16.5.2023
ET
Euroopa Liidu Teataja
L 130/153
(87)
Teatavates liikmesriikides on juba kehtestatud riiklikud süsinikumaksud, mida kohaldatakse hoonete ja maanteetranspordi ja direktiivi 2003/87/EÜ III lisaga hõlmatud muudes sektorites.
Sellest tulenevalt tuleks kehtestada kuni 2030. aasta lõpuni ajutine erand.
Direktiivi 2003/87/EÜ eesmärkide saavutamise ning uue heitkogustega kauplemise süsteemi ühtsuse tagamiseks peaks erandi kohaldamise võimalust lubama vaid siis, kui riiklik maksumäär on kõrgem kui keskmine enampakkumishind asjaomasel aastal, ning see peaks kehtima vaid sellist maksu maksvate reguleeritud üksuste tagastamiskohustuse suhtes.
Süsteemi stabiilsuse ja läbipaistvuse tagamiseks tuleks riiklikust maksust, sealhulgas asjaomastest maksumääradest, teatada komisjonile käesoleva direktiivi ülevõtmisperioodi lõpuks.
Erand ei tohiks mõjutada kliimameetmete sotsiaalfondi sihtotstarbelist välistulu või omavahendit (kui see luuakse ELi toimimise lepingu artikli 311 kolmanda lõigu kohaselt), mis põhineb heitkogustega kauplemisest saadud enampakkumistulul hoonete, maanteetranspordi ja muudes sektorites.
(88)
Selleks et heitkogustega kauplemine hoonesektoris, maanteetranspordisektoris ja muudes sektorites oleks tõhus, peaks olema võimalik heitkoguseid suure kindluse ja mõistlike kuludega seirata.
Heitkoguste omistamisel reguleeritud üksustele tuleks võtta aluseks tarbimisse lubatud kütuse kogused ja heitetegur.
Reguleeritud üksustel peaks olema võimalik usaldusväärselt ja täpselt kindlaks teha ja eristada sektoreid, kus kütused tarbimisse lubatakse, ning kütuste lõppkasutajaid, et vältida soovimatut mõju, näiteks topeltkoormust.
Väikesel arvul juhtudel, kui ei ole võimalik vältida topeltarvestust olemasolevas ELi HKSis ning hoonete, maanteetranspordi ja muude sektorite uues heitkogustega kauplemise süsteemis või kui kulud tekivad seoses lubatud heitkoguse ühikute tagastamisega väljaspool direktiiviga 2003/87/EÜ hõlmatud tegevusalasid, peaksid liikmesriigid kasutama seda tulu vältimatu topeltarvestuse või muude selliste kulude hüvitamiseks väljaspool hoonete, maanteetranspordi ja muid sektoreid kooskõlas liidu õigusega.
Topeltarvestuse vältimiseks ja selleks, et lubatud heitkoguse ühikuid ei tagastataks väljaspool hoonete, maanteetranspordi ja muude sektorite heitkogustega kauplemise süsteemi, ning finantshüvitiste maksmiseks ühetaoliste tingimuste tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused.
Selleks et veelgi vähendada topeltarvestusega seotud probleeme, peaksid seire ja lubatud heitkoguse ühikute heitkogustega kauplemise uude süsteemi tagastamise tähtajad hakkama kulgema üks kuu hiljem kui paiksete käitiste ja lennunduse olemasoleva süsteemi tähtajad.
Selleks et saada piisavalt andmeid lubatud heitkoguse ühikute üldkoguse kindlaksmääramiseks ajavahemikuks 2028–2030, peaksid süsteemi käivitamisel 2025. aastal luba omavad reguleeritud üksused esitama andmed oma varasemate, 2024. aasta heitkoguste kohta.
(89)
Oluline on tagada läbipaistvus süsinikukulude ja selle suhtes, mis ulatuses neid tarbijale edasi kantakse, et võimaldada heitkoguste kiiret ja kulutõhusat vähendamist kõigis majandussektorites.
See on eriti oluline kui heitkogustega kauplemise süsteem põhineb tarneahela eelneva etapi kohustustel.
Uue heitkogustega kauplemise süsteemi eesmärk on pakkuda reguleeritud üksustele stiimuleid vähendada kütuste süsinikusisaldust ning sellised üksused ei tohiks teenida põhjendamatut kasumit, kandes tarbijatele üle rohkem süsinikukulusid kui neil tekib.
Kuigi lubatud heitkoguse ühikute müümine täielikul enampakkumisel hoonete, maanteetranspordi ja muude sektorite heitkogustega kauplemise süsteemi raames juba piirab sellise põhjendamatu kasumi tekkimist, peaks komisjon jälgima, mil määral reguleeritud üksused süsinikukulusid edasi kannavad, et vältida juhuslikku kasumit.
Komisjon peaks seoses IVa peatükiga esitama igal aastal aruande liidu tarbijatele üle kantud süsinikukulude keskmise taseme kohta võimaluse korral kütuseliikide kaupa.
(90)
On asjakohane võtta meetmeid, et tegeleda võimaliku ülemäärase hinnatõusu riskiga, mis võib vähendada leibkondade ja üksikisikute valmisolekut investeerida oma kasvuhoonegaaside heite vähendamisse, kui see risk on uue heitkogustega kauplemise süsteemi alguses eriti suur.
Need meetmed peaksid täiendama 2019. aastal toimima hakanud turustabiilsusreservi kaitsemeetmeid.
Kuigi süsinikuhinna määrab jätkuvalt turg, käivitab kaitsemeetmed reeglitel põhinev automaatne mehhanism, mille kohaselt vabastatakse lubatud heitkoguse ühikuid turustabiilsus­ reservist ainult juhul, kui on täidetud üks või mitu konkreetset lubatud heitkoguse ühikute keskmise hinna tõusul põhinevat tingimust.
See täiendav mehhanism peaks olema ka väga reageeriv, et tegeleda liigse volatiilsusega, mis tuleneb muudest teguritest kui turu põhinäitajate muutumine.
Meetmeid tuleks kohandada vastavalt ülemäärase hinnatõusu eri tasemetele, mille tulemuseks on eri ulatusega sekkumised.
Komisjon peaks käivitamistingimusi tähelepanelikult jälgima ning kui nimetatud tingimused on täidetud, peaks komisjon meetmed viivitamata vastu võtma.
See ei tohiks piirata kaasnevaid meetmeid, mida liikmesriigid võivad võtta kahjuliku sotsiaalse mõjuga tegelemiseks.