26.4.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
L 111/3
(7)
För att genomföra de åtaganden som fastställs i förordning (EU) 2021/1119 samt unionens bidrag enligt Parisavtalet, bör unionens regelverk för att uppnå målet för minskning av växthusgasutsläppen till 2030 anpassas.
(8)
I förordning (EU) 2018/842 fastställs skyldigheter för medlemsstaterna vad gäller deras minimibidrag för perioden 2021–2030 till uppfyllandet av unionens nuvarande mål att minska sina växthusgasutsläpp med 30 % under 2005 års nivåer år 2030 inom de sektorer som omfattas av artikel 2 i den förordningen.
Den innehåller även regler för fastställandet av årliga utsläppstilldelningar och för utvärderingen av medlemsstaternas framsteg när det gäller att uppnå deras minimibidrag.
(9)
Handeln med utsläppsrätter kommer också att omfatta utsläpp av växthusgaser från sjötransporter samt från byggnader, vägtransporter och ytterligare sektorer, samtidigt som tillämpningsområdet för förordning (EU) 2018/842 bör bibehållas.
Förordning (EU) 2018/842 bör därför fortsätta att tillämpas på utsläpp av växthusgaser från inhemsk sjöfart, men inte på utsläpp från internationell sjöfart.
Inkluderingen av anläggningar för förbränning av kommunalt avfall i bilaga I till direktiv 2003/87/EG, för de syften som avses i artiklarna 14 och 15 i det direktivet, bör inte heller ändra tillämpningsområdet för förordning (EU) 2018/842.
En medlemsstats växthusga­ sutsläpp inom tillämpningsområdet för förordning (EU) 2018/842 som ska beaktas vid efterlevnadskontroller kommer även i fortsättningen att fastställas efter slutförd granskning av inventeringen i enlighet med Europapar­ lamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (10).
(10)
I linje med 2006 års IPCC-riktlinjer för nationella inventeringar av växthusgaser rapporteras koldioxidutsläpp från biomassa för energi under inventeringskategorierna markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk enligt förordning (EU) 2018/841.
För att undvika dubbelräkning ska utsläppen av växthusgaser från biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen betraktas som utsläppsfria vid fastställandet av växthusgasutsläpp enligt förordning (EU) 2018/842.
För att ta hänsyn till effekterna av indirekt förändrad markanvändning och främja sådana bränslens hållbarhet är det viktigt att alla medlemsstater fullt ut genomför Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (11), inbegripet dess hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp för sådana bränslen.
(11)
I vissa sektorer har utsläppen av växthusgaser antingen ökat eller förblivit stabila.
I sitt meddelande av den 17 september 2020 Höjning av Europas klimatambition för 2030 – Investering i en klimatneutral framtid till förmån för våra medborgare angav kommissionen att det höjda övergripande målet för minskning av växthusgasutsläppen fram till 2030 endast kan uppnås med bidrag från alla sektorer.
(12)
I sina slutsatser av den 11 december 2020 förklarade Europeiska rådet att det nya målet för minskade växthusga­ sutsläpp 2030 kommer att uppnås gemensamt av unionen på mest kostnadseffektiva tänkbara sätt, att samtliga medlemsstater kommer att delta i den insatsen, varvid rättvise- och solidaritetsaspekter ska beaktas, samtidigt som ingen får lämnas utanför, och att det nya målet för 2030 måste uppnås på ett sätt som innebär att man bibehåller unionens konkurrenskraft och beaktar medlemsstaternas olika utgångspunkter och specifika nationella omständigheter och potentialen för växthusgasutsläppsminskning, inbegripet när det gäller ömedlemsstater och öar, samt de ansträngningar som har gjorts.
(13)
För att uppnå unionens nya mål för 2030 om att minska nettoutsläppen av växthusgaser med minst 55 % jämfört med 1990 års nivåer måste de sektorer som omfattas av förordning (EU) 2018/842 gradvis minska sina växthusga­ sutsläpp tills de 2030 ligger 40 % under 2005 års nivåer.
Förordning (EU) 2018/842 bidrar också till att uppnå målen i Parisavtalet samt unionens mål om klimatneutralitet senast 2050 enligt förordning (EU) 2021/1119, som för att uppnås kräver konvergens mellan alla medlemsstaters insatser över tid, samtidigt som hänsyn tas till specifika nationella omständigheter.
(10) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europapar­ lamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).
(11) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).