L 123/2
SK
Úradný vestník Európskej únie
8.5.2023
(3)
Stabilizátory na báze olova zvyšujú tepelnú stabilitu PVC počas kompaundácie a výroby výrobkov.
Zároveň chránia PVC pred fotodegradáciou.
Výrobné odvetvie v Únii dobrovoľne ukončilo používanie stabilizátorov na báze olova pri kompaundácii PVC a výrobe výrobkov z PVC a oznámilo, že daný proces bol v roku 2015 úspešne dokončený (5).
Výrobky z PVC s obsahom olova, predovšetkým stavebné výrobky, majú dlhú životnosť a používajú sa niekoľko desaťročí, pričom po uplynutí tohto obdobia sa odpad z nich zneškodňuje a je možné ho zrecyklovať, v dôsledku čoho sa olovo prostredníctvom takéhoto recyklovaného PVC môže opäť dostávať do výrobkov.
Z dokumentácie podľa prílohy XV vyplynulo, že vzhľadom na postupné ukončovanie používania stabilizátorov na báze olova v Únii bolo možné 90 % odhadovaných celkových emisií olova z výrobkov z PVC v Únii v roku 2016 pripísať dovezeným výrobkom z PVC.
(4)
V záujme presadzovania navrhovaného obmedzenia je vhodné obmedziť akýkoľvek obsah olova prítomného v PVC bez ohľadu na jeho zamýšľanú funkciu.
(5)
Výbor agentúry pre hodnotenie rizík („RAC“) prijal 5. decembra 2017 záverečné stanovisko (6), v ktorom dospel k záveru, že obmedzenie navrhované agentúrou je najvhodnejším celoúnijným opatrením na riešenie zistených rizík, ktoré predstavujú zlúčeniny olova prítomné ako stabilizátory vo výrobkoch z PVC, pokiaľ ide o účinnosť znižovania takýchto rizík, praktickosť a sledovateľnosť.
(6)
Výbor RAC navrhol zakázať, aby sa vo výrobkoch z PVC používalo olovo v akejkoľvek koncentrácii.
Zároveň súhlasil s agentúrou, že by sa mala stanoviť výnimka pre výrobky z PVC s obsahom zhodnoteného PVC.
Výbor RAC však navrhol, aby sa pri určitých výrobkoch z PVC stanovili vyššie limity obsahu olova, pričom v prípade takýchto výrobkov s obsahom zhodnoteného tvrdeného PVC by mal daný limit predstavovať 2 hm.
% a v prípade výrobkov s obsahom zhodnoteného pružného (mäkčeného) PVC 1 hm. %.
V uvedenom návrhu sa zohľadňuje odhad, podľa ktorého by alternatíva recyklácie takýchto výrobkov, t. j. zneškodnenie odpadu z PVC prostredníctvom skládkovania a spaľovania, zvýšila predmetné emisie do životného prostredia, no dané riziko by sa tak neznížilo.
V rôznych navrhovaných limitoch sa zohľadnil odhadovaný priemerný obsah olova v odpade z tvrdeného a pružného PVC v roku 2013, očakávaný vplyv na objemy recyklovaných materiálov a skutočnosť, že podľa poznatkov je miera uvoľňovania olova z pružného PVC v porovnaní s jeho uvoľňovaním z tvrdeného PVC vyššia.
Náležite sa zohľadnila skutočnosť, že niektoré výrobky majú vysoký obsah zhodnoteného PVC, ktorý v konečnom výrobku môže dosiahnuť 100 hm.
% PVC.
(7)
Výbor agentúry pre sociálno-ekonomickú analýzu („SEAC“) prijal 15. marca 2018 záverečné stanovisko (7), v ktorom dospel k záveru, že obmedzenie navrhované agentúrou v znení úprav predložených výbormi RAC a SEAC je najvhodnejším celoúnijným opatrením na riešenie zistených rizík, pokiaľ ide o jeho sociálno-ekonomické prínosy a sociálno-ekonomické náklady.
Výbor SEAC dospel k tomuto záveru na základe najlepších dostupných dôkazov, pričom vzal do úvahy vlastnosti olova ako toxickej látky bez prahovej hodnoty a jeho vplyv na ľudské zdravie, ako aj cenovú dostupnosť nákladov súvisiacich s navrhovaným obmedzením.
Výbor SEAC skonštatoval, že existujú vhodné široko dostupné alternatívy, ktoré sa už v Únii využívajú.
Posúdil aj nákladovú efektívnosť predmetného obmedzenia.
Napokon dospel k záveru, že hoci len v prípade obmedzených vplyvov na ľudské zdravie v súvislosti s poklesom inteligenčného kvocientu by prínosy daného obmedzenia podľa analýzy rovnováhy nákladov a prínosov dostatočne prevyšovali náklady naň.
(8)
Výbor SEAC súhlasil s návrhom uvedeným v dokumentácii podľa prílohy XV, že vzhľadom na predpokladaný vývoj koncentrácie olova v zhodnotenom PVC sa koncentrácia do roku 2035 až 2040 dostatočne zníži, a to natoľko, aby výrobky z PVC s obsahom zhodnoteného PVC mohli spĺňať navrhovaný všeobecný limit pre koncentráciu olova na úrovni 0,1 %.
Výnimka pre určité výrobky z PVC s obsahom zhodnoteného PVC by sa preto mala uplatňovať 15 rokov od nadobudnutia účinnosti obmedzenia.
Výbor SEAC sa ďalej dohodol na tom, že v záujme zohľadnenia neistoty sprevádzajúcej budúce trendy týkajúce sa množstva odpadu z PVC, ktoré je určené na recykláciu, ako aj obsahu olova v ňom, by sa uvedené obdobie uplatňovania malo do 10 rokov od nadobudnutia účinnosti predmetného obmedzenia nanovo posúdiť.
V súlade s cieľom akčného plánu EÚ pre obehové hospodárstvo z roku 2015 (8), ktorým je podpora cyklov netoxických materiálov a zachovanie vysokej úrovne ochrany ľudského zdravia a životného prostredia, sa Komisia domnieva, že toto obdobie uplatňovania by sa malo nanovo posúdiť do 7 a pol roka od nadobudnutia účinnosti obmedzenia.
(5) VinylPlus progress report (Správa VinylPlus o pokroku), 2017, s. 14; pozri https://vinylplus.eu/uploads/downloads/VinylPlus_Pro gress_Report_2017.pdf.
(6) https://echa.europa.eu/documents/10162/86b00b9e-2852-d8d4-5fd7-be1e747ad7fa.
(7) https://echa.europa.eu/documents/10162/86b00b9e-2852-d8d4-5fd7-be1e747ad7fa.
(8) Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov.
Kruh sa uzatvára – Akčný plán EÚ pre obehové hospodárstvo [COM(2015) 614 final].