16.5.2023
CS
Úřední věstník Evropské unie
L 130/61
(63)
Členské státy by rovněž měly mít možnost provádět přezkum jednotlivých prohlášení CBAM pro účely vymáhání.
Závěry přezkumu jednotlivých prohlášení CBAM by měly být sděleny Komisi.
Tyto závěry by měly být také poskytnuty dalším příslušným orgánům prostřednictvím rejstříku CBAM.
(64)
Členské státy by měly být odpovědné za správné stanovení a výběr příjmů plynoucích z uplatňování tohoto nařízení.
(65)
Komise by měla pravidelně vyhodnocovat uplatňování tohoto nařízení a podávat zprávy Evropskému parlamentu a Radě.
Tyto zprávy by se měly zaměřit zejména na možnosti posílení opatření v oblasti klimatu s cílem dosáhnout klimatické neutrality v Unii nejpozději do roku 2050.
Komise by v rámci těchto zpráv měla sbírat informace potřebné k dalšímu rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení na obsažené nepřímé emise u zboží uvedeného v příloze II, a to co nejdříve, jakož i na další zboží a služby, u nichž by mohl hrozit únik uhlíku, například navazujících výrobků, a k vypracování metod výpočtu obsažených emisí na základě metod pro stanovení environmentální stopy, jak je stanoveno v doporučení Komise 2013/179/EU (16).Tyto zprávy by měly rovněž obsahovat posouzení dopadu CBAM na únik uhlíku, a to i v souvislosti s vývozem, a jeho ekonomický, sociální a územní dopad v celé Unii, přičemž by měly být zohledněny i zvláštní charakteristiky a omezení nejvzdálenějších regionů uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU a ostrovních států, které jsou součástí celního území Unie.
(66)
Komise by měla monitorovat a řešit praktiky obcházení tohoto nařízení, a to i v případech, kdy by provozovatelé mohli mírně pozměnit své zboží, aniž by změnili jeho základní vlastnosti, nebo uměle rozdělit zásilky, aby se vyhnuli povinnostem podle tohoto nařízení.
Rovněž by měly být monitorovány situace, kdy je zboží odesláno do třetí země nebo regionu předtím, než je dovezeno na trh Unie, s cílem vyhnout se povinnostem podle tohoto nařízení, nebo kdy provozovatelé ve třetích zemích vyvážejí své výrobky s nižšími emisemi skleníkových plynů do Unie a ponechávají si výrobky s vyššími emisemi skleníkových plynů pro jiné trhy, nebo kdy vývozci či výrobci reorganizují své vzorce a kanály prodeje a výroby, nebo jiné praktiky dvojí výroby a dvojího prodeje s cílem vyhnout se povinnostem podle tohoto nařízení.
(67)
Při plném dodržování zásad stanovených v tomto nařízení by cílem práce na rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení mělo být zahrnout do roku 2030 všechna odvětví, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES.
Při přezkumu a hodnocení uplatňování tohoto nařízení by proto Komise měla zachovat odkaz na tento harmonogram a upřednostnit zahrnutí emisí skleníkových plynů obsažených ve zboží, které je nejvíce vystaveno úniku uhlíku a je uhlíkově nejnáročnější, do oblasti působnosti tohoto nařízení, a to i v navazujících výrobcích, které obsahují významný podíl alespoň jednoho zboží spadajícího do oblasti působnosti tohoto nařízení.
Pokud Komise nepředloží legislativní návrh na takové rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení do roku 2030, měla by informovat Evropský parlament a Radu o důvodech a podniknout nezbytné kroky k dosažení cíle co nejdříve zahrnout všechna odvětví, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES.
(68)
Komise by také měla předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení dva roky po skončení přechodného období a následně každé dva roky.
Harmonogram předkládání těchto zpráv by měl odpovídat harmonogramu pro fungování trhu s uhlíkem podle čl. 10 odst.
5 směrnice 2003/87/ES.
Zprávy by měly obsahovat posouzení dopadů CBAM.
(69)
Aby bylo možné rychle a účinně reagovat na nepředvídatelné, výjimečné a nevyprovokované okolnosti, jež mají ničivý dopad na hospodářskou a průmyslovou infrastrukturu jedné nebo více třetích zemí, na které se vztahuje CBAM, měla by Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě případně legislativní návrh na změnu tohoto nařízení.
Tento legislativní návrh by měl stanovit opatření, která jsou nejvhodnější vzhledem k okolnostem, jimž daná třetí země nebo více třetích zemí čelí, a současně zachovat cíle tohoto nařízení.
Tato opatření by měla být časově omezená.
(16) Doporučení Komise 2013/179/EU ze dne 9. dubna 2013 o používání společných metod pro měření a sdělování environmentálního profilu životního cyklu produktů a organizací (Úř. věst.
L 124, 4.5.2013, s. 1).