L 111/4
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
26.4.2023.
(14)
Regulā (ES) 2018/842 noteiktais siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītājs 2030. gadam ir jāpārskata attiecībā uz katru dalībvalsti.
2030. gada nacionālo siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju pārskatīšanā būtu jāizmanto tā pati metodika, kas tika izmantota, pieņemot Regulu (ES) 2018/842, proti, lai nodrošinātu taisnīgu un līdzsvarotu centienu sadalījumu, nacionālie devumi tika noteikti, ņemot vērā dalībvalstu atšķirīgās spējas un izmaksefektivitātes iespējas.
Siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītājs, kas katrai dalībvalstij jāpanāk 2030. gadā, tādējādi būtu jānosaka, ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts 2005. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeni, ko aptver minētā regula un kas izskatīts, ievērojot tās 4. panta 3. punktu, neieskaitot verificētās siltumnīcefekta gāzu emisijas no iekārtām, kuras tika ekspluatētas 2005. gadā un kuras ES ETS tika iekļautas tikai pēc 2005. gada.
(15)
Līdz ar to no šīs regulas spēkā stāšanās gada ir vajadzīgi jauni saistoši nacionālie ierobežojumi, kas izteikti kā ikgadējie emisiju sadales apjomi.
Šie ierobežojumi ļaus pakāpeniski virzīties uz katras dalībvalsts 2030. gada siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju.
Ikgadējie ierobežojumi, kas Komisijas Īstenošanas lēmumā (ES) 2020/2126 (12) izklāstīti iepriekšējiem gadiem pirms šīs regulas stāšanās spēkā gada, tiek saglabāti.
(16)
Covid-19 pandēmija un Krievijas agresijas karš pret Ukrainu Savienības ekonomiku un tās siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeni ietekmē tādā mērā, ko skaitliski vēl nav iespējams pilnībā izteikt.
No otras puses, Savienība realizē līdz šim lielāko stimulu kopumu un paātrina atteikšanos no fosilā kurināmā, un arī tas var ietekmēt siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeni.
Ņemot vērā minēto nenoteiktību un citus neparedzētus notikumus, kas ietekmē siltumnīcefekta gāzu emisijas, ir lietderīgi emisiju datus 2025. gadā pārskatīt un vajadzības gadījumā 2025. gadā ikgadējos emisiju sadales apjomus 2026.–2030. gadam atjaunināt.
Minētais atjauninājums būtu jābalsta uz nacionālo inventarizācijas pārskatu datu visaptverošu izskatīšanu, ko Komisija veic, lai noteiktu vidējās siltumnīcefekta gāzu emisijas katrā dalībvalstī 2021., 2022. un 2023. gadā.
(17)
Saskaņā ar Regulu (ES) 2021/1119 prioritāte būtu jāpiešķir tiešo siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas būs jāpapildina ar palielinātiem oglekļa piesaistījumiem, lai sasniegtu klimatneitralitāti.
Regulā (ES) 2021/1119 ir atzīts, ka oglekļa piesaistītāji ietver dabiskus un tehnoloģiskus risinājumus.
Ir svarīgi, lai tiktu ieviesta Savienības shēma tādu droši un pastāvīgi uzglabātu oglekļa piesaistījumu sertifikācijai, kuri iegūti ar tehnoloģiskiem risinājumiem; šāda shēma dalībvalstīm un tirgus dalībniekiem sniedz skaidrību un veicina šādus oglekļa piesaistījumus.
Ja šāda sertifikācijas shēma ir spēkā, var veikt analīzi par šādu oglekļa piesaistījumu uzskaiti saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.
(18)
Lai stimulētu agrāku rīcību un vēl lielākā mērā nodrošinātu vidisko integritāti, ir vajadzīgs un ir lietderīgi visam 2021.–2030. gada periodam samazināt maksimālo apjomu, kādā ikgadējos emisiju sadales apjomus var aizņemties un atlikt rezervē.
No otras puses, dalībvalstīm būtu jāspēj savas siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināt pakāpeniski un izmaksefektīvā veidā sasniegt savus paaugstinātos nacionālos siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītājus 2030. gadam.
Ņemot vērā šajā regulā prasītos jaunos un stingrākos ikgadējos emisiju sadales apjomus, ir lietderīgi palielināt esošos maksimālos apjomus ikgadējiem emisiju sadales apjomu pārskaitījumiem starp dalībvalstīm.
Iespēja pārskaitīt ikgadējos emisiju sadales apjomus veicina sadarbību starp dalībvalstīm, ļaujot tām izmaksefektīvi sasniegt savus siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītājus, vienlaikus saglabājot vidisko integritāti.
Būtu jānodrošina šādu pārskaitījumu pārredzamība tā, lai tie tiktu veikti abām pusēm ērtā veidā, tostarp, izmantojot izsoles, izmantojot tirgus starpniekus, kas darbojas uz aģentūras pamata, izmantojot divpusējus nolīgumus vai izmantojot elektronisku saskarni, kuras mērķis ir atvieglot informācijas apmaiņu par plānotajiem pārskaitījumiem un samazināt darījuma izmaksas.
(12) Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2020/2126 (2020. gada 16. decembris) par dalībvalstu ikgadējo emisiju sadales apjomu noteikšanu 2021.–2030. gada periodam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/842 (OV L 426, 17.12.2020., 58. lpp.).