L 123/2
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
8.5.2023
(3)
Lyijystabilointiaineet parantavat PVC:n lämpöstabiliteettiä seostamisessa ja esineiden valmistamisessa.
Lisäksi ne suojaavat PVC:tä valohajoamiselta.
Unionin teollisuus on vapaaehtoisesti luopunut lyijystabilisaattoreiden käytöstä PVC:n seostamisessa ja PVC-esineissä vaiheittain.
Sen mukaan prosessi saatiin onnistuneesti päätökseen vuonna 2015 (5).
Lyijyä sisältävien PVC-esineiden, etenkin rakennustuotteiden, käyttöikä on pitkä: ne ovat käytössä useita vuosikymmeniä.
Käytön jälkeen niistä tulee jätettä, joka voidaan mahdollisesti kierrättää, jolloin niistä voi siirtyä lyijyä kierrätettyä PVC:tä sisältäviin tuotteisiin.
Liitteen XV mukaisessa asiakirja-aineistossa osoitettiin, että kun lyijystabilisaattorien käytöstä on unionissa luovuttu, 90 prosenttia arvioiduista PVC-esineiden kokonaislyijy­ päästöistä vuonna 2016 oli peräisin maahantuoduista PVC-esineistä.
(4)
Jotta ehdotetun rajoituksen noudattamista voitaisiin valvoa helpommin, on aiheellista rajoittaa kaiken lyijyn pitoisuutta PVC:ssä riippumatta sen käyttötarkoituksesta.
(5)
Kemikaaliviraston riskinarviointikomitea, jäljempänä ’RAC’, katsoi 5 päivänä joulukuuta 2017 antamassaan lopullisessa lausunnossa (6), että kemikaaliviraston ehdottama rajoitus on soveltuvin unionin laajuinen toimenpide, jolla voidaan puuttua niihin tunnistettuihin riskeihin, joita PVC-esineissä stabilointiaineina käytettävät lyijy-yhdisteet aiheuttavat, kun otetaan huomioon toimenpiteen näitä riskejä pienentävä vaikutus sekä sen toteutettavuus ja seurattavuus.
(6)
RAC ehdotti lyijyn kieltämistä PVC:stä valmistetuissa esineissä pitoisuudesta riippumatta.
Komitea oli kemikaali­ viraston tavoin sitä mieltä, että rajoituksesta voitaisiin poiketa kierrätettyä PVC:tä sisältävien PVC-esineiden osalta.
Se ehdotti kuitenkin, että eräille jäykkää ja pehmeää kierrätettyä PVC:tä sisältäville esineille vahvistettaisiin korkeammat lyijypitoisuusrajat: jäykän kierrätetyn PVC:n osalta 2 painoprosenttia ja pehmeän kierrätetyn PVC:n osalta 1 painoprosentti.
Ehdotuksessa otettiin huomioon arvio, jonka mukaan tällaisten esineiden kierrätyksen vaihtoehto eli PVC-jätteen sijoittaminen kaatopaikoille tai polttaminen lisäisi päästöjä ympäristöön eikä pienentäisi riskiä.
Ehdotetuissa eri raja-arvoissa on otettu huomioon vuoden 2013 arvio jäykän ja pehmeän PVC-jätteen keskimääräisestä lyijypitoisuudesta, odotettavissa oleva vaikutus kierrätysvolyymiin ja se, että pehmeästä PVC:stä tiedetään vapautuvan enemmän lyijyä kuin jäykästä.
Huomioon on otettu myös se, että kierrätetyn PVC-materiaalin osuus on joissakin esineissä suuri: lopullisen esineen sisältämästä PVC:stä sitä voi olla jopa 100 painoprosenttia.
(7)
Sosioekonomisesta analyysistä vastaava kemikaaliviraston komitea, jäljempänä ’SEAC’, katsoi 15 päivänä maaliskuuta 2018 antamassaan lopullisessa lausunnossa (7), että kemikaaliviraston ehdottama rajoitus RAC:n ja SEAC:n muuttamana on soveltuvin unionin laajuinen toimenpide, jolla tunnistettuun riskiin voidaan puuttua, kun otetaan huomioon sosioekonomiset edut ja kustannukset.
SEAC perusti päätelmänsä parhaaseen saatavilla olevaan näyttöön ja otti huomioon lyijyn ominaisuudet myrkyllisenä aineena, jonka osalta ei voida määritellä kynnysarvoa, sen vaikutukset ihmisten terveyteen sekä ehdotettuun rajoitukseen liittyvien kustannusten kohtuullisuuden.
SEAC katsoi, että tarjolla on soveltuvia, laajasti saatavilla olevia vaihtoehtoja, joita jo käytetään unionissa.
Lisäksi se otti huomioon rajoituksen kustannustehokkuuden.
Se katsoi myös, että jo rajallinen ihmisten terveydelle älykkyyso­ samäärän heikkenemisenä muutoin aiheutuva haitta tekisi rajoituksen kannattavaksi.
(8)
SEAC oli liitteen XV mukaisessa asiakirja-aineistossa esitetyn ehdotuksen kanssa samaa mieltä siitä, että kun otetaan huomioon kierrätetyn PVC:n lyijypitoisuuden ennustettu kehitys, pitoisuus putoaa vuosiin 2035–2040 mennessä siinä määrin, että kierrätettyä PVC:tä sisältävien PVC-esineiden lyijypitoisuus pysyy ehdotetun yleisen 0,1 prosentin rajan mukaisena.
Tiettyjä kierrätettyä PVC:tä sisältäviä PVC-esineitä koskevaa poikkeusta olisi sen vuoksi sovellettava 15 vuotta rajoituksen voimaantulosta.
SEAC oli samaa mieltä myös siitä, että soveltamisaikaa olisi arvioitava uudelleen 10 vuoden kuluessa rajoituksen voimaantulosta, jotta voidaan ottaa huomioon epävarmuus siitä, miten kierrätykseen tulevan PVC-jätteen määrä ja lyijypitoisuus tulevaisuudessa kehittyvät.
Ottaen huomioon vuonna 2015 annetussa kiertotaloutta koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa (8) asetetun tavoitteen, jonka mukaan pyritään edistämään myrkyttömiä materiaalikiertoja ja säilyttämään samalla ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkea taso, komissio katsoo, että soveltamisaikaa olisi arvioitava uudelleen 7,5 vuoden kuluessa rajoituksen voimaantulosta.
(5) (6) (7) (8)
VinylPlus-ohjelman raportti vuodelta 2017, s. 14; ks. https://vinylplus.eu/uploads/downloads/VinylPlus_Progress_Report_2017.pdf. https://echa.europa.eu/documents/10162/86b00b9e-2852-d8d4-5fd7-be1e747ad7fa.
https://echa.europa.eu/documents/10162/86b00b9e-2852-d8d4-5fd7-be1e747ad7fa.
Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Kierto kuntoon – Kiertotaloutta koskeva EU:n toimintasuunnitelma.
COM(2015) 614 lopullinen.