L 111/4
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2023.4.26.
(14)
Az (EU) 2018/842 rendeletben meghatározott, 2030-ra vonatkozó üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési célkitűzést minden egyes tagállam esetében felül kell vizsgálni.
A 2030-as nemzeti üvegházhatásúgázkibocsátáscsökkentési célkitűzések felülvizsgálatánál alkalmazott módszernek azonosnak kell lennie az (EU) 2018/842 rendelet elfogadásakor alkalmazottal, amikor a nemzeti hozzájárulásokat a tagállamok eltérő kapacitásainak és költséghatékonysági lehetőségeinek figyelembevételével határozták meg, az erőfeszítések méltányos és kiegyensúlyozott elosztásának biztosítása érdekében.
Az egyes tagállamok tekintetében a 2030-ra vonatkozó üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési célkitűzést ezért a tagállam – az említett rendelet hatálya alá tartozó, annak 4. cikke (3) bekezdésével összhangban felülvizsgált – 2005-ös üvegházhatásúgáz-kibocsátásának szintjéhez képest kell meghatározni, figyelmen kívül hagyva a 2005-ben már működő, azon létesítményekből származó, hitelesített üvegházhatásúgáz-kibocsátásokat, amelyeket csak 2005 után vontak az EU ETS hatálya alá.
(15)
Következésképpen, e rendelet hatálybalépésének évétől kezdődően éves kibocsátási jogosultságokban kifejezett új, kötelező nemzeti határértékekre van szükség.
Az említett határértékek fokozatosan az egyes tagállamok 2030-as üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési célkitűzéséhez fognak vezetni.
Fennmaradnak az e rendelet hatálybalépésének évét megelőző évekre vonatkozó, az (EU) 2020/2126 bizottsági végrehajtási határozatban (12) meghatározott éves határértékek.
(16)
A Covid19-világjárvány és Oroszország Ukrajna ellen folytatott agressziós háborúja olyan mértékű hatással van az uniós gazdaságra és annak üvegházhatásúgáz-kibocsátási szintjére, amelyet még nem lehet teljes mértékben számszerűsíteni.
Másrészt az Unió bevezeti eddigi legnagyobb ösztönző csomagját, és felgyorsítja a fosszilis tüzelőanyagokról történő átállást, ami szintén potenciális hatást gyakorolhat az üvegházhatásúgáz-kibocsátás szintjére.
Az említett bizonytalanságok és az üvegházhatásúgáz-kibocsátásra hatást gyakorló, egyéb előre nem látható események miatt helyénvaló 2025-ben felülvizsgálni a kibocsátási adatokat, és szükség esetén 2025-ben aktualizálni a 2026-tól 2030-ig tartó időszak éveire vonatkozó éves kibocsátási jogosultságokat.
Az említett aktualizálásnak a nemzeti jegyzékek adatainak átfogó felülvizsgálatán kell alapulnia, amelyet a Bizottság végez annak érdekében, hogy meghatározza az egyes tagállamok 2021., 2022. és 2023. évi üvegházhatásúgázkibocsátásának átlagát.
(17)
Az (EU) 2021/1119 rendelettel összhangban elsőbbséget kell biztosítani a közvetlen üvegházhatásúgáz-kibocsátások csökkentésének, amit a klímasemlegesség elérése érdekében a szén-dioxid-eltávolítások növelésével kell kiegészíteni.
Az (EU) 2021/1119 rendelet elismeri, hogy a szénelnyelők természetes és technológiai megoldásokat egyaránt magukban foglalnak.
Fontos, hogy bevezessenek egy uniós rendszert a biztonságosan és tartósan tárolt szén-dioxid technológiai megoldások révén történő eltávolításának tanúsítására, egyértelműséget kínálva a tagállamok és a piaci szereplők számára az ilyen szén-dioxid-eltávolítások fokozása érdekében.
Amennyiben ilyen tanúsítási rendszer van hatályban, elemzést lehet végezni az ilyen szén-dioxid-eltávolítások uniós jog szerinti elszámolásáról.
(18)
A korábbi cselekvés ösztönzése és a környezeti integritás további biztosítása érdekében szükséges és helyénvaló csökkenteni az éves kibocsátási jogosultságok előzetes felhasználására és átvitelére vonatkozó felső küszöbértékeket a 2021-től 2030-ig tartó teljes időszak tekintetében.
Másrészt a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy fokozatosan csökkentsék üvegházhatásúgáz-kibocsátásukat, és költséghatékony módon érjék el a 2030-ra vonatkozó megemelt nemzeti üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési célkitűzéseiket.
Tekintettel az e rendelet által előírt új és szigorúbb éves kibocsátási jogosultságokra, helyénvaló növelni az éves kibocsátási jogosultságok tagállamok közötti átadására vonatkozó jelenlegi felső küszöbértékeket.
Az éves kibocsátási jogosultságok átadásának lehetősége előmozdítja a tagállamok közötti együttműködést, lehetővé téve számukra, hogy a környezeti integritás megőrzése mellett költséghatékonyan érjék el az üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési célkitűzéseiket.
Biztosítani kell az ilyen átadások átláthatóságát annak érdekében, hogy azok kölcsönösen megfelelő módon történjenek, többek között árverés útján, ügynöki alapon eljáró piaci közvetítők igénybevételével, kétoldalú megállapodások révén vagy a tervezett átadásokra vonatkozó információcsere megkönnyítését és az ügyleti költségek csökkentését célzó elektronikus felület használatával.
(12) A Bizottság (EU) 2020/2126 végrehajtási határozata (2020. december 16.) a 2021-től 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éves tagállami kibocsátási jogosultságoknak az (EU) 2018/842 európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti megállapításáról (HL L 426., 2020.12.17., 58. o.).