L 130/138
(20)
BG
Официален вестник на Европейския съюз
16.5.2023 г.
Емисиите на въглероден диоксид (CO2) от морския транспорт представляват около 3—4 % от емисиите на Съюза.
В Европейския зелен пакт Комисията заявява намерението си да предприеме допълнителни мерки за справяне с емисиите на парникови газове от морския транспорт чрез набор от мерки, които да позволят на Съюза да постигне целите си за намаляване на емисиите.
В този контекст Директива 2003/87/ЕО следва да бъде изменена, за да се включи морският транспорт в СТЕ на ЕС с цел да се гарантира, че този сектор допринася справедливо за постигането на увеличените цели на Съюза в областта на климата, както и на целите на Парижкото споразумение, в член 4, параграф 4 от което се посочва, че развитите държави следва да продължат да поемат водеща роля, като изпълняват цели за намаляване на емисиите в цялата икономика, докато развиващите се държави се насърчават да преминат с течение на времето към цели за намаляване или ограничаване на емисиите в цялата икономика.
Въпреки че емисиите от международното въздухоплаване извън Европа трябваше да са ограничени от януари 2021 г. чрез основани на пазара действия в световен мащаб, все още не е предприето действие, което ограничава или остойностява емисиите от морския транспорт.
Следователно е целесъобразно СТЕ на ЕС да обхваща част от емисиите от плавания между пристанище под юрисдикцията на държава членка и пристанище под юрисдикцията на трета държава, като тази трета държава може да вземе решение за подходящи действия по отношение на другата част от емисиите.
Следователно разширяването на обхвата на СТЕ на ЕС чрез включване на морския транспорт следва да включва половината от емисиите от кораби, извършващи плавания с пристигане в пристанище под юрисдикцията на държава членка от пристанище извън юрисдикцията на държава членка, половината от емисиите от кораби, извършващи плавания с отплаване от пристанище под юрисдикцията на държава членка и пристигане в пристанище извън юрисдикцията на държава членка, всички емисии от кораби, извършващи плавания с пристигане в пристанище под юрисдикцията на държава членка от пристанище под юрисдикцията на държава членка, както и всички емисии в пристанище под юрисдикцията на държава членка.
Този подход беше отбелязан като практичен начин за решаване на въпроса за общите, но диференцирани отговорности и способности, което отдавна създава трудности в контекста на РКООНИК.
Обхващането на част от емисиите от входящи и изходящи плавания между Съюза и трети държави гарантира ефективността на СТЕ на ЕС, по-специално чрез увеличаване на въздействието на мярката върху околната среда в сравнение с географския обхват, ограничен до плаванията в рамките на Съюза, като същевременно се ограничава рискът от посещаване на пристанища с цел избягване на правилата и рискът от преместване на дейностите по трансбордиране извън Съюза.
За да се осигури плавното включване на сектора в СТЕ на ЕС, количеството връщани квоти от корабните дружества следва да се увеличава постепенно спрямо проверените емисии, докладвани за 2024 г. и 2025 г.
За да се защити екологосъобразността на системата, когато през посочените години ще бъдат върнати по-малко квоти спрямо проверените емисии от морския транспорт, след установяване на разликата между проверените емисии и върнатите квоти всяка година, следва да се отмени съответстващо на тази разлика количество квоти.
От 2026 г. корабните дружества следва да връщат брой квоти, съответстващ на всички техни проверени емисии.
Въпреки че въздействието на морския транспорт върху климата се дължи главно на емисиите му на CO2, емисиите, различни от тези на CO2, представляват значителен дял от емисиите от кораби.
Според Четвъртото проучване на ИМО за парниковите газове от 2020 г. емисиите на метан са се увеличили значително през периода 2012—2018 г. Емисиите на метан и диазотен оксид вероятно ще нарастват с течение на времето, по-специално с разработването на плавателни съдове, задвижвани с втечнен природен газ или други енергийни източници.
Включването на емисиите на метан и диазотен оксид би допринесло за екологосъобразността и стимулирането на добрите практики.
Тези емисии следва първо да бъдат включени в Регламент (ЕС) 2015/757, считано от 2024 г., а от 2026 г. следва да бъдат включени в СТЕ на ЕС.
(21)
Разширяването на обхвата на Директива 2003/87/ЕО чрез включване на морския транспорт, ще доведе до промени в цената на този вид транспорт.
Всички части на Съюза ще бъдат засегнати от това разширяване на обхвата, тъй като стоките, превозвани до и от пристанища в рамките на Съюза чрез морски транспорт, са с произход или местоназначение в различни държави членки, включително в държави членки без излаз на море.
Следователно разпределението на квотите, които се търгуват чрез търг от държавите членки, следва по принцип да не се променя вследствие на включването на дейностите в областта на морския транспорт и следва да включва всички държави членки.
Различните държави членки обаче ще бъдат засегнати в различна степен.
По-специално държавите членки, които разчитат в голяма степен на корабоплаването, ще бъдат изложени в най-голяма степен на последиците от разширяването на обхвата.
Държавите членки с голям морски сектор в сравнение с техния относителен размер ще бъдат засегнати в по-голяма степен от разширяването на СТЕ на ЕС чрез включване на морския транспорт.
Поради това е целесъобразно да се предостави допълнителна, ограничена във времето, помощ на тези държави членки под формата на допълнителни квоти в подкрепа на декарбонизацията на морските дейности и за направените административни разходи.
Помощта следва да се въвежда постепенно, успоредно с въвеждането на задължения за връщане и по този начин с нарасналите последици върху тези държави членки.
В контекста на прегледа на Директива 2003/87/ЕО Комисията следва да разгледа целесъобразността на тази допълнителна помощ, по-специално с оглед на промените в броя на корабните дружества под отговорността на различни държави членки.