12.5.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
L 127/83
(153) Dessutom sålde Hailide också den berörda produkten till unionen genom ännu ett närstående företag i unionen, som fungerade som importör.
För dessa försäljningar konstruerades exportpriset på grundval av det pris till vilket den importerade produkten första gången såldes vidare till oberoende kunder i unionen i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen.
De justeringar som gjordes rörde alla kostnader som uppstår mellan import och återförsäljning, inbegripet försäljnings- och administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna för den närstående importören i unionen, samt en rimlig vinst (som fastställdes till 6,89 % i den nyligen genomförda undersökningen om polyvinylalkoholer (89) för en annan kemisk produkt och som användes i den aktuella undersökningen med tanke på industrins likheter och de icke-närstående importörernas bristande samarbetsvilja) för att fastställa ett tillförlitligt exportpris vid unionens gräns.
(154) Hailide uppgav som svar på det slutliga utlämnandet av uppgifter att tillämpningen av den teoretiska vinstnivån på 6,89 % från den senaste undersökningen om polyvinylalkohol saknar grund och är överskattad.
Hailide hävdade att polyvinylalkoholer och högstyrkegarn av polyestrar inte har liknande kemiska eller fysiska egenskaper, att de har olika slutanvändning och att marknaderna för de två produkterna skiljer sig åt.
Enligt Hailide är vinsten inom sektorn för polyvinylalkohol därför inte på något sätt representativ för den vinst som ett företag kan uppnå vid handel med högstyrkegarn av polyestrar.
Hailide hävdade vidare att om den vinstnivå som unionstillverkare av högstyrkegarn av polyestrar kan uppnå under normala marknadsförhållanden utan dumpad import är mindre än 6 %, skulle det vara märkligt att handlare av denna produkt kan uppnå högre vinst på samma marknad.
(155) CIRFS ansåg vidare att den teoretiska vinst som användes inte är ett lämpligt riktmärke när det gäller högstyrkegarn av polyestrar, och hävdade i motsats till Hailide att vinsten för importörer inom sektorn för högstyrkegarn av polyestrar i stor utsträckning underskattas med en sådan vinstmarginal.
I stället antydde CIRFS att det finns ett senare ärende rörande konstfibrer som bättre representerar vinstmarginalen för icke-närstående importörer, nämligen ärendet om optiska fiberkablar (90), där vinstmarginalen låg på mellan 15 och 25 %.
CIRFS hävdade dessutom att kommissionen inte borde uppmuntra bristande samarbetsvilja bland icke-närstående importörer genom att underskatta vinstmarginalen.
I stället bör kommissionen enligt CIRFS tillämpa en proaktiv strategi genom att ta del av de finansiella rapporterna från de kända importörerna och använda dessa rapporter som bästa tillgängliga uppgifter.
(156) Såsom anges i skäl 153 använde kommissionen sig inledningsvis, på grund av bristande samarbetsvilja från ickenärstående importörer i detta fall, av en teoretisk vinst från en nyligen genomförd undersökning inom den kemiska industrin och fastställde att en sådan vinst ansågs rimlig.
Vidare är Hailides jämförelse av en handlares vinst med en vinst som unionstillverkarna kunde uppnå ogrundad med hänsyn till de grundläggande skillnaderna från ett tillverkningsföretag jämfört med ett handelsföretag i fråga om verksamheten.
(157) Vad gäller likheten mellan polyvinylalkoholer och högstyrkegarn av polyestrar är det visserligen inte ifrågasatt att polyvinylalkoholer och högstyrkegarn har olika kemiska och fysiska egenskaper, användningsområden, användare och marknader, men det utgör en fastställd faktisk omständighet att båda produkterna ingår i en kemisk industri.
Hailide kunde inte heller styrka varför den nominella vinst som användes inte skulle vara representativ för den vinst som uppnåtts av en handlare av högstyrkegarn av polyestrar.
Kommissionen drog därför slutsatsen att vinsten inom sektorn för polyvinylalkoholer är representativ för den vinst som ett företag kan uppnå vid handel med högstyrkegarn av polyestrar.
Å andra sidan används optiska fiberkablar samt den huvudsakliga råvara som används vid tillverkningen (optisk fiber) inom telekommunikationsindustrin utan att det finns någon som helst avlägsen koppling till den kemiska industrin.
Det skulle därför vara olämpligt att tillämpa vinstmarginaler för icke-närstående importörer som används i samband med optiska fiberkablar i den aktuella undersökningen om högstyrkegarn av polyestrar.
(158) I motsats till vad CIRFS antydde använde kommissionen dessutom endast en teoretisk vinst vad gällde polyvinylalkohol efter att ha uppmuntrat icke-närstående importörer att ge sig till känna och samarbeta i undersökningen (antingen genom att uttryckligen uppmana kända importörer att delta i ett stickprovsförfarande eller genom att offentliggöra ett frågeformulär på webbplatsen avsett för de icke-närstående importörer som var villiga att samarbeta) och till följd av avsaknaden av sådant samarbete.
Kommissionen kunde därför omöjligen anses uppmuntra bristande samarbetsvilja bland icke-närstående importörer genom att underskatta den vinstmarginal som slutligen användes.
(89) Skäl 352 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2020/1336 av den 25 september 2020 om införande av slutgiltiga antidumpningstullar beträffande import av vissa polyvinylalkoholer med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 315, 29.9.2020, s. 1).
(90) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/2011 av den 17 november 2021 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av optiska fiberkablar med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 410, 18.11.2021, s. 51), skäl 367.