tehostettava.
Kyseisessä raportissa vahvistetaan, että äärimmäisten sääilmiöiden todennäköisyyden vähentämiseksi kasvihuonekaasupäästöjä on vähennettävä kiireellisesti ja että ilmastonmuutosta on rajoitettava niin, että maapallon lämpötilan nousu pidetään 1,5 celsiusasteessa.
Jos emme nopeasti pääse ilmastonmuutoksen hillitsemisen kehityspoluille, joilla maapallon lämpötilan nousu saadaan rajoitettua 1,5 celsiusasteeseen suhteessa esiteolliseen aikaan, ilmaston tätä suuremman lämpenemisen vaikutusten torjuminen tulee vaatimaan paljon kalliimpia ja monimutkaisempia sopeutumistoi­ menpiteitä.
Työryhmän I panoksessa IPCC:n kuudenteen arviointiraporttiin ”Climate Change 2021: The Physical Science Basis” muistutetaan, että ilmastonmuutos vaikuttaa jo kaikkiin maailman alueisiin, ja ennustetaan ilmastonmuutoksen vaikutusten lisääntyvän tulevina vuosikymmeninä kaikilla alueilla.
Kyseisessä raportissa korostetaan, että ellei kasvihuonekaasupäästöjä vähennetä välittömästi, nopeasti ja laajamittaisesti, ilmaston lämpenemistä ei pystytä rajoittamaan noin 1,5 celsiusasteeseen tai edes kahteen celsiusasteeseen.
(7)
Unioni on harjoittanut kunnianhimoista ilmastopolitiikkaa ja luonut sääntelypuitteet, jotta sen vuodelle 2030 asettama kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistavoite voitaisiin saavuttaa.
Lainsäädäntö, jolla kyseinen tavoite pannaan täytäntöön, koostuu muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 2003/87/EY (6), jolla perustetaan unionissa sovellettava kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä, jäljempänä ’EU:n päästökauppajärjestelmä’, ja jossa säädetään kasvihuonekaasupäästöjen yhdenmukaisesta hinnoittelusta unionin tasolla energiaintensiivisten toimialojen ja toimialojen osien osalta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta (EU) 2018/842 (7), jolla otetaan käyttöön kansalliset tavoitteet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi vuoteen 2030 mennessä, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta (EU) 2018/841 (8), jossa jäsenvaltiot velvoitetaan kompensoimaan maankäytöstä aiheutuvat kasvihuonekaasupäästöt ilmakehään vapautuneiden päästöjen poistumilla.
(8)
Vaikka unioni on vähentänyt huomattavasti omia kasvihuonekaasupäästöjään, unioniin suuntautuvan tuonnin tuotesidonnaiset kasvihuonekaasupäästöt ovat kasvaneet, mikä on heikentänyt unionin pyrkimyksiä pienentää globaalien kasvihuonekaasupäästöjen jalanjälkeään.
Unionilla on velvollisuus jatkossakin toimia johtavassa roolissa maailmanlaajuisissa ilmastotoimissa.
(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1119, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2021, puitteiden vahvistamisesta ilmastoneutraaliuden saavuttamiseksi sekä asetusten (EY) N:o 401/2009 ja (EU) 2018/1999 muuttamisesta (eurooppalainen ilmastolaki) (EUVL L 243, 9.7.2021, s. 1).
(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta unionissa ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta (EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32).
(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/842, annettu 30 päivänä toukokuuta 2018, sitovista vuotuisista kasvihuonekaa­ supäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030, joilla edistetään ilmastotoimia Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi, sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta (EUVL L 156, 19.6.2018, s. 26).
(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/841, annettu 30 päivänä toukokuuta 2018, maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja päätöksen N:o 529/2013/EU muuttamisesta (EUVL L 156, 19.6.2018, s. 1).