26.4.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
L 111/5
Medlemsstaterna är redan skyldiga att rapportera sammanfattande information om genomförda överföringar i enlighet med kommissionens genomförandeförordning (EU) 2020/1208 (13).
När kommissionen har gjort en sammanställning görs en sammanfattning av den information som lämnats tillgänglig inom tre månader från mottagandet av rapporterna från medlemsstaterna, i elektronisk form, med angivande av intervallet för priser som betalats per transaktion med årliga utsläppstilldelningar.
Vidare kan medlemsstaterna under de två perioderna mellan offentliggörandet av de genomförandeakter som avses i artikel 38.4 i förordning (EU) 2018/1999 och inledandet av förfarandet för kontroll av efterlevnaden den 15:e i varje månad rapportera till kommissionen om genomförda överföringar.
För att underlätta utbytet av information om planerade överföringar uppmanas medlemsstaterna vidare att kontinuerligt uppdatera den relevanta informationen.
En sammanfattning av den information som mottagits sammanställs av kommissionen och görs tillgänglig i lämplig tid, i elektronisk form.
För att förbättra insynen bör medlemsstaterna, före varje faktisk överföring, underrätta kommittén för klimatförändringar som inrättats genom förordning (EU) 2018/1999 om sin avsikt att överföra en del av sin årliga utsläppstilldelning för ett visst år.
Det är därför lämpligt att ändra förordning (EU) 2018/1999.
(19)
För vissa medlemsstater kan annullering av en begränsad mängd utsläppsrätter i EU:s utsläppshandelssystem beaktas för efterlevnad av förordning (EU) 2018/842 (flexibiliteten i EU:s utsläppshandelssystem).
Av de medlemsstater som detta skulle kunna vara aktuellt för har två inte utnyttjat flexibiliteten i EU:s utsläppshandelssystem, och en har inte utnyttjat den fullt ut.
Med tanke på den höjda ambitionsnivå som fastställs i denna förordning bör dessa medlemsstater ges en ny möjlighet att utnyttja denna flexibilitet eller utnyttja den i högre grad.
Det är därför lämpligt att fastställa en ny tidsfrist inom vilken det är möjligt för dessa medlemsstater att till kommissionen anmäla en avsikt att utnyttja denna flexibilitet eller utnyttja den i högre grad.
Vidare är Maltas nationella mål för reducering av växthusgasutsläpp baserat på bruttonationalprodukten per capita, med hänsyn till den maltesiska ekonomins särskilda struktur, betydligt högre än dess kostnadseffektiva minskningspotential.
Det är därför lämpligt att öka Maltas tillgång till denna flexibilitet, utan att äventyra unionens mål för minskning av växthusgasutsläppen fram till 2030.
(20)
Utöver flexibiliteten i EU:s utsläppshandelssystem är det möjligt att en begränsad mängd nettoupptag och nettoutsläpp från LULUCF beaktas för medlemsstaternas efterlevnad enligt förordning (EU) 2018/842 (LULUCFflexibiliteten).
För att säkerställa att tillräckliga begränsningsinsatser görs fram till 2030 är det lämpligt att begränsa användningen av LULUCF-flexibiliteten genom att dela upp användningen av den flexibiliteten i två separata tidsperioder, var och en med ett tak som motsvarar hälften av det maximala totala nettoupptag som anges i bilaga III till förordning (EU) 2018/842.
Titeln på den bilagan bör också anpassas till förordning (EU) 2018/841 efter de ändringar som gjordes genom kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/268 (14).
Följaktligen finns det inte längre något behov av att förordning (EU) 2018/842 bemyndigar kommissionen att anta delegerade akter för att ändra titeln på dess bilaga III.
Artikel 7.2 i förordning (EU) 2018/842 bör därför strykas.
(21)
Om kommissionen kommer fram till att en medlemsstat inte gör tillräckliga framsteg mot att uppfylla sina årliga utsläppsnivåer enligt förordning (EU) 2018/842 bör mekanismerna för korrigerande åtgärder enligt den förordningen stärkas för att möjliggöra snabba och effektiva åtgärder.
Det är därför lämpligt att se över de krav som gäller för de planer för korrigerande åtgärder som medlemsstaterna ska lämna in till kommissionen om tillräckliga framsteg inte görs.
(22)
Unionen och dess medlemsstater är parter i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (15) (Århuskonventionen).
Offentlig granskning och tillgång till rättslig prövning är väsentliga delar av unionens demokratiska värden och verktyg för att skydda rättsstatsprincipen.
(13) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2020/1208 av den 7 augusti 2020 om struktur, format, inlämningsförfaranden och granskning gällande medlemsstaternas rapportering av information i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 och om upphävande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 749/2014 (EUT L 278, 26.8.2020, s. 1).
(14) Kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/268 av den 28 oktober 2020 om ändring av bilaga IV till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 vad gäller de referensnivåer för skog som medlemsstaterna ska tillämpa under perioden 2021–2025 (EUT L 60, 22.2.2021, s. 21).
(15) EUT L 124, 17.5.2005, s.
4.