16.5.2023
DA
Den Europæiske Unions Tidende
L 130/153
(87)
Visse medlemsstater har allerede nationale kulstofafgifter, der finder anvendelse på bygningssektoren, vejtransport­ sektoren og andre sektorer, der er omfattet af bilag III til direktiv 2003/87/EF.
Derfor bør der indføres en midlertidig undtagelse indtil udgangen af 2030.
For at sikre at målene i direktiv 2003/87/EF nås, og at det nye emissionshan­ delssystem er sammenhængende, bør det kun være muligt at anvende denne undtagelse, hvis den nationale afgiftssats er højere end den gennemsnitlige auktionspris for det pågældende år, og den bør kun finde anvendelse på returneringsforpligtelsen for de regulerede enheder, der betaler en sådan afgift.
For at sikre systemets stabilitet og gennemsigtighed bør Kommissionen underrettes om den nationale afgift, herunder de relevante afgiftssatser, ved udgangen af dette direktivs gennemførelsesperiode.
Undtagelsen bør ikke berøre de eksterne formålsbestemte indtægter til den sociale klimafond eller, hvis det er fastsat i overensstemmelse med artikel 311, stk.
3, i TEUF, en egen indtægt baseret på auktionsindtægterne fra emissionshandel i bygningssektoren, vejtransportsektoren og andre sektorer.
(88)
Hvis handel med emissioner i bygningssektoren, vejtransportsektoren og andre sektorer skal være effektiv, bør det være muligt at overvåge emissionerne med høj sikkerhed og til rimelige omkostninger.
Emissioner bør tildeles regulerede enheder på grundlag af de mængder brændstof, der overgår til forbrug, og kombineres med en emissionsfaktor.
Regulerede enheder bør på pålidelig og præcis vis kunne identificere og differentiere de sektorer, hvor brændstofferne overgår til forbrug, samt de endelige brugere af brændstofferne for at undgå uønskede virkninger, såsom en dobbelt byrde.
I de få tilfælde, hvor dobbelttælling af emissioner i det eksisterende EU ETS og det nye emissionshandelssystem for bygningssektoren, vejtransportsektoren og andre sektorer ikke kan undgås, eller hvor der opstår omkostninger som følge af returneringen af kvoter for emissioner fra aktiviteter, der ikke om omfattet af direktiv 2003/87/EF, bør medlemsstaterne anvende sådanne indtægter til at kompensere for den uundgåelige dobbelttælling og andre sådanne omkostninger uden for bygningssektoren, vejtransportsektoren og andre sektorer i overensstemmelse med EU-retten.
Kommissionen bør derfor tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at sikre ensartede betingelser for at undgå dobbelttælling og returnering af kvoter for emissioner, der ikke er omfattet af emissionshandelssystemet for bygningssektoren, vejtransportsektoren og andre sektorer, og for at yde finansiel kompensation.
For at afbøde problemer med dobbelttælling bør fristerne for overvågning og returnering i det nye emissionshandelssystem ligge en måned efter fristerne for stationære anlæg og luftfart i det eksisterende system.
For at råde over tilstrækkelige data til at fastslå den samlede kvotemængde for perioden fra 2028 til 2030 bør de regulerede enheder, der er indehavere af en tilladelse ved systemets start i 2025, indberette deres tilknyttede historiske emissioner for 2024.
(89)
Gennemsigtighed med hensyn til kulstofomkostninger og omfanget, hvormed de væltes over på forbrugerne, er af afgørende betydning for at muliggøre hurtige og omkostningseffektive emissionsreduktioner i alle økonomiens sektorer.
Dette er særlig vigtigt i et emissionshandelssystem, der er baseret på forpligtelser opstrøms.
Det er hensigten, at det nye emissionshandelssystem skal tilskynde regulerede enheder til at reducere indholdet af kulstof i brændstoffer, og sådanne enheder bør ikke opnå uretmæssige fortjenester ved at vælte flere kulstofomkostninger over på forbrugerne, end de pådrager sig.
Selv om fuld auktionering af emissionskvoter inden for rammerne af emissionshandelssystemet for bygningssektoren, vejtransportsektoren og andre sektorer allerede begrænser forekomsten af uretmæssige fortjenester, bør Kommissionen overvåge omfanget, hvormed regulerede enheder overvælter kulstofomkostninger, således at uventede fortjenester undgås.
I forbindelse med kapitel IVa bør Kommissionen årligt meddele det gennemsnitlige niveau for de kulstofomkostninger, der er blevet væltet over på de forbrugere i Unionen og, hvor det er muligt, meddele dette pr. type brændstof.
(90)
Det er hensigtsmæssigt at indføre foranstaltninger for at imødegå den potentielle risiko for overdrevne prisstigninger, som, hvis de er særligt høje ved begyndelsen af det nye emissionshandelssystem, kan underminere husholdningernes og enkeltpersoners parathed til at investere i at reducere deres drivhusgasemissioner.
Disse foranstaltninger bør supplere sikkerhedsforanstaltningerne i den markedsstabilitetsreserve, som blev taget i brug i 2019.
Selv om markedet fortsat vil fastsætte kulstofprisen, vil beskyttelsesforanstaltningerne blive udløst af en regelbaseret automatisk mekanisme, hvorved kvoter kun frigives fra markedsstabilitetsreserven, hvis en eller flere af de konkrete udløsende betingelser baseret på stigningen i den gennemsnitlige kvotepris opfyldes.
Denne supplerende mekanisme bør også være yderst reaktiv med henblik på at imødegå overdreven volatilitet som følge af andre faktorer end ændrede grundlæggende markedsforhold.
Foranstaltningerne bør tilpasses til forskellige niveauer af for store prisstigninger, hvilket vil resultere i forskellige grader af intervention.
Udløsningsbetingelserne bør overvåges nøje af Kommissionen, og foranstaltningerne bør vedtages af Kommissionen så hurtigt som muligt, når disse betingelser er opfyldt.
Dette bør ikke berøre eventuelle ledsageforanstaltninger, som medlemsstaterne måtte vedtage for at imødegå negative sociale virkninger.