12.5.2023
DA
Den Europæiske Unions Tidende
L 127/83
(153) Desuden solgte Hailide også den pågældende vare til Unionen gennem en yderligere forretningsmæssigt forbundet virksomhed i Unionen, der fungerede som importør.
For disse salg blev eksportprisen beregnet på grundlag af den importerede vares pris ved første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9.
De foretagne justeringer vedrørte alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, herunder SA&G-omkostningerne for den forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen, og en rimelig fortjeneste (fastsat til 6,89 % i den nylige undersøgelse af polyvinylalkohol (»PVA«) (89) for en anden kemisk vare og anvendt i denne undersøgelse på grund af erhvervsgrenens lighed og manglende samarbejdsvilje fra de ikke forretningsmæssigt forbundne importørers side) med henblik på at fastsætte en pålidelig eksportpris ved Unionens grænse.
(154) Hailide fremførte som svar på den endelige fremlæggelse af oplysninger, at anvendelsen af det teoretiske fortjenstniveau på 6,89 % fra den seneste undersøgelse vedrørende PVA er uberettiget og overdrevet.
Hailide fremførte, at PVA og HTYP ikke har samme kemiske eller fysiske egenskaber, at de har forskellige endelige anvendelsesformål og slutbrugere, og at markederne for de to varer er forskellige.
Ifølge Hailide er fortjenesten i PVA-sektoren derfor på ingen måde repræsentativ for, hvad en virksomhed kan tjene ved at handle med HTYP.
Hailide hævdede endvidere, at det — hvis det fortjenestniveau, som EU-producenterne af HTYP kan opnå under normale markedsvilkår uden dumpingimport, er mindre end 6 % — ville det være mærkeligt, at forhandlere af denne vare kan opnå større fortjeneste på det samme marked.
(155) Desuden fandt CIRFS også, at den anvendte teoretiske fortjeneste ikke er et passende benchmark for HTYP-sagen, og hævdede i modsætning til Hailides holdning, at en sådan fortjenstmargen i høj grad undervurderer importørernes fortjeneste i HTYP-sektoren.
I stedet antydede CIRFS, at der var en nyere sag vedrørende kemofibre, som bedre ville repræsentere fortjenstmargenen for ikke forretningsmæssigt forbundne importører, nemlig sagen om optiske fiberkabler (90), hvor denne fortjenstmargen lå på mellem 15-25 %.
CIRFS fremførte desuden, at Kommissionen ikke bør afskrække ikke forretningsmæssigt forbundne importørers fra at samarbejde ved at undervurdere fortjenst­ margenen.
I stedet bør Kommissionen ifølge CIRFS anlægge en proaktiv tilgang ved at opnå adgang til de kendte importørers årsregnskaber og tage udgangspunkt i disse regnskaber som de bedste foreliggende faktiske oplysninger.
(156) I mangel af samarbejde fra de ikke forretningsmæssigt forbundne importørers side i den foreliggende sag gjorde Kommissionen for det første brug af en fiktiv fortjeneste fra en nylig undersøgelse i den kemiske industri, idet den fastslog, at en sådan fortjeneste var rimelig, jf. betragtning 153.
For det andet er Hailides sammenligning af en forhandlers fortjeneste med en fortjeneste, som EU-producenterne kunne opnå, ubegrundet, da en fremstillings­ virksomheds aktiviteter og en handelsvirksomheds aktiviteter er grundlæggende forskellige.
(157) Foruden ligheden mellem PVA og HTYP er det ganske vist ubestridt, at PVA og HTYP har forskellige kemiske og fysiske egenskaber, anvendelsesformål, brugere og markeder, men det er godtgjort, at begge varer er en del af en kemisk industri.
Hailide har endvidere ikke godtgjort, hvorfor den anvendte nominelle fortjeneste ikke skulle være repræsentativ for en fortjeneste, som er opnået af en HTYP-forhandler.
Kommissionen konkluderede derfor, at fortjenesten i PVA-sektoren er repræsentativ for, hvad en virksomhed kan tjene ved at handle med HTYP.
På den anden side anvendes de optiske fiberkabler og det vigtigste råmateriale, der anvendes til fremstilling heraf (optiske fibre), i telekommunikationsindustrien, uden at der er en forbindelse til den kemiske industri overhovedet.
Det ville derfor være uhensigtsmæssigt at anvende fortjenstmargener for ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der blev anvendt i sagen om optiske fiberkabler, i den nuværende HTYP-undersøgelse.
(158) I modsætning til, hvad CIRFS foreslog, gjorde Kommissionen desuden kun brug af en teoretisk fortjeneste fra PVAsagen, efter at den tilskyndede ikke forretningsmæssigt forbundne importører til at give sig til kende og samarbejde i forbindelse med undersøgelsen (enten ved specifikt at opfordre de kendte importører til at deltage i en stikprøve­ udtagning eller ved på webstedet at offentliggøre et særligt spørgeskema til de ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der var villige til at samarbejde), og efter at der ikke var indgået noget sådant samarbejde.
Kommissionen kunne derfor ikke afskrække ikke forretningsmæssigt forbundne importørers fra at samarbejde ved at undervurdere den fortjenstmargen, der i sidste ende blev anvendt.
(89) Betragtning 352 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1336 af 25. september 2020 om indførelse af endelig antidumpingtold på importen af visse former for polyvinylalkohol med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 315 af 29.9.2020, s. 1).
(90) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2011 af 17. november 2021 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af optiske fiberkabler med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 410 af 18.11.2021, s. 51), betragtning 367.